Institutet för Arbetsmarknads-och Utbildningspolitisk Utvärdering

Swedish Agency for Health Technology Assessment and Assessment of Social Services

built Dictionary(95987 unique tokens: ['all', 'analy', 'analys', 'andr', 'ann']...) from 761 documents (total 2500822 corpus positions)

Diarienummer  
 2020/04446  
Årsrapport 2020 – 
Pandemi och 
e-hälsa
Återrapportering enligt 
E-hälsomyndighetens regleringsbrev 2020
(S2020/05629/FS ) Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  2/53 
Denna publikation skyddas av upphovsrättslagen. Citera gärna 
rapporten men uppge alltid källa: Rapportens namn, år och E-
hälsomyndigheten.  
Publicerad: E-hälsomyndigheten, oktober,  2020. 
Diarienummer: 2020/04446 
Adress: Södra Långgatan 60, Kalmar 
 Sankt Eriksgatan 117, Stockholm 
E-post:  registrator@ehalsomyndigheten.se
Telefon: 010-458 62 00 
www.ehalsomyndigheten.se   
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  3/53 
 
Förord  
I regleringsbrevet för 20 20 har E-hälsomyndigheten fått i uppdrag att ta fram 
en rapport om övergripande förhållanden rörande digitalisering inom hälso - 
och sjukvård och socialtjänst. Myndigheten ska vidare utveckla ett 
indikatorsbaserat ramverk för uppföljning av Vision e -hälsa 2025. Uppdraget 
ska redovisas till regeringen (Socialdepartementet) senast den 31 oktober 
2020.  
E-hälsomyndigheten har, i enlighet med uppdraget, tagit fram denna  
Årsrapport . Rapporten  tar sin utgångspunkt i den pandemi som dominerat 
utvecklingen på de flesta områdena i Sverige och världen hittills i år, och som 
med stor sannolikhet kommer att göra det under lång tid framöver. I år ets 
rapport bygger vi vidare på den bild av de rådande m egatrenderna som 
beskrevs i Årsrapporten 2019, men nu i kontexten av vad som sker i samband 
med spridningen av det nya coronaviruset.  
Denna rapport utgör den ena delen av återrapporteringen av 
regeringsuppdraget, och syftar främst till att  beskriva och  analysera aktuell 
utveckling på e -hälsoområdet. Den andra delen är en utveckling av det 
indikatorsbaserade ramverk som myndigheten avser att använda kontinuerligt 
för uppföljning av Vision e -hälsa 2025.  
Rapporten är framtagen av utredarna  Max Herulf , Agneta Aldor, Amanda 
Mårtensson, Annika Rosengren, Maria Wegner, Åke Nilsson, junior utredare 
Morine Kalulanga, internationell samordnare Omid Mavadati , samt 
enhetschef Susanna Wahlberg. I slutlig handläggning  har enhetschef Michel 
Silvestri och avdelnings chef Annemieke Ålenius deltagit.  Beslut om denna 
rapport har fattats av generaldirektören Janna Valik . Utredare Max Herulf  har 
varit föredragande.  
 
Janna Valik  
Generaldirektör  
 
Stockholm den 27 oktober  2020  
    
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  4/53 
 
Innehåll  
Sammanfattning  ................................ ................................ ..............................  6 
1. Bakgrund  ................................ ................................ ................................ .. 8 
2. Megatrender påverkas av pandemin  ................................ ........................  8 
2.1. Globalisering  ................................ ................................ .....................  9 
2.2. Demografisk a förändringar  ................................ ...............................  9 
2.3. Individualisering  ................................ ................................ ..............  10 
2.4. Digitalisering  ................................ ................................ ...................  11 
2.5. Klimatförändringar  ................................ ................................ ..........  12 
3. Iakttagelser från rådande pandemi  ................................ .........................  13 
3.1. I inledningen av pandemin  ................................ ..............................  13 
3.1.1.  Förutsättningar för digitala arbetssätt fanns redan på plats  ....... 13 
3.1.1.  Tvärvetenskapliga sätt att fånga upp varningssignaler  ..............  14 
3.1.2.  Status i kommunerna före pandemin  ................................ .........  15 
3.2. Under pågående pandemi  ................................ ................................  16 
3.2.1.  Nya och gamla behov i socialtjänst och omsorg  .......................  16 
3.2.2.  Digitala verktyg i vård och omsorg  ................................ ...........  17 
3.2.3.  Snabba ändringar i sjukvårdens ersättningssystem ....................  24 
3.2.4.  Testning  ................................ ................................ .....................  25 
3.2.5.  Egenvård och informationsförsörjning för invånare ..................  26 
3.2.6.  Analys och forskning  ................................ ................................ . 28 
3.2.7.  Läkemedel och Vaccin  ................................ ..............................  30 
3.2.8.  E-utbildningar  ................................ ................................ ............  34 
3.2.9.  Nya lösningar för resurs - och verksamhetsplanering  ................  35 
3.2.10.  Digitala besluts - och kunskapsstöd  ................................ ............  37 
3.2.11.  Digitala lösningar för civilsamhälle och frivilligorganisationer  37 
3.3. Efter pandemin  ................................ ................................ ................  38 
3.3.1.  AI och samling av globala data  ................................ .................  38 
3.3.2.  Upphandling och införande av nya it -system försenas  ..............  41   
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  5/53 
 
3.3.3.  Hur har pandemin påverkat arbetet  med e -hälsa i kommunerna? 41 
3.3.4.  Bortträngningseffekter och vårdskuld  ................................ ....... 42 
3.3.5.  Nya normer  ................................ ................................ ................  43 
4. Risker kring informationssäkerhet  ................................ .........................  44 
4.1. Malware  ................................ ................................ ...........................  44 
4.2. Risker i sociala medier och på hemsidor  ................................ .........  45 
4.3. Distansarbete ökar användningen av skugg -it ................................ . 46 
4.4. Initiativ för ökad cybersäkerhet  ................................ .......................  47 
5. Pandemin belyser riskerna med digitalt utanförskap  .............................  47 
5.1. Det digitala utanförskapet kan öka under pandemin  .......................  48 
5.2. Det digitala utanförskapet kan också minska  ................................ .. 49 
6. Coronapandemin kan både accelerera och bromsa den digitala 
transformationen  ................................ ................................ ...........................  50 
7. Pandemin och Visi on e-hälsa 2025  ................................ ........................  50 
8. Slutsatser  ................................ ................................ ................................  52 
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  6/53 
 
Sammanfattning   
Detta år har på många sätt präglats av covid -19-pandemin . De megatrender 
som beskrevs i förra årets rapport – globalisering, digitalisering, 
demografiska förändringar, individualisering, samt klimatförändringar – 
kvarstår naturligtvis . De kommer med stor säkerhet att göra så under 
överskådlig framtid , och d e företeelser och drivkrafter som va r aktuella 
tidigare är det i hög grad fortfarande. Dock har dessa på olika sätt påverkats 
av den pandemi som drabbat världen.  
Inom dessa megatrender ses tydliga exempel på att pandemin påverkat både 
som accelerator och som broms: Ökad internationell samver kan för 
kunskapsutbyten och framställning av vaccin, samtidigt som gränser stängts 
med stora effekter på handel och fysiska möten. En ökad användning av 
digitala verktyg inom vård och omsorg (till exempel med videobesök i 
sjukvården), samtidigt som fler st ora digitala satsningar pausats eller ställts 
in. Nya arbetsformer med mer distansarbete och ett brett genomslag för olika 
digitala verktyg för möten, samtidigt som nya rekommendationer och lagar 
begränsar människors sociala frihet.  
I inledningen av pandem in blev behovet av krisberedskap uppenbart. På 
digitaliseringsområdet kan dock konstatera s att det fanns förhållandevis god a 
förutsättningar för att inom vård och omsorg  snabbt ställa om till en mer 
digital verksamhet. I många verksamheter fanns redan de t ekniska verktygen 
på plats för videomöten, och pandemin blev den faktor som fick människor 
att börja använda dessa i större uträckning. Nya tvärvetenskapliga sätt att 
skapa kunskap och prognoser har fått genomslag, såsom automatiserad analys 
av stora mängd er nyhetsartiklar  eller detektion av virus i avloppsvatten.  
Under pågående pandemi ses en fortsatt ökad användning av ny teknik, till 
exempel med telemedicin och välfärdsteknik. Även andra redan befintliga 
verktyg som nationella kvalitetsregister har använts mer och delvis på nya sätt 
för att följa och planera vård och omsorg. Informatio nskanaler som 1177.se 
och krisinformation.se såg ett stort uppsving i inledningen av pandemin, 
liksom e -tjänster med personlig inloggning. Dessa tjänster har också på kort 
tid utvecklats med nya funktioner för till exempel bokning av provtagning 
och förmed ling av provsvar. I många andra länder har appar  för smittspårning  
utvecklats och introducerats med varierande framgång. Civilsamhället och 
frivilligorganisationer har tagit fram nya tekniska lösningar för att förmedla 
hjälp, till exempel med appar där de som behöver hjälp kan matchas med dem 
som är beredda att hjälpa. Inom forskning, framtagning av vaccin och 
utbildning har mycket verksamhet ställt om till ökad användning av digitala 
verktyg, inte sällan i komb ination med internationella samarbeten. Data h ar   
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  7/53 
 
delats på delvis nya sätt för att möjliggöra effektiv maskininlärning. Å andra 
sidan har flera nationer anklagat andra för spioneri och försök till 
manipulation.  
Vad som kommer att ske efter pandemin är naturligtvis svårt att sia om, men 
några övergrip ande förändringar kan skönjas: Det finns en uppenbar 
normförändring där en stor andel av befolkningen blivit mer vana vid att 
använda digitala verktyg till exempel i sitt arbete. Detta kommer sannolikt att 
underlätta ett framtida ökat användande av digital a verktyg också på 
hälsoområdet. Samtidigt finns det digitala utanförskapet kvar, och kanske kan 
klyftan öka mellan dem som har tillgång till och vana av den nya tekniken 
och dem som saknar detta. Den vårdskuld som byggts upp under 
coronapandemin kommer at t ställa ytterligare krav på vård och omsorg att 
arbeta mer effektivt, bland annat  genom  digital transformation.  
I samband med den ökade användningen av digitala verktyg har riskerna 
kring informationssäkerhet blivit tydliga. I flera länder har sett s en ökning av 
olika former av cyberangrepp på verksamheter inom vård och omsorg.  
Sammanfattningsvis kan konstatera s att pandemin inte är över , men att det 
redan nu finns lärdomar att göra. De strategier och visioner som tidigare tagits 
fram har poängterat  vikten av digital transformation för att uppnå god och 
jämlik hälsa, trots de utmaningar som till exempel den demografiska 
utvecklingen står för. Utvecklingen på e -hälsoområdet som i Sverige pågått 
sedan många år , till exempel inom ramen för Vision e -hälsa 2025,  har 
sannolikt spelat stor roll för vår förmåga att i denna oväntade kris snabbt 
ställa om till en mer digital vård och omsorg.  
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  8/53 
 
1. Bakgrund   
E-hälsomyndigheten ska enligt regleringsbrevet för 2020  ta fram en rapport 
om övergripande förhållanden rörande digitalisering inom hälso - och 
sjukvård och socialtjänst . Myndigheten ska vidare utveckla ett 
indikatorsbaserat ramverk för uppföljning av Vision e -hälsa 2025. Ramverket 
ska bland annat innehålla ett urval av internationellt jämförbara  indikatorer 
som möjliggör uppföljning av visionen. Uppdraget ska redovisas till 
regeringen (Socialdepartementet) senast den 31 oktober 2020.  
regeringsuppdraget, och syftar främst till att beskriv a och analysera aktuell 
Föreliggande årsrapport för 2020 tar sin utgång spunkt i den pandemi som 
dominerat utvecklingen på de flesta områdena i Sverige och världen hittills i 
år och som med stor sannolikhet kommer att göra det under lång tid framöver. 
I detta års rapport bygger vi vidare på den bild av de rådande megatrenderna  
som beskrevs i Årsrapporten 2019, men nu i kontexten av vad som sker i 
samband med spridningen av det nya coronaviruset.  
 
2. Megatrender  påverkas av  pandemin  
I Årsrapport en 2019  utgick E -hälsomyndigheten från ett antal identifierade 
megatrende r, det vill sä ga långsiktiga förändringar i samhället  som pågår över 
decennier och som skapar processer och aktiviteter som driver förändring hos 
ekonomier, regeringar, organisationer, företag och individer över hela 
världen. I Årsrapporten 2019 fokuserade vi på följande megatrender:  
• Globalisering  
• Demogr afiska förändringar  
• Individualisering  
• Digitalisering  
• Klimatförändringar . 
Dessa megatrender kvarstår naturligtvis, och de företeelser och drivkrafter 
som var aktuella tidigare är det fortfarande  i hög grad. Dock har dessa på 
olika sätt påverkats av de n pandemi som drabbat världen under 2020.    
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  9/53 
 
2.1. Globalisering  
Med globalisering menas en ekonomisk, kulturell och politisk process som 
innebär att världens länder knyts närmare varandra. Vi blir en allt mer 
integrerad del av ett globalt ekonomiskt och teknologis kt nätverk, samtidigt 
som vi blir allt mer beroende av varandra. De internationella frågorna får i 
enlighet med denna globaliseringstrend större betydelse även när det gäller 
e-hälsofrågor, exempelvis när det handlar om att samverka och lära av 
varandra. S veriges invånare rör sig också i världen  och förväntar sig att kunna 
få sjukvård utomlands. Med hjälp av telemedicin utgör inte längre 
geografiska avstånd alltid ett hinder för diagnos , behandling  och omsorg .  
 
Under pandemin  har globaliseringen på vissa sätt tilltagit, men på andra 
områden tvärt om minskat påtagligt. De digitala mötena har blivit betydligt 
fler, såväl internationellt som nationellt.  Internationella samarbeten och 
kunskapsutbyten kring just covid -19 har blivit  mycket vanliga, till exempel 
EU-nätverket ” COVID -19 Clinical Management Support System”  för utbyte 
av klinisk kunskap1 eller multinationella samarbete n kring framtagande av 
vaccin2. 
Samtidigt har det uppstått nya spänningar och hinder i det globala samarbetet. 
Reseförbud och stängda gränser har satt stopp för fysiska möten och försvårat 
handelsutbyten. Retoriken kring olika länders strategiska val kring 
nedstängningar och andra åtgärd er i samband med pandemin har tenderat att 
skapa motsättningar mellan nationer och dess företrädare .3 
2.2. Demografiska förändringar  
Demografi är vetenskapen om en befolknings fördelning, storlek och 
sammansättning. Låga födelsetal och längre förväntad livslängd håller på att 
förändra formen på den så kallade ålderspyramiden , varvid a ndelen invånare i 
arbetsför ålder minskar samtidigt som antalet pensionärer ökar . Det  innebär 
ökade utmaningar  att resurssätta och bemanna inom vård och omsorg.  
Urbanisering, det vill säga att människor flyttar från landsbygd till 
stadsområden, har pågått i flera hundra år. Storstadsregionerna och de större 
städerna fortsätter att växa, men det beror inte längre i första hand på 
 
1 https://ec.europa.eu/newsroom/sante/newsletter -specific -archive -
issue.cfm?archtype=specific&newsletter_service_id=327&newsletter_issue_id=21060&page=1&fullDate=Fri%202
7%20Mar%202020&lang=default [2020 -10-15] 
2 https://www.who.int/news -room/detail/24 -08-2020-172-countries -and-multiple -candidate -vaccines -engaged -in-
covid -19-vaccine -global -access -facility [2020 -10-15] 
3 https://www.justice.gov/opa/pr/two -chinese -hackers -working -ministry -state-security -charged -global -computer -
intrusion [2020 -09-08]   
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  10/53 
 
inflyttning från landsbygden utan på  födelseöverskott och inflyttning från 
andra länder. Urbaniseringen medför även risk för ojämnt fördelad tillgång 
till vård och omsorg.  
Coronapandemin kan påverka den demografiska utvecklingen på olika direkta 
och indirekta sätt. En ökad arbetslöshet på g rund av den globala 
nedstängningen av samhällen kan ge ytterligare minskad skattebas nationellt 
och regionalt.  
Men det finns också områden som kan ha påverkats positivt av pandemin. 
Nya arbetssätt har på sätt och vis tvingats fram när samhället strävar mo t 
fysisk distansering, till exempel genom stor användning av 
videokonsultationer inom hälso - och sjukvården.  
Ökat distansarbete kan göra det lättare att bo och arbeta på olika orter , vilket 
kan innebära att allt fler söker sig bort från storstäderna.  
I samband med pandemin har antalet sökanden till utbildningar inom vård och 
omsorg ökat4, och s tudenter inom vårdyrken tenderar att vara generellt 
positiva till digitala verktyg5. Detta  ökade inflöde av nya teknikvänliga 
medarbetare i vård och omsorg kan spela  en viktig  roll i att klara av de 
utmaningar som vård och omsorg står inför . 
2.3. Individualisering  
Inget annat land i världen är så sekulärt (i betydelsen irreligiös  stat) och så 
individualistiskt som Sverige. Vi är i dag det land i världen, tillsammans med 
andra protestantiska länder som Norge, Danmark och Nederländerna, som i 
högst grad utmärker oss vad gäller dessa värderingar. Utmärkande för dessa 
länder är hög ti llit till samhällets institutioner, jämställdhet, tolerans och 
individualism. Individens behov och preferenser värderas som viktiga. 
Individanpassning blir också allt mer regel än undantag , och k raven på 
personcentrerad vård och omsorg ökar. Denna utveckli ng innebär också att vi 
blir allt mer flexibla i betydelsen att anpassa våra liv utifrån vad som fungerar 
bäst för individen. I många yrken är vi inte längre bundna vid en fysisk  
arbetsplats, ofta tack vare digitaliseringen. Utvecklingen inom hälso - och 
sjukvården går också allt mer mot att skapa flexibla mötesplatser, ibland 
virtuella sådana, för att svara mot individens behov.  
Även på detta område har pandemin påverkat både som accelerator och 
broms. Mer distansarbete och ökad användning av e -tjänster fö r hälsa kan 
 
4 https://www.regeringen.se/pressmeddelanden/2020/06/ytterligare -forstarkning -av-mojligheten -till-studier -vid-
universitet -och-hogskolor -i-host/ [2020 -10-15] 
5 Digitalisering i välfärden - attityder och erfarenheter bland medarbetare och studenter, rapport, SKR 2020    
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  11/53 
 
utgöra  en del i ökad individualisering och individanpassning. Samtidigt kan 
de nya kommunikationssätten och nationella och regionala föreskrifter som 
införts för att minska smittspridning , upplevas som inskränkande på den 
individuella friheten.  
Pandemin har visat på vikten av det kollektiva ansvaret, vilket i någon mån 
kan stå i motsats till ökad individualisering. Det har hittills framför allt 
handlat om människors vilja att följa de reko mmendationer som myndigheter 
utfärdat – inte alltid i första hand för att skydda sig själv, utan för att skydda 
de med högst risk och i förlängningen därmed också sjukvårdens möjlighet att 
fungera. Detsamma har betydelse  också för den massvaccination som 
sannolikt kommer att behövas. Vaccinationsmotstånd kan ses som en form av 
individualism, vilken skulle kunna ha stora effekter om alltför få människor 
låter vaccinera sig  mot covid -19. 
Tilliten till samhällets institutioner har på det stora hela visat sig v ara stor . 
Sverige utmärker sig som ett av de länder där staten framför allt litat på att 
invånarna följer  de rekommendationer och begränsningar som införts , snarare 
än att använda legala och polisiära metoder . 
2.4. Digitalisering  
Digitaliseringen är katalysator n, möjliggöraren och motorn i den 
samhällsutveckling vi haft under de senaste decennierna. Vi upplever i dag ett 
teknologiskt skifte som saknar historisk motsvarighet och som i grunden 
förändrar samhället. Automatisering, robotar och artificiell intelligen s (AI) 
har utvecklats under lång tid och har fått allt större genomslag inom flera 
områden.  
Samtidigt upplever i dag drygt en miljon människor i Sverige att de inte är 
digitalt delaktiga. Flera hundra tusen har aldrig använt internet .6 Det förutsätts 
i dag att vi är digitalt aktiva för att vara delaktiga i samhället när det gäller att 
ta del av service och hantera privata ärenden som exempelvis bankärenden. 
Stora grupper  riskerar  därmed att hamna i ett digitalt utanförskap. Det handlar 
om äldre, personer med funktions nedsättningar , nyanlända med låg utbildning 
och personer som av olika skäl valt att inte vara digitalt aktiva . De hamnar 
utanför för att de inte kan  eller vill använda digitala lösningar.  
Telemedicinska lösningar och videobe sök är två områden som tydligt  ökat 
under pandemin. De verksamheter som tidigare byggde på dessa tekniker (till 
exempel nationella digitala vårdgivare och vissa mottagningar i glesby gd) har 
sett en ökad användning under en period när människor varit måna o m att 
 
6 https://challengesgov.se/pts -innovation/ Post - och telestyrelsen (PTS) [2020 -10-15]   
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  12/53 
 
hålla fysiskt avstånd till varandra. Men d et finns också många exempel på 
verksamheter som inte tidigare använt videomöten och andra former av 
distansmonitorering och åtgärder, men som nu börjat med  detta . I Region 
Stockholm anges att antalet videobesök  i vården  mer än tiodubblades i april 
2020 jämfört med januari samma år, samt att antalet vårdgivare som är 
anslutna till regionens e-tjänst  ”Alltid öppet” mer än fördubblats .7  
Man kan dock konstatera att det hittills framför allt är användning en av 
befintliga tekniska lösningar som tilltagit, vilket kan exemplifieras av 
videomöten  eller e-tjänster  och informationskanaler som 1177.se.  
Pandemin har samtidigt gjort att många projekt inom e -hälsoområdet pausats 
eller avbrutits, till exempel Region Stockholms stora upphandling av ny 
vårdinformationsmiljö och ikraftträdandet av lagen om nationell 
läkemedelslista.  Flera  regioner signalerar att de kommer att ha underskott av 
resurser framöver, inte minst med tanke på  den vårdskuld som byggts upp 
under pandemin.  
Under pandemin har normer och förväntningar förändrats. Många människor 
har arbetat på distans med hjälp av digitala verktyg, vilket sannolikt bidrar till  
att de lättare  kan ta till sig e -lösningar även för sina hälso - och 
omsorgsrelaterade behov.  
2.5. Klimatfö rändringar  
Klimatförändringarna utgör ett hot mot vår hälsa både kort - och långsiktigt, 
både lokalt och globalt.  Koldioxidutsläppen höjer jordens medeltemperatur.  
På individnivå har trenden inneburit  att människor i allt högre grad agerar för 
en hållbar l ivsstil. Även ledare och organisationer omformar verksamheten 
utifrån miljömässigt och etiskt hållbara värderingar. Detta präglar även 
strategier för utveckling och investeringar, exempelvis gällande teknik och 
digitalisering.  
I samband med corona pandemin har snabba förändringar skett, till exempel i 
form av minskade koldioxidutsläpp i samband med att stora delar av världen 
stängde ner sina samhällen. I vissa delar av världen har detta haft samband 
med ökad användning av digitala verktyg, till exempel för a rbete på distans. 
Den normförskjutning som vi anar som en följd av ökad användning av 
digitala verktyg kommer sannolikt att kunna bidra till en fortsatt minskning 
av individtransporter och därmed minskade utsläpp.  
 
7 https://lakartidningen.se/aktuellt/nyheter/2020/04/flera -rekord -for-region -stockholms -digitala -vard/  [2020 -10-15]   
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  13/53 
 
De ekonomiska följderna av pandemin kan d ock innebära en svårighet att 
ställa om mot mer hållbara levnadssätt. Investeringar för en grön omställning  
kan behöva extra stimulanser, vilket också adresserats i regeringens 
budgetproposition  för 2021 .8 
Klimatförändringar kan också vara en orsak till n ya pandemier och stora 
utbrott av ohälsa. Nya hälsoproblem med nya spridningsmönster kommer att 
ställa krav på förändrade  arbetssätt där digitalisering är en viktig del.  
3. Iakttagelser från rådande pandemi  
I detta avsnitt belyses ett antal iakttagelser från den rådande covid -19-
pandemin. Avsnitten är uppdelade utifrån olika faser  i pandemin: 3.1 I 
inledningen av pandemin, 3.2 Under pågående pandemi, samt 3.3 Efter 
pandemin. Mellan dessa tänkta tidpunkter finns naturligtvis stor 
överlappning , och e ftersom vi fortfarande befinner oss mitt i pandemin får 
dessa iakttagelser anses  utgöra ögonblicksbilder.  
3.1. I inledningen av pandemin  
3.1.1.  Förutsättningar för digitala arbetssätt fanns redan på plats  
I jämförelse med många andra länder kan framhålla s att det i Sverige fanns 
förutsättningar för att snabbt ställa om verksamheter till ökad användning av 
digitala lösningar. M ånga aktörer  inom vård, omsorg och skola hade redan  
digitala verktyg på plats. Till exempel hade m ånga vårdgivare sedan flera år  
infört  lösningar för videobesök även om de inte användes i någon större skala.  
I samband me d pandemins utbrott visade det sig i många fall vara  relativt 
enkelt att skala upp användningen av dessa digitala verktyg, bland annat i 
form av en snabb ökning av antalet videokonsultationer. En hög grad av 
digitalisering hos invånarna (till exempel att 80 procent  av befolkningen 
redan tidigare använde M obilt Bank -ID9) utgjorde sannolikt också en viktig 
faktor för att kunna möta nya vårdsituationer förhållandevis snabbt.  
Detsamma kan sägas om de kanaler för information som redan fanns på plats, 
till exempel 1177 och krisinformation.se. Dessa är tjänster som såg en kraftig 
ökning av antalet sidvisningar, vilket visar på invånares behov av 
kvalitetssäkrad information i krissituationer.  
 
8 Budgetpropositionen för 2021; Prop. 2020/21 :1 
 
9 Svenskarna och internet 2019, rapport, Internetstiftelsen    
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  14/53 
 
Var det bara tur att förutsättningarna för en snabb omställning fann s på plats? 
De strategier som funnits kring digitalisering inom vård och omsorg (i till 
exempel Vision e -hälsa 2025) har utgått från de effektiviseringsvinster som 
kan göras med hjälp av digitalisering, ofta med hänvisning till utmaningar 
beroende på bland  annat de demografiska förändringarna. Den snabbhet med 
vilken vård och omsorg (liksom till exempel skola) ställde om till mer digital 
verksamhet  i samband med pandemin berodde till stor del på just att 
digitaliseringsarbetet pågått under en längre tid , och att digitala verktyg fanns 
på plats . När så coronapandemin drabbade Sverige och världen var det 
förhållandevis enkelt att börja arbeta på nya sätt med  befintliga lösningar . 
3.1.2.  Tvärvetenskapliga sätt att fånga upp v arningssignaler   
Världshälsoorganisationen (WHO) gick den 9 januari 2020 ut med 
information om ett virusutbrott i Kina. Efter ytterligare ett par månader, det 
vill säga i mitten av mars, började många länder stänga ned. Men redan i 
december 2019 upptäckte ett kanadensiskt hälsoövervakningsföretag att ett 
influensaliknande virus spreds i Kina. Analysen skedde med hjälp av en AI -
driven algoritm som analysera de stora mängder text och flygdata från hela 
världen. Bolagets programvara visade sig också korrekt förutse hur viruset 
snabbt skulle spridas till grannländerna.10,11 
Det pågår f lera projekt med analyser av avloppsvatten för att påvisa 
coronavirus. Forskarna anser att testerna kan inhämta information om 
virusnivåer för att förutspå en andra virusvåg och för att påvisa mutat ioner av 
viruset, vilket vore användbart för epidemiologer och myndigheter.12 
Vid Kungliga Tekniska Högskolan (KTH) pågår ett internationellt projekt  där 
forskare ta r jämförbara prover och delar resultaten med varandra. Tester i 
Stockholm har visat förekom st av det nya coronaviruset i samtliga prover som 
tagits vid två tillfällen i Stockholmsområdet under april. Högst 
koncentrationer återfanns vid Bromma avloppsreningsverk som tar hand om 
avloppsvattnet från nordvästra Stockholm. I Henriksdal som betjänar  de södra 
delarna tycks halten ha ökat mellan det första och andra provet.13 
En grupp virologer vid Institutionen för biomedicin på Göteborgs Universitet 
har sedan flera år undersökt förekomsten av viruspartiklar i avloppsvatten 
före och efter rening. I veck orna 7 (sportlovsveckan i Göteborg) och 8 i år 
 
10 https://www.wired.com/story/ai -epidemiologist -wuhan -public -health -warnings/ [2020 -10-15] 
11 https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC7107534/  [2020 -10-15] 
12 Uppsala Universitet Johan Edin 26 maj 2020  
https://www.uu.se/nyheter -press/nyheter/artikel/?id=14804&typ=artikel  
13 Dagens Nyheter 5 maj 2020, Jessica Ritzén,Vanni Jung Ståhle, Beatrice Lundborg.  
https://www.dn.se/sthlm/avloppsvattnet -avslojar -virusets -spridning -i-stockholm/    
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  15/53 
 
kunde coronavirus påvisas i avloppsvattnet. I slutet av april ökade mängden 
virus markant i avloppsvattnet, alltså någon vecka innan antalet covid -
19-patienter tydligt ökade i Göteborgsregionen.14 
Exemplen ovan visar hur nya tekniska lösningar med tvärvetenskapliga 
angreppssätt på olika sorters data kan användas för att ge tidiga 
varningssignaler, eller till och med prognosticera ett virus spridning .  
3.1.3.  Status i kommunerna före pandemin  
Ungefär samt idigt som pandemin tog fart i mitten av mars kom betänkandet 
Framtidens teknik i omsorgens tjänst, SOU 2020:1415 och 
E-hälsomyndighetens rapport Nationellt stöd till kommunerna vid införande 
och användning av digital teknik (e -hälsa), S2018/02375/FST16.  
Både betänkandet och rapporten pekar på hinder för verksamhetsutveckling 
med stöd av digitalisering, hinder som dessutom var mer eller mindre kända 
sedan tidigare:  
• Bristande kompetens när det gäller digitalisering och att kunna se 
behov och nyttor med att använda digitaliseringens potential  
• Motstånd och rädsla för förändring  
• Osäkerhet kring juridiska förutsättningar  
• Upplevelse av bristande nationell styrning  
• Brister i samverkan mellan huvudmän  
• Brister i infrastruktur, såväl den digitala infrastrukturen som  
infrastruktur beträffande organisation  
• Ekonomiska förutsättningar för att driva digitalisering . 
I maj publicerades Socialstyrelsens årliga uppföljning E -hälsa och 
välfärdsteknik i kommunerna 2020. Den redovisar utvecklingen under 2019 
och visar på ungefär  samma hinder  som nämns  ovan .17 
 
14 Sahlgrenska akademin Göteborgs universitet 2020 -05-13 Heléne Norders grupp. Pandemin lämnar tydliga spår i 
Göteborgarnas avloppsvatten.  
https://sahlgrenska.gu.se/forskning/aktuellt/nyhet/pandemin -lamnar -tydliga -spar-i-goteborgarnas -
avloppsvatten.cid1685763  
15 https://www.regeringen.se/494156/contentassets/576aa4588db340b0ad052537ae90511d/framtidens -teknik -i-
omsorgens -tjanst -sou-2020_14.pdf [2020 -07-14] 
16 https://www.ehalsomyndigheten.se/globalassets/dokument/rapporter/nationellt -stod-till-kommunerna -vid-
inforande -och-anvandning -av-digital -teknik.pdf [2020 -07-14] 
17 https://www.socialstyrelsen.se/globalassets/sharepoint -dokument/artikelkatalog/ovrigt/2020 -5-6779.pdf [2020 -07-
13]   
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  16/53 
 
Socialstyrelsens uppföljning visar att breddinförande av välfärdsteknik 
fortfarande går långsamt. Allt fler kommuner har infört välfärdsteknik i 
verksamheten men den bedöms användas av för få brukare. Många av 
tjänsterna ino m välfärdsteknikområdet syftar till att öka eller bibehålla 
individens självständighet och trygghet samt öka delaktigheten i samhället. 
Därmed borde tjänsterna kunna utgöra ett stöd under pandemin.  
Insamling av data till årets öppna jämförelse av krisbere dskapen inom 
socialtjänstens område gjordes innan pandemin. Den visar att knappt hälften 
av kommunerna hade  en kontinuitetsplan eller en rutin för att inkludera 
krisberedskap i upphandlingar.18 Vid kriser har s ocialtjänsten en viktig roll i 
att se till att  de ordinarie verksamheterna fortsatt fungerar med god kvalitet , 
men också i att ha beredskap för att det kan uppkomma nya målgrupper och 
även nya behov hos individer som redan har kontakt med socialtjänsten. 
Krisberedskapen  i kommunerna sattes  på prov und er pandemin med flera nya 
utmaningar.  
3.2. Under pågående pandemi  
Under denna rubrik samlas en rad iakttagelser som rör hur samhället har 
hanterat en del av de behov som uppstått under pandemin.  
3.2.1.  Nya och gamla behov i socialtjänst och omsorg  
I kommunerna  uppstod flera akuta problem när pandemin tog fart i mitten av 
mars.  En stor andel av personalen inom socialtjänsten och omsorgen blev 
korttidssjukskrivna eftersom rekommendationen var att stanna hemma vid 
minsta förkylningssymtom. I vår dialog med kommuner  under denna tid  
framkom det att en redan hårt belastad verksamhet med stor 
personalomsättning och hög långtidssjukfrånvaro fick ännu svårare att klara 
bemanningen.  
I pandemins inledning uppmärksammades allvarliga brister avseende 
skyddsutrustning på äldreboenden och lokal lagerhållning. Detta trots att den 
grupp som utpekades som den största riskgruppen var sköra äldre och att 
många av dessa finns inom kommunernas om sorg.  
Den fysiska  distanseringen medförde att många aktiviteter för äldre stängdes 
ner och det skapades en påtvingad isolering, trots att många av de äldre har 
behov av aktiviteter och sociala kontakter. Även personer tillhörande 
riskgrupper  som inte hade  kommunal omsorg fick problem när de inte längre 
 
18 https://www.socialstyrelsen.se/globalassets/sharepoint -doku ment/artikelkatalog/oppna -jamforelser/2020 -6-
6819.pdf [2020 -07-15]   
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  17/53 
 
kunde utföra vanliga vardagssysslor som att handla mat och hämta  ut 
medicin.  
Situationen innebar att ett antal behov utkristalliserade sig. En del av dem 
fanns sedan tidigare men blev nu mer tydliga.  
• Digitala  möten  ökade när möjligheten till fysiska möten minskade 
kraftigt eller till och med försvann , exempelvis mellan personal, i 
brukares sociala kontakter med anhöriga och vänner samt kontakt 
mellan invånare och socialtjänsten. De flesta kommuner hade redan 
prövat digitala möten i någon form. 80 procent av kommunerna 
genomför de till exempel videosamtal vid den sammanhållna 
individ uella planeringen vid utskrivning från sjukhus.19 
• Kunskap om smittläget  både bland personalen och brukarna blev 
viktig för att kunna planera den dagliga verksamheten. Det var 
angeläget  att både minska  smittrisken och att klara bemanningen på 
ett sätt så at t verksamheten inte äventyrades.  
• Kunskap om behov av och tillgång till skyddsmaterial  blev viktig 
när tillgången på skyddsmaterial var begränsad och lager ofta fanns 
decentraliserade på olika enheter.  
• Minimering av antalet tillsynsbesök  hos riskgrupperna o ch 
användning av personal på ett säkert sätt behövde komma till stånd för 
att minska risken för smittspridning.  
• Effektivare samordning av frivilliga  som ville hjälpa personer i 
riskgrupper behövde komma till stånd och det behövdes förenklade 
rutiner för de m som skulle be om hjälp.  
 
3.2.2.  Digitala verktyg i vård och omsorg   
Det finns en uppsjö av olika digitala verktyg som kan användas i vård och 
omsorg. Vissa riktar sig i första hand till medarbetare, andra  till invånare, 
patienter och brukare, och slutligen några  har en utpräglad profil för att 
underlätta kommunikation eller samarbete mellan medarbetare  i vård och 
omsorg och de individer som behöver någon form av insats.  
Nedan diskuteras några av de grupper av digitala hjälpmedel där omställning i 
samband me d covid -19-pandemin varit tydlig.  
 
19 https://www.socialstyrelsen.se/globalassets/sharepoint -dokument/artikelkatalog/ovrigt/2020 -5-6779.pdf [2020 -07-
13]    
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  18/53 
 
Telemedicin  
Med telemedicin avses att ge medicinsk vård på distans.20 Ofta betyder  detta 
att ta hjälp av video - och bildlösningar för att kunna göra bedömningar utan 
att den som utför bedömningen behöver vara på samma geo grafiska plats som 
den eller det som ska bedömas . Exempel är konsultationer där patient och 
vårdpersonal träffas i ett videomöte, eller bedömning av röntgenbilder som 
sker av radiolog på annan ort.  
Telemedicinska lösningar har funnits länge. I Sverige har  dessa lösningar  
fram till för några år sedan framför allt använ ts i glesbygdsområden där de 
geografiska avstånden kan vara mycket stora. Under de senaste åren har 
emellertid ett antal aktörer satsat stort på att erbjuda videomöten för patienter 
över hela l andet, och inte minst för invånare i storstadsområden.  
 
Många delar av den mer 
traditionella hälso - och 
sjukvården har under 
lång tid haft svårt att på 
bred front implementera 
telemedicinska lösningar 
för sina patienter. Som 
hinder har bland annat 
angivits juridisk a 
ramverk, 
ersättningsmodeller, 
tekniska svårig heter,  
samt bristande kunskap 
om digitalisering och e -hälsa .21,22 I samband med att pandemin bröt ut och det 
snabbt blev klart  att många verksamheter behövde dra ner på de fysiska 
besöken, ökade antalet videokonsultationer , se Figur 1.23 Representanter för 
vårdgivare som E -hälsomyndigheten varit i kontakt med anger  att de tekniska 
lösningarna fanns på plats sedan tidigare men a tt de inte användes  i någon 
större omfattning  förrän riktlinjer och ersättningar ändra des i samband med 
pandemin. Vidare anger  vårdmedarbetare  att patienterna på ett helt nytt sätt 
 
20 Socialstyrelsens termbank   
21 E-hälsa som app – dataskydd och datadeln ing, rapport, SNS 2020  
22 Värdet av digital teknik i den svenska vården, rapport, McKinsey&Company, 2016  
23 
https://skr.se/5.5b4505d4171dc987b1e46029.html?utm_source=notifiering&utm_medium=email&utm_campaign=p
ress [2020 -08-09] 020000400006000080000100000120000Distansbesök i primärvård, riket
Figur 1: Digitala vårdkontakter i regionerna. (Källa: 
SKR/Väntetider i vården.)    
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  19/53 
 
jämfört med tidigare varit villiga att pröva telemedicinska lösningar från och 
med våren 2020.  
 
Digitala möten inom socialtjänsten  
Digitala möten var något som redan användes också inom socialtjänsten. 
Steget till att utöka användandet var inte så stort, och många kommuner kom 
snabbt igång med att an vända surfplattor på sina boenden. Personalen kunde 
hjälpa brukare till att ha kontinuerlig kontakt med anhöriga och vänner, till 
exempel via videokonferenslösningar.  
I Kalmar kommun togs ytterligare ett steg genom att hjälpa och stötta 
anhöriga som saknad e egna tekniska möjligheter. De fick möjlighet att 
komma till ett speciellt teknikcentrum där de fick hjälp med att ta digitala 
kontakter med sina nära och kära på kommunens boenden.24 
Vissa kommunala verksamheter märkte en nedgång i antalet kontakter mell an 
invånarna och socialtjänsten under pandemin. Därför införde till exempel 
Sollentuna kommun möjligheten till digitala möten inom 
familjestödsenheten.25 Inspektionen för vård och omsorg (IVO) noterar också 
vid en inspektion i Stockholms län och Region Got land att socialtjänstens 
verksamhet ställt om snabbt, trots att det saknade s vana att använda digitala 
verktyg  vid möten inom arbetet med barn och unga.26 
 
Andra e -tjänster i hälso - och sjukvården  
Även användningen av andra befintliga e -tjänster i hälso - och sjukvården 
ökade under inledningen av pandemin. 1177 Vårdguidens e -tjänster såg en 
relativt stor ökning under 2020, även om denna ökning till viss del är i linje 
med utvec klingen under de senaste åren, se Figur 2. 
 
24 https://sverigesradio.se/sida/artikel.aspx?artikel=7453299  [2020 -07-15] 
25 https://www.ehalsomyndigheten.se/om -e-halsa/stod -till-kommuner -for-inforande -och-anvandning -av-digital -
teknik/sollentuna / [2020 -07-15] 
26 https://www.ivo.se/publicerat -material/nyheter/2020/hog -formaga -hos-socialtjansten -att-stalla -om-under -
pagaende -pandemi/  [2020 -08-03]   
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  20/53 
 
Figur 2: Statistik för 117 7 Vårdguidens e -tjänster . (Källa: Inera AB .) 
Inte minst har antalet äldre som använder e -tjänsterna ökat tydligt. I Region 
Stockholm  skedde  mellan 2019 och 2020 nästan en fördubbling av antalet  
inloggningar  i åldersgruppen 90–99 år, och dessutom har det gjorts mer än 
350 inloggningar av personer äldre än 100 år.27 
 
Monitorering på distans vid sjukdom  
Digitala verktyg som används för att kunna följa patienter på distans har 
också varit i fokus under pandemin för monitorering av patienter med covid -
19, som därmed kunnat skrivas ut från sjukhusvård.28,29. Distans monitorering 
för individer  med kroniska sjukdomar är ett annat exempel på 
digitaliseringsarbete  som initierats  tidigare , men som fått ökad användning 
under pandemin30,31. Patienter med kroniska sjukdomar som hjärtsvikt eller 
KOL  är tydlig a exempel på grupp er som varit viktiga att skydda från de 
smittorisker som ett fysiskt sjukvårdsbesök kan innebära.  
 
Artificiell intelligens och maskininlärning  i klinisk verksamhet  
 
27 https://www.sll.se/verksamhet/halsa -och-vard/nyheter -halsa -och-vard/2020/07/1177 -allt-mer-popu lart-bland -
aldre/ [2020 -10-15] 
28 https://www.sodertaljesjukhus.se/om -oss/pressrum/nyheter/forsta -patienten -med-covid -19-som-moni toreras -i-
hemmet/  [2020 -10-15] 
29 Grutters LA et al. Home telemonitoring makes early hospital discharge of COVID -19 patients possible [published 
online ahead of print, 2020 Jul 15].  J Am Med Inform Assoc. 2020;ocaa168. doi:10.1093/jamia/ocaa168  
30 https://ww w.norrbotten.se/sv/Utveckling -och-tillvaxt/Utveckling -inom -halso --och-sjukvard/Nyhetsarkiv -
FoU/Pajala -ar-forst-med-hemmonitorering -av-patienter/ [2020 -09-09] 
31 https://lakartidningen.se/aktuellt/nyheter/2020/05/capio -rullar -ut-hemmonitorering/ [2020 -10-15] 
  
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  21/53 
 
Lösningar med AI och maskininlärning i klinisk verksamhet  har rönt stort 
intresse under pandemin . Ett exempel är det projekt som ett antal radiologer 
tillsammans utfört för automatiserad diagnostik av covid -19 utifrån 
röntgenbilder32. Detta är ett exempel på ett internationellt samarbete där 
forskare  använt sig a v så kalla d ”federated learning” , se vidare  3.3.1  nedan.  
 
Välfärdsteknik som stöd under pandemin  
Välfärdsteknik definieras som teknik som ska bidra till stöd för personer som 
har eller som löper risk för en funktionsnedsättning. Det kan handla om till 
exempel trygghetslarm, nattillsyn via kamera, GPS -larm eller videoteknik vid 
gemensam planering.33  
Kommuner som hade infört välfärdsteknik innan pandemin, såsom digital 
tillsyn via kamera eller sensorer, har haft stor nytta av den under pågående 
pandemi. Antalet besök hos brukarna har minskat vid användande av digitala 
lösningar , vilket  därmed minskat ri sken för smittspridning och användande av 
skyddsutrustning.  
Varbergs kommun införde till exempel  en sensorlösning på vård - och 
omsorgsboende med demensinriktning för ett par år sedan.34 Lösningen har 
medfört att antalet tillsynsbesök per natt gått ner frå n sex till tio gånger till 
cirka två gånger. Förutom färre besök med smittrisk undviks också besök 
nattetid av personal i skyddsutrustning som kan  leda till onödiga väckningar 
och som kan  upplevas som skrämmande av till exempel  personer med 
demenssjukdom.  
Digitala inköp  för brukare inom äldreomsorgen , en tjänst som sedan tidigare 
varit införd i till exempel Trollhättans stad , medförde att personalen istället 
för att tillbringa tid i affäre n, med risk för att bli smitta de, kunde göra inköpen 
av dagligvaror digitalt  hemma hos brukaren tillsammans  med honom eller 
henne .35 En del brukare har också  lärt sig att på egen hand göra sina inköp 
med hjälp av den digitala lösningen , utan stöd av person alen.  
Robotteknik är också något som bidrar till individens självständighet och 
därmed också till färre tillsynsbesök under pandemin. Ett exempel är så 
kallade japantoaletter som gör att individen mer eller mindre självständigt kan 
genomföra sina toalettb esök och därmed undviker närkontakter med 
 
32 https://hai.stanford.edu/blog/pandemic -ai-engine -without -borders [2020 -10-15] 
33 Socialstyrelsens termbank   
34 https://www.ehalsomyndigheten.se/om -e-halsa/stod -till-kommuner -for-inforande -och-anvandning -av-digital -
teknik/varberg/[2020 -10-15] 
35 https://www.ehalsomyndigheten.se/om -e-halsa/stod -till-kommuner -for-inforande -och-anvandning -av-digital -
teknik/trollhattan/ [2020 -07-16]   
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  22/53 
 
personal.36 Även läkemedelsrobotar bidrar till individens självständighet och 
minskar antalet besök i hemmet och därmed risk en för smittspridning under 
pandemin.37 
 
Nationella kvalitetsregister   
I Sverige finns ett hundratal nationella kvalitetsregister . Dessa register  ska 
vara en integrerad del av den nationella kunskapsstyrningen och användas i 
förbättringsarbete och forskning inom vård, omsorg, samt Life science -
sektorn .38 I Svenska intensivvårdsregistre t (SIR) registrera s samtliga  
intensivvårdsfall och därtill hörande data. I samband med coronapandemin s 
utbrott  uppdaterades SIR:s rutiner till att presentera  dagliga rapporter om 
bland annat antalet patienter i intensivvård på grund av covid -19. SIR:s 
utdataportal ger allmänhet, media och forskare tillgång till anonymiserade 
data om fall på intensivvårdsavdelning, vilket varit av stort intresse som en 
markör för att följa läget under pandemin.   
Ett ytterligare kvalitetsregister som tilldragit sig  intresse under pandemin är 
Svenskt Perioperativt Register (SPOR), som visat  i vilken grad planerade  och 
akuta operationer minskat. Detta kan antas ge ett ungefärligt mått på hur 
mycket annan vård som försenats  eller uteblivit på grund av pandemin.  
Ytterligare ett tiotal kvalitetsregister har uppdaterats med anledning av 
coronapandemin. Dessa är i första hand de kvalitetsregister som samlar data 
om patienter med de kroniska sjukdomar som identifierats so m riskfaktorer 
för allvarlig sjukdom av det nya coronaviruset.  
SIR och SPOR  har funnits under många år, men har under coronapandemin 
nått ett påtagligt större  genomslag , vilket visar  på vikten av snabbt uppdaterad 
kvalitetsdata . Tillgänglig kvalitetssäkrad data och statistik är central t för 
utvecklingen på e -hälsoområdet och är en viktig del för  utvecklad digital 
informationsförsörjning.  
 
Digital s mittspårning  får ett globalt genombrott  
Ur ett internationellt perspektiv har många länder och regioner tagit fram 
olika lösningar för digital smittspårning . Inte sällan har det handlat om olika 
typer av teknisk utrustning som en invånare bär med sig, och som spårar vilka 
 
36 https://www.dn.se/nyheter/sverige/viruset -tvingar -aldrevarden -till-ett-tekniskt -sprang/ [2020 -07-16] 
37 https://www.vk.se/2020 -06-03/lakemedelsrobot -minskar -smittrisken [2020 -07-31] 
38 Nulägesrapport 2020 nationella kvalitetsregister, SKR 
http://kvalitetsregister.se/download/18.358c3817172f36974fd71384/1593532603603/Nulagesrapport_2020_final.pdf    
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  23/53 
 
andra som be funnit sig nära . Detta har oftast varit  i form av appar i 
mobiltelefoner , men även andra typer av bärbara enheter  har använts.  
Automatiserad smittspårning  ställer höga krav på säkerhet och integritet, 
vilket vid ett flertal  tillfällen lett till att dessa lösningar dragits tillbaka eller 
stoppats.39 Även i de fall där tekniken  använts har det i vissa fall funnits 
tvekan om det faktiska värdet av dessa lösnin gar. En anledning kan vara att 
dessa appar har utvecklats enligt  principen ”privacy by design”40, vilket gör 
det komplicerat att följa upp effektivitete n. En ytterligare anledning kan vara 
den täckningsgrad som krävs för att dessa appar ska vara verksamma . Vissa 
beräknings modeller visar att 60  procents  täckningsgrad i befolkningen 
effektivt trycker ner smittspridningen  men att även en lägre täckningsgrad 
skulle kunna minska antalet smittade.41 
Inledning svis utvecklades flera typer av tekniker för denna typ  av 
smittspårning , bland annat Bluetooth -teknik och lokalisationsteknik såsom 
GPS. Under sommaren och hösten har det blivit tydligt att Bluetooth är den 
teknik som används av flest länder och då främst av integritetsskäl.  
Förenklat sker smitt spårning en genom att  enheter med Bluetooth -teknik kan 
hålla reda på vilka andra enheter som befunnit sig nära . Vid eventuell  senare  
diagnos  kan lösningen identifiera och meddela enheter platsen där en 
smittspridning kan ha skett. Detta sker  utifrån vissa fördefinierade  parametrar  
(till exempel  inom två meter under minst 15 minuter ).  
Även på EU -nivå har det sedan våren skett ett intensivt arbete kring 
smittspårningsappar . Initialt  fokuserades arbetet på  att skapa riktlinjer och 
ramverk för framtagande av appar . Senare  riktades ansträngningarna framför 
allt till att göra olika länders smittspårningsappar interoperabla med varandra. 
Detta har resulterat i kommissionens genomförandebeslut (EU) 20 20/1023 
om ändring av genomförandebeslut (EU) 2019 /1765 vad gäller det 
gränsöverskridande utbytet av uppgifter mellan nationella mobilapplikationer 
för kontaktspårning och varning i kampen mot covid -19-pandemin .42  
I Sverige har vi utgått från manuell smitt spårnin g som successivt utökats . 
Folkhälsomyndigheten anser att smittspårningsappar  är avsedda att  användas 
som ett komplement till den traditionella  smittspårningen , samt  att flera 
aspekter  utöver en uttömmande juridisk utredning,  såsom påverkan på 
 
39 https://helsenorge.no/coronavirus/smittestopp, [2020 -10-15] 
40 Inbyggt dataskydd (privacy by design) innebär att hänsyn tas till integritetsskyddsregl erna redan vid utformningen 
av it-system och rutiner.  
41 https://www.research.ox.ac.uk/Article/2020 -04-16-digital -contact -tracing -can-slow -or-even -stop-coronavirus -
transmission -and-ease-us-out-of-lockdown[2020 -10-15] 
 
42 https://eur -lex.europa.eu/legal -conte nt/SV/TXT/HTML/?uri=CELEX:32020D1023 [2020 -10-15]   
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  24/53 
 
personlig int egritet  och ekonomi , behöver utredas vidare innan en eventuell 
smittspårningsapp kan börja användas .43 Frågan om smittspårningsappar har 
bevakats av E-hälsomyndigheten samt övriga involverade myndig heter och 
departemen t. 
Under våren 2020 initierade Myndigheten för samhällsskydd och beredskap 
(MSB) tillsammans med Folkhälsomyndigheten och Socialstyrelsen ett arbete 
med att via en underleverantör utveckla en webbaserad lösning i form av en 
hemsida för kartläggning av upplevda symptom.  Denna tänkta lösning var 
alltså inte en smittspårningsapp som de ovan beskrivna  och projekt et avbröts 
sedermera  innan det kommit i drift.  
Apple och Google har presenterat en gemensam  teknisk lösning i form av ett 
API (Application Programming  Interface)  kallat ENS ( Exposure Notification s 
System ). Detta är  en slags verktygslåda med funktioner som utvecklare och 
länder som vill skapa appar för smitt spårning kan använda sig av.44,45 Även 
innan detta API togs fram fanns smitt spårningsappar tillgängliga i vissa 
länder , men utan denna lösning var  det tekniskt komplicerat att skapa en 
tillräckligt bra app enligt dagens standard . Bland annat  blev applikationen 
mycket batterikrävande och mindre tillförlitlig då telefone n kunde stänga av 
funktioner som en form  av energisparande åtgärd . ENS  gör det enklare att 
utveckla effektiva appar och ska garantera viss pseudonymi sering av 
uppgifter , men vissa länder efterfrågar mer datainsamling  som en del av att 
följa upp effektivitet en. Generellt anses  att ju mer information som samlas in , 
desto större risk för att integriteten påverkas.  
Under hösten 2020 presenterade Apple och Google en vidareutveckling av 
ENS; EN Express (Exposure Notifications Express). EN Express innebär att 
smitt spårning kan ske direkt i telefonens operativsystem utan att en specifik 
framtagen app. Detta kräver dock att det finns officiell  aktör i b akgrund 
såsom en myndighet för folkhälsa .  
3.2.3.  Snabba ändringar i sjukvårdens e rsättningssystem  
Flera  regioner införde på kort tid ändringar i sina ersättningsmodeller tidigt 
under pandemin. Dessa förändringar syftade till stor del till att minska 
 
43 Folkhälsomyndigheten, 2020, Insatser vid nya utbrott av covid -19, 
https://www.folkhalsomyndigheten.se/contentassets/bab3518a8c9e445d90adbc9a380f9876/insatser -utbrott -covid -
19.pdf  
44 https://covid19.apple.c om/contacttracing [2020 -09-22] 
45 https://www.google.com/covid19/exposurenotifications/ [2020 -09-22]   
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  25/53 
 
incitament för de fysiska vårdkontakter som kunde anstå (för att minska 
smittspridning ), och har gällt för pr imär-, öppen -, och slutenvård.46,47 
I E-hälsomyndighetens  dialog med verksamhetschefer och medarbetare inom 
vården har framkommit att flera anger dessa avtalsändringar som en viktig 
orsak till den snabba omställningen till betydligt större andel videobesök . 
3.2.4.  Testning   
Folkhälsomyndigheten fick i  början av mars  2020 i uppdrag av regeringen  att 
ta fram en nationell strategi för utökad provtagning  för pågående infektion  
med det nya coronaviruset . I juni  bedömde Folkhälsomyndigheten att 
smittspridningen var tillräckligt låg för att smittspårning skulle vara en 
relevant åtgärd och att kapacitet fanns tillgä nglig för att klara storskalig 
testning.48  
Regeringen ersätter regionernas kostnader för testning av  pågående covid -19-
infektion och alla invånare med pågående symtom erbjuds kostnadsfri 
testning med så kallat PCR -test. När det kommer till att erbjuda provtagning 
för antikroppar efter genomgången infektion, så kallat antikroppstest, 
förekommer regionala skillnader i utbud och pris.  
E-tjänsten Egen provhantering erbjuds via 1177 Vårdguiden. I augusti 2020 
rapporteras 16 regioner använda tjänsten och arbete pågår med att ansluta 
ytterligare regioner.49 Under våren 2020 anpassades tjänsten till att omfatta 
administrering av testning för covid -19, vilket har lett till att användandet av 
tjänsten har ökat kraftigt.  
Regionerna ansvarar för organisering och utförande av testning. De flesta 
regionerna har använt befintliga e -tjänster hos 1177 för bokning av 
provtagning och besked om provsvar.50 Övriga regioner har huvudsakligen 
administrerat testhanteringen genom egna a ppar alternativt direktkontakt med 
utsedda provtagningsställen eller vårdcentraler.  
Flera privata digitala vårdgivar e erbjuder covid -19-testning, både i samverkan 
med regionerna och som en egen tjänst . I dessa fall  bokas provtagning  via 
vårdgivaren , på 1177 eller via drop-in-besök  och utförs på utsett apotek , på 
vårdgivarens fysiska mottagning  eller i det egna hemmet . 
 
46 https://regionuppsala.se/samverkanswebben/for -vardgivare/samlad -information -om-covid -19-pandemin/covid -19--
-fragor -och-svar-privata -aktorer/  [2020 -10-15] 
47 https://vardgivarguiden.se/nyheter/2020/maj/fast -ersattning -till-akutsjukhusen -till-och-med-september/  [2020 -10-
15] 
48 https://www.folkhalsomyndigheten.se/utokad -testning -for-covid -19/test -for-covid -19/pavisning -av-pagaende -
infektion/  [2020 -10-15] 
49 https ://www.inera.se/aktuellt/nyheter/okad -anvandning -av-egen -provhantering -pa-1177.se/  [2020 -10-15] 
50 https://www.inera.se/aktuellt/nyheter/ineras -arbete -med-anledning -av-covid -19/ [2020 -10-15]   
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  26/53 
 
Vid denna rapports färdigställande kan konstateras  att strategier och upplägg 
skiljer sig åt , inte bara mellan olika länder utan även inom länderna och över 
tid. Medicinska insikter såväl som politiska beslut har påverkat strategier och 
beslutsfattande, liksom kvalitetskrav samt tillgång till testmateriel och 
reagenser.   
3.2.5.  Egenvård och informationsförsörjning för invånare   
Den svenska strategin för att bekämpa covid -19 bygger på en hög grad av 
frivillighet, med betoning på individens eget ansvar. För att detta ska lyckas 
är kontinuerlig information till invånarna av stor betydelse. 
Folkhälsomyndigheten har sedan  tidigt under pandemin strävat efter att sprida 
information  via media samt via digitala och sociala plattformar. Webbplatsen 
Krisinformation.se, där MSB  och andra myndigheter  förmedlar information i 
samband med allvarliga händelser, fungerar som en förmedlare av 
kvalitetssäkrad information om covid -19-pandemin frå n olika aktörer.  
Den nationella tjänsten 1177 Vårdguiden tillhandahålls av Inera, ett 
aktiebolag ägt av Sveriges Kommuner och Regioner ( SKR ), regioner och 
kommuner. Tjänsten kan nås via telefon eller via webben, där både allmän 
sjukvårdsrådgivning och olik a e-tjänster kopplade till vårdgivare finns 
tillgängliga. I mitten av januari 2020 publicerades information om covid -19 
på 1177.se, med kontinuerligt uppdaterad information i enlighet med 
Folkhälsomyndighetens rekommendationer.  
I början av mars 
noterades ett kraftigt 
ökat söktryck på 
telefontjänsten , se Figur 
3, och ett knappval för 
covid -19 driftsattes. I 
anslutning  till detta 
introducerades också ett 
nationellt knappval för 
direktkoppling till 11313, 
dit invånare med allmänna 
frågor och utan behov av sjukvårdsrådgivning hänvisades. Parallellt 
introducerades ett separat knappval för dem med misstänkt covid -19 för att 
säkerställa  att personer med medicinskt vårdbehov skulle få tillgång till 
legitimerad personal inom rimlig tid.51 
 
51 https://www.inera.se/aktuellt/nyheter/ineras -arbete -med-anledning -av-covid -19/ [2020 -10-15] 
Figur 3: Antal samtal till 1177 sjukvårdsrådgivning per 
månad. (Källa: Inera AB.)    
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  27/53 
 
Användandet av 1177 
sjukvårdsrådgivning via 
webben och antalet 
inloggningar för att 
använda e -tjänsterna har 
ökat successivt sedan 
tjänsten lanserades, se 
Figur 2 och Figur 4. 
 
I mitten av mars lanserade 
Region Stockholm ett självskattningstest för covid -19 på nätet. Testet 
utformades på kort tid och lotsar användaren till rätt vårdnivå alternativt ger 
instruktioner om egenvårdsåtgärder, beroende på hur testets frågor besvaras. 
Inom två dygn efter lanseringen hade 1,2 miljoner skattningar utförts. Fler 
regioner anslöt efter hand och började använda testet med egna råd och 
hänvisningar, anpassade efter lokala förhållanden. I början av juni 2020 
uppgick antalet skattningar till 1,9 miljoner.52 
Västra Götalandsregionen har utvecklat Chatbot Corona, som svarar på frågor 
om covid -19. Tjänsten syftar till att erbjuda  en människoliknande kontakt 
som kan svara på allmä nna frågor och hänvisa till kvalitetssäkrad 
information.53 Genom att bygga vidare på en chatbot som redan var under 
utveckling och använda rekommendationer från Folkhälsomyndigheten och 
Inera, kunde regionen  inom loppet  av en vecka ha Chatbot Corona uppe i 
skarp drift. Tjänsten har sedan  utvecklats kontinuerligt a llt eftersom 
användarnas frågor kommit in . I dagsläget har y tterligare tio regioner börjat 
använda  chatboten .54 Från och med lanseringen i slutet av maj till och med 
augusti 2020 har drygt 36 000 konversationer och 67 000 meddelanden 
förmedlats  via chatboten,  enligt projektansvarig.  
Projektet Uppdrag psykisk hälsa, där SKR samordnar och stödjer nationella 
och regionala satsningar inom området, har tagit fram en stödlista med fokus 
på psykisk hälsa i kristid. Där presenteras råd och tips relaterat till psykisk 
hälsa och covid -19, anpas sade för olika målgrupper och behov.55 
Kognitiv beteendeterapi (KBT) via internet är en etablerad vårdform för vissa 
psykiatriska tillstånd och diagnoser. Som svar på den ökade oro och psykiska 
 
52 https://www.sll.se/verksamhet/halsa -och-vard/nyheter -halsa -och-vard/2020/06/corona -sjalvskattningstest -kan-fa-
utmarkelse/  [2020 -10-15] 
53 https://www.vgregion.se/ f/regionhalsan/om -regionhalsan/aktuellt -fran-regionhalsan/chatbot -covid -19/ [2020 -10-
15] 
54 https://www.voister.se/artikel/2020/05/vgrs -snabba -chattbot/  [2020 -10-15] 
55 https://www.uppdragpsykiskhalsa.se/verktyg -stod-och-metoder/stodlista -psykisk -halsa -i-kristid/ [2020 -10-15] 
Figur 4: Antal besök 1177.se (Källa: Inera AB.)    
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  28/53 
 
ohälsa som blivit en konsekvens av pandemin har forskare på Ka rolinska 
Institutet (KI) utvecklat och vetenskapligt utvärderat ett självhjälpsprogram 
för oro i samband med covid -19. Programmet lanserades i Region Stockholm 
i början av augusti 2020.56  
Patientutbildning och självhjälp är områden där det även före pandemin varit 
intress ant att erbjuda digitala alternativ. Till exempel startade Sahlgrenska 
Universitetssjukhuset i Göteborg ett projekt med digital hjärtskola för 
patienter som vårdats för aku t kranskärlssjukdom. De ansvariga beskriver att 
utbrottet av covid -19 inte var orsaken till projektets uppkomst, men att 
pandemin påskyndade lanseringen av tjänsten .57 
3.2.6.  Analys och forskning   
Den snabba spridningen av det nya coronaviruset  har ställt höga krav på 
forsknings - och innovationsinsatser. Befintlig v etenskap och beprövad 
erfarenhet var begränsad och  stora investeringar i innovation var en uppenbar 
nödvändighet för att mildra effekterna av pandemin. Internationella  
samarbete n i framtagning av ett vaccin  och a tt kunna dela data  globalt  på ett 
säkert sätt vid händelse av globala hälsohot visade sig vara av största vikt.  De 
nya metoder som används i  dag för att kartlägga nya virus bidrar till att 
forskningen mer effektivt kan ta fram ett vaccin.  
Det har på mycket kort tid publicerats  ett stort antal  vetenskap liga artiklar  om 
covid -19. En sökning på ” covid -19” i den medicinska databasen PubMed58 
gav i september 2020 drygt 54  000 träffar. Antalet publicerad e 
forskningsresultat är så stor t och ökar så snabbt, att det är mycket svårt för en 
människa att hålla sig informerad  om utvecklingen . Stora mängder data är 
samtidigt en viktig förutsättning för att kunna analysera och utvärdera nya 
upptäckter och mönster. Flera lösningar har därför  presenterats som syftar till 
att med hjälp av AI kunna sortera fram relevanta forskningsresultat som har 
med covid -19 att göra.59,60 
Forskningens betydelse för samhället har sällan blivit så tydlig som under 
pandemin. En påtaglig osäkerhet  fanns  när kunskap kring det nya viruset 
saknades och viktiga beslut ändå behövde tas. Vetenskaplig rådgivning har 
varit av största vikt, inte minst för beslutsfattare , och det finns ett tydligt  
 
56 https://www.1177.se/Stockholm/aktuellt/aktuellt -i-stockholms -lan/egenvardsprogram -for-oro-i-samband -med-
covid -19/ [2020 -10-15] 
57 https://www.sahlgrenska.se/nyheter/nyheter/sahlgrenska -universitetssjukhuset -distansutbildar -patienter -i-
hjartkunskap/  [2020 -10-15] 
58 https://pubmed.ncbi.nlm.nih.gov/  [2020 -10-15] 
59 https://www.medicin.lu.se/article/ai -ska-hitta-ratt-bland -all-covid -forskning  [2020 -10-15] 
60 Lu Wang, Lucy et al. “CORD -19: The Covid -19 Open Research Dataset.”  ArXiv  arXiv:2004.10 706v2. 22 Apr. 
2020 Preprint.    
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  29/53 
 
behov av tillförlitlig a data och att forskningsresultat kommuniceras öppet och 
transparent .61 
Intresset för g lobal, nationell, regional och lokal epidemiologi har under 
pandemin  fått ett tydligt uppsving, till exempel Folkhälsomyndighetens 
dagliga presskonferenser där det bland annat visas  epidemiologiska data , har 
rönt allmänhetens intresse.  Likaså  väckte den da tabas som snabbt byggdes 
upp på universitetet Johns Hopkins i USA stort globalt intresse.62 Pandemin 
har tydliggjort värdet av att samla data från en mängd olika källor och sedan 
kunna presentera dem för beslutsfattare, media och allmänhet. I detta 
sammanh ang kan också nämnas den ökade användningen av lättförståeliga 
grafiska gränssnitt, till exempel så kallade ”dashboards” där epidemiologiska 
data presenteras på ett överskådligt sätt , se Figur 5.  
 
Figur 5: "COVID -19 Dashboard" från Johns Hopkins University of Medicine . 
 
En förutsättning för och central del i kunskapssökandet är tillgång till data 
som är kvalitetssäkrade, väldokumenterade, strukturerade  och som går att 
kombinera och jämföra med an dra data. Att dela data, också internationellt, är 
ett prioriterat område som tydligt belysts under den rådande pandemin. I juni 
2020 lanserades  en nationell dataportal för forskning om covid -19 som syftar 
till att göra det enklare för forskare att hitta och dela re levanta 
forskningsdata.63 Vetenskapsrådet har också fått regeringens uppdrag att 
 
61 https://www.vr.se/aktuellt/nyheter/nyhetsarkiv/2020 -07-14-debatt -dra-lardom ---utveckla -vetenskaplig -
radgivning.html [2020 -10-15] 
62 Dong, Ensheng et al. An interactive web -based dashboard to track COVID -19 in real time; The L ancet Infectious 
Diseases, Volume 20, Issue 5, 533 -534 
63 https://covid19dataportal.se/  [2020 -10-15] 
  
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  30/53 
 
samordna det nationella arbetet gentemot den gemensamma dataplattformen i 
det europeiska öppna forskningsmolnet.64 
3.2.7.  Läkemedel och Vaccin  
Tillgång till effektiva och säkra läkemedel finns med under delaktiviteterna i 
FN:s hållbarhetsmål Agenda 2030.65 Vårens utbrott av covid -19 ledde till att 
försäljningen av vissa läkemedel ökade markant  och i  ett tidigt skede av 
pandemin fanns signaler om hamstring av läkemedel.   
Pandemin har tydliggjort att tillgången på effektiva och säkra läkemedel och 
medicintekniska produkter är viktiga  för ett fungerande samhälle.  Enligt 
Läkemedelsverket finns  behov av e n nationell aktör vars uppdrag bör 
inkludera en kontinuerlig överblick av läkemedel stillgång i relation  till 
rådande efterfrågan. Under inledningen av pandemin upplevdes  svårigheter 
att ta fram prognoser för läkemedelstillgång och förväntad efterfrågan , varvid 
det uppstod svårigheter att säkra läkemedelstillgången , samt  att hantera  
obefogad  samhällsoro  för att läkemedelsbrist  skulle uppstå.66 
 
Läkemedelsstatistik och E -hälsomyndighetens tjänster  
Till register som finns vid E -hälsomyndigheten rapporteras  uppgifter om 
läkemedelsförsäljning  in samtidigt som läkemedlet säljs  på apotek . Vanligtvis 
samlar myndigheten in en hel månads försäljning och läkemedelsstatistik en 
redovisas månaden efter. I samband med pandemin såg myndigheten ett 
behov av at t redovisa läkemedelsstatistik mer frekvent , bland annat  för att 
tidigt fånga upp signaler om eventuell hamstring. Utifrån dialog med 
Folkhälsomyndigheten, Läkemedelsverket, Socialstyrelsen, Tandvårds - och 
läkemedelsförmånsverket samt Apoteksföreningen som  är företrädare för 
apoteksaktörerna beslutades att ta fram veckovis statistik över 
läkemedelsförsäljning av vissa kritiska läkemedel . E-hälsomyndigheten  har i 
samband med pandemin  även tillgodosett  Socialstyrelsens behov av daglig 
leverans av försäljningsuppgifter  genom en uppdaterad  teknisk lösning.  
I syfte att säkra jämlik tillgång infördes en  ny lag för att begränsa uttaget av 
receptbelagda läkemedel till tre månaders förbrukning.67 För att ytterligare 
 
64 https://www.regeringen.se/pressmeddelanden/2020/05/vetenskapsradet -ska-samordna -covid -19-dataplattform -for-
integrering -med-det-europeiska -oppna -forskningsmolnet/  [2020 -10-15] 
65 Agenda 2030. https://www.globalamalen.se/ [2020 -10-05] 
66 Plan inför eventuella  nya utbrott av Covid -19. 
(https://www.lakemedelsverket.se/4a4a2c/globalassets/dokument/regeringsuppdrag/rapport -plan-infor -eventuella -
nya-utbrott -av-covid -19.pdf)  
67 De nya bestämmelserna regleras i förordningen (2009:659) om handel med läkemedel, trädde i  kraft den 1 april 
2020 och gäller tills vidare.    
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  31/53 
 
stödja farmaceuterna i att motverka läkemedelsuttag för mer än tre månade r 
aktiverade s även en funktion i E -hälsomyndighetens nationella beslutsstöd 
Elektroniskt Expertstöd (EES). Patienter som hade dubbla recept nekades 
uthämtning för mer än tre må nader s förbrukning . Den generella 
återkopplingen har varit  positiv och aktörer har angett att de gärna behåller 
funktionen även efter pandemin.  
Via Läkemedelskollen kan elektronisk fullmakt registreras, så att förskrivna 
läkemedel kan hämtas ut på apoteket av ett ombud. Under perioden mars -
augusti 2020  har 180  000 elektroniska fullmakter registrerats, jämfört med 
35 000 registreringar under motsva rande period föregående år , se Figur 6. 
Den största relativa ökningen ses inom gruppen över 70 år . Det finns därmed 
anledning att anta att lösningen med elektroniska fullmakter bidragit till att 
skydda individer som tillhör riskgrupper genom att de haft lättare att inte  
behöva exponera sig för smittorisk genom ett fysiskt apoteksbesök.  
 
Figur 6: Antal elektroniskt nyregistrerade fullmakter under perioden 1 mars –18 augusti för åren 2019 
och 2020.  
 
Vaccin  tas fram snabbt med nya tekniker  
Kinesiska forskare publicerade det nya coronavirusets hela gensekvens i mitten 
av januari  2020 , vilket blev starten för utvecklingen av ett nytt vaccin . Aldrig 
tidigare  har de tidiga faserna i framtagning av vaccin gått fortare , och  WHO 
gjorde bedömningen att ett nytt vaccin skulle vara godkänt  inom 12–18 
månader . Vaccinframtagning är vanligen en lång process som i ge nomsni tt tar 
  
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  32/53 
 
10–15 år. En snabb framtagning av vaccin är inte enbart viktigt för att minska 
skadan av covid -19, det är också en satsning som  kan resultera i stora 
ekonomiska vinster  och prestige . Världen över har det rapportera ts kring 
ofullständiga fas 3-studier , det vill säga  den fas där poten tiella biverkningar av 
vaccinet uppmärksammas .68 Enligt Sveriges vaccinsamordnare  Richard 
Bergström är inte säkerheten hotad , utan det handlar om att 
läkemedelsföretagen försöker komprimera ledtiderna , bland annat  med hjälp av 
ny teknik och digitalisering .69 
Nya lösningar för  framtagning av vaccin och för att dela data har i samband 
med pandemin testats i stor skala. Till exempel har b lockkedjeteknik använts  i 
vaccinframtagning och för att hjälpa företag att verifiera donatorer, hantera 
patientdata och för kontaktspårning .70 
 
Digitala vaccinationskort   
I dag saknas möjligheten att få en samlad överblick över en persons  
vaccinationshistorik. Regeringen gav därför Folkhälsomyndigheten uppdraget 
att förenkla uppföljningen av vaccinationer mot covid -19 genom att skapa 
tekniska möjligheter för att registrera vaccinationerna i ett nationellt 
vaccinationsregister (NVR).71  
I förstudie n72 framkom att det krävs en nationell och central hantering av 
vaccinationsinformation för att uppnå en samlad och livslång källa över tagna 
vaccinationer om invånarna lättillgängligt och digitalt sk a kunna få information 
om alla sina vaccinationer . Med stor sannolikhet kommer massvaccinationer att 
vara en viktig del i arbetet med att bekämpa covid -19 när ett fungerande vaccin 
finns tillgängligt. Uppföljning och analys av vilka som fått vaccin  kommer  att 
vara ett viktigt  verktyg . Beroende på tillhör ighet till riskgrupp kan många 
individer  dessutom komma att behöva kombinationer av vaccin er, vilket 
ytterligare belyser vikten av heltäckande digital vaccin dokumentation.  
Inför en eventuella nya utbrott av covid -19 är det viktigt att det finns klarhet 
kring läkemedelslogistik, avtal och distribution av nya vaccin. Det är också av 
 
68 Ny Teknik. 2020 -08-15 https://www.nyteknik.se/samhalle/det -har-vet-vi-om-vaccin -mot-covid -19-6994317  
69 https://www.nyteknik.se/samhalle/vaccinsamordnaren -alltid -avvagning -mellan -nytta -och-risk-6999183 [202 0-10-
15] 
70 https://news.trijo.co/nyheter/kryptoprofil -sa-kan-blockkedjeteknik -hjalpa -till-med-att-hitta-ett-botemedel -for-
coronaviruset/ [2020 -10-15] 
71 Folkhälsomyndigheten, Uppdrag om att skapa tekniska möjligheter att registrera vaccinationer mot covid -19 i det 
nationella vaccinationsregistret, S2020/07187  
72 Förstudie digitalt vaccinationskort. https://www.ehalsomyndigheten.se/globalassets/dokument/rapporter/forstudie -
digitalt -vaccinationskort -aterrapportering -enligt -s2019 -03409 -fs.pdf    
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  33/53 
 
stor vikt att system för kontinuerlig uppföljning av nationella vaccinationer 
finns på plats.73 
 
EU:s och Sveriges läkemedelsstrategi påverkas av coronapandemin  
Den rådande  pandemin  har tydliggjort vikten av EU:s läkemedelsstrategi och 
dess övergripande mål:  att bidra till att säkerställa Europas leverans av säkra 
och prisvärda läkemedel , att uppfylla patienters behov , samt att stödja den 
europeiska läkemedelsindustrin att förbli en innovatör och ledare i världen.  
Strategin ämnar säkerställa:  
• Strategiskt oberoende tillverkning av läkemedel  
• Tillgång till läkemedel för överkomligt pris  
• Miljömässig hållbarhet och hälsoutma ningar  
• Öka säkerheten på läkemedel samt medicintekniska produkter  
• Stödja innovation i läkemedelsindustrin  
• Strategin och dess underliggande analyskoppling till närliggande 
arbeten   
• Samråd med medborgare och intressenter . 
 
Det är av vikt att ha en effektiv  utveckling och utvärdering av läkemedel och 
att beakta nya tekniker för att kunna reagera snabbt på folkhälsohot som 
coronapandemin, utan att kompromissa med patientens säkerhet. 
Tvärvetenskapligt samarbete har betydelse för att underlätta behovsstyrd 
utveckling av nya produkter och tjänster, samt för att åstadkomma  acceptans 
av dessa i klinisk praxis.  
Läkemedelssektorn är viktig i EU:s ekonomi och den globala 
läkemedelsmarknaden beräknas växa under de kommande åren. Innova tiv 
teknik som AI samt tillgång till och analys av data som samlats in från klinisk 
erfarenhet (Real World Data) förändrar hur produkter utvecklas och har 
potential att omvandla behandlingsmetoder  och affärsmodeller.  
Regelverk behöver utvecklas för att stärka behovsdriven innovation, till 
exempel för att möjliggöra utvärdering av läkemedel i kombination med 
självlärande AI, och för att tydligt definiera företagens ansvar för sådana 
 
73 Plan inför eventu ella nya utbrott av Covid -19. 
nya-utbrott -av-covid -19.pdf)    
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  34/53 
 
produkter. Hälsosystem behöver vara b ättre utrustade för att säkerställa 
implementering och användning av ny a innovativa lösningar.74,75 
Den svenska  läkemedelsstrategin76 går i linje med EU:s läkemedelsstrategi 
men i samband med pandemin har följande fokusområden beslutats för åren 
2020 –2022:  
1. Utmaningar med tillgång på och tillgängliggörande av läkemedel  
2. Utmaningar med uppföljning av läkemedelsanvändning  
3. Utmanin gar med värdering av kunskap och evidens.  
 
På internationell nivå har informationsutbytet utökats under pandemin, bland 
annat genom nätverket med de europeiska läkemedelsmyndigheterna som 
redan fanns etablerat sen tidigare.77 
3.2.8.  E-utbildning ar  
Redan före utbrottet av covid -19 initierades allt fler webbaserade utbildningar  
inom vård  och omsorg . Detta innebar att många aktörer  på kort tid kunde  
utveckla och  erbjuda nya e-utbildningar  om praktisk hantering av covid -19-
patienter.  
I samband med covid -19-pandemin växte ett stort behov fram  av att snabbt 
utbilda både nyrekryterad och befintlig personal i vård  och omsorg, bland 
annat  för att hantera och förhindra smittspridning.  Till exempel  tog 
Karolinska Institutet  fram e -utbildningar med fokus på basala hygienprinciper 
och användning av personlig skyddsutrustning. Även Socialstyrelsen har 
tillgängliggjort e -utbildningar riktade till personal inom socialtjänst och 
kommunal hälso - och sjukvård via sin hemsida.78 
Under ett antal  hackaton79 som förekommit under året har det funnits flera 
initiativ för snabb och effektiv digital utbildning . Vissa kommuner har använt 
digitala hjälpmedel för att skapa introduktionsutbildningar för sin personal.  
 
74 Pharmaceutical Strategy - Timely patient access to affordable medicines European commi ssion. 
https://ec.europa.eu/info/law/better -regulation/have -your-say/initiatives/12421 -Pharmaceutical -Strategy - 
75 Timely -patient -access -to-affordable -medicines.  
Northsweden. EU (https://www.northsweden.eu/nyheter/2020/tyck -till-om-eus-nya-laekemedelsstrate gi/) 
76 Läkemedelsverket (https://www.lakemedelsverket.se/nls#hmainbody4) [2020 -10-15] 
77 Plan inför eventuella nya utbrott av Covid -19. 
78 https://www.socialstyrelsen.se/coronavirus -covid -19/utbildning -och-material -covid -19/ [2020 -07-15] 
79 Hackaton är en allt vanligare mötesform där fokus ligger på att grupper tillsammans skapar (tekniska) lösningar på 
olika problem.    
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  35/53 
 
Även privata företag har tagit fram olika utbildni ngar. Ett exempel är 
Standard solutions group  (SSG) som skapade  Informationskurs covid -19, en 
webbutbildning  på flera olika språk, baserad på information och 
rekommendationer från Folkhälsomyndigheten, MSB  och 1177  Vårdguiden .80 
3.2.9.  Nya lösningar för resurs - och v erksamhetsplanering   
Pandemin har  medfört stora  utmaningar och behov av snabb omställning  av 
verksamheter  inom hälso - och sjukvård  och socialtjänst . På nationell nivå 
uppstod tidigt nya former för samarbete , till exempel genom att befintliga 
nätver k för hälso - och sjukvårdsdirektörer gick från att ha möten på 
månadsbasis till att ha digitala avstämningar  varje vecka.  Också arbetssätten 
förändrades genom att många av frågorna blev av mer operativ karaktär samt 
att beslut fattades och åtgärder vidtogs på kortare tid jämfört med  före 
pandemin.81 
SKR upprättade tidigt en rekryteringssida där regioner med behov kun de 
annonsera efter medarbetare till olika områden inom hälso - och sjukvården.82 
Annonsering efter arbetskraft skedde också på region - och arbetsgivarnivå, 
där människor som ville bidra på olika sätt kunde anmäla sig.  
Socialstyrelsen har haft de t övergripande ansvaret för samordning av 
vårdplatser och fördelat centralt inhandlad skydd sutrustning efter behov i 
regioner och kommuner, som ett komplement till deras egna inköp.83 De nya 
förutsättningar och bristtillstånd som uppkom på kort tid i samband med 
covid -19-pandemin visar på vikten av samordning och förmågan till snabbt 
agerande , där gemensamma digitala lösningar skulle kunna vara ett stöd.  
I takt med att epidemin fortgått har det  framkommit stora behov av 
rehabilitering för grupper av patienter som varit allvarligt  drabbade av viruset.  
För att stödja regionernas och kommunernas verksamhetsplanering har 
Socialstyrelsen utarbetat ett kunskapsstöd för planering av rehabilitering samt 
ett beräkningsverktyg för behov av eftervård.84 
Även inom socialtjänst och omsorg har behovet av resurser och samordning  
varit stort i samband med pandemin. Medarbetare inom socialtjänsten  har 
själva blivit smittade eller tvingats stanna  hemma vid misstänkta symtom. 
Personer som vanligtvis ställt upp som volontärer är till stor del äldre och 
 
80 https://www.ssg.se/vart -utbud/kurser/information -covid -19/ [2020 -10-15] 
81 https://skr.se/do wnload/18.3c034722172fed0fe614e13d/1593678540341/Samverkan -och-fornyelse -en-spaning -
over-omstallningen.pdf#page=13&zoom=100,129,201  [2020 -10-15] 
82 https://skr.se/covid19ochdetnyacoronaviruset/arbetsgivaresansvar/behovavextrapersonal.32488.html  [2020 -10-15] 
83 https://www.socialstyrelsen.se/coronavirus -covid -19/socialstyrelsens -roll-och-uppdrag/  [2020 -10-15] 
84 https://www.socialstyrelsen.se/om -socialstyrelsen/pressrum/press/nytt -stod-for-att-mota -okat-behov -av-
rehabilitering -efter-covid -19/ [2020 -10-15]   
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  36/53 
 
därmed själva i risk grupp för att bli allvarligt sjuka vid smitta. Utmaningar  
som uppstått  inom socialtjänsten på grund av pandemin har lett till lokala 
initiativ för att snabbt komma till rätta med uppkomna  problem . Exempel på 
sådana initiativ är appar för att förmedla kontakt mellan människor i 
riskgrupper och personer som vill hjälpa till, exempelvis med inköp , samt 
verktyg som ska bidra till att minska smittorisk genom att samordna 
omsorgsinsatser för smittade brukare på särskilda boenden , se vidare avsnitt 
3.2.11  nedan . 
Många kommuner har infört speciella team inom hemtjänsten och olika typer 
av boende för covid -19-sjuka. Att ha kunskap om smittläget bland 
medarbetare och brukare har varit  centralt för att kunna förhind ra 
smittspridning men också för att kunna göra personal - och insatsplanering.  
För att få användbar kunskap om smittläget krävs daglig uppdatering. 
Eskilstuna kommun använde till en början Excel -ark, men på några veckor 
utvecklades en lösning med ett informationsdrivet digitalt stöd. Stödet visar 
daglig information om smittläget hos brukarna och sjukfrånvaron bland 
personalen, vilket underlätta t planeringen i verksamheten. Lösningen har 
gjort det lättare  att se vilka insatser som behövs genom en aggregerad 
övergripande bild  och d essutom finns möjlighet till viss prognostisering.85 
Normalt är inte behovet av skyddsutrustning speciellt stort i en kommun. 
Verksamheten bedrivs i den enskildes hem eller på olika t yper av boenden 
som också räknas som den enskildes hem och som ska vara så hemlika som 
möjligt. De få och små lagren av skyddsutrustning som kunde finnas var 
utspridda på olika håll. Pandemin innebar ett helt nytt behov av kunskap om 
vilken sorts skyddsutr ustning som fanns och var den fanns i kommunen. I 
många kommuner centraliserades hanteringen av skyddsutrustning i början av 
pandemin för att få bättre kontroll på behoven i verksamheterna. Excel -ark 
användes ofta till detta, men i Eskilstuna kommun koppla des behovet av 
skyddsutrustning till det digitala stödet där information om smittläget fanns 
som nämnts ovan. I det digitala stödet framgick tydligt var behoven av 
skyddsutrustning var störst och på så sätt blev det enklare att fördela rätt.  
Behovet av att  dynamiskt samverka och anskaffa utrustning effektivt i kris är 
inte bara ett behov hos kommuner utan hos alla aktörer som är involverade i 
samhällets krisarbete. Ett initiativ för att skapa en samverkan med 
direktkontakter utan onödiga mellanhänder för ut rustning i kris bildades 
 
85 https://www.ehalsomyndigheten.se/om -e-halsa/stod -till-kommuner -for-inforande -och-anvandning -av-digital -
teknik/eskilstuna/ [2020 -08-03]   
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  37/53 
 
under ”Hack the crisis”86. Det har sedan vidareutvecklats och är nu ett projekt 
finansierat av Vinnova, Sveriges innovationsmyndighet. Flera olika aktörer 
finns med, bland annat Tomelilla kommun och Helsingborgs stad. Initiativet 
visar på behovet av att samverka på nya sätt i kristider.87 
3.2.10.  Digitala  besluts - och kunskapsstöd  
Socialstyrelsen  har kontinuerligt under pandemin utarbetat och publicerat 
informationsmaterial, in struktioner och checklistor för olika typ av situationer 
inom vård och socialtjänst.  Exempel på publicerat material  som stöd till 
hälso - och sjukvården är Triage och arbetssätt på vårdcentral, Triage på 
akutmottagning , Omhändertagande av avliden med covid -19 samt 
kunskapsstöd för slutenvård respektiv e primärvård.88 För kommunal omsorg 
tillhandahålls instruktioner  anpassade till covid -19 angående exempelvis 
omhändertagande av personer med demenssjukdom och stöd för ändrade 
arbetssätt vid LSS -boenden och särskilda boenden för äldre.89 
Vid denna rapports färdigställande har pandemin påverkat Sverige i nio 
månader. Ett stort antal människor har tillfrisknat med kvarstående 
rehabiliteringsbehov efter att ha genomgått omfattande och avancerade 
vårdinsatser, exempelvis långvarig IVA -vård. Regeringen har uppdragit åt 
Socialstyrelsen att ta fram en processmodell för rehabiliteringsinsatser för 
denna patientgrupp.90 
Det finns även internationella kunskapsstöd, där till exempel klinisk kunskap 
kan delas med kollegor från olika länder. Europeiska kommissionen har 
lanserat ” COVID -19 Clinical Management Support System” med målet att 
kliniskt verksam per sonal  i europaområdet  lätt ska kunna utbyta kunskap och 
diskutera patientfall i en digital lösning.91 
3.2.11.  Digitala lösningar för c ivilsamhälle och frivilligorganisationer  
Volontärverksamhet i kommunerna sker  ofta i samarbete med någon 
hjälporganisation som till exempel Röda korset eller Svenska kyrkan. I det 
traditionella volontärsarbetet finns mestadels volontärer som tillhör 
riskgruppen 70+ och därmed hade svårt att  bidra som tidigare. Behovet av 
 
86 Hack the crisis - digitalt hackaton initierat av regeringen och organiserat av Myndigheten för digital förvaltning 
inrikta t på att hitta lösningar i kampen mot covid -19  
87 https://www.vinnova.se/p/aid -it-to---forberedelse -for-testbaddsprojekt/ [2020 -07-15] 
88 https://www.socialstyrelsen.se/coronavirus -covid -19/stod -till-halso -och-sjukvard/  [2020 -10-15] 
89 https://www.socialstyr elsen.se/globalassets/sharepoint -dokument/dokument -webb/ovrigt/arbetssatt -covid19 -
bostad -sarskild -service -for-vuxna -lss.pdf  [2020 -10-15] 
90 https://www.regeringen.se/regeringsuppdrag/2020/09/uppdrag -att-ta-fram -en-processmodell -for-
rehabiliteringsinsatser -for-patienter -med-langvariga -komplikationer -efter-covid -19/ [2020 -10-15] 
91 https://ec.europa.eu/health/ern/covid -19_en  [2020 -10-15]   
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  38/53 
 
hjälp med inköp av dagligvaror, uthämtning av medicin eller hjälp med andra 
enklare sysslor blev  också  större i och med att så många tillhörde en 
riskgrupp som rekommenderades att stanna hemma. Många av dessa hade 
inte haft kommunal hjälp tidigare.  
I några kommuner fanns redan vid pandemins start tankar om hur en digital 
samordningsplattform skulle kunna få frivilliga som ville engagera sig att 
kunna göra det på ett enkelt sätt. Detta för att locka nya typer av volontärer 
som fanns i olika livssituationer men som änd å vill hjälpa till när de har 
möjlighet. På väldigt kort tid införde till exempel  Helsingborg stad92 och 
Tomelilla kommun93 en sådan digital samordningsplattform för att förenkla 
för både hjälpbehövande, de som vill hjälpa till och även för kommunen i 
samo rdning av volontärarbetet på ett smidigt sätt.  
I Norge hade flera kommuner redan skapat  en sådan digital 
samordningsplattform för frivilligarbete , men även för andra typer av 
samordningsbehov. Samordningsplattformen kopplar direkt samman de m 
som har ett be hov med de m som kan och vill hjälpa till .94 
Tidigt under pandemin uppstod ett akut behov av skyddsutrustning. Frivilliga 
individer och företag ställde då upp med att 3d -printa skyddsutrustning 
(framför allt visirhållare). Ett exempel är stadsbyggnadskontor et i Malmö stad 
som initierade ett projekt där också privatpersoner och företag bidrog.95 
 
3.3. Efter pandemi n 
Vi befinner oss , i oktober 2020, fortfarande  i pandemin, och det finns inget 
sätt att säkert avgöra när den kommer att vara över. Trots detta görs här ett 
försök till att belysa några av de områden där vi förmodligen kommer att se 
effekter  framöver.  
3.3.1.  AI och samling av globala data  
En enkätundersökn ing med djupintervjuer av chefer på företag verksamma 
inom analys och dat a visar att efterfrågan på AI, data och digitala verktyg 
 
92 https://www.ehalsomyndigheten.se/om -e-halsa/stod -till-kommuner -for-inforande -och-anvandning -av-digital -
teknik/helsingborg/ [2020 -07-16] 
93 https://www.ehalsomyndigheten.se/om -e-halsa/stod -till-kommuner -for-inforande -och-anvandning -av-digital -
teknik/tomelilla/ [2020 -08-03] 
94 https://kreftforeningen.no/aktuelt/jeg -kaller -dem-hverdagsenglene -mine/  [2020 -10-15] 
95 https://www.ehalso myndigheten.se/om -e-halsa/stod -till-kommuner -for-inforande -och-anvandning -av-digital -
teknik/malmo/  [2020 -10-15]   
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  39/53 
 
ökar i samband med  covid -19-pandemin. Rapporten visar att de mest 
datadriv na företagen nu inriktar sig på att investera i AI -kapacitet. 96 
Det kommer att finns ett före och efter corona pandemin angående 
digitalisering med AI. Pandemin leder  till att beteendet hos individerna i 
samhället ändra r sig, dels genom krav från myndigheter na, dels genom 
frivillig bet eendeförändring. Detta leder till förändr ade konsumtionsmönster, 
liksom  hur invånare  söker kontakt med vården , samt hur vården söker 
lösningar för att minska den fysiska ko ntakt en med och mellan patienter . För 
bättre resursutnyttjande kan vård och omsorg  öka sin användning av  AI, till 
exempel  inom områden som triagering av patienter och bildanalys . 
Nedan följer et t antal exempel på AI -initiativ i samband med 
coronapandemin.  
Europarådets Ad Hoc -kommitté för AI har sammanställt en resumé över 
redovisade tillämpningar av AI mot covid -19, med samtidig hänvisning till 
Europeiska sociala stadgan (European Social Charter)  samt Konvention 108 
om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter .97,98 
OECD menar att AI har en avgörande roll i alla aspekter av hanteringen av  
covid -19. Vidare understryks vikten av att beslutsfattare uppmuntrar och 
underlättar forskares delande av data, samt att de också ska ha 
tillfredsställande resurser för databehandling. Även OECD påminner om 
nödvändig hänsyn till riktlinjer rörande etik och säkerhet, OECD AI 
Principles .99 
Europeiska kommissionen investerar i användandet av AI för att effektivisera 
diagnostik och behandling av covid -19, till exempel genom en spridd satsning 
på AI -baserad tolkning av datortomografi.100 
Även i Sverige ses s atsningar på AI mot covid -19. Bland annat hoppas 
forskare vid KTH och Karolinska universitetssjukhuset att AI-driven 
bildanalys kan öka möjligheterna att sätta rätt diagnos vid covid -19. 
Resultaten får betydelse också  för kommande pandemier och för sjukhus utan 
specialiserad vård.101 
 
96 https://www.fico.com/en/newsroom/new -report -corinium -and-fico-signals -increased -demand -artificial -
intelligence -age-covid -19 [2020 -10-15] 
97 https://www.coe.int/en/web/artificial -intelligence/ai -covid19  [2020 -10-15] 
98 https://www.coe.int/en/web/conventions/ full-list/-/conventions/treaty/108  [2020 -10-15] 
99 https://www.oecd.org/coronavirus/policy -responses/using -artificial -intelligence -to-help-combat -covid -19-
ae4c5c21/  [2020 -10-15] 
100 https://ec.europa.eu/digital -single -market/en/news/using -ai-fast-and-effectiv ely-diagnose -covid -19-hospitals  
[2020 -10-15] 
101 https://www.kth.se/aktuellt/nyheter/bildanalys -och-ai-ska-radda -fler-coronapatienter -1.987755  [2020 -10-15]   
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  40/53 
 
SOS Alarm undersöker tillsammans med det danska företaget Corti 
möjligheten att skapa lägesbilder av smittspridningen  av covid -19. 
Detta sker med hjälp av en AI -funktion för att hitta de 112-samtal där 
covid -19 kan misstänkas utifrån patientens  symtombild.102 
Vinnova bidrar till svensk forskning mot covid -19, bland annat genom stöd 
till projekt för AI-baserad identifiering av plasmadonatorer för covid -19-
antikroppar103, men också genom bilateralt samarbete med Indien inom hälsa 
och AI, inklusive g emensamma satsningar mot covid -19.104 
En internationell forskargrupp har tagit fram en översikt över olika AI -projekt 
kopplade till covid -19 där det konstateras  att AI erbjuder en mängd 
möjligheter att tillgodose behov som uppkommit i samband med  covid -19, 
men att få av dessa har nått en tillräcklig mognadsgrad.  AI kan användas i 
molekylärbiologiska tillämpningar, till exempel för att identifiera tänkbara 
vaccinkandidater, men också i kliniska beslut sstöd, i epidemiologiska 
modeller, samt för att undersöka spridning av felaktig information.105  
En grupp forskare utvecklade under året en ny maskininlärningsalgoritm för 
att förbättra för röntgenbaserad diagnostik av covid -19. Resultaten visade sig 
vara b ra när det gällde patienter från det egna sjukhuset, men sämre när 
algoritmen användes vid ett annat sjukhus. För att få till förbättrad 
maskininlärning som tog hänsyn till olika grupper av patienter och 
förutsättningar användes så kallad federated learnin g106. Federated learning  
introducerades först av forskare i början av 2016 som en metod att träna och 
utvärdera modeller för maskininlärning utan att centralisera data.107 Till 
skillnad från traditionella centraliserade tillvägagångssätt, där all data ligger 
samlad på en plats, möjliggör federated learning att algoritmen kan lära av 
enskilda datamängder utan att informationen delas. Denna metod främjar ett 
globalt samarbete  samtidigt som flera utmaningar med centraliserad inlärning 
undviks, till exempel rörande integritet, säkerhet och åtkomsträttigheter.108 
 
102 https://www.sosalarm.se/pressrum/pressmeddelanden/2020/sos -alarm -skapar -lagesbild -av-covid -19-med-hjalp-
av-ai/ [2020 -10-15] 
103 https://www.vinnova.se/p/ai -baserad -identifiering -av-plasmadonatorer -for-covid -19-antikroppar/  [2020 -10-15] 
104 https://www.vinnova.se/e/samverkan -mellan -vinnova -och-indien/bilateralt -samarbete -med-indien -inom -halsa -
och-ai/ [2020 -10-15] 
105 Bullock et al. Mapping the landscape of Artificial Intelligence applications against COVID -19 
https://arxiv.org/pdf/2003.11336v2 .pdf 
106 ”Federated learning” är en teknik för maskininlärning där AI -algoritmer får träna på data från flera, spridda 
lagringsplatser. Detta i motsatsförhållande till centraliserad maskininlärning, där all data samlas på ett ställe.  
107 McMahan et al.  Communication -Efficient Learning of Deep Networks from Decentralized Data;  
Proceedings of the 20th International Conference on Artificial Intelligence and Statistics,  PMLR 54:1273 -
1282,  2017  
https://arxiv.org/pdf/1602.05629.pdf  
108 Xu et al.  A collaborative online AI engine for CT -based COVID -19 diagnosis; Preprint 
https://www.medrxiv.org/content/10.1101/2020.05.10.20096073v2    
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  41/53 
 
Att dela data är avgörande för att AI på ett effektivt sätt ska kunna bidra till 
att motverka covid -19 och dess effekte r. Samtidigt är det nödvändigt att ta 
hänsyn till regelverk och lagstiftning för att säkerställa integritetsskydd och 
datasäkerhet .  
3.3.2.  Upphandling  och införande av nya it -system försenas  
Även före pandemin fanns  stora behov av utveckling och investeringar inom  
it-stöd för  vård och omsorg, inte minst inom e -hälsoområdet. I samband med 
pandemin har flera stora upphandlingar och införandeprojekt avstannat eller 
bromsats. Detta gäller även projekt inom e -hälsosfären, som till exempel 
Region Stockh olms upphandling av en ny vårdinformationsmiljö109, och 
införandet av lagen om nationell läkemedelslista110. Detta skulle kunna 
resultera i en teknisk utvecklingsskuld, som också kan komma att spela roll 
för förmågan att hantera den vårdskuld  som byggts upp under pandemin.  
3.3.3.  Hur har pandemin påverkat arbet et med e -hälsa  i kommunerna ? 
Under pandemin har nya behov uppstått  samtidigt som de tidigare behov en 
kvarstår . Fortfarande behöver nya upphandlingar av verksamhetsstödsystem 
göras. SKR:s förstudie från 2019 om Beställarnätverk inom socialtjänstens 
verksamhetssystem pekade på att nästan hälften av kommunerna hade avtal 
som löpte ut om ett till två år.111 Sannolikt  har arbetet med upphandlingar i 
många kommuner , liksom i regionerna,  fått stå tillbaka till f örmån för de 
akuta behov som uppstått i och med pandemin. Ett undantag är Östersunds 
kommun som har genomfört en upphandling under våren 2020.  
Digitala möten har blivit vardag , och m ånga upplever att de fungerar bra . 
Inera s nya tjänst Digitala möten har p å kort tid fått över 100 kommuner att 
anmäla sitt intresse.112 Från leverantörshåll beskrivs också en stor efterfrågan 
på lösningar för olika typer av digitala möten.  
De representanter för omsorgsgivare som E -hälsomyndigheten intervjuat i 
samband med samman ställningen av kunskapshöjande initiativ förklarar alla 
den snabba utvecklingen på likartade  sätt: När det finns ett gemensamt behov, 
och det går att se tydliga nyttoeffekter inom rimlig tid, skapas engagemang 
 
109 https://www.sll.se/verksamhet/halsa -och-vard/nyheter -halsa -och-vard/2020/06/avbruten -upphandling -av-
framtidens -vardinformationsmiljo/  [2020 -10-15] 
110 https://www.riksdagen.se/sv/dokument -lagar/arende/betankande/senarelagt -inforande -av-nationell -
lakemedelslista_H701SoU22  [2020 -10-15] 
111 
https://skr.se/download/18.741f521a169687e8d7689b75/1552567211972/Slutrapport%20_forst udien_%20bestallarn
atverk_socialtjanst.pdf [2020 -07-16] 
112 https://www.inera.se/aktuellt/nyheter/stort -intresse -for-digitalt -mote -hos-kommunerna/  
 [2020 -07-16]   
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  42/53 
 
och en målmedvetenhet att lösa situationen. At t dessutom introducera digitala 
lösningar ger nya idéer till utveckling och löpande verksamhetsförbättring.  
Olika typer av samordningsstöd har fått något av ett genombrott under 
pandemin. De är enkla att införa och ger snabbt nytta genom att skapa 
direktko ntakt mellan de som har ett behov och de som kan hjälpa till med 
behovet, till exempel att sammanföra volontärer och hjälpbehövande direkt. 
De kan också användas för att snabbt och direkt samordna personal där de 
behövs och få efterfrågad utrustning dit dä r den behövs. Det som bland annat 
utmärker samordningsstöden är att användarna kan finnas på båda sidorna, 
både som hjälpbehövande och som hjälpare.  
Det digitala utanförskapet har blivit tydligt för de grupper som redan innan 
var i digitalt utanförskap. In satser som gjordes tidigare för att inkludera 
människor digitalt byggde ofta på att det fanns fysiska träffar och 
lärotillfällen. Dessa möjligheter har försvunnit under pandemin. Se vidare 
kapit el 5 nedan . 
2021 års uppföljning från Socialstyrelsen om e -hälsa och välfärdsteknik 
kommer att ge besked om hur digitaliseringen i kommuner  har påverkats av 
pandemin.  
3.3.4.  Bortträngningseffekter och vårdskuld  
En viktig aspekt att beakta är den vårdskuld som har byggts upp när det 
ordinarie behovet av hälso - och sjukvård har trängts undan eller på annat sätt 
fått stå tillbaka då vårdens resurser har anpassats för att kunna ta  hand om 
patienter  med covid -19. Socialstyrelsen har fått  regeringens uppdrag att ta 
fram förslag på hur regionerna  kan stödjas  i det kommande arbetet att hantera 
det uppdämda vårdbehovet . Förslaget innehåller bland annat  insatser i form 
av stöd till analyser och lägesbilder, principer för prioriteringar, samt  stöd för 
utmönstring av ineffektiva vårdåtgärder.113 
Socialstyrelsen konstaterar i en genomgång från juni 2020 att antalet 
vårdkontakter i primärvården minskade kraftigt från mars, då 
Folkhälsomyn digheten deklarerade att det rådde samhällsspridning och gick 
ut med rekommendationer, bland annat för personer i riskgrupper och för 
kontakter med vården i samband med symtom på covid -19. Ett rimligt 
antagande är att rädslan för smitta också fick många pe rsoner att undvika 
fysisk kontakt med vården. Samtidigt fyrdubblades antalet distansbesök i 
primärvården från februari till april (108  161 besök jämfört med tidigare 
 
113 https://www.socialstyrelsen.se/om -socialstyrelsen/pressrum/press/sa -vill-socialstyrelsen -stotta -regionernas -
hantering -av-uppdamda -vardbehov/  [2020 -10-15]   
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  43/53 
 
26 401). Vårdgivaren KRY redovisade en ökning för samma period med över 
50 procent.114  
Den vårdskuld som pandemin har skapat kommer att kräva en rad åtgärder  
och förutsättningar . En av dessa är de effektiviseringsvinster som den digitala 
transformationen av vård och omsorg kan bidra med. En förhoppning är att 
det ökande  användandet av digita la lösningar består efter att covid -19-krisen 
klingat av för att i framtiden bidra till ökad effektivitet, inte minst  för dem 
som behöver vården allra mest.  
3.3.5.  Nya normer  
Pandemin och behov et av fysisk distansering har fungerat som en katalysator 
för ökad di gitalisering generellt i samhället. Digitala lösningar har fått ett 
rejält uppsving inom flera samhällsområden och har på många sätt gjort att vi 
frångått de normer och beteenden som vi är vana vid. Två av de  största 
förändringarna som skett i samhället är  att universitet och högskolor i hög 
grad bedriver undervisning onlin e samt att många  arbetar digitalt på 
distans.115,116 Digitala kommunikationsverktyg som erbjuder videomöte har i 
dessa sammanhang varit avgörande för att kunna bedriva verksamhet på 
distans och har exploderat i användning under krisen.117 
Riske n för smittspridning har förändrat hur vi reser, umgås och arbeta r. Det i 
sin tur har förändrat våra dagliga behov och prioriteringar och inte minst är 
detta något som märks genom förändrade konsumtionsmönster på nätet. 
Försäljning på nätet av livsmedel och apoteksvaror inklusive läkemedel har 
exempelvis ökat kraftigt o ch det är framförallt äldre personer som står för 
ökningen.118,119 Likaså har motionsträning online ökat markant och 
svenskarna strömmar tv  och film  som aldrig förr.120,121,122 
I rapporten ger vi flera exempel på hur digitalisering i hälso - och sjukvård och 
omsorg accelererat under pandemin. En intressant iakttagelse är hur 
pandemin drivit de högre åldersgrupperna till att börja använda digital vård. 
Antalet inloggningar på 1177 Vårdguidens e -tjäns ter har ökat mest i de högre 
 
114 https://www.socialstyrelsen.se/globalassets/sharepoint -dokument/dokument -webb/ovrigt/vardkontakter -
vardgaranti -covid -19.pdf  [2020 -10-15] 
115 https://www.folkhalsomyndigheten.se/smittskydd -beredskap/utbrott/aktuella -utbrott/covid -
19/verksamheter/larosaten -och-annan -hogre -utbildning/  [2020 -10-15] 
116 https://www.folkhalsomyndigheten.se/nyheter -och-press/nyhetsarkiv/2020/juli/fortsatt -arbeta -hemma -om-det-
finns -mojlighet/  [2020 -10-15] 
117 https://www.dagensarena.se/innehall/digitala -moten -upp-med-2000 -procent/  [2020 -10-15] 
118 https://omni.se/dramatisk -utveckling -for-natapotek -i-virusets -spar/a/dO2bo1 [2020 -10-15] 
119 https://www.svt.se/nyheter/lokalt/smaland/allt -fler-handlar -varor -via-natet -men-kurvan -har-planat -ut-nagot -
jamfort -med-tidigare -i-ar [2020 -10-15] 
120 https:/ /www.dn.se/sport/lage -for-nya-knip-allt-fler-tranar -hemma -i-coronatider/  [2020 -10-15]  
121 https://www.fplus.se/sa -har-corona -forandrat -svenskarnas -konsumtion/a/g7AML5  [2020 -10-15] 
122 https://www.svt.se/kultur/sverige -strommar -tv-som-aldrig -forr-1 [2020 -10-15]   
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  44/53 
 
åldersgrupperna.123 Det går att anta att ökningen bland äldre beror på att 
många av dessa personer tillhör den främsta riskgruppen , men det kan också 
vara ett tecken på en pågående normförskjutning där  acceptansen för och 
använd andet av digital  vård och omsorg ökar även i de högre 
åldersgrupperna.  
 
4. Risker kring informationssäkerhet  
 
I samband med pandemin har fler risker förknippade med 
informationssäkerhet fått ny aktualitet. Ökat distansarbete gör att annan hård - 
och mjukvara används än på den vanliga fysiska arbetsplatsen, vård och 
omsorg på distans innebär att känsliga informationsmängder kan delas 
elektroniskt, och nya sätt att kommunicera innebär potentiell sårbarhet. Dessa 
risker rör inte enbart illasinnade attacker, utan kan också handla om ökad risk 
för misstag i samband med ökad digital informationshantering.  
Totalförsvaret s forskningsinstitut (FOI ) har uppmärksammat att 
sjukvårdssektorn har varit måltavla för flera typer av cyberattacker .124 
Liknande  har rapporterats från  en rad länder som USA, Tjeckien, Spanien, 
Frankrike och Thailand .125,126 
Dessa cyberattacker sker på olika sätt med skadlig programvara, trojaner och 
falska e-postmeddelanden, och i syfte  att skada, att utöva utpressning och  
med politiska motiv.  
4.1. Malware  
Termen ”malware” är en kombination av orden ”malicious” (illvillig) och 
”software” (program) och avser program som skrivit s i syfte att infektera 
datorer och andra enheter. Målet är att ta kontroll över enheter och utnyttja 
dem på olika sätt.  
 
123 Föreläsning på Vitalis av Andreas Leifsson, Omvärlds - och marknadsanalytiker p å Inera. 
https://www.youtube.com/watch?v=j -JhHC1c86w&list=PLofvkub1C51eJX9NBHiPZRzmuTx93kGF -
&index=11&t=0s  
124 FOI: Cyberattacks in the healthcare sector during the first three months of the Covid -19 pandemic  
David Lindahl, Birgitta Liljedahl och Annica Wale ij, 2020 -04-09 
125 Gisel, L. et al (2020) Cyber attacks against hospitals and the COVID -19 pandemic: How strong are  
international law protections? Humanitarian Law and Policy. 2020 -03-02 
https://blogs.icrc.org/law -and-policy/2020/04/02/cyber -attacks -hospitals -covid -19/ 
126 EUROPOL Pandemic profiteering how criminals exploit the COVID -19 crisis, 2020    
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  45/53 
 
I utpressning ssyfte används det som kallas 
ransomware127, vilka  kidnappar data genom att komma 
in i system och kryptera data. För att häva krypteringen 
eller återfå kontrollen över datorn kräver utpressarna via 
programmet en lösensumma eller annan handling som 
gynnar fö rövaren.  Sådana attacker kan bli kostsamma . 
År 2017 drabbades flera sjukvårdsinrättningar i 
Storbritannien och under den pågående  pandemi n har 
Interpol  varnat  för denna typ av angrepp.128 Från USA 
finns rapporter om att ett bioteknikföretag kopplat till 
behandling av covid -19 har varit måltavla för 
ransomwareattacker129.  
Samhället i allmänhet är allt mer uppkopplat, inte minst 
genom att allt fler apparater är uppkopplade (Internet of 
Thing s – IoT). Detta gäller i hög grad vård och omsorg  
och MSB  har varnat  för riske n för attacker på 
sjukvårdens  system . IoT -enheter kan enligt MSB 
användas som språngbräda in i traditionella it -system 
för att stjäla information . Det finns också risker för att 
förövar e kan  manipulera IoT-enheter , vilket  medför risk 
både på individ - och samhällsnivå.130  
I mars 2020 drabbades ett större sjukhus i Tjeckien  som ansvarade  för 
administrationen av covid -19-tester av e n cyberattack. Attacken resulterade i 
att sjukhusledningen  var tvungen att  stänga ner it-nätverket,  vilket på verka de 
operation sverksamheten , gjorde att akuta patienter behövde  dirigeras om  samt  
att administreringen  av tester försenades med flera dagar.131 
 
4.2. Risker i sociala medier och på hemsidor  
Det nya coronaviruset var tidigare  okänt och många människor har sökt efter 
information . Allmänhetens  oro har använts  av kriminella , till exempel via 
 
127 Ransomware - på svenska även utpressningsprogram, utpressningsvirus eller gisslanprogram  
128 Interpol (2020) Cybercriminals targeting critical healthcare institutions with ransomware. 4 April 2020  
https://www.interpol.int/News -and-Events/News/2020/Cybercriminals -targeting -critical -healthcareinstitutions -with-
ransomware  
129 Stone, J. Ransomware strikes biotech firm researching possible COVID -19 treatments. Cyberscoop, 2 April 2020.  
https://www.cybersc oop.com/covid -19-ransomware -10x-genomics -data-breach/  
Eric S. Whitaker (1 april 2020) United States Securities and exchange commission  
https://www.sec.gov/Archives/edgar/data/1770787/000119312520094606/d913176d8k.htm  
130 MSB Faktablad, Avdelningen för cybers äkerhet och säkra kommunikationer, Publ.nr MSB1523 – mars 2020  
131 Scoxton. A. (2020) Coronavirus -linked hacks likely as Czech hospital comes under attack. Computer Weekly, 13 
March 2020, https://www.computerweekly.com/news/252480022/Coronavirus -linked -hacks likely -as-Czech -
hospital -comes -under -attack  
Fakta  
En trojan  är ett datorprogram som utger sig 
för att vara till nytta eller nöje, men som gör 
något annat när det lurat en användare att 
installera eller köra det. Programmet kan till 
exempel spionera på användaren, göra 
betalningar i användarens namn, skicka 
skräppo st eller attackera andra datorer. 
Trojanen kan vara skriven enbart för 
ändamålet eller så kan kod för den dolda 
funktionen ha lagts till ett annat program. 
Trojaner kan dölja sig i websidor som till 
synes är äkta.  
 
Phishing,  eller nätfiske är ett sätt att  ”fiska” 
efter personlig och känslig information som 
lösenord eller kortnummer. Phishing skickas 
som massutskick till flera användare på en 
och samma gång och ser ofta äkta ut med 
avsändarens företagslogotyp och adress. 
Därför är det många gånger svårt att  
bedöma om e -posten är en bluff eller inte.  
  
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  46/53 
 
webbsidor som sålt falska och skadliga produkter.132 FOI nämner i sin rapport  
Interpols ”Operation Pangea ”, i vilken över 34 000 förfalskade masker  och 
andra produkter som påstods skydda m ot coronavirus  konfiskerades .133 
När många i samhället (inklusive på myndigheter och i sjukvård ) 
distansarbetar  ökar sårbarhet en för cyberattacker , till exempel genom angrepp 
med trojaner eller så kallad phishing (se faktar uta). Den hård- och mjukvara  
som används  i hemmet har inte samma säkerhetsnivåer som arbetsplatsen s 
och få användare har utbildats i säkerhetsåtgärder utanför arbetsplatsen. 
Risken ökas ytterligare när många människor är oroliga och söker efter 
information om covid -19.  
Ett mycket stort antal nya domännamn med coronarelaterade namn har 
registrerats. I mitten av mars registrerades 6  000 nya  coronarelaterade  
domännamn dagligen. Alla dessa aktiviteter är naturligtvis inte illasinnade, 
men en betydande andel kan misstänkas fö r phishing eller liknande .134 
Angriparna har således under pandemin en större möjlighet än normalt  att få 
offren att komma in på illasinnade  webbplatser, ladda ner programvara eller 
öppna e -postmeddelanden.  På detta vis har alltså  sårbarhet och hot ökat 
genom att trojaner bäddas in i webbsidor och appar som ter sig som relevanta 
coronaresurser. Via e -post som verkar handla om corona sker försök till 
phishing  där ett till synes oskyldig tangenttryck gener erar installering av 
skadlig  programvara.  
Skadliga appar har ofta varit utformade för att likna äkta informationsappar. 
Ett exempel kallades ” Covid -19 Tracker” och utgav sig för att visa en karta 
över virusets spridning. I själva verket var det som laddades ner ransomware, 
vilken låste användarens telefon.135 
4.3. Distans arbete ökar användningen av skugg -it 
I en situation där många människor distans arbetar ökar användningen av 
digitala verktyg som inte ingår i verksamheternas gängse utrustning. Detta 
handlar alltså om så kallad  skugg -it, vilket är otestade lösningar och 
programvara som inte tillhandhållits av verksamhetens it -funktion . Kopplat 
till användning av skugg -it finns uppenbara säkerhetsrisker  och i en nyligen 
 
132 https://www.europol.europa.eu/newsroom/news/how -criminals -profit -covid -19-pandemic  [2020 -10-15] 
133 FOI: Cyberattacks in the healthcare sector during the first three months of the Covid -19 pandemic  
David Lindahl,  Birgitta Liljedahl och Annica Waleij. 2020 -04-09 
134 https://www.politico.eu/article/criminals -and-merchants -flock -to-coronavirus -website -names/  [2020 -10-15] 
135 FOI: Cyberattacks in the healthcare sector during the first three months of the Covid -19 pandemic  
David Lindahl, Birgitta Liljedahl och Annica Waleij. 2020 -04-09   
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  47/53 
 
genomförd undersökning  från USA  visas  att ungefär hälften av alla anställda 
använder skugg -it.136 
4.4. Initiativ för ökad cybersäkerhet  
Fyra myndigheter – Försvarets radioanstalt  (FRA) , Försvarsmakten, MSB och 
Säkerhetspolisen – fick 2019 regeringens uppdrag att ta fram ett förslag för 
att inrätta ett nationellt cybersäkerhetscenter.137 Parallellt med detta arbete 
sker även ett utvidgat myndighetssamarbete där också Polismyndigheten och 
Post- och telestyrelsen  (PTS)  ingår, vilket bland annat resulterat i rapporter 
om vilka hot som anses föreligga och rekommenderade 
säkerhetsåtgärder.138,139 
I samband med pandemin och de ökade säkerhetsrisker som den medför har 
flera myndigheter intensifierat sitt arbete. Till exempel har MSB publicerat en 
rad råd och rekommendationer som rör informationssäkerhet i samband med 
distansarbete.140 Arbetet med kring informationssäkerhet riktar sig både till 
organisationer och individer. P å Folkhälsomyndighetens regelbundna  
presskonferenser har representanter från MSB återkommande förmedlat 
budskapet om att det individuella ansvaret är stort, inte bara för att minska 
smittspridning, utan också för att upprätthålla god informationssäkerhet  och 
vara källkritisk.  
5. Pandemin belyser riskerna med digitalt 
utanförskap   
När digitaliseringen accelererar är det viktigt att inte glömma bort de drygt en 
miljon människor  i Sverige  som lever i digitalt utanförskap och som därmed 
riskerar att hamna längre från vård och omsorg. Det  handlar  främst om 
personer över 65 år, personer som bor i glesbygd, utlandsfödda, lågutbildade, 
låginkomsttagare, samt personer med funktions nedsättning . Dessa grupper  
riskerar att hamna i digitalt utanförskap på grund av brister i digital 
kompetens, avsaknad av intresse för internet eller att de inte ser det som 
 
136 https://blog.checkpoint.com/2020/04/07/a -perfect -storm -the-security -challenges -of-coronavirus -threats -and-mass -
remote -working/  [2020 -10-15] 
137 https://www.regeringen.se/pressmeddelanden/2019 /09/regeringen -inleder -arbetet -med-att-inratta -nationellt -
cybersakerhetscenter/  [2020 -10-15] 
138 Cybersäkerhet i Sverige 2020 – hot, metoder, brister och beroenden 
https://www.sakerhetspolisen.se/download/18.f2735ce171767402ba202/1591164566288/Rapport -Cybersakerhet -
Hot-Metoder -Brister.pdf  
139 Cybersäkerhet i Sverige – Rekommenderade säkerhetsåtgärder 
https://www.sakerhetspolisen.se/download/18.f2735ce171767402ba203/1591164566364/Rapport -Cybersakerhet -
Rekommenderade -Atgarder.pdf  
140 https://www.msb.se/sv/amnesomraden/informationssakerhet -cybersakerhet -och-sakra -kommunikationer/arbeta -
sakert -pa-distans/  [2020-10-15]   
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  48/53 
 
användbart.141,142 Det kan även handla om brister i tillgänglighet , exempelvis 
för den som har en funktions nedsättning  eller som bor i glesbygd.143,144  
 
5.1. Det digitala utanförskapet kan öka  under pandemin  
Personer i digitalt utanförskap inhämtar i första hand kunskaper om digitala 
processer från anhöriga. Det innebär i praktiken ett beroende av omgivning en 
för digital kunskap och för andrahandsinformation om vad som sker i 
samhället. När rekommendationer om fysisk distansering begränsar 
möjligheterna att ta hjälp av anhöriga, seniornet145, bibliotek eller liknande, 
finns risker att personer med stora kunskap sgap hamnar i ett djupare 
utanförskap. Alternativa vägar behövs för att inhämta digitala kunskaper som 
inte försätter personer i beroendeställning gentemot sin omgivning. Det finns 
exempelvis möjligheter att ta hjälp av traditionella kanaler som TV, radio och 
tidningar för att förmedla kunskap till de m som inte är digitalt aktiva . På så 
sätt kan det kontinuerliga lärandet öka med stöd från det offentliga och 
civilsamhället.  
 
I början av året behövde 17 procent  av befolkningen hjälp med att installera 
Mobilt BankID och skaffa ett e -postkonto , vilka ofta är nödvändig a för att 
logga in på e -tjänster. Främst är det personer med hög ålder och låg 
utbildning som behöver hjälp  och stöd för att klara av att hantera dig itala 
hjälpmedel och tjänster .146 
För riskgrupper som behöver uppdatera utrustning eller liknande kan 
rekommendationerna om fysisk distansering därför utgöra ett hinder för att 
vara digitalt delaktig. I dagsläget saknar  cirka 3 procent i befolkningen en 
digital enhet för att kunna använda internet.147  
Utlandsfödda använder sig något mindre av internet än inrikesfödda148 och 
språkliga barriärer kan utgöra ett hinder för att digital information ska 
uppfattas på rätt sätt.149 Det faktum att utlandsfödda är överrepresenterade 
bland de m som smitta ts av det nya coronaviruset150 gör det extra angeläget att 
 
141 Digitalt utanförskap (2020), Internetstiftelsen.  
142 Svenskarna och internet (2019), Internetstiftelsen.  
143 Svenskarna med funktionsnedsättning och internet (2019), Begripsam, Post - och telestyrelsen.  
144 PTS mobiltäcknings - och bredbandskartläggni ng (2019) En geografisk översikt av tillgången till bredband och 
mobiltelefoni i Sverige. Post - och telestyrelsen.  
145 SeniorNet Sweden  är en ideell IT -förening med idén: Seniorer lär seniorer digital kommunikation och internet.  
146 Digitalt utanförskap (2020), Internetstiftelsen.  
147 Digitalt utanförskap (2020), Internetstiftelsen.  
148 Svenskarna och internet (2019), Internetstiftelsen.  
149 Digitalt utanförskap -en forskningsöversikt (2019), Linköpings universitet på uppdrag av Digitaliseringsrådet.  
150 https://lakartidningen.se/aktuellt/nyheter/2020/04/utlandsfodda -ar-overrepresenterade -bland -de-smittade/  [2020 -
10-15]   
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  49/53 
 
digital hälsoinformation når ut till alla, och inte minst till de m som är i störst 
behov av den. I nuläget erbjuder exempelvis Folkhälsomyndigheten 
information om coronaviruset på flera olika språk .151 
I takt med den ökade digitaliseringen finns det anledningar att tro att 
skillnader i digital tillgänglighet kommer att bli ännu mer tydliga . Det handlar 
om särskilda boenden som saknar internetuppkoppling, glesbygden som har 
sämre tillgång till bredband samt brister i webbtillgänglighet för exempelvis 
personer med funktionsvariationer. 152,153,154 När digitaliseringen accelererar 
riskerar nämnda grupper att hamna i ett djupare utanförskap om inte 
skillnader i samhället utjämnas vad gäller exempelvis  åtkomst till internet och 
webbinformation.  
Digitaliseringen skapar möjligheter samtidigt som allt fler traditionella och 
analoga tjänster försvinne r. Detta kan resultera i att marginaliseringen av de 
redan utsatta intensifieras då det till exempel är just grupperna med  sämst 
hälsa som den digitala vården och omsorgen har svårast att nå.155 När vissa 
grupper i samhället på grund av pandemin  dessutom arbetar på distans  med 
hjälp av ny teknik , finns risk för att de sociala och digitala klyftorna i 
samhället ytterligare förstärks om skillnader i efterfrågan på digital vård och 
omsorg ökar. Det kan också innebära att kvalit eten på vården blir ojämlik då 
personer som nyttjar e -hälsans möjligheter i högre grad  håller sig uppdaterade 
om sjukdomar, symtom, behandling, vårdgivare med  mera än de som inte tar 
del av hälsoinformation på nätet.156 
5.2. Det digitala utanförskapet kan också minska  
I samband med pandemin har också en rad förändringar skett som kan antas 
minska det  digitala utanförskapet. Några exempel som tidigare nämnts i 
denna rapport är den kraftiga ökningen av äldre som använder hälso - och 
sjukvårdens e -tjänster, digitala möten i socialtjänsten, samt digital spridning 
av information på olika språk.  
En normförsk jutning  och beteendeförändring  uppstår när till exempel äldre i 
högre grad börjar använda videosamtal för att kommunicera med närstående . 
 
151 https://www.folkhalsomyndigheten.se/smittskydd -beredskap/utbrott/aktuella -utbrott/covid -19/skydda -dig-och-
andra/information -pa-olika -sprak/ [2020 -10-15] 
152 E-hälsa och välfärdsteknik i kommunerna (2019), Socialstyrelsen.  
153 Svenskarna med funktionsnedsättni ng och internet (2019), Begripsam, Post - och telestyrelsen.  
154 PTS mobiltäcknings - och bredbandskartläggning (2019) En geografisk översikt av tillgången till bredband och 
155 https://www.folkhalsomyndigheten.s e/nyheter -och-press/nyhetsarkiv/2018/mars/skillnader -i-halsa -paverkar -
samhallets -utveckling/  [2020 -10-15] 
156 Levin -Zamir, D., Bertschi, I. (2018).  Media health literacy, eHealth literacy, and the role of the social 
environment in context. International Jour nal of Environmental Research and Public Health 15 (8), 1643. 
doi:10.3390/ijerph15081643    
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  50/53 
 
När detta kombineras med att  digitala lösningar och e -tjänster anpassas för att 
inkludera fler  kan det leda till att d et digitala utanförskapet minskar.  
6. Coronapandemin  kan både accelerera och 
bromsa den digitala transformationen  
Tidigare i denna rapport framkommer att den rådande pandemin har medfört 
att förändring av arbetssätt och användningen av digitala verktyg har 
accelererat. Men det finns även exempel på motsatsen . Nedan följer ett antal 
exempel på områden där pandemin sannolikt har bidragit till att bromsa 
digitaliseringen inom vård och omsorg.  
Region Stockholm har sedan flera år arbetat med att upphandla ett nyt t it-
system (”Framtidens Vårdinformationsmiljö”). Detta är en viktig del i det 
långsiktiga arbete t för framtidens hälso - och sjukvård där digitaliseringen 
tydligt angett s som en viktig framgångsfaktor.157 Under coronapandemin har 
regionen valt att avbryta d en pågående upphandlingen med hänvisning till att 
vården behövde fokusera på sitt kärnuppdrag.158 
Lagen om nationell läkemedelslista, som skulle ha trätt i kraft 2020, sköts av 
riksdagen upp till  den 1 maj 2021. Det var svårt för regionerna att hinna 
utveck la och ansluta till ett nytt register under den pågående 
coronapandemi n.159 
Ett antal regioner och kommuner har uttryckt oro för den resursbrist som 
kommer att följa pandemin under lång tid. I kombination med den vårdskuld 
som byggts upp bedömer flera att det kommer att vara svårt att genomföra 
alla de investeringar som vore önskvärda för fortsatt digitalisering.160 
7. Pandemin och Vision e -hälsa 2025  
Vision E-hälsa 2025 anger att Sverige år 2025 ska vara bäst i världen på att 
använda digitaliseringens och  e-hälsans möjligheter för att uppnå god och 
jämlik hälsa och välfärd, samt ökad självständighet och delaktighet.  
Emellanåt tolkas detta som att Sverige ska vara bäst på e -hälsa . Med denna 
tolkning missas den djupare andemeningen i visionen, nämligen att 
digitaliseringen i sig inte är målet. Snarare är d igitaliseringen ett medel som 
 
157 https://www.sll.se/nyheter -stockholms -lans-landsting/2019/12/framtidens -vardinformationsmiljo -fvm-
moderniserar -for-patienter -och-vardens -medarbetare/  [2020 -10-15] 
158 https://www.sll.se/verksamhet/halsa -och-vard/nyheter -halsa -och-vard/2020/06/avbruten -uppha ndling -av-
159 https://www.ehalsomyndigheten.se/nyheter/2020/1 -maj-2021 -nytt-datum/  [2020 -10-15] 
160 https://www.dagensmedicin.se/artiklar/2020/04/22/coronakris -hotar -regioners -it-satsningar/  [2020 -10-15]   
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  51/53 
 
vi bör utnyttja för att nå det verkliga målet: ”…  god och jämlik hälsa och 
välfärd samt utveckla och stärka egna resurser för ökad självständighet och 
delaktighet i samhällslivet.”161  
Det kan vara intressant att koppla det som hänt på e -hälsoområdet i samband 
med pandemin till Vision e -hälsa 2025. Många av de iakttagelser som 
beskrivs i denna rapport kan relateras till de inriktningsmål som fastställts i 
strategin  för 2020 –2022 . Det är också tydligt att den snabba omställning som 
skett i samband med pandemin till viss del berodde på att digitala verktyg 
redan fanns på plats. Detta kan ses som att Sverige på många områden har 
kommit långt på digitaliseringsområdet, och att det som skedde under 
coronapandemin var just ett utnyttjande av de möjligheter som denna 
digitalisering erbjuder. De strategier som myndigheter, regioner, SKR med 
flera arbetat utifrån i flera år, fick stor utväxling när samtliga aktörer fick 
gemensamm a praktiska mål (till exempel rörande fysisk distansering).  
Pandemin har också haft negativa effekter på inriktningsmålen i Vision 
e-hälsa 2025. Uppskjutna införanden av, och investeringar i, ny teknik är ett 
tydligt exempel.  Några av coronapandemins effekter på inriktningsmålen i 
Vision e -hälsa 2025 exemplifieras i Figur 7. 
 
Figur 7: Exempel på pandemins effekter på inriktningsmålen i Vision e -hälsa 2025 . 
 
161 https:/ /ehalsa2025.se/om -e-halsa -2025/  [2020 -10-15] 
  
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  52/53 
 
8. Slutsatser   
Coronapandemin har påverkat vårt samhälle på de flesta områden, inte minst  
inom  vård och omsorg. Ett stort antal människor har behövt sjukvård och 
risken för smitta har tvingat fram en rad olika åtgärder . 
Under 2020 har användningen av digitala verktyg ökat kraftigt i vård och 
omsorg. Detta skedde framför allt genom att en rad tekniska lösningar som 
redan fanns på plats före pandemin började användas i en allt högre 
utsträckning. Strategier och utveckling som gjorts under många år kan 
därmed anses ha lagt grunden för den snabba omställn ing som var möjlig i 
samband med att det nya coronaviruset drabbade Sverige.  
En annan viktig faktor för den snabba omställningen var att samtliga aktörer i 
samband med pandemins utbrott strävade mot samma mål. Invånare, 
medarbetare i vård och omsorg, polit iker och tjänstemän såg samtliga behovet 
av fysisk distansering . Ersättningssystem ändrades omgående , patienter ville 
inte komma till vårdinrättningar, och personal i vård och omsorg provade nya 
arbetssätt. Detta gjorde det till exempel möjligt att i betyd ligt högre grad 
använda telemedicinska lösningar.  
De strategier och visioner som tidigare tagits fram på e -hälsoområdet har ofta 
utgått från det ökande vårdbehov och minskade skatteunderlag som de 
demografiska förändringarna innebär. Den digitala transform ationen har med 
rätta beskrivits som en viktig faktor för att klara av framtidens vård och 
omsorg. När c oronapandemin drabbade världen ställdes vi inför utmaningar 
som inte var väntade, men Sverige befann sig i ett förhållandevis gott läge för 
att ställa o m till kraftigt ökad digital verksamhet.  
Den kris som pandemin inneburit har visat att det finns ett starkt ideellt och 
lokalt engagemang från civilsamhället att bidra i en svår situation. I flera 
kommuner har samverkan med civilsamhället inneburit att dig italiseringen 
tagit steg framåt. Här märks till exempel de digitala lösningar för volontärer 
som införts, men också privata initiativ där kommunen fått hjälp med att lösa 
bristen på skyddsutrustning.  
En stor ökning ses i användandet av digitala verktyg di rekt kopplade till vård 
och omsorg, till exempel videomöten, e -tjänster för receptförnyelse och 
tidsbokning, välfärdsteknik och distansmonitorering av kroniskt sjuka. Men 
det finns  också ett tydligt genombrott för ett nytt användande av tjänster för 
datain samling, analys och kommunikation : Globala databaser som i nästan 
realtid samlar in och grafiskt visar antal fall och dödsfall, AI-lösningar som 
söker efter forskningsrön om covid -19, och inte minst de svenska 
kvalitetsregistren. Svenska Intensivvårdsregistret (SIR) uppdaterade tidigt   
 
Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa  53/53 
 
sina rutiner för att snabbt kunna samla in och dela data om situationen på 
landets intensivvårdsavdelningar. Informationen från SIR syntes snart i 
många  medi er och rönte  stort intresse från allmänheten.  
Det som nämnts ovan visar på hur coronapandemin har accelererat 
digitaliseringen och utvecklingen på e -hälsoområdet. Men pandemin har 
också bromsat. Flera införanden och upphandlingar av stora it -projekt h ar 
pausats eller avbrutits. Representanter för regioner och kommuner uttrycker 
oro för en  situation där stora kostnader för hantering av covid -19 i 
kombination med den vårdskuld som uppstått kan komma  att tvinga dem att 
prioritera ned tekniska investeringa r.  
Pandemins effekter på digitaliseringen inom vård och omsorg kan tydliggöras 
genom att koppla dem till inriktningsmålen i Vision e -hälsa 2025, där det 
framgår att det finns såväl positiva som negativa effekter inom samtliga 
inriktningsmål.  
Under det kom mande året bevakar  E-hälsomyndigheten den vidare 
utvecklingen  på e-hälsoområdet  även  i förhållande till  coronapandemin. 
Några av de särskilt intressant a områdena är:  kvarstående effekter  när 
pandemin klingar av, analyser och lärdomar av den digitala transformation 
som skett, samt utvärdering av nya tillämpade tekniker.   
Erfarenheter från coronapandemin har på ett tydligt sätt visat hur 
gemensamma utmaningar kan främja utveckling, kreativi tet, 
förändringsbenägenhet, samarbete och innovation. P å kort tid har det gått  att 
genomföra förhållandevis stora förändringar på e -hälsoområdet  genom att alla 
aktörer strävat mot ett gemensamt mål . Detta understryker det nödvändiga i 
att involvera invånar e och medarbetare i det fortsatta arbetet med 
digitalisering av vård och omsorg.  
 
Fokusrapport  – 
Artificiell intelligens  
och e -hälsa   
Diarienummer:  2020/00180  
Datum: 2020-11-24  Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 2/49 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  Denna publikation skyddas av upphovsrättslagen. Citera gärna 
rapporten men uppge alltid källa: Fokusrappo rt – Arti ficiell intelligens 
och e-hälsa , 2020, E-hälsomyndigheten .  
Publicerad : E-hälsomyndigheten , november 2020 . 
Diarienumme r: 2020/00180 
  San kt Eriksgatan 117, Stockholm 
Telefon : 010-458 62 00
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 3/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  Innehåll  
Förord  ................................ ................................ ................................ .........  5 
1. Sammanfattning  ................................ ................................ ...................  6 
2. Syfte med rapporten  ................................ ................................ .............  7 
3. Metod  ................................ ................................ ................................ ... 8 
4. Inledning  ................................ ................................ ...............................  8 
5. AI kräver inv esteringar  ................................ ................................ ........  11 
6. Vad är AI?  ................................ ................................ ..........................  14 
6.1 AI – definitioner och begrepp  ................................ ..............................  15 
6.1.1  Machine Learning  ................................ ................................ ... 17 
6.1.2  Deep Learning och neurala nä tverk  ................................ ........  17 
7. Utmaningar oc h risker med AI  ................................ ............................  18 
7.1 Exempel när det kan gå fel  ................................ ................................ . 18 
7.1.1  Preventivapp och oönskade graviditeter  ................................ . 20 
7.1.2  Diskriminerande  chatbot  ................................ ........................  20 
7.1.3  Problematisk ansiktsanalys  ................................ .....................  20 
7.1.4  Självkörande bilar  ................................ ................................ ... 21 
7.1.5  Socioekonomisk och etnisk diskriminering  ..............................  21 
7.1.6  Sakernas internet (Internet of Things)  ................................ ..... 21 
7.2 AI inom e-hälsa – risker och etiska dilemman  ................................ ..... 23 
7.3 Tillit och förtroende  ................................ ................................ .............  25 
7.4 Transparens och förkla rbarhet  ................................ ............................  26 
7.5 Tolerans och rättvisa (fairness)  ................................ ..........................  27 
7.6 Intelligens, etik och moral  ................................ ................................ ... 28 
7.7 Etiska riktlinjer  ................................ ................................ ....................  28 
8. AI och e -hälsa  ................................ ................................ ....................  32 
8.1 AI inom hälso - och sjukvård  ................................ ................................  32 
8.2 AI inom socialtjänst ................................ ................................ .............  34 
8.3 Hälsoappar  ................................ ................................ .........................  35 
8.4 Covid -19 och AI  ................................ ................................ ..................  36 
9. Juridiken  ................................ ................................ .............................  39   
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 4/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  9.1 Regelverket i korthet  ................................ ................................ ...........  39 
9.2 AI och medicintekniska regelverket  ................................ ....................  40 
9.3 Automatiserade  beslut  ................................ ................................ ........  43 
9.4 Ansvarsfrågan  ................................ ................................ ....................  44 
9.5 Ny lagstiftning för AI -forskning?  ................................ ..........................  45 
10. Kompetensförsörjning  ................................ ................................ .........  47 
11. Frågor för fortsatt diskussi on ................................ ..............................  48 
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 5/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  Förord    
 
Regeringen har til lsammans med Sveriges Kommuner och Regioner satt som 
målsättning för överenskommelsen Vision e -hälsa 2025 att Sverige ska vara bäst i 
världen på att ta vara på digitaliseringens och e -hälsans möjligheter. Därigenom 
underlättas för människor att uppnå en go d och jämlik hälsa  och välfärd.  
I den uppdaterade strategin för genomförande av Vision e -hälsa 2025, Nästa steg på vägen 
2020-2022, beskrivs utifrån de grundläggande förutsättningarna (Regelverk, Enhetligare 
begreppsanvändning, Standarder) fyra inriktnings mål för en ökad utvecklingstakt: 
Individen som medskapare, Rätt information och kunskap, Trygg och säker 
informationshant ering, samt Utveckling och digital transformation i samverkan.  
Artificiell intelligens  (AI) inom e -hälsa har bäring på samtliga  dessa inriktningsmål, även 
om AI omnämns utförligt  endast under det fjärde målet . När det gäller målet Utveckling 
och digit al transformation, särskilt avseende stöd för införande av nya teknologier, så 
anges att AI kan bidra till ökad kvalitet och effektivitet sa mt bättre arbetsmiljö . 
Samtidigt finns behov av att analysera grundläggande frågor om etik, säkerhet, 
transparens, förkla rbarhet, samt representativitet i data som används för utveckling av 
digitala tjänster . 
E-hälsomyndigheten ska enligt sitt instruktions enliga uppdrag, samordna regeringens 
satsningar på e -hälsa samt övergripande följa utvecklingen inom e-hälsoområdet. AI ses 
av många som e tt viktigt verktyg  för att kunna möta framtidens behov av vård och 
omsorg. Samtidigt är  användningen av detta verktyg  inte helt okontroversiell. Ett flertal 
utmaningar och frågeställningar kan ses som hinder för en lång siktigt hållbar 
användning av AI inom e -hälsa. Detta är bakgrunden till att E -hälsomyndigheten har 
tagit fram föreliggande diskussionsunderlag för att bidr a till ökad kunskap på området.    
Denna rapport är framtagen av utredare Åke Nilsson samt enhetschef Michel Silvestri.  
Ett tack riktas till AI -rådgivare Göran Lindsjö samt biträdande professor  och AI -
forskare vid Linköping s universitet Fredrik Heintz för b idrag och synpunkter på 
innehåll . 
Beslut om denna rapport har fattats av avdelningschef Annemieke Åle nius. Utredare 
Åke Nilsson och enhetschef Michel Silvestri  har varit föredragande.   
 
Annemieke Ålenius  
Avdelningschef  
 
Stockholm den 24 november  2020 
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 6/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  1. Sam manfattning  
 
Dagens  hälso - och sjukvård  samt socialtjänsten , genererar enorma mängder data. För att 
kunna skapa information och ny kunskap med hjälp av  all denna data måste människan 
ha hjälp. Följaktligen växer behovet av att kunna nyttja artificiell inte lligens (AI) till 
dessa resurskrävande och alltmer komplexa  dataanalyser. Med AI ser vi framtida löften 
om effektivare vård och ökad patientsäkerhet , men vi ser också utmaningar . 
Denna rapport utgör  ett diskussionsunderlag genom att beskriva AI utifrån ett  
e-hälsoperspektiv, och i det sammanhanget lyfta ett antal frågor , främst om etik och 
juridik, vilka kan behöva besvaras innan vi har säkrat tillgången på långsiktigt hållbar AI.  
Gränsen för vad som är AI och vad som inte är AI har genom decennierna varit något 
flytande. När vi i denna rapport diskuterar ”äkta AI”  så syftar vi på autonoma och 
adaptiva system som utgår från lärande algoritmer för att komma fram till ett resultat. 
Detta till skillnad från statiska regler eller algoritmer för hantering av data , vilka är 
formulerade enbart av programmerare.  
Även om AI funnits som begrepp i mer än ett halvsekel så är det fortfarande att se som 
i sin linda. Samtidigt är AI idag extremt uppmärksammat ; utvecklingen går fort och det 
investeras stora belopp. Utvecklin g av framgångsrik AI kräver dock inte enbart 
ekonomiska resurser , utan också stora mängder data – relevant data av god kvalitet. 
Detta väcker frågor om vem som lagligen kan förfoga över data , framförallt när den 
utgörs av person uppgifter . Ytterst kan e n avvägning behöva  göras mellan samhällets  
nytta av tillgång  på data och den enskilda individens integritetsskydd.  
Andra utmaningar vid utveckling av AI är bland annat  hur vi ska få en maskin, ett 
datasystem, att anamma mänsklighetens etiska principer och norm er. Eller kan vi 
acceptera AI -beslut även om de ssa frams tår som  obegripliga för oss?  
En generell fråga när det gäller AI rör problematiken när något går fel med stora skador 
som följd, eller kanske rentav dödsfall  - vem bär då ansvaret?  Är det programmerar en, 
användaren, huvudmannen, leverantören eller någon an nan? 
För att AI ska uppfylla våra goda förhoppningar krävs en stadig  grund för tillit och 
förtroende genom transparens och förklarbarhet, tolerans och rättvisa. Som stöd för 
utveckling av tillförlitli g AI har EU nyligen tagit fram etiska riktlinjer  som slår fast  att 
hela livscykeln måste präglas av etik, legalitet och robusthet.  Europeiska kommissionen 
har presentera t ett samlat förslag  som ska sätta ramarna och staka ut riktningen för den 
digitala oms tällningen. Det innehåller en övergrip ande digital strategi för EU, en strategi 
för användning av data och en så kallad vitbok för kommande åtgärder för utveckling 
av AI1. 
Redan idag finns lovande resultat av AI t ill exempel  som beslutsstöd vid bedömning a v 
röntgenbilder för  diagnostik av bröstcancer eller frakturer. Samtidigt finns varnande 
 
1 Sveriges Riksdag  Digital strategi . AI-vitbok och datastrategi . Fakta -PM om EU -förslag 2019/20:FPM23 
COM (2020) 65, COM (2020) 66, COM (2020) 67 . https://www.riksdagen.se/sv/dokument -
lagar/dokument/fakta -pm-om-eu-forslag/digital -strategi -ai-vitbok -och-datastr ategi_H706FPM23     
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 7/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  exempel på hur AI eller AI -liknande system inom olika samhällssektorer har begått 
misstag. Dessa negativa exempel tydliggör nödvändigheten av att den data som används 
för AI måste vara relevant, strukturer ad och tillräcklig t omfattande  samt att 
algoritmerna i tillräcklig grad tar hänsyn till etiska principer och  likabehandling.  
AI är som sagt beroende av stora mängder data. En snabbt växande källa av data globalt 
inhämt as av det som kallas ”Sakernas internet ” (Internet of Things , IoT). All d enna data 
kan användas i gott syfte och ge samhällsvinster, men samtidigt finns risk att 
sårbarheten ökar vilket visats genom  exempel som att en känslig databas kan hackas via 
en uppk opplad digital akvarie termometer . 
Vid närmare granskning av juridiken finns skillnader beroende på tillämpningsområde.  
Exempelvis tillåter f örvaltningslagen automatiserade beslut , men det gör inte 
kommunallagen . En fråga som aktualiserats genom hemställan till regeringen är om 
kommunal lagen behöver ändras av denna anledning.  
När det kommer till det som  här kallas ”äkta AI” så är Läkemedelsverkets tolkning av 
det medicintekniska regelverket att detta inte  tillåter att systemets  lärandefunktion är 
aktiverad vid klinisk  användning  inom sjukvården , eftersom  kravet på validering är svår t 
att uppfylla av tillverkaren . Frågan är om de legala kraven i det medicintekniska 
regelverket i så fall hindrar optimal användning av AI , med dess förmåga till ständigt 
lärande , genom att låsa algoritmerna i olika definierade  mjukvaruversioner . 
Utveckling av framgångsrik, högkvalitativ  och patientsäker AI är beroende av tillgång till  
kompetens. Det är avgörande att de programmerare, datavetenskapare  och AI -ansvariga 
chefer , som tillsammans med vårdens professioner ska forma en långsiktigt hållbar AI 
inom e -hälsa, har utbildning och kunskap  inte bara inom it, utan även inom  etik och 
juridik.  
Under  arbetet med denna fokus rapport drabbades världen av en ny pandemi , covid -19, 
med st ora konsekvenser för de flesta länder, inklusive Sverige . Det är för tidigt att 
redogöra för hur  AI har kunnat användas på ett effektivt sätt mot denna pandemi men 
rapporten har kompletterats med en kortfattad över flygning för att visa på exempel hur 
AI ka n användas i kampen mot pandemin och dess effekter.  
2. Syfte med rapporten  
E-hälsomyndighetens fokusrapporter ska beskriv a och diskutera ett aktuellt område  
som har betydelse för  e-hälsoutvecklingen  i Sverige , och där igenom bidra till 
uppfyllandet av Vision e -hälsa 2025 . Denna rapport är ett diskussionsunderlag som 
belys er övergripande etiska och juridiska frågor som är avgörande för en god AI -
utveckling, i synnerhet de som uppstår inom hälso - och sjukvård och omsorg. Även 
andra viktiga aspekter berörs,  såsom kompetensförsörjning inom området.    
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 8/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  3. Metod   
Informationsinhämtning till denna rapport har skett genom inläsning av litteratur,  
föreläsningar, intervjuer, interna samtal på E -hälsomyndigheten, samtal med extern 
expertis  inom AI , samt medverkan i nätverksakti viteter och i workshops.  
4. Inledning  
Denna rapport syftar till att belysa artificiell intelligens (AI)2 utifrån ett etiskt och  
juridiskt perspektiv , främst vid användning inom hälso - och sjukvård samt omsorg  (här 
som samlingsbegrepp e -hälsa) . AI som verktyg  för användning av så kallad Big Data är 
förknippat med stora förväntningar om effektivisering, kvalitetshöjning och ekonomiska 
vinster samt ökad livskvali tet för människor. Samtidigt är AI tätt kopplat till 
komplicerade frågor rörande etik, juridik och an svar om något går fel.  
Ett flertal utredningar och rapporter har publicerats senaste åren, rörande AI inom 
samhället och välfärden generellt, inom offentl ig förvaltning och näringsliv. Regeringen 
gav 2018 ut Nationell inriktning för artificiell intelligen s i syfte att Sverige ska vara bäst i 
världen på att använda digitaliseringens möjligheter och i internationell jämförelse ligger 
Sverige i absolut framkan t.3 Regeringen fastslår att Utbildning, Forskning, Innovation 
och användning samt Ramverk och infrast ruktur är viktiga förutsättningar för 
nyttiggörande av AI i Sverige. När det gäller det sistnämnda området så behöver Sverige 
bland annat utveckla regler, sta ndarder, normer och etiska principer i syfte att vägleda 
etisk och hållbar AI. Likaså fortsätta ar betet med att tillgängliggöra data för AI, samt ta 
en aktiv roll i EU:s arbete med att främja digitalisering och AI.  
Som en del av ovanstående inriktning fick  SCB 2019 ett regeringsuppdrag att kartlägga 
användningen av AI respektive kartlägga analys av sto ra datamängder i företag, offentlig 
förvaltning inklusive universitets - och högskolesektorn. Denna utredning ska redovisas 
30 november 2020.4 
EU-kommissionen s expertgrupp för artificiell intelligens publicerade i april 2019  
riktlinjer  för pålitlig AI  och e tiska frågor5. I Sverige arbetar  Kommittén för teknologisk 
innovation och etik (Komet)6 för att skapa goda förutsättningar för innovation och 
konkurrenskra ft samtidigt som utvecklingen och spridningen av ny teknik sker tryggt, 
säkert och med ett långsiktig t samhällsperspektiv . 
 
2 Artificiell intelligens (AI) (engelska: Artificial intell igence , även machine intelligence ) är intelligens som 
uppvisas av maskiner, till skillnad från naturlig intelligens som uppvisas av människor och andra djur . 
3 Regeringen (2018 -05-06) https://www.regeringen.se/informationsmaterial/2018/05/nationell -inriktning -
for-artificiell -intelligens/  
4 Uppdrag att kartlägga användningen av artificiell intelligens respektive analys av stora datamängder  i 
Sverige  (Diarienummer: I2019/01964/D ) (2019 -08-21) 
https://www.regeringen.s e/regeringsuppdrag/2019/08/uppdrag -att-kartlagga -anvand ningen -av-artificiell -
intelligens -respektive -analys -av-stora -datamangder -i-sverige/  
5 Etiska riktlinjer för tillförlitlig AI. Oberoende expertgrupp på hög nivå för AI -frågor inrättad av Europeiska 
Kommissionen ( 2020 -04-08) https://op.europa.eu/en/publication -detail/ -/publication/d3988569 -0434 -11ea -8c1f-
01aa75ed71a1/languag e-sv/format -PDF  
6 Komet.  En etisk diskussion behövs v id teknikutveckling .  https://www.kometinfo.se/uppdrag -och-
fokus/etik/     
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 9/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  I anslutning till att digitaliseringen ökar i samhället så har också AI under de senaste  
åren blivit ett alltmer uppmärksammat område . Samtidigt är det troligt att vi bara sett 
början av utvecklingen . När det gäller hälso - och sjukvår den samt omsorg en så berör s 
AI på ett eller annat sätt  i samtliga  fyra inriktningsmål i Vision e -hälsa 2025 , även om 
det är mer utförli gt endast i det fjärde målet  som rör  Utveckling och digital transformation i 
samverkan . Under rubriken Artificiell intell igens inom vård, omsorg och socialtjänst  anges att i 
många kommuner och regioner pågår arbeten kri ng AI, även om det til l stor del handlar 
om förstudier. ”Dagens tillgång till digital data och avancerad teknik skapar möjligheter 
att både efterlikna och ibl and överskrida människans förmåga att ta in, bearbeta och 
använda information på ett intelligent sätt. Artificiell intel ligens utvecklas i hög takt och 
påverkar individer, branscher och samhälle. ” 
Myndigheten för digital förvaltning  (DIGG) har av regeringe n fått i uppdrag , dels  att 
analysera och ge förslag på hur man kan öka den offentliga förvaltningens förmåga att 
tillgän gliggöra öppna data samt bedriva öppen och datadriven innovation , dels att  
främja den offentliga förvaltningens förmåga att använda arti ficiell intelligens.  I 
Genomförandeplanen för Vision e -hälsa 2025 är DIGG r apporteringsansvarig  för detta,  
i samverkan m ed andra statliga myndigheter och huvudmännen för vård och omsorg.7 
I en delrapport 2019 presenterade DIGG en uppskattning att den ekono miska 
potentialen för AI -stödda lösningar inom sjukvård och omsorg  motsvarar 30 miljarder 
kronor  per år . Detta skulle d å gälla såväl AI -tillämpningar för förbättrad planering och 
resursfördelning i vården, som genomförande av bland annat AI -stödd diagnosti cering 
och behandling. DIGG menar att den ekonomiska nyttan av AI i vården tillfaller till 
stor del den offentliga förv altningen direkt i form av effektivisering, men skapar också 
en bättre vård till gagn för patientern a.8  
Flera stora aktörer på marknaden  investera r enorma  summor i utveckling av AI . Det är 
välkänt att företag som tidigt anammar ny teknik snabbt kan bli världsledande  inom sitt 
område . Detsamma gäller sannolikt företag som på ett framgångsrikt sätt använder  AI. 
Vi har redan sett att tidigare  marknadsledande för etag har blivit omsprungna av de 
företag som nyttjar ny teknik såsom AI. 
Jämfört med de flest a andra länder  ligger Sverige ganska  långt fram i teknisk utveckling, 
infrastruktur och digita l mognad hos invånarna .9,10 Samtidigt tycks införa nde av AI i 
skarp användning  gå långsamt . En faktor som kan påverka takten är synen på  ägande av 
personlig data  eller rättare sagt vem som får använda denna  data, eftersom  stora 
mängder relevant data är det som får AI -maskineriet att fungera på bästa sätt . 
 
7 https://ehalsa2025.se/om -e-halsa -2025/genomfo randeplan/  
8 DIGGI2019/01416/DF || I2019/01020/DF (delvis) Främja den offentliga förvaltningens förmåga att 
använda AI  
https://www.digg.se/globalassets/dokument/publicerat/publikationer/framja -den-offentliga -forvaltningens -
formaga -att-anvanda -ai.pdf  
9 Enligt Internetstiftelsen s Svenskarna och internet 2019  har 98 procent av svenska hushåll tillgång till 
internet 2020 och 96 procent av befolkningen över 12 år använder internet. 
https://svenskarnaochinternet.se/rapporter/sve nskarna -och-internet -2019/  
10 Digitalt ekonomi - och samhällsindex (DESI) rankar Sverige till andra plats: Europeiska Kommissionen. 
Digital Economy and Society Index Report 2020 - Human Capital  
https://ec.europa.eu/digital -single -market/en/human -capital -and-digital -skills    
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 10/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  När det gäller innovation generellt visar  Global Innovation Index 20 2011 att Schweiz är 
världens mest innovativa land  följt av Sverige, USA, Storbritannien och Nederländerna. 
Sverige  står sig alltså väl i internationell jämförelse av innovationskraft, men risken finns 
att olika faktorer  (juridiska, samhällsorganisatoriska  eller an dra) gör att  vi halkar efter 
när det gäller spridd tillämpning av exempelvis AI och utnyttjande av Big Data . USA 
och Kina är stora länder som investerar enorma belopp i AI -utveckli ng och 
implementering. I Kina finns dessutom få restriktioner kring insamling och lagring av 
persondata vilket kan ses som en stor fördel för kinesiska AI -företag .12 Det kan 
diskutera s huruvida denna typ av konkurrens  är ett problem  eller om det kan finnas 
anledning  att ”skynda långsamt”  av etiska eller juridiska skäl och för att  lära a v andra  
länders erfarenheter . I en Vinnova -rapport beskrivs r egulatorisk utveckling av spelregler 
för data och datatillgång som avgörande för AI -utvecklingen : ”Sådana spelregl er måste 
balansera fundamentala behov av int egritetsskydd, etik, tillit och samhä llsskydd med 
sådan datatillgång som är nödvändig för utveckling av värdeskapande AI -
tillämpningar .”13 
USA:s regering  genomförde  hösten 2016 en noggrann utredning  rörande  AI och kom  
fram till att det inte behövdes särskild lagstiftning , men att man kontinuerligt behövde 
bevaka olika konsekvenser av AI. Flera andra  har sedan dess påpekat att lagstiftning 
kring AI kan göras bättre genom att nära följa utvecklingen jämfört med att i förväg 
”gissa” behov. En tolkning av detta kan vara att jur idiken måste vara mer följsam för att 
inte utgöra  ett hinder för utvecklingen , men samtidigt  stå som garant för säkerhet  och 
trygghet för den enskilde och för samhället . I Finland stiftades 2019 en lag om så kallad 
sekundär användning av personuppgifter från social - och hälsovård, där 
sekundäranvändning omfattar forskning  t. ex inom AI -området (se avsnitt 9.5 Ny 
lagstiftning för AI -forskning?) .14 
För att uppnå en framgångsrik och långsiktigt hållbar  användning av AI inom e -hälsa 
kan de eti ska aspekterna användas som stöd när lagstiftning och regelverk  behöver  
ändras  för att bidra till  utvecklingen. Denna rapport syftar till att belysa dessa aspekter, 
till exempel  genom frågor som:  
• Hur över för vi männ iskans normer och etik15, synen på rätt och fel , till ett 
tekniskt grundat system som är både autonomt och självlärande?  
• Kan vi tvingas till att utnyttja mindre av AI:s potential, för att vi ska kunna 
förstå och därigenom acceptera sådana  beslut? Detta efte rsom e tt autonomt, 
självlärande system som AI kan komma fram till slutsatser och fatta beslut av ett 
slag som vi människor inte ser logiken i.  
 
11 Varje  år rankar Global Innovation Index  innovationsprestanda för 130 ekonomier runt om i världen. The 
Global Innovation Index (GII) 2020  https://www.globalinnovationindex.org/Home   
12 Sveriges Radio. Europa halkar efter i AI -utveckling . (2019 -11-20) 
https://sverigesradio.se/artikel/73 42619  
13 Artificiell intelligens i svenskt näringsliv och samhälle . Analys av utveckling och potential  (2018 -04-30) 
https://www.vinn ova.se/contentassets/ba8b7b5e21e7478ea193194bc94f397c/ai -analys -slutrapport -
180430 -final.pdf  
14 Lag om sekund är användning  av personuppgifter  inom  social - och hälsovården (552/2019) . 
https://finl ex.fi/sv/laki/alkup/2019/20190552  
15 Två exempel på grundläggande allomfattande etiksystem är: Pliktetik  som baseras  på förnuftet  och 
Konsekvensetik  som baseras på vilka konsekvenser ens handla nde får.     
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 11/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  • Behövs det flera olika s trategier, normer och regelverk med tanke på att det 
finns ett flertal olika sub -discipli ner såväl som tillämpningsområden av AI?  
• Hur säkerställer vi  etiska och kvalitativa AI-beslut utifrån kvalit eten på tillgänglig  
data för att undvika snedvridning  (så kallad bias) och diskriminering?  Dålig data 
riskerar att ge dåliga AI -resultat.  
• Vem bär a nsvaret när något går fel? Huvudmannen, tillsynsmyndigheten, 
professionen, tillverkaren, leverantören, programmeraren, användaren  – eller 
någon annan? 
I många sammanhang talas det om vad AI är och vilka möjligheter och fördelar som 
finns med att använda AI  till exempel  inom e -hälsa. Vanligtvis  handlar det dock om 
pilotprojekt  och väldigt lite är breddinfört, ofta med hänvisning till att det saknas 
kompetens, resurser och tid.  Detta upplevs även inom hälso - och sjukvård en enligt  
Socialstyrelsen s rapport ” Digitala vårdtjänster och artificiell intelligens i hälso - och 
sjukvården ”.16 
Begreppet artificiell intelligens myntades redan på 1950 -talet, inled ningsvis med stor  
entusiasm . Därefter har både intresse och finansiering varierat  genom decennierna. När 
denna r apport skrivs präglas AI -området av mycket uppmärksamhet , enorma 
investeringar  och stora framtidslöften, inte minst inom hälsa  och life  science . Kanske är 
tiden nu mogen för att AI under det kommande decenniet på allvar ska slå igenom och 
bli en avgörande faktor för fortsatt välfärd, och för bästa möjliga e -hälsa?  
5. AI kräver investeringar  
Som nämnts tidigare så är AI förknippat med stora f örväntningar om effektivisering, 
kvalitetshöjning och ekonomiska vinster, men också ökad livskvalitet för människor. 
Samt idigt finns frågetecken kring  etik, juridik och inte minst kring ansvar om något går 
fel med AI . 
USA och Kina gör stora satsningar inom  AI och kan i många avseenden ses som 
världsledande.  Under 2020 lanserar EU -kommissionen sina idéer om hur Europa kan 
komma ifatt och förbi Kina och USA17 när det gäller digitalisering, artificiell intelligens 
och en ny marknad för data. Samtidigt betonas individens rättigheter.  EU har bland 
annat tagit fram tre dokument för att nå sina må l, Kommissionens strategi för EU:s di gitala 
framtid18, En inre EU -marknad för data genom frivilligt utbyte av data mellan företag och 
myndigheter och att skapa europeiska datacenter  19 och Ett diskussionsunderlag om artificiell 
intelligens (en så kallad vitbok).20 Även Sverige som enskilt land ligger tämligen långt 
 
16 Socialstyrelsen. Digitala vårdtjänster och artifici ell intelligens i hälso - och sjukvården (okt 2019) 
https://www.socialstyrelsen.se/globalassets/sharepoint -dokument/artikelkatalog/ovrigt/2 019-10-6431.pdf   
17 Fredrik Haglund . AI och data ska göra EU världsledande. Europaportalen. (2020 -02-19)  
https://www.europaportalen.se/2020/02/ai -och-data-ska-gora-eu-varldsledande   
18 Europeiska Kommissionen. Shaping Europe's digital future. (2020 -02-19) 
https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/c ommunication -shapin g-europes -digital -future -feb2020_en_3.pdf   
19 Europeiska Kommissionen. A European strategy for data. (2020 -02-19) 
https://ec. europa.eu/info/site s/info/files/communication -european -strategy -data-19feb2020_en.pdf  
20 European Commission.  On Artificial Intelligence - A European approach to excellence and trust . (2020 -
02-19) https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/commission -white -paper -artificial -intelligence -
feb2020_en.pdf     
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 12/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  framme i  teknisk utveckling, infrastruktur och digital mognad hos invånarna samtidigt 
som det finns risk  för en långsammare takt när det gäller införande och tillämpning av 
exempelvis AI. Faktorer som påverkar takten är naturligtvis fi nansiering, men även 
synen på  integritetsskydd och ägande  eller rätten till användande  av personliga data . 
Vissa länder har möjlighet att gå fortare fram än Sverige när det gäller att använda 
invånarnas vård - och hälsodata. Big Data – av god kvalitet – är det som får A I att 
fungera oc h ge optimalt resultat.   
Det investeras stora summor i AI, främst inom näringslivet. Samtidigt är den  globala 
AI-marknaden  svår att uppskatta värdet på eftersom finansiella prognoser kan utgå från 
olika AI -definitioner.  En av m ånga analys er visar på en ökning från 28 miljarder USD 
2019 till 40 miljarder 2020 ( med årlig tillvä xt på  43 procent ). I samma  prognos b eräknas 
AI-marknaden nå ett värde av 100 miljarder USD  år 2023.21 
En annan  prognos menar att globala investeringar i AI k ommer fördubblas den 
närmaste 4 -årsperioden, från 50 miljarder USD år 2020 till 110 miljarder USD år 2024.22 
En tredje  prognos anger att den globala AI -marknaden förväntas nå  hela 733 miljarder  
USD år 2027, med en årlig tillväxt  på 42  procent .23 
Gartner Inc.  har redan för ett par år sedan  uppskattat det globala marknadsvärdet av AI 
till 1,2 biljoner USD år 2018 ( med en 70 -procent ig ökning från 2017) och med en 
prognos på 3,9 biljoner USD år 20 22. Därtill förutspår en forskningschef på samma 
företag att AI under innevarande  decennium  kommer bidra med de mest disruptiva  
teknologierna genom utvecklingssprång inom djupinlärning och  neurala nätverk, med 
ökad beräkningskraft och snabbhet i kombination med ökad volym  och mångfald  av 
data.24 
När det gäller enskilda, vä rldsledande, företag så har Google enligt uppgift investerat 40 
miljarder kronor i AI under åren  1998-2018.25 På plats nummer två ligger Amazon som 
investerat närmare 10 miljarder kronor i  AI under samma period.  Andra bedömare 
menar att siffran kan vara bet ydligt högre per år och företag för de sex största AI -
företagen .26 
I Sverige investerar Wallenbergfinansierade WASP27  5,5 miljarder kronor på AI fram 
till 2029 där man bland annat satsar på utbildning av 400 doktorander  inom området . 
 
21 Artificial Intelligence Global Market Report 2020 -30: COVID -19 Growth and Change . Research and 
Markets.  (2020 -06-04) https://www.globenewswire.com/news -release/2020/06/04/2043624/0/en/Global -
Artificial -Intelligence -Market -Report -2020 -to-2030 -COVID -19-Growth -and-Change.html  
22 World wide Spending on Artificial Intelligence Is Expected to Double in Four Years, Reaching $110 
Billion in 2024, According to New IDC Spending Guide  (2020 -08-25) 
https://www.idc.com/getdoc. jsp?containerId=prUS46794720  
23 Artificial Intelligence Market Size Worth $733.7 Billion By 2027 . Grand View Research . (juli 2020)  
https://www.grandview research.com/pr ess-release/global -artificial -intelligence -ai-market  
24 Gartner Says Global Artificial Intelligence Business Value to Reach $1.2 Trillion in 2018 (2018 -04-25) 
https://www.gartner.com/en/newsroom/press -releases/2018 -04-25-gartner -says-global -artificial -
intelligence -business -value -to-reach -1-point -2-trillion -in-2018  
25 Ogelid . Framtidens Karriär. AI -utvecklingen domineras av it -jättarna. (2019 -02-13) 
https://framtidenskarriar.se/itdata/ai -utvecklingen -domineras -av-it-jattarna/  
26 Göran  Lindsjö. Ett bättre samhälle med hjälp av AI .  http://governo.se/vara -konsulter/goran -lindsjo  
27 Wallenberg AI, Autonomous Systems and Software Program  https://wasp -sweden.org/     
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 13/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  Parallellt har man etab lerat forskningsarenor där forskare och företag kan mötas och 
hitta samarbeten.28 
Svenska regeringen satsade  totalt 4 0 miljoner  kronor under 2018  och 2019  för att bidra 
till att möta arbetsmarknadens behov av omställning och fördjupade kunskaper inom 
AI.29 
I rapporten Främja den offentliga förvaltningens förmåga att använda AI  uppskatta s det 
ekonomiska värdet av ett fullständigt införande av AI (nuvarande AI teknik) i svensk 
offentlig förvaltning  att uppgå till cirka 140 m iljarder kronor  årligen , motsvarande cirka 
6 procent av dagens totala offentliga utgifter.   
De investeringsni våer och kostnadsuppskattning ar som beskrivs ovan kan tolkas som 
att AI förknippas med en enorm förväntan och framtida påverkan på såväl samhället 
som organisationer och enskilda indiv ider – och följaktligen att det finns en stor 
kommersiell potential.  
 
Under det gångna året förnyades det svensk -tyska partnerskapet för innovation . 
Partnerskapet fokuserar på fyra olika områden varav e -hälsa (inklusive AI) är ett. Denna 
del av samarbetet koordineras av E -hälsomyndigheten i samarbete med berörda  tyska 
myndig heter.  En studie av Tysk -Svenska Handelskammaren30 som genomförts bland 
medlemsföretag på båda sidor om Östersjön säger att 71  procent  av de tyska företag 
som svarat på enkäten och 77  procent av de svenska planerar att införa eller använda 
mer AI fram till  slutet av 2021. Alltfler f öreta g av olika storlek ser  en affärsmässig 
potential  med AI.  Dock skiljer sig de planerade tillämpningsområdena något beroende 
på land. Svenska företag vill sa tsa på AI inom försäljning och marknadsföring (25  
procent ), inom kund service (22  procent ) samt inom produktutveckling (17  procent ). 
Tyska företag fokuserar på AI -tekniken inom produktion (24  procent ), distribution (17  
procent ) samt inom försäljning och mar knadsföring (16  procent ). 
Det har nämnts tidigare, men är värt att up prepa: Framgångsrik AI är beroende av stora 
mängder data, men det måste också vara  ”rätt data” av god kvalitet – helst i strukturerad 
form. Vid sidan av ekonomiska investeringar så handla r det alltså till stor del även om 
investering i form av data. När det gäller utveckling och implementering av AI i 
internationell jämförelse så är det därför  viktigt att titta på skillnader i förutsättningar , 
till exempel  rörande synen på ägandet , eller r ätten till användande , av perso nlig data  i 
relation till  skydd av den personliga integriteten . Vissa länder har möjlighet  att gå fortare 
fram än Sverige när det gäller att använda till exempel invånarnas vårddata för att 
utveckla AI-applikationer  (tidigare  i rapporten beskrivs till exem pel att Kina har få 
restriktioner på området) . Skillnader av detta slag  kan påverka investeringsviljan , men de 
kan också i förlängningen påverka tilliten  till tekniken.  
 
28 Karin Lindström.  IDG. Största satsningen på forskn ing någonsin – så ska Sverige bli bäst på AI  (2020 -
09-29) https://computersweden.idg.se/2.26 83/1.740078/satsning -svensk -ai-wasp  . 
29 Reger ingen ( 2019 -05-09) 
https://www.regeringen.se/pressmeddelanden/2019/05/ytterligare -20-miljoner-till-vidareutbildning -inom -ai/ 
30 Sverige ingår sedan 2017 i e tt tysk -svenskt innovations partnerskap , bland annat med inriktning på AI.   
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 14/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  Tillväxtverket menar att data är en strategisk resurs so m krävs för kunskapsbyggande, 
innovation och verksamhetsutveckling i v år tid. Allt fler akt örer börjar förstå värdet av 
både sina egna och andras data, och inte minst av den information som finns men som 
ännu inte skapats i form av  strukturerbara data. Til lgång till o ch systematisering av data 
behövs så att teknikens m öjligheter f ör att skapa v ärden kan tas tillvara , exempelvis 
genom automatisering och AI. Detta f örutsätter att data är relevanta, tillg ängliga och 
håller h ög kvalitet.31 
När Tillväxtverket  ställde frågan till drygt  30 svenska  myndigheter om vad  som 
hindrade dem från att använda AI  så visade sig svaren stämma  väl överens  med 
resultatet från myndigheten DIGG :s djupintervjuer .32 
De största hindren  var: 
• Brist på kunskap inom förändringsledning  
• Tillgång till ändamålsenlig data  
• Författningar/regelverk och etik  
• Tillgång till kompetens inom AI  
 
6. Vad är AI? 
Innan vi går in på de etiska och juridiska utmaningar som finns avseende AI, behöver vi 
först gå igenom vad AI är och visa på den bredd av teknologi  som begreppet omfattar . 
Gränsen för vad som är AI och vad som inte är AI har genom decennierna varit något  
flytande  ända sedan begreppet myntades på 1950 -talet. Numera kan man hävda att 
gränsen går vid regelbaserad e system . Det innebär att  när st atiska regl er för hantering av 
data är formulerade enbart av en programmerare så utgör den informationshanteringen  
inte AI  i egentlig mening . Motsatsen , det vill  säga ”äkta AI”, utgörs av  autonoma och 
kontinuerligt adaptiva  (lärande) system s om utgår från lärande alg oritmer för att komma 
fram till ett resultat eller beslut.  Dock används begreppet AI ofta i bredare mening, 
vilket inkluderar, utöver autonomt lärande system, även renodlat regelbaserade system.  
När det gäller oklara gränsdragningar så kan här också nämnas  att en annan utläsning av 
förkortningen  AI i vissa sammanhang kan v ara Augmented intelligence , det vill säga  
förstärkt intelligens  (ibland även Cognitive augmentation ). Detta kan många gånger vara 
samma  sak som artificiell intelligens, men då som tydliggö rande att det rör sig om ett 
komplement till människans intelligens  och kognitiva förmåga , inte en ersättning  för 
densamma . 
I denna rapport belyses AI utifrån  ett fåtal sub -discipliner och specifika tillämpningar,  
främst inom hälso - och sjukvårdsområdet. I nnan vi går in på dessa så kan först nämnas 
 
31 Tillväxtverket. I takt med tiden. (2019 -06-20) https://tillvaxtverket.se/vara -
tjanster/publikationer/publikationer -2019/2019 -06-20-i-takt-med-tiden ---en-omvarldsanalys.html  
32 Tillväxtverket. AI -nätverksmöte nr 5, Stockholm 2019 -10-09. Beskrivet i:  
DIGGI2019/01416/DF || I2019/01020/DF (delvis)   Främja den offentliga förvaltningens förmåga att 
använda AI    
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 15/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  begreppet generell AI  som kan liknas vid en teknik - och databaserad motsvarighet till 
mänsklig intelligens, med förmåga att lära sig och så småningom excellera inom vitt  
skilda områden. Ytterligare ett begrepp i sammanhanget är  den s å kallad  singulariteten , 
det vill säga  den tidpunkt och det tillstånd då AI till fullo har uppnått samma nivå som – 
och är på väg att passera – den mänskliga intelligensen. Ett flertal globala  auktoriteter 
inom it-baserad forskning och  industri varnar för de risker som detta kan innebära för 
mänsklighetens existens. Dessa potentiella risker kopplade till generell AI ligger dock 
utanför omfånget för denna fokusrapport  som är  inriktad specifikt på AI inom e -hälsa.  
6.1 AI – definitioner och be grepp  
AI som vetenskap är ett avancerat teknologiskt  och matematiskt område. Med tiden har 
delområden bildats i syfte  att lösa specifika problem  eller för utveckling och användning  
av vissa AI-basera de verktyg  eller metod er. 
Det kan upplevas som att det fi nns flera olika definitioner av AI , eftersom det är  ett 
brett område  som delvis är i kontinuerlig  omvandling . AI bör knappast  ses som ett 
buzzword  idag eftersom begreppet  myntades redan för 60–70 år sedan . AI-området 
omfattar dessutom tiotals olika subdisc ipliner varför det sannolikt inte räcker med 
endast en strategi eller ett regelverk  för området .33  
Exempel på s ubdiscipliner för AI är34 
• Machine Learning ( Maskin -inlärning, se nedan ) 
• Neural Networks  (artificiellt neuronnät och Deep Learning  (djupinlärning) , se 
nedan ) 
• Evolutionary and genetic computing  (evolutionära algoritmer)35 
• Vision recognition  (synf ältsigenkänning)  
• Robotics  (robotik, robotteknik)  
• Expert systems  (expertsystem36) 
• Speech processing  (signalbehandling för tal)  
• Natural language processing  (bearb etning av naturligt språk )37 
• Data mining  (Datautvinning  )38 
• Logic reasoning and Probabil istic reasoning  (probabilistiskt resonerande)  
• Search  (Sökningar)  
 
33 Christian Guttmann, AI -forskare vid Karolinska Institutet och Global Head of AI and Data Science  hos 
IT-företaget Tieto, Alme dalsveckan 2019 . 
34 Sweden AI Society SAIS  http://www.sais.se/blog/2013/04/renassans -for-artificiell -intelligens/  
35 Område inom AI forskning. Inspiration från naturens e volutionära utvecklingsprocesser har överförts till 
automatisk algoritmgenerering där ett antal enkla beståndsdelar korsas och muteras tills man hittar ett 
tillräckligt bra beteende.  
36 Datorbaserat system som med hjälp av en kunskapsbas, rörande ett specie llt ämnesområde, och 
uppställda regler kan dra slutsatser liknande en mänsklig experts . 
37 Datorteknik för information som skrivs eller sägs på naturliga språk. I språkteknologi ingår såd ant som 
maskinöversättning, taligenkänning, syntetiskt tal, talsyntes och utvinning av information ur stora 
textmassor. Även datorbaserade hjälpmedel för analys av talat och skrivet språk ingår.  
38 Analysteknik som går ut på att upptäcka viktiga och nya sam manhang, mönster och tendenser genom 
att analysera stora datamängder, via registrering av mönster samt statistiska och matematiska metoder i 
ett data warehouse .   
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 16/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  En närmare titt på några av dessa subdiscipliner visar att Logic/Probabilistic reasoning  i 
form av ” reson erande tillämpningar ” omfattar skapandet av formalismer39 som kan 
användas av ett system för att  fatta beslut baserat på kunskap.  De metoder som används 
bygger på hur människor resonerar, kommunicerar och löser problem .40 Exempel  inom 
detta område  kan vara dataan alyser för prognostisering , för att förutsäga hur många 
varor av en viss typ som behöver köpas in till ett varuhus , eller prognostisering inom 
hälso -och sjukvården för att förutspå  vårdbehov samt vilka patienter som har ökad risk 
att drabbas av en vis s sjukdom . Resonerande tillämpningar av detta slag kan bidra till 
både kapacitetsoptim ering samt uppföljning av kvalitet , men även till olika  typer av 
sannolikhetsbaserade lösningar.  
Inom Natural language processing  finns exempel som chatbotar på kundtjän stsajter och 
vårdsajter  för att svara på frågor – muntligt och/eller skriftligt – och vid behov guida 
vidare i systemet . Ett aktuellt exempel är chatbot särskilt utformad för frågor kring  
covid19 .41  
Som nämnt s tidigare kan AI ses som en förstärkning av den  mänskliga intelligensen i 
exempelvis beslut sstöd. Det är i de sammanhangen  man stöter på närbesläktade uttryck 
som Augmented intelligence , Intelligence  amplification eller Intelligence augmentation . Det ligger  en 
skillnad i om vi generellt menar att  AI ska ersätta mänsklig arbetskraft eller om vi  istället 
syftar till att använda maskininlärningstekniker för att stödja och hjälpa människor  i 
deras arbetsuppgifter.  
Ett annat, kanske närliggande begrepp är  ”kognitiv it” som används  av IBM i samband 
med Watson -datorn. Kognitiv it beskrivs som mer omfat tande än den traditionella 
snäva definitionen av AI  och omfattar tre huvudsakliga områden : 
• Automatisering av upprepningsbara uppgifter, till exempel för robotar, med 
avsikt att öka effektivitet, kvalitet och noggr annhet.  
• Upptäcka dolda mönster och relation er, med avsikt att identifiera potential för 
innovation.  
• Skapa utökade lösningar för personalisering, vid kontakt med kunder 
(hyperpersonalization ). 
Exempel på kognitiv it inom hälso - och sjukvården kan vara ett s jukhus som tränar en 
maskin att analysera m iljarder genprofiler  för att kunna göra medicinsk prediktion 
(sannolik förutsägelse) för enskilda eller för grupper av individer. Ett annat exempel är 
en kognitiv assistent hos ett finansföretag som kan hantera tiotusentals  samtidiga 
konversationer med kunder och besvara deras frågor på ett dussintal  språk.42 
 
39 Formalism kan ses som beskrivning av något i formella matematiska eller logiska termer . 
40 L. Danielsson , K. Lindström . IDG. Det här är AI och så funkar det . (2020 -09-03) 
https://techworld.idg.se/2.2524/1.699032/ai -sa-funkar  
41 Asked and Answered: Building a Chatbot to Address Covid -19-Related Concerns  (2020 -10-28) 
https://catalyst.nejm.org/doi/full/10.1056/cat.20.0230  
42 Paul Roma , chefsanalytiker på konsultföretaget Deloitte Consulting . Citerad av L.  Danielsson. IDG 
(2017 -06-11) https://techworld.idg.se/2.2524/1.684197/kognitiv -it   
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 17/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  6.1.1  Machine Learning  
Machine Learning43 (ML, maskininlärn ing) är ett forskningsområde och en populär 
teknik för att uppnå AI.  Användningen av ML skiljer sig på mång a sätt från den 
explicita programmering av datorer vi är vana vid . Det innebär bl and annat  att systemen 
som bygger på ML är mer autonoma och adaptiva och inte enbart bygger på 
programmerade regelskrivningar. Ett annat sätt att beskriva skillnaden, till exe mpel  för 
en applikation inom e -hälsa,  är självlärande algoritmer kontra  evidensbaserade , statiska 
algoritme r. Med evidens avse r vi här medicinsk evidens . 
ML kan liknas vid  att spara ner lärdomar till en modell  som sedan kan beskrivas för en 
maskin. En kuns kapsmodell av detta slag kan överföras från en maskin till en annan, så 
om en maskin träna ts på att känna igen något kan det  på mycket kort tid  förklaras för 
en eller flera andra  maskin er, vilket ger möjlighet till snabb spridning . 
6.1.2  Deep Learning  och neural a nätverk  
Begreppet Deep Learning  (DL, djupinlärning ) kan också benämnas  Deep structured 
learning, Hierarchical learning , eller ibland Deep Machine  Learning . DL utgör en 
vidareutveckling av ML och kan ses som ett artificiellt  neuralt  nätverk  (ANN)  beståend e 
av ett input layer , ett output layer  och däremellan ett flertal deep layers , det vill säga  lager för 
indata respektive utdata, samt flera djuplager  för behandling av denna data,  där 
algoritmerna fungerar på ett sä tt som är tänkt att efterlikna hur den mä nskliga hjärnans 
neuroner kommunicerar med varandra.  
Förenklat kan ANN beskriva s som ett nätverk som lär sig genom a tt matas med 
mätdata och kända svar. Under träning av nätverket uppkommer svar som skilj er sig 
från facit , och nätverket justerar  sig allteftersom.  Proceduren upprepas  om och om igen 
tills rätt svar kommer upp tillräckligt  ofta.44 
Figuren visar hur 
AI, ML och DL 
relaterar till 
varandra.   
 
43 Delvis hämtat från AI och machine learning för beslutstöd inom hälso - och sjukvård. Marcus Österberg 
och Lars Lindsköld . https://vgrblogg.se/utveckling/2018/06/06/ai -och-machine -learning -inom -halso -och-
sjukvard/#id_Toc515833568  
44 IDG Network Expert AI  Techworld.  Så tränas en AI  (2017 -11-13)  
https://techworld.idg.se/2.2524/1.692189/maskininlarning -dummies   
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 18/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  7. Utmaningar och risker med AI  
I detta avsnitt utvecklas resonemangen kring eti ska aspekter  och förtroende t för AI, för 
att längre fram komma in på  juridik kopplat till AI , främst när denna typ av system är 
autonoma och adaptiva .45 
Självkörande bilar är ett exempel där AI orsakat dödsfall och komplicerade frågor har 
väckts om vem som bär ansvaret. De tta ger en föraning  av komplexiteten i 
ansvarsfrågor om eller snarare när något går fel med AI och autonoma system , till 
exempel  inom sjukvården eller social tjänsten .  
När det gäller människors tillit till AI, dvs. tydliga förklaring ar hur resultat och beslut tas 
fram och vad dessa bygger på,  så krävs arbete både med transparens och förklarbarhet, 
men också tolerans och opartiskhet. Transparens och förklar barhet  handlar om hur väl 
vi måste förstå AI för att acceptera dess beslut. Tolera ns handlar om hur fördelarna 
med AI måste överväga ev entuella  nackdelar . Opartiskhet  handlar om att vi måste 
uppleva att AI är rättvist och behandlar alla människor lika, oavsett kön, 
socioekonomisk tillhörighet, etnicitet, sexuell läggning, eventuell funk tionsnedsättning 
etcetera . Dessa  aspekter – transparens, förklarbarhet, tolerans och opartiskhet  – 
beskrivs utförligare nedan . 
En annan aspekt rör informationssäkerhet. Eftersom AI är beroende av mycket stora 
mängder data, som inom e -hälsoområdet kan utgör as av personuppgifter, krävs det att 
denna data hanteras på ett korrekt  och säkert  sätt så att individers integritet inte kränk s 
eller äventyras . Annars kan tilliten till AI skadas.  
Utifrån ett bredare samhällsperspektiv ställer AI därmed oss inför ett antal utmaningar. 
Detta gäller både  inom hälso - och sjukvård och socialtjänst.  
7.1 Exempel när det kan gå  fel 
AI-system kan uppvisa  ett antal brister , huvudsakligen  kopplade till dataunderlaget som 
använd s (fel eller ostrukturerade data ), men de kan även vara i form av  rena 
programmeringsfel.  
Dessa brister  skiljer sig från traditionella sårbarheter i programvara och visar att även 
om AI kan överstiga mänsklig intelligens  på många sätt, så kan de n också misslyckas på 
sätt som en människa knappast  skulle göra. Med andra ord  så kan bristfällig AI visa sig 
vara påfallande ointelligent.  
Det finns även risk att AI -system blir hackade  i likhet med vad som kan drabba andra 
databaserade system .  Genom obehörig åtkomst kan en främmande aktör ta kontroll 
över AI -systemet och påverka det i innehåll och funk tion. Detta kan innebära risk för 
skada  på såväl  människa  som på egendom.  
 
45 Autonomi  = Förmåga att uträtta uppgifter i komplexa miljöer utan ständig styrning av användaren.  
Adaptivitet = Kapacitet att  förbättra sin prestationsförmåga genom att lära sig av erfarenheter.    
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 19/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  Det finns också något som benämns som ”Dual use” det vill säga  att en resurs kan 
användas i civilt , men också i militärt eller kriminellt syfte.  Vid utveckling av AI bör 
man vara ob servant på risk för detta, det vill säga att  AI som är utvecklat för ett  positivt  
och gott  syfte kan komma att användas i negativt syfte  på ett skadligt sätt .46 
En typ av sårbarhet utgörs av så kallade  motstridiga exempel (adversarial examples ) som 
leder ti ll att AI felklassificer ar saker . Denna typ av motstridiga exempel kan vara bilder 
med avsiktligt eller oavsiktligt infogade störningar (ändrade pixlar) osynliga för blotta 
ögat – men som kan få ett AI -system att plötsligt tolka bilden av en bil som en str uts.47 
Fenomenet med mots tridig a exempel skulle kunna missbrukas , till exempel  i syfte att 
lura vårdsystemet på ekonomisk ersättning för falska diagnoser. Detta har visats och 
diskuterats i en studie där forskarna testade metoden för att lura systemet inom tre olika 
typer av medicinsk bilddiagnostik: dermatologi (huddiagnostik, ex empelvis  melanom), 
radiologi (röntgen, ex empelvis  lungsjukdom), samt oftalmologi för diagnostik av 
ögonsjukdom vid diabetes eller andra tillstånd .48 Forskarna understryker vikten av att 
utveckla robusta system med inbyggda försvarsfunktioner mot denna typ av sabotage, 
bland annat i form av algoritmiskt försvar respektive infrastrukturellt försvar. De 
konstatera r också att behovet av försvar såtgärder  kan innebära en nödvändig avvägning  
med ett eventuellt avkall på AI -systemets prestanda . 
Det finns även andra sätt att manipulera AI. Forskning har visat att vissa 
maskininlärningsalgoritmer kan avsiktligt korrumperas  genom att komplettera  deras 
träningsdata -set med skadlig data . Sådana att acker  kallas förgiftningsattacker . Ett 
hypotetiskt exempel skulle kunna vara ett AI -system för en specifik diagnos, där 
systemet är ”förgiftat” med skadlig träningsdata så att det ligger för högt eller för lågt 
när det gäller gränsdragning för  att ställa diagnosen ifråga.  Konsekvensen blir att antalet 
falskt positiva eller falskt negativa resultat ökar.49 
En annan typ av förgiftningsattack kallas backdoors in neural networks , förkortat BadNet . I 
detta fallet  fungerar AI -systemet korrekt fram till dess att d et utsätts för en specifik 
trigger som påverkar genom en dolt förprogrammerad  ”bakdörr”. I en experimentell 
studie har till exempel visats hur ett AI -system för självkörande fordon genom en sådan 
BadNet  i särskilda sammanhang kan tolka en stopp -skylt som e n skylt för 
hastighetsbegränsning, vilket naturligtvis skulle kunna skapa direkt livsfarliga 
situationer.50 
Nedan följer exempel på AI -applikationer som avsiktligt eller av misstag har gett 
upphov till mindre lyckat resultat, eller som lett till allvarlig a tillbud.  
 
46 The Malicious Use of Artificial Intelligence  Forecasting, Prevention, and Mitigation . M. Brundage et al.  
(februa ri 2018)  https://maliciousaireport.godaddysites.com/  
47 Intriguing properties of neural networks . C. Szegedy  et al. ( 2014-02-19) 
https://arxiv.org/pdf/1312.6199.pdf  
48 Adversarial Attacks Against Medical Deep Learning Systems . S.G. Finlayson et al. (2019 -02-04) 
https://arxiv.org/pdf /1804.05296.pdf  
49 Systematic Poisoning Attacks on and Defenses for Machine Learning in Healthcare . M. Mozaffari -
Kermani  et al.  (2014 -07-30) https://ieeexplore.ieee.org/document/6868201  
50 BadNets: Evaluating Backdooring Attacks on Deep Neural Networks . T. Gu et  al. (2019 -04-18) 
https://ieeexplore.ieee.org/stamp/stamp.jsp?arnumber=8685687    
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 20/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  7.1.1  Preventiv app och o önskade graviditeter   
Sedan några år tillbaka finns det en svenskutvecklad preventi vapp tillgänglig  på 
marknaden , som ska fungera som e n metod för att undvika graviditeter . Denna app  
grundar sig på en unikt framtagen algoritm oc h kan ses som en AI -liknande lösning. 
Metoden går ut på att kvinnan dagligen mät er sin basaltemperatur. Uppmätta värden 
läggs  sedan  in i appen som utifrån denna data  bedömer om kvinnan är fertil  den dagen.  
Appen blev omskriven 2018 i samband med en anmälan  om att oönskad e graviditet er 
uppstått vid användning av appen. Läkemedelsverket avskrev dock ärendet  efter att 
tillverkaren hade tydliggjort användare ns ansvar i och med  att lösningen inte är 100  
procent  säker.51 
7.1.2  Diskriminerande  chatbot  
Våren 2016 lansera de Microsoft  en AI -baserad så kallad  chatbot  vid namnet Tay (en 
förkortning av Thinking about you ). Tay  var designad att efterlikna språkmönstret hos en 
19-årig amerikansk flicka  och var tänkt att lära sig genom att interagera på  Twitter . 
Redan efter en da g på Twitter stängdes Tay ner eftersom den utifrån processad 
information på det fria internet hade formats till ett ”rasistiskt  nättroll ”.52 En lärdom av 
detta är att ett AI -system inte blir bättre än den mjukvara och information som den  är 
grundad på . 
7.1.3  Prob lematisk  ansikt sanalys  
AI-system för ansiktsanalys och ansiktsigenkänning utvecklas och används inom flera 
olika tillämpningsområden, t ill exempel  som säkerhetslösning för att låsa upp 
mobiltelefoner eller inom handel där en individ kan identifieras med an siktsigenkänning  
som gr und för betalning . 
Ansiktsanalys används också alltmer som en del av övervakningssystem  och scanning 
till exempel  på internationella flygplatser eller andra högsäkerhetsområden . Vid 
tillämpning av detta slag kan gränsen för personlig  integritet tangeras – eller rentav 
överskridas?53 Även i Sverige har gränserna redan testats för vad som är tillåtet i detta 
avseende , genom ett projekt för att registrera skolnärvaro .54 
Inom e -hälsa kan ansikts analys  används som en del i en medicinsk bedöm ning/anamnes  
vid triagering55 eller dylikt , för bestämning av patientens kön, ålder  och hälsotillstånd.   
Flera studier som utvärderat AI -system för ansiktsanalys visar dock på brister  av olika 
 
51 Dagens Medicin. Läkemedelsverket ger grönt ljus till preventiv -app (2018 -09-13) 
https://www.dagensmedicin.se/alla -nyheter/omvardnad/lakemedelsverket -ger-gront -ljus-till-preventiv -app/ 
52 Paul Mason. The Guardian . The racist hijacking of Microsoft’s chatbot shows how the internet teems 
with hate . (2016 -03-29) https://www.theguardian.com/world/2016/mar/29/microsoft -tay-tweets -antisemitic -
racism  
53 Ian Sample. The Guardian. What is facial recognition - and how sinister is it?  (2019 -07-29) 
https://www.theguardian.com/technology/2019/jul/29/what -is-facial -recognition -and-how-sinister -is-it 
54 Datainsp ektionen. Sanktionsavgift för ansiktsigenkänning i skola . (2019 -08-21) 
https://www.datainspektionen.se/nyheter/2019/sanktionsavgift -for-ansikt sigenkanning -i-skola/  
55 Triagering är en bedömning av patientens medicinska allvarlighetsgrad utifrån anamnes, symtom och 
ibland även vitalparametrar .   
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 21/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  slag, t ex vid könsbestämning  vilket kan vara problematisk t bland annat utifrån ett 
medicinskt perspektiv .56,57 
7.1.4  Självkörande bilar  
I mars 2018 avled en 49-årig kvinna i Arizona, USA  efter att ha blivit påkörd av e n 
självkörande taxi.58 Detta är  ett exempel på ansvarsproblematiken när ett autonomt 
tekniskt system orsakar a llvarlig skada  eller som här,  ett dödsfall . 
Olyckan väcker därmed frågor kring vem som bär ansvaret för olyckan? Är det:   
• Offret själv?  
• Bilens förare, som borde ha reagerat och trampat på bromsen?  
• Taxif öretaget, som släppte ut självkörande testfordon i tra fiken?  
• Teknikerna och programmerarna, som konstruerade bilens sensorer och 
systemet som skötte körningen? Eller deras chefer eller projektledare?  
• Staden /samhället , för dålig trafikplanering?  
• Lagstiftare i Arizona som tillåtit tester med självkörande bila r? 
• Bilen/tekniken själv som kan beläggas med ansvar?  
• Ett delat ansvar eller ett ansvar som olika aktörer har i olika led ? 
7.1.5  Socioekonomisk och etnisk diskriminer ing 
Studier har visat att  vid AI-baserade  reklamutskick  i USA  har socioekonomiskt svaga 
områden i  ett samhälle aktivt valts bort. Det var ett AI-beslut grundat på renodlat  
kommersiell bedömning.  Ett annat exempel från USA visar hur algoritmbaserade 
utskick för att informera om hälsovård uteslutit andra delar av befolkningen än den 
vita.59 Detta visar a tt AI utifrån ett bristfälligt formulerat grunduppdrag och/eller 
bristfällig data  kan diskriminera vissa grupper . 
7.1.6  Sakernas internet  (Internet of Things ) 
AI är beroende av stora mängder  data. Internet of Thing s (IoT)  kallas det kraftigt 
växande nätverk et av uppkopplad e föremål  av olika slag .  Det omfattar vardagsföremål 
som hushållsapparater, kläder och accessoarer, men även maskiner, fordon och 
byggnader, med inbyggd elektronik och internetuppkoppling, vilket gör att de kan styras 
 
56 Proc. ACM Hum. -Comput. Interact. MK Scheuerman et al.  How Computers See Gender: An Evaluation 
of Gend er Classification in Commercial Facial Analysis and Image  Labeling Services . (november 2019) 
https://docs.wixstatic.c om/ugd/eb2cd9_963fbde2284f4a72b33ea2ad295fa6d3.pd f 
57 J Boulamwini  et al. Gender Shades. How well do IBM, Microsoft, and Face++ AI services guess the 
gender of a face? (2018)  http://gendershades.org/index.h tml 
58 The Guardian. Self-driving Uber kills Ariz ona woman in first fatal crash involving pedestrian  
(2018 -03-19) 
https://www.theguardian.com/technology/2018/mar/19/uber -self-driving -car-kills-woman -arizona -tempe  
59 Obermeyer et al . Dissecting racial bias in an algorithm used to manage the health of populations . 
Science. (2019 -10-25) https://science.sciencemag.org/content/366/6 464/447  
   
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 22/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  eller utbyta data över nät et. IoT-enheter har potential att ge nerera en enorm mängd data 
som i sin tur  kan användas av AI.60 En risk med  detta är att IoT inte är  immun t mot 
hackning. Hackare kan starta DDoS -attacker61 genom att infiltrera och utnyttja  tusentals 
eller miljoner oskydda de enheter .62 Experter förutspår a tt det år 2025 kommer finnas så 
många som 75 miljarder anslutna IoT -enheter .63 Enligt dataföretaget Intel växer  IoT i 
en hisnande takt från två miljarder objekt 2006 till beräknade 200 miljarder redan år 
2020.  Det innebär  i så fall att vi redan idag kan ha närmare 30  uppkopplade  och 
data-genererande  objekt för varje människa på jorden .64  
Mycket av den inbäddade mjukvara n (firmware ) som körs på dessa enheter är oskyddad  
och sårbar , vilket i sin tur lämnar ett obestämt antal kr itiska system runt om i värld en i 
riskzonen. Ett exempel på denna typ av sårbarhet  är en databas på ett casino som blev 
hacka d via en uppkopplad termometer i ett akvarium .65 
Uppkopplade prylar har blivit ett allt större cyberhot och många hackare har börjat  
utnyttja oskyddade IoT -objekt  för sina angrepp .66 De flesta smarta enheter tillhörande  
IoT finns  emellertid  inte i hemmen eller i våra fickor utan förekommer  i fabriker, 
företag och i sjukvård en. Smarta objekt ger dessa  stora verksamhetsområden den vitala 
informationen de behöver för att inventer a lagerhållning , hantera maskiner, öka 
effektiviteten  och därmed spara kostnader , och till och med rädda liv. År 2025 kan det 
totala globala värdet av IoT vara drygt sex miljarder dollar  (USD ). Det mesta av detta är 
enheter inom hälso - och sjuk vård (2,5 miljarder USD) samt inom  tillverkning sindustri  
(2,3 miljarder USD) .67 Inom vården kan IoT använd as för b land annat bärbar 
monitorering som kontinuerlig glukos mätning  vid diabetes, transport övervakning av 
läkemedel elle r prover,  samt mobil journalföring . 
Sammantaget pekar  ovanstående  tydligt på behovet av datasäkerhet och riskhantering 
angående det indirekt a hotet mot AI från IoT , som med all sin data  sannolikt blir allt 
viktigare för framtidens  AI. 
 
60 Kacper Kubara . Artificial Intelligence meets the  Internet of Things  (2019 -07-10) 
https://towardsdatascience.com/artificial -intellige nce-meets -the-internet -of-things -a38a46210860  
61 En attack mot ett datasystem i syfte att hindra normal användning av systemet. Den vanligaste 
angreppstypen är överbelastningsattack, där systemet kommer att använda någon knapp resurs (nästan) 
enbart till a tt hantera data genererat genom attacken.  (Wikipedia ) 
62 Terry Dunlap. The 5 Worst Examples of IoT Hacking and Vulnerabilities in Recorded History  (2020 -06-20) 
https://www.iotfora ll.com/5 -worst -iot-hacking -vulnerabilities/  
63 Anura g. 13 IoT Statistics Defining the Future of Internet of Things . (2018 -01-08)  
https://www.newgenapps.c om/blog/iot -statistics -internet -of-things -future -research -data 
64 Intel. A Guide to the Internet of Things . https://www.intel.com/content/www/us/en/int ernet -of-
things/infographics/guide -to-iot.html   
65 Wang Wei. The hacker news. Casino Gets Hacked Through Its I nternet -Connected Fish Tank 
Thermometer . (2018 -04-16)  https://theha ckernews.com/2018/04/iot -hacking -thermometer.html   
66 Nicole Eagan, vd för säkerhetsföretaget Darktrace, på ko nferensen WSJ CEO Council  (2018 -04-15) 
https://www.businessinsider.de/hackers -stole -a-casinos -database -through -a-thermometer -in-the-lobby -
fish-tank-2018 -4?r=UK&IR=T   
67 Intel. A Guide to the Internet of Things  (2019 -09-10)  https://www.intel.com/content/www/us/en/internet -
of-things/infographics/guide -to-iot.html     
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 23/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  7.2 AI inom e -hälsa – risker och  etiska dilemman  
Utveckling en av AI-system inom e -hälsa  är ännu  i sin linda , och  såvitt 
rapportförfattarna känner till har hittills inga allvarligare fel eller tillbud med patienter 
rapportera ts inom detta område . Det finns emellertid exempel där AI  i prototyp -version 
har gett  olämpliga  rekommendationer till exempel för behandling av cancer , enligt 
uppgift på grund av att systemet matats med hypotetiska scenarier  snarare än riktiga 
patientdata .68 En sammanställning för IBM Watson visar på olika möjlig a AI-
tillämpningar inom medicin, samt ett flertal påbörjade projekt åren 2011 -2017, me n med 
endast ett fåtal av dessa som kommit till klinisk användning.69 
De databaserade lösningar som idag finns i klinisk användning i vården är i stort sett 
regelbaserade lösning ar (fasta algoritmer) som inte riktigt är att se som  äkta AI , det vill 
säga autonoma och kontinuerligt lärande system . Eftersom  autonomt beslutsfattande 
AI-lösningar  i dagsläget  är införda  i mycket  begränsad  omfattning  i vård och omsorg  så 
medför detta att analys av risker  och tänkbara dilemman måste göras  utifrån ett mer 
hypo tetiskt resonemang.   
AI bedöms kunna få  en omvälvande effekt på hela vårdens uppbyggnad , bland annat 
genom att : 
• Genomik70 och AI i ökad utsträckning  möjliggör  preventiv vård istä llet för som 
nu reaktiv vård.  
• Genomik och AI  kommer bidra till en mer individanpassad vård  (”personalized 
medicine” , precisionsmedicin ).  
• Interaktion er kommer att öka mellan patienter och AI-system  liksom mellan 
vårdpersonal  och AI. 
I en nära framtid kan emellertid det preventiva sättet att arbeta komm a att bli 
utmanande . Med möjligheten att tidigt inhämta och tolka stora mängder genetisk data  så 
kommer i princip alla individer visa sig  ha förhöjd risk att få  någon sjukdom . Ska då alla 
behandlas preventivt?  Har vi råd med detta?  Och vilken psykisk påverkan kommer det 
ha på oss, att veta  att vi är genetiskt predisponerade för en eller kanske flera allvarliga 
sjukdomar ? 
Grundf örutsättningarna för AI är att data finns i stora mängder samt att den är 
tillgänglig  att använda . Detta kan påverka hur vi ser på integritet saspekter . Integritet när 
det gäller skydd av persondata är inte absolut utan snarare en avvägning mellan för - och 
nackdelar , för individen men också för samhället i stort . Redan här finns ett dilemma  i 
form av att man å ena sidan vill ha alltmer  data för att träna AI -systemen,  och därefter 
ha maximal nytta av dem.  Å andra sidan kan det vara  svårt att inhämta  tillstånd 
(samtycke) från alla personer  och patientgrupper  vars data man vill komma åt.   
 
68 Angela Chen (2018 -07 26) IBM’s Watson gave unsafe recommend ations for treating canc er 
https://www.theverge.com/2018/7/26/17619382/ibms -watson -cancer -ai-healthcare -science  
69 IEEE Spectrum. How IBM Watson Overpromise d and Underdelivered on AI Health  Care (2019 -04-02) 
https://spectrum.ieee.org/biomedical/diagnostics/how -ibm-watson -overpromis ed-and-underdelivered -on-
ai-health -care 
70 Ett fält inom molekylärbiologin där arvsmassan analyseras hos en organism - 
https://genteknik.nu/genomik/    
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 24/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  Det k an dessutom vara svårt att veta vad som gäller  för samtycke kopplat till hälso - och 
sjukvård samt till forskning inom medicinområdet. Krav på samtycke finns i flera lagar 
och det kan vara svårt att få en överblick. Komet  (Kommittén för teknologisk 
innovati on och  etik) har därför sammanställt  en rappor t som, utifrån  frågeställningar 
som rör samtycke med koppling till hälsodata,  beskriver hur dagens svenska regelverk 
fungerar . I rapporten definiera s hälsodata som ”en dokumenterad uppgift s om rör en 
persons fy siska eller psykiska hälsotills tånd” .71 En annan  etisk frågeställning  kan uppstå 
när AI ersätter vårdpersonal . Att använda  en AI-baserad chatbot  för akutmottagningens 
triagering  kommer troligen i längden att vara betydligt billigare än att ha sjuksköterskor  
för d enna uppgift . Även läkarens beslut om diagnos och behandling  kan komma att 
grundas helt eller delvis på AI.  Innebär detta att delar av vården kommer 
”avhumaniseras”, dvs att patienten alltmer sällan  kommer i kontakt med mänsklig 
vårdpersonal?  
Babylon  Health i Storbrita nnien är en vårdtjänstleverantör som tillhandahåller 
fjärrkonsultationer med läkare och vårdpersonal via text - och videomeddelanden genom 
en mobilapplikation.  Det har uppstått viss oro över den teknik som används av 
Babylon Health, särs kilt angående säker heten och kvaliteten på de råd som erbjuds av 
chatbot triage -verktyget. Babylon -appen innehåller en chatbot med Symptom Checker  som 
syftar till att ge patienter relevant hälso - och triageinformation basera d på deras 
symtom . Men detta sys tems pålitlighet har blivit ifrågasatt  vilket beskrivs i en artikel i 
den vetenskapliga tidskriften The Lancet .72 I artikeln lyfts fram att  de 
uppföljningsstudier som gjorts för att bedöma verktygets kvalitet  har varit för 
begränsade i sin omfa ttning. Även verktygets användbarhet ifrågasätts. Eftersom 
chatbot triage -verktyg bedöms ha stor potential efterlyses i artikeln öppna testprotokoll 
och transpar ens för att fortsatt kunna utveckla denna typ av verktyg.  
Ovanstående leder till e n mer övergri pande etisk a spekt , nämligen huruvida det kan bli 
en kla ssfråga  vem som får ta del av den bästa vården, som kan vara  baserad antingen  på 
mänsklig vårdkontakt eller automatiserad  i en AI -lösning . Hälso - och sjukvårdslagen 
anger i sin portalparagraf att  vård ska ges på lika villkor för alla . Detta är en utmaning 
redan idag och framöver kan det vara fortsatt svårt att säkerställa en likvärdig , eventuellt  
AI-optimerad , vård och omsorg för alla medbor gare. Denna fråga kan också  kopplas till  
digitalt utanförskap, som Internet stiftelsen bedömer omfatta  cirka en miljon människor 
i Sverige vilka sällan eller aldrig använder intern et. Dessa människor riskerar att missa 
tillgänglighet och mervärde av en vård som sannolikt utvecklas alltmer i digifysisk 
riktning.  
Andra  risk-scenari on med AI inom e -hälsa  är t.ex: 
• Bias vid akutvårdstriagering eller annan vårdprioritering  
Tidigare erfarenh eter ger fog för en oro att AI -system som har till uppgift att 
göra en primär medicinsk bedömning av människors vårdbehov (till exempel på 
 
71 Komet beskriver Samtycke inom vård och inom medicinsk forskning (2020 -02-03) 
https://www.kometinfo.se/wp -content/uploads/2020/02/Samtycke_Komet -beskri ver_2019_07.pdf  
72 H. Fraser, E. Coiera, D . Wong . The Lancet . Safety of patient -facing digital s ymptom checkers . (2018 -
11-06)   https://www.thelancet.com/journals/lancet/article/PIIS0140 -6736(18)32819 -8/fulltext    
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 25/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  en akutmot tagning, eller via internet), skulle kunna begå misstag i form av bias 
(snedvridning/diskriminering) om pat ienten tillhör en ovanlig kategori 
till exempel utifrån etnisk tillhörighet  (se 7.1.3 ovan).  
• Genusbias vid beslutsstöd  
Sedan länge vet vi att en bety dande del av dagens medicinska kunskap är 
grundad på statistik och data från manliga individer.73 Därigenom finns en risk 
att ett AI -system misslyckas att i tillräcklig grad ta hänsyn till patiente ns kön . 
Kända  exempel är  olika symtombild vid hjärtinfarkt  hos kvinnor respektive 
män74, samt könsskillnader i normalt referensintervall vid laboratoriemedic inska 
analyser . 
• Oklar grund för medicinska beslut  (black  box-fenomenet ) 
En lika grundläggande som svår frågeställning när det gäller AI är hur vi  
hanterar riske n för att AI -systemets beslut ter sig obegripligt för oss människor. 
Det är inte otänkbart att vi kan hamna i situationer där AI beslutar (eller ger 
beslutsstöd) som är av stor betydelse för individen såväl som för samhället . Kan 
vi då acceptera beslutet t rots att vi inte – inte ens professionen – förstår hur 
beslutet fattats? Detta berörs i avsnitt om transparens och förklarbarhet nedan . 
Risken med partiskhet och skevhet i data (bias) måste hanteras på ett sådant sätt att 
algoritmerna inte bidrar till fela ktigheter och feltolkningar. Annars kan resultatet bli 
under - eller överdiagnostisering , och därigenom onödiga eller fördröjda vårdbesök, som 
i sin tur medför både ökad oro och lidande, samt ökade sjukvårdskostnader.   
De olika typer av utmaningar som beskr ivs ovan innebär att angreppsätten behöver vara 
multidisciplinära och tvärprofessionella med kompetenser från exempelvis medicin,  
psykologi , juridik, filosofi, data vetenskap  och ekonomi.  
7.3 Tillit och förtroende  
När utvecklingen av det digitaliserade samhälle t går allt snabbare s å kommer fråg or upp 
som: Kan vi vara säk ra på att vår persondata hanteras på ett korrekt och säkert sätt? 
Riskerar  den enskildes integritet  att kränkas  – eller är nuvarande integritets skydd  snarare 
för snä vt? Kan farhågorna  bli sanna – att vi skapar system utan kontroll och att 
algoritmerna tar över?  
AI inom hälsa och sjukvård bygger på stora mängder känsliga data. Tillit till att de ssa 
data hanteras på ett säkert sätt är en viktig förutsättning för AI:s utveckling.   
Forskare  på AI Sust ainability Center 75 beskriver den snabba utvecklingen inom AI, och 
de stora utmaningar  som riskerar att  skada tilliten. De fyra problemområden som de 
 
73 The Guardian. The female problem: how male bias in medical trials ruined women's health  
(2019 -11-13) 
 https://www.theguardian.com/lifeandst yle/2019/nov/13/the -female -problem -male -bias-in-medical -trials  
74 K. Schenck Gustafsson et al. Ge kvinnors hjärtan mer uppmärksamhet!  Dagens Samhälle (2018 -03-10) 
https://www.dagenssamhalle.se/debatt/ ge-kvinnors -hjartan -mer-uppmarksamhet -21122  
75 AI Sustainability Center  http://www.aisustainability.org/publications/    
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 26/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  identifiera t som nyckelområden att hantera för AI -teknologins fortsatta framgångsrika 
utveckling är:  
1. partiskhet, även kallat ” bias”, 
2. ansvarsfrågor , 
3. missbruk och illvillig användning , 
4. transparens och förklarbarhet . 
Samma forskare  föreslår tre åtgärder för att kunna möta problemområdena : 
• förtydliga regelverken ,  
• satsa på flervetenskapliga perspektiv kring tillämpad AI för att nå mer kunskap 
om utmaningarna , 
• stärka tilliten i samhället för AI.   
Faktorer som bidrar till förtroende är transparens och förklarbarhet vilket disk uteras i 
nästa avsnitt.  
7.4 Transparens och förklarbarhet  
AI kan i mer avancerade fo rmer fungera på ett sätt som är svårt eller kanske till och 
med omöjligt för oss människor att förstå. Med andra ord utgör AI i det fallet en ”black 
box” , en svart låda  där vi inte har en aning om hur ett beslut tagits fram . 
Förklarbarheten är låg eller re nt av obefintlig , kanske även för de medicinska  
experterna . Är det tänkbart att vi ändå accepterar AI -beslutet, till exempel  rörande en 
sjukdomsdiagnos eller behandling , eftersom det  medicinska utfallet är viktigare än att vi 
måste förstå  logiken bakom ? 
Eller är transparens och förklarbarhet så betydelsefullt för att AI ska accepteras att vi 
tvingas ”trimma ner” AI -prestandan – nöjer vi oss med sämre AI bara för att vi ska 
förstå hur det fungerar?  
Å andra sidan kan en jämförelse göras med hur en erfaren och  skicklig läkare ställer en 
diagnos för en patient utifrån informationsinhämtning och olika typer av sinnesintryck  
(syn, hörsel, känsel, lukt) , på ett sätt som kan var a svårt att  förklara , för patienten i fråga, 
för en myndighet, kanske även för en kollega . Detta kan ses som  exempel på det vi 
brukar kalla tyst kunskap.  Även i detta fallet kan förklarbarhet vara en utmaning, men 
kanske har vi överseende på grund av tilli t till den medicinska professionen? 
Hursomhelst, så har kanske förklaringsmodeller saknat s redan tidigare.  
Black box -frågan är kopplad till AI i mer avancerad form såsom  deep neural networks . 
Följaktligen är det komplicerat att skapa förklaringsmekanismer , och ”förklarbar AI” 
(eXplainable AI , XAI) kan numera ses som  ett eget vetenskapligt fält  inom AI .76 
 
76 Explainable Artificial Intelligence (XAI): Concepts, taxonomies, opportun ities and challenges toward 
responsible AI. Barredo Arrieta et al. Information Fusion (juni 2020) 
https://www.sciencedirect.com/science/article/pii/S1566253519308103    
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 27/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  Ett alternativ kan vara att använda fasta regelbaserade system där det bör vara betydligt  
enklare att implementera förklaringar . En s ådan strategi innebär  dock  sannolikt 
betydande avkall på prestandan, eftersom AI -systemets lärandefunktion  väljs bort. 
Denna frågeställning  har beröringspunkter med de juridiska aspekter som avhandlas i 
avsnitt 9.2 nedan.  
7.5 Tolerans  och rättvisa ( fairness ) 
Ovan har vi berört för AI -området viktiga aspekter som tillit  och förtroende , samt 
transparens och förklarbarhet.  Ytterligare aspekter, vilka delvis överlappar eller är 
kopplade till dessa, är tolerans och det som i AI-sammanhang brukar kalla s fairness.  
AI-utvecklingen kan antas vara ett så pass stort utvecklingssteg för mänskligheten att 
det kan jämföras med tekniks kiftet när vi gick över frå n häst till bil. I bilens barndom 
utgick man från att automobilen skulle följa samma regler som gällde för häst. Men 
eftersom tekniken var överlägsen hästen visade det sig att detta var omöjligt, och att nya 
regler /lagar fick införas. Behöver vi på liknand e sätt helt nya regelverk för att kunna 
utnyttja AI på bästa sätt?  
En närliggande fråga som också ställ des på sin spets under bilismens utveckling är 
huruvida det är acceptabelt att trafiken  skadar och dödar . Vi har ännu inte upp nått 
nollvisionen, det vill säga  noll dödsfall i trafiken . Fördelarna med bilar är så stora att vi 
tillåter oss att fortsätta köra tro ts att trafiken dödar . Under de senaste åren  har drygt 
200–300 människor omkommit årligen i Sverige . Globalt skördar trafi ken mer än en 
miljon dödsoffer varje år, vilket är betydligt fler än antalet människor som dödas av krig 
och terror .77 
Om vi övergår f rån trafiksäkerhet till patientsäkerhet så visar Socialstyrelsens statistik78 
att i Sverige drabbas varje år c irka 100 000 m änniskor av vårdskador och av dessa dör 
1 400. Minst en tredjedel av dessa dödsfall anses bero på undvikbara vårdskador. En 
förhoppn ing är att AI ska kunna bidra till att minska  undvikbara vårdskador och 
dödsfall i vården. Men även med AI kommer dödsfall i nträffa, och kanske på nya 
grunder.  
Sammantaget rör detta en fråga om tolerans  – är det tänkbart att vi accepterar ett visst 
mått av  skador och dödsfall även orsakade av AI i vården, om fördelarna  (nyttan)  trots 
allt överväger?  
En annan , åtminstone teoreti sk aspekt av tolerans kan vara ett visst mått av överseende 
med bias , det vill säga ett AI -system delvis präglat av partiskhet eller  diskriminering , 
återigen eftersom  nyttan  överväger. Å andra sidan så kommer vi här in på begreppet 
fairness, eller rättvisa . En sannolik grundförutsättning för att vi ska uppvisa 
acceptans/tolerans  även för negativa konsekvenser av AI inom e -hälsa såsom 
vårdskador och dödsfall är sannolikt att vi uppfattar systemet som just rättvist och 
 
77 H. Ritchie , M. Roser.  Causes of Death (december 2019 )  https://ourworldindata.org/causes -of-death  
78 Socialstyrelsen. Socialstyrelsens arbete med Patientsäkerhet. (2019 -10-16)  
https://ww w.socialstyrelsen.se/globalassets/sharepoint -dokument/artikelkatalog/ovrigt/2019 -4-3.pdf    
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 28/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  präglat av likabehandling. Därmed kan tolerans en rörande eventuellt negativa 
konsekvenser av AI ses som direkt kopplad till nytta n, i kombination  med en tillrä cklig 
nivå av rättvisa.  
7.6 Intelligens , etik och moral  
Människors  beslut om vad som är rätt och fel vilar på normer och värderingar i det 
samhälle  de tillhör . Ibland uttrycks det som vår etiska kompass.  Dessa normer och  
värderingar formas  från flera håll, dels utifrån hur samhället styrs och är uppbyggt, dels 
grundat i religion och filosofi.  
Människan s hjärna har utvecklats till att känna emp ati. Speglingsneuron79 medför att 
människor lever i e n gemensam mellanmänsklig kontext , där vi int uitivt kan uppfatta  
andras känslor, handlingar och avsikter .80  När människor interagerar med varandra 
skapas mönster för hur man ska bete sig mot varandra inom  familjer, företag, 
föreningar och samhället i stort. De ssa beteende mönster är uppbygg da genom många 
generationer .  
Utifrån ovanstående, och i nför en framtid som i allt högre grad kan komma att  präglas 
av användning av AI , ställs vi inför  viktiga frågestäl lningar. Hur säkerställer vi att  
teknisk a, autonom a och självlärande system fattar livsviktiga beslut  utifrån den etik som 
vi förespråkar ? Och vems etik är det som gäller? Normer och värderingar skiljer sig i 
viss mån åt mellan individer, men i högre grad  mellan olika samhällen  och länder . 
Därför kan det vara berättigat att fråga: K an vi i Sverige utan anpassning använda AI -
algoritmer som är framtagna i andra delar av världen ? Och hur säkerställs att underlaget 
för besluten (den samlade data  som AI basera r besluten på)  inte bygger på  
bias/snedvridning  och diskriminering?  Eller uteblivet samtycke från de människor 
vilkas data använts?  
7.7 Etiska riktlinjer  
På EU -nivå har Europeiska Kommissionens oberoende expertgrupp på hög nivå för AI -frågor  tagit 
fram etiska r iktlinjer för tillförlitlig AI .81 I expertgruppen ingår  från Sverige Virginia 
Dignum, professor i social och etisk AI vid Umeå universitet, samt Fredrik Heintz, 
docent i datavetenskap vid Linköpings universitet.  I dessa riktlinjer som publicerades i 
april 2 019 anges att tillförlitlig AI h ar tre komponenter som bör finnas med under 
systemets hela livscykel:  
a) den bör vara laglig,  
 
79 Ett spegelneuron är en nervcell som avger nervimpulser både när i ndividen utför en viss handling, och 
även när individen ser samma handling utföras av en annan individ. Hos människor har de hittats i Brocas 
område (finns i pannloben) och i undre halvan av hjässloben (lobulus parietalis inferior) i hjärnan . 
80 Rolf Nilzén . Teorin om spegelneuron förklarar förmågan till empati . Läkartidningen (2008 -08-05)  
https://lakartidningen.se/aktuellt/kultur -2/2008 /08/teorin -om-spegelneuron -forklarar -formagan -till-empati/   
81 European Commission. Draft Ethic s guidelines for trustworthy AI . (2018 -12-18)  
https://e c.europa.eu/digital -single -market/en/news/draft -ethics -guidelines -trustworthy -ai   
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 29/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  b) den bör vara etisk,  
c) den bör vara robust ur både teknisk och samhällelig synvinkel.  
Om det i praktiken uppstår spänningar mel lan dessa tre komponenter bör sa mhället 
sträva efter att lösa dem.  
Expertgruppen s etiska riktlinjer består av tre delar. Först fastställs de grundläggande 
rättigheter, principer och värderingar som AI ska respektera.  Utifrån dessa listas sedan 
kraven på ti llförlitlig AI och ges en överblick över de tekniska och icke -tekniska 
metoder som kan användas för att genomföra detta.  Slutligen presenteras en konkret 
men inte uttömmande lista för bedömning av tillförlitlig AI. L istan ska sedan anpassas 
till specifika användningsområden.  
Riktlinjerna är avsedda för alla berörda parter som utformar, utvecklar eller använder 
AI, t.ex företag, organisationer, forskare, offentliga tjänsteleverantörer, institutioner  och 
andra organ. So m stöd för bedömning av tillförlitlig AI , vid utveckling och förvaltning, 
omfattar riktlinjerna även en checklista som kommer att utvärderas och vid behov 
revideras.  
I EU -riktlinjerna82,83 anges att utveckling, spridande och användande av AI -system ska 
ske på ett sätt som respekterar de etiska pri nciperna om respekt för människans 
autonomi, skadeförebyggande, rättvisa och förklarbarhet. Särskild uppmärksamhet bör 
riktas mot situationer som rör mer sårbara grupper, och på situationer som utmärks av 
bristande  balans i fråga om inflytande eller inform ation. AI -system kan visserligen 
innebära stora fördelar för enskilda och för samhället, men de kan också medföra vissa 
risker och negativa konsekvenser. Följaktligen måste lämpliga åtgärder vidta s för att 
minska d essa risker när så är lämpligt.  
När detta skrivs har EU-kommissionens ordförande Ursula von der Leyen peka t ut 
digitalisering som en av hörnstenarna för EU:s arbete framåt, med prioriterade  
investeringar på AI, men också med nödvändiga anpassningar av det  juridisk a 
regelverk et. När det gäller det sistnämnda är det rimligt att anta att dessa anpassningar  
baseras på de etiska riktlinjer som beskrivs ovan.  Samma riktlinjer anger att d et är av 
vikt att se till att utveckling, spridning och a nvändning av AI -system uppfyller kraven 
för tillförlitlig AI:  
1) mänsklig  handling /inverkan  samt tillsyn , 
2) teknisk robusthet och säkerhet,  
3) integritet och dataförvaltning,  
4) transparens,  
5) mångfald, icke -diskriminering och rättvisa,  
6) samhällets oc h miljöns välbefinnande, samt  
 
82 Europe iska Kommission en. Artificial intelligence: Commission takes forward its work on ethics 
guidelines . (2019 -04-08) https://europa.eu/rapid/press -release_IP -19-1893_en.htm?locale=en  
83 Europe iska Kommission en. Ethics guidelines for trustworthy AI . (2019 -04-08) 
https://ec.europa.eu/digital -single -market/en/news/ethics -guidelines -trustwort hy-ai   
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 30/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  7) ansvarsskyldighet.  
Det är  också av betydelse  att den individ  som berörs av AI i en viss situation ska ha 
kännedom om detta.  
AI är ännu i sin linda och tillämpningen av riktlinjerna kommer att kräva fortsatta 
diskussioner och eventuella anpassningar. Som konstaterades av den Europeis ka 
Kommissionens oberoende expertgrupp på hög nivå för AI -frågor  finns det spänningar 
mellan olik a principer och krav. Kompromisser och lösningar för detta behöver därför 
identifieras, utvärderas, dokumenteras och kommuniceras fortlöpande.  
AI förutsätter s tora mängder data , gärna från flera länder . För att tillgodose behovet av 
att gränsöverskridande kunna dela relevant a data till AI -utveckling och annan 
forskning/innovation inom e -hälsa föreslår den nya EU -kommissionen etablering av ett 
European Health Dat a Space  (EHDS) . Genom denna funktion ska den enskilda 
medborgaren  samtidigt garanteras kontroll ö ver sin egen persondata.84 Kommissionen 
arbetar nu tillsammans med medlemsstaterna och andra berörda intressenter för att ta 
fram ett förslag till styrning och infrastruktur för EHDS.  Från Sverige deltar 
E-hälsomyndigheten  tillsammans med andra svenska myndigheter  i en så kallad Joint 
Action inom EU Health Programme för etableringen av EHDS.  
Vid det svensk -franska innovationspartnerskapet s möte om AI i april 2019  lyftes frågan 
hur etiskt det är att inte dela data . Eftersom utveckling av AI -applik ationer är beroende 
av stora mängder data kan konsekvensen av utebliven datadelning vara att vi inte 
erhåller de nyttor som AI annars borde kunna  ge inom hälso - och sjukvå rd eller inom 
andra delar av välfärden.  Ett till synes framgångsrikt exempel på särsk ilt beslut om att 
dela data är det så kallade Chapter 55 i Massachusetts , USA .85 I detta fall rör de det sig 
om en delstatslag som införts för att ge myndigheterna rätt att dela medborgarnas 
person - och hälsodata och samköra register efter att antalet opioid -relaterade dödsfall 
ökat drastiskt. Syftet med lagändringen  var att kartlägga problematiken och t a fram ett 
åtgärdspaket.  
En annan typ av frågeställning  kan vara hur etiskt lämpligt  det är att avstå från 
breddinförande av en framgångsrik AI -lösning , till exempel  bilddiagnostik inom 
bröstcancer86,87 respektive hudcancer88, om den uppvisar bättre medicinskt utfal l än 
konventionell diagnostik?  
Utöver  EU:s etiska riktlinjer för A I har även  andra internationella sammanslutningar 
formulerat riktlinjer av liknande slag när det gäller användande av AI och data.   
 
84 Stella Kyriakides . Europeiska Kommissionen. Commissioner -designate for Health . (2019 -09-10) 
https://ec.europa.eu/commission/sites/beta -political/files/mission -letter -stella -kyriakides_en.pdf  
85 Massachusetts Department of Public Health.  The Massachusetts opioid epidemic. A data visualization 
of findings from the Chapter 55 report. https://chapter55.digital.mass.gov/  
86 Karolinska Universitetssjukhuset, Karolinska Institutet. AI kan ident ifiera bröstcancer lika bra som en 
röntgenläkare.  (2020 -09-02) https://www.karolinska.se/om -oss/centrala -nyheter/2020/09 /ai-kan-
identifiera -brostcancer -lika-bra-som-en-rontgenlakar e/ 
87 Ania Obminska, Ny teknik . Googles ai bättre än läkare på att hitta bröstcancer . (2020 -01-02) 
https://www.nyteknik.se/digitalisering/goo gles-ai-battre -an-lakare -pa-att-hitta-brostcancer -6982975  
88 Anna Orring, Ny teknik, Artificiell inte lligens avslöjar hudcancer . (2017 -01-25) 
https://www.n yteknik.se/innovation/artificiell -intelligens -avslojar -hudcancer -6820557     
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 31/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  Europarådets Ad Hoc -kommitté för AI  har i uppdrag att, med hänsyn tagen till Rådets 
standarder relevanta för design, utveckl ing och tillämpning av digitala teknologier bidra 
till mänskliga rättigheter, demokrati, lagstiftning, jämställdhet, rättigheter för  människor 
med funktionsnedsättningar, samt hållbara samhällen.89 Sverige, som är ett av 47 
medlemsländer i Europarådet, är i Ad Hoc -kommittén för AI  representerat av Magnus 
Nordström, Utrikesdepartementet.  
OECD ( Organisation for Economic Co -operation and Development ) har fastställt AI -principer 
som bland annat Sverige anslutit sig till. Dessa OECD AI Principles  fokuserar på hur  
regeringar och andra aktörer kan bidra till skapandet av en människocentrerad och 
tillförlitlig ( trustworthy ) AI, och framhåller d ärför betydelsen av mänskliga rättigheter och 
integritet, transparens och förklarbarhet, robusthet, säkerhet, samt ansvarstag ande.90 
Även WHO beskriver hur digitalisering och AI ger möjlighet att i positiv mening 
revolutionera vård, forskning och folkhälsa , samtidigt som den snabba utvecklingen 
väcker frågor och farhågor av etisk, legal och social art, till exempel rörande likvär dig 
tillgång, integritet, korrekt användning, samt ansvar.91 
 
89 Europeiska Kommissionen.  CAHAI - Ad hoc Committee on Artificial Intelligence  
https://www.coe.int/en/web/ar tificial -intelligence/cahai  
90 OECD . OECD  AI Principles overview .  https://oecd.ai/ai -principles  
91 WHO . Big data and artificial intelligence . https://www.who.int/ethics/topics/big -data-artific ial-
intelligence/en/    
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 32/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  8. AI och e-hälsa  
I detta avsnitt beskrivs och diskuteras e-hälsa utifrån de tre områdena hälso - och 
sjukvård, socialtjänst (kommunal omsorg) samt hälso -applikationer i form av allmänna 
produkter utan formell koppling till de förstnämnda områdena.  Med anledning av 
pågående pandemi redogörs också preliminärt för h ur AI kan användas för att bekämpa 
covid -19. 
8.1 AI inom hälso - och sjukvård  
Inom hälso - och sjukvården är det  många gånger en stor fördel med  tidig upptäckt av 
sjukdom innan den bryter ut, det som kallas diagnostisk prediktion. Det ta visar sig nu 
framför allt  i medicinsk bildanalys att AI kan ge högre effektivitet och träffsäkerhet än 
den traditionella okulära metoden.  
Om sjukdomar på detta sät t upptäcks och kan behandlas  i tidigt skede  innebär det 
vanligtvis  vinster i form av minskat mänskligt lidande, men även en effektivare sjukvård 
med ekonomisk besparing i flera led . AI är också aktuell för triagering i syfte att 
individen vid kontakt med v ården hamnar på ”rätt nivå” i sitt vårdmöte.  Ett 
närbesläktat exemp el är ett AI -verktyg baserat på maskininlärning som testas som 
beslutsstöd inom Region Uppsala . Forskningsprojektet syftar till att avgöra vilken 
patient som ska få hjälp först i lägen när ambulanserna inte räcker till92. Verktyget 
bygger på historiska data avseende patienters sjukdomstillstånd och hur det sen gick för 
dem. I den nya lösningen kan flera parametrar inkluderas i bedömningen än utan AI -
verktyget. Den ska testas i situationer när  antalet ambulanser inte räcke r till. 
Målsättningen på längre sikt är att AI -verktyget ska kunna användas för att hänvisa 
patient till rätt vårdnivå.93 
I en rapport  från Frost & Sullivan Institute  (Artificial Intelligence Market — Key Application 
Areas for Growth  in Healthcare IT, Fo recast to 2022 ) undersök s de viktiga ste AI-
leverantörer na som har prognoser för globala intäkter inom hälso - och sjukvård och 
som utnyttjar AI för att öka produktfunktionaliteterna .94 Totalt förväntas denna 
marknad växa till  drygt  6 miljarder USD  vid en sammansatt årlig tillväxttakt på drygt 68 
procent  mellan 20 18 och 2022.95 
Förutom att användas i den kliniska vården bedöms  AI kunna göra nytta även i de 
administrerande delarna. I en artikel i Healthcare innovation96 beskriv er forska re från global 
 
92 Lisa Blohm . Dagens Medi cin. AI testas vid prioritering av ambulanser . (2020 -06-15) 
https://www.dagensmedicin.se/artiklar/2020/ 06/15/ai -testas -vid-prioritering -av-ambulanser/  
93 Douglas Spangler  et al. PLOS. A validation of machine learning -based risk scores in the prehospital 
setting . (2019 -12-13)  https://journals.plos.org/plosone/article?id=10.1371/journal.pone.0226518  
94 Frost and Sullivan. Optimizing Quality and Efficiency of Healthcare Delivery with AI. (september 2018) 
https://go.frost.com/NA_PR_MFernandez_K26D_AIHealthcareIT_Sep18  
95 Frost and Sullivan. Artificial Intelligence in Healthcare Takes Precision Medicine to the Next Level . 
(2018 -09-13) https://ww2.frost.com/news/press -releases/artificial -intelligence -healthcare -takes -precision -
medicine -next-level/  
96 David Raths. Healthcare innovation. Predicting Where AI Will Have the Biggest Impact on Healthcare . 
(2019 -03-08) https: //www.hcinnovationgroup.com/analytics -ai/article/21071336/predicting -where -ai-will-
have -the-biggest -impact -on-healthcareI    
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 33/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  hälsovårdsindustri att de viktigaste initiala förändringsområdena nog inte kommer att 
vara i direkt klinisk verksamhet.  USA har redan sett fördelarna med automatisering för 
att flytta rutinuppgifter till maskiner. Med AI kan enligt artikeln icke rutinartade 
uppgifter flytta s till maskiner. En uppskatt ning är att nästan 30 procent av 
läkarkapaciteten idag kan flyttas till patienter ( i självbetjäningsläge) eller till smarta 
verktyg, eller en kombination av de två. Det ger hopp om att kunna över brygga klyftan 
mellan medborgarnas/patienternas efterfrågan  på vård  och de begränsade resurserna. 
Man kan kalla det växelverkan mellan människa och maskin /AI. 
I samma artikel hävdas att AI inte kommer att vara i stället för , utan därutöver . Maskinen 
gör mä nniskan bättre på vad hon gör (se augmented  intelligence  ovan), men samtidigt kan 
maskinen lära sig av människan . Detta innebär  att anställda i vården måste lära sig att 
arbeta annorlunda, med maskinen som medarbetare. De behöver inte bli bättre på 
användn ingen av teknik utan snarare bättre på att ställa rätt frågor till maskinen.  
Radiologin och patologin är områden där mycket arbete pågår med computer aided 
diagnosis  (CAD) och mönsterigenkänning ( pattern recognition ). För att få optimalt u nderlag 
för diagn osticering behöver bildanalysen kombineras med andra former av 
kunskapskällor. AI är ett utmärkt verktyg för detta. Utöver patologi och radiologi är 
även andra bildtolkande diagnostiker intressanta  för denna AI -utveckling som 
ögonbottenfot ografering, gastr ointestinala skopier och även dermatologiska 
förändringar . 
Fredrik Heintz, AI -expert vid Linköpings universitet , menar att även ledarskapet i 
organisationerna måste utvecklas för att kunna arbets leda med färre men mer 
kompetenta medarbetare vilket  också st äller större krav, och där allt mer av arbetet 
utförs av team bestående av både människor och AI -system . Här ko mmer 
organisationen  behöva fokusera på att hitta den bästa kombinationen  så att  
medarbetarna samarbetar med intelligenta maskiner  och system  på bästa sätt.  Samtidigt 
understryker Fredrik Heintz att det t yvärr är en vanlig missuppfattning att AI är bra på 
allt. AI-verktyg kan framstå som smarta men är än så länge smarta endast inom 
begränsa de område n. 
För att uppnå AI:s och digitaliseringens potenti al i allmänhet förutsätts en genuin 
verksamhetsutveckling  – digital transformation  – och inte enbart införande av ny teknik  
(”digitisering”) . Detta förutsätter förutom tydlig a strategi er och färdplan er för att 
tillämpa AI  och annan digitalisering även ändr ade arbetsprocesser, kompetensutveckling 
av personal och ett ökat fokus  på effektiv och säker datahan tering och dataanalys.  
Därutöver  sätts en del förhoppningar till AI som möjliggörare av en betydligt bättre 
vårdflödesoptimering . 
I Sverige förekommer AI ännu främst  på forsknings - och utvecklings nivå med exempel 
som pilotprojekt inom bilddiagnostisering av bröstcancer  eller benfrakturer .97 När det 
gäller det sistnämnda exemplet så inledde Inspektionen för Vård och omsorg, IVO, en 
 
97 Jesper Cederberg . Läkartidningen.  Första patienterna på Danderyds sjukhus bedömda med AI . (2019 -
10-23) https://www.lakartidningen.se/Aktuellt/Nyheter/2019/10/Forsta -patienterna -pa-Danderyds -sjukhus -
bedomda -med-AI/   
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 34/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  granskning i inledningen av 2020 vilket beskrivs närmare i avsnitt 9. 2 AI och 
medicintekniska regelverket .98 
Det finns samtidigt  några svenskutvecklade produkter på marknaden vilka kan betraktas 
som AI -baserade. Exempel på dessa är Kontigo Care  för beroendevård samt Coala Heart 
Monito r, en hjärtmonitor so m utifrån algoritmer möjliggör patient - och 
användarcentr erade hjärtutredningar . 
Ett annat exempel på AI inom sjukvård är p rivata vårdgivare som erbjuder en digital 
ingång via mobilapplikation. Där sker en triagering som syftar till at t lotsa patienten till 
rätt vårdnivå.  Triageringen bygger  på tolkning av patie nternas svar som sedan leder till 
automatiska följdfrågor. Valet av följdfrågor bygger på inbyggda algoritmer.  
Ett nytt växande område där AI är av stor betydelse är precisionsme dicin99. I Sverige 
finansierade Swelife100 2017 en förstudie, Genomic Medicine Sweden101, som koordinerar och 
utvecklar förutsättningarna för att Sverige ska kunna ligga i framkant inom 
precisionsmedicin. Arbetet kommer att fortsätta med stöd av Vinnova. Genomi k, med 
storskalig analys av arvsmassan , är en grundbult inom precisionsmedicin en. 
På regeringens uppdrag har Socialstyrelsen, i samverkan med bland annat  
E-hälsomyndigheten, undersökt i vilken omfattning landets regioner har infört AI -
system inom klinisk v erksamhet . Kartläggningen, som återrap porterades till  
Socialdepartementet i oktober 2019, visar att i princip samtliga regioner har infört, eller 
planerar att inom kort införa, ett eller flera AI -system inom hälso - och sjukvården.102  
8.2 AI inom socialtjänst  
AI har även börjat användas inom socialtjänsten. Ett område där både personliga och 
samhällsvinster kan göras är inom den kommunala missbruksvården där nykterhetstest 
på distans erbjuds dem som så önskar. På ett enkelt sätt kan den enskilde med hjälp av 
en smart mobiltelefon göra sitt nykterhetstest på distans. Vanligen tas nykterhetstest 3 -5 
gånger  per dag. Samtidigt med nykterhetstestet tas ett självporträtt, en selfie. Resultatet 
överförs till socialtjänsten så att personens stödresurs antingen kan agera e ller får ett 
underlag för kommande behandlingsmöten.  
Över 100 kommuner i Sverige använder idag detta stöd. AI används för att genom 
bildigenkänning avgöra om det är rätt person som gör nykterhetstestet. Funktionaliteten 
har också utvecklats genom att AI an vänds för att förutsäga återfall i missbruk. Genom 
att brukaren gör dagliga självskattningar via formulär i sin mobiltelefon  tillsammans 
 
98 Linda Berglund . Dagens Medicin. Ivo granska r Danderyds AI -projekt . (2020 -02-03) 
https://www.dagensmedicin.se/artiklar/2020/02/03/ivo -granskar -danderyds -ai-projekt/  
99 Precisionsmedicin definieras som behandlingar skräddarsydda för en patient baserat på den enskilde 
patientens unika genetiska profil och specifika äggviteämnen (biomarkörer) . 
100 https://swelife.se/om -swelife/   
101 Genomic Medicine Sweden -projekt et syftar till att bygga en ny typ av infrastruktur som möjliggör 
världsledande diagnostik och precisionsmedicin i Sverige. Projektet är ett samarbete mellan sju regioner  
och sju universitet med medicinska fakulteter.  
102 Socialstyrelsen. Digitala vårdtjänst er och artificiell intelligens i hälso - och sjukvården (oktober 2019) 
https://www.socialstyrelsen.se/gl obalassets/sharepoint -dokument/arti kelkatalog/ovrigt/2019 -10-6431.pdf    
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 35/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  med resultat av nykterhetstesterna, kan stödet följa brukarens beteende  och därigenom 
uppfatt a eventuella avvikelse r samt möjliga tendenser till återfall i tid .103 
Andra exempel där AI -liknande lösningar används i socialtjänsten är a utomatiserade 
beslut om bistånd . SKR beskriver i sin Omvärldsrapport digitalisering maj 2020 hur 
transparens har hamnat alltmer i fokus vid användning av algoritmer , i syfte att värna  
rättssäkerhets - och insynsfrågor för medborgaren.104 I rapporten hänvisas till en s tudie 
om ramverk för algoritmiskt ansvar och öppenhet, från Europeiska parlamentets 
forskningstjänst : A governance framework for algori thmic accountability and transparency, EPRS - 
European Parliamentary Research Service , 2019 .105 
Automatiserade beslut diskuteras  utförligare  utifrån legala aspekter i avsnitt 9.3.  
8.3 Hälsoappar  
En annan del av AI -sektorn inom e -hälsa är de appar som i växande a ntal finns 
tillgängliga och som faller in under kategorin medicintekniska produkter.  Dessa 
används ofta av användare utan vårdprofessionens direkta medverkan . Detta förutsätter 
att användaren har god kännedom om hur appen  ska användas och förstår dess 
begränsningar.  
Det förekommer också allt fler appar som samlar in  individens  vitalparametrar 
(blodtryck, syresättning, kroppstemperatur mm) . Dessa data lagras av leverantörerna 
under olika lång tid  och förvaras även utanför de egna landsgränserna. Nyligen vi sades i 
en svensk studie att flera populära tränings -appar samlade  in mer persondata än vad 
användaren givit tillåtelse till, exempelvis kontaktlistor och telefonloggar .106  
Data är en förutsättning för A I, behöver då f innas i stora mängder och inte innehåll a 
bias, det vill säga snedvridning . Det innebär i så fall att många människor måste vara 
beredda att dela med sig av sina data. Tillit till att de nna data hanteras på ett säkert sätt 
för de ändamål som man har gett sitt t illstånd till, är av avgörande bety delse för 
människornas vilja att dela sina eventuellt känsliga personuppgifter. Därför är det viktigt 
att följa utvecklingen av hälsoapparna och hur apparnas leverantörer hanterar den 
information som samlas in.  
Begreppet m-hälsa ( mHealth ) står för mobil hä lsa och kan sägas utgöra en 
underavdelning till e -hälsa. Hälsoappar kan i sin tur ses som en del av m -hälsa. EU 
anger att det finns mer än 100  000 m -hälso -appar  på marknaden, och följaktligen kan 
denna samlade – och växan de – resurs vara betydelsefull för den digitala 
 
103https://skr.se/integrationsocialomsorg/socialomsorg/digitaliseringinomsocialtjansten/utvecklingsarbetend
igitaliseringsocialtjansten/projektasikanartificiellintelligen sanvandasforattbattreforstabedomnin gsinstrumen
tetasiformissbruksochberoendevarden.27486.html  
104 SKR. Omvärldsrapport digitalisering maj 2020 . https://webbutik.s kr.se/sv/artiklar/omvarldsrapport -
digitalisering -maj-2020.html  
105 European Parliament  Think Tank. A governance framework for algorithmic accountability and 
transparency . (2019 -04-04) 
https://www.europarl.europa.eu/thinktank/en/document.html?reference=EPRS_STU(2019)624262  
106 M. Hatam ian et al. Karlstad Universitet.  A Multilateral Priva cy Impact Analysis Method for Android 
Apps . (2019) http://kau.diva -portal.org/smash/record.jsf?pid=diva2%3A1323331&dswid= -2860     
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 36/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  transformationen av hälso - och sjukvården.107 
 
8.4 Covid -19 och AI 
Under  arbetet med denna rapport drabbades världen av en ny pandemi , covid -19 
(coronavirus infectious disease -19). Samtidigt som det ä r alldeles för tidigt att här kunna 
redogöra för hur  AI har kunnat användas på ett effektivt sätt mot denna pandemi s å 
vore det fel  att helt bortse från covid -19 i denna rapport. Följaktligen ger vi  här en 
kortfattad överflygning för att visa på exempel där AI på olika sätt kan användas i 
kampen mot covid -19-pandemin och dess effekter.  För en utförligare genom lysning  av 
covid -19 och e -hälsa, i relation till de  så kallade megatrenderna, hänvis as till  
E-hälsomyndighetens Årsrapport 2020 .108  
När det gäller det inledande utbrottet av covid -19 så anses  det kanadensisk a AI-
företag et BlueDot  ha varit först med att förutspå internationell spri dning, och redan i 
januari 2020 var företaget först med att publicer a en vetenskaplig artikel om detta.109,110 
Massachusetts Institute of Technology  (MIT) i USA har utvecklat en AI -algoritm som 
kan skilja en vanlig hosta från en hosta orsakad av covid -19. AI -algoritm har sedan 
tränats på att lära sig skilja på hostningar från en person med covid -19 och en person 
som hostar av andra skäl. Algoritmen ut vecklad vid MIT, har nästan alltid rätt. 
Träffsäkerheten ligger i skrivande stund på 98 procent med att identifiera covid -19 hos 
personer med positivt coronatest.111 
Även i Sverige ses satsningar på AI mot covid -19. Forskare  vid KTH och Karolinska 
universit etssjukhuset undersöker om  bildanalys kan öka möjligheterna att sätta rätt 
diagnos vid covid -19. Resultaten får betydelse både för kommande pandemier och för 
sjukhus utan specialise rad vård. Studier visar att AI kan skilja covid -19 från andra typer 
av lung inflammation. Målet är att förbättra träffsäkerheten i diagnostiken ytterligare .112 
SOS Alarm undersöker tillsammans med det danska företaget Corti möjligheten 
att skapa lägesbilder ( hotspots) av covid -19, detta med hjälp av en AI -funktion 
 
107 Europeiska Kommissionen. Shaping E urope’s digital future. Policy – mHealth. (2020 -10-29) 
https://ec.europa.eu/digital -single -market/en/mhealth  
108 Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa. Återrapportering enligt E -hälsomyndi ghetens regleringsbrev 
2020 (S2020/05629/FS) 
https://www.ehalsomyndigheten.se/globalassets/dokument/arsrapporter/arsrapport -2020 ---pandemi -och-
e-halsa.pdf  
109 Eric Niiler. Wired. An AI Epidemiologist Sent the First Warnings of the Wuhan Virus (2020 -01-25) 
https://www.wired.com/story/ai -epidemiologist -wuhan -public -health -warnings/  
110 J Travel.  NCBI.  Pneumonia of unknown aetiology in Wuhan, China: po tential for international spread 
via commercial air travel . (2020 -01-14) https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC7107534/  
111 Jennifer Chu. MIT. Artificial intelligence model detects asymptomatic Covid -19 infections through 
cellphone -recorded coughs . (2020 -10-29) https://news.mit.edu/2020/covid -19-cough -cellphone -detection -
1029   
112 Peter Ardell . KTH. Bilda nalys och AI ska rädda fler coronapatienter . (2020 -05-20) 
https://www.kth.se/aktuellt/nyheter/bildanalys -och-ai-ska-radda -fler-coronapatienter -1.987755    
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 37/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  för att detektera  112-samtal  där covid -19 kan misstänkas  utifrån  patientens  
symtombild.113 
Vinnova  bidrar till svensk forskning mot covid -19, bland annat genom stöd till projekt 
för AI-baserad identifi ering av plasmadonatorer för covid-19-antikroppar114, men också 
genom bilateralt samarbete med Indien inom hälsa och AI, inklusive gemensamma 
satsningar mot covid -19.115 
Kampen mot covid -19 bygger till stor del på information och data. I syfte att underlätta 
informationssökningen har Google utvecklat ett AI -verktyg baserat på  naturlig 
språkförståelse, natural language understanding  (NLU).116,117 
Europarådets Ad Hoc -kommitté för AI  har sammanställt en resumé över redovisade 
tillämpningar av AI mot covid -19, med samt idig hänvisning till Europeiska sociala 
stadgan ( European Social Charter ) samt Konvention 108 om skydd för enskilda vid 
automatisk databehandling av personuppgifter.118,119 
OECD menar  att AI har en avgörande roll i alla aspekter a v kampen mot covid -19 och 
unde rstryker vikten av att beslutsfattare uppmuntrar och underlättar forskares delande 
av data, samt att de också ska ha tillfredsställande  resurser för databehandling. Även 
OECD påminner om nödvändig hänsyn till riktlinjer rörand e etik och säkerhet, OECD 
AI Principles .120 
Avslutningsvis kan nämnas att Europ eiska kommissionen investerar i användandet av 
AI för att effektivisera diagnostik och behandling av covid -19, till exempel genom en 
spridd satsning via Connecting Europ e Facility  (CEF) på AI -baserad datortomo grafi för 
snabbare lungdiagnostik .121 
Flera exempel på hur AI kan användas mot covid -19 har presenterats , bland annat  i 
april 2020, av en internationell forskargrupp  (Mapping the landscape of Artificial Intelligence 
applications against COVID -19)122 som anger följande möjligheter, och hinder:  
 
113 SOS Alarm. SOS Alarm skapar lägesbild av covid -19 me d hjälp av AI   (2020 -06-16) 
https://www.sosalarm.se/pressrum/pressmedd elanden/2020/sos -alarm -skapar -lagesbild -av-covid -19-
med-hjalp-av-ai/ 
114 Vinnova. AI-baserad identifiering av plasmadonatorer för Covid -19-antikroppar  (2020 -05-27) 
https://www.vinnova.se/p/ai -baserad -identi fiering -av-plasmadonatorer -for-covid -19-antikroppar/  
115 Vinnova. Bilateralt samarbete med Indien inom hälsa och AI inför utmaningar som Coronaviruset . 
(augusti 2020) https://www.vinnova.se/e/samverkan -mellan -vinnova -och-indien/bilateralt -samarbete -med-
indien -inom -halsa -och-ai/ 
116 Keith Hall . Goog le AI Blog. An NLU -Powered To ol to Explore COVID -19 Scientific Literature . (2020 -05-
04) An NLU -Powered Tool to Explore COVID -19 Scientific Literature  
117 Google. Get answers to complex scientific  questions related to COVID -19.(2020) https://covid19 -
research -explorer.appspot.com/  
118 Europeiska Kommissionen. AI and contr ol of COVID -19. (2020) https:// www.coe.int/en/web/artificial -
intelligence/ai -covid19  
119 Europeiska Kommission en. (1985 -10-01) https://www.coe.int/en/web/conventions/full -list/-
/conventions/treaty/10 8 
120 OECD. Using artificial intelligence to help combat COVID -19. (2020 -04-23) 
https://www.oecd.org/coronavirus/policy -responses/using -artificial -intelligence -to-help-combat -covid -19-
ae4c5c21/  
121 Europeiska K ommissionen.  Using AI to fast and effectively diagnose COVID -19 in hospitals . (2020 -05-
19) https://ec.europa.eu/digital -single -mark et/en/news/using -ai-fast-and-effectively -diagnose -covid -19-
hospitals  
122 Joseph Bullock  et al. United Nations Global Pulse . Mapping the landscape of Artificial Intelligence 
applications  against COVID -19. (2020 -04-23) https://arxiv.org/pdf/2003.11336v2.pdf    
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 38/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  • AI erbjuder en mängd o lika potentiella applikationer för att tillgodose 
medicinska och samhälleliga behov som uppkommit på grund av covid -19, men 
få av dessa har nått en tillräcklig mognadsgrad för att idag ha en tillämpba r 
effekt.  
• Utifrån ett m olekylärt perspektiv  kan AI användas för att uppskatta 
virusproteiners struktur, identifiera existerande läkemedel som kan vara 
användbara, föreslå nya substanser, identifiera tänkbara vaccinka ndidater, 
förbättra diagnostik samt öka förståelsen för virusets infektionsförmåga och 
patogenicitet123. 
• Utifrån ett kliniskt perspektiv kan AI stödja diagnostik av covid -19 genom 
medicinsk bildanalys, erbjuda alternativ att spåra sjukdomsutveckling genom 
icke-invasiv metodik, samt bidra till medi cinsk prognos baserat på stora 
mängder vårddata.  
• Utifrån ett samhällsperspektiv har AI redan använts i ett flertal olika 
epidemiologiska modeller genom empirisk data, för att förutspå antal 
infekterade fall utifrån olika strategier för allmänheten, men ock så för att 
identifiera likheter och skillnader i pandemins utveckling i olika regioner. AI 
kan också bidra till att undersöka vidden och spridningen av felaktig 
information och medveten desinformation.  
• Att dela och tillhandahålla data och modeller är avgör ande för att AI på 
snabbaste och effektivaste sätt ska kunna bidra till att motverka covid -19-
pandemin och dess effekter.  
• Samtidigt är det nödvändigt att ta hänsyn till regelverk och kvalitetssäkring för 
att säkerst älla säkerhet och minimera risk för skada  som för övrigt gäller för all 
AI-utveckling.  
• Internationell samverkan baserad på multidisciplinär och öppen forskning är 
nödvändig för att påskynda tillämpning av forskningsrön och ny kunskap i 
globala lösningar som kan anpassas till lokal kontext.  
 
123 Patogenicite t är den potentiella kapaciteten hos specifika mikroorganismer (exempelvis virus, 
bakterier) att orsaka sjukdom. Virulens används ofta synonymt men betecknar mer specifikt graden av 
patogen icitet.    
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 39/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  9. Juridiken  
9.1 Regelverket i korthet  
• Det finns ingen särskild författning som reglerar ansvarsförhållanden, beslut, 
transparens och risker med AI och maskininlärning.  Den r eglering  som finns  
är till stor del teknikneutral. De författningar som är tillämpbara för AI-
användning inom hälso - och sjukvård och socialtjänst reglerar t.ex. olika 
aspekter av ansvar, personuppgiftsbehandling och informationssäkerhet.  
• EU:s dataskyddsförordning , General Data Protection Regulation  (GDPR)124 reglerar 
hur personuppgifter får använ das inom hela unionen. I S verige finns flera 
författningar som komple tterar förordningen.  
• Patientdatalagen (2008:355) kompletterar dataskyddsförordningen och reglerar 
vårdgivares behandling av personuppgifter inom hälso - och sjukvården. I 
Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna rå d (HSLF -FS 2016:40) om 
journalföring och behandling av personuppgifter inom hälso - och sjukvården 
finns detaljerade bestämmelser om hur vårdgivaren ska ta ansvar för 
informationssäkerheten i verksamheten. Det finns också en lag (2001:454) om 
behandling av personuppgifter inom socialtjänsten, som även den kompletterar 
dataskyddsförordningen.  
• I lagen (2018:1174) om informationssäkerhet för samhällsviktiga och digitala 
tjänster finns bestämmelser som syftar till a tt uppnå en hög niv å på säkerheten i 
nätverk oc h informationssystem för samhällsviktiga tjänster, som t.ex. hälso - 
och sjukvård.  
• Hälso - och sjukvårdsverksamhet ska enligt hälso - och sjukvårdslagen (2017:30) 
bedrivas så att kraven på en god vård uppfylls. Det innebär till exe mpel att 
vården ska tillgodose patientens behov av trygghet, kontinuitet och säkerhet 
(5 kap. 1 §). Där verksamheten bedrivs ska det bl and annat finnas den 
utrustning som behövs för att god vård ska kunna ges (5 kap. 2 §).  
• Vårdgivaren, den som bedriver ver ksamheten, ansvarar enligt 3 kap. 1 § 
patientsäkerhetslagen (2010:659) bl and annat  för att planera, leda och 
kontrollera verksamheten så att den lever upp till kravet på god vård. För att 
uppfylla detta ansvar ska vårdgivaren enligt Socialstyrelsens föresk rifter och 
allmänna råd (SOSFS 2011:9)125 bedriva  ett systematiskt kvalitetsarbete  i form 
av att fastställa rutiner för arbetet och göra riskanalyser. Riskanalyser ska t.ex. 
göras före förändringar av en verksamhet och innan nya arbetss ätt eller 
 
124 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av  den 27 april 2016 om skydd för fysiska 
personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och 
om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning) . 
125 Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd  (SOSFS 2011:9) om ledningssystem för systematiskt 
kvalitetsarbete .   
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 40/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  metoder börj ar tillämpas. Föres krifterna om systematiskt kvalitetsarbete ska 
tillämpas även av den som bedriver socialtjänst.  
• Legitimerad hälso - och sjukvårdspersonal har enligt patientsäkerhetslagen ett 
personligt yrkesansvar som bl.a. innebär att de ska utföra sitt arbete i 
överensstä mmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet. Patienter ska ges 
sakkunnig och omsorgsfull hälso - och sjukvård som uppfyller dessa krav  
(6 kap. 1 §).  
• Socialstyrelsen har meddelat föreskrifter (SOSFS 2008:1) om användning av 
medicinteknisk a produkter i hälso - och sjukvården.126 
• Kommunallagen (2017:72 5), som huvudsakligen reglerar förtroendevalda 
fullm äktiges och nämndernas verksamhet, tillåter inte automatiserade beslut.  
• Förvaltningslagen (2017:900), som reglerar offentlig förvaltning, tillåt er 
automatiserade beslut och möjliggör ett undanta g från 
dataskyddsförordningens principiella förbud mot automatiserade beslut.  
• Medicintekniska regelverket  i form av Medical Devices Re gulation  (MDR ) samt 
In-vitro Diagnostic Medical Devices Regulation  (IVDR ) anger  att en medicinsk 
mjukvara måste vara fullt validerad innan den kan CE -märkas och släppas ut på 
marknaden.127  
 
9.2  AI och medicintekniska regelverket  
När det gäller AI inom e -hälsa  så är den grundläggande frågan  om lagstiftning en tillåter 
användning av självlärande AI -system inom hälso - och sjukvården?  
Frågan måste  bland annat  kopplas till EU:s förordning för medicintekniska produkter  
(Medical Devices Regulation , MDR  2017/745 ) och dess krav på produktens avsedda 
användning samt att det ska råda en rimlig  balans mellan acceptabel risk och prestanda.  
Läkemedelsverket128 menar  att det är svårt att ge ett enkelt svar på frågan eftersom AI är 
ett mycket brett område. AI fin ns inte specifikt omnämnt i det nuvarande regelverket 
eller den nya förordningen och än så  länge  finns inte heller någon tydlig vägledning från  
EU-kommissionen om hur AI ska hanteras  juridiskt . Läkemedelsverkets  tolkning blir 
därför att AI ska betraktas oc h hanteras som mjukvara.  Vilka implikationer detta får 
beskrivs nedan . 
Det som är speciell t med AI är dess förmåga att lära sig med tiden, vilket kan jämföras 
med en mjukvara som förbättras genom regelbundna uppdateringar. Skillnaden är att ett 
AI-system u ppdaterar sig själv, utan inblandning och kontroll av någon tillverkare. 
Förändringen är o ckså i princip oförutsägbar då en tillverkare inte kan förutsäga vilka 
 
126 https://lakemedelsverket.se/malgrupp/Halso ---sjukvard/Medicinteknisk -sakerhetsin formation/   
127 Läkemedelsverket; kommunikation med enhetschef på Medicintekni k (2020 -11-18) 
128 Läkemedelsverket; kommunikation med utredare på Medicinteknik  (2019 -09-05)   
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 41/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  stimuli AI -systemet utsätts för och lär sig av. I fallet då en mjukvara uppdateras av 
tillverka ren, så är tillverkaren också ansvarig för och kan säkerställa att den uppdaterade 
mjukvar an är validerad.  
Frågeställningen med AI blir då hur en tillverkare kan garantera att en AI -produkt är 
validerad genom hela sin livscykel, eftersom  den förändras kontinuerligt . Tillverkarens 
möjlighet att ansvara för att AI -systemet är validerat kan endas t säkerställas  om systemet  
tränas  med hjälp av stora mängder relevant data  under kontrollerade former  – sannolikt 
inte i skarp användning – samt under översyn av tillverkaren . När träningen är klar 
stängs inlärningsfunktionen av för ny verifiering och vali dering av systemet  innan det 
tas i bruk.  
Det medicintekniska regelverket är tydli gt på den punkten att en medicinsk mjukvara 
måste vara fullt validerad innan den kan CE -märkas129 och sedan släppas ut på 
marknaden.  
Läkemedelsverkets bedömning i frågan blir följaktligen  att ett AI -system som 
medicinteknisk produkt inte kan ha sin ”lärande funktion” aktiverad när den används 
kliniskt, eftersom  kravet på validering svårligen kan uppfyllas av tillverkaren .130 En 
tänkbar nackdel med denna tolkning är att AI inte kan u tnyttjas fullt ut på ett 
kontinuerligt sätt , och d ärmed  förlora s åtminstone delvis vinster na med AI  som ett 
ständigt lärande system . Här bör dock beaktas att regleringen tillkommit i syfte bland 
annat att skydda patienternas säkerhet . 
Denna fråga beskrivs även i S ocialstyrelsen s rapport Digital a vårdtjänster och artificiell 
intelligens inom hälso - och sjukvården (sid 55  och sid 76 ).131 Där h änvisas till en rapport  
sammanställd av British Standards Institution  (BSI) , och Medicines & Healthcare products 
Regulat ory Agency  (MHRA) i Storbritannien, samt  Association for the Advancement of Medical 
Instrumentation  (AAMI) , USA, där expertis , i syfte att minska patientsäkerhetsriske r när 
det gäller AI med kontinuerligt lärandesystem,  rekommendera r att efter validering låsa 
algoritmerna i o lika kontrollerade och definierade mjukvaruversioner .132 I rapporten 
påtalas dock värdet av att utveckla användarfall för att utvärdera de nna typ av rutiner.  
Intressant i detta sammanhang är att amerikanska U.S. Food and Drug Administrati on 
(FDA) utreder möjligheterna för ett livscykelbaserat regelverk som skulle kunna tillåta 
modifieringar av vissa kontinuerligt lärande AI -system, samtidigt som säkerheten i 
 
129 CE-märkning är en produktmärkning inom främst EU men även inom EES. CE står för Confo rmité 
Européenne (’i överensstämmelse med EG -direktiven’). En produkt med CE -märkning får säljas i EES -
området utan ytterligare krav. Förutsättningarna för att få CE -märka en pr odukt är att:  
Produkten överensstämmer med grundläggande krav på exempelvis häl sa, säkerhet, funktion, miljö, samt 
att föreskriven kontrollprocedur har följts.  
130 Läkemedelsverkets skriftliga yttranden är inte ett beslut i rättslig mening utan ska ses som verkets 
bedömning vid aktuell tidpunkt (2019 -09-05 respektive 2020 -11-18) grunda t på det material som skickats 
till Läkemedelsverket i samband med förfrågan. Om d et, efter att Läkemedelsverket meddelat sin 
bedömning, framkommer ny information kan Läkemedelsverkets ställningstagande ändras.  
131 Socialstyrelsen. Digitala vårdtjänster och  artificiell intelligens i hälso - och sjukvården . (oktober 2019)   
https://www.socialstyrelsen.se/globalassets/sharepoint -dokument/artikelka talog/ovrigt/2019 -10-6431.pdf  
132 The emergence of artificial intelligence and machine learning algorithms in healthcare: 
Recommendations to support governance and regulation - Position paper. London, UK: Medicines & 
Healthcare products Regulatory Agency an d BSI  ( 2019 ) 
https://www.bsigroup.com/globalassets/localfiles/en -gb/about -bsi/nsb/innovation/mhra -ai-paper -2019.pdf  
   
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 42/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  egenskap av medicinteknisk  utrustning bibehålls.133 I en förslagsskrift, tillika 
diskussionsunderlag, beskriver FDA hur AI -/ML -baserad mjukvara som utgör 
medicinteknisk utrustning (Software as Medical Device , SaMD) befinner sig på ett spektrum 
utifrån graden av risk för patienten, samtidigt som samma AI -system befinner sig på ett 
spektrum  från låst eller fixera t till kontinuerligt lärande. Utifrån en matris bestående av 
tre olika medicinska risknivåer (Kritisk, Allvarlig, Icke allvarlig) och tre olika nivåer av 
vilken betydelse informationen från AI -systemet har (Behandling eller diagnos, Styra 
klinisk ledning, Informera klinisk ledning), erhålls en samlad risk -klassificering (ett slags 
”risk-poäng”) som kan avgöra hur strikt valideringsproceduren måste vara. Som 
exempel nämns AI-baserade bildanalys system  för bedömning av  sår och sårläkning  
(lägre risknivå) jämfört med system för bedömning av hudförändringar såsom melanom 
(högre risknivå) , där det förstnämnda systemet, på lägre risknivå, kan antas ha större 
möjlighet att få behålla sin lärandefunktion  under validering och kanske även i klini sk 
användning .134 
En observation är att d en klassificering i fyra olika risknivåer för mjukvarubaserad 
medicinteknisk utrustning som beskrivs från FDA ovan har likheter med den 
klassificering som EU:s MDR innehåller.  
Ett aktuellt exempel på AI -baserad diagno stik som berörts tidigare  i denna fokus rapport 
rör de n AI-lösning som utveckla ts på Danderyds sjukhus, för bedömnin g av 
röntgenbilder . Eftersom denna AI -algoritm nu har integrerats mot bildarkiv och är 
användbar kliniskt så beslutade IVO i februari 2020 at t öppna ett tillsynsärende. 
Motiveringen var att AI -algoritmen måste uppfylla kraven enligt MDR, det vill säga 
antingen vara CE -märkt  (enligt de rutiner rörande validering som det kräver i sin tur) 
eller ses som egentillverkad, där vårdgivaren själv tar an svar för patientsäkerheten vid 
användning av AI -lösningen.135 I skrivande stund har inget utfall rapporterats i detta 
tillsynsärende, men i sin årliga rapport, Vad har IVO sett 2019?, anger IVO tydligt att 
man kommer följa hur vården inför och använder nya tekniska lösningar såsom AI.  
Som framgår ovan så ingår även IVDR 2017/746 i det medicintekniska regelverket. I en 
nyligen publicerad kommentar till EU:s vitbok om AI menar författaren att IVDR är 
mer skräddarsytt för AI än MDR eftersom det förstnämnda är me r detaljerat och mer 
fokuserat på kvalitet och relevans hos data. Av den anledningen anförs att IVDR kan 
utgöra en bra startpunkt fö r att tydliggöra och implementera ett juridiskt ramverk för 
AI-applikationer av hög -risk-karaktär inom hälso - och sjukvård.136 
När det gäller d igitala c hatbotar i hälso - och sjukvården så utgör  dessa inte “allmän 
rådgivning” utan vård och behandling. Följaktligen måste vårdgivare finnas och journal 
upprättas. Detta medför att även chatbotar i hälso - och sjukvården bör ses i ljuse t av 
 
133 U.S. FDA. Artific ial Intelligence and Machine Lea rning in Software as a Medical Device  (2020 -10-05) 
https://www.fda.gov/medi cal-devices/software -medical -device-samd/artificial -intelligence -and-machine -
learning -software -medical -device  
134 Proposed Regulatory Framework for Modifications to Artificial Intelligence/Machine Learning (AI/ML) -
Based Software as a Medical Device (SaMD) - Discussion Paper and Request for Feedback  (2019 -04-02) 
https://www.fda.gov/media/122535/download  
135 Linda Berglund . Dagens Medicin. Ivo granskar Danderyds AI -projekt . (2020 -02-03) 
https://www.dagensmedicin.se/a rtiklar/2020/02/03/ivo -granskar -danderyds -ai-projekt/  
136 A. Kiseleva. AI as a Medical Device: Is it Enough to Ensure Performance Transparency and  
Accountability?  (2020 -06-25) https: //papers.ssrn.com/sol3/papers.cfm?abstract_id=3627741     
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 43/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  MDR.  De bestämmelser som gäller telefonrådgivning bör även kunna till ämpas  på 
liknande sätt för chatbotar , men ifall det är tillåtet för den enskilde (läs: patienten) att 
vara anonym bortfaller många skyldigheter för vårdgivaren.  
9.3  Automatiserade  beslu t 
AI (eller AI -liknande system baserade på fasta algoritmer) kan användas för 
automatiserade beslut av olika slag . Här redogörs för  lagstiftningen när det gäller 
användning  av automatiserade beslut , i första hand inom socialtjänsten . 
Dataskyddsförordningen  (GDPR)  
Enligt artikel 22.1 i dataskyddsförordningen (General Data Protection Regulation ) ska den 
registrerade ha rätt att inte bli föremål för ett beslut som enbart grundas på 
automatiserad behandling, inbegripen profilering , vilket har rättsliga följder för honom 
eller henne eller på liknande sätt i betydande grad påver kar honom eller henne.  
Undantag från rättigheten att inte bli föremål för automatiserat individuellt 
beslutsfattande gäller enligt dataskyddsförordningen för beslut som tillåts enligt 
natio nell rätt som den personuppgiftsansvarige omfattas av och som fasts täller lämpliga 
åtgärder till skydd för den registrerades rättigheter, friheter och berättigade intressen.  
Förvaltningslagen  
Enligt 28 § första stycket förvaltningslagen (2017:900) kan bes lut fattas automatiserat. 
Bestämmelsen trädde i kraft den 1 juli 20 18. Den förvaltningsrättsliga osäkerhet som 
tidigare funnits rörande myndigheternas rätt att , utan särskild tillåtande 
författningsreglering , fatta beslut automatiserat har således undanröj ts med denna 
reglering.  
Förvaltningslagen innehåller även bestämmel ser om kommunikation och rätt att lämna 
uppgifter muntligen, rätt till omprövning och rätt till överklagande. Därutöver finns 
även generella krav på legalitet, objektivitet och proportional itet. 
Mot den bakgrunden har eSam137 i ett rättsligt uttalande gjort bedömningen att de 
generellt tillämpliga bestämmelserna i förvaltningslagen får anses innefatta sådana 
lämpliga skyddsåtgärder för den registrerade att automatiserade beslut får fattas när de 
faller inom ramen för förvaltni ngslagens tillämpningsområde och är överklagbara.138 
Enligt eSams uppfattning utgör dataskyddsförordningen således inget hinder mot 
automatiserat beslutsfattande enligt förvaltningslagen.  
 
137 eSam (eSamverkansprogrammet) är ett medlemsdrivet program för samverkan mellan 23 myndi gheter 
och SKL.  
138 eSams  rättsliga uttalande, dnr/ref: VER 2017:57. (2018 -03-19) 
http://www.esamverka.se/downloa d/18.1d63d1d4162d1fa77 f4264b/1523951705890/Ra%CC%88ttsligt%2
0uttalande%20art%2022%20autobeslut.pdf    
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 44/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  En kommun som utnyttjat denna möjlig het är Trelleborg, där RPA ( robotic process 
automation ) använts för automatiserade beslut inom socialtjänsten för 
biståndsansökningar.139 Detta har samtidigt varit omdebatterat.140 
I ett projekt med stöd från Vinnova använder sig Norrtälje kommun av AI/ML som 
beslutsstöd vid orosanmälningar  rörande barn och unga.141 
Kommunallagen  
När det emellertid gäller beslut som fattas enligt kommunallagen (2017:725) av 
kommunala myndigheter, har  Sveriges Kommuner och Regioner (SKR)  gjort 
bedömningen att det i dagsläget inte finns något utrymme för helt automatiserade beslut 
där ingen människa deltar i beslutet.  
I enlighet med detta har SKR  under  våren 2019 riktat en hemställan till 
regeringen  att ändra kommunallagen  så att den inte hindrar automatiserat 
beslutsfattande .142 Det har resultera t i utredn ingen ”En väl fungerande ordning för val 
och beslutsfattande i kommuner och regioner”  Dir. 2020:10 . Utredaren ska bland annat 
(i) ta ställning till hur en möjlighet till automatiserat beslutsfattande kan 
införas i kommuner och region er, (ii) särskilt överväga hur ett automatiserat 
beslutsfattande bör förenas med principerna för det kommunala 
beslutsfattandet, stadgan och dataskyddsf örordningen, och (iii) föreslå de 
författningsändringar som bedöms lämpliga.  Uppdraget ska redovisas till 
regeringen senast den 24 mars 2021.143 
Information om algoritmer  
Vid automatisera de beslut inom offentlig förvaltning finns idag ingen skyldighet för 
myndighet er att redovisa algoritmen (eller metodiken) bakom ett förvaltningsbeslut . 
Emellertid har Digital iseringsrättsutredningen i betänkandet Juridik som stöd för 
förvaltningens digitalisering  (SOU 2018:25) föreslagit att en myndighet ska se till att 
information kan lämnas om hur myndigheten vid handläggning av mål eller ärenden 
använder algoritmer eller da torprogram som helt eller delvis påverkar utfallet eller 
beslutet vid automatiserade urva l eller beslut .144  
9.4 Ansvarsfrågan  
I tidigare avsnitt har beskrivits risker och olika fel som kan uppkomma vid användning 
av AI  inom olika branscher och samhällssektorer . En viktig fråga  i samtliga fall är – vem 
 
139 https://moten.trelleborg.se/welcome -sv/namnder -
styrelser/arbetsmarknadsnamnden/arbetsmarknadsnamnden -2018 -09-17/agenda/automatiserat -
beslutsfattande -i-kommunal -forvaltningpdf -1?downloadMode=open  
140 https://www.svd.se/obehorig -algoritm -tar-beslut -i-socialtjansten  
141 https://www.norrtalje.se/info/stod -och-omsorg/familj -barn-och-unga/projekt -for-ai-och-robotisering -av-
orosanmalan/  
142 SKR. Hemställan om ändring i kommunallagen med anledning av bestämmelse i 28 § 
förvaltningslagen om automatiserat besl utsfattande.  (2019 -05-23)  
https://skr.se/download/18.3654812616b816209bf6889a/15614631495 20/190625%20Skrivelse% 20till%2
0regeringen%20om%20automatiskt%20beslutsfattande.docx.pdf  
143 https://www.regeringen.se/4a4a88/contentassets/ff4ff714e67248aa8cafc2a49b4e8d54/en -val-
fungerande -ordning -for-val-och-beslutsfattande -i-kommuner -och-regioner -dir.-202010.pdf  
144 Digitaliseringsrättsutredningen  SOU 2018:25  https://www.regeringen.se/rattsliga -dokument/statens -
offentliga -utredningar/2018/03/sou -201825/    
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 45/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  bär ansvaret?  Användaren av AI-tjänsten? Lever antören av tjänsten? AI-
programmera ren? Eller andra aktörer som varit involverade i tjänsten ? 
Ansvarsfrågan kommer att bli  allt viktigare , till exempel  för försäkringsb olagen som har 
anledning att förvänta sig ett tydligt regelverk  som grund för ersättningsprinciper . När 
avancerade robotar , autonoma maskiner  och AI -system  blir allt vanligare i samhället 
kommer de också oundvikligen att orsaka olyckor och även dödsfall .145 
Dessa f rågor angående  ansvar och vad tekniken få r användas til l, kan förväntas bli fler 
allt eftersom tekniken utvecklas och dess användningsområden breddas. AI-system kan 
antingen vara vad vi här kallar ”äkta AI”, det vill säga ett autonomt system med ada ptiva 
algoritmer för ständigt lärande och ständig optimering, eller AI i form av fasta 
algoritmer som ligger till grund för en statisk regelstyrning. Det finns juridiska 
implikationer kopplade till skillnaden mellan dessa båda ty per av AI, inte minst inom 
e-hälsa. Idag ses AI som mjukvara och regleras därmed av den medicintekniska 
förordningen, MDR. Enligt tolkning av regelverket , som beskrivits ovan,  är ”äkta AI” 
inte tillåtet i klinisk användning inom hälso - och sjukvård, efters om den är att se som en 
adaptiv, kontinuerligt och autonomt uppdaterande mjukvara. Enligt MDR måste en AI -
lösning valideras och CE -märkas i statiskt format med lärandefunktionen avstängd inför 
klinisk användning.  
Denna lagtolkning, som syft ar till att vär na patientsäkerheten, inneb är också att fördelar 
med AI som ett ständigt lärande och optimerande verktyg kan komma att hämmas  och 
därmed  kan dess fulla potential inte  nyttjas.  
Avslutningsvis ska nämnas att a nsvar sannolikt kommer utkrävas på flera nivåer.  När 
det gäller hälso - och sjukvård oc h socialtjänst är vårdgivare och den som bedriver 
socialtjänst alltid ytterst ansvar ig för  den verksamhet som bedrivs och för den 
utrustning som man väljer att använda. Om det inträffar en skada vid användning  av AI 
kan det också röra sig om ett  handhavandefel som faller inom det personliga 
yrkesansvaret. Men om det är fel på utrustningen lär ansvar också kunna ut krävas av 
tillverkare  eller leverantör.  Sannolikt  måste ansvarsfrågan  utredas i varje enskilt  fall. 
9.5 Ny lagstiftning för AI -forskning ? 
Som nämnts ett flertal gånger ovan så behövs vid AI -utveckling stora mängder relevant 
data. I Finland stiftades 2019  en lag om sekundär  användning av personuppgifter från 
social - och hälsovård. Denna lag syftar till att skapa  en bättre grund för prediktiv a nalys, 
prognoser baserade på matematiska modeller, och för användning av AI. ”Dessa 
teknologier gör det möjligt att utnyttja stora datamassor bättre än tidigare till exempel i 
det professionella vårdarbetet och i beslutsfatt andet.”146 Lagens syfte är också  att trygga 
skyddet för individens tillitsskydd samt rättigheter och friheter vid behandlingen av 
personuppgifter . 
 
145 Maria Gunther. Dagens Nyheter. Vem får skulden n är en rob ot dödar?  (2019 -04-06) 
https://www.dn.se/nyheter/vetenskap/vem -far-skulden -nar-en-robot -dodar/   
146 Lag om sekundär  användning  av personuppgifter  inom  social - och hälsovå rden (552/2019).  
(2019 -04-26) https://finlex.fi/sv/laki/alkup/2019/20190552    
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 46/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  Den svenska Kommittén för teknologisk innovation och etik (Komet) har identifierat 
regelhinder som hämmar ansvarsfull utveckling och användni ng av nya tekniska 
lösningar inom hälsodataområdet.  Därför har Komet  nyligen  föreslagit i en skrivelse till  
regeringen att en utredning skyndsamt  bör tillsätt as för att se över lagstiftning en som 
styr insamling och delning av hälsodata. Utredningen bör ha sä rskilt fokus på 
organisation och tillämpningsområde för sekundäranvändning av hälsodata. 
Sekundäranvändning av hälsodata innebär  att använda personuppgifter som samlats in 
inom hälso - och s jukvård och socialtjänst för andra ändamål.  
Angelägna frågor i utre dningsarbetet  rör: 
• Ansvarsfördelning mellan staten, huvudmännen och andra berörda aktörer 
avseende hälsodata.  
• Nationell reglering av sekundäranvändning av hälsodata.  
• Ändamål för sekundäranvändning av hälsodata, till exempel utveckling och 
innovation, styrn ing och tillsyn av myndigheter, planering och utredning inom 
myndigheter samt undervisning.  
• Organisering och tillämpning av sekundär användning av hälsodata, till exempel 
om någon myndighet bör få i uppdrag att på begäran om information samla in, 
samköra oc h lämna ut uppgifter som bygger på sekundäranvändning av 
hälsodata. Med detta avses att på begäran samla in personuppgifter från oli ka 
personuppgiftsansvariga och genom att samköra dem producera avidentifierad, 
anonymiserad eller pseudonymiserad informatio n åt den som framställt 
begäran.  
• Förutsättningar för en federerad lösning där hälsodata hanteras i flera 
distribuerade datakällor, i  förhållande till att data i stället lagras centralt inom en 
myndighet eller motsvarande.  
• Eventuella hinder, oklarheter elle r motsättningar i gällande lagstiftning och, där 
det är relevant och möjligt, lämna förslag på eventuella författningsändringar.  
Komet lyfter tydliga etiska aspekter, framför allt målkonflikten mellan den enskilda  
patientens integritet och möjligheten att i framtiden erbjuda bättre vård till följd av ny 
kunskap från forskning och innovation .147 
I syfte att förbereda för gränsöverskridande sekundäranvändning av hälsodata har EU -
kommissionen utlyst en Joint Action – Towards a European Health Data Space  (TEHDAS) . 
Finland  har genom den statliga innovationsmyndigheten Sitra utsetts till koordinator fö r 
detta konsortium om drygt 20 länder. När detta skrivs befinner sig TEHDAS i 
ansökningsfasen.  Sverige ingår i konsortiet, bland annat representerat av 
E-hälsomyndighe ten i egenskap av competent authority  (av regeringen utsedd 
expertmyndighet) . E-hälsomyndigheten medverkar aktivt som ledare av ett work 
package inriktat på de olika ländernas tolkning av GDPR , tillståndsmyndigheter  samt 
handläggning av ansökningar om att använda data för forskning, innovation eller 
framtagande av regelverk ( policymak ing). TEHDAS -programmet kan ses som en del av 
EU-kommissionens fortsatta arbete i syfte att ta fram ett regelverk för säkerhet, ansvar, 
grundläggande rättigheter och data -aspek ter inom AI, och en dataförordning som 
 
147 https://www.ko metinfo.se/wp -content/uploads/2020/10/Komet_pressmeddelande_20201015.pdf    
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 47/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  fastställer villkor för kontroll och föru tsättningar för att dela data, för medborgare och 
näringsliv.148 
När det gäller sekundäranvändning av potentiellt integritetskänslig hälsodata så kan 
etablerandet av regulatorisk a sandlådor ( regulatory sandboxes ) bidra till att säkerställa en 
tillfällig skyddad miljö för detta. I sin nationella AI -strategi lyfter Finland fram ett 
generellt beho v av regulatoriska sandlådor149. Storbritannien (genom NHSx) och 
Singapore har beskrivit s atsningar på regulatoriska sandlådor för AI med särskilt fokus 
på hälso - och s jukvård samt omsorg.150, 151, 152 
10. Kompetensförsörjning  
Allt fler svenska företag  såväl som myndigheter  satsar på AI .153 I en artikel  om detta  
redogjordes för de hetaste jobbtitlarna , här i försök att översätta de ssa till svenska : 
Maskininlärningsingenjör ( Machine Learning Engineer), Djupinlärningsingenjör ( Deep 
Learning Engineer), Senior datavetenskapare ( Senior Data Scientist), Visuell 
dataingenjör ( Computer Vision Engineer), Datavetensk apare ( Data Scientist), 
Algoritmutvecklare ( Algorithm Developer), Junior datavetenskapare ( Junior Data 
Scientist), Utvecklarkonsult ( Developer Consultant), AI -chef ( Director of Data 
Science), AI -ledare och dataanalytiker ( Lead Data Scientist) .154 
Denna lista  stärker  bilden av att AI inte enbart kommer ta över ett flertal jobb i 
samhället, utan även kommer  att bidra till att skapa nya . 
Det finns tydliga tecken på att bristen på dessa kompetenser kommer att öka både i 
Sverige  och internationellt framöver . Arbet sförmedlingen bedömer att efterfrågan på 
mjukvaru - och systemutvecklare kommer vara fortsatt stor de kommande åren. Även 
om många utbildas inom området väntas det inte vara tillräckligt för att möta 
efterfrågan på fem års sikt .155  En kompetensbrist a v det ta slag riskerar att  hämma 
utveckling och implementering av AI.  
 
148 Commission Work Programme 2021 A Union of vitality in a world of f ragility . (2020 -10-19) 
,https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/2021_commission_work_programme_en.pdf    
149 Publications of the Ministry of Economic Affairs a nd Employment Ministry 47/2017 Finland’s Age of 
Artificial Intelligence, Turning Finland into a leading country in  the application of artificial intelligence 
Objective and recommendations for measures, s. 44:  
https://julkaisut.valtioneuvosto.fi/bitstream /handle/10024/160391/TEMrap_47_2017_verkkojulkaisu.pdf   
150 Artificial Intelligence: How to get it right . Putting policy into practice for safe data -driven innovation in 
health and care. NHSx, (oktober 2019) https://www.nhsx.nhs.uk/media/do cuments/NHSX_AI_report.pdf   
151 Regulatory sandbox for AI needed to test and build systems, NHSX says. Digitalhealth . (2020 -02-12) 
https://www.digitalhealth.net/2020/02/regulatory -sandbox -for-ai-needed -to-test-and-build -systems -nhsx -
says/   
152 Licensing Experimentation and Adaptation Programme (LEAP) - A MOH Regulatory Sandbox, Ministry 
of Health, Singapore. (september 2018)  
https://www.moh.gov.sg/home/our -healthcare -system/licensing -experimentation -and-adaptation -
programme -(leap) ---a-moh-regulatory -sandbox   
153 Martin Wallström. SvD. Nästan alla företag satsar på AI -projekt . (2019 -07-21)  
https://ww w.svd.se/kraftig -okning -av-ai-projekt -nastan -alla-foretag -satsar   
154 M. Wallström. SvD. S ug efter AI -experter – här är nya heta jobben . (2019 -07-21)   
https://www.svd.se/s ug-efter-ai-experter --har-ar-hetaste -jobbtitlarna  
155 Arbetsförmedlingen. Mjukvaru - och systemutvecklare . https://arbetsformedl ingen.se/for -
arbetssokande/valj -yrke/framtidsutsikte r/yrkeskompassen/#/yrkesprognos/2512     
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 48/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  Som framgår av denna rapport är det också av stor betydelse att de programmerare, 
datavetenskapare och AI -chefer som ska forma en långsiktigt hållbar AI inom 
exempelvis e -hälsa, har adekv at utbi ldning och kunskap även inom etik, juridik och 
mänskliga rättigheter.  
Enligt rapporten  Discriminating systems, Gender , Race, and Power in AI156 är det 15 procent  
av AI -forskar na på Facebook och 10  procent  på Google  som är kvinnor .157 Enligt 
rapporten är situat ionen liknande inom  akademin . Nyligen genomförda studier visar att 
18 procent  av författarna på ledande AI -konferenser är kvinnor158, samtidigt som  mer 
än 80  procent  av AI -professorer na är män159. 
Detta understryk er vikten av att mångfalden stärks på området , för att minska risk en för 
bias/diskriminering i framtidens AI-lösningar , till exempel  inom e-hälsa.  
För framgångsrika AI -satsningar inom e -hälsa så är det naturligtvis av betydelse att även 
personal inom hälso - och sjukvård samt omsorg får utbildning inom detta område. 
Därutöver finns sannolikt ett allmänt behov av ökad kunskap om AI och dess betydelse 
för vårt framtida samhälle . En omfattande  satsning på att tillgodose detta behov är den 
online -kurs som Finland erbjuder sin befolkning – och andra . Under si n tid som 
ordförandeland i EU uttalade Finland ambitionen att utbilda 1  procent av EU:s 
befolkning, och hittills har drygt en halv miljon människor över hela världen klickat sig 
igenom kursen .160 
 
11. Frågor  för fortsatt  diskussion  
E-hälsomyndighetens fokusrapp orter , varav föreliggande är en,  ska beskriva och 
diskutera ett aktuellt område som har betydelse för e -hälsoutvecklingen i Sverige, och 
därigenom bidra till uppfyllandet av Vision e -hälsa 2025. Denna rappo rt är ett 
diskussionsunderlag som belyser i första  hand ö vergripande etiska och juridiska frågor 
som kan ses som  avgörande för en god AI -utveckling, i synnerhet de som uppstår inom 
hälso - och sjukvård och omsorg. Även andra viktiga aspekter har berör ts, såsom 
kompetensförsörjning inom området.   
Rapporten har visat på AI:s potential men även på de risker som föreligger. AI kommer 
med stor sannolikhet  att förändra vårt samhälle  och bidra till nytta och stora vinster 
inom vitt skilda områden,  bland annat inom hälso - och sjukvård samt omsorg . Några 
frågor är emellertid viktiga att fortsätta belysa och diskutera:  
 
156 Sarah Myers West  et al., DISCRIMINATING SYSTEMS  - Gender, Race, and Power in AI . (april 2019) 
https://ainowinstitute.org/discriminatingsystems.pdf  
157 T. Simonite. WIRED . AI is the future - but where are the women?.  (2018) 
https://www.wired.com/story/arti ficial-intelligence -researchers -gender -imbalance/  
158 Element AI. Global AI Talent Report . (2019 ) https://jfgagne.ai/talent -2019/  
159 Artificial Intelligence Index 2018.  
http://cdn .aiindex.org/2018/AI%20Index%202018%20Annual%20Report.pdf  
160 Welcome to the Elements of AI free online course!  https://www.elementsofai.com/     
 
Dokumentnamn:   Fokusrapport – Artificiell intelligens och e -hälsa  (dnr 2020/00180 ) 49/49 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  • AI förutsätter  stora mängder data  som bör vara strukturerad161, adekvat och av 
god kvalitet. Data ska vara representativt och utan bias samtidigt som hänsyn 
tas till den personliga integriteten . Hur skapa r vi rätt avvägning mellan 
samhällets och individens bästa  – och behöver dessa stå i motsats till varandra ? 
• Idag ses AI som mjukvara och regleras därmed av den medicintekniska 
förordningen , MDR . ”Äkta AI” är enligt regelverket inte tillåtet i klinisk 
använ dning inom hälso - och sjukvård, eftersom den är att se som en adaptiv, 
kontinuerligt och autonomt uppdaterande mjukvara. Medför  regelverket att 
AI:s fulla potential  inom hälso - och sjukvården  som ett ständigt lärande och 
optime rande verktyg hämmas ? 
• AI-liknande lösningar  kan användas  för automatiserade beslut, t ex inom 
socialtjänsten. Dataskyddsförordningen GDPR innehåll er ett förbud mot detta, 
vilket emellertid  kan upphävas genom nationell lag vilket anses vara fallet 
genom förvaltningslagen. Samtidigt för bjuder dock kommunallagen 
automatiserade beslut. Utgör detta ett hinder för en önskad AI -utveckling? Och 
om så är fallet, hur kan hindret i så fall undanröjas på ett säkert sätt? (frågan 
utreds enligt  Dir 2020:10162) 
• Arbetsmarknadsprognoserna förutspår en br ist på kompetens för framtida 
utveckling av AI och hantering av Big Data. Hur säkerställs  den framtida 
kompetensförsörjning en? 
• Hur säkerställer vi att alla människor får ta del av den optimering av välfärden 
som AI kan möjliggöra?  Det är grundläggande utif rån hälso - och 
sjukvårdslagens portalparagraf rörande vård på lika villkor för hela 
befolkningen. Grundläggande för en långsiktigt framgångsrik och hållbar 
utveckling och tillämpning av AI inom e -hälsa är också att medborgare såväl 
som vård - och omsorgs personal har förtroende för, och tillit till dessa 
hjälpmedel. En avslutande viktig fråga är då: H ur informerar och utbildar vi alla 
berörda i samhället  – medborgare, patienter  och brukare, professione rna, 
beslutsfattare ? Detta för  att nödvändig tillit ska kunna etableras  och bibehållas .  
 
161 Strukturerad d ata exempel vis att g runddata dels på organisations nivå men  även  kliniska grunddata 
kopplat till standard som exempelvis SNOMED CT  
162 En väl fungerande ordning för val och beslutsfattande i kommuner och regioner  (2020 feb)  
https://www.regeringen.se/rattsliga -dokument/kommittedirektiv/2020/02/dir. -202010/   

2022-12-02: Förstudie om ett statligt, nationellt datautrymme för bilddiagnostik

2022-12-02: Preliminary study on a state, national data space for image diagnostics

 Diarienummer  
 2021/03122  
 
Förstudie om ett 
statligt, nationellt 
datautrymme för 
bilddiagnostik 
(S2021/05259)  
Slutrapport  
 
2 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport   
  
Denna publikation skyddas av upp hovsrättslagen. Citera gärna rapporten men 
uppge alltid källa: Rapportens namn, år och E -hälsomyndigheten.  
 
Publicerad: E -hälsomyndigheten, december , 2022.   
Diarienummer: 2021/03122  
Adress: Södra Långgatan 60, Kalmar  
             Sankt Eriksgatan 117, Stockholm  
E-post:  registrator@ehalsomyndigheten.se  
Telefon: 010 -458 62 00  
www.ehalsomyndigheten.se    
 
 3 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
Dnr. 2021-03122 
 
Förord  
E-hälsomyndigheten har fått regeringens uppdrag att genomföra en förstudie 
om ett ”statligt, nationellt datautrymme  för bilddiagnostik ”, som i första 
skedet ska omfatta en datadelningstjänst inom mammografiområdet. Förslag i 
form av en eller flera piloter förväntas gynna både primär användning och 
sekundär användning av hälsodata . Uppdraget har delredovisats till 
Regeringskansliet  vid tre tillfällen och slutrapporteras härmed den 1 
december 2022.  
Slutrapport en beskriver förslag till pilot för en datadelningstjänst som kan 
bidra till ökad data - och patientsäkerhet samt en mer likvärdig vård över hela 
landet . Initialt rör det mammografi, men  uppdraget från regeringen att 
genomföra en förstudie om ett nationellt datautrymme antyder att detta är 
inledningen på ett långsiktigt utvecklingsarbete som ska omfatta en mångfald 
av hälsodata. Om denna datadelningstjänst ka n kombineras med en effektiv 
sökfunktion , för vård respektive forskning, så skulle det ge stort mervärde. 
Även patiente r ska ha möjlighet att  nyttja dessa tjänster för att kunna ta del 
av, och utöva  kontroll över , sina egna hälsodata.  I denna förstudie beskrivs en  
sökfunktion i form av  ett patientdataindex. Samtidigt konstaterar vi att fortsatt 
utredning krävs för att klargöra  förutsättningar för en centraliserad 
indexlösning  i relation till en  distribuerad indexlösning.  
I slutrapport en redogörs även för yt terligare faktorer  och rekommendationer 
kopplade till ökad interoperabilitet , vilket är en förutsättning för etablering av 
ett nationellt hälsodat aområde.  
Rapporten är framtagen av enhetschef Michel Silvestri, lösningsarkitekt Jens 
Fridsén, UX -specialister Linus Ersson och Anette Sunna, jurister Joakim 
Beck -Friis och Tina Chavoshi, utredare Petra Griekspoor Berglund, Gustaf 
Hedström, Max Herulf, Bessam Saleh, kommunikationsstrateg Ulrika 
Borgelin Stoltz, samt fo rskare Victor Kardeby (RISE). I den slutgiltiga 
handläggningen har avdelningschef Annemieke Ålenius medverkat. Michel 
Silvestri har varit föredragande. Beslut om rapporten har fattats av 
generaldirektör Gunilla Nordlöf.  
 
Gunilla Nordlöf  
Generaldirektör    
 
4 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport   
Sammanfattning  
E-hälsomyndigheten fick i juni 2021 i uppdrag att genomföra en förstudie om 
ett statligt, nationellt datautrymme för bilddiagnostik  (S2021/05259 delvis) . 
Förstudien ska innehålla  förslag på en eller flera piloter för utveckling av en 
första version av en datadelningstjänst för mammografi . Syftet är att öka 
möjligheterna för datadelning för både  primär användning (hälso - och 
sjukvård)  och sekundäranvändning  (bland annat forskning) . 
Initialt rör detta uppdrag mammografi, men  uppdraget från reger ingen att 
genomföra en förstudie om ett nationellt datautrymme antyder att detta kan 
ses som inledningen på ett långsiktigt utvecklingsarbete som ska omfatta inte 
bara annan bilddiagnostikdata utan också hälsodata generellt.  
Behovsanalys en visar att de frä msta behoven inom primäranvändning som 
idag inte kan mötas är att kunna söka nationellt efter bildrelaterade hälsodata, 
att snabbt få tillgång till historisk a bildrelaterade hälsodata utanför den egna 
regionen samt att ha enkel tillgång till ett nationellt  lagringsutrymme för 
bilddiagnostik. Alla dessa behov har tydliga kopplingar till patientsäkerhet 
och möjligheter att på ett effektivt sätt bedriva god vård. De behov som idag 
inte kan mötas vad gäller sekundäranvändningen är, utöver de behov som 
redan ide ntifierats även för primäranvändning, att ha en samlad ingång till 
ansökan om bildrelaterade hälsodata för forskning samt kunna få vägledning i 
samband med ansökningsprocessen. Därtill kommer behov av standardiserat 
format och enhetlig kvalitet på data sam t tillgång till, och hantering av, stora 
datamängder  bland annat för AI -forskning. Utifrån  behovsanalys en har vi 
tagit fram ett flertal användningsfall  med lösningsförslag till it -arkitektur som 
visar hur önskat läge kan uppnås för en effektivare och säkrare datadelning.  
En teknisk och rättslig analys har därefter resulterat i  följande förslag:   
• E-hälsomyndighetens förslag: Pilot datadelningstjänst  
E-hälsomyndigheten ges  i uppdrag att genomföra en fördjupad förstudie i 
form av en pilot avseende  en data delningstjänst  för såväl primär - som 
sekundäranvändning av hälsodata.  Piloten omfattar design av tänkta 
systemdelar och tekniska lösningar på en mer detaljerad nivå. Piloten 
föreslås testas för minst tre olika vårdgivare (representerande minst två   
 
 5 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
olika re gioner och en privat vårdgivare) och minst  en 
forskningshuvudman. Inledningsvis används av säkerhetsskäl endast 
syntetiska och/eller anonymiserade data. En central lagringsyta under 
statligt huvudmannaskap etableras med dedikerade ytor för medverkande 
vårdgivare. En modell för säker behandlingsmiljö tas fram, testas och 
utvärderas. API - och webbgränssnitt utformas och implementeras för 
användarna. Tjänsten ska vara digital och utgöra en  del av infrastrukturen 
i ett statligt, nationellt hälsodata område . Inom  ramen för piloten bör även 
tekniska och rättsliga förutsättningar för obligatorisk anslutning till 
datadelnings tjänsten , utredas .  
• Om datadelningstjänsten ska kunna användas fö r att vårdgivare ska 
kunna dela hälsodata till patienter , om patienten själv, behöver 
E-hälsomyndigheten ett rättsligt stöd för att behandla patientens  känsliga 
personuppgifter  och för att  tillhandahålla och administrera 
datadelningstjänsten.  Utifrån en genomförd pilot och förstudie kan även 
en konsekvensutredni ng i enlighet med förordningen (2007:1244) om 
konsekvensutredning vid regelgivning presenteras . 
Utifrån nuvarande underlag uppskattas kostnaderna för utvecklingen av 
en nationell  datadelningstjänst  i statlig regi  uppgå till 250 -500 miljoner 
kronor under en  period på 3  till 5 år. Därtill kommer årliga drifts - och 
förvaltningskostnader.   
• E-hälsomyndigheten s förslag: Forskningsändamål  
I patientdatalagens bestämmelser om  tillåtna  ändamål för 
personuppgiftsbehandling  ska inför as en ny bestämmelse som tydliggör 
att forskning är ett ändamål för vilka personuppgifter får behandlas.  
• E-hälsomyndighetens förslag : En sökfunktion som komplement till 
en datadelningstjänst  (patientdataindex)  
Förstudiens behovsanalys visar att en sökfunktion skulle  underlätta och 
förbättra användningen av den föreslagna datadelningstjänsten , både för 
primär - och sekundäranvändning . Hälso - och sjukvården respektive 
forskningen har dock olika behov när det gäller sökningens komplexitet, 
omfattning, och brådskandegrad. Det kan därför vara motiv erat med olika 
användaranpassade lösningar. Förstudiens genomgång av 
lösningsarkitektur visar på olika alternativa tekniska lösningar för en 
sökfunktion. Antingen kan sökfunktionen konstrueras som ett stort 
centralt index (centraliserad lösning) eller med flera mindre 
decentraliserade index (distribuerad lösning). Gemensamt för de båda   
 
6 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  lösningsalternativen är att de kan bygga på och binda samman befintliga 
lösningar och infrastruktur, en federerad lösning. E tt patientdataindex av 
detta slag , oavsett lösning salternativ, kan innebära betydande  intrång i 
den personliga integriteten för de registrerade. E -hälsomyndigheten anser 
därför att frågan om en kompletterande sökfunktion i ett statligt nationellt 
hälsodata område  behöver utredas närmare.  
Kostnaderna för  utvecklingen av patientdataindex och sökfunktion 
kommer att bero mycket på vilket lösningsalternativ som bedöms som 
mest lämpligt. Utifrån nuvarande underlag uppskattas kostnaderna för 
utvecklingen av sökfunktion och patientdataindex  uppgå till 80 -140 
miljon er kronor under en period på 3  till 5 år. Därtill kommer årliga 
drifts - och förvaltningskostnader.  
Vi föreslår att fördjupade förstudier genomförs avseende datadelningstjänsten 
och de systemdelar och tekniska lösningar som på en mer detaljerad nivå ska 
ingå, samt avseende de juridiska, tekniska och användarmässiga 
förutsättningarna för en sökfunktion baserad på i första hand distribuerade 
patientdataindex. Dessa fördjupade förstudier kommer att skapa bättre 
förutsättningar för mer träffsäkra kostnadsuppska ttningar avseende de båda 
lösningarna  
Detta uppdrag avseende ett nationellt data område  har en tydlig anknytning till 
det europeiska hälsodataområdet ( European Health Data Space , EHDS). 
Sverige kan både lära av, och bidra till, EHDS -arbetet. Effektiv och säker 
delning av hälsodata är beroende av interoperabilitet , bland annat baserat på 
internationellt överenskomna standarder . Därför  är det av stor betydelse att 
samverkan på internationell nivå  fortsätt er, till exempel  i form av EU -projekt 
som X -eHealth oc h TEHDAS.  
I denna slutrapport  beskrivs även behov  av generiska förutsättningsskapande 
komponenter och funktioner som tekniska förmågor och byggblock enligt  
Ena – Sveriges digitala infrastruktur , liksom ett väl fungerande vård - och 
omsorgsgivarregister , samt ökad  nationell kompetens avseende  
interoperabilitet . 
 
 7 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
Innehåll  
Förord  ................................ ................................ ................................ .............  3 
Sammanfattning  ................................ ................................ ..............................  4 
 Inledning  ................................ ................................ ................................  12 
1.1 Uppdraget  ................................ ................................ ........................  14 
1.2 Omfattning och avgränsningar  ................................ ........................  16 
1.3 Samråd och samverkan  ................................ ................................ .... 18 
1.4 Begrepp  ................................ ................................ ...........................  18 
 Bakgrund  ................................ ................................ ................................  19 
2.1 EU och EHDS  ................................ ................................ .................  19 
2.2 Nordic Commons  ................................ ................................ ............  21 
2.3 Findata och Health Data Hub  ................................ ..........................  21 
2.4 Regulatoriska växthus  ................................ ................................ ..... 22 
2.5 Övrigt  ................................ ................................ ..............................  23 
2.5.1  Kontroll och insyn av data om individen (I2020/02024) ...........  23 
2.5.2  Tillgängliggöra och förvalta gemensamma nationella 
specifikationer (NGS, S2019/01521)  ................................ ....................  24 
2.5.3  Infrastruktur under Ineras ansvar  ................................ ...............  24 
2.5.4  Nationella Kvali tetsregistret för Mammografi, NKM  ...............  28 
2.5.5  AI och bildanalys  ................................ ................................ ....... 29 
2.5.6  EuroHPC och GAIA -X ................................ ..............................  31 
 Metod för behovsanalys  ................................ ................................ .........  33 
3.1 Tjänstedesignprocessen  ................................ ................................ ... 33 
3.2 Intervjuer med potentiella användare  ................................ ..............  34 
 Resultat av behovsanalys  ................................ ................................ ....... 36 
4.1 Primäranvändning av bildrelaterade hälsodata  ...............................  36 
4.1.1  Nulägesbeskrivning  primäranvändning  ................................ ..... 36 
4.2 Identifierade behov vid primäranvändning  ................................ ..... 39 
4.2.1  Kunna söka nationellt efter bildrelaterade hälsodata  .................  40   
 
8 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  4.2.2  Snabb tillgång till historiska bildrelaterade hälsodata utanför egna 
regionen ................................ ................................ ................................ . 40 
4.2.3  Enkel tillgång till nationellt lagringsutrymme för bilddiagnostik 40 
4.3 Patienters möjligheter att ta del av bildrelaterade hälsodata  ...........  41 
4.3.1  Identifierade behov för patienter  ................................ ...............  41 
4.4 Sekundäranvändning av bildrelaterade hälsodata  ...........................  42 
4.4.1  Nulägesbeskrivning  sekundäranvändning  ................................ . 42 
4.5 Identifierade behov vid sekundäranvändning  ................................ ... 43 
4.5.1  Samlad ingång till ansökan om bildrelaterade hälsodata för 
forskning  ................................ ................................ ...............................  43 
4.5.2  Kunna söka efter bildrelaterade hälsodata  ................................ . 44 
4.5.3  Vägledning i samband med ansökningsprocessen  .....................  44 
4.5.4  Tillgång till, och hantering av, stora datamängder  ....................  45 
4.5.5  Standardiserat format och enhetlig kvalitet på data  ...................  46 
4.5.6  Hantering av stora datamängder för AI -forskning .....................  47 
 Förslag – från nuläge till önskat läge  ................................ .....................  48 
5.1 Datadelningstjänst för primäranvändning  ................................ ....... 48 
5.1.1  Önskat läge – Datadelningstjänst för primäranvändning  ..........  48 
5.1.2  Översiktsbild  ̶  Datadelningstjänst för primäranvändning  ........  49 
5.1.3  Fördelar med datadelningstjänsten för primäranvändning  ........  50 
5.2 Datadelningstjänst för sek undäranvändning/forskning  ...................  51 
5.2.1  Önskat läge – Datadelningstjänst för sekundäranvändning  ....... 51 
5.2.2  Översiktsbild – Datadelningstjänst för sekundäranvändning  .... 53 
5.2.3  Fördelar med datadelningstjänst för sekundäranvändning  ........  53 
5.3 Kombinerad sök - och datade lningstjänst för primäranvändning  .... 54 
5.3.1  Önskat läge – kombinerad sök - och delningstjänst för 
primäranvändning  ................................ ................................ .................  54 
5.3.2  Översiktsbild  – kombinerad sök - och delningstjänst för 
primäranvändning  ................................ ................................ .................  56   
 
 9 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
5.3.3  Fördelar med kombinerad sök - och delningstjänst för 
primäranvändning  ................................ ................................ .................  58 
5.4 Kombinerad sök - och delningstjänst för 
sekundäranvändning/forskning  ................................ ................................  58 
5.4.1  Önskat läge – kombinerad sök - och delningstjänst för 
sekundäranvändning  ................................ ................................ .............  58 
5.4.2  Översiktsbild  – kombinerad sök - och delningstjänst för 
sekundä ranvändning  ................................ ................................ .............  60 
5.4.3  Fördelar med kombinerad sök - och delningstjänst för 
sekundäranvändning  ................................ ................................ .............  61 
 Förslag på lösningsarkitektur  ................................ ................................ . 62 
6.1 Sammanfattning arkitektur  ................................ ..............................  62 
6.1.1  Identifierade arkitekturdrivande behov ................................ ...... 62 
6.2 Lösningsstrategi och överväganden  ................................ ................  64 
6.2.1  Alternativa lösningar som har övervägts  ................................ ... 64 
6.2.2  Vald lösningsstrategi  ................................ ................................ . 64 
6.2.3  Applikationsarkitektur  ................................ ...............................  78 
6.2.4  Teknisk arkitektur och infrastruktur  ................................ ..........  80 
6.2.5  Säkerhet  ................................ ................................ .....................  85 
6.3 Utestående frågor gällande arkitektur och lösningsförslag  .............  87 
 Möjligheter och hinder ur ett rättsligt perspektiv  ................................ .. 88 
7.1 Rätten till privatliv och skydd av personuppgifter  ..........................  89 
7.1.1  Tillåten personuppgiftsbehandling  ................................ ............  90 
7.2 Handlingsoffentlighet  ................................ ................................ ...... 90 
7.2.1  Eget utrymme ................................ ................................ .............  91 
7.3 Piloten datadelningstjänst  ................................ ................................  93 
7.3.1  De ändamål för vilka datadelningstjänsten kan användas  .........  94 
7.3.2  Rättslig grund för behandling av personuppgifter i 
delning stjänsten ................................ ................................ .....................  99 
7.3.3  Personuppgiftsansvar  ................................ ...............................  103   
 
10 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  7.3.4  Personuppgifternas karaktär  ................................ ....................  108 
7.3.5  Personuppgiftsbehandlingens omfattning  ................................  109 
7.3.6  Insamling av personuppgifterna  ................................ ..............  110 
7.3.7  Sammanställningsmöjligheter  ................................ .................  111 
7.3.8  Spridning av och åtkomst till personuppgifterna  .....................  111 
7.3.9  Arkivering och gallring samt använ dning av arkiverade 
uppgifter ... ................................ ................................ ...........................  112 
7.3.10  Den registrerades inflytande och rättigheter  ............................  112 
7.3.11  Användning av ny teknik – federerat lärande  ..........................  114 
7.3.12  Risker för missbruk ................................ ................................ .. 116 
7.3.13  Integritetsrisker vid utökad eller förändrad 
personuppgiftsbe handling  ................................ ................................ ... 116 
7.3.14  Sammanfattande analys och proportionalitetsbedömning  ....... 116 
7.4 Kontakt forskningshuvudman och patient  ................................ ..... 117 
7.5 En sökfunktion som komplement till en datadelningstjänst 
(patientdataindex)  ................................ ................................ ..................  118 
7.5.1  En centraliserad eller distribuerad sökfunktion?  .....................  118 
7.5.2  Ändamål med en sökfunktion  ................................ ..................  119 
7.5.3  Rättslig grund ................................ ................................ ...........  120 
7.5.4  Personuppgiftsansvar  ................................ ...............................  121 
7.5.5  Personuppgifternas karaktär  ................................ ....................  122 
7.5.6  Insamling av uppgifter till en söktjänst  ................................ ... 123 
7.5.7  Den registrerades rättigheter  ................................ ....................  123 
7.6 Stödfunktioner  ................................ ................................ ...............  125 
7.6.1  Behörighetskontroll  ................................ ................................ . 125 
7.6.2  Identitetskontroll  ................................ ................................ ...... 125 
 Kravspecifikationer  ................................ ................................ ..............  126 
 Färdplan  för fortsatt arbete  ................................ ................................ ... 127 
9.1 Kostnadsberäkning  ................................ ................................ ........  129   
 
 11 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
9.1.1  Upphandling eller egenutvecklat?  ................................ ...........  130 
9.1.2  Uppskalning  ................................ ................................ .............  131 
 Slutsat ser ................................ ................................ ..............................  132 
 Bilagor  ................................ ................................ ................................ .. 138 
Bilaga 1: Samråd och samverkan  ................................ ...............................  139 
Bilaga 2: Termer och begrepp  ................................ ................................ .... 144 
Bilaga 3: Metoder använda inom förstudien  ................................ ..............  152 
Bilaga 4: Intervjufrågor, primär - och sekundäranvändning  .......................  154 
Bilaga 5: Användningsfall  ................................ ................................ ..........  159 
Bilaga 6: Ekonomisk redovisning av uppdragets genomförande  ...............  167 
 
12 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 Inledning  
Detta regeringsuppdrag handlar om att genomföra en förstudie om ett statligt, 
nationellt data område  för bilddiagnostik, som i ett första skede  ska användas 
för delning av bilddiagnostikdata inom mammografiområdet.1 Enligt 
uppdraget  ska hänsyn tas till EU:s datastrategi och EU:s arbete med e tt 
europeisk t hälsodata område . I inledningen av 2020 presenterade Europeiska 
kommissionen en EU -strategi för data som beskriver hur ett övergripande 
europeiskt dataområde ska bidra till : 
• stordriftsfördelar av den inre marknaden  
• att gemensamma EU -regler och effektiva genomförandemekanismer 
bör säkerställa att data kan flöda inom EU och mellan sektorer  
• att EU:s  regler och värden respekteras fullt ut, i synnerhet vad gäller 
skydd av personuppgifter, konsumentskyddslagstiftning och 
konkurrenslagstiftning  
• att reglerna för åtkomst till och användning av data är rättvisa, 
praktiska och tydliga  
• att det finns tydliga o ch tillförlitliga datastyrningsmekanismer  
• att hållningen till internationella dataflöden är öppen men resolut, och 
även den grundas på europeiska värden.  
Det samhällsövergripande dataområdet ska  enligt strategin  i sin tur utgöras av 
ett antal strategiskt b etydelsefulla sektorsspecifika dataområden, däribland:   
Ett gemensamt europeiskt dataområde för hälsa, vilket är avgörande för att 
man ska kunna göra framsteg i fråga om att förebygga, upptäcka och bota 
sjukdomar samt fatta välgrundade, evidensbaserade bes lut för att förbättra 
hälso - och sjukvårdssystemens tillgänglighet, effektivitet och hållbarhet.  
EU:s datastrategi beskriver vidare att datadriven innovation kommer att 
medföra stora fördelar för befolkningen, till exempel genom bättre 
individualiserad sjukvård som kommer att tillgodose patienternas behov på ett 
bättre sätt i  och med att vårdens professioner  kan fatta databaserade beslut. 
Det gör det möjligt att skräddarsy  rätt behandling  vid rätt tidpunkt, fastställa  
sjukdomsbenägenhet och ta riktade, förebyggande åtgärder i tid.  
                                                 
1 Förstudie om ett statligt, nationellt datautrymme för bilddiagnostik (S2021/05259 delvis)    
 
 13 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
I enlighet med EU -kommissionens prioriteringar för år en 2019 -2025 
presenterades i maj 2022 ett förslag till förordning om ett europeiskt 
hälsodataområde (European Health Data Space, EHDS). Bilddiagnostik av 
cancer , tillsammans med genomikdata (data om arvsmassan) , har angetts som 
prioriterade områden för EU:s hälsodat aområde . Syftet med EHDS är att göra 
det lättare att dela och få tillgång till olika typer av hälsodata som till exempel 
elektroniska patientjournaler, bild - samt g enomikdata. Data ska kunna delas 
både för vård av patienter och i andra syften, som exempelvis forskning och 
beslutsfattande.2 
I Sverige finns idag ingen nationell samordning inom bilddiagnostik. Därför 
behövs åtgärder för att Sverige ska kunna leva upp ti ll förväntningarna på 
Europas plan mot cancer3 och EHDS, men också enligt regeringens 
nationella inriktning för artificiell intelligens, AI.4 
I juni 2022 publicerade Socialstyrelsen  en nationell utvärdering av 
mammografiscreening5 där det framgår att , trots att screening för bröstcancer 
har funnits sedan 1985 , finns det inget kvalitetsregister som är användbart för 
nationell uppföljning. Plattformen för registret , Nationellt kvalitetsregister för 
mammografi, NKM (se avsnitt 2.5.4 ) skapades redan 2014, men hittills har 
endast region Västmanland anslutit. I Nationellt kvalitetsregister för 
bröstcancer (NKBC) finns dock uppgift er om en bröstcancer har upptäckt s 
genom screening eller inte.  
Socialstyrelsen pekar i sin rapport på vikten av att kunna jämföra b ilder. Om 
kvinnan har gjort en mammografiundersökning tidigare så jämförs de nytagna 
bilderna med de tidigare  bilderna . Vid behov hämtas också de tidigare 
bilder na som är tagna på andra mammografienheter för att kunna jämföra. För 
en god jämförbarhet är de t dock viktigt att bilderna är tagna på ett 
standardiserat sätt.  Detta regeringsuppdrag syftar till att tydligt förbättra 
förutsättningarna för denna typ av bilddiagnostik.  
Även forskningen måste utökas och effektiviseras i syfte att förbättra 
förutsättnin garna för diagnostik och behandling. Genom Europas plan mot 
cancer gör EU stora satsningar för att stödja och stärka forskning och 
innovation. Det görs bland annat genom att utnyttja de möjligheter som 
                                                 
2 EUR -Lex - 52022PC0197 - EN - EUR -Lex (europa.eu)  (2022 -11-03) 
3 eu_cancer -plan_en _0.pdf (europa.eu)  (2022 -11-03) 
4 uppdrag -att-framja -offentlig -forvaltning s-formaga -att-anvanda -artificiell -intelligens (regeringen.se)  (2022 -11-03) 
5 Nationell utvärdering –bröstcancerscreening med mammografi (socialstyrelsen.se)  (2022 -11-03)   
 
14 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  digitaliseringen och den nya tekniken erbjuder samt genom att mobilisera 
finansieringsinstrument för att stödja medlemsstaterna. När detta skrivs har 
flera svenska forskningskonsortier nyligen beviljats EU -anslag inom områden 
som cancer, bilddiagnostik, genomik samt AI. Under ansökningstiden har en 
långsiktig samverkan och dialog etablerats mellan dessa inhemska 
forskningsinstitutioner och berörda svenska statliga myndigheter, främst  
kopplat till EU:s Digital Europe Programme  (DIGITAL).  
Forskning utgör ett typexempel på sekundäranvändning av hälsodata. Andra  
förslag till  ändamål för sekundäranvändning, vilka anges i 
regeringsuppdraget, kan vara innovation, statistik, kvalitetsuppföljning, 
myndighetsstyrning, tillsyn och utredning samt undervisning. Dessa stämmer 
väl överens med de ändamål som anges i förslaget till EHDS -förordning. Där 
ingår även precisionsmedicin som sekundärändamål.  
Sammanfattningsvis kan konstateras att inriktningen på detta 
regeringsuppdrag, Förstudie om ett statligt, nationellt datautrymme för 
bilddiagnostik , ligger tydligt i linje med EU:s strategier för att bekämpa 
cancer och för att utveckla samt effektivisera nyttjandet av data, liksom med 
EU:s ambition att skapa ett europeiskt hälsodataområde, EHDS. Med de 
exempel som ges ovan är det också tydl igt att ökad tillgång på hälsodata kan 
ge betydande vinster och besparingar, räknat både i pengar och i liv.  
1.1 Uppdraget  
E-hälsomyndigheten har fått i uppdrag att genomföra en förstudie om ett 
statligt, nationellt data områd e för delning av bilddiagnostikdata . Förstudien 
ska ge förslag på ett eller flera pilotprojekt för en statlig federeringslösning 
som i möjligaste mån ska binda samman befintlig infrastruktur. Data områd et 
ska i ett första skede användas för delning av bilddiagnostikdata inom 
mammografi. Möjl igheten till datadelning ska i ett senare skede kunna 
kompletteras med ett nationellt screeningregister. I förstudien i ngår att 
kartlägga och beskriva de juridiska och tekniska förutsättningarna för att 
implementera ett hälsodata områd e i Sverige, samt lämn a lösningsförslag. 
Inom uppdraget ska myndigheten stödja och främja en eventuell svensk 
ansökan ur Digital Europe Programme  (DIGITAL)6 och ta hänsyn till EU:s 
datastrategi7 samt arbetet med det europeiska hälsodataområdet, EHDS8. 
                                                 
6 The Digital Europe Programme | Shaping Europe’s digital future (europa.eu)  (2022 -11-03) 
7 EU:s datastrategi | Europeiska kommissionen (europa.eu)  (2022 -11-03) 
8 Ett europeiskt hälsodataområde (europa.eu)  (2022 -11-03)   
 
 15 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
Vidare ska regionernas til lgång till data och tjänstens användningsmöjligheter 
inom och mellan regioner, externa parter och över landsgränser säkras. 
Tjänsten bör vidare beakta de analyser som Kommittén för teknologisk 
innovation och etik (Komet) gjort inom området försöksverksamhe ter, med 
koppling till regelverk, även kallade regulatoriska växthus.9,10 
Utifrån ovanstående har myndigheten valt att se denna förstudie som en första 
ansats mot ett nationellt hälsodata områd e i en vidare mening. Det ska vara 
uppskalningsbart så att det med tiden ska kunna omfatta även andra bilddata 
än radiologiska mammografidata, men också annan hälsodata utöver 
bilddiagnostik. Det nationella data områd et ska också kunna knytas till, inte 
bara europeisk nivå genom EHDS, utan också till nordisk nivå genom  arbetet 
med Nordic Commons11 (Figur 1).  
Det nationella hälsodataområdet ska också tydligt dra nytta av samt bidra till 
Ena – Sveriges digitala infrastruktur .12  
 
Figur 1. Figuren visar olika nivåer av hälsodataområde, från specifika data -
/informationsmäng der såsom mammografidata som utgör delmängder av ett 
nationellt data områd e som i sin tur kan utgöra del av dataområden på nordisk samt 
europeisk nivå, för primäranvändning såväl som sekundäranvändning av hälsodata. 
Ett statligt, nationellt  hälsodat aområd e ska bidra till och i möjligaste mån dra nytta  
av förvaltningsgemensamma förmågor och byggblock som ingår i Ena – Sveriges 
digitala infrastruktur.  
 
9 Växthus för data och innovation | KOMET (kometinfo.se)  (2022 -11-03) 
10 Försök -för-teknologisk -innovation_Komet -beskriver -2019_09.pdf (kometinfo.se)  (2022 -11-03) 
11 A vision of a Nordic secure digital infrastructure for health data: The Nordic Commons | NordForsk  (2022 -11-03) 
12 Ena – Sveriges digitala infrastruktur | DIGG  (2022 -11-03) 
  
16 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  Datautrymme eller dataområde?  
I det regerings uppdrag som myndigheten fick sommaren 2021 används 
begreppet datautrymme . I ett senare skede, efter att förslaget till EHDS -
förordning presenterats i maj 2022, fastslogs att begreppet dataområde  ska 
användas som svensk översättning av data space . Vi har i uppdraget tolkat 
”datautrymme” och ”dataområde” som samma sak . För enhetlig benämning 
och ökad tydlighet används därför genomgående i denna rapport begreppet 
”dataområde ”, även på nationell nivå . 
Delredovisning till regeringskansliet (Socialdepartementet och 
Infrastrukturdepartementet) har genomförts muntligt i okto ber 2021 och i 
slutet av september 2022, samt skriftligt i mars 2022.  
1.2 Omfattning och avgränsningar  
Detta regeringsuppdrag gäller en förstudie om ett statligt, nationellt 
dataområd e för bilddiagnostik, men är i uppdragsbeskrivningen avgränsad till 
mammograf iområdet. Samtidigt anges att förstudien ska beakta arbetet med 
EHDS liksom andra länders arbete med datadelning (utan specificering). 
Myndighetens tolkning av detta ligger till grund för att slutrapporten 
presenterar behovsanalys och lösningsförslag  speci fikt inom mammografi . 
Samtidigt diskuteras även  förutsättningar för uppskalning, till annan 
bildiagnostikdata och i viss mån även till hälsodata generellt.  
Bröstradiologi omfattar i huvudsak screening och kliniska undersökningar 
med tvådimensionell mammografi, ultraljud och magnetresonanstomografi 
(MR). Därutöver används alltmer digital bröst -tomosyntes , en tredimensionell 
skiktröntgen med flera projektioner utifrån flera vinklar, som är en fördelaktig 
undersökningsmetod vid exempelvis ökad brösttäth et då en tumör kan vara 
svårupptäckt. Denna metod kallas ibland 3D -mammografi.13 
Behovsanalys och l ösningsförslag  som redovisas i rapporten utgår emellertid, 
i enlighet med uppdragets instruktioner, från 2D -mammografi, det vill säga 
slätröntgenundersökning av bröst. Vid fortsatt utveckling av ett statligt, 
nationellt data område  bör hänsyn tas till möjligheter att inkludera även andra 
typer av bilddiagnostik och hälsodata. I de nna slutrapport berörs dessa 
aspekter, med sikte på ett mer heltäckande hälsodata område i framtiden.  Av 
den anledningen  redogjordes i delredovisning 2 för bilddiagnostikens och 
                                                 
13 FULLTEXT01.pdf (diva -portal.org)  (2022 -11-03)   
 
 17 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
mammografins historik i vidare bemärkelse, i syfte att skapa en förståelse för 
vad bilddiagnostik är och hur området har vuxit fram.  
Primär - såväl som sekundäranv ändningens (i denna förstudie, forskningens)  
behov har varit drivande i uppdraget . En omfattande nuläges -/behovsanalys 
har genomförts för olika kategorier av använd are och ligger till grund för de 
lösningsförslag som redovisas.  
De legala förutsättningarna för datadelning är av grundläggande betydelse. 
Det ingår i uppdraget att identifiera eventuella författningsändringar som kan 
komma att behövas. I tidigare delredovisning 2 har gällande rätt för 
datadelning redovisats, i syfte a tt därifrån kunna göra avstamp och i denna 
slutrapport peka på nödvändiga eller sannolika författningsändringar.  
Förstudien ska också innehålla en integritetsanalys , vilken ingår  i kapitel 7 
Möjligheter och hinder ur ett rättsligt perspektiv .  
Datamängder som bör utgöra grunddata ska identifieras. Vi konstatera r i 
uppdraget  att det kvarstår oklarheter kring definition, avgränsning och 
identifiering av grunddata inom hälso - och sjuk vårdsområdet. 
E-hälsomyndigheten har via myndigheten Digg ett regeringsuppdra g att 
etablera grunddatadomänen Hälsa, vård och omsorg. I denna förstudie  om ett 
nationellt hälso dataområd e, liksom i flera andra pågående regeringsuppdrag 
och utredningar inom området hälsodata , så kan grunddata sannolikt 
identifieras inom olika  stödfunkt ioner såsom vård - och omsorgsgivarregister, 
register över vårdpersonal med mera.  Digg  definierar, i samverkan med andra 
myndigheter, flera nationella  grunddatadomäner som till exempel Person och 
Företag.  
Utöver grunddata ska även behov av gemensamma digitala infrastrukturer 
identifieras. Detta diskuteras i rapporten , bland annat med avseende på 
avgränsningar, utveckling och förvaltning av olika delar av nationell digital 
infrastruktur. Ett statlig t, nationell t hälsodata områd e ska bidra till  Ena – 
Sveriges digitala infrastruktur, men ska också kunna anslutas  till 
gränsöverskridande datadelning inom EHDS och Nordic Commons.  
Förstudien ska också beakta andra länders organisering för datadelning och 
jämföra med svenska förutsättningar. Som introduktion/kom plettering till det 
som redovisas i denna slutrapport kan hänvisas till tidigare delredovisning 2   
 
18 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  som innehåller en kortfattad genomlysning av tre länders lösningar för 
datadelning ; Danmark, Finland och Frankrike.14  
Denna förstudie ska även innehålla kravs pecifikation och kostnadsberäkning 
kopplat till de förslag som lämnas.  
Tillit är en central del av datadelning, särskilt för hälsodata som omfattar 
persondata. Regeringsbeslutet för uppdraget understryker vikten av säkerhet 
för den enskilde, och att ökad d atadelning måste ske under kontrollerade och 
säkra former. Individen eller personuppgiftsansvarig ska ha en hög grad av 
kontroll över hur, när och i vilka syften data kan komma att delas. Miljö för 
lagring och överföring av data ska ha en hög grad av säker het. Detsamma bör 
gälla den miljö där data behandlas (analyseras), i enlighet med förslaget till 
EHDS -förordning som talar om en säker behandlingsmiljö . Därutöver ska 
systemen vara byggda så att tillsyn lätt kan utövas med avseende på juridiska 
och säkerhe tsmässiga krav.  
Datadelningst jänsten ska också kunna användas dels för antalsberäkningar för 
kliniska studier, dels för federering av kontakt med personer som samtyckt till 
att deras data får användas för detta ändamål och som samtyckt till att ingå i 
tjänsten. Enligt uppdraget behöver emellertid inte någon  lösning för detta 
presenteras.  
1.3 Samråd och samverkan  
Samråd och samverkan har hållits med ett stort antal aktörer som 
representerar samtliga huvudsakliga intressenter i detta regeringsuppdrag , 
som berörda  statliga myndigheter, forskningsinstitutioner, 
patientorganisationer, Inera AB och regioner, samt leverantörer och 
branschorganisationer inom digitala tjänster . En utförlig sammanställning av 
samråd och samverkan i uppdraget hittas i Bilaga 1. 
1.4 Begrepp  
Vanliga termer, begrepp och definitioner som används i rapporten listas i 
Bilaga 2. 
  
14 ru_bilddiagnostik_delredovisning -2.pdf (ehalsomyndigheten.se)  (2022 -11-03)   
 
 19 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
 Bakgrund  
Intresset för att i ökad utsträckning nyttja hälsodata har ökat markant de 
senaste åren. EU har lyft betydelsen av hälsodata och lagt ett långtgående 
förslag till e n förordning avseende det europeiska hälsodataområdet. EU:s 
vision och ambitioner om att effektivt men också säkert kunna dela hälsodata 
över landsgränser utgör ett momentum för medlemsländerna att genomlysa 
och förbättra förutsättningar för detta även på inrikes nivå, så även i Sverige. 
Syftet är att under säkra former öka tillgången till hälsodata för såväl 
primäranvändning (hälso - och sjukvård samt omsorg) som för 
sekundäranvändning (återanvändning av hälsodata för exempelvis forskning 
och innovation). D ärigenom kan stora mervärden skapas för bästa möjliga 
hälsoprevention och sjukvård i framtiden. I detta kapitel redovisas för 
uppdraget relevant omvärldsbevakning, både nationellt och internationellt.  
2.1 EU och EHDS  
I enlighet med EU:s datastrategi offentligg jorde  Europeiska kommissionen  i 
maj 2022 ett nytt lagförslag som innehåller regler för ett gemensamt 
europeiskt hälsodataområde, European Health Data Space (EHDS).15 EHDS 
ska utgöra en av hörnsten arna i Europeiska  hälsounionen. Förslaget öppnar 
för nya möjl igheter att använda och dela hälsodata, både för primär - och 
sekundäranvändning.  
 
I EHDS ska invånare i EU få direkt åtkomst till sina hälsodata i ett 
standardiserat digitalt format, och de ska också på ett enkelt sätt kunna dela 
sina hälsodata med vårdper sonal i hela EU. Enligt lagförslaget ska invånarna 
få bättre kontroll över sina hälsodata. De ska kunna lägga till information, 
korrigera felaktigheter, begränsa åtkomst och informeras om hur och i vilket 
syfte som uppgifterna ska använd as. För att bidra till att skydda invånarnas 
rättigheter föreslås att alla EU -länder utser en nationell digital 
hälsomyndighet (en "e -hälsomyndighet"), som i sin tur deltar i en 
gränsöverskridande digital infrastruktur.  
E-hälsomyndigheten har i ett remissvar till regeringen  konstaterat att EHDS -
förslaget är progressivt och ambitiöst men att många frågetecken och 
utmaningar kvarstår, både nationellt och internationellt, i relation till 
                                                 
15 EUR -Lex - 52022PC0197 - EN - EUR -Lex (europa.eu)  (2022 -11-03)   
 
20 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  interoperabilitetslagren teknik, semantik, juridik och organisation. I Sverige 
behöver vi o ckså säkerställa att våra spridda nationella hälsodata kan göras 
centraliserat åtkomliga inom vårt eget land, på ett säkert och effektivt sätt, för 
både individens och det allmännas bästa. Här bör förtydligas att centraliserad 
åtkomst – till exempel via en  "one-stop shop" som finska Findata16 (se avsnitt 
2.3) – mycket väl kan bygga på en federeringslösning där tillgång ges till 
ursprungsdata hos exempelvis regionernas vårdgivare. Det vill säga en 
centraliserad lösning behöver inte alls utgöras av en stor sam lad databas. 
Däremot kan den fungera som en virtuell sådan – användaren märker ingen 
skillnad.  De förslag som presenteras i denna förstudie grundas huvudsakligen  
på denna princip, att data hämtas vid behov , som säker kopia , i en federerad 
lösning.  
E-hälsom yndigheten medverkar i fortsatt etablering av EHDS för e-recept och 
så småningom patientöversikt över landsgränser inom det som benämns 
MyHealth@ EU, också ibland kallat EHDS1, det vill säga den dimension av 
EHDS som rör primäranvändning av hälsodata. Myndi gheten har sedan ett 
par år också medverkat aktivt i arbetet med att förbereda för nya 
informationsmängder enligt EU -projektet X -eHealth (bland annat medicinsk 
bilddata).17 
Inom  sekundäranvändning medverkar E -hälsomyndigheten i Joint Action 
TEHDAS (Towards the European Health Data Space) som bidrar till att 
förbereda för den del av EHDS som benämns HealthData@EU (EHDS2).18 
E-hälsomyndigheten har också av regeringen utsetts till Competent Authority 
(expertmyndighet) i tre utlysningar under finansieringsprogram met 
EU4Health; Direct Grant för primäranvändning, Direct Grant för 
sekundäranvändning, samt Joint Action för primäranvändning av hälsodata. 
Ansökningar för dessa framtida EHDS -projekt , som förutsätter nationell 
medfinansiering,  förbereds tillsammans med an dra myndigheter och aktörer, 
inrikes och på EU -nivå, parallellt med att detta regeringsuppdrag slutförs. 
Planerad projektstart för dessa ligger under kvartal 3 år 2023.  
                                                 
16 Findata  (2022 -11-03) 
17 X-eHealth - Exchanging Electronic Health Records ;  https://www.x -ehealth.eu  (2022 -11-03) 
18 Joint Action Towards the European Health Data Space – TEHDAS - Tehdas  (2022 -11-03)   
 
 21 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
2.2 Nordic Commons  
Nordic Health Data Commons (Nordic Commons) utgör en vision tillika ett 
projek t under Nordforsk och Nordiska Ministerrådet, o m ett nordisk t 
hälsodataområde för sekundäranvändning av hälsodata. E -hälsomyndigheten 
är representera d i Policy Board s amt i Task Force , Federated Secure 
Infrastructure. I anslutning till bland annat Joint Action TEHDAS har 
diskussioner förts om att utse Nordic Commons till ett av pilotprojekten för 
sekundäranvändning inom etableringen av EHDS2.  
 
E-hälsomyndighetens medverkan och engagemang i flera olika projekt och 
sammanhang rörande hälsodataområden,  på EU -nivå och på nordisk nivå, ger 
goda förutsättningar att inte bara följa utan också bidra till samt påverka 
utvecklingen rörande exempelvis internationella standarder och 
specifikationer på området. Detta kan omsättas även i arbetet med detta 
regering suppdrag som är beroende av en progressiv utveckling  av det slaget . 
2.3 Findata och Health Data Hub  
Findata  är sedan några år Finlands tillståndsmyndighet för användning av 
social - och hälsovårdsdata, vars verksamhet grundar sig på lagen om 
sekundär användning  av personuppgifter inom social - och hälsovården 
(2019/552)19. Utöver att handlägga och besluta om tillstånd för datatillgång, 
så fungerar också Findata som en "one -stop shop" för sekundäranvändning, 
och då huvudsakligen i form av en federerad lösning där a nvändaren ges 
tillgång till hälsodata via en säker behandlingsmiljö. Det senare är i linje med 
det som beskrivs i förslaget till EHDS -förordning (Secure Processing 
Environment, SPE).  
De tekniska lösningarna för Findatas delningstjänst samt SPE har utveckla ts 
och implementerats av CSC – IT Center for Science Ltd. CSC, som är ett 
finskt expertcentrum för informationsteknologi ägt av den finska staten och 
högskolorna, tillhandahåller internationellt högkvalitativa it-experttjänster för 
högskolor, forskningsins titut, kultur, offentlig förvaltning och företag.20 För 
utförligare information om Findata och den lag som ligger till grund för 
                                                 
19  Lag om sekundär användning av personuppgifter inom s ocial - och hälsovården (2019/552)  
20 ICT Solutions for Brilliant Minds | CSC - CSC Company Site ; https://www.csc.fi  (2022 -11-03) 
   
22 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  bildandet av denna myndighet, hänvisas till avsnitt om F inland i 
delredovisning 2 av detta uppdrag.  
Franska Health Data Hub  (HDH )21 är ett offentligt organ, grundat på 2019 års 
lag om hälso - och sjukvårdens organisation och transformation22. Det  syftar 
till att underlätta för forskare att enkelt få tillgång till  pseudonymiserad  data 
via en säker plattform, i enlighet med lagstiftning och individers rättigheter.  
Till skillnad från Findata så är HDH inte en tillståndsmyndighet. I Frankrike 
innehas den funktionen av C NIL ( Commission Nationale de l'Informatique et 
des Libertés ) som utgör både stöd och tillsynsmyndighet i persondatafrågor.23 
HDH beskrivs något utförligare i avsnitt et om Frankrike i delredovisning 2 av 
detta uppdrag.  
I detta regeringsuppdrag har möte och dialog genomförts med Findata vid 
flera tillfällen, bland annat me d fokus på hur de har organiserat sin säkra 
behandlingsmiljö . Findata , liksom franska HDH , medverkar i EU -projektet 
TEHDAS . Därigenom har uppdrag et sedan tidigare en regelbunden kontakt 
med båda organisationerna.  
2.4 Regulatoriska växthus  
Kommittén för teknologisk innovation och etik (Komet)  har i uppdrag att 
bidra till att skapa goda förutsättningar för stärkt konkurrenskraft och en 
hållbar utveckling och spridning av ny teknik. Komet har i uppgift att ta fram 
fakta, analysera dem och lägga fram förslag  till regeringen, inom  fyra 
arbetsspår:  
i) Ansvarsfull teknikutveckling  
ii) Regelverk och innovation  
iii) Samverkande förvaltning , samt  
iv) Möjliggöra försök . 
Som en del av detta har Komet presenterat ett förslag om 
försöksverksamheter med koppling till regelverk. Med utgångspunkt i det 
engelska begreppet regulatory sandboxes  har Komet analyserat denna typ av 
                                                 
21 FAQ in English | He alth Data Hub (health -data-hub.fr)  (2022 -11-03) 
22 Article L1462 -1 - Code de la santé publique - Légifrance (legifrance.gouv.fr)  (2022 -11-03) 
23 Homepage | CNIL ; https://www.cnil.fr  (2022 -11-03) 
   
 23 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
”växthus” där utvecklare och regelgivare arbetar tillsammans för att tolka 
och se hur regelverket kan fungera i praktiken med innovativa produkter och 
tjänster .24 Med regulatoriskt växthus avser Komet försöksverksamhet, 
begränsad i tid och rum, med  syfte t att parallellt utveckla teknik och 
regelverk.25 
I syfte att bidra till datadriven innovation, till exempel inom AI-området, har 
Komet lämnat ett förslag till regeringen om att dåvarande Datainspektionen 
(numera  Integritetsskyddsmyndigheten, IMY) ska ges ökade möjligheter att 
utbilda aktörer såsom teknikbolag, tillståndsgivande myndigheter och 
finansiärer i det svens ka innovationssystemet kring dataskyddsfrågor.  
I enlighet med detta har IMY inlett ett pilotprojekt med regulatorisk 
testverksamhet – ett innovationsprojekt som drivs av Sahlgrenska 
Universitetssjukhuset, Region Halland och AI Sweden kommer under hösten 
att få fördjupad juridisk vägledning av IMY i frågor som rör decentraliserad 
AI, så kallad federerad analys eller federerat lärande .26 
I denna förstudie konstaterar vi att de rättsliga förutsättningarna att bedriva 
regulatorisk sandlåda  eller regulatoriskt växthus saknas på annat sätt än i 
IMY:s pilotprojekt, det vill säga inom ramen för befintlig lagstiftning.  
2.5 Övrigt  
2.5.1  Kontroll och insyn av data om individen (I2020/02024)  
På uppdrag av Infrastrukturdepartementet har Digg, E -hälsomyndigheten, 
Arbetsförmedlingen och Skatteverket presenterat en modell som visar hur ett 
förvaltningsgemensamt dataekosystem skulle kunna utformas. Modellen visar 
hur framtidens dataflöden , under kontroll och insyn av individen vars data det 
rör sig om , skulle kunna bidra till ökad effek tivitet, individcentrering och 
innovation. Modelle n, som bygger på Ena27, är konceptuell – det vill säga 
flera förutsättningar behöver tillkomma eller förändras.  
Under arbetet har flera rättsliga utmaningar uppmärksammats – det finns en 
                                                 
24 Växthus för data och innovation | KOMET (kometinfo.se)  (2022-11-03) 
25 Försök -för-teknologisk -innovation_Komet -beskriver -2019_09 -1.pdf (kometinfo.se)  (2022 -11-03) 
26 Nytt arbetssätt testas för att ge innovationsprojekt vägledning om dataskydd | IMY  (2022 -11-03) 
27 Ena benämndes tidigare Förvaltningsgemens am Digital Infrastruktur för Informationsutbyte, FDII  
   
24 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  möjlig motsättning mellan den enskildes rätt till insyn och kontroll och 
myndigheters förutsättningar att realisera sådan insyn och kontroll.28 
Ett antal byggblock (Mina ärenden, Mina ombud, Indexering, med flera) är 
tänkta att bidra till förutsättningar för den dataöversikt som behövs.  
Så kallat eget utrymme hos myndighet  används av myndigheter bland annat  
för att ge service åt invånare och företag. Samtidigt finns behov av att utreda 
förutsättningarna för insyn och kontroll, till exempel de  rättsliga 
förutsättningarna och be gränsningarna avseende personuppgiftsansvarets 
räckvidd i förhållande till eget utrymme. En annan viktig del att utreda är hur 
eget utrymme kan utformas i syfte att stödja en individcentrerad datadelning.  
specifikationer (NGS, S2019/01521)  
Enhetlig tillämpning av e -hälsospecifikationer och internationella standarder 
är grundläggande för interoperabilitet och möjlighet att dela data, inom ett 
land och över landsgränser . NGS -tjänsten29 är en kvalitetssäkrad ka talog över 
e-hälsospecifikationer. När detta skrivs har precis den första nationella 
gemensamma e -hälsospecifikationen (NGS) fastställts av 
E-hälsomyndigheten, i enlighet med myndighetens instruktion.  
I ett parallellt regeringsuppdrag till myndigheten, Förstudie om digital 
nationell infrastruktur för nationella kvalitetsregister ( S2021/06170), redogörs 
för behov  av ökad  enhetlig tillämpning av standarder och specifikationer . 
Fortsatt arbete pågår för att finna en lämplig lösning. Även i den na förstudie 
om ett nationellt data områd e står det klart att ett sådant behov föreligger . 
2.5.3  Infrastruktur under Ineras ansvar   
Enligt uppdraget ska E -hälsomyndigheten ta fram och föreslå pilotprojekt för 
en statlig infrastruktur på området, samtidigt som fok us bör vara en nationell, 
statlig federeringslösning  som bygg er på och bind er samman befintliga 
lösningar och infrastruktur.  
                                                 
28 Uppdrag att möjliggöra lösningar för individen till kontroll och insyn av data om individen 
(ehalsomyndigheten.se)  (2022 -11-03) 
29 Hem | Nationella gemensamma specifikationer (ehalsomyndigheten.se)  ; https ://ngs.ehalsomyndigheten.se    
 
 25 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
Inera AB ansvarar för en betydande del av vad som idag kan ses som 
nationell digital infrastruktur för hälso - och sjukvård samt omsorg, dock med 
undantag av verksamhet främst i privat regi. Inera ägs av SKR Företag samt 
Sveriges regioner och kommuner. Verk samheten bedrivs i aktiebolagsform 
och ingår i SKR -koncernen  (Sveriges kommuner och regioner) . Här redogörs 
kortfattat för några potentiellt relevanta delar av  den infrastruktur som Inera  
utvecklat och förvaltar . 
2.5.3.1  Nationella tjänsteplattformen  
Ineras n ationella tjänsteplattform beskrivs som en teknisk plattform som 
förenklar, säkrar och effektiviserar informationsutbytet mellan olika it -system 
inom vård och omsorg. Plattformen är navet mellan system som behöver 
kommunicera med varandra, och gör att info rmationsutbytet kan ske på ett 
säkert och kostnadseffektivt sätt.30 
Antalet verksamhetssystem som används inom vård och omsorg är stort. 
Genom att ansluta sina verksamhetssystem till Nationella tjänsteplattformen 
kan regioner, kommuner och  vissa  privata vår dgivare utbyta information med 
varandra utan att behöva upprätta direkta kopplingar mellan sina system.  
Nationella tjänsteplattformen fungerar som en växel som håller reda på vilka 
typer av information som finns i de anslutna systemen  och vilka system som 
får anropa varandra för att hämta, ändra eller ta bort information.  
När en verksamhet vill hämta en viss typ av information från en eller flera 
andra verksamheter kan ett anrop göras till Nationella tjänsteplattformen. 
Plattformen kontrollerar då att syste met som gör anropet har rätt att hämta 
informationen, och dirigerar därefter vidare anropet till de system som har 
information av den typen. På det sättet behöver verksamheten som vill ha 
informationen inte hålla reda på i vilka system den finns. Ett exemp el är när 
vårdpersonal behöver se information som finns hos andra vårdgivare om en 
viss patient i Nationell patientöversikt  (NPÖ) . 
Anrop till Nationella tjänsteplattformen kan också göras när en verksamhet 
vill skicka information till en annan verksamhet. Det kan till exempel vara en 
vårdgivare som vill skicka en remiss till en annan vårdgivare. Avsändaren 
behöver då inte hålla reda på vilket system hos mottagaren remissen ska 
skickas till , det gör Nationella tjänsteplattformen.  Denna tjänsteplattform är i 
                                                 
30 Nationella tjänsteplattformen - Inera  (2022 -11-04)   
 
26 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  huvudsak avsedd för landets kommuner och regioner vilket innebär att 
vårdgivare under annat huvudmannaskap till stor del är uteslutna. 
Anslutningsgraden till olika tjänster är också från kommunalt/regionalt håll 
varierande.  
2.5.3.2  Engageman gsindex  
Engagemangsinde x är en stödtjänst i form av  en plattformsfunktion för 
nationell och regional infrastruktur. Stödtjänsten möjliggör för andra tjänster 
att hitta information om patienten hos vårdgivar e i andra  kommuner eller 
regioner , men  erbjuder inte någon direktåtkomst för slutanvändaren. 
Informationsinnehållet i engagemangsindex styrs i detalj av varje 
tillämpningsområde (”tjänstedomän”), så som patientens tidbokning, e -
remiss, patentöversikt och formulärhantering.  Engagemangsindex  innehåller 
ingen originalinformation  – index -informationen är en spegling av vissa 
attribut från källsystemen.31 
2.5.3.3  Nationell Patientöversikt , NPÖ  
Tjänsten Nationell Patientöversikt (NPÖ) är ett system där offentligt 
finansierade vårdgivare via ett webbaserat anv ändargränssnitt  och inom 
ramen för sammanhållen journalföring32, kan ta del av ett begränsat antal 
informationsmängder från de anslutna vårdgivarnas journaler. NPÖ används 
både i region al och kommu nal hälso - och sjukvård. Tjänsten utvecklas och 
förvaltas av  Inera AB och erbjuds endast till offentligt finansierade 
vårdgivare. Anslutning till NPÖ och underliggande tjänster och funktioner 
görs genom avtal med Inera AB.  
Eftersom det är frivilligt för de offentligt finansierade vårdgivarna att ansluta 
sig till N PÖ och välja vilken information man delar, så varierar tillgången av 
information som är möjlig att presentera om en individ. Det finns heller ingen 
möjlighet att dela radiologiska bildmaterial via NPÖ. Information från privata 
vårdgivare utan offentlig fin ansiering ingår inte heller då dessa  inte har 
möjlighet att ansluta till Ineras nationella tjänsteplattform och NPÖ.  
                                                 
31 SKLTP Engagemangsindex - arkitekturbeskrivning (SAD) - SKLTP - Confluence (atlassian.net)  (2022 -11-03)  
32 6 kap. Sammanhållen journalföring i patientdatalagen är ett regelverk som möjliggör att en vårdg ivare under vissa 
förutsättningar att få direktåtkomst till uppgifter om en patient som finns hos en annan vårdgivare.  Ny lagstiftning 
om detta kommer 1 januari 2023.    
 
 27 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
Det är inte i  första hand på grund av bristande teknisk förmåg a som flera 
vårdgivare i dag inte är anslutna till något av de befintliga sy stemen för 
sammanhållen journalföring. Det är snarare organisatorisk hemvist, 
ekonomiska möjligheter och den juridiska konstruktionen som begränsar. 
Orsakerna till att sammanhållen journalföring inte nyttjas i högre grad  rör 
alltså snarare övriga interoper abilitetslager  – semantik, juridik och 
organisation.33   
2.5.3.4  Säker Digital Kommunikation, SDK  
Inera  AB arbetar sedan en tid  med införandeprojektet Säker Digital 
Kommunikation (SDK). Detta är ett säkert nationellt meddelandesystem som 
främst är till för att ersätta fax  och e -post för att kommunicera mellan 
kommuner, regioner och statliga myndigheter , men även med en gemensam 
adressbok  för att kunna adressera vissa viktiga funktioner . Myndigheten  för 
digital förvaltning (Digg) har nyligen fått i uppdrag att  aktivt stödja 
införandet och anslutningen till SDK, bland annat genom att  utveckla och 
tillhandahålla infrastruktur för säker digital kommunikation av s å kallad  
ostrukturerad information.34 Detta faktum, att SDK syftar till att hantera just 
ostrukturerad info rmation , gör att det  inte lämpar sig för delning av 
exempelvis bilddiagnostik och hälsodata. SDK skulle eventuellt kunna 
användas för kommunikation /korrespondens i anslutning till annan 
datadelning . Adressregistret i SDK kommer att bygga på funktionsadress er 
hos myndigheterna . På sikt kan en utvärdering göras för att se om detta 
adressregister lämpar sig för renodlad  kommunikation , till exempel i ett 
statlig t, nationell t dataområd e.  
2.5.3.5  Automatiserad informationsförsörjning  
I syfte att avlasta vården och dess personal från manuell dataregistrering så 
arbetar SKR och Inera i Nationella Programmet för Datainsamling (NPDi) 
med metodstöd för projekt som avser automatisering av 
informationsöverföring från vårddokumentation till kv alitetsregister.35 
Nationella kvalitetsregistret för mammografi ( NKM ) bygger redan idag på 
automatiserad informationsförsörjning, men enligt en särskild teknisk lösning 
                                                 
33 E-hälsomyndigheten: Slutrapportering av uppdraget att föreslå hur sammanhållen journalf öring kan nyttjas i större 
utsträckning S2021/03119 (delvis)  
34 Uppdrag att tillhandahålla infrastruktur för säker digital kommunikation i offentlig sektor - Regeringen.se  
35 Anslutningsprojekt | Kvalitetsregister | SKR  (2022 -11-03)   
 
28 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  anpassad till  Sectra  AB:s vårddatasystem för bilddiagnostik , vilket används i 
20 av land ets 21 regione r. 
2.5.3.6  Andra projekt av i ntresse  
I dialog och möten med Inera har arbetsgruppen tagit del av information om 
exempelvis  Pilotprojekt Nationellt Mammografinätverk, Nationella 
arbetsgruppen för mammografi, Målbild diagnostik, Exchange of diagnostic 
images in network (ExDIN)  samt Stöd för diagnostiska nätverk Stockholm –
Gotland (SFDN) . E-hälsomyndigheten har delgetts bland annat identifierade 
behov, förutsättningar och lösningar vilket har varit av värde för de nna 
förstudie . 
2.5.4  Nationella Kvalitetsregistret för Mammografi , NKM  
I regeringsuppdraget till E -hälsomyndigheten anges att förstudiens 
datadelningstjänst ska kunna kompletteras av ett statligt, nationellt 
screeningregister . 
En nationell arbetsgrupp för mammografi har på uppdrag av Reg ionala 
cancercentrum i samverkan (RCC) haft i uppgift att ta fram ett nationellt 
kvalitetsregister för mammografi. NKM  finns på plats med en teknisk lösning 
för automatisk överföring av data från verksamhetssystemen  och har validerat 
sina variabler baserat  på data från region Västmanland. Syftet med registret är 
att följa upp screeningprogrammet regionalt och nationellt, genom att samla 
information om verksamheten från regionerna. Enligt uppgift omfattar NKM, 
utöver screening, även klinisk undersökning enli gt remiss.36 
Socialstyrelsen menar att det är viktigt att ett register av detta slag kommer på 
plats och kan börja användas i verksamheterna . Detta f ör att på lång sikt 
stärka möjligheterna till verksamhetsnära utvecklingsarbete, nationell 
uppföljning och forskning. Det har tagit lång tid att få registret i drift trots att 
ett sådant register är nödvändigt för att kunna ge besked om screeningens 
kvalit et i de olika regionerna och hur det kan tänkas påverka utfallet i 
respektive region. Att ansluta till registret upplevs som problematiskt och 
resurskrävande då regionerna inte äger processen tekniskt  eftersom det utgår 
från leverantören Sectras bilddatasy stem. Jämförelser med andra enheter i 
                                                 
36 Nationellt kvalitetsreg ister för mammografi - RCC (cancercentrum.se)  (2022 -11-03) 
   
 29 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
regionen som inte har gemensamt RIS/PACS37 och jämförelser på nationell 
nivå är inte möjlig.  Det är dessutom  så stora volymer data som behöver 
samlas in att den ordinarie lösningen med manuell inmatning inte är möjlig. 
Det är mot den bakgrunden som det har varit nödvändigt att hitta en teknisk 
lösning där registret istället hämtar data direkt från RIS och PACS.  
Nationell jämförelse för regionerna är endast möjlig via kvalitetsregister som 
hantera r nationella data . Det tydliggör vikten av att ansluta sig till registret.  
NKM möjliggör datauttag på nationell, sjukvårdsregional, regional och 
enhetsnivå. RCC i samverkan finansierar en stor del av anslutningsavgiften 
för att ekonomin inte ska vara ett hinder för regionerna. S amtliga 
sjukvårdsregionala RCC har i sina cancerplaner skrivit in anslutning till 
NKM.  
På NKM:s webbsida framgår att det nationella kvalitetsregistret för 
mammografiscreening omfattar målgruppen kvinnor i ålder n 40-74 år som 
inbjuds till mammografiscreenin g och innehåller bröstradiologiska data för 
hela processen; inbjudan, deltagande, screeningresultat och diagnostisk 
utredning.  
Via webbplatsen hittas bland annat  Informationsspecifikation , Nationella 
undersökningskoder , Variabelbeskrivning , samt  Informatio n till anslutande 
enheter . 
Det primära ändamålet med nationella och regionala kvalitetsregister är att 
utveckla och säkra vårdens kvalitet. Det finns även ett sekundärt ändamål 
som bl and annat  inbegriper forskning. Något ändamål som gör det möjligt för 
en vårdgivare att använda uppgifter i registren för klinisk vård och behandling 
på individnivå finns inte. Detta innebär att vårdpersonal som behöver få 
åtkomst till bilder för att kunna ge vård och behandling till en enskild patient, 
inte på laglig väg kan a nvända uppgifter som finns i kvalitetsregistren.  
2.5.5  AI och bildanalys  
En stark utvecklingsgren inom AI utgörs av avancerad bildanalys, till 
exempel inom bröstcancerområdet. Mammografi bidrar i hög grad till att 
minska dödligheten i bröstcancer, men samtidigt missar dagens teknik 
närmare 30 procent av fallen och det råder stor brist på röntgenläkare som kan 
                                                 
37 RIS/PACS står för Röntgeninformationssystem/Picture Archiving and Communication System    
 
30 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  granska mammografibilderna. Varje bild granskas av två olika röntgenläkare. 
Om någon av dem upptäcker en misstänkt tumör så flaggas bilden för vidare 
bedömn ing där minst två röntgenläkare tillsammans avgör om kvinnan ska 
kallas för ytterligare undersökning. Det är här som AI kan bidra med 
kompletterande granskning av röntgenbilder och till exempel avgöra behovet 
av en fördjupad och kostsam undersökning med ma gnetkamera. I en nyligen 
publicerad studie av en svensk forskargrupp redogörs för en utvärdering av 
tre AI -modeller, där den bästa algoritmen visade sig ha minst lika bra 
träffsäkerhet som en genomsnittlig radiolog.38,39 
Ett AI -system tränas upp med hjälp av  en stor mängd bilder – 
träningsmetoden kallas djupinlärning och är en form av maskininlärning som 
bygger upp ett artificiellt neuralt nätverk per tillämpning som AI -algoritmerna 
använder som lärdom/erfarenheter för att identifiera mönster.  Djupinlärning 
fungerar väl för bildigenkänning och blir alltmer tillgänglig t tack vare 
kraftfullare datorer. I den ansedda vetenskapliga tidskriften 
Nature  publicerades för några år sedan en AI -studie som inom mammografi 
gav en tydlig minskning av andel falskt  positiva o ch falskt negativa.  I 
jämförelse med sex radiologer utkonkurrerade AI -systemet samtliga 
mänskliga bedömare. I en annan del av studien visade det sig att AI -systemet, 
utan att sänka kvalitetsnivån, minskade arbetsbördan för den andra 
bedömaren med 88 procen t.40 
Det finns även exempel på andra typer av bilddiagnostik inom 
bröstcancerområdet som också är lämpade att kombinera med AI, såsom 
mikroskopering av vävnadsprover. Nyligen vann en sådan AI -modell 
Athenapriset; med hjälp av ett AI -baserat beslutsstöd underlättas läkarnas 
arbete med att efter bröstcanceroperation avgöra om kvinnan bör få 
kompletterande cytostatikabehandling.41,42 
Som tidigare nämnts så utgör bilddiagnostik av cancer samt genomikdata 
prioriterade områden för EHDS. En kombination av radiolo gi och genomik 
benämns radiogenomik och kan skapa mervärde genom att till exempel med 
hjälp av AI koppla mönster i bilddata till genetiska subtyper av medicinsk 
betydelse.43 Det är lätt att anta att kombin erad analys  av datamängder från 
                                                 
38 Artificiell intelligens i praktiken | Bröstcancerförbundet (brostcancerforbundet.se)  (2022 -11-03) 
39 AI istället för röntgenläkare i bröstcancervården? | Karolinska Institutet (ki .se) (2022 -11-03) 
40 International evaluation of an AI system for breast cancer screening | Nature  (2022 -11-03) 
41 https://www.annalsofoncology.org/article/S0923 -7534(21)04486 -0/fulltext  (2022 -11-03) 
42 AI-stöd för bedömning av brös tcancer årets Athenaprisvinnare - Dagens Medicin - (2022 -11-03) 
43 Radiogenomics analysis identifies correlations of digital mammography with clinical molecular signatures in 
breast cancer  - PMC (nih.gov)  (2022 -11-03)   
 
 31 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
olika medicinska dis cipliner kan skapa tydliga mervärden, till exempel inom 
precisionsmedicin. Följaktligen finns incitament att göra olika datamängder 
samlat tillgängliga på ett säkert sätt via en centraliserad datadelningstjänst.  
2.5.6  EuroHPC och GAIA -X 
European High Performance  Computing Joint Undertaking (EuroHPC JU)  är 
en juridisk och finansierande enhet, skapad 2018 ; för att leda vägen inom 
europeisk "supercomputing".  EuroHPC bidrar till att göra EU till 
världsledande inom superdatorer. Detta stärker Europas vetenskapliga 
spetskompetens och industriella styrka  samt  stödjer den digitala 
omvandlingen av dess ekonomi samtidigt som det säkerställer dess 
teknologiska suveränitet. Tillgång, inte bara på data utan också på 
beräkningskraft, är avgörande för att få maximal utväxling av  ett omfattande 
dataområde.44 
Gaia -X samlar representanter från näringsliv, vetenskap och politik på 
internationell nivå för att gemensamt skapa ett förslag till nästa generations 
datainfrastruktur: ett öppet, transparent, federerat och säkert digitalt 
ekosystem, där data och tjänster kan göras tillgängliga, sammanställas och 
delas inom ett tillitsramverk. Gaia -X beskriver inte detta som ett moln, utan 
ett nätverkssystem som länkar samman många molntjänsteleverantörer. Inom 
denna lösning ska företag och medb orgare sammanställa och dela data på ett 
sådant sätt att de har kontroll över dem.  Gaia -X:s arkitektur bygger på 
principen om decentralisering. Gaia -X är resultatet av en mängd individuella 
plattformar som alla följer en gemensam standard – Gaia -X-standard en.45  
Beräkningskraft , till exempel för omfattande AI -tillämpningar utifrån Big 
Data, samlat eller via federerad analys , kommer sannolikt vara en fortsatt 
bristvara under överskådlig tid. Detsamma kan sägas om behovet av 
molnlösningar. När det gäller det sistnämnda så pågår förhandlingar mellan 
EU och USA . När denna rapport skrivs har nyligen positiva signaler kommit i 
form  av undertecknat avtal mellan EU:s och USA:s högsta ledning.46 
Förhoppningen är att det nya avtalet ska ersätta det så kallade Privacy shield -
avtalet mellan EU och USA som enligt EU -domstolens dom i Schrems II -
målet 2020 inte ger ett tillräckligt skydd för personuppgifter när dessa förs 
                                                 
44 Discover EuroHPC JU (europa.eu)  (2022 -11-03) 
45 GAIA -X - Home (data -infrastructure.eu)  (2022 -11-03) 
46 EU och USA överens om nytt ramavtal om dataöverföring - Digital Hälsa (dagensmedicin.se)  (2022 -11-03)   
 
32 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  över till USA.   
Problematik utifrån Cloud Act, Privacy Shield och Schrems II kommer dock 
knappast vara löst i närtid. Följaktligen kommer resurser och projekt som 
EuroHPC och G aia-X vara av fortsatt intresse och betydelse vid  uppbyggnad 
och etablering av ett svenskt nationellt hälsodata områd e.  
 
 33 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
 Metod för behovsanalys  
I detta kapitel beskrivs med vilken metod och i vilka steg behovsanalysen har 
genomförts.  
En mer generell redovisning av metoder som använts i förstudien prese nteras 
i Bilaga 3. 
3.1 Tjänstedesignprocessen  
Behovsanalysen har bedrivits enligt tjänstedesignprocessen. Tjänstedesign 
handlar om att planera och organisera en tjänsts resurser och processer för att 
förbättra effektivitet och användarupplevelse. Tjänstedesign processen 
innehåller metoder och mallar som lämpar sig väl att använda i detta uppdrag 
för att identifiera aktörer, undersöka behov, beskriva och föreslå lösningar. 
Tjänstedesignprocessen delas upp i stegen; Förstå , Definiera , Skapa , Testa . 
Processen är fr amtagen av UX -funktionen på E -hälsomyndigheten med 
utgångspunkt bland annat från  den Innovationsguide47 som SKR erbjuder  för 
att utveckla innovativa lösningar i offentlig sektor, samt från en modell 
benämnd Double Diamond framtagen av British Design Council  (Figur 2).48 
 
Figur 2. Tjänstedesignprocess enligt beskriv ning av E-hälsomyndighetens UX -
funktion.  
                                                 
47 Innovationsguiden | SKR  (2022 -11-03) 
48 The Double Diamond: 15 years on - Design Council  (2022 -11-03) 
  
34 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  3.2 Intervjuer med potentiella användare   
Som en del av behovsanalysen har en kvalitativ datainsamling genomförts i 
form av intervjuer. Syftet med intervjuerna har varit att förstå och beskriva 
nuläget och behoven både vad gäller primäranvändning och 
sekundäranvändning av bildrelaterade  hälsodata.  Intervjuerna har genomförts 
i semistrukturerad form. Innebörden av en semistrukturerad intervju är att 
man utgår från ett antal fördefinierade intervjufrågor, men tillåter sig att 
avvika från frågorna, eller gå djupare in på ett visst ämne som kommer upp 
under intervjun. 20 intervjuer har genomförts. Urval och rekrytering av 
respondenter till intervjuerna har gjorts genom kontakt med Nationellt 
Programområde ( NPO ) Medicinsk Diagnostik som hjälpt till att identifiera 
lämpliga respondenter med insikt inom om rådet bilddiagnostik. Några 
respondenter har också nåtts genom privata vårdgivare inom 
mammografiscreening samt genom Svensk förening för röntgensekreterare . 
Följande regioner är representerade via respondenterna: Blekinge, Gävleborg, 
Halland, Jönköping, S kåne, Stockholm, Umeå, Västra Götaland och 
Östergötland. Yrkesroller och antal  respondenter  framgår av tabell 1.   
Tabell 1. Yrkesroller som deltagit som respondenter i nulägesanalysen.  
Yrkesroll  Interaktion med diagnostiska bilder  Antal  
Radiolog (läkare 
specialiserad inom 
medicinsk radiologi)  Granskar bildrelaterade  hälsodata och 
gör utlåtanden som bidrar till 
diagnostisering.  5 
System -/objektansvarig 
inom radiologi  Ansvarig för radiologisystem samt 
andra system och objektet. Agerar 
mellanhand mellan användare av 
systemen de ansvarar för och 
leverantörerna av systemen.  4 
Verksamhetschef inom 
region  Övergripande ansvar för den 
verksamhet de representerar.  4 
Medicinsk sekreterare/ 
röntgensekreterare/  
klinikadministratör  Administrativ roll. Sköter bland  annat 
beställningar och utlämnande av 
bildrelaterade  hälsodata till andra 
vårdenheter, patienter och forskning.   2 
Forskare  I detta fallet, forskar e inom AI . 5   
 
 35 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
Respondenterna har tillfrågats om hantering, lagring och åtkomst av 
bildrelaterade  hälsodata (se intervjufrågor i Bilaga 4). Utifrån de insikter som 
framkommit har E-hälsomyndigheten kunnat identifiera, beskriva och 
prioritera behov som skulle kunna mötas med ett nationellt bilddat aområd e 
och behov som idag möts men som skulle kunna han teras på ett mer 
användarvänligt och/eller kostnadseffektivt sätt.   
    
36 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport   
  Resultat av behovsanalys  
I detta kapitel presenteras resultatet av behovsanalysen i form av 
nulägesbeskrivningar för primär - respektive sekundäranvändning av 
bildrelaterade  hälsodata samt behovskartläggningar för de olika 
målgrupperna.   
4.1 Primäranvändning av bildrelaterade  hälsodata   
4.1.1  Nulägesbeskrivning  primäranvändning  
Av intervjuerna har det framkommit att flera regioner har implementerat 
gemensamma bildarkiv . De bilder som ligger i dessa arkiv utgör 
journalhandlingar  för de regionala vårdgivarna inom den egna regionen. 
Radiologiska bilder lagras centralt och det möjliggör enkelt delning av 
bildrelaterade  hälsodata mellan vårdgivare inom den egna regionen. Men det 
innebär inte att bildrelaterade  hälsodata kan delas utanför regionen eller med 
privata vårdgivare. Då krävs en utlämningsprocess som upplevs komplicerad 
och administrationstung.  
Den vanligaste tekniken för bildöverföring mellan regioner, så kallad 
teleradiologi, innebär at t bildrelaterade  hälsodata delas från ett bildarkiv 
(Picture Archiving and Communication System, PACS) till ett annat. Att 
koppla samman två regioners PACS på det sättet och att underhålla dessa 
teleradiologiska kopplingar kräver manuella insatser . Om någo t ändras i 
hårdvaruinstallationen påverkas kopplingarna. Vissa mindre sjukhus kan 
behöva dela bildrelaterade  hälsodata via andra, större sjukhus (exempelvis 
universitetssjukhus).  
En del av respondenterna uppgav i intervjuerna att de upplevde 
överföringsmet oden via teleradiologiska kopplingar som osäker, eftersom den 
inte går via krypterad trafik. Några av respondenterna uppgav att de använder 
modernare lösningar , till exempel Sectra  AB:s49 svenska molntjänst Image 
Exchange Portal (IEP). IEP möjliggör även at t en inskannad version av det 
                                                 
49 Sectra AB är e n av världens ledande leverantörer av IT -system för hantering av medicinska bilder och 
patientinformation.    
 
 37 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
senaste utlåtandet kan skickas tillsammans med bilderna, något som annars 
oftast får hanteras vid sidan av bilderna och skickas separat via fax.  
Administrationen av bildrelaterade  hälsodata i samband med beställningar 
eller ut lämnanden hanteras ofta av klinikadministratörer eller 
röntgensekreterare, till exempel via en så kallad medi eenhet. 
Administratörerna på medieenheten sköter utlämnande till externa aktörer 
som andra vårdgivare, forskare och patienter. På obekväm arbetstid  
(exempelvis nattskift) sköts akuta utlämnanden av klinisk personal, såsom 
sjuksköterskor eller undersköterskor.  
Som resultat av intervjuerna följer n edan en beskrivning av några situationer  
då vårdpersonal har behov av att dela bildrelaterade  hälsodata me d 
vårdpersonal i andra regioner.  
4.1.1.1  När en patient flyttar mellan regioner  
När en patient flyttar mellan regioner kan det vara relevant för vårdpersonal 
att ta del av tidigare bildrelaterade  hälsodata för patienten i en annan regions 
bildarkiv. Detta kan till  exempel förekomma om en patient flyttar från en 
region till en annan eller när en patient blir hänvisad till en annan region för 
behandling. För orter nära regiongränser kan det vara särskilt vanligt 
förekommande att patienter behandlas inom olika regione r. Att titta på en 
patients tidigare bildrelaterade  hälsodata kan vara till stor hjälp för läkares 
bedömning.   
4.1.1.2  När vårdpersonal behöver samarbeta över regiongränserna  
Det finns tillfällen när läkare behöver konsultera varandra över 
regiongränserna för att diagnostisera en patient, exempelvis när en specialist i 
en annan region ska skriva ett expertutlåtande. Det kan också handla om så 
kallade multidisciplinära konfer enser (MDK) dä r flera regioner är 
involverade. M DK sker ofta i form av distansmöten där olik a specialistroller, 
till exempel en kirurg, en radiolog och en patolog, möts och fattar 
gemensamma beslut om exempelvis cancerpatienter. En sådan konferens 
behöver förberedas genom att sammanställa och pussla ihop ett ärende för att 
få tillgång till bildrelaterade  hälsodata som behövs från olika sjukhus. Det 
faktum att värdskapet ibland skiftar för dessa konferenser medför extra arbete 
med att sätta upp infrastrukturen för att distribuera materialet.     
 
38 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  4.1.1.3  Vid akuta ärenden  
Vid ett akut ärende, exempelvis när en patient fått en stroke och behöver 
behandlas i en annan region, behöver radiologibilder snabbt överföras till 
neuroradiologen på det andra sjukhuset. I dessa akuta situationer är 
snabbheten prioriterad och administrationen behöver vara minimal enlig t 
respondenterna.  
4.1.1.4  Vid distansgranskning av radiologibilder  
På grund av brist på radiologer, framför allt på obekväma arbetstider 
förekommer det att man anlitar arbetsstationer utomlands, i annan tidszon. 
Det finns ett antal svenska företag som tillhandahål ler denna 
bemanningstjänst, som upphandlas av regionerna. Dessa arbetsstationer 
behöver få tillgång till bildrelaterade  hälsodata, helst ett komplett 
bildunderlag där även patientens tidigare bildrelaterade  hälsodata ingår.  
4.1.1.5  Sammanfattningsvis  
Insikterna fr ån behovsanalysen har sammanställts i nulägesbeskrivningar.  I 
detta nuläge för primäranvändning inom radiologi beskrivs ett scenario inom 
mammografiscreening -processen där en radiolog har behov av att ta del av 
bildrelaterade  hälsodata från en annan region  (figur 3) .    
 
 39 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
Figur 3. Nulägesanalys för primäranvändning, här representerat av en 
mammografiundersökning med efterföljande process och bedömning av nya och 
eventuella tidigare bildrelaterade hälsodata.  Problem och hinder som kartlagts 
utifrån intervjuern a indikeras i figuren av åskmoln.  
 
4.2 Identifierade behov vid primäranvändning  
Baserat på intervjuerna har det framkommit att delning av bildrelaterade  
hälsodata mellan vårdpersonal i olika regioner innefattar en komplicerad och 
administrationstung utlämningsprocess. Att tekniskt möjliggöra och 
underhålla infrastrukturen för utlämnandet av bilder är också resurskrävande. 
Respondenterna anger att om det i  ovan nämnda situationer hade funnits 
direkt tillgång till ett komplett nationellt bildarkiv hade det sparat tid, resurser 
och i vissa fall kunnat leda till snabbare bedömningar.  När respondenterna 
fick frågan om vilka möjligheter de ser med ett nationellt  hälso dataområde  för 
bilddiagnostik nämndes förhoppningen att det skulle underlätta för den 
kliniska verksamheten att hjälpa varandra när det är hög arbetsbelastning. 
Man s er ökand e behov av att upprätta specialistnätverk som gör det möjligt 
att på olika o rter fokusera på separata specialistområden och ta stöd av 
  
40 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  varandra för att täcka in helheten. Om det skulle vara enklare att dela 
bildrelaterade  hälsodata mellan regionerna skulle en mer kvalitativ vård 
kunna säkerställas genom att en specialist med ytter ligare kunskap från annan 
region kan granska materialet.  
Utifrån intervjuerna har följande specifika behov kartlagts kopplat till 
primäranvändning:  
4.2.1  Kunna söka nationellt efter bildrelaterade  hälsodata  
Det finns i  dag inget enkelt sätt för vårdpersonal att ta reda på om det finns 
bildrelaterade  hälsodata för en viss patient i en annan region.  Särskilt  inom 
radiologi finns det inget sätt att veta om en patient har genomgått radiologiska 
undersökningar hos en annan vårdgivare om man inte delar PACS mellan 
vårdgivarna, vilket är fallet inom vissa regioner. Om vårdpersonal kunde  göra 
en nationell sökning efter bildrelaterade  hälsodata för en specifik patient – 
och därefter enkelt få tillgång till de ssa dat a – skulle  det göra processen 
avsevärt  snabbare . Patienten  skulle kunna få rätt diagnos och behandling 
tidigare i sjukdomsförloppet. Samtidigt skulle antalet onödiga återbesök och 
onödiga undersökningar minska.  
4.2.2  Snabb tillgång till historisk a bildrelaterade  hälsodata utanför 
egna regionen  
Vårdpersonal har behov av att få snabb tillgång till bildrelaterade  hälsodata 
för specifika patienter även när data finns utanför den egna 
regionen.  Därigenom får regionen  minskade ledtider och patienter na får 
snabbare besked och behandling . 
4.2.3  Enkel t illgång  till nationellt lagringsutrymme för bilddiagnostik  
Förväntningen bland respondenterna var att regionerna ska kunna 
tillgängliggöra  bildrelaterade  hälsodata via en automatisk funktion. 
Ytterligare administration eller rutiner som på annat sätt kräver merar bete för 
vårdpersonalen, exempelvis nya rutiner för samtyckeshantering, kan innebära 
ett hinder i sammanhanget.    
 
 41 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
4.3 Patienters möjligheter att ta del av bildrelaterade  
hälsodata  
Patienter har rätt att begära ut sina hälsodata, något regionerna behöver 
tillgodose. Respondenterna vittnade om att det förekommer att patienter begär 
ut bildrelaterade hälsodata, till exempel när man önskar en andra bedömning 
från vårdpersonal eller när patienten är bosatt i ett annat land. Ett sådant 
utlämnande är i dagsläget en process med många manuella steg.  
Respondenterna tillfrågades om hur man hantera r patienters begäran att få 
kopia  av egna bildrelaterade  hälsodata. Vanligast är att patienten får  komma 
till vårdinrättningen och hämta ut ett usb-minne eller en cd -skiva med 
bilddata. Det förekom mer enstaka undantag där möjligheten införts att 
beställa radiologiska bilder via 1177. De radiologiska bilderna delas då via en 
länk baserat på Sectras moln tjänst IEP. I dessa fall såg man stora fördelar , 
dels med den användarvänliga tjänst detta innebar för patienterna, dels med  
möjligheterna till spårbarhet i utlämnandeprocessen.   
I dialogmöte med Bröstcancerförbundet framkom att det är vanligt att 
patiente r vill medverka i forskning och kliniska studier, men att få får den 
frågan. Förbundet påtalade också vikten av att patienten får ta del av all sin 
hälsodata på ett och samma ställe.  
4.3.1  Identifierade behov för patienter  
För patienter har ett behov av en fören klad utlämnandeprocess av 
bildrelaterade  hälsodata identifierats  – i dagsläget är processen nästan helt 
manuell. En grundläggande utgångspunkt  för detta regerings uppdrag är att 
patienten själv ska kunna styra åtkomsten till sina egna bildrelaterade  
hälsodata , och även kunna bli informerad om vilka bildrelaterade  hälsodata 
som delas , och till vem. För att det ska bli enkelt för patienten vore det bäst 
om åtkomst till sådana inställningar och information kunde ges via en samlad 
ingång där man hanterar  alla egna hälsodata. Det ta har även påtalats av en 
patientorganisation.  
Utifrån riktlinjerna i uppdragsbeskrivningen och de insikter som framkommit 
i behovsanalysen har följande specifika behov identifierats ur patienternas 
perspektiv:    
 
42 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  • Att k unna se vilka  egna radiologi -data som finns hos olika vårdgivare, 
med spårbarhet hur dessa har använts . 
• Att digitalt kunna begära ut bildrelaterade hälsodata  från egna 
undersökningar . 
• Möjlighet för patienten att se och hantera egna samtycken kopplat till 
utlämnanden av bildrelaterade  hälsodata . 
• Kunna ge sitt samtycke till att få förfrågningar om att ingå i forskning , 
såsom kliniska prövningar.  
4.4 Sekundäranvändning av bildrelaterade  hälsodata   
När det gäller sekundäranvändning av  bildrelaterade  hälsodata behöver data 
på något sätt tillgängliggöras och återanvändas , från primäranvändning. För 
forskare varierar möjligheterna att ta del av material från vårdgivare efter 
godkänd etikansökan. På universitetssjukhus har forskare vanligtvis tillgång 
till betydligt bättre lösn ingar för att ta del av bildmaterial jämfört med 
forskare på andra håll . 
4.4.1  Nulägesbeskrivning  sekundäranvändning  
Några av respondenterna  från klinisk diagnostik , framför allt de som 
representerade universitetssjukhus, uppgav att de ibland lämnar ut 
bildrelat erade  hälsodata för forskning. De uppgav att det finns mycket att ta 
hänsyn till när bildrelaterade  hälsodata delas för forskning, såsom 
utlämningshantering och etikprövning. Flera av respondenterna uttryckte att 
det var svårt att få en överblick över vad som gäller för att lämna ut bilder för 
forskning, och efterfrågade mer vägledning på detta område på nationell nivå.  
Delningen av bildrelaterade  hälsodata för sekundäranvändning  har 
sammanställts  i form av en nulägesanalys som beskriver processen när en 
forskare ansöker om tillgång till bildrelaterade  hälsodata för forskning  (Figur 
4).  
   
 43 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
Figur 4. Nuläges analys  för sekundäranvändning  representerat av en AI -forskares 
ansträngningar för att begära, erhålla och sammanställa relevanta bildrelaterade 
hälsodata.  Moment  som upplevs problematis ka indikeras i figuren av åskmoln.  
 
4.5 Identifierade behov vid sekundäranvändning  
I de intervjuer som genomförts med forskare inom AI, har respondenterna 
generellt sett varit positiva till ett nationellt dataområde  för bilddiagnostik  och 
ser möjligheter med ett sådant lagringsutrymme både inom utbildning  och 
forskning. Nedan listas några insikter.  
4.5.1  Samlad ingång till ansökan om bildrelaterade  hälsodata för 
forskning  
En förhoppning var att ett nationellt dataområde  för bilddiagnostik skulle 
kunna underlätta ansökningsprocessen rörande bildrelaterade  hälsodata för 
forskning,  genom att avlägsna behovet av p arallella ansökningsproces ser till 
flera olik a vårdgivare. Om en ansökan skulle kunna göras  genom en samlad 
kanal  – en central, nationell kontaktpunk t – istället för att , som i  dag, kräva 
kontakt med varje enskild informationsägare , skulle det effektivisera 
ansökningsprocessen. Det vore enligt respondenterna önskvärt  att upprätta en 
nationell ingång för sekundäranvän dning av bildrelaterade  hälsodata, istället 
för att behöva söka efter data i olika system och hos olika vårdgivare . En 
digital tjänst där forskaren kan spara formulär, urvalskriterier och lägga upp 
  
44 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  ansökningshandlingar varifrån de på ett enkelt sätt kan bi fogas till alla 
ansökningar till olika vårdgivare  vore också önskvärt .  
4.5.2  Kunna söka efter bildrelaterade  hälsodata   
Det skulle kunna skapa en bild av om det finns data som är relevanta att 
forska på  om det gick att  göra en initial , preliminär  sökning för at t se på vilka 
platser det kan finnas bildrelaterade  hälsodata. Därigenom kan mycket tid och 
arbete sparas genom att ansökningar bara behöver gå ut till de vårdgivare där 
det finns relevant data. Inte minst sparar det tid hos registerhållarna i vården 
som i nte behöver behandla ansökningar för data som de saknar eller tvingas 
göra egna sökningar. Detta kan till exempel vara av stort värde när det gäller 
sällsynta diagnoser där det inte finns så mycket hälsodata att tillgå. Forskaren 
kan också , utifrån sin sök ning, anpassa ansökningar och urval redan innan 
ansökningarna går iväg vilket effektiviserar både ansökningsprocess och 
ärendebehandling hos registerhållarna. Sökningen kan ge resultat som 
påverkar hur forskaren utformar sin ansökan, vilka kriterier som ska tas  med 
eller förändra  frågeställningarna . Detta  förkortar tiden från ansökan, via 
behandling och till att kunna ta del av de bildrelaterade  data som efterfrågas.  
Det har också framförts av respondenterna att resultatet av sökningen bör visa 
antal bilder  och patienter per region och/eller kommun. Att undersöka orsak 
till skillnader i regioner kan i sig vara en ingång till forskning.  
4.5.3  Vägledning i samband med ansökningsprocessen  
Flera respondenter uppger att de önskar mer v ägledning i förarbetet om vad 
som krävs , vad som ska ingå i samband med en ansökning om bildrelaterade  
hälsodata. Användarvänliga urvalsfunktioner och stöd för diagnoskoder, 
kodverk, urvalskriterier och information om hur man använder dem skulle 
också vara till stor hjälp. God vägledning ger oc kså en högre kvalitet på 
ansökningarna vilket även det effektiviserar behandling en och minskar 
behandlingstider för ansökningsärenden. Intervjurespondenterna anger att ett 
av de största upplevda problemen är att det ofta tar lång tid att få tillgång till 
de data som behövs för forskning. God vägledning, stödfunktioner och 
möjlighet till preliminär  sökning efter data kan korta den tiden avsevärt.   
Enligt flera av respondenterna används i  dag en stor del av en forskares 
arbetstid för att hantera legala aspekt er kring tillgången till data. Det skulle 
därför  vara till stor hjälp för dem om legal expertis fanns att rådfråga i 
samband med ansökan om tillgång till bildrelaterade  hälsodata.    
 
 45 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
Med anledning av de behov som beskrivs i detta avsnitt kan nämnas att 
Vetens kapsrådet (VR) planerar att, som resultat av ett regeringsuppdrag, 
etablera en nationell rådgivning i forskningsrelaterade hälsodatafrågor.50 
4.5.4  Tillgång till , och hantering av , stora datamängder   
Några av respondenterna påtalade att tillgängliga nationella da tamängder ofta 
är begränsade och otillräckliga för att bidra till säkrare kliniska slutsatser 
inom AI -forskning. Möjligheterna att samarbeta internationellt, och 
därigenom få tillgång till betydligt större mängd relevanta data, är av stor vikt 
för att uppn å resultat av sådan klass att forskningen kan leda till praktisk nytta 
i sjukvården.  
Eftersom många av respondenterna arbetar med stora bildformat uppgav de 
att det är problematiskt att överföra stora dataset över nätet. Vanligt är att 
man måste spara data på en eller flera hårddiskar för att lämna  över  till andra 
aktörer. Dessutom beskrivs att da tasetens storlek kommer att öka ytterligare i 
framtiden. En av forskarna beskriver att ett vävnadsprov av storleken en 
kubikmillimeter  kan generera åtskilliga terabyte med data.51 Andra 
respondenter använder filmsekvenser, till exempel rörliga skiktröntgenb ilder 
inom hjärtmedicin, vilka är mycket utrymmeskrävande.  
Även inom mammografin pågår en utveckling som medför hantering av 
större bilddatamängder, till exempel i form av bröst -tomosyntes (kallas 3D -
mammografi), som kan komma att ersätta vanlig mammografi . 
4.5.4.1  Federerad datainsamling och federerat lärande  
Inom AI -forskning hante ras ofta stora datamängder , till exempel  i form av 
utrymmeskrävande medicinska bilddata.  Det faktum att dessa data ofta finns 
på flera olika platser – kanske i olika länder – gör att d elning av 
hälsorelaterade bilddata kan bli väldigt komplicera d och tidskrävande, av 
tekniska och/eller juridiska skäl. Eftersom  det finns tydliga begränsningar i 
möjligheterna att dela data, i delmängder eller i sin helhet, har en 
lösningsmodell utvecklats  som kallas  federerad analys eller federerat lärande.  
Federerat lärande, tillsammans med federerad datainsamli ng, tillämpas 
alltmer inom forskning där AI och algoritmer används. Följaktligen behöver 
datasamlingar tillgängliggöras  för dessa syften . Det möjl iggör en alternativ 
lösning när forskargrupper som utvecklar algoritmer inte har direkt tillgång 
till data och där det på grund av tekniska eller juridiska hinder inte går att föra 
                                                 
50 Vetensk apsrådet etablerar nationell rådgivning för hälsodata - Vetenskapsrådet (vr.se)  (2022 -11-03) 
51 The Project - Cancer Research UK Cambridge Institute  (2022 -11-03)   
 
46 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  över datamängderna till forskargruppen. Algoritmen kan istället överföras t ill 
den eller de  platser där data är lagrade och enbart resultatet av algoritmens 
analyser sänds tillbaka till forskargruppen. Därigenom kommer forskarna att 
kunna få resultat medan dataägarna kommer att bibehålla full kontroll över 
sina data under hela ar betsflödet.  Principen för federerat lärande beskrivs 
utförligare i den PM om  Federerat lärande och Säker behandlingsmiljö  som 
RISE tagit fram på uppdrag av E -hälsomyndigheten . 
4.5.5  Standardiserat format och enhetlig kvalitet på data  
I den behovsanalys som beskr ivs har det framgått tydligt ett behov av att data 
för sekundäranvändning  i högre grad måste vara standardiserad och uppfylla 
definierade kvalitetskriterier.  
Respondenterna indikerar att data sparas på olika sätt och att det både inom 
primär - och sekundära nvändning kan göras annoteringar52 på bilder vilka 
ibland sparas som kopior av originalen. Enligt respondenterna skiljer sig 
dessa annoteringar så att det ofta krävs ett omfattande arbete att harmonisera 
dem. Det gör att flera forskargrupper istället gör om annoteringarna själva. 
Vidare så  tillåter annoteringarna ofta fritext vilket gör att personuppgifter som 
inte ska spridas oavsiktligt följer med.  
E-hälsomyndigheten deltar aktivt i EU -projektet Joint Action TEHDAS som 
ledare för ett  arbetspaket som identifierat hinder för sekundäranvänd ning av 
hälsodata , efter en kartläggning  i ett flertal europeiska länder. Bland 
identifierade hinder ingår bristen på standardiserade data, till exempel när 
poolad e eller aggregerad e data inte är interoperab la på grund av olika 
standarder eller olika metod er för pseudonymisering. Det är också brister i 
stödet för relevanta ontologier och taxonomier som SNOMED CT och 
relevanta standarder som HL7 -FHIR (Fast Healthcare Interoperability 
Resources). Med utgångspunkt i denna analys rekommenderar TEHDAS 
implemente ring av ett välutvecklat och välförankrat ramverk av standard 
policies  för sekundäranvändning av data, att standardiserade terminologier 
och/eller kodningssystem används om möjligt redan vid vårdtillfället, samt  att 
datainnehavare måste följa en , möjligen av Europeiska kommissionen , 
fastställd dataordlista ( Standardised data dictionary ) med definitioner.53 
TEHDAS -projektet har i linje med detta publicerat en lista över relevanta 
standarder för harmonisering av semantisk och syntaktisk interoperabilitet i 
                                                 
52 Annot ering är i detta sammanhang en kortfattad anteckning i form av kommentar till en bild.  
53 Updated: TEHDAS identifies barriers to data sharing - Tehdas  (2022 -11-03) 
   
 47 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
EHD S2, det vill säga den dimension av EHDS som rör sekundäranvändning 
av hälsodata.54 
TEHDAS har också föreslagit ett ramverk för kvalitetssäkring av data, EHDS 
Data Quality Assurance Framework (DQAF), som skulle kunna vara 
fastställd i regelverk i enlighet me d den föreslagna EHDS -förordningens 
skrivning om Datakvalitets - och funktionsmärkning.55 
4.5.6  Hantering av stora datamängder för AI -forskning  
Tillfrågade forskare har ställt sig positiva till ett nationellt stöd för att dela 
data i ett dataområde , men förklarar samtidigt  att det finns behov av att kunna 
hantera de stora datamängder som behövs för att skapa AI -algoritmer på ett 
tillfredsställande sätt. Data behöver ofta samköras med internationella 
datakällor för att uppnå mängder som respondenterna anser tillräck liga för sin 
forskning. Det kan röra sig om så stora datamängder att det är praktiskt 
nödvändigt att lagra data på ett dataklus ter för högprestandaberäkningar eller 
motsvarande system. Följaktligen är det önskvärt att även sådana resurser 
erbjuds, utöver d atadelning.  
 
54 TEHDAS provides recommendations on data interoperability - Tehdas  (2022 -11-03) 
55 TEHDAS proposes ways to regulate data quality in the European Health Data Space - Tehdas    
 
48 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 Förslag – från nuläge till önskat läge 
Med utgångspunkt i nuläges - och behovsanalys som  redovisas ovan 
presenteras här framåtblickande önskeläge för de huvudsakliga 
användarkategorier na. För primäranvändning respektive sekundäranvändning 
beskrivs först datadelningstjänsten i ord och bild. Därefter följer motsvarande 
beskrivning hur datadelningstjänsten , i kombination med en sökfunktion , kan 
skapa mervärde  för både primär - och sekundäranvänd ning. 
5.1 Datadelningstjänst för primäranvändning  
5.1.1  Önskat läge – Datadelningstjänst för primäranvändning  
För att tillmötesgå behoven som identifierats inom primäranvändning har 
nuläges analyserna  beskrivna i föregående kapitel bidragit till att ta fram 
bilden av önskat läge. När det gäller behove t av att få  snabb tillgång till 
historisk a bildrelaterade  hälsodata utanför den egna regionen  vore det 
lämpligt att ersätta den vanligast förekommande tekniken för delning , 
telera diologiska kopplingar (se Bilaga 2 Begrepp , samt 4.1.1 
Nulägesbeskrivning ) med en nationell datadelningstjänst. Det skulle innebära 
att det teleradiologiska problemmoment (markerat med ett åskmoln) som är 
numrerat 7.2 i Figur 3 ovan, undanröjs och ersätts av den nationella 
datadelningstjänsten.  
I Figur 5 ses hur en grundläggande data delningstjänst för primäranvändning 
kan fungera. Efter en undersökning där en avvikelse ses  vill ansvarig läkare 
hos vårdgivare A jämföra med eventuella tidigare bilder för att se om detta är 
en ny avvikelse – en misstänkt tumör. För att få vetskap om even tuella 
tidigare undersökningsbilder är läkaren beroende av att fråga patienten om det 
kan finnas gamla bilder hos annan vårdgivare. Patienten försöker minnas och 
anger att det kan finnas bilder hos vårdgivare B .  
Läkaren skickar en begäran  till vårdgivare B om att få ta del av bilder och 
utlåtande. Vårdgivare B beslutar att göra ett utlämnande och levererar 
(kopierar) efterfrågade bilddata till eg et utrymme i datadelningstjänsten. 
Läkaren hos vårdgivare A ges behörighet och åtkomst till  detta utrymme och 
kan där ta del av mammografibilder tillsammans med eventuellt utlåtande och 
andra anteckningar/annoteringar . Vid behov kan vårdgivare A också "hämta   
 
 49 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
hem" dessa data till sin egen visualiseringsmiljö, eventuellt via integrerat 
PACS, vilket kan underlätta anal ys och jämförelse av bilderna.  
5.1.2  Översiktsbild  ̶  Datadelningstjänst för primäranvändning  
 
Figur 5. Förenklad bild över konceptet för en statlig, nationell datadelningstjänst , 
tillämpad inom primäranvändning.  
 
I det statliga nationella dataområde t för hälsodata har varje vårdgivare en 
egen  dedikerad dynamiskt allokerad  lagringsyta ( i denna rapport kallat eget 
utrymme ) som bland annat ska kunna nyttjas för att dela bildrelaterade 
hälsodata med andra vårdgivare . Det är således den utlämnande vårdgiv aren 
som ansvarar för innehållet på det egna utrymmet och disponerar denna yta . 
En statlig myndighet ansvarar för lagringsytans funktionalitet ur ett säkerhets - 
och tekniskt perspektiv, men ska inte ha möjlighet att ta del av innehållet på 
lagringsytan.  
Enligt 3 kap. 6 § patientdatalagen ( PDL ) ska en patientjournal innehålla de 
uppgifter som behövs för en god och säker vård av patienten. Det är  upp till 
respektive läkare som för journal om en patient att bedöma huruvida uppgifter 
från andra vårdgivare behöv er dokumenteras i den egna journalen eller inte.  
Datadelningst jänsten ska vara utformad så att det tekniskt går att dela data 
över landsgränser, i enlighet med specifikationer och standarder för EEHRxF 
(European Electronic Health Record exchange Format) so m tas fram inom 
bland annat EU -projektet X -eHealth. För en utförligare redogörelse för 
  
50 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  relevanta standarder, se avsnitt 6 .2.2.8 Val av tekniska och  semantiska 
standarder . 
För behörighetsstyrning krävs en identitetsfederation som bygger på  (digital) 
avtals lösning mellan vårdgivare, om inte detta kan regleras genom 
författning.  
5.1.3  Fördelar med datadelningstjänst en för primäranvändning  
Datadelningstjänsten föreslås vara avgift sfri och frivillig att använda. 
Samtliga berörda vårdgivare bör emellertid vara anslutn a till tjänsten för att 
kunna hantera ärenden (det vill säga förfrågningar/begäran från andra 
aktörer). Datadelningstjänsten erbjud er potentiella fördelar såsom:  
• Säkrare datadelning genom att e rsätta potentiellt osäkra metoder som 
används idag för att dela  bildrelaterade hälsodata (teleradiologi, fax, 
externa lagringsmedia som cd -skiva, usb -minne) . 
• Stärkt integritetsskydd genom att data  endast ska delas genom 
kvalitetssäkrade kanaler . 
• Ökad datakvalitet i och med att fastställda kvalitetskriterer följs . 
• Ökad  patientsäkerhet genom säkrad delning och kvalitetskrav på data . 
• Ökad standardisering av data i och med att fastställda standarder följs . 
• Ökad anslutningsgrad  och nåbarhet i och med att alla vårdgivare är 
anslutna till samma dataområde . 
• Ökad effektivitet  och snabbhet i dataflöde . 
• Ökad jämlikhet/likvärdighet i vården i och med samma möjligheter 
för alla vårdgivare avseende viktig delning av patientdata . 
Slutsats: Bland de befintliga kommersiella produkter som används inom 
radiologin har vi identifierat att delvis motsvarande funktionalitet av 
datadelningsresurs  finns representerad . Det innebär att  för primäranvänd ning i 
de regioner  som har sådant system  idag så  fungerar del ning av bildrelatera de 
hälsodata bra. Det stora värdet för vården  med en ny nationell 
datadelningstjänst skulle vara just att den är nationell och att man därigenom 
kunde dela bilder med alla vårdgivare i hela landet, inte bara med dem som 
använder samma u pphandlade lösning . Det innebär samtidigt att  mervärdet 
för primäranvänd ningen  med en ny nationell delningstjänst kan vara 
begränsat om inte tillräckligt  många ansluter sig till den nationella tjänsten.     
 
 51 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
5.2 Datadelningstjänst för 
sekundäranvändning /forskning  
5.2.1  Önskat läge – Datadelningstjänst för sekundäranvändning  
Även vid sekundäranvänd ning har bilden av önskat läge tagits fram för att 
tillmötesgå behoven som har identifierats . I denna förstudie har 
sekundäranvändningen avgränsats till forskning  där forsknings huvudmannen 
(ofta ett universitet eller högskola) bär det yttersta ansvaret för hantering av 
forskningsdata . 
För forskarna  finns det vinster med en tjänst som ger vägledning i 
ansökningsförfarandet, information om vad som ska ingå och 
användarvänliga verkt yg för att ange kriterier, diagnoskoder med mera. En 
inloggad tjänst där forskaren kan bygga ansökningar över tid, spara dem och 
ladda upp bilagor innan hen skickar iväg begäran samt att man enkelt kan 
samordna ansökningarna till flera registerhållare/vård givare och skicka dem 
samtidigt i ett och samma moment. Detta skulle underlätta för 
sekundäranvänd ning samt  effektivisera och höja kvaliteten på ansökningarna. 
I Figur 6 kvarstår problemmoment i steg 7 och 8 då det fortfarande innebär 
stora arbetsinsatser för vårdgivarna att behandla ansökningar, packa ihop och 
leverera bildrelaterade  hälsodata. Detta oavsett om de levererar på usb -minne 
eller, som i föreslagen lösning , till vårdgivarens eget utrymme  eller 
forskningshuvudmannens eg et utrymme . Högre kvalitet  på ansökningarna 
underlättar ä ven för vårdgivarna som ska leverera data . Än högre kvalitet kan 
det bli på ansökningarna med möjligheten för forskaren  att göra preliminära  
sökningar utifrån patientdataindex ( förutsätter  öppet index med öppna data ), 
se avsnitt 5.4 nedan.  
   
52 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport   
Figur 6. Schematisk bild som visar önskat läge för sekundäranvändning  
representerat av en AI -forskare.  Här visas både antalsberäkning samt begäran om 
åtkomst till bildrelaterade hälsodata. Dessa processer kan vanligtvis vara åtski lda. 
 
 53 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
5.2.2  Översiktsbild – Datadelningstjänst för sekundäranvändning  
Figur 7. Datadelningstjänst för sekundäranvändning , i denna förstudie representerat 
av forskning. Forskningshuvudmannen (ofta ett universitet eller högskola) bär det 
yttersta ansvaret för hantering av forskningsdata och åskådliggör därför i figuren  
forskaren eller forskargruppen.  
 
Figur 7 beskriver hur en datadelningstjänst för sekundäranvändning kan 
fungera. Forskaren loggar in via en inloggningstjänst , anger vilka 
bildrelaterade  hälsodata som efterfrågas och skickar en begäran. Begäran går 
enbart ut till de vårdgivare som har efterfrågad e data som behandlar begäran 
var och en för sig (sekretessprövning). Vid godkännande levereras 
bildrelatera de hälsodata till vårdgivarens eg et utrymme där forskaren kan ta 
del av det via Inloggningstjänst . I forskarens profil finns en säker 
behandlingsmiljö där begär da bildrelatera de hälsodata kan bearbetas eller 
laddas ner lokalt.  
5.2.3  Fördelar med datadelningstjänst för sekundäranvändning  
• En behörighetsstyrd inlogg nings tjänst  vilket medför ökad datasäkerhet 
och spårbarhet . 
• Kan spara tid genom snabbare åtkomst till data . 
• Möjlighet att kombinera/komplettera tjänsten med  vägledning i 
ansökningsförfarandet . 
• Möjlighet för forskaren att i tjänsten arbeta med ansökningar över tid 
och ladda upp exempelvis bilagor, etikprövningsdokument . 
• Möjlighet att inom samma tjänst samordna ansökningar till flera 
vårdgivare . 
• Efterfråga de bildrelatera de hälsodata tillgängliggörs på vårdgivarnas 
egna utrymmen och blir där åtkomliga för forskaren via 
inloggningstjänst , kan  alternativt (utifrån etikgodkännande)  göras 
  
54 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  åtkomligt via forskningshuvudmannens eg et utrymme i 
Slutsats: För sek undäranvänd ning kan en nationell datadelningstjänst för 
bildrelatera de hälsodata innebära  ett stort mervärde, med en inloggad tjänst 
som ger vägledning och som kan användas för att sammanställa ansökningar 
med hög kvalitet och som skickas iväg till flera v årdgivare från samma tjänst. 
Det är också ett mervärde att data tillgängliggörs för forskaren inom samma 
inloggade tjänst.  
5.3 Kombinerad sök - och datadelningstjänst för 
primäranvändning  
För att i större utsträckning möta användarnas behov inom primäranvändning 
för delning av bildrelaterade  hälsodata krävs även möjligheten att aktivt 
kunna söka efter specifika bildrelaterade  hälsodata, till exempel från tidigare 
undersökningar. Detta har ocks å stor betydelse för patientsäkerheten. Vi 
föreslår därför en lösning som inkluderar en sökfunktion i form av ett 
patientdataindex . Detta index kan ses som ett  avgränsat register där 
vårdpersonal kan söka information om specifika patienter och hitta till k ällan 
för dessa data. För att ge en bra användarupplevelse är det en förutsättning att 
en sådan sökfunktionen kan anslutas till/integreras in i regionernas 
vårdsystem (PACS). Scenariot nedan (Figur 8) illustrerar hur en sådan 
lösning skulle kunna fungera för en radiolog som arbetar inom 
mammografiområdet.   
   
 55 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
Figur 8.Önskat läge för primäranvändning, i detta fallet en mammografiscreening 
med efterföljande process för att bedöma bilddata och få åtkomst till tidigare 
bilddata och bildrelaterade hälsodata.  
  
56 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  5.3.2  Översiktsbild  – kombinerad sök - och delningstjänst för 
 
Figur 9. Förenklad bild av en värdeskapande sökfunktion som del av ett statligt, 
nationellt dataområde , och kombinerad med datadelningstjänsten. En stor fördel  
med patientdataindex  är att vårdgivare A inte behöver ha någon kännedom om var 
tidigare bilddata kan finnas.  
 
Med samma utgångspunkt som i exemplet ovan så gör läkaren hos vårdgivare 
A en sökning i patientdataindex och får information om att det finns digitala 
uppgifter (bilder och utlåtande) om den aktuella patienten hos vårdgivare B  
(Figur 9). Vårdgivare A skickar då , via en kommunikationsfunktion inom den 
föreslagna tjänsten , en begäran till vårdgivare B att få ta del av relevanta 
bildrelaterade  data för patienten i fråga. Vår dgivare B lämnar ut uppgifter till 
vårdgivare A via en tillfällig lagringsyta ( eget utrymme ) hos myndigheten 
som tillhandahåller delningstjänsten. Vårdgivare  A tar del av bild relaterade 
data via denna lagringsyta, eller eventuellt  via integrerat PACS.  
För primäranvänd ningen  kan det vara av avgörande betydelse att direkt kunna 
söka i patentdataindex för att ta reda på om det finns bildrelaterade hälsodata 
hos en annan vårdgivare  istället för att vara begränsad till att fråga patient en. 
Det skulle innebära en  högre effektivitet men också ökad patientsäkerhet och 
likvärdighet eftersom  patienten själv kanske inte har en tydlig uppfattning 
eller minnesbild  av tidigare vård, vilka undersökningar som har gjorts och 
var. Enligt de tillfrågade vårdgivarna är det i nu läget så att man ofta – i 
onödan – gör om undersökningar som redan gjorts på annan plats för att man 
inte frågar patienten om tidigare undersökningar eller för att det anses svårt 
att ta del av hälsodata hos andra vårdgivare.  
  
 57 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
5.3.2.1  Patientdataindex  
Utifrån ovanstående har myndigheten identifierat behovet av en sökfunktion. 
Myndigheten  har tittat närmare på hur denna funktion skulle kunna se ut 
genom tillhandahållande av , i första hand , ett central isera t patientdataindex  
eftersom vi bedömer att den formen (jä mfört med distribuerat index  – se 
längre fram ) skulle ge största mervärdet för användarna . Myndigheten har då 
utgått ifrån att alla vårdgivare ska vara skyldiga att rapportera till och vara 
anslutna till detta index , men informationsförsörjningen ska vara 
automatiserad.  
5.3.2.2  Indexuppgifter  
Ett statligt patientdataindex av detta slag  måste, för att vara användbart, 
innehålla ett minimum av relevanta hälsodata. Förenklat kan hävdas att ju 
mer indexdata av olika slag, desto större användbarhet  men samtidigt desto 
mer komplicerat utifrån ett rättsligt perspektiv. En genomlysning av rättsliga 
aspekter görs i avsnitt  7.5 En sökfunktion som komplement till en 
datadelningstjänst (patientdataindex) . 
Patienten ska också kunna få tillgång till de uppgi fter i patientdataindex som 
avser patienten själv. Uppgifterna presenteras för patienten i ett eget utrymme  
av patientdataindex  hos myndighet en som är ansvarig för detta index . Även 
om patienten inte har tillgång till digital uppkoppling mot patientdataind ex 
ska myndigheten som ansvarar för indexet kunna hjälpa patienten med att 
nyttja sina rättigheter enligt EU:s dataskyddsförordning. Myndigheten ska 
vara tillgänglig på telefon och för personliga besök.  
5.3.2.3  Uppgiftsskyldighet  
Använd nings fall med sökning i patientdataindex utgår från att det bör 
föreligg a en uppgiftsskyldighet för alla vårdgivare att rapportera vissa 
patientuppgifter till ett sådant index. Uppgiftsskyldigheten avser alla patienter 
som omfattas av regionens ansvar att erbjuda hälso - och sjukvård enligt 8 
kap. hälso - och sjukvårdslagen (HSL) och torde behöva regleras i lagform (se 
7.5.6 Insamling av uppgifter till en söktjänst ).   
 
58 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  5.3.3  Fördelar med kombinerad sök - och delningstjänst för 
Utöver de fördelar som anges ovan för datadelningstjänsten enskilt så 
tillkommer här tänkbara  fördelar:  
• Möjliggör nationella sökningar på om det finns bildrelatera de 
hälsodata för en patient hos annan vårdgivare . Den läkare eller annan 
behörig vårdpersonal  som utför en sökning utifrån patientens 
personnummer eller motsvarande, behöver inte vara hänvisad till att 
patienten ska kunna tillhandahålla information om andra relevanta 
vårdgivare.  
Slutsats : För primäranvänd ningen  är det av avgörande betydelse för 
patientsäkerhet och behandling att kunna söka nationellt om det finns 
bildrelatera de hälsodata för en patient hos annan vårdgivare. Idag är enda 
möjligheten att få den informationen att fråga patienten själv.  
sekundäran vändning /forskning  
sekundäranvändning  
Figur 10 nedan beskriver önskat läge vid sekundäranvänd ning (forskaren) där 
möjligheten ingår  att göra en preliminär  sökning  på öppna data  utifrån 
patientdataindex. En sådan sökning , innan en begäran ens gått iväg till 
vårdgivarna , kan öka kvaliteten på efterföljande formella ansökningar  samt 
minska  behandlingstiderna. Det kan också innebära att ansökningar inte 
behöver gå iväg och behandlas  hos vårdgivare där det sökta underlaget saknas 
eller är för litet . Vårdgivaren slipper i detta fallet belastas i onödan.  
Med godkänd etik ansökan  och eventuella andra nödvändiga tillstånd så kan 
forskaren också göra en utförligare sökning, utifrån forsknin gsrelevanta 
inklusions - såväl som exklusionskriterier.  På detta sätt har forskaren sannolikt 
betydligt bättre förutsättningar att relativt snabbt hitta ett tillräckligt 
omfattande dataunderlag via denna sökfunktion, än om forskaren skulle 
behöva hitta dess a relevanta vårdgivare och datainnehavare på annat sätt.    
 
 59 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
Sök- och datadelningstjänsten bör också kunna nyttjas för antalsberäkning 
inför  kliniska prövningar, återigen utifrån specifika inklusions - och 
exklusionskriterer.  I detta fallet delas emellertid int e några större mängder 
data via delningstjänsten . Det rör sig istället om att forskaren, via en 
återkopplande kommunikationsfunktion , får ett sökresultat presenterat i form 
av en antalsberäkning utifrån angivna kriterier.  
 
Figur 10. Önskat läge med kombinerad användning av sökfunktion/tjänst samt 
datadelningstjänst, för sekundäranvändnin g (här: forskning).  
 
60 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  5.4.2  Översiktsbild  – kombinerad sök - och delningstjänst för 
 
Figur 11. Här visas principen för forskarens sökning av relevant a data via 
patientdataindex, åtföljt av utlämnande från berörda vårdgivare via deras respektive 
eget utrymme  i datadelningstjänsten.  
 
Figur 11 beskriver hur en kombinerad sök - och datadelningstjänst för 
sekundäranvändning skulle kunna fungera. Forskare kan  inledningsvis 
använda en öppen tjänst (en indexnivå innehållande öppna data) för att gör a 
en preliminär sökning i patientdataindex. Resultatet kan visa om, och 
möjligen var det finns bildrelaterade  hälsodata av intresse. Forskaren loggar  
sedan in via en inloggningstjäns t, i syfte  att utföra en  mer detaljerad sökning 
utifrån både inklusions - och exklusionskriterier. Utifrån sökresultatet kan 
forskaren begära att få ta del av urvalet från sökningen. Begäran går enbart ut 
till de vårdgivare som har efterfråg ade data och behandlar begäran var och en 
för sig (sekretessprövning). Vid godkännande kopieras bildrelaterade  
hälsodata till vårdgivarens egna utrymme dit forskaren ges åtkomst via 
inloggningstjänsten. I forskarens profil finns en säker behandlingsmiljö d är 
begär da bildrelatera de hälsodata kan bearbetas.  Utifrån behörighet och 
tillstånd kan forskaren ha rätt att flytta över utlämnade data till 
forskningshuvudmannens eg et utrymme, för vidare behandling och analys. 
Om så är fallet läggs ett personuppgiftsans var på forskningshuvudmannen.  
 
 61 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
Utöver de fördelar som tidigare har angetts för datadelningstjänsten så kan 
kombinationen med en sökfunktion/ -tjänst ge ytterligare fördelar:  
• En preliminä r sökning på öppna data kan ge  svar på om och var det 
finns bildrelatera de hälsodata att ta del av. Det innebär att ansökningar 
inte behöver gå ut till och behandlas av vårdgivare där det inte finns 
relevanta data.   
• En mer detaljerad och behörighetsstyrd s ökning i ett nationellt index 
kan leda forskaren till ett betydligt mer omfattande och samtidigt 
relevant dataunderlag,  
vårdgivare , i detta fallet identifierade efter sökning , istället för att 
behöva rikta ansökan separat till respektive vårdgivare . 
Slutsats: För sekundäranvänd ning är nyttan med en kombinerad sök - och 
datadelningstjänst stor även om den inte ger möjlighet till sökning på rena 
persondata . En fördel  som sparar tid  för både for skare och vårdgivare är att 
det inte  behöver gå iväg ansökningar till vårdgivare där det redan klargjort s 
att efterfråga de data saknas . I övrigt är fördelarna desamma som för 
datadelningstjänst  enbart.    
 
62 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 Förslag på lösningsarkitektur  
6.1 Sammanfattning arkitekt ur 
Uppdraget har varit att ta fram förslag på en datadelningstjänst som  uppfyller 
behov et inom  både primär - och sekundäranvändning av bilddiagnostikdata. I 
detta kapitel föreslå s tekniska och infrastrukturella lösningar  för en 
sökfunktion som ska möjliggöra för  vårdgivare att ta del av  bildrelaterade 
hälsodata  hos andra vårdgivare utanför den egna regionen . Likaså att 
möjliggöra för  forskare att hitta bra urval av data och underlag hos det stora 
antalet vårdgivare det rör sig om . Därutöver  presente rar vi en lösning för  hur 
dessa urval kan användas av forskare för underlättat  och sammanhåll et 
ansökning sförfarande  till alla ingående vårdgivare i ett urval . Vi presenterar  
också  delningsfunktionalitet , inte bara mellan vårdgivare utan även från 
vårdgiva re till forskare , samt  till patient . Dessutom beskrivs  hur staten skulle 
kunna tillhandahålla säkra behandlingsmiljöer ( SPE), men också  statligt 
skyddat referensmaterial som stöd för utvärdering av AI/ML -plattformar , det 
vill säga för artificiell intelligens och maskininlärning . Avslutningsvis 
redovisas säkerhetsprinciper och utestående frågor.  
Föreslagna lösningar möjliggör interoperabilitet både nationellt och mot 
övriga medlemsländer inom  EU genom API:er baserade på öppna standarder . 
6.1.1  Identifiera de arkitekturdrivande behov  
Behovsanalys en som beskriv s i kapitel  4 har inom uppdragets ramar 
identifierat ett antal behov där de mest prioriterade utgör grund för valda 
arkitekturer och lösningsprinciper för ett statligt, nationellt hälso dataområde , 
inled ningsvis i form av en datadelningstjänst för mammografidata.  Dessa 
prioriterade behov redovisas i det följande.  
6.1.1.1  Arkitekturdrivande behov – primäranvänd ning: 
• Nationell ö verblick över var en patient genomfört tidigare 
undersökningar .    
• Att e nkelt kunna begära ut tidigare bildmaterial för en patient från en 
eller flera andra  vårdgivare.  
• Att vid misstänkt cancer få snabb are och enklare access till eventuellt 
tidigare bildmaterial utanför  den egna regionen .   
 
 63 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
6.1.1.2  Arkitekturdrivande behov – sekundäranv ändning: 
• Ökade möjligheter att identifiera  relevant urval av hälsodata för olika 
forskningsområden och för specifika ändamål.  
• Vägledning i det förarbete som krävs för att kunna ansöka om tillgång 
till data (till exempel etikansökan).  
• Förenklad process att  begära ut bilddata  utifrån vissa kriterier från en 
eller flera vårdgivare.  
• Slippa parallella ansökningsprocesser till olika vårdgivare.  
• Minskade väntetider för att få tillgång till data.  
• Förbättrad praktisk hantering av de stora datamängderna som krävs 
för AI-forskning.  
• Större och mer jämlik tillgång till dedikerad datorkraft för bearbetning 
och analys.  
• Ökade m öjligheter att enk elt, och med fler aktörer , kunna  dela 
resultatdata och upparbetat underlag.  
• Möjlighet att snabbt och enkelt via en digital plattfo rm kunna 
rekrytera relevanta patienter för forskning såsom klinisk studie, utan 
att individernas identitet röjs innan de valt att delta.  
• Tillgång till ett standardiserat och skyddat referensmaterial för 
utvärdering av AI/ML -plattformar.  
6.1.1.3  Arkitekturdrivande behov – patienter:  
• Att som patient k unna se vilka egna radiologiska data som finns hos 
olika vårdgivare . 
• Att som patient med spårbarhet i form av loggning kunna se vilka som 
tagit del av  patientens  egna hälsodata . 
• Att som patient  digitalt kunna begära ut data från egna 
undersökningar.  
• Möjlighet för patienten att se och hantera egna samtycken för vad so m 
visas i ett nationellt patientdataindex  (sökfunktion) . 
• Att k unna ge sitt samtycke till , eller kunna aktivt avstå ifrån,  att få 
förfrågningar om att ingå i forskning  såsom kliniska studier .   
 
64 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  6.2 Lösningsstrategi och överväganden  
6.2.1  Alternativa lösningar som har övervägts  
6.2.1.1  Centraliserad eller distribuerad datalagring för lösningarna ? 
Som framgår av behovsanalysen finns önskemål  hos berörda aktörer att en 
fysiskt samlad central bilddatalagring ska skapas  på nationell  nivå. Detta 
regeringsuppdrag anger dock tydligt att fokus bör vara på en 
federeringslösning som bygger på och binder samman redan befintlig  
infrastruktur . Följaktligen har förstudien varit inriktad  på en federerad lösning  
som hämtar, eller rättare sagt kopierar, hälsodata från de vårddatasystem där 
de lagras . Samtidigt ryms i detta en ambition  att uppnå så mycket som möjligt 
av de funktioner som ett samlat c entralt bildarkiv skulle ge, men med hänsyn 
tagen till befintliga rättsliga  ramar. För optimal datadelningstjänst bör d en 
centrala delen av dataområde t erbjuda  en nationell indexering av 
distribuerade data , i syfte  att erbjuda en sökfunktion . Detta kombinerat med  
en effektiv och säker data delningstjänst skulle kunna fungera som ett virtuellt 
nationellt bildarkiv.  
6.2.2  Vald lösningsstrategi  
6.2.2.1  Lösningsprinciper  
Det behövs två olika lösningar för att kunna tillgodose de behov som 
förstudien har identifierat, n ämligen en nationell datadelningstjänst och ett 
patientdataindex  för att erbjuda sökfunktion . Dessa två kan utvecklas och 
implementeras oberoende av varandra både tidsmässigt och funktionsmässigt . 
Detta är en fördel när det kommer till att föreslå mer avgr änsade pilotprojekt.  
Lösningar na utgörs  dels av en sammanhållen statlig, nationell 
datadelningstjänst för alla vårdgivare , dels av ett kompletterande 
patientdataindex  som möjliggör en sökfunktion  för att kunna hitta patientens 
alla tidigare undersökningar hos samtliga vårdgivare. Förutom dessa två 
huvudlösningar så behövs flera stödfunktioner för bland annat feder ering  
mellan organisationer, identifiering av både personal och patienter, 
behörighetshantering, digitala avtal, vårdgivarkatalog, engagemangskatalog, 
invånarportal, med mera. Men dessa stödfunktioner är i sig fristående, 
generiska och återanvändbara så att de kan bygga på befintliga eller nya   
 
 65 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
lösningar hos en myndighet eller hos någon annan aktör .  
 
Genom att göra lösningarna automatiskt tillgängliga för alla vårdgivare så 
behöver  de bara  implementera en enda koppling för att kunna dela material 
med alla andra vårdgivare i Sverige , och på sikt även med vårdgivare i övriga 
EU-länder.  
6.2.2.2  Nationell datadelningstjänst  
En nationell datadelningstjänst  ska utgöra en central temporär lagringsplats 
när kopiera t material delas (lämnas ut)  av en vårdgivare  till en annan aktör . 
Originaldata ligger kvar i vårdgivarens vårddatasystem. Varje vårdgivare ska 
ha sitt eg et utrymme i det nationella dataområde t, där vårdgivaren själv har 
full kontroll över behörighet  och åtkomst till delat material . Grundt anken är 
att materialet laddas upp till vårdgivarens egna lagringsyta med en förinställd 
lagringstid . Därefter raderas  materialet automatiskt.  
 
Vid delning av material till lagringsytan för åtkomst av andra vårdgivare, 
forskare,  eller patienten , så är tank en att det i ett ärende som skickas mellan 
parterna ska finnas en länk till det material som ska ligg a kvar i vårdgivarens 
eget utrymme . Beroende på tilldelad behörighet vid delning så kan 
mottagaren av länken antingen bara titta, ladda ner eller dela vida re. Dett a 
tydliggör behovet av både en digital avtalslösning för behörigheter, och en 
tillförlitlig källa för alla vårdgivares organisationer  samt federerad 
identifiering av dess personal. I likhet med primäranvänd ningen s behov av 
delnings - och temporär la gringslösning så finns samma behov för 
sekundäranvändning vid forskning där det idag oftast saknas 
delningslösningar mellan primär - och sekundäranvänd ning. Här kan det 
dessutom bli tal om att lagringskapaciteten ska kunna användas vid AI -
bearbetning från c entral beräkningskraft för bildanalys och eventuellt att 
forskaren kan behöva ett eget utrymme för att lagra analysresultat. I vissa f all, 
utifrån behörighet eller beviljat tillstånd, kan det även behöva lagra s en kopia 
av det delade materialet på forskare ns eget utrymme .  
Vår utgångspunkt är att d et ska vara frivilligt och avgiftsfritt för vårdgivarna 
att använda datadelningstjänsten , men målet för den slutliga lösningen efter 
genomförda piloter  är att alla vårdgivare i Sverige  ska ansluta till 
datadelningstjänsten , för att kunna hantera inkomna ärenden . Detta  för att det 
ska finnas förutsättningar för att nå alla vårdgivare  via delningstjänsten   
 
66 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  eftersom det där ska finnas ett komplett stöd för olika användargrupper att på 
ett korrekt, enkelt sätt oc h på rätt grunder kunna begära ut  data. Det är också 
en förutsättning för att kunna skapa automatiserade processer som innebär 
minsta möjliga arbetsbelastning för vårdgivarna när de ska hantera begäran 
för att göra själva delningen  av vårdgivarnas eget mat erial via 
delningstjänsten. Men det ska rekommenderas att man även utför 
datadelningen via delningstjänsten eftersom det ger en bättre spårbarhet i hur 
materialet används och att man då når den som begär materialet på ett 
enhetligt,  säkert  och kostnadseffe ktivt sätt.  
 
Datadelningstjänsten kräver att det tillsammans med patientdataindex  finns en 
gemensam  feder eringslösning som styr behörigheter baserat på digitala avtal 
mellan olika aktörer.  
6.2.2.3  Nationell söktjänst  via patientdataindex  
Utöver datadelningstjänsten så beskrivs i denna förstudie en fristående men 
samtidigt kompletterande  lösning  bestående  av ett patientdataindex för att 
erbjuda en sökfunktion . Därigenom  skulle behörig vårdpersonal kunna hitta 
relevanta tidigare undersökningsresult at, forskare med beviljat 
etikgodkännande  skulle kunna hitta relevanta data  utifrån 
forskningsfrågeställning , och patienten skulle kunna ta del av sina egna 
hälsodata. Ett patientdataindex kan därför ses som ett mervärdeskapande 
komplement till datadelning stjänsten.  
Detta index behöver innehålla olika nivåer av informati on om det refererade 
materialet, anpassat för olika målgrupper utifrån behov , behörighet  och legala 
förutsättningar. Nivåerna skulle kunna uppnås genom tre helt separata index 
för olika syft en: i) p rimärindex förses av vårdgivare med vårdinformation , 
inklusive persondata , ii) sekundärindex med pseudonymiserade delmängder , 
och iii) e tt tredje , öppet index förses med helt anonymiserade uppgifter och 
kan därför agera öppna data . De olika indexni våerna beskrivs i Tabell 2 .  
Beroende på roll och behörighet ska man kunna söka i antingen primärindex 
eller sekundärindex. När man har hittat rätt urval av data så ska man direkt 
kunna skapa en begäran om att få ta del av materialet i form av ett ärende som 
skickas direkt till den eller de vårdgivare som sökresultatet omfattar.  
   
 67 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
Tabell  2. Kortfattad beskrivning av  de tre nivåerna av index  som föreslås i 
uppdraget.  
Indexnivå  Typ av data  Kommentar  
Primärindex  Vårddata från 
journalsystem  Inklusive fullt 
identifierbara persondata .  
Sekundärindex  Pseudonymiserad e data Reversibel avidentifiering – 
möjligt identifiera individer 
med kodnyckel.   
Öppet index  Anonymiserad e data Irreversibel avidentifiering 
– ej möjligt identifiera 
individer.  
Ärendehanter ingen i lösningen är en integrerad del mellan patientdataindex 
och datadelningstjänsten och ska på ett enkelt sätt och med minimal 
arbetsinsats hanteras av de mottagande vårdgivarna via integrationer till 
befintliga verksamhetssystem och via tillhandahålln a webbgränss nitt. Vid 
designarbetet av denna hantering och ärendeflöden så ska man sträva efter att 
uppnå maximal automatisering av hela flödet utifrån de legala 
förutsättningarna för att minska den administrativa bördan så mycket som 
möjligt.  
 
Bearbetnin gsprocesserna för att både pseudonymisera (sekundärindex) och 
anonymisera data (öppet index) är komplexa samtidigt som de kräver en stor 
tillförlitlighet. Därför behövs en kombination av automatiserad bearbetning 
och manuella granskningar och justeringar av regelverket som ska bygga på 
godkända värdelistor som löpande utan programmering kan uppdateras av en 
förvaltning. För att ett index ska bli en tillförlitlig lösning d är man kan lita på 
att man kan hitta alla undersökningar, så krävs lagstiftad uppgifts skyldighet 
för vårdgivarna att digitalt och automatiserat rapportera vissa uppgifter om 
varje mammografi undersökning direkt  – eller snarast möjligt – efter att den är 
genomförd.  
Det finns flera perspektiv och möjligheter som måste beaktas vid fortsatt 
utredning av legala förutsättningar kopplat till hur mycket information som 
ska finnas i de tre olika nivåerna av patientdataindex : primärindex, 
sekundärindex och öppet index .    
 
68 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  Primärindex vänder sig främst till vårdgivare som har en pågående 
vårdrelation och försöker hitta historiskt material  avseende en enskild patient . 
Utöver identifierare för patienten så är det en historik över var den aktuella 
patienten har genomgått rad iologiska undersökningar så att läkaren kan gå 
vidare med att begära ut de historiska data som kan finnas hos dessa 
vårdgivare.   
Sekundärindex består av  personuppgifter som ska vara i pseudonymiserad 
form och andra känsliga uppgifter ska maskas eller aggre geras så att de inte 
går att använda som identifierande personuppgifter. Syftet med 
sekundärindex är att  till exempel  en forskare med rätt tillstånd ska kunna söka 
och sammanställa uppgifter utifrån olika typer av undersökningsformer. Om 
det utifrån resone manget om primärindex inte kan finnas mer personuppgifter 
än identifierare av patient och förekomst av radiologiska undersökningar för 
patienten så kan det också finnas risk att sekundärindex får ett väldigt 
avgränsat användningsområde men skulle kunna anv ändas för 
antalsberäkningar och rekrytering av patienter att ingå i forskning.   
Öppet index ska enbart innehålla helt anonymiserade uppgifter det vill säga 
inga identifierare av patienten eller andra uppgifter som kan härledas till en 
specifik individ . Det  innebär att det enbart måste vara strukturerad 
information som kan hanteras i en anonymiseringsprocess. Gällande till 
exempel var en undersökning har utförts måste det abstrakteras upp på en mer 
övergripande nivå som till exempel att enbart visa vilken re gion som har 
utfört undersökningen. Det finns em ellertid en stor möjlighet här om man kan 
genomföra anonymiseringen som en distribuerad bearbetning, det vill säga 
den programvara som utför anonymiseringen körs ute på plats hos varje 
vårdgivare. Då kommer  de aldrig att skicka några personuppgifter, vilket 
innebär att man kan lägga till fler attribut som exempelvis kliniska  fynd, eller 
diagnoser . Även dessa attribut måste vara på en icke identifierbar nivå för 
ovanliga diagnoser eller andra värden som kan här ledas till ett fåtal patienter i 
respektive region.   
Men att tillhandahålla den informationen i helt anonymiserade data skulle 
göra att det finns mycket bättre underlag för egna sammanställningar då de 
kan hanteras som öppna data. Det är även viktigt att ö ppet index inte 
innehåller aggregerad och summerad information utan det måste innehålla 
alla enskilda poster motsvarande varje radiologisk undersökning så att man 
har möjlighet att söka och sammanställa informationen på fler sätt än man 
annars blir begräns ad till vid enbart aggregerad information.    
 
 69 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
I likhet med  datadelningstjänsten kräver patientdataindex att det finns en 
gemensam federeringslösni ng som styr behörigheter baserat på digitala avtal 
6.2.2.3.1  Centraliserat  eller distribuerat patientdataindex för sökfunktion?  
Vår bedömning är att en centraliserad lösning för patientdataindex kan ge den 
optimala sökfunktionaliteten och den bästa användarupplevelsen. En 
centraliserad lösning är också tekniskt mindre kompl icerad  vilket borgar för 
färre risker, ökad säkerhet och tillgänglighet samt lägre kostnader.  
Ett distribuerat patientdataindex (fördelat lokalt på var och en av vårdgivarna)  
innebär sannolikt en jämförelsevis försämrad sökfunktion, med fördröjd 
återkoppling och  resultat, vilket riskerar att göra detta alternativ mindre 
användbart. Därför bör detta alternativ övervägas endast av anledningen att 
det bättre kan uppfylla rättsliga och integritetsmässiga aspekter , vilket i sin 
tur kan möjliggöra fler attribut för sökning. Se tabell 3.  
Tabell 3. Visar en förenklad sammanfatt ande värdering av  fördelar respektive 
nackdelar för de två alternativa lösningarna för ett patientdataindex, där plus (+) är 
positivt, bra, ger goda förutsättningar, medan minus ( –) är negativt, det  vill säga 
mindre bra eller dåligt.  
Typ av 
patientdataindex  Användbarhet , 
sökfunktion  Tekniska 
förutsättningar  Rättsliga 
förutsättningar  
Centraliserat  + + - 
Distribuerat  - - + 
 
Nedan beskrivs  de båda alternativen, med för- och nackdelar  mer i detalj : 
Centraliserat statligt patientdataindex  med statligt personuppgiftsansvar  och 
med uppgiftsskyldighet för vårdgivare, det vill säga sökning mot centralt 
index , innebär :  
• Bättre användarmässiga förutsättningar (till exempel effektivitet  och 
snabbhet, täcknin gsgrad  och pålitlighet) . 
• Bättre tekniska förutsättningar för införande med mindre komplexitet  
vilket ger lägre kostnader.   
• Bättre säkerhet med mindre risker och bättre tillgänglighet.  
• Komplicerade rättsliga förutsättningar som kräver utredning i form av 
offentlig utredning .    
 
70 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  • Mindr e utbud av informationsmängder/variabl er/attribut  – endast ett 
fåtal uppgifter kan ingå i index . 
• Mer komplicerat  när dessa informationsmängder/variabl er/attribut 
sannolikt  kommer att behöv a regleras genom  lag – svårare att ändra 
informationsmängderna vid behov . 
Distribuerat statligt patientdataindex  under vårdgivares personuppgiftsansvar, 
det vill säga distribuerad sökning direkt till index hos respektive vårdgivare , 
innebär :  
• Sämre användarmässiga förutsättningar där varje sökning ska skickas 
till alla vårdgivare för bearbetning och där svaren kommer asynkront, 
utspridda i tiden, med risk att svar uteblir innan man ska sammanställa 
resultatet.  (Olika användare har dock olika be hov av att få svar 
synkront. För exempelvis forsk are kan det vara gott nog med ett svar 
som dröjer något . Även för vissa vårdgivare kan det vara acceptabelt  
att svaret dröjer. ) 
• Sämre tekniska förutsättningar för införande med större utmaningar i 
en mer kom plex lösning.   
• Enklare rättsliga förutsättningar för införande under vårdgivares  
personuppgiftsansvar .  
• Att index ligger under vårdgivare s personuppgiftsansvar kan 
möjliggöra  ett bättre utbud av informationsmängder . 
• Kan troligtvis regleras  på lägre författningsnivå, genom föreskrifter 
från myndighe t. 
6.2.2.4  Digitala avtal genom federeringslösning   
Föreslagna lösningar för delningstjänst och söktjänst kräver att det finns en 
gemensam feder eringslösning som kan användas för att identifiera alla 
ingåe nde tjänstepersoner med deras organisatoriska tillhörighet hos 
vårdgivare. Lösningen ska även styra behörigheter baserat på digitala avtal 
mellan olika aktörer. Idag finns det federeringslösningar som Sweden 
Connect och Sambi , men det behövs en lösning för  att kunna hantera digitala 
avtal mellan organisationer så att de kan vara underlag för automatisk 
behörighetstilldelning. Regionerna har idag lösningar och register för 
organisationer och personal som har utvecklats och förvaltas av Inera. Det 
krävs en fo rtsatt utredning av lösningar för federering och avtal där man gör 
vägval för hur befintliga register och lösningar kan användas och anpassas, 
men även om det finns behov av nya register och lösningar.     
 
 71 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
6.2.2.5  Digitalt vårdgivarregister  
Föreslagna lösningar för d elningstjänst och söktjänst kräver att det , som del 
av en förutsättningsskapande infrastruktur , finns ett komplett och funktionellt 
digitalt vård - och omsorgsgivarregister . Ett sådant register  bör integreras med 
lösningar för federering och digitala avtal.  Detta är en av de viktigaste 
stödfunktionerna för en fungerande nationell infrastruktur och  är ett behov 
som även återkommer i flera andra regeringsuppdrag som digitalt 
vaccinationskort, nationell listningstjänst, nationellt vårdsöksystem, med 
flera. Det finns idag vård - och omsorgs givarregister hos IVO och Inera men 
fortsatt utredning krävs för att klargöra om dessa går att använda för detta 
syfte eller om det krävs anpassningar eller nyutveckling.   
6.2.2.6  Flöden och ärendehantering i delningstjänsten  
Ärendehant ering  blir en central komponent i datadelningstjänsten för att 
kommunicera mellan olika parter. Vid begäran och delning av material 
mellan olika aktörer så behövs information och meddelanden mellan 
aktörerna. Dessa behöver hållas samman i ärenden för olika  syften, och 
beroende på typ av ärende och dess statusflöde så flyttas ärendet mellan 
aktörerna.  
Ärendet kommer vara den "behållare" som refererar det delade materialet som 
ligger i delningstjänsten , men det utgör även ingången för att ta del av det 
delade  materialet efter delning. Ärendet kommer även peka ut mottagare av 
delat material och det driver därefter behörighetstilldelning som sätts av den 
utlämna nde vårdgivaren utifrån kriterier som följde med i ärendet vid begäran 
om utlämnande. Figur 1 2 nedan g er en konceptuell bild med exempel på hur 
olika statusflöden kan behöva se ut i den ärendehantering som måste finnas i 
plattformen.    
 
72 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport   
 
Figur 12. Tillståndsdiagram  för ärendestatusar  enligt två exempel, dels utifrån 
sekretessprövning (till exempel begäran  från forskare), dels utifrån remiss eller 
planerad multidisciplinär konferens (MDK) . 
 
6.2.2.7  Komponenter i lösningen för nationellt dataområde  
Komponentdiagrammet i Figur 13 nedan visar de separata lösningarna i 
nationellt dataområde  som olika nivåer av komponenter i noder med  de 
viktigaste systemkomponenterna i varje nod. Pilarna i diagrammet visar en 
konceptuell bild av informationsflöden mellan komponenterna.  
 
 73 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
Figur 13. Komponentdiagram för n ationellt dataområde .  
 
Nod: Patientd ataindex (databasdrivna indexerande sökplattformar ) i Figur 13 
visar att indexlösningen som innehåller referenser till, och information om, 
radiologiska undersökningar kopplat till varje patient, består av tre helt 
separata  komponenter för att möt a både le gala och säkerhetsmässiga krav. 
Detta görs genom att nivåbestämma indexeringsdata i tre olika 
detaljeringsnivåer i tre separata databaser – en för varje huvudsaklig 
målgrupp : i) Primärindex innehåller den detaljeringsnivå som vårdgivarna 
rapporterar in, medan ii) Sekundärindex innehåller pseudonymiserade 
personuppgifter med striktare maskning av olika hälsodata för att inte 
innehålla detaljnivåer som skulle kunna härledas till en individ. iii) Öppet 
index innehåller helt anonymiserade uppgifter för att kunna vara öppen data, 
men i övrigt ungefär motsvarande detaljnivåer som sekundärindex för att 
kunna vara ett uppdaterat och öppet underlag för olika analyser  och för att 
identifiera  möjlig forskning.  
 
Nod: Lagringsutrymme och delningstjänster (separerade lagringsmiljöer) i 
Figur 13 är en lagringsplattform med hög kapacitet och teknisk arkitektur som 
stödjer hantering av mycket  stora mediafiler ( såsom radiologiska bilddata) 
  
74 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  med hög pr estanda. För att säkerställa att vårdgivare har kontroll över de data 
som de laddar upp och delar, så ska varje vårdgivare erbjudas en egen 
lagringsserver (eget utrymme)  där de själva styr åtkomster och behörigheter. 
Inloggningstjänsten  är en webbaserad po rtal där olika kategorier av  användare 
loggar in på sin egen sida för att utifrån sin aktuella roll enkelt få tillgång till 
"sitt material" som delning ar och information om olika händelser i ärenden 
där de ingår. Patienterna kan här se vad det finns för egna uppgifter  i index , 
samt spårbarhet för hur de används . Möjlighet finns också för patienten att 
ändra integritetsrelaterade inställningar för hur uppgifterna får användas , till 
exempel samtycke, eller så kallad opt out  när sådana förutsättningar följer a v 
lag eller andra bestämmelser . Patienten har även möjlighet att begära ut 
radiologiska bilddata  från sina egna undersökningar.  
Forskar e ska kunna ta del av delat material, förslagsvis i en så kallad Säker 
behandlingsmiljö  (Secure Processing Environment, SPE) som tillhand ahålls i 
vårdgivar ens eget utrymme  för att där kunna bearbeta  och analysera  delade 
bildrelaterade hälsodata. Beroende på forskarens behörighet och 
etikgodkännande  kan data eventuellt också flyttas eller kopieras till 
forskningshuvudmannen s eget utrymme  i delningstjänsten .  
6.2.2.8  Val av tekniska och semantiska standarder  
Val av tekniska och semantiska standarder för digitala tjänster ska följa öppna 
internationella standarder som väljs och används i de olika nationella och 
internationella EU -initiativ som pågår, men även med hänsyn till befintliga 
lösningar hos vårdgivarna och dess utveckling. Detta för att främja 
möjligheterna till interoperabilitet.  
I detta syfte används till e xempel HL7 FHIR56 för kommunikat ion och 
datastrukturer i tjänstegränssnitt med mappning mot HL7 CDA57 för 
integration mot exempelvis MyHealth@EU (primäranvändning, fortsatt 
förberedelse i EU -projektet X -eHealth). Användning av processer enligt IHE -
profiler så som IHE XDS58 (Cross -Enterpris e Document Sharing ) med 
Document Sharing Metadata , IHE XCA ( Cross -Community Access Images ), 
                                                 
56 Health Level 7 (HL7) är en icke -kommersiell organisation för utveckling av standarder inom e -hälsa. HL7 FHIR – 
Fast Hea lthcare Infrastructure Resources.  
57 HL7 CDA – Clinical Document Architecture.  
58 Integrating the Healthcare Enterprise (IHE) är ett initiativ av vårdprofessioner och näringsliv för att underlätta 
vårdens datakommunikation genom att främja internationella st andarder som DICOM och HL7.  
   
 75 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
IHE MIMA ( Multiple Image Manager Archive ), loggning enligt IHE -profilen 
ATNA ( Audit Trail and Node Authentication ). Men för de bilder som ska 
vara en del av inform ationsstrukturen ska DICOM59 användas för själva 
mediafilerna inklusive metadata.   
EHDS2, det vill säga den  dimension av EHDS som rör sekundäranvändning 
av hälsodata  (se avsnitt 4 .5.5). 
Hälsodata i olika former kopplat till undersökningar och bildmaterial bör 
lagras i databaser som har OpenEHR -format60 vilket blir lösningens neutrala 
och normaliserade datastruktureringsformat. I OpenEHR -databasen bör man 
för detta syfte  implementera flera informationstyper/artefakter som 
exempelvis typen Imaging examination result  (Archetype ID: openEHR -
EHR -OBSERVATION. imaging_examresult.v1) som är en struktur för att 
lagra resultat av bildundersökningar utförda på en individ med hjälp av 
radiologiska tekniker,  vilket i sin tur mappas till FHIR -resursen Observation  
som används i kommunikationsgränssnitten (API:er).  
6.2.2.9  Utfor mning som tekniskt möjliggör delning över landsgränser  
Ett krav i uppdraget är att tjänsten ska vara utformad så att det tekniskt går att 
dela data över landsgränser. Föres lagna lösningar kan förbereda för 
datadelning över landsgränser genom att möta EU -projektens krav på 
semantisk interoperabilitet, men det kommer ändå att krävas att det finns 
rättsliga förutsättningar och att det  görs tekniska sammankopplingar innan det 
går att ansluta. Enligt uppdraget så möjliggörs tekniska sammankopplingar 
genom att al la tjänster kan nyttjas via väldefinierade API:er som bygger på 
öppna internationella standarder som är väl etablerade inom hälsa, vård och 
omsorg inom EU.   
6.2.2.10  Säkra behandlingsmiljöer  
Förslaget till EHDS -förordning och det europ eiska projektet TEHDAS pekar 
på behovet av säkra behandlingsmiljöer, Secure Processing Environment  
                                                 
59 Digital Imaging and Communications in Medicine – internationell standard för medicinska bilder och 
bildrelaterade data.  
60 OpenEHR är en icke -kommersiell plattform som publicerar tekniska standarder för patientjournaldatasyste m.   
 
76 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  (SPE). Detta ska öka möjligheterna till forskning på hälsodata genom ett 
datorsystem där data kan behandlas på ett kontrollerat, säkert och 
integritets skydda t sätt. SPE -miljön är till exe mpel begränsad vad  gäller 
möjligheter att hämta ut tillgängliggjord a hälsodata från miljön . Normalt sett 
kan endast analysresultat exporteras ur miljön vilket stärker skyddet av den 
personliga integriteten. På uppdrag av E -hälsomyndigheten har forskare vid  
RISE tagit fram ett underlag som kan bidra till definition och etablering av 
SPE. Figur 14 är hämtad ur detta underlag.  
Man bör i det fortsatta arbetet dra lärdom av Finlands implementering av 
säker behandlingsmiljö, med Kapseli som Findatas datasäkra 
användningsmiljö för behandling av material på individnivå.61 
 
Figur 14. Illustration av en SPE. De fem egenskaperna som en SPE behöver uppfylla är 
illustrerade i grönt  (säkra data, säkra projekt, säkra personer, säker miljö och säkra 
resultat). Säkerheten av  de orange delarna av illustrationen behöver verifieras av SPE -
ansvariga och kan vara en säkerhetsrisk.62 
Tillhandahållande av säkra behandlingsmiljöer inom det nationella 
dataområde t innebär att forskare ska erbjudas att hyra in sig på isolerade och 
dedike rade virtuella maskiner som de når via fjärrskrivbord. De ssa bör 
anpassas för forskning och bearbetning på olika nivåer upp till kraftfulla 
beräkningsmaskiner med hög kapacitet och dedikerade resurser för AI -
                                                 
61 Kapseli® - Findata  
62 PM – Federerat lärande och Säker behandlingsmiljö . RISE för E -hälsomyndigheten 2022  
                  
 77 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
bearbetning, där forskare via fjärrskrivbord kan  logga in och bearbeta filer 
och data som de fått ta del av via delningstjänsten.  
6.2.2.11  Skyddat referensmaterial för utvärdering av AI/ML  
Under behovsanalysen har det även framkommit att det skulle vara av stort 
värde om staten , som en del av ett statligt, nationellt dataområde , tog ansvar 
för att tillhandahålla ett skyddat referensmaterial som kan användas för 
utvärdering, jämförelser och upphandling av AI/ML -plattformar. 
Anledningen till att referensmaterialet ska vara skyddat är för a tt hindra till 
exempel leverantörer från att använd a materialet för överträning ( overfitting , 
se nästa avsnitt,  om AI -träning). Detta bör samordnas med exempelvis 
AIDA:s pilotprojekt Valideringsplattform för AI inom Bröstradiologi (VAI-
B, se Bilaga 1  till denna slutrapport, samt tidigare delredovisning 2 ) i 
förhållande till en tänkbar statlig lösning eller samverkan, och om det skulle 
vara till nytta för fler forskare inom detta område om det vore statligt.   
6.2.2.11.1  AI/ML -träning och överträning   
För att träna upp en AI -modell krävs stora mängder data av en specifik typ 
som är föremål för den aktuella användningen av AI/ML -systemet. En del 
statistiska modeller kan automatiskt separera data i olika kluster och se 
sammanhang och mönster, men för många former av neuron nätverk krävs 
data med markerade exempel av det som ska identifieras och även 
information om förväntat resultat per bild.   
För att träna ett neuronnätverk och få det att fungera för data utanför sin 
exempelsamling använder man en del av data för själva trä ningen och en 
annan del för att utvärdera resultatet av träningen. Det är viktigt att en separat 
mängd , som inte använts för att träna AI -modellen,  används för 
utvärderingen. Om man tränar upp modellen på samma mängd som man 
mäter resultatet med, så kommer  man att få en modell som är väldigt bra på 
exakt de data som har använts vid träningen , det vill säga som modellen har 
analyserat  tidigare . Samtidigt kan modellen vara väldigt dålig på nya okända 
data. Detta förfarande kallas överträning eller overfitting  och kan teoretiskt 
sätt användas av leverantörer av AI -system för att uppvisa ett överdrivet bra   
 
78 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  utvärderingsresultat så att man har större chans att vinna upphandlingar. Detta 
problem berörs i EU:s förslag till AI-förordning.63 
6.2.3  Applikationsarkitektur  
Vyer i detta avsnitt  inriktar sig på aspekter som berör systemutvecklare och 
systemtekniker , ansvariga för att utveckla och integrera olika 
applikationskomponenter i systemet.   
6.2.3.1  Övergripande tekniska förmågor   
Figur 15 nedan visar på en övergripande nivå de tekniska förmågor som 
behövs i lösningen.  
 
Figur 15. Tekniska förmågor . 
 
Lagerdiagrammet nedan (Figur 16) visar ingående komponenter i lösningen 
uppdelade så att  varje lager har en funktion enligt följande : Ett lager i en 
applikation är en uppdelning på funktion, där de delar av systemet som har 
liknande funktion hamnar i samma lager.  
Klientlager  representerar de funktioner och komponenter i lösningen som 
finns placerad hos användare av lösningen.   
Tjänstela ger representerar de publicerade tjänster eller s å kallade  API:er som 
används av klientlagret för att kommunicera med och använda funktionerna i 
                                                 
63 https://eur -lex.europa.eu/legal -content/EN/TXT/HTML/?uri=CELEX:52021PC0206&from=EN  (2022 -11-04) 
  
 79 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
det n ationell a dataområde t.  
Affärslager  representerar de interna komponenter och funktioner som 
implementerar logiken i lösningen.    
Datalager  representerar informationen som hanteras i det n ationell a 
dataområde t och lagringen av data , både strukturerat och som filer.  
 
Figur 16. Lagerdiagram för n ationellt dataområde . RIS står för Radiology 
Information System, och HIS står för Hospital Information System.  
 
80 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  6.2.4  Teknisk arkitektur och infrastruktur  
E-hälsomyndigheten har kommit fram till förslag på två tekniska lösningar 
med flera integrationer sinsemellan för att skapa de "funktioner" som behövs. 
Dessa ska enligt upp draget implementeras som pilo tprojekt där 
datadelningslösningen kommer att kunna realiseras först . Sökfunktionens 
indexlösning kräver mer omfattande utredning för att kunna realiseras. 
E-hälsomyndighetens rekommendation är att myndigheten får i uppdrag att  
vidare utreda tekniska och rättsliga förutsättningar för en sökfunktion via 
patientdataindex innan  myndigheten kan föreslå vilka författningsändringar 
som kan krävas för att möjliggöra en sökfunktion.  Därför ligger initialt fokus 
på teknisk infrastruktur för datadelningstjänsten. Denna f örstudie ska göra  
kostnadsberäkningar för piloter och andra föreslagna lösningar vilket kräver 
vetskap om vem som ska bygga lösningen, var det ska göras och hur det ska 
göras. Det krävs alltså specifika beslut om vem, var och hur för att kunna 
göra mer detaljerade kravspecifikationer som utgör grund för 
kostnads beräkning . 
6.2.4.1  Nationell datadelningstjänst – övergripande krav på teknisk 
infrastruktur   
Följande är d e övergripande kraven på en nationell datadelningstjä nst som 
direkt adresserar en teknisk infrastruktur:   
• De lösningar vi föreslår ska bygga på och i vissa fall bli en del av Ena 
– Sveriges digitala infrastruktur , men som en ny sektorsspecifik 
infrastruktur för sektorn  hälsa, vård och omsorg . 
• Delningstjänste n ska klara av att hantera stora datamängder som 
gigabyte -stora filer idag och ända upp till terabyte -stora filer 
framöver, och detta med bra prestanda i hela landet.  
• Varje vårdgivare måste få ett eget (tillfälligt allokerat) utrymme där de 
delar sitt mate rial med andra. Med "eget" menas att ingen annan än 
deras organisation har åtkomst till utrymmet, men att de själva kan 
(tidsbegränsat) dela specifika filer och tillhörande metadata till andra 
specifika organisationer eller individer utanför den egna vårdg ivaren. 
Man skulle mycket förenklat kunna jämföra det med hur det fungerar 
med delning i olika kommersiella molntjänster.  
• Forskare ska erbjudas att hyra in sig via fjärrskrivbord  på isolerade 
och de dikerade virtuella  maskiner , i olika nivåer upp till   
 
 81 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
"beräkningsmaskiner" med hög kapacitet och mycket GPU -kraft64 för 
AI-bearbetning . Via fjärrskrivbord kan de logga in och bearbeta filer 
och data som de  fått åtkomst till via delni ngstjänsten. Detta benämns 
fortsatt i denna förstudi e som säker behandlingsmiljö , i enlighet med 
beskrivning i förslaget till EHDS -förordning .  
• Allt detta ska förutom att vara skalbart och ha bra prestanda även vara 
så informations - och integritetssäkert som möjligt.  
• Delningar hanteras genom ärenden  som ski ckas mellan de olika 
parterna baserat på statusar. Därför blir det ärenden som driver 
behörigheter och refererar delat material. Ärendet håller dessutom 
ordning på när delningen ska tas bort och materialet ska raderas. 
Ärendet behövs för att vid olika stat usar notifiera olika användare om 
händelser.  
6.2.4.2  Nationellt patientdataindex – övergripande krav på teknisk 
infrastruktur  
Övergripande krav på ett nationellt patientdataindex som direkt adresserar en 
teknisk infrastruktur:   
• Central databas för indexeringsdata som rapportera s av berörda 
vårdgivare efter varje undersökning (i denna pilot: mammografi).  
• Tre separata databaser för indexeringsdata för olika 
informationsnivåer och för olika målgrupper : i) Primärindex med 
fullständiga uppgifter, ii) sekundärindex med p seudonymiserade 
uppgifter och iii) öppet index med öppna data.  
• Posterna i primärindex ska referera bildmaterial från den rapporterade 
diagnostiska undersökningen så att det går att skapa ett ärende för att 
begära ut bildmaterialet . Ärendet  skickas till vårdgivaren som då får 
underlag som direkt pekar på och identifierar det relaterade 
bildmaterialet med tillhörande utlåtande , anteckningar, och 
annoteringar .  
• Primärindex  är främst tänkt att användas av vårdgivare för att hitta 
information om en specifik patient. Därför ska sökfunktionerna i 
tjänstelagret mot primärindex enbart möjliggöra sökning efter 
uppgifter om en patient per söktillfälle.  
                                                 
64 GPU – Graphics Processing Unit, på svenska: Grafikbearbetningsenhet    
 
82 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  • Sekundärindex  är främst tänkt att användas för sökningar som inte är 
relaterade till specifika patient er utan istället görs utifrån olika 
sökkriterier (inklusions - och exklusionskriterier ) för urval av data till 
forskning , för att kunna g öra antalsberäkningar  och få fram statistik 
och aggregeringar.  
• Öppet index kommer att kunna användas a v vem som helst men är  i 
första hand tänkt att ge forskare möjlighet att på egen hand – utan 
särskilt tillstånd – söka fram vilket  forskningsunderlag som finns på 
en mer aggregerad nivå. Sökningar i detta index ska inte få påverka 
prestandakapaciteten i övriga index så de t krävs en total separation 
även för att kunna vara öppet ut mot internet utan behörighetskontroll, 
men med en enklare autentisering av användare för att förhindra 
missbruk.       
6.2.4.3  Systemdesign med förmågor i en teknisk infrastruktur  
Systemdesignen är utformad för att möjliggöra maximal tillgänglighet och 
kontinuitet genom en teknisk infrastruktur vars förmågor spänner över 
redundanta och speglade webbplatser  som är geografiskt separerade  (Figur 
17). Den tekniska infrastrukturen möjlig gör att behovet av kapacitet kan 
tillmötesgås helt dynamiskt och ögonblickligen kan skalas upp genom att det 
bygger på en helt skalbar struktur av tekniska lösningar. Även ner på 
förmågor för så kallade säkra behandlingsmiljöer (SPE) så möjliggörs en 
fullständig skalbarhet både för  variation  av hur stort antal SPE:er som det 
finns behov av för tillfället, men även för att tillmötesgå behov av olika 
nivåer av kapacitet och prestanda i respektive SPE -miljö, där det kan variera 
med allt från en "standardmaskin " upp till SPE -miljöer med högsta möjliga 
beräkningskraft med dedikerade resurser som är anpassade för krävande 
AI/ML -tillämpningar.    
 
 83 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
Figur 17. Övergripande teknisk infrastruktur.  
 
Dynamiska och delade resurspooler i den tekniska infrastrukturen möjliggör  
en total separation av lagringsytor som styrs  av lagkrav där varje vårdgivare 
har sitt eg et lagringsutrymme  (Figur 1 8). Det förutsätts  att myndigheten har 
kontroll över infrastrukturen  och dess plattformar (PaaS  – plattform som 
tjänst)  för att kunna hante ra de virtuella miljöer som måste skapas för varje 
 
Figur 18. Detaljerad teknisk infrastruktur.  
  
84 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  Figur 19 nedan visar på skikten i den tekniska infrastrukturen med kopplingar 
och flöden sinsemellan. Skikten är grova indelningar av systemet på fysisk 
nivå, med avseende på distribution. Skiktens komponenter kommunicerar 
med komponenter inom skiktet och med komp onenter i närliggande skikt. 
Varje skikt ansvarar därmed för en grupp av funktioner.  
 
Figur 19. Skikt i den tekniska infrastrukturen . 
 
Figur 20 visar på de lager som behövs i den tekniska infrastrukturen. Varje 
lager i applikationen är en uppdelning på f unktion, där de delar av systemet 
som har liknande funktion hamnar i samma lager och saknar  fysisk separation 
mellan lagren.  Poängen med ett lager är att det endast får anropa metoder 
inom det egna lagret eller metoder hos det underliggande lagret.  
 
Figu r 20. Lager i den tekniska infrastrukturen.  
  
 85 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
6.2.5  Säkerhet  
Informationssäkerhet ska alltid vara det högst prioriterade området för denna 
lösning där man ska hantera känsliga hälsodata från olika huvudmän i en och 
samma lösning. För att säkerställa maximal tillfö rlitlighet och 
informationssäkerhet utan att göra onödigt stor t avkall på den behovsdrivna 
funktionaliteten, så måste det finnas en robust arkitektur som "by design" 
stödjer en maximal säkerhet och gör det enkelt att följa de säkerhetsprinciper 
som ska sty ra utvecklingen och genomsyra de framtagna lösningarna. 
Säkerhetsprinciperna ska även genomsyra förvaltningen av lösningarna där de 
ska underhållas och vidareutvecklas för att alltid ligga i framkant av de för 
tillfället bästa möjliga säkerhetsnivåerna.   
6.2.5.1  Säkerhetsprinciper och minimikrav för säkerhet och integritet som 
måste följas i den föreslagna lösningen  
Följande säkerhetsprinciper ska tillämpas  genom att rutiner utarbetas för att 
säkerställa att alla relevanta principer appliceras på respektive delar av 
arbetet.   
1. Allt arbete i lösningens systemlivscykel från kravställning till 
utveckling, och vidare till förvaltning men även för framtida 
avveckling, måste alltid följa de grundläggande kravområdena i  SS-
ISO/IEC 27001 och 27002  som har direkt bäring på 
informationstjänster och systemförvaltning . Därför måste en modell 
för hela systemlivscykeln specificeras för d en aktuella lösningen och 
implementeras organisatoriskt hos den myndighet som utvecklar och 
förvaltar lö sningen. Man måste även ha ett anpassat och integrerat 
ledningssystem för informationssäkerhet (LIS) för att kontinuerligt 
göra uppföljning på samtliga delar av arbete och implementerade 
lösningar utan att det blir en överväldigande administrativ börda, som 
i sig kan ge negativ påverkan på kvaliteten. Man måste alltså använda 
metoder och verktyg som gör informationssäkerhetsarbetet till en 
naturlig del av  verksamhetens löpande rutiner.   
2. Kravarbete ska , förutom för funktionella krav , även utföras för icke -
funktionella krav där ISO/IEC  25010  ska användas som underlag för 
att säkerställa att man arbetar med samtliga delar av de icke -
funktionella kraven, där s äkerhetskraven i detta fall et utgör  de 
viktigaste del arna. Säkerheten påverkas indirekt av alla andra typer av   
 
86 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  icke-funktionella krav. Därför ska alla kvalitetsattribut i  ISO/IEC 
25010 användas inom de olika kategorierna Prestanda, Tillförlitlighet, 
Använd barhet, Säkerhet, Underhållsmässighet/Förvaltning, 
Flyttbarhet, Funktionell ändamålsenlighet, Kompatibilitet.   
3. Identitetshantering med autentisering och behörighetskontroller ska 
baseras på användarens identitet. Vid inloggning i tjänsten behöver 
det finna s en tydlig koppling till den organisatoriska tillhörigheten, 
inte minst när användaren i sitt arbete begär åtkomst till en annan 
organisations material. Detta kräver hög tillit mellan organisationer 
och hög tillit till användarens elektroniska identitet o ch 
organisatoriska tillhörighet. Identifiering ska för samtliga användare 
baseras på godkända e -legitimationer på tillitsnivå 3 eller högre enligt 
kvalitetsmärket Svensk e -legitimation. Patienter ska identifieras med 
privat e -legitimation medan tjänstepers oner identifieras med den 
e-legitimation som deras uppdragsgivare har anvisat till dem för 
användning av tjänsten.  
4. Alla delar av lösningen ska ha en fullständig spårbarhet över 
användning med möjlighet att via loggar kunna följa olika användares 
aktiviteter och vem/vilka som tagit del  av hälso data via denna tjänst . 
5. Man ska löpande analysera och överväga nya säkerhetslösningar och 
mekanismer i syfte att p lattformen alltid ska nyttja de absolut bästa 
tillämpbara säkerhetsmekanismerna för att ge en så säker lösning som 
möjligt.   
6. Inom både utvecklings - och förvaltningsorganisatione n ska det finnas 
dedikerade resu rser som har ständigt fokus på säkerhetsförbättringar. 
Dessa resurser bör organiseras för att med minsta möjliga 
administrativa börda följa övriga säkerhetsprinciper samtidigt som 
man arbetar med korta kontinuerliga leveranscykler enligt 
modellen  Continuou s Delivery  (CD) eller liknande.   
7. Lösningar och infrastruktur ska designas och utformas efter 
metoderna  och mönstren Security by design  samt  Privacy by design  
och Privacy by default.   
8. Man ska förhålla sig till de säkerhetsrelaterade Ena-byggblocken  och 
då främst till Auktorisation, Identitet, Tillgänglighet, samt    
 
 87 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
Tillitsramverk. Men det innebär även att nyttja de säkerhetslösningar 
som växer fram  i Ena:s nationella infrastruktur.  
9. Säker behandlingsmiljö (SPE) ska definieras och användas för att 
möjliggöra säker bearbetning av hälsodata.  
 
6.3 Utestående frågor gällande arkitektur och 
lösningsförslag  
Förstudiearbetet har till stor del handlat om att tolka uppdrag ets anvisningar  
som tänkbara  lösningar  och hur de ssa kan anpassas till målgrupperna s behov . 
Fokus har därför  varit att utreda om och i så fall hur dessa behov ska kunna 
tillgodoses på bästa sätt , både rättsligt och tekniskt. Detta har inneburit 
omfattande utredning  på en hög abstraktionsnivå . Ett fortsatt arbete  bör 
inledas med en detaljerad design av lösning sförslagen  utifrån det material  
som hi ttills har tagits fram.  Vissa delar behöver utvecklas , identifieras och 
specificeras, men även infrastrukturen behöver detaljeras och specificeras 
med utredning om möjliga driftsparter och vad som krävs för att  
Försäkringskassan (som nuvarande it -leverantör) ska kunna leverera nya 
tjänster i form av plattform som tjänst (PaaS).  
I uppdraget har ingåt t att ta fram kostnadsberäkning för de förslag som 
lämnas . Avsaknaden av detaljerade specifikationer för lösning arna gör det 
svårt att presentera  en detaljerad och definitiv  kostnadsuppskattning  för 
pilotprojekt . I denna förstudie presenteras därför en preliminär  
kostnadsberäkning.  Samtidigt  föreslås för datadelningstjänsten en fortsä ttning 
i form av  en kompletterande  fördjupad  förstudie, vilken ska resultera i 
detaljerade specifikationer för lösningsförslagen inklusive mer detaljerade  
kostnadsberäkningar. Den fördjupade förstudien bör även mer i detalj utreda 
hur nya organiseringar  bör utformas , både hos ansvarig  myndighet och hos 
vårdgivarna för att hantera de nya processer som uppstår med de nya 
lösningarna.  
Vidare så kräver föreslagna lösningar att det finns federerings - och 
avtalslösningar som inkluderar alla vårdgivare med tillräckliga nivåer av 
information/attribut och med tillräcklig kvalitet som kan nyttjas. Därför bör 
en fortsatt utredning även utreda o ch specificera hur dessa  krav ska kunna 
tillgodoses.     
 
88 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 Möjligheter och hinder ur ett rättsligt 
perspektiv  
I detta kapitel görs en analys av de rättsliga förutsättningarna för att använda 
en datadelningstjänst för de ändamål som framgår av uppdraget samt de  
rättsliga förutsättningarna för en sökfunktion i form av ett centralt 
patientdataindex. Den rättsliga analysen utgår främst från de grundläggande 
krav som gäller vid behandling av personuppgifter och utgår ifrån de element 
som behöver analyser as vid en in tegritetsanalys. Analysen tar även upp andra 
relevanta rättsliga aspekter såsom handlingsoffentlighet och sekretess.  
Av regeringsuppdraget framgår att E -hälsomyndigheten ska genomföra en 
förstudie för utveckling av ett statligt, nationellt dataområde  för h älsodata 
inom bilddiagnostik. I förstudien ska myndigheten kartlägga och beskriva 
vilka juridiska, tekniska och andra relevanta möjligheter respektive hinder 
som finns för att implementera ett hälso dataområde  i Sverige samt lämna 
förslag på lösningar. I fö rstudien ska myndigheten lämna förslag på en eller 
flera piloter som kan göras för att skapa ett statligt, nationellt 
hälso dataområde  för datadelning, som i ett första skede ska användas för 
delning av bilddiagnostikdata inom mammografiområdet.  
Av regerin gsuppdraget framgår vidare att myndigheten ska beakta att fokus 
för piloterna bör vara en nationell, statlig federeringslösning, det vill säga 
genom att bygga på och binda samman befintliga lösningar och infrastruktur. 
Piloterna kan även innehålla delar om  hur lagring och beräkningskraft kan 
tillhandahållas utan att ansvarig myndighet behöver bli 
personuppgiftsansvarig för uppgifterna som samlas in, så som infrastruktur 
som tjänst. Myndigheten ska även beakta att regionerna ska ha enkel tillgång 
till aktuel la data som registreras in till registret, egna såväl som andra 
regioners data för att möjliggöra jämförelser mellan regionerna.   
Av E -hälsomyndighetens behovsanalys i kapitel 4 ovan framgår att utifrån ett 
primäranvändningsperspektiv finns det inom hälso - och sjukvården behov  av 
att överblicka var en patient har genomfört tidigare undersökningar. Detta för 
att göra processerna  snabbare , minska mängden återbesök och förbättra 
förutsättningarna att ge patienten adekvat behandling i ett tidigt skede av 
sjukd omsförloppet. Utifrån forskningens sekundäranvändningsperspektiv 
finns behov att få bättre möjligheter att identifiera passande urval av 
hälsodata för olika forskningsområden och för specifika forskningsprojekt.    
 
 89 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
I behovsanalysen har myndigheten identifiera t behov och önskemål om att en 
datadelningstjänst bör innehålla eller kompletteras med en sökfunktion som 
möjliggör för vården och forskningen att lokalisera var (hos vilken 
vårdgivare) det finns uppgifter om en patient eller ett urval av patienter.  
7.1 Rätten  till privatliv och skydd av personuppgifter  
Rätten till privatliv är en grundläggande fri - och rättighet, mänsklig rättighet , 
som följer av artikel 8 i Europakonventionen65. Rätten till skydd av sitt 
privatliv och skydd av ens personuppgifter framgår även av Europarådets 
dataskyddskonvention nr 10866 och artikel 7 och 8 i EU:s rättighetsstadga67. 
Vidare fastställer såväl Europakonventionen som EU:s rättighetsstadga att 
offentlig myndighet inte får ingripa i denna rättighet annat än med stöd av lag 
och om det i ett demokratiskt samhälle är nödvändigt med hänsyn till den 
nationella säkerheten, den allmänna säkerheten eller landets ekonomiska 
välstånd, till förebyggande av oordning eller brott, till skydd för hälsa eller 
moral eller till skydd för andra personers  fri- och rättigheter. I korthet innebär 
det att ingen ska behöva utsättas för godtyckliga eller olagliga inskränkningar 
i sitt privatliv. Skyddet för den personliga integriteten i samband med 
behandling av personuppgifter inom EU är närmare reglerad genom  EU:s 
dataskyddsförordning68, även förkortad dataskyddsförordningen .  
Skyddet för den personliga integriteten vid behandling av personuppgifter 
regleras även i regeringsformen  (RF),  en av våra grundlagar. Enligt 2 kap. 6 § 
andra stycket RF (1974:152) är var  och en gentemot det allmänna skyddad 
mot betydande intrång i den personliga integriteten om det sker utan 
samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av den enskildes 
personliga förhållanden. Skyddet enligt denna bestämmelse kan begränsas 
endast e nligt den särskilda ordning som föreskrivs i 2 kap. 20 –22 §§ RF. 
Bestämmelsen i andra stycket infördes genom 2010 års grundlagsändringar 
för att ge ett utökat grundlagsskydd för den personliga integriteten. 
                                                 
65 Europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, 
införlivad i svenska rätt genom Lag (1994:1219) om den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga 
rättigheterna och de grundläggande frihet erna 
66 Europarådets konvention om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter, nr 108  
67 Europeiska Unionens stadga om de grundläggande rättigheterna ( 2012/C 326/02 ) 
68 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med 
avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av 
direktiv 95/46/EG    
 
90 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  Bestämmelsen innebär att åtgärder som är av sådan t slag som anges i 
bestämmelsen får vidtas bara om det finns lagstöd för detta.  
Skyddet för privatlivet är inte absolut och kan under vissa förutsättningar 
inskränkas med hänsyn till andra motstående intressen. Sådana 
inskränkningar måste emellertid stå i rimlig proportion till de fördelar som 
personuppgiftsbehandlingen bidrar med till det motstående intresset. Denna 
intresseavvägning ska göras inom ramen för en så kallad 
proportionalitetsbedömning vilken även omfattar en bedömning av om 
personuppgiftsbehan dlingen är nödvändig för att uppnå det avsedda 
ändamålet och om det finns alternativ som är mindre integritetskänsliga.  
Vidare finns bestämmelser som reglerar vårdgivares behandling av 
personuppgifter inom hälso - och sjukvården i patientdatalagen (2008:355), 
förkortad PDL.  
7.1.1  Tillåten personuppgiftsbehandling  
För att kunna avgöra om en viss personuppgiftsbehandling är tillåten behövs 
det bland annat en noggrann beskrivning och specificering av ändamålet med 
behandlingen. Det vill säga varför behandlin gen ska utföras och på vilket sätt 
behandlingen bidrar till ändamålet. De fördelar som 
personuppgiftsbehandlingen bidrar med måste vägas mot de integritetsrisker 
som förslaget medför.  
Det måste också alltid finnas ett rättsligt stöd för behandlingen av 
personuppgifterna. En bedömning behöver göras av huruvida 
personuppgiftsbehandlingen är förenlig med dataskyddsförordningen , 
grundlagarna och nationell reglering av området. Det vill säga om det krävs 
särskild reglering av personuppgiftsbehandlingen eller om  det är tillräckligt 
med befintlig lagstiftning.  
7.2 Handlingsoffentlighet  
Av 2 kap 4 §  tryckfrihetsförordningen (1949:105), förkortad TF följer att 
handlingar hos myndigheter blir allmänna om de förvaras hos en myndighet 
eller anses som inkomna eller upprätta de hos en myndighet. Patientjournaler 
inom den offentliga vården utgör därmed allmänna handlingar. 
Patientjournaler inom den privata vården utgör inte allmänna handlingar.    
 
 91 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
De handlingar som vårdgivare delar genom datadelningstjänsten är därmed 
allmänna han dlingar om det är offentliga vårdgivare som delar eller tar del av 
uppgifterna.  
För att handlingarna inte ska anses utgöra allmänna handlingar hos den 
myndighet som tillhandhåller datadelningstjänsten (enligt detta uppdrag) kan 
en undantagsbestämmelse i 2 kap 13 § TF tillämpas. Av bestämmelsen 
framgår att en handling som förvaras hos en myndighet , endast som ett led i 
en teknisk bearbetning eller teknisk lagring för någon annans räkning , inte 
anses utgöra allmän handling hos den myndigheten även om samma 
information på annan plats är att anse som allmän handling.  
Tillämpningen av undantagsbestämmelsen i 2 kap 13 § TF har kommit att 
utvecklas genom de rättsliga koncepten ”eget utrymme”. Genom dessa har det 
i viss mån skapats en acceptans och tillit för att ku nna skapa digitala tjänster 
som kan uppfylla de rättsliga kraven när myndigheter tillhandahåller tjänster 
åt andra myndigheter, företag (organisationer) och enskilda.69 ”Eget utrymme 
hos myndighet” saknar en tydlig legaldefinition men är trots detta ett 
vedertaget begrepp i offentlig förvaltning.  
7.2.1  Eget utrymme  
När myndigheter tillhandhåller tjänster i form av egna utrymmen  tillämpas 
undantagsbestämmelsen i 2 kap 13 § TF oftast i kombination med 
bestämmelsen om myndigheters serviceskyldighet enligt 6 § 
förvalt ningslagen (2017:900) och ibland i kombination med TF 2 kap 14 §.  
Eget utrymme hos myndighet kan beskrivas som en insynsskyddad 
elektronisk plats som bara användaren har åtkomst till. Det mest signifikanta 
med dessa utrymmen är att den data som behandlas d är inte kommer att 
utgöra allmän handling. Detta beror på att de varken anses som inkomna till 
eller upprättade hos myndigheten. Handlingar förblir således  användarens 
egna handlingar och är inte att anse som allmänna . Detta gäller dock endast  så 
länge handlingarna  finns i utrymmet och kriterierna för dessa är uppfyllda. 
Uppgifter som finns där ska inte heller på annat sätt  riskera att röjas genom 
åtgärder av myndigheten eller myndighetens personal.  
                                                 
69 Socialstyrelsen tillhandhåller ett eget utrymme för när forskningshuvudmän ska upprät ta en ansökan och lämna in 
till myndigheten för själva begäran om att ta del av uppgifter från myndighetens register.  Bolagsverket 
tillhandahåller e get utrymme för att underlätta för företag att lämna in årsredovisningshandlingar till myndigheten .   
 
92 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  Det rättsliga konceptet eget utrymme har genom tillämpning  och praxis 
kommit att delas upp i eget utrymme (för individ eller organisation) och 
lagringsytor.  Informationsutbytet i ett eget utrymme sker normalt genom ett 
användargränssnitt.  Informationsutbytet till och från lagringsytor sker 
däremot vanligtvis från maskin till maskin via så kallade bastjänster.  
Ett eget utrymme tillhandahålls som en service åt användaren ofta som en 
servicetjänst eller presentationstjänst men även andra former förekommer. 
Eget utrymme kan också tillhandahållas i syfte att samla info rmation i eget 
konto och att dela denna information med andra.  Med servicetjänst  avses en 
typ av e -tjänst där innehavaren av eget utrymme kan utforma utkast till 
handlingar i sitt utrymme, få uppgifter förifyllda eller annars utlämnade, 
antingen av den som  tillhandahåller utrymmet eller annan med stöd av egen 
hämtning eller egen delning, sända handlingar till en mottagningsfunktion 
och vidta andra nödvändiga åtgärder. Med presentationstjänst  avses en typ av 
e-tjänst där innehavaren av ett eget utrymme får h andlingar visade utan att det 
som visas blir tillgängligt för andra.  
En lagringsyta kan beskrivas som en tjänst som myndigheter erbjuder åt andra 
myndigheter och företag för it -drift.  Exempel på funktioner som kan 
tillhandahållas på en lagringsyta är frågo r- och svarsfunktion, 
befordringsfunktion och mottagningsfunktion.  
De myndigheter och företag som anlitar den tjänstelevererande myndigheten , 
anses ansvara och även vara personuppgiftsansvariga,  gentemot tredje part 
(enskilda , företag  eller myndigheter ) som använder funktionerna för sina 
kontakter med den myndighet  som har anlitat den tjänstelevererande 
myndigheten . 
Den faktiska delningen av de radiologiska bilderna som är aktuella i detta 
uppdrag  (journaluppgifterna) ska möjliggöras genom att vårdgivaren är 
innehavare av ett eget utrymme eller lagringsyta i en datadelningstjänst. 
Vårdgivaren kan uppdra åt den myndighet som tillhandhåller 
datadelningstjänsten att ge åtkomst till bilderna till andra  vårdgivare, till 
forskningshuvudman eller till enskild (till exempel patient) , som vårdgivaren 
har bedömt har rätt att ta del av bilderna. Det är endast vårdgivaren och den 
som vårdgivaren har angett som behörig som har åtkomst  till uppgifterna. Det 
är således den utlämnande vårdgivaren som ansvarar för innehållet på det 
egna utrymmet och disponerar denna yta. Det är dock den tjänstelevererande  
myndighet en, som ur ett säkerhets - och tekniskt perspektiv , ansvarar för   
 
 93 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
funktionaliteten i vårdgivarens egna utr ymme. Myndigheten eller dess 
personal ska dock inte ha möjlighet att ta del av innehållet i vårdgivarens 
egna utrymme eller tekniskt kunna bereda sig tillgång till uppgifterna . Om så 
sker så anses handlingarna inkomna till den tjänstelevererande myndighete n 
och utgör därmed allmänna handlingar . 
Det går inom datadelningstjänsten även att tillhandhålla eget utrymme för 
forskningshuvudman till vilket vårdgivare kan lämna ut data.  
7.3 Piloten datadelningstjänst  
E-hälsomyndighetens förslag : E-hälso myndighet en ska f å i uppdrag att 
genomföra en pilot för att närmare undersöka förutsättningarna för att 
tillhandahålla en datadelningstjänst i syfte att vårdgivare ska kunna dela 
hälsodata med andra vårdgivare, forskare och enskilda som har behov av 
uppgifterna och som har  legitima skäl att ta del av uppgifterna. Tjänsten ska 
vara digital och en del av infrastrukturen i ett statligt, nationellt 
hälso dataområde . För att genomföra piloten behöver myndigheten ett rättsligt 
stöd för att tillhandahålla och administrera datadelni ngstjänsten . Detta innebär 
i praktiken ett utpekat ansvar att tillhandahålla en sådan tjänst, till exempel i 
sin myndighetsinstruktion eller i en annan författning . 
Inom ramen för piloten bör det även ingå en förstudie som tittar närmare på 
såväl de teknis ka som de rättsliga förutsättningarna för eventuell obligatorisk 
anslutning till datadelnings tjänsten. Utifrån en genomförd pilot och förstudie 
kan även en konsekvensutredning i enlighet med förordningen (2007:1244) 
om konsekvensutredning vid regelgivning  presenteras.  
Datadelningstjänsten ska kunna användas av vårdgivare för att på ett säkert 
sätt dela journaluppgifter om patienter till andra vårdgivare för vårdändamål 
(primäranvändning), och till forskningshuvudmän för forskningsändamål 
(exempel på  sekund äranvändning). Även patienten ska kunna få ta del av 
uppgifter om sig själv genom datadelningstjänsten.  
Datadelningstjänsten ska tillhandahållas och administreras av en statlig 
myndighet  som ansvarar för tjänstens  funktionalitet och säkerhet i egenskap 
av personuppgiftsbiträde (PuB) och för tjänstens kontoinformation i egenskap 
av personuppgiftsansvarig (PuA). Vårdgivarna och forskningshuvudmännen 
är PuA för sin behandling av personuppgifter i datadelnings tjänsten . Tjänsten   
 
94 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  ska inledningsvis användas endast för delning av bilddiagnostikdata inom 
mammografiområdet.  
Genomförande av den föreslagna piloten bygger på vårdgivarnas frivillig a 
anslutning till och användning av datadelningstjänsten. Det är inom ramen för 
genomförande av piloten upp till respektive vårdgivare att avgöra i vilken 
utsträckning man vill nyttja tjänsten  för att dela hälsodata med andra 
vårdgivare, med forskningshuvudmän och patienter. Det är även upp till 
forskningshuvudmännen huruvida de vill använda sig av datadelningstjänsten 
för sin analys och personuppgiftsbehandling.  
Inom ramen för den pilot som myndigheten föreslår behöver det även 
genomföras en förstudie som närmare tittar på förutsättningarna att göra det 
obligatoriskt för vårdgivare att ansluta sig till en datadelningstjänst  av detta 
slag. Utifrån en sådan genomförd pilot och förstudie kan även en 
konsekvensutredning , i enlighet med  förordningen (2007:1244) om 
konsekvensutredning vid regelgivning , presenteras.  
7.3.1  De ändamål för vilk a datad elningstjänsten kan användas  
E-hälsomyndighetens förslag:  Att det i patientdatalagens bestämmelser om 
ändamål med personuppgiftsbehandling införs en ny bestämmelse som 
tydliggör att forskning är ett ändamål för vilka personuppgifter får behandlas.  
Vårdgiva rnas och forskningshuvudmännens ändamål och 
personuppgiftsbehandling är tillåten inom ramen för befintlig lagstiftning.  
Enligt regeringsuppdraget ska datadelning inom ett dataområde  kunna 
innefatta såväl primäranvändning som sekundäranvändning för forsknin g, 
statistik, innovation, kvalitetsuppföljning, myndighetsstyrning, tillsyn och 
utredning samt undervisning.  
Enligt artikel 5.1 b dataskyddsförordningen gäller som en grundläggande 
princip vid behandling av personuppgifter att uppgifterna ska samlas in för  
särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål och inte senare 
behandlas på ett sätt som är oförenligt med dessa ändamål. Ytterligare 
behandling för arkivändamål av allmänt intresse, vetenskapliga eller 
historiska forskningsändamål eller statistis ka ändamål i enlighet med artikel 
89.1 ska inte anses vara oförenlig med de ursprungliga ändamålen.    
 
 95 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
Datadelningstjänsten kan användas för flera olika ändamål  utifrån olika 
rättsliga grunder .  Det ska finnas rättsligt stöd  för delning av data i redan 
befint lig lagstiftning där även  ändamålen för aktörernas  
personuppgiftsbehandling framgår, såsom exempelvis patientdatalagen  eller 
lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor . Syftet 
med datadelningstjänsten är att möjliggöra delning av häl sodata mellan 
aktörer som idag eller i framtiden har ett behov och rättsligt stöd för att dela 
denna data med varandra.  
Datadelningstjänsten ska i enlighet med regeringsuppdraget i ett första skede 
användas för delning av bilddiagnostikdata inom mammografi området, men 
E-hälsomyndighetens  tolkning  av uppdraget  är att datadelningstjänst en ska 
kunna skalas upp till att omfatta  även andra  informationsmängder, till 
exempel bilddiagnostik generellt eller hälsodata generellt . 
E-hälsomyndigheten har närmare övervägt två ändamål som tjänsten kan 
användas för, vårdändamål  enligt 2  kap. 4  § 1 och 2 PDL samt  
forskningsändamål  enligt 2  kap. 5  § PDL . Därtill ska tjänsten kunna användas 
för att  enskilda patienter ska kunna utöva sin rätt att ta del av uppgifter om s ig 
själv hos en vårdgivare  enligt 8  kap. 1 och 2  §§. Tjänsten bör dessutom kunna 
användas för ytterligare ändamål som kvalitetsuppföljning  och tillsyn , vilka är 
andra ändamål som framgår av 2 kap 4 § punkt 4 och 5 PDL. Vid en eventuell 
utökning av tjänsten s användningsområden behövs emellertid  en ny 
behovsanalys och rättslig analys av det tilltänkta ändamålet.  
De i regeringsuppdraget angivna ändamålen innovation, myndighetsstyrning, 
utredning och undervisning  är enligt dagens PDL eller annan relevant 
lagsti ftning inte ändamål för vilka personuppgifter inom hälso - och 
sjukvården  får användas. Något rättsligt stöd för att använda hälsouppgifter 
som härrör från vårdgivarnas journaluppgifter för dessa övriga ändamål finns 
således inte idag. Flera av de ändamål s om nämns i regeringsuppdraget är 
dessutom ur ett rättsligt perspektiv inte definierade. Som Socialstyrelsen 
nämner i sin rapport, Kartläggning av datamängder av nationellt intresse på 
hälsodataområdet – slutrappor t70,  så är till exempel begreppet innovatio n än 
så länge alltför odefinierat och framgår inte heller av någon rättslig reglering . 
E-hälsomyndighetens bedömning är därmed att datadelningstjänsten inte får 
användas för dessa ändamål i dagsläget. Det behöver utredas vad dessa 
begrepp betyder så att la gstiftaren kan  ta ställning till om patienters  
                                                 
70 https://www.socialstyrelsen.se/globalassets/sharepoint -dokument/artikelkatalog/ovrigt/2022 -10-8136.pdf    
 
96 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  journaluppgifter ska få användas för även dessa ändamål. En sådan utredning 
bör även utreda samhällets behov av att få tillgång till just individdata för 
exempelvis innovationsändamål och väga det mot det intrång i den personliga 
integriteten som ett sådant användande skulle  innebära. En utredning kan då 
också analysera och bedöma under vilka förutsättningar som ett sådant 
intrång är motiverat . För innovation och myndighetsstyrning är det kanske 
tillräckligt att behandling av personuppgifter endast görs på aggregerade och 
statist iska uppgifter . I den finska lagstiftningen71 gäller sådana 
förutsättningar . Motsvarande analys krävs för ändamålen undervisning och 
utredning. Myndigheten kan dock notera att de tilltänkta ändamålen som 
nämns i regeringsuppdrage t i hög grad överensstämmer med de förslag i  
artikel 34 EHDS -förordningen som anger för vilka ändamål e -hälsodata ska 
kunna behandlas för sekundäranvändning.   
7.3.1.1  Vårdändamål (primäranvändning)  
I EU -kommissionens förslag till EHDS -förordning72 finns ett förslag till en 
definition av uttry cket primäranvändning av e -hälsodata  enligt följande; 
behandling av personliga e-hälsodata  för tillhandahållande av hälso - och 
sjukvård i syfte att bedöma, bibehålla eller återställa hälsotillståndet hos den 
fysiska person som dessa data avser, inklusive f örskrivning, expediering och 
tillhandahållande av läkemedel och medicintekniska produkter, samt för 
relevanta socialförsäkringsinstitutioner, förvaltningsenheter eller enheter med 
ansvar för utbetalning av ersättning.  Primäranvändning av hälsodata kan i 
flera avseenden jämföras  med patientdatalagens ändamål för 
patientjournalföring och annan doku mentation som behövs i och för vården 
av patienter eller som behövs för administration som rör patienter och som 
syftar till att bereda vård i enskilda fall eller som annars föranleder vård i 
enskilda fall (vårddokumentation), jämför 2 kap. 4 § punkt 1 och  2 PDL. Med 
ändamålet vårddokumentation  avses inte bara själva insamlingen och 
registreringen av personuppgifter utan även senare användning av de 
registrerade upp gifterna i den omfattning som behövs i patientvården eller 
patientadministrationen73. 
Ändamålet med att  dela bildrelaterade  hälso data mellan  vårdgivare torde 
huvudsakligen vara att ge vård i enskilda fall eller upprätta sådan 
                                                 
71 Lag om sekundär användning av personup pgifter inom social - och hälsovården,26.4.2019/552  
72 EU-kommissionens förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ett europeiskt hälsodataområde, 
2022 -05-03. 
73 Regeringens proposition Patientdatalag m.m., prop. 2007/08:126 s.57,    
 
 97 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
dokumentation som behövs för vård av en patient. I vissa fall behöver en 
vårdgivare ta del av tidigare  dokumentation om en patient, t ill exempel  
bildrelaterade  hälsodata , för att kunna ge adekvat vård och behandling.  Några 
av de främsta  fördelarna med en datadelningstjänst är att vård en av patienter 
kan bli bättre och jämlikare samt bidra till en säker och jämlik delning av 
bildrelaterade  hälsodata ur ett integritetsperspektiv.  
Som beskrivits i avsnitt 4.1.1 Nuläges beskrivning primäranvändning  delas 
uppgifterna idag  över så kallad e teleradiologiska kopplingar, som vårdgivarna 
behöver upprätta i förhållande till varje annan vårdgivare som de vill dela 
bilder med . Det förekommer även att utlåtanden faxas vårdgivare emellan , 
eller så tillämpas något manuellt förfarande att skicka bilderna , exempelvis 
cd-skiva eller usb -minne. Dessa metoder för  delning  av hälsodata  är 
otillfredsställande ur ett effektivitets -, säkerhets - och integritetsperspektiv . 
Det är inte effektivt att varje vårdgivare ska upprätta teleradiologiska 
kopplingar med varje annan  enskild vårdgivare som de kan behöva dela 
bildrelaterade  hälsodata med. Överföring av patientuppgifter via fax, på cd -
skiva, usb-minne innebär upp enbara säkerhets - och integritetsrisker. Sådana 
medier  kommer lätt på villovägar, hamnar i byrålådor ell er dylikt istället för 
att antingen förstöras om de inte behövs , eller förvaras på ett säkert sätt. Den 
nu föreslagna delningstjänsten innebär att vårdgivare kan dela bildmaterial 
med varandra på ett effektiv are och säkrare sätt. Den föreslagna 
delningstjä nsten ska kunna säkerställa att endast behöriga personer ska kunna 
dela eller ta del av uppgifterna och att uppgifterna behandlas på ett säkert sätt 
så att de inte riskerar att hamna i orätta händer . 
7.3.1.2  Forskningsändamål (sekundäranvändning)  
Av b akgrund sbeskr ivning en till regeringsuppdraget framgår  bland annat  att 
datadelning av hälsodata inom ett dataområde  även ska kunna innefatta 
sekundäranvändning för forskning.  Av 2  kap. 5  § PDL  följer att 
personuppgifter som behandlas för ändamål som anges i 4 § också får 
behandlas för andra ändamål , under förutsättning att uppgifterna inte 
behandlas på ett sätt som är oförenligt med det ändamål för vilket uppgifterna 
samlades in. Skrivningen  i paragrafens andra mening ”för andra ändamål” är 
ett uttryck för finalitetsprin cipen som även finns reglerad  i artikel 5.1  b 
dataskyddsförordningen , där det benämns som ” ytterligare behandling” . I 
den artikeln  omnämns t ill exempel  forskningsändamål som ett ändamål som   
 
98 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  inte ska anses vara oförenligt med de ursprungliga ändamålen under 
förutsättning att skyddsåtgärder i enlighet med artikel 89.1 har iakttagits.74  
Forskningsändamålen behöver dock preciseras , till exempel i en 
forsknin gsplan och etikansökan för att uppfylla ändamålsbestämmelse n i 
artikel  5.1.b. dataskyddsförordningen , där det framgår att uppgifterna ska 
samlas in för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål.  
Vårdgivar en ska göra en bedömning baserad på for skningsplanen och den 
godkända etikansökan om huruvida uppgifterna kan lämnas ut i klartext, eller 
pseudonymiserat eller endast anonymiserat till forskningshuvudmannen.  
Som beskrivits i avsnitt 4.4.1  Nuläges beskrivning  sekundäranvändning  
behöver forskare v ända sig till flera olika vårdgivare för att begära ut och få 
ta del av bildrelaterade  hälsodata. Det finns inget enkelt sätt för forskarna att 
via en central automatiserad ingång ställa en förfrågan om att få ta del av 
vissa bildrelaterade  hälsodata och s amtidigt bifoga forskningsplan, godkänd 
etikansökan och annan relevant dokumentation som kan efterfrågas av 
vårdgivarna . Forskarna behöver därför skicka ansökan, som kan vara olika 
utformad för de olika vårdgivarna, och godkänd etikansökan till var och en av 
de vårdgivare från vilka de vill ansöka om att få ta del av data. Därefter får 
forskarna material till sig på cd-skiva eller hårddisk.  
Med den föreslagna piloten till datadelningstjänst möjliggörs för forskarna att 
via en och samma in gång dela etiktills tånd, forskningsplan och förfrågan till 
samtliga relevanta vårdgivare. Ambitionen bör vara att skapa en 
standardiserad ansökningsblankett så att forskare inte ska behöva fylla i olika 
blanketter till respektive vårdgivare. När vårdgivaren har beslutat att lämna ut 
data ska detta kunna göras genom datadelningstjänsten istället för på mobila 
medier . Utlämning genom datadelningstjänsten är mer säker ur såväl 
säkerhets - som integritetsperspektiv då krav på såväl behörighet som säkerhet 
måste  uppfyllas.  
Myndigheten föreslår att det i patientdatalagens bestämmelser om ändamål 
med personuppgiftsbehandling förtydligas att person uppgifter även får 
användas för forskning. Regeringen har nyligen i en lagrådsremiss  – 
Personuppgiftsbehandling vid antalsberäkning inför klinisk  forskning  – lagt 
fram förslag om en uttrycklig reglering för att förtydliga att person uppgifter 
får användas för antalsberäkning för kliniska studier. Myndigheten anser att 
                                                 
74 jfr prop. 20 17/18:171 s. 88 f.    
 
 99 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
det på motsvarande sätt bör förtydligas att personupp uppgifter får an vändas 
för forskning vilket skulle  inbegri pa såväl registerforskning  och klinisk 
forskning som antalsberäkningar . Sådana förtydliganden av ändamålen för 
behandling av personuppgifter ligger i linje med syftet att föra patientjournal. 
Enligt 3 kap. 2 § PDL är syftet i första hand att bidra till en god och säker 
vård av patienten. Enligt bestämmelsen ska patientjournalen därutöver vara 
en informationskälla för patienten och kunna användas för uppföljning och 
utveckling av verksamheten, tillsyn och rättsliga k rav, uppgiftsskyldighet 
enligt lag, samt för forskning.  
delningstjänsten  
Det ändamål som föreslås måste baseras på en av de rättsliga grunderna i 
artikel  6 dataskyddsförordningen . Om behandlingen även innefattar  känsliga 
personuppgifter så krävs det att behandlingen har stöd i något av de undantag 
från förbudet att behandla sådana uppgifter  som anges i artikel  9.2 
dataskyddsförordningen . 
7.3.2.1  Rättslig grund för vårdgivare och forskare vid nyttjande av 
datadelningstjänsten  
Det finns rättslig grund för den  behandling av personuppgifter som 
vårdgivare och forskare ska utför a i den föreslagna datadelningstjänsten och 
den är tillåten inom ramen för befintlig lagstiftning.   
För vårdgivare och forskare som ska använda sig av delningstjänsten är den 
rättsliga grunden densamma som tillämpas idag när de delar eller tar del av 
uppgifter.  
Vårdgivarnas rättsliga grund för att behandla personuppgifter återfinns i 
hälso - och sjukvårdslagen och patientdatalagens bestämm elser som baseras 
på artikel 6 och 9 dataskyddsförordningen . Hälso - och sjukvårdspersonal har 
en rättslig förpliktelse att föra journal (3 kap. 1 § PDL) och i det fall 
vårdgivaren är en region har de även en uppgift av allmänt intresse att 
tillhandahålla v ård (jämför  8 kap. 1 § HSL). Vårdgivarna har dessutom rätt att 
behandla känsliga personuppgifter när detta är nödvändigt av bland annat skäl 
som hör samman med tillhandahållande av hälso - och sjukvård  i enlighet med 
2 kap. 7  a § PDL och artikel 9.2 datasky ddsförordningen . 
E-hälsom yndighetens bedömning är att någon förändring avseende   
 
100 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  tillämpningen av dessa bestämmelser inte behövs för att möjliggöra för 
vårdgivare och forskare att använda datadelningstjänsten för att dela 
journaluppgifter.  
Forskning anses vara en uppgift av allmänt intresse och den rättsliga grunden 
för forskning baseras på dataskyddsförordningen s bestämmelser i artikel 6.1.e 
och 9.2.j i kombination med artikel 89.1 dataskyddsförordningen . Dessa 
bestämmelser har närmare preciserats i svensk lag genom att forskarnas 
rättsliga grund för att behandla personuppgifter återfinns i de tillstånd som 
söks hos och beviljas av Etikprövningsmyndigheten. Dessa tillstånd beslutas i 
enlighet med lagen  (2003:460) om etikprövning av forskning som avser 
människor , förkortad etikprövningslagen. Forskarna har därmed en rättslig 
grund för att behandla känsliga personuppgifter när förutsättningarna enligt 
etikprövningslagen och eventuella villkor i tillståndet ä r uppfyllda.  
7.3.2.2  Rättslig grund för E-hälso myndighet ens behandling av 
personuppgifter  
E-hälsomyndighetens förslag : E-hälsomyndigheten  ska få till uppgift att 
tillhandahålla och administrera en datadelningstjänst i syfte att vårdgivare ska 
kunna dela hälsodata med andra vårdgivare, forskare och enskilda som har 
behov av uppgifterna och som har legitima skäl att ta del av uppgifterna.  
Om datadelningstjänsten ska kunna användas av vårdgivare för att  dela 
hälsodata till enskilda  om den enskilde själv , då behöver E-hälso myndighet en 
en rättslig grund för att få behandla känsliga personuppgifter  i 
E-hälso myndighet en som ska tillhandahålla datadelningstjänsten behöver en 
rättslig grund i nationell rätt för den personuppgiftsbehandling som behövs 
för att  myndigheten ska kunna administrera  datadelningstjänsten. Den 
personuppgiftsbehandling som avses är exempelvis  sådana personuppgifter 
som förekommer i  kontouppgifter, inloggningsuppgifter och 
behörighetsuppgifter avseende vårdgivare, deras anställda  eller 
forskningshuvudmän och deras anställda som vill nyttja tjänsten.  
Patienten får möjlighet att ta del av sina uppgifter i vårdgivarens egna 
utrymme. De enskildas rätt att ta del av sina uppgifter är reglerad i artikel 15 
dataskyddsförordningen . Rätten  är ytterligare preciserad och till viss del 
begränsad genom 8 kap 1 och 2 §§ PDL samt 6 kap 12 och 13 §§   
 
 101 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
patientsäkerhetslagen (2010:659) . Dessutom  i förslaget till EHDS -förordning 
föreslås utökade rättigheter för den enskilde att få ta del av sin data.  
Den statliga myndigheten behöver däremot ingen egen rättslig grund för den 
delning av uppgifter som sker i datadelnings tjänsten mellan två vårdgivare 
eller mellan vårdgivare och forskare. Myndigheten som tillhandahåller 
tjänsten är i detta avseende inte per sonuppgiftsansvarig för den behandlingen. 
Myndigheten behandlar uppgifterna endast som ett personuppgiftsbiträde. ( Se 
mer under avsnitt 7.3.3 Personuppgiftsansvar .) 
Den rättsliga grunden bör utformas som en rättslig förpliktelse, det vill säga  
som en förfa ttningsreglerad skyldighet för en myndighet att tillhandahålla en 
datadelningstjänst som kan nyttjas av såväl vårdgivare som andra aktörer som 
kan ha behov av, och har rättsligt stöd att ta del av hälsodata . 
E-hälsomyndighetens bedömning är att det i ett i nitialt skede inte behövs 
någon närmare specificering av vilka personuppgifter som ansvarig 
myndighet får behandla för att tillhandahålla datadelningstjänsten till 
vårdgivare och forskningshuvudmän  
Datadelningstjänsten ska även kunna användas för att patienter ska kunna ta 
del av uppgifter om sig själv som finns hos en vårdgivare, det vill säga 
patienter ska kunna utöva sina rättigheter i egenskap av registrerad. Detta 
kräver ytterligare reglering so m anger att den myndighet som får till uppgift 
att genomföra den föreslagna piloten utöver rättslig grund enligt art ikel 6 
även har stöd i ett av undantagen i art ikel 9 dataskyddsförordning f ör att 
behandla de  känsliga  personuppgifter som behövs för att ti llhandahålla och 
administrera datadelningstjänsten till enskilda.  
7.3.2.3  Behandling av känsliga personuppgifter  
För kontroll av inloggning och behörighetskontroll  av vårdgivare och 
forskningshuvudmän i datadelningstjänsten behöver E-hälso myndigheten inte 
behandla  känsliga personuppgifter . Därmed finns inget behov av ett rättsligt 
stöd för undantag att få behandla känsliga personuppgifter enligt artikel 9.2 
För att möjliggöra för patienter att nyttja sin rätt att få ta del av sina uppgifter 
som finns hos vårdgivare kommer den myndighet som tillhandhåller tjänsten 
att behöva behandla känsliga personuppgifter vid inloggning till tjänsten och 
avgöra till vilken vårdgivare behörighet har getts. Redan i inloggnings - och   
 
102 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  behörighetsfunktionen för p atienten kommer det att röra sig om behandling 
av uppgifter relaterade till den enskildes vård och behandling på något sätt. 
Myndigheten behöver därmed stöd utifrån ett av undantagen från förbudet 
mot behandling av känsliga personuppgifter i artikel 9 
dataskyddsförordningen  för att få dessa uppgifter.  
Av artikel 9.2.h dataskyddsförordningen  framgår att känsliga personuppgifter 
får behandlas om det görs av skäl som hör samman med förvaltning av hälso - 
och sjukvårdstjänster  och social omsorg och deras system när detta görs på 
grundval av unionsrätten eller medlemsstaternas nationella rätt under 
förutsättning att de villkor och skyddsåtgärder som avses i punkt 3 artikel 9 
dataskyddsförordningen  är uppfyllda. Detta u ndantag  kan användas som stöd  
för myndighetens  behandling av känsliga personuppgifter när patienter loggar 
in i datadelningstjänsten för att ta del av sina uppgifter i en vårdgivares eget 
utrymme.  
Av artikel 9.3 dataskyddsförordningen  framgår att känsliga personuppgifter 
för ändamål enligt artikel 9.2.h får behandlas om de som behandlar 
uppgifterna omfattas av tystnadsplikt enligt unionsrätten eller 
medlemsstaternas nationella rätt eller bestämmelser som har fastställts av 
nationella behöriga organ eller av en annan person som också omfattas av 
tystnadsplikt enligt unionsrätten eller medlemsstaternas nationella rätt eller 
bestämmelser som har fastställs av behöriga organ.  
Datadelningstjänsten är konstruerad så  att uppgifterna som behandlas i 
tjänsten inte är att betrakta som allmänna handlingar utan hanteras under den 
möjlighet till undantag som finns i TF 2:13 och 2:14 . Artikel 9.3 
dataskyddsförordningen  är dock inte är avhängigt av huruvida uppgifterna 
anses utgöra allmänna handlingar eller inte.  Därmed behöver det tittas 
närmare på vilka sekretessregler som skulle kunna  vara tillämpbara (Se 
närmare ovan avsnitt 7.2.1 Eget utrymme)  
Det krävs därmed en sekretessbestämmelse för den myndighet som ska 
tillhandhålla en sådan tjänst. En sådan bestämmelse , avseende exempelvis 
E-hälsomyndighetens verksamhet , återfinns i 25 kap. 17 a § offentlighets - och 
sekretesslagen (2009:400), OSL . Av denna bestämmelse framgår att sekretess 
gäller hos E -hälsomyndigheten för uppgift om en enskilds hälsotillstånd eller 
andra personliga förhålland en, om det inte står kl art att uppgiften kan röjas 
utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. Denna   
 
 103 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
bestämmelse bör därmed vara tillräcklig för att uppfylla kravet på 
tystnadsplikt i artikel  9.3 dataskyddsförordningen . 
7.3.3  Personuppgift sansvar  
Personuppgiftsansvarig definieras i EU:s dataskyddsförordning som  en fysisk 
eller juridisk person, offentlig myndighet, institution eller annat organ som 
ensamt eller tillsammans med andra bestämmer ändamålen och medlen för 
behandlingen  av personup pgifter; om ändamålen och medlen för 
behandlingen bestäms av unionsrätten eller medlemsstaternas nationella rätt 
kan den personuppgifts ansvarige, eller de särskilda kriterierna för hur denne 
ska utses, föreskrivas i unionsrätten eller i medlemsstaternas n ationella rätt 
(art. 4.7 dataskyddsförordningen ). 
I svensk nationell rätt finns bestämmelser om personuppgiftsansvar bland 
annat i 2 kap. 6 § första stycket PDL där det stadgas att en vårdgivare är 
personuppgiftsansvarig för den behandling av personuppgift er som 
vårdgivaren utför. I en region och en kommun är varje myndighet som 
bedriver hälso - och sjukvård personuppgiftsansvarig för den behandling av 
personuppgifter som myndigheten utför. Det är således respektive vårdgivare 
som ansvarar för den behandling  av personuppgifter som sker i vårdgivarens 
journalsystem.  
Den personuppgiftsansvarige har en skyldighet att kunna visa att de 
grundläggande principerna i artikel 5 dataskyddsförordningen75 efterlevs, det 
vill säga ansvarsprincipen. Art. 24 dataskyddsförordningen  är ett uttryck för 
ansvarsprincipen och anger att den personuppgiftsansvarige bland annat ska 
genomföra lämpliga tekniska  och organisatoriska åtgärder  för att säkerställa 
och kunna visa att behandlingen utförs i enlighet med 
dataskyd dsförordningen . Den personuppgiftsansvarige ska också beakta 
behandlingens art, omfattning, sammanhang och ändamål samt riskerna, av 
varierande sannolikhetsgrad och allvar, för fysiska personers rättigheter och 
friheter.  
Den m yndighe t som ska tillhandahåll a datadelningstjänsten  och det egna 
utrymmet  blir även  personuppgiftsansvarig för den kontoinformation  som 
                                                 
75 Principen om laglighet, korrekthet och öppenhet. Principen om ändamålsbegränsning. Principen om 
uppgiftsminimering. Principen om riktighet. Principen om lagringsminimering. Principen om integritet och 
konfidentialitet.    
 
104 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  myndigheten behöver behandla för att kontrollera identitet och behörighet på 
vårdgivare, forskningshuvudmän och även enskilda.  
Vårdgivaren som ska tillgängliggör a uppgifterna i sitt egna utrymme är  
personuppgiftsansvarig för den behandling av personuppgifter som 
förekommer  i det egna utrymmet. Den vårdgivare eller forskningshuvudman 
som tar del av uppgifterna från en annan vårdgivares egna utrymme är 
självstä ndigt personuppgiftsansvarig för sin behandling. I vårdgivarnas egna 
utrymmen  ska det inte finnas möjlighet att ytterligare bearbeta data för andra 
som tar del av uppgifterna i vårdgivarnas egna utrymme. Om en sådan  
möjlighet skulle  inför as finns de t en risk för att vårdgivarna och den som 
ytterligare bearbetar uppgifterna kommer att betraktas som gemensamt 
personuppgiftsansvariga.  
Den forskningshuvudman som har ett eget utrymme till vilket uppgifter delas 
från vårdgivare är personuppgiftsansvarig fö r den behandling som 
förekommer  i det utrymmet. Även om ytterligare funktioner eller 
beräkningskraft tillförs för att forskningshuvudmannen  ska kunna bearbeta 
uppgifter, exempelvis sammanställa dessa uppgifter, är det 
forskningshuvudmannen som i detta fall  är personuppgiftsansvarig för den 
behandlingen.  
När patientuppgifter delas med patienten själv i vårdgivarens egna utrymme 
så är vårdgivaren personuppgiftsansvarig för den personuppgiftsbehandlingen  
och den myndighet som tillhandahåller det egna utrymme t blir ett 
personuppgiftsbiträde åt vårdgivaren.  
7.3.3.1  En statlig myndighet som personuppgiftsbiträde (PuB)  
Enligt EU:s dataskyddsförordning definieras personuppgiftsbiträde som en 
fysisk eller juridisk person, offentlig myndighet, institution eller annat organ 
som behandlar personuppgifter för den personuppgiftsansvariges räkning (art. 
4.8 dataskyddsförordningen ). 
När uppgifter behandlas av ett personuppgiftsbiträde ska hanteringen regleras 
genom ett avtal eller en annan rättsakt  enligt unionsrätten eller enligt 
medlemsstaternas nationella rätt som är bindande för personuppgiftsbiträdet 
med avseende på den personuppgiftsansvarige. Av detta avtal eller rättsakt 
ska det framgå vad föremålet är för behandlingen, behandlingens varaktighet, 
art och ändamål, typen av per sonuppgifter och kategorier av registr erade,   
 
 105 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
samt den personuppgiftsansvariges skyldigheter och rättigheter. Det ska även , 
av avtalet eller rättsakten , framgå att personuppgiftsbiträdet endast får 
behandla personuppgifter i enlighet med dokum enterade instr uktioner från 
den personuppgiftsansvarige  (jämför  artikel 28.3 dataskyddsförordningen ). 
Ett personuppgiftsbiträdes ansvar framgår bland annat av art. 28 
dataskyddsförordningen , där det framgår att biträde har ett eget ansvar att 
vidta de säkerhets åtgärder som krävs enligt artikel 32 
dataskyddsförordningen . Det innebär att ett personuppgiftsbiträde med 
beaktande av den senaste utvecklingen, genomförandekostnader och 
behandlingens art, omfattning, sammanhang och ändamål samt riskerna av 
varierande sannolikhet sgrad och allvar för fysiska personers rättigheter och 
friheter ska vidta lämpliga, tekniska och organisatoriska åtgärder för att 
säkerställa en säkerhetsnivå som är lämplig i förhållande till risken. 
Motsvarande skyldighet föreligger även för den personup pgiftsansvarige.  
Det är möjligt att inom ramen för en pilot om datadelningstjänst inom 
mammografiområdet skriva ett biträdesavtal inklusive tillhörande 
instruktioner mellan en statlig myndighet och de vårdgivare, i egenskap av 
personuppgiftsansvariga, som väljer att nyttja tjänsten.  
Tanken med datadelningstjänsten är att den ska kunna skalas upp för att 
kunna användas för fler bilddiagnostikområden  än mammografi och i 
slutänden även för hälsodata generellt . E-hälsomyndigheten anser att det i 
sådana fall bör utredas närmare  om och hur biträdesavtalet kan utformas som 
en rättsakt, det vill säga om det behöver framgå av en  författning, och 
huruvida instruktionerna kan utformas såsom generella användar villkor. 
Myndigheten har inte kunnat hitta något exempel i  befintlig svensk 
lagstiftning där en myndighet agerar biträde och där biträdesavatalet framgår 
av en rättsakt. Det finns dock exempel på detta inom EU -rätten.  
Viss vägledning avseende  om det genom en rättsakt går att reglera vem som 
agerar personuppgiftsb iträde går att finna i Europeiska dataskyddsstyrelsens 
(EDPB) och Europeiska datatillsynsmannens (EDPS) gemensamma yttrande 
avseende behandling av patientdata och kommissionens roll inom eHealth 
Digital Service Infrastructure  (eHDSI) .76 Av yttrandet går det  att utläsa att 
EDPB och EDPS i sin bedömning tog hänsyn till det faktiska förhållandet 
                                                 
76 EDPB -EDPS Join t Opinion 1/2019 on the processing of patients’ data and the role of the European Commission 
within the eHealth Digital Service Infrastructure (eHDSI)    
 
106 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  som råder avseende vem och vilka som kan anses ha kontroll över ändamål 
och medel. Deras slutsats är att kommissionen, baserad på den information 
som getts in, är att b etrakta såsom biträde för behandlingen av 
personuppgifter som sker när länderna tillgängliggör information för varandra 
genom systemet. Kommissionen är dock personuppgiftsansvarig för den 
behandling som behövs för att tilldela konton och behörighetsstyrnin g. I sitt 
yttrande noterar EDPB att kommissionen avser att fastställa biträdesavtalet 
genom en rättsakt och påtalar att det är av vikt att dess skyldigheter i enlighet 
med dataskyddsregleringen, såsom personuppgiftsbiträde för dessa 
behandlingar, finns med  i rättsakten. Kommissionen har sedermera reglerat 
biträdsavtalet genom en rättsakt77. Kommissionen har även nyligen i förslaget 
till förordning till ett europeiskt hälsodat aområde (EHDS)  lagt förslag på att 
biträdesavalet ska kunna regleras genom ett annex  till förordningen.  
E-hälsomyndigheten tolkar detta som att biträdesavtal kan regleras genom en 
rättsakt och att en process och mall för instruktioner skulle kunna läggas som 
ett annex till en rättsakt.  
7.3.3.1.1  Bestämma ändamål och medel enligt EU:s dataskyddsföro rdning  
Av EDPB:s riktlinjer78 framgår det att det är den personuppgiftsansvarige 
som måste bestämma både ändamålen och medlen för 
personuppgiftsbehandlingen. Det innebär att den personuppgiftsansvarige 
måste bestämma varför (i vilket syfte) uppgifterna ska behandl as och hur 
(vilka medel som ska användas för att uppnå målet). EDPB noterar vidare i 
riktlinjen att en fysisk eller juridisk person som utövar ett sådant inflytande 
över behandlingen av personuppgifter därmed deltar i fastställandet av 
ändamålen och  medlen för behandlingen i enlighet med definitionen i artikel 
4.7 i dataskyddsförordningen . 
Om en personuppgiftsansvarig anlitar ett personuppgiftsbiträde för att utföra 
behandlingen för sin räkning, innebär det ofta i praktiken att 
personuppgiftsbiträdet  ska kunna ta vissa beslut på egen hand angående hur 
behandlingen bör genomföras, vilket ger möjlighet för biträdet att välja de 
bäst lämpade tekniska och organisatoriska åtgärderna. EDPB instämmer i att 
vissa handlings utrymme n kan tillåtas för att personu ppgiftsbiträdet också ska 
                                                 
77 Art. 7 och Annex I, Kommissionens genomförandebeslut (EU) 2019/1765 av den 22 oktober 2019 om regler fö r 
inrättande, förvaltning och drift av ett nätverk av nationella myndigheter med ansvar för e -hälsa och om upphävande 
av genomförandebeslut 2011/890/EU  
78 Guidelines 07/2020 on the concepts of controller and  processor in the GDPR ,Version 2.1 , Adopted on 07 July 
2021    
 
 107 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
kunna fatta vissa beslut i anslutning till behandlingen. Ur detta perspektiv 
anser EDPB att det finns ett behov av att ge vägledning om vilken grad av 
inflytande i anslutning till ”varför” och ”hur” som kan innebära att en enhet 
kvalificerar sig som personuppgiftsansvarig och i vilken utsträckning ett 
personuppgiftsbiträde kan fatta egna beslut.  
När det gäller fastställandet av medel, kan väsentliga och icke -väsentliga 
medel hållas isär. Väsentliga medel  är traditionellt och i sig förbehållna den 
personuppgiftsansvarige. Även om icke -väsentliga medel även kan fastställas 
av personuppgiftsbiträdet, måste väsentliga medel fastställas av den 
personuppgiftsansvarige. Väsentliga medel är medel som är nära kopplade till 
behandlingens ända mål och omfattning, till exempel vilken typ av 
personuppgifter som behandlas (vilka uppgifter ska behandlas), 
behandlingens varaktighet (hur länge ska de behandlas), mottagarkategorierna 
(vem ska ha åtkomst till dem) och kategorierna av registrerade person er (vars 
personuppgifter behandlas). Tillsammans med ändamålet med behandlingen 
är de väsentliga medlen också nära kopplade till frågan om huruvida 
behandlingen är laglig, nödvändig och proportionell. Icke-väsentliga medel  
gäller mer praktiska aspekter av implementeringen, till exempel valet av en 
viss typ av maskin - eller programvara eller de detaljerade säkerhetsåtgärder 
som kan överlåtas till personuppgiftsbiträdet att besluta om.  
Det är därmed relevant att resonera i vilken utsträckning som vårdgivarna och 
forskningshuvudmännen bestämmer medel. Myndighetens bedömning är att 
så länge tjänsten är frivillig att använda sig av så är det vårdgivarna och 
forskningshuvudmännen , i egenskap av personuppgiftsansvariga , som 
bestämmer medlet för behandlingen. Men om datadelningstjänsten skulle vara 
obligatorisk att använda behöver det närmare utredas huruvida det är att se 
som att även myndigheten som tillhandhåller tjänsten är med och bestämmer 
medlet och därmed blir gem ensamt personuppgiftsansvarig med vårdgivarna 
och forskningshuvudmännen .  
E-hälsomyndigheten har inte närmare utrett frågan om obligatorisk anslutning 
till tjänsten och den konsekvens detta skulle ha avseende huruvida 
myndigheten som tillhandhåller tjänste n kommer att kunna anses vara 
gemensamt personuppgiftsansvarig med vårdgivarna och 
forskningshuvudmännen. D enna fråga behöver utredas närmare antingen 
genom ett regeringsuppdrag till en myndighet eller inom ramen för en 
offentlig utredning.    
 
108 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  7.3.4  Personuppgifte rnas karaktär  
Som nämnts ovan  är det enligt EU:s dataskyddsförordning förbjudet att 
behandla känsliga personuppgifter, t ill exempel  uppgifter om hälsa . Sådan 
behandling kan dock vara tillåten i undantagsfall om behandlingen är 
nödvändig av hänsyn till ett viktigt allmänt intresse eller av skäl som hör 
samman med tillhandahållande av hälso - och sjukvård eller förvaltning av 
hälso - och sjukvårdstjänster (j ämför artikel 9  dataskyddsförordningen ). 
7.3.4.1  Kontouppgifter  
För upprätthållande av datadelningstjänstens funktionalitet, såsom 
inloggningsuppgifter och behörighetskontroll behöver den myndighet som 
tillhandhåller tjänsten till vårdgivare och forskningshuvudmän  behandla så 
kallade kontouppgifter, det vill säga uppgi fter som krävs för att administrera 
datadelningstjänsten. De personuppgifter som kommer att behandlas av 
myndigheten avseende kontoinformation och behörigheter för vårdgivare och 
forskare är inte känsliga personuppgifter. Det kan var fråga om uppgifter för  
att identifiera och kontrollera behörighet på de som använder tjänsten , såsom 
namn, personnummer, uppgifter om yrkeslegitimation samt behörighetsgrad 
på de personer som ska dela och ta del av uppgifter i tjänsten.  
När patienter ska logga in och ta del av uppgifter om sig själva på 
vårdgivare ns egna utrymmen kommer uppgifter om både patienten och 
vårdgivare att behandlas. I kontouppgifter avseende datadelningstjänsten rör 
det sig om en patient som har en aktiv vårdkontakt hos den vårdgivare från 
vilken bild erna delas. Dessa uppgifter tillsammans anses vara uppgifter om 
hälsa, det vill säga känsliga personuppgifter .  
7.3.4.2  Uppgifter i vårdgivares och forskningshuvudmännens egna 
utrymmen  
De uppgifter som kommer att behandlas i vårdgivarnas och forskarnas egna 
utrymm en är känsliga personuppgifter, närmare bestämt uppgifter om hälsa i 
form av mammografibilder och tillhörande utlåtande.  
Om delningstjänsten på sikt  även ska kunna användas för att dela annan 
hälsodata så kan det , beroende på vad som delas mellan vårdgivar na och 
forskningshuvudmännen , även komma att röra sig om  uppgifter rörande  
exempelvis religiös eller filosofisk övertygelse, genetiska uppgifter, sexualliv   
 
 109 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
eller sexuell läggning, vilka också som huvudregel är förbjudna att behandla 
såvida inte något av un dantagen i  artikel 9.2 dataskyddsförordningen  är 
tillämpbara. Det går inte att utesluta att de uppgifter som vårdgivarna skulle 
ha behov av att dela mellan sig kommer att innehålla dessa uppgifter. 
Forskningshuvudmän kan också komma att ha behov av att behandla denna 
typ av känsliga personuppgifter.  
7.3.5  Personuppgiftsbehandlingens omfattning  
Antalet personer som berörs av en viss behandling av personuppgifter är en 
av de faktorer som påverkar bedömningen av integritetsriskerna med 
personuppgiftsbehandlingen. Detta gäller särskilt om den enskilde har liten  
eller ingen möjlighet att avstå från behandlingen, till exempel 
myndighetsregister. Integritetsriskerna kan vara stora även om det rör sig om 
uppgifter som uppfattas som harmlösa om det finns en risk för att uppgifterna 
sammanställs och används på ett sät t som inte är avsett och inte heller kan 
förutses. Antalet uppgifter som behandlas om en enskild är en faktor som 
påverkar bedömningen av integritetsriskerna . En annan faktor som påverkar 
bedömningen av integritetsriskerna är om det rör ett stort antal ens kilda vars 
personuppgifter kan komma att behandlas . Även behandling av ett fåtal 
uppgifter, ifall dessa är känsliga personuppgifter, kan påverka bedömningen 
avseende integritetsriskerna med behandlingen.   
Datadelningstjänsten är inte ett myndighetsregister  eller ett försök till att 
samla så mycket uppgifter som möjligt om enskilda på ett och samma ställe.  
Det är svårt att bedöma mängden känsliga personuppgifter och antalet 
enskilda som vid varje givet tillfälle kommer att delas i tjänsten. I ett initialt 
skede rör det sig om en begränsad mängd uppgifter (mammografibilder och 
utlåtanden) och en begränsad mängd antal enskilda (personer som genomgått 
mammografi). Det är därmed en begränsad mängd enskilda vars uppgifter 
kommer att delas genom tjänsten och det rö r sig även om en begränsad 
mängd känsliga uppgifter. Det går inte att utesluta att det för 
forskningsändamål kan röra sig om att bilder och utlåtanden på samtliga 
enskilda som genomgått mammografi delas genom tjänsten.  
Om datadelningstjänsten i framtiden s kalas upp till att inkludera även annan 
hälsodata så går det inte att utesluta att det vid varje givet tillfälle kommer att 
delas en stor mängd uppgifter om ett stort antal enskilda.    
 
110 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  Dessa uppgifter kommer troligtvis inte att vara samlade på ett och samma 
ställe, utan under delning hos olika vårdgivare eller till olika forskare. Det går 
inte att utesluta att det kan komma att delas en mängd olika uppgifter om en 
och samma person mellan flertalet olika vårdgivare samtidigt. Dessa 
uppgifter kan även komma att  delas med  forskningshuvudmän. Om dessa 
uppgifter om den enskilde skulle sammanställas, i strid med vad som är 
tillåtet, så kommer det att vara ett betydande integritetsintrång för den 
enskilde. För att detta ska kunna ske krävs det dock ett intrång i själ va 
datadelningstjänsten  och att uppgifter söks upp i de olika egna utrymmena 
och sammanställs.  
7.3.6  Insamling av personuppgifterna  
Den insamling av personuppgifter som kommer att vara aktuell för 
datadelningstjänsten är den kontoinformation som krävs för tjänst ens 
funktionalitet. E -hälsomyndighetens bedömning är att de t handlar om att 
kunna använda uppgifter ur bland annat lämpligt vård - och 
omsorgsgivarregister , HOSP -registret (registret över legitimerad hälso - och 
sjukvårdspersonal), HSA -ID (Hälso - och sjukvår dens adressregister), och  
vårdgivarnas interna behörighetstilldelningar. Dessa uppgifter kommer inte 
att samlas in från de enskilda själva utan hämtas från dessa register.  
Viss insamling av personuppgifter från de enskilda själva kommer att 
förekomma. Det handlar främst om när enskilda ska nyttja sin rätt till tillgång  
till uppgifter om sig själva  enligt artikel 15 dataskyddsförordningen  och 8 kap 
1 och 2 §§ PDL . Då behöver myndigheten behandla den enskildes 
personuppgifter för att möjliggöra inloggning och  behörighet  till en 
vårdgivares egna utrymme.  
Vad gäller den information som sedan delas i datadel ningstjänsten från en 
vårdgivare till antingen en annan vårdgivare, forskningshuvudman eller 
patient så är det inte uppgifter som samlas in av myndigheten för  att kunna 
användas av myndigheten eller delas vidare till andra. Det är istället  
vårdgivaren som delar uppgifter, som den sedan tidigare har samlat in, till 
andra vårdgivare, till forskningshuvudmän eller enskild a, som har ett legitimt 
och rättsligt stöd att ta de l av uppgifterna.    
 
 111 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
7.3.7  Sammanställningsmöjligheter  
Det ska inte vara möjligt för en forsk ningshuvudman  att sammanställa data 
från olika vårdgivare i en vårdgivares egna utrymme . På uppdrag av en 
forskningshuvudm an ska den myndighet som tillhandahåller 
datadelningstjänsten, kunna möjliggöra sammanställning av uppgifter  i 
forskningshuvudm annens  egna utrymmen. Detta kräver dock att det av 
forskningshuvudmannens etik godkännande  framgår att den har sökt och fått 
beviljat att den behöver  uppgifterna i icke pseudonymiserat format . Det 
behöver även framgå att denne sökt och fått beviljat att sammanställa 
uppgifterna på det sätt som ges i uppdrag till myndigheten från 
forskningshuvudm annen. 
Datadelningstjänsten ska inte  användas så att den m yndighet som 
tillhandhåller tjänsten först ska kunna sammanställa uppgifterna åt 
forskningshuvudmannen och därefter föra över uppgifterna i pseudonymiserat 
format till  forskningshuvudmannen . En sådan konstruktion är tänkbar om 
man vill gå mot en utveckling  där forskare inte ska få ta del av skarpa 
person uppgifter för att sammanställa dessa. Detta kräver då en rättslig analys 
av vilken roll den myndighet som tillhandhåller tjänsten och som 
sammanställer och därefter pseudonymiserar uppgifterna har . Det behöv er 
utredas  huruvida myndigheten kan komma att anses agera som 
personuppgiftsansvarig och därför behöver ett uppdrag och även ett rättsligt 
stöd för att kunna genomföra detta.  
7.3.8  Spridning av och åtkomst till personuppgifterna  
En av fördelarna med datadelnings tjänsten är att d et möjliggör  för den 
personuppgiftsansvariga att   kontroll era såväl spridning av uppgifterna som 
åtkomst till uppgifterna.  Den personuppgiftsansvarige kan fastställa  
behörigheter avseende vilka som får ta del av data, ladda ner data , och så 
vidare . Den personuppgifts ansvarige  kan även ha kontroll avseende vilka som 
tagit del  av eller laddat ner uppgifter genom loggning och spårbarhet . 
Eftersom data ska delas genom denna tjä nst endast under ett förbestämt 
begränsat tidsintervall, så  minska s risken för intrång eller spridning av 
uppgifterna jämfört med att de la uppgifterna på exempelvis  cd-skiva . 
För mottagande  vårdgivare ska det gå att ladda ned hälsorelaterad e bilddata 
till eget journalsystem, och patient ska kunna ladda he m eg na bildrelat erade  
data till egen dator. Därmed finns en risk för spridning. Risken för spridning   
 
112 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  från vårdgivare som laddat ned bilderna till sina egna system får emellertid  
bedömas som lika stor risk som att övriga uppgifter hos samma vårdgivare 
skulle få spridning. Detsamma gäller för forskningshuvudmän och patienter.  
Vad gäller åtkomst till bilderna så ska detta styras av de behörigheter som ges 
och sätts av vårdgivarna.  
7.3.9  Arkivering och gallring samt användning av arkiverade 
uppgifter  
Det som delas av vårdgivarna i det egna utrymmet blir inte allmänna 
handlingar hos den myndighet som tillhandhåller tjänsten och därmed 
aktualiseras inte bestämmelser om gallring av uppgifterna som delats i själva 
datadelningstjänsten. För de ursprungliga uppgifterna som finns hos 
vårdg ivarna gäller fortsatt de arkiverings - och gallringsbestämmelser som 
finns för den vårdgivaren. För den vårdgivare som laddat hem uppgifterna till 
sitt eget journalsystem så ska de bestämmelser som är tillämpliga avseende 
den vårdgivarens arkivering och ga llring tillämpas även på de uppgifter som 
tas hem genom delningstjänsten.  
Om forskningshuvudmän laddar hem bildrelaterade  hälsodata  eller ber att få 
dem utlämnade till egna utrymmen så ska bestämmelserna om arkive ring och 
gallring fortfarande gäll a för de uppgifterna. Detta framgår många gånger 
också av forskningshuvudmännens etikansökan och tillstånd.  
Det bör övervägas om det behövs en gallringsbestämmelse för att den 
myndighet som tillhandhåller tjänsten ska kunna  gallra och radera den 
kontoinformation som samlas in från exempelvis den enskilda.  
En vårdgivare som delar uppgifter genom sitt egna utrymme avgör själv hur 
länge uppgifterna ska visas i det egna utrymme t. Av användar villkoren bör 
det framgå att en i förväg bestämd tidsrymd måste sättas av vårdgivaren , men 
också att vårdgivaren kan förlänga eller förkorta denna tid . Vårdgivaren kan 
även ta bort åtkomsten , ändra behörigheten  och radera uppgifterna . 
7.3.10  Den registrerades inflytande och rättigheter  
Patienten har idag rätt att ta del av sina hälsore laterade bilddata. I EU:s 
dataskyddsförordning finns bestämmelser om den registrerades rättigheter. 
Artikel 15 dataskyddsförordningen  reglerar den registrerades rätt till tillgång,   
 
 113 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
den registrerade har rätt att på begäran få en bekräftelse på huruvida den 
personuppgiftsansvariga, i detta fall vårdgivaren, behandlar personuppgifter 
som rör hen och i sådana fall få tillgång till personuppgifterna.  
Motsvarande rättighet finns även reglerat i svensk nationell lagstiftning när 
det gäller en patients rätt att ta  del av uppgifter om sig själv inom hälso - och 
sjukvården. I svensk rätt gäller dock två olika regelverk beroende på om 
uppgifterna finns inom allmän  eller enskild  hälso - och sjukvård . Allmän 
hälso - och sjukvård bedrivs av kommuner och regioner, det vill s äga 
myndigheter. Av 8  kap. 1  § PDL stadgas att  en myndighet inom allmän 
hälso - och sjukvård  under vissa förutsättningar är skyldig att lämna ut 
journalhandlingar och andra handlingar och uppgifter till en patient, framgår 
av tryckfrihetsförordningen och of fentlighets - och sekretesslagen (2009:400).  
Vidare stadgas i 8  kap. 2  § att en  journalhandling inom enskild hälso - och 
sjukvård  (privata vårdgivare) ska på begäran av patienten eller av en 
närstående till patienten så snart som möjligt tillhandahållas hono m eller 
henne för att läsas eller skrivas av , på stället eller i avskrift eller kopia, om 
inte annat följer av 6 kap. 12 § eller 13 § första stycket patientsäkerhetslagen 
(2010:659).  
Såsom beskrivits ovan  i avsnitt 4.3 Patienters möjlighet att ta del av 
bildrelaterade hälsodata  så görs sådana utlämnande n till patient idag både 
inom allmän och enskild hälso - och sjukvård, främst genom manuell 
hantering där patienten behöver hämta en cd -skiva eller ett usb-minne på 
vilken hens bilder finns, hos vårdgivaren. Den föreslagna 
datadelningstjänsten innebär att vårdgivare kan dela bildmaterial med 
patienten på ett mer effektivt sätt ur säkerhets - och integritetsperspektiv.   
7.3.10.1  Patient ens inflytande  
Av uppdraget till myndigheten framgår att datadelning inom ett dataområ de 
ska präglas av öppenhet och transparens och det ska vara tydligt för den 
enskilde om, hur, när och i vilka syften data kan komma att delas.   
För att hälso - och sjukvården ska kunna dela (lämna ut) patientuppgifter krävs 
att det finns legitima skäl för s ådant utlämnande och därför måste kraven 
enligt EU:s dataskyddsförordning, patientdatalagen och offentlighets - och 
sekretesslagen  (OSL)  vara uppfyllda.    
 
114 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  Inom hälso - och sjukvården gäller sekretess och tystnadsplikt om enskilds 
hälsoförhållanden. Eftersom jo urnaler hos offentliga vårdgivare är allmänna 
handlingar kan annan än patient själv begära ut dem. I sådant fall ska det 
göras en sekretessprövning enligt 25 kap. OSL. Uppgifterna får inte lämnas ut 
om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att d en enskilde eller någon 
närstående till denne lider men. Det råder  därmed stark sekretess för 
journaluppgifter. Bestämmelserna i OSL gäller inte för enskild (privat) hälso - 
och sjukvårdsverksamhet. De regler om tystnadsplikt som gäller för hälso - 
och sjukv årdspersonal inom privat verksamhet finns i 6 kap. 12 – 16 §§ 
patientsäkerhetslagen (2010:659).  
Eftersom sekretess gäller inom hälso - och sjukvården för uppgifter om 
enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden enligt 25 kap. 1 § 
OSL krävs normalt  den enskildes samtycke för att vårdgivaren ska kunna 
lämna ut uppgifterna, jämför 10 kap. 1 § och 12 kap. 2 § OSL.  Av 10 kap. 1 § 
OSL framgår att sekretess till skydd för den enskilde inte hindrar att en 
uppgift lämnas till en annan enskild eller ti ll en myndighet om den enskilde 
samtycker till det. Av 12  kap 2 § framgår att en enskild även kan häva 
sekretess som gäller till skydd för hen om inte annat anges i OSL.  
Av 25 kap. 11 § p. 3 framgår att hälso - och sjukvårdssekretessen inte hindrar 
att en u ppgift lämnas till en myndighet som bedriver hälso - och sjukvård 
(eller annan medicinsk verksamhet) eller till en privat vårdgivare enligt 
reglerna om sammanhållen journalföring i patientdatalagen. Bestämmelsen 
innebär att om villkoren för sammanhållen jou rnalföring är uppfyllda, får 
journalhandlingarna och andra personuppgifter hos en vårdgivare utan 
föregående sekretessprövning göras tillgängliga för andra vårdgivare som 
deltar i systemet med sammanhållen journalföring.  
Om det inte finns något samtycke fr ån patienten måste vårdgivaren göra en 
sedvanlig sekretessprövning och besluta huruvida de begärda uppgifterna kan 
lämnas ut till annan vårdgivare.  
7.3.11  Användning av ny teknik – federerat lärande  
Såsom beskrivits i avsnitt 4.5.4.1  Federerad datainsamling och f edererat 
lärande,  så påtalar  forskarna de fördelar som kan finnas med att använda sig 
av federerat läran de (federerad analys) eller federerad datainsamling. De 
rättsliga bedömningar som behöver göras när aktörer vill nyttja ett system för   
 
 115 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
federerat lärande  är komplexa och bland annat beroende av d e ändamål för 
vilka uppgifterna får användas och av vem.  
Läkemedelsverket har tagit fram två rapporter79 om federerade analyser. 
Syftet med rapporterna är bland annat att beskriva och lyfta fram de rättsliga 
överväg anden som uppkommer i förhållande till behandling av 
personuppgifter vid registerforskning med federerad analys. 
Läkemedelsverket har bland annat försökt att beskriva hur till exempel 
personuppgiftsansvaret kan anses fördelat vid tre olika modeller med 
federerad analys. IMY har yttrat80 sig över Läkemedelsverkets rapport och 
fört fram att det inte i alla delar går att resonera såsom i Läkemedelsverkets 
rapport. Även om federerad analys tillämpas får uppgifterna endast användas 
för det ändamål som avses och d et faktiska personuppgiftsansvaret 
upprätthåll s. Det innebär att den som faktiskt bestämmer över ändamål och 
medel är den som är personuppgiftsansvarig även om analysen sker hos den 
ursprungliga datainnehavaren utan insyn från den som har bestämt för vilke t 
ändamål som uppgifterna ska analyseras.  
Ett pilotprojekt i form av regulatorisk testverksamhet genomförs av IMY 
tillsammans med Sahlgrenska Universitetssjukhuset , Region Halland och AI 
Sweden, som tillsammans driver ett pilotprojekt inom decentraliserad AI. 
Genom den regulatoriska testverksamheten kan aktörerna testa sina idéer i 
dialog med IMY och få stöd i rättsliga bedömningar. Idéer testas mot gällande 
rätt och det handlar därmed inte om en regulatorisk sandlåda där i déerna ska 
kunna testas ut anför gällande rätt. Pilotprojektet ska utmynna i en publik 
rapport från IMY, i vilken det förhoppningsvis kommer framgå vilka rättsliga 
utmaningar och möjligheter som finns avseende en decentraliserad 
analysmetod, så som exempelvis federerat lärande.  
Datadelnings tjänsten går att använda för att möjliggöra federerat lärande men 
aktörer som  vill utnyttja denna möjlighet  måste förhålla sig till de rättsliga 
förutsättningar som finns idag. Förhoppningsvis kommer mer vägledning att 
komma avseende det rättsliga läget kr ing federerat lärande i och med IMY:s 
rapport som är planerad till början  av 2023.  
                                                 
79 Federerade analyser - rättsliga överväganden och rapporten Federerade analyser - IT-arkitektur, Läkemedelsverket, 
23 december 2021.  
80 Yttrande över Läkemedelsverkets rapport Federerade analyser, diarienummer: D I-2021 -4199  
   
116 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  7.3.12  Risker för missbruk  
Eftersom datadelningstjänsten ska baseras på det rättsliga konceptet eget 
utrymme  så ska det inte finnas möjlighet för personal hos den myndighet som 
tillhandahåller tjänsten att bereda sig tillgång till de uppgifter som delas i 
vårdgivarnas egna utrymmen. Eftersom  datadelningstjänsten är tänkt att 
använda sig av identitetskontroll och även kopplas till de behörigheter som 
vårdgivare har angett för åtkomst  till uppgifterna så minimeras sannolikt  risk 
för missbruk.  
personuppgiftsbehandling  
E-hälsomyndigheten föreslår inte några nya eller utökade ändamål avseende 
vårdgivares journaluppgifter. Myndigheten presentera r ett förslag för att 
förenkla delningen inom ramen för befintliga gällande regelverk. 
Datadelningstjänsten är avsedd att i ett första skede endast användas för 
bilddiagnostik avseende mammografi men det ska gå att skala upp 
användningsomr ådet till andra t yper av up pgifter. En uppskalning och 
utökning av uppgifter som kan delas inom tjänsten medför samtidigt ökade 
integritetsrisker, likaså om ändamålen utökas för vilka tjänsten får användas. 
Det kan då potentiellt finnas väldigt mycket information om flerta let individer 
som delas samtidigt inom ramen för delningstjänsten. Om någon skulle 
bereda sig åtkomst till datadelningstjänsten så kan denne potentiellt bereda 
sig åtkomst till en samlad bild av flertalet enskilda som denne inte 
nödvändigtvis skulle ha kun nat komma åt om informationen endast funnits 
hos vårdgivarna.  
7.3.14  Sammanfattande analys och proportionalitetsbedömning  
Om den enskildes känsliga personuppgifter kommer i orätta händer finns en 
betydande risk för den enskildes grundläggande fri - och rättigheter . Uppgifter 
om den enskildes hälsa är en kategori personuppgifter som är särskilt 
skyddsvärd. Den enskilde kan ske avstå r från att söka viss typ av vård ifall 
denne inte litar på att uppgifterna  behandlas på ett säkert sätt och endast 
kommer att delas till behörig personal inom vårdgivare. Detta skulle därmed 
vara en risk för ytterligare en grundläggande fri - och rättighet, rätten till 
hälsa.    
 
 117 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
Ifall den enskildes uppgifter skulle hamna i orätta händer finns även risk för 
att detta kan utnyttjas i utpressning ssyfte  eller andra typer av påtryckningar 
för att få den enskilde att göra eller avstå från att göra något.  Sådana  risker för 
den enskildes grundläggande fri - och rättigheter finns redan idag. Men 
datadelningstjänsten minimerar de risker som finns för den enskildes 
grundläggande fri - och rättigheter genom att erbjuda en tjänst som är säkr are 
än utlämnande på till exempel  usb-minne och cd-skiva.  
Tjänsten ska även ha behörighetsstyrning som ska fastställas av respektive  
vårdgivare. Detta garanterar att endast betrodd personal, som av vårdgivaren 
har ansetts behörig, kan ta del av uppgifterna.  
7.4 Kontakt forskningshuvudman och patient  
Av uppdraget till E -hälsomyndigheten framgår att presenterade lösningar 
förväntas öka möjligheterna att identifiera och rekrytera patienter till kliniska 
studier, samt att tjänsten ska kunna användas för antalsberäkningar för 
kliniska studier , samt federer ing av kontakt med personer som samtyckt till 
tjänsten.  
En tilläggstjänst med funktionaliteten att förmedla information mellan 
forskningshuvudmän och enskilda kan rent tekniskt  byggas utifrån 
datadelningstjänsten. Detta kan göras exempelvis genom att forskare skickar 
in en begäran utifrån specifika inklusions - och exklusionskriterier och att 
tjänsten utifrån dessa kriterier sedan förmedlar vidare denna till lämpliga 
individer un der förutsättning att de samtyckt till att bli kontaktade för att delta 
i kliniska prövningar . 
E-hälsomyndigheten kan konstatera att ett antal rättsliga och etiska frågor är 
oklara och behöver utredas vidare  innan myndigheten kan bedöma hur 
tjänsten skulle  kunna utformas. Det är i dagsläget oklart vem som bör 
vidarebefordra förfrågan om att ingå i kliniska studier till en patient, beroende 
på patientens hälsotillstånd  kan detta behöva vara den behandlande läkaren. 
Detta är frågor ur ett etiskt perspektiv so m bör genomlysas  av exempelvis 
Statens medicinsk -etiska råd (Smer).  Andra frågor ur ett etiskt perspektiv kan 
beröra diskriminering vid eventuellt urval av vilka patienter som frågas. Det 
är därmed oklart vem som ska inhämta och förvalta patientens samtyck e att 
bli kontaktad för att ingå i kliniska studier. Det är även oklart  om, och i så fall   
 
118 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  hur och på vem , det kan behövas ställas krav avseende att de kliniska studier 
vars förfrågningar vidarebefordras är kvalitetssäkrade, samt vad som i sådana 
fall menas  med kvalitetssäkrade. Det behöver även klargöras vilket ansvar en 
myndighet som tillhandahåller en sådan tjänst har för dessa frågor.  
7.5 En sökfunktion som komplement till en 
datadelningstjänst  (patientdataindex)  
E-hälsomyndighetens förslag : I ett statligt  nationellt hälso dataområde  finns 
behov av en kompletterande sökfunktion som kan nyttjas för både primär - 
och sekundäranvändning. Förstudiens behovsanalys visar att en sökfunktion 
kan underlätta och förbättra användning av den föreslagna 
datadelningstjänsten . Förstudiens genomgång  av lösningsarkitektur  visar på 
olika alternativa tekniska lösningar för en sådan sökfunktion.  En sökfunktion 
kan antingen konstrueras som ett stort centralt index  (centraliserad lösning ) 
eller med flera mindre decentraliserade index  (distribuerad lösning). 
Gemensamt för de båda lösningsalternativen är att de kan bygga på och binda 
samman befintliga lösningar och infrastruktur , en så kallad federerad lösning . 
En sökfunktion  för både primär - och sekundäranvändning, oavsett 
lösningsalternativ, som medger sökning i princip hos alla vårdgivare och på 
alla patienter kommer att kunna  innebära betydande  intrång i de registrerade s 
integritet . E-hälsomyndigheten anser därför att fråga n om en kompletterande 
sökfunktion i ett statligt nationellt hälso dataområde  behöver utredas närmare.  
7.5.1  En c entral iserad  eller distribuerad sökfunktion ? 
Som framgår av regeringsuppdraget ska myndigheten beakta bland annat att 
fokus för piloterna bör vara en  nationell, statlig federeringslösning, det vill 
säga de ska bygga på och binda samman befintliga lösningar och 
infrastruktur . I kapitel 6 Förslag på lösningsarkitektur  framgår att en teknisk 
lösning som baseras på ett centraliserat patientdataindex kan up pfylla 
förutsättningarna för en federeringslösning.  Ett alternativ är annars ett 
distribuerat index som i identisk utformning finns lokalt distribuerat hos var 
och en av berörda vårdgivare.  
Av myndighetens behovsanalys och strategi för lösningsarkitektur har det 
framkommit både fördelar och nackdelar med en distribuerad lösning  för 
sökfunktionen. Ur ett användarperspektiv  har det huvudsakligen 
uppmärksammats att svarstider förväntas bli relat ivt långa i en distribuerad   
 
 119 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
lösning i förhållande till vårdens  (mammografiverksamhet)  förväntningar på 
snabb respons vid förfråg an om sökresultat med beaktande av att det kan röra 
en patient med misstänkt cancer. Funktionaliteten ändras från en ”vanlig ” 
sökning, som i en centraliserad lösning med direkt resultat, till en ”asynkron” 
kommunikation, det vill säga  sökning görs men resultat kommer med 
varierande fördröjning från olika vårdgivare.  Ur ett tekniskt perspektiv  har det 
framkommit att en distribuerad lösning förutsätter att berörda vårdgivare 
installerar ytterligare it-tekniska komponenter för att önskad funktionalitet 
ska uppnås, vilket  leder till en ökad komplexitet som ger större risker både för 
säkerhet och kvalitet. Vidare behöver vårdgivarna ta e tt större ansvar för 
servrar, kvalitet  och tillgänglighet. Vid sökning i en distribuerad lösning ska 
sökningen göras  hos samtliga vårdgivare som kan tänkas ha  relevant 
hälsodata. Man kan dock inte garantera svar från alla vårdgivare vid en given 
tidpunkt , vilket riskerar att sökresultat blir ofullständiga vilket i sin tur kan 
innebära minskat förtroende för funktionen.  
7.5.2   Ändamål med en sökfunktion  
Vid behandling av personuppgifter finns enligt EU:s dataskyddsförordning ett 
antal grund läggande principer som  måste iakttas . Dessa  principer som måste 
iakttas vid behandling av personuppgifter  har vi presenterat  ovan  i avsnitt  
7.3.1 De ändamål för vilka datadelningstjänsten ska användas .  
När det gäller en sökfunktion anser  E-hälsomyndigheten att ändamålet  är 
detsamma som för datadelningstjänsten, det vill säga  vårdändamål 
(primäranvändning) och forskningsändamål (sekundäranvändning) samt för 
att ge patienten möjlighet till insyn och kontroll avseende uppgifter om sig 
själv hos olika vårdgivare.  
Vid en eventuell utvidgad användning (uppskalning)  av datadelningstjänsten 
blir det naturligt att även användningen av sökfunktionen utvidgas  på 
motsvarande sätt. En sådan utvidgning torde dock kräva en närmare analys av 
behovet  av en sådan funktion  och de rättsliga föruts ättningarna för 
sökfunktionens rättsliga stöd.  
Om E-hälso myndighet en får till uppgift att tillhandahålla och administrera 
såväl en datadelningstjänst som en kompletterande sökfunktion i form av ett 
centralt patientdataindex kommer det att behövas ett ändam ål som ger 
myndigheten rätt att  behandla de personuppgifter som behövs för 
sökfunktionens funktionalitet och säkerhet. Vidare torde det  krävas reglering i   
 
120 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  lag för att inrätta ett centralt patientdataindex. I synnerhet om 
inrapporteringen till indexet ska a vse bestämda informationsmängder , om 
inrapporteringen av uppgifter  ska vara obligatorisk för vårdgivare  och om  det 
ska vara obligatoriskt för patienter  att ingå i index. J ämför  med bestämmelsen 
om skydd mot intrång i den personliga integriteten, 2  kap. 6  § andra stycket 
regeringsformen  (RF) och förutsättningarna för begränsningar av fri - och 
rättigheter i 2  kap. 20  § RF.  
7.5.3  Rättslig grund  
Av de ovan nämnda grundläggande principerna  för behandling av 
personuppgifter i EU:s dataskyddsförordning finns även principen om 
laglighet, korrekthet och öppenhet . Denna princip innebär att vid behandling 
av personuppgifter gäller att uppgifterna ska behandlas på ett lagligt, korrekt 
och öppet sä tt i förhållande till den registrerade, jämför artikel 5.1 a 
dataskyddsförordningen . Vad som är laglig behandling av personuppgifter 
regleras i artikel 6 .1 dataskyddsförordningen . I bestämmelsen anges ett antal 
villkor och åtminstone ett av dem måste vara uppfyllt för att en behandling 
ska vara laglig.  
7.5.3.1  Statlig myndighet som tillhandahåller central iserat  
patientdataindex  
Ett av villkoren som anges i artikel 6.1 är c)  behandlingen är nödvändig för 
att fullgöra en rättslig förpliktelse som åvilar den personupp giftsansvarige . 
Detta villkor kan utgöra rättslig grund för den statliga myndighet som skulle 
kunna få till uppgift att tillhandahålla och administrera en central sökfunktion 
i form av ett patientdataindex. Ett annat villkor finns i  6.1.e som innebär att  
behandlingen är nödvänd ig för att utföra en uppgift av allmänt intresse. Även 
detta villkor skulle kunna i sig , eller tillsammans med artikel 6.1.c , utgöra 
rättslig grund för den statliga myndigheten. En sådan myndighetsuppgift 
brukar normalt regleras i för fattning, till exempel i myndighetens instruktion 
eller annan förordning alternativt i lag, i vissa fall både och, beroende på hur 
integritetskänsliga uppgifterna är som ska behandlas.81  
                                                 
81 Jämför med E -hälsom yndighetens uppgift att ansvara för det register som anges i lagen (2018:1212) om nationell 
läkemedelslista enligt 2 § förordning (2013:1031) med instruktion för E -hälsomyndigheten.    
 
 121 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
7.5.3.2  Vårdgivare som söker efter hälsodata  
Vårdgivare som vill söka efter t idigare uppgifter om en patient  (till exempel 
radiologiska bilder) torde kunna göra det med hänvisning till villkoret i artikel 
6.1 e  – behandlingen är nödvändig för att utföra en uppgift av allmänt 
intresse  – eftersom vårdgivaren söker information om sin patient för att kunna 
ge god vård. Se närmare om ansvaret för att erbjuda hälso - och sjukvård i 
8 kap. hälso - och sjukvårdslagen (2017:30).  
7.5.3.3  Forskare som söker efter hälsodata  
Rättslig grund för forskare som söker efter hälsodata kan vara att 
behandlingen är nödvändig för att utföra en uppgift av allmänt intresse , det 
vill säga rättslig grund enligt artikel 6.1  c. och om det är fråga om känsliga 
personuppgifter även artiklarna 9 .2 j och 89.1 dataskyddsförordningen  samt 
bestämmelser i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser 
människor. Av den lagen framgår bl and annat att forskning på människor 
bara får genomföras efter att en forskningsansökan har blivit godkänd av  
etikprövningsmyndigheten, vilket således utgör en del av den rättsliga 
grunden för att behandla personuppgifter i forskningen.  
7.5.3.4  En enskild som söker efter egna hälsodata  
En enskild som i egenskap av patient söker efter uppgifter om sig själv 
behöver ingen rättslig  grund för sin sökning eftersom detta är en rättighet för 
den registrerade  enligt artikel  15 dataskyddsförordningen . Bland annat har 
den registrerade rätt att av den personuppgiftsansvarige få bekräftelse på 
huruvida personuppgifter som rör honom e ller henne håller på att behandlas 
och i så fall få tillgång till personuppgifterna.  
7.5.4  Personuppgiftsansvar  
Det har ovan  i avsnitt  7.3.3 Personuppgiftsansvar  redogjorts närmare för 
bestämmelserna om  personuppgiftsansvar vid behandling av personuppgifter . 
I det fall en statlig myndighet tillhandahåller och administrerar en 
sökfunktion i form av ett central iserat  patientdataindex som behandlar 
personuppgifter  uppkommer frågan om myndigheten , såsom artikel 4.7 
dataskyddsförordningen  anger,  bestämmer ändamål o ch medlen för 
behandlingen av personuppgifter i indexet. Om så är fallet blir myndigheten   
 
122 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  att betrakta som personuppgiftsansvarig och ett sådant  ansvar bör regleras i 
författning.   
7.5.5  Personuppgifternas karaktär  
7.5.5.1  Kontouppgifter  
En sökfunktion behöver behandla sådana uppgifter som krävs för att 
administrera söktjänsten (kontouppgifter). Det kan var a fråga n om uppgifter 
för att identifiera och kontrollera behörighet på de personer som ska ha rätt  att 
använda funktionen, såsom namn, personnummer, uppgifter om 
yrkeslegitimation, behörighetsgrad med mera. Sådana uppgifter är normalt 
inte att betrakta som känsliga person uppgifter.  
I de fall en enskild person, i egenskap av patient, söker uppgifter om sig själv 
i funktionen kan vissa kontuppgifter läggas ihop och tillsammans utgöra 
uppgifter om hälsa, det vill säga känsliga uppgift er, se nedan.  
7.5.5.2  Indexuppgifter  
Sökfunktionen  är tänkt att möjliggöra för vården och forskare att lokalisera 
var någonstans det finns hälsodata  som är relevant för deras verksamhet . När 
det gäller en sökfunktion i form av ett central iserat  patientdataindex är det  
vårdgivarnas journalsystem som är den primära källan för den hälsodata som 
efterfrågas. Sökfunktionen i patientdatainde x förutsätter att vårdgivarna 
rapporterar vissa informationsmängder till indexet. Dessa 
informationsmängder kan betraktas som sökbegrepp  och benämns i detta 
sammanhang som indexuppgifter. Dessa  indexuppgifter  är till sin karaktär 
känsliga uppgifter då de i nnehåller uppgifter om hälsa och åtnjuter ett särskilt 
skydd enligt artikel 9 .1 dataskyddsförordningen , se nedan.  
Vilka indexuppgifter eller sökbegrepp som kan användas i ett 
patientdataindex har inte närmare analyserat s i arbetet med de nna förstudie 
utan behöver utredas närmare. Vilka uppgifter som ska utgöra sådana 
indexuppgifter torde , som nämnts ovan,  behöva regleras i lag  med beaktande 
av 2 kap. 6  § andra  stycket RF.   
 
 123 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
7.5.5.3  Uppgifter om hälsa är känsliga personuppgifter  
Det har ovan i avsnitt  7.3.4 Personuppgift ernas karaktär  redogjorts närmare 
för bestämmelserna om känsliga personuppgifter.  Om en statlig myndighet 
ska tillhandahålla och administrera en sökfunktion som behandlar känsliga 
uppgifter kommer det bland annat att krävas att myndigheten och  dess 
personal omfattas av sådan tystnadsplikt som avses i artikel 9.3 
7.5.6  Insamling av uppgifter till en söktjänst  
Insamling av personuppgifter till en sökfunktion i form av ett centralt 
patientdataindex kan ske med automatik i samband  med att vårdgivaren 
dokumenterar patientens vård och behandling. Sådan automatisk 
inrapportering förutsätt er att de uppgifter som ska rapporteras är indexerade . 
Detta innebär  att vårdgivarnas journalsystem behöver  vara anslut na till 
patientdataindex  och a tt endast förbestämda informationsmängder rapporteras 
på ett standardiserat sätt till index . 
För att sökfunktionen i ett patientdataindex ska kunna ge e tt tillfredställande 
resultat vid sökning  förutsätts att alla vårdgivare som har relevant a hälsodata  
är anslutna och rapporte rar uppgifter till indexet. För att säkerställa en hög 
rapporteringsgrad till index behöver rapporteringen i princip vara obligatorisk 
för vårdgivarna. Därför är det sannolikt  att ett sådant obligatorium förutsätter 
en författningsregl erad uppgiftsskyldighet för berörda vårdgivare att lämna 
förbestämd a informationsmängd er till indexet. Vilka informationsmängder 
som ska användas i patientdataindex är dock ännu inte närmare analyserat.   
Enligt uppdraget är förstudien begränsad till bilddi agnostik inom 
mammografiområdet vilket innebär att eventuell pilotverksamhet endast 
kommer att beröra ett begränsat antal vårdgivare. Vid en utvidgad användning  
av pilotverksamheten (uppskalning)  kommer inrapporteringen till 
patientdataindex behöva omfatta fler vårdgivare och större datamängder 
vilket kan innebära betydande integritetsrisker för de registrerade.  
7.5.7  Den registrerades rättigheter  
Sökfunktionen är i första hand avsedd för vårdgivare oc h forskare som 
behöver lokalisera var det finns uppgifter om en specifik patient eller ett 
kollektiv av patienter som överensstämmer med vissa sökk riterier . Därtill   
 
124 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  finns patienter som också kan vara intresserade av att nyttja såväl 
sökfunktionen som datad elningstjänsten för att ta del av uppgifter om sig 
själv hos olika vårdgivare . Det finns inget specifikt patientändamål. Däremot 
finns det i EU:s dataskyddsförordning  i artiklarna 12 –23 bestämmelser om 
den registrerades rättigheter. Dessa bestämmelser ger uttryck för den 
registrerades insyn och kontroll vid behandling av personuppgifter.  
Enligt 2  kap. 2  § PDL anges att behandling av personuppgifter som är tillåten 
enligt patientdatalagen får utföras även om den enskilde motsätter sig den . 
Det gäller dock in te elektronisk åtkomst inom en vårdgivare, direktåtkomst 
vid sammanhållen journalföring eller utlämnande från nationella och 
regionala kvalitetsregister som anges i 4 kap. 4 §, 6 kap. och 7  kap. 2 § eller 
om något annat framgår av annan lag eller förordnin g. Vidare anges i 2  kap 
3 § PDL att behandling av personuppgifter som inte är tillåten enligt denna 
lag får ändå ske, om den enskilde lämnat ett uttryckligt samtycke till 
behandlingen . Det gäller dock inte i de fall som anges i 6 kap. 5  § eller om 
något an nat framgår av annan lag eller förordning.  
En sökfunktion i form av ett central iserat  patientdataindex är i realiteten ett 
centralt register som medger sökning med olika sökbegrepp. Även om ett 
sådant patientdataindex inte motsvarar en patientjournal så ko mmer det med 
tiden att innehålla en stor mängd hälsouppgifter ( känsliga personuppgifter ) 
om många patienter. Självfallet uppkommer då frågan; i vilken utsträckning 
ska den enskildes inställning till personuppgiftsbehandlingen i 
patientdataindex ha betydels e? Ska det vara obligatoriskt för den enskilde att 
registreras eller ska det krävas ett uttryckligt samtycke från den enskilde för 
registrering , eller ska det finnas en möjlighet till så kallad opt out  (att 
patienten aktivt väljer att avstå  genom att begär a att uppgifter spärras för 
delning ). Frågan hur den enskildes intresse ska iakttas och säkerställas i ett 
sådant patientdataindex behöver utredas vidare och det är sannolikt att det 
kommer behövas någon form av författningsreglering .   
    
 125 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
7.6 Stödfunktioner  
I ett statligt nationellt hälso dataområde  behövs ett  antal stödfunktioner 
säkerställas och finnas på plats för att en myndighet ska kunna tillhandahålla 
en datadelningstjänst. E-hälsom yndigheten kan konstatera att det finns behov 
av ett flertal stödfunktione r i fle ra av de regeringsuppdrag som lagts på 
myndigheten. Några av dessa stödfunktioner är idag författningsreglerade och 
till för andra ändamål , till exempel  IVO:s vård - och omsorgsgivarregister. 
E-hälsom yndigheten anser  att de myndigheter som är ansvari ga för vissa av 
dessa stödfunktioner , tillsammans med E -hälsomyndigheten bör utred a 
förutsättningarna, möjligheterna och eventuella behov av 
författningsändringar . Detta  för att utveckla dessa stödfunktioner för 
ändamålsenlig användning.  
7.6.1  Behörighetskontro ll 
När en vårdgivare vill nyttja datadelningstjänsten ska  kontroll av vårdgivaren 
och den yrkesutövare som vill dela och ta del av uppgifterna göras. 
Behörighetskontrollen ska kontrolleras mot lämpli gt vår d- och 
omsorgsgivarregister sa mt register för hälso - och sjukvårdspersonal (HOSP -
registret). Därtill ska yrkesutövaren ha tilldelat s särskild behörighet av sin 
arbetsgivare (vårdgivaren) för användning av tjänsten och för att få dela  
uppgifter  till andra . E-hälsomyndigheten bör få i uppdrag att , tillsammans 
med ansvarig myndighet för vård - och omsorgsgivarregistret och HOSP -
registret , utred a förutsättningarna, möjligheterna och eventuella behov av 
författningsändringar för utveckling av dessa register  för ett ändamålsenligt 
användande.  
7.6.2  Identitet skontroll  
För att säkerställa att yrkesutövaren hos den frågeställande vårdgivaren har en 
patientrelation med patienten ska frågan ställas genom patientens journal och 
vårdgivarens journalsystem. För att säkerställa att frågan från patient till 
vårdgivare är ställd från korrekt patient ska en identitetskontroll göras i en 
särskild funktion i det statliga nationella dataområde t. 
    
126 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 Kravspecifikationer  
Kravspecifikationen utgörs i detta läge av prioriterade användningsfall (Figur 
21) där varje användningsfall utgår ifrån ett behov av en funktionalitet som 
beskrivs utifrån användarens perspektiv med olika scenarion och förväntat 
resultat.  Se Bilaga 5. 
Vad gäller specifikt  utformning och etablering av ett nationellt (och EU -
anpassat) format för Säker behandlingsmiljö (Secure Processing 
Environment, SPE) så bör den PM  kunna användas som underlag för 
kravspecifikation,  som RISE  tagit fram på E-hälsomyndighetens uppdrag .82 
 
Figur 21. Prioriterat urval av användarfall framtagna utifrån behovsanalysen i 
denna förstudie .  
                                                 
82 PM – Federerat lärande och Säker behandlingsmiljö.  RISE för E -hälsomyndi gheten 2022  
 
 127 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
 Färdplan  för fortsatt arbete   
Myndigheten lämnar här f örslag till färdplan för pilot för datadelningstjänst 
mammografi , samt fortsatt utredning av patientdataind ex för sökfunktion . Se 
även Figur 2 2 nedan . 
• Rättsliga samt tekniska och andra förutsättningar för denna typ av 
delningstjänst förbereds och testas för minst tre olika vårdgivare som 
representerar minst två olika regioner , samt minst ett privat vårdföretag.  
Därtill minst en forskningshuvudman.  
• En infrastruktur skapas , i möjligaste mån utifrån redan befintlig sådan , 
och data delning påbörjas och utvärderas. Av säkerhetsskäl utgörs data 
inledningsvis av syntetisk a och/eller anonymiserad e data. När en 
tillfredsställande säkerhet uppnåtts kan även pseudonymiserad e data 
börja delas.  
• En central lagringsyta under statligt huvudmannaskap etableras, med 
dedikerade ytor som utgör eget utrymme för tillfällig datalagring för de 
vårdgivare som ingår  i piloten.  
• API- och webbgränssnitt utformas och implementeras för användarna.  
• En modell för säker behandlingsmiljö tas fram, testas och utvärderas.  
• Vid lämplig tidpunkt  i förberedande arbetet kan förutsättningar för 
landsöverskridande datadelning (inledn ingsvis syntetisk a/anonymiserad e 
data) undersökas i samverkan med exempelvis nordiska länder kopplat 
till samarbetet inom Nordic Commons, och/eller i samverkan med andra 
europeiska partners där nära kontakt  redan finns  etablera d inom projekten 
X-eHealth, T EHDAS eller EU4Health.  
• Delar av de tta arbete kan med fördel bedrivas under IMY:s löpande 
tillsyn  och rådgivning , i form av regulatorisk testverksamhet eller – om 
förutsättningar skapas – som r egulatoriskt växthus . I den senare formen  
kan flera relevanta , främst rättsliga aspekter av ett statligt, nationellt 
hälso dataområde  genomlysas.  
Följande är ett preliminärt förslag till fortsatt arbete utifrån denna inledande 
förstudie:  
1. Patientdataindex för sökfunktion  
Fördjupad förstudie i syfte att u treda juridiska och tekniska   
 
128 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  förutsättningar för sökfunktion baserat på distribuerade 
patientdataindex  samt ta fram förslag på författningsändringar för att 
möjliggöra föreslagna och beslutade vägval.   
Detta är helt eller delvis fristående från nedanståend e punkter, och kan 
inledas parallellt med dessa.  
 
2. Datadelningstjänst för nationellt hälso dataområde  
Fördjupad förstudie för datadelningstjänst, med design av tänkta 
systemdelar och tekniska lösningar på en detaljerad nivå : 
a) Detaljerad design av hela lösning en utifrån upparbetat 
material, där komponenter  som ska utvecklas måste 
identifieras och specificeras . Även infrastrukturen behöver 
detaljeras och specificeras med utredning om möjliga 
driftsparter och vad som krävs om  exempel vis 
Försäkringskassan ska leve rera nya tjänster i form av plattform 
som tjänst (PaaS).    
b) Processkartläggning och krav på framtida organisering, hos 
ansvarig myndighet och hos vårdgivarna.  
c) Utreda och specificera federering s- och avtalslösningar som 
inkluderar alla vårdgivare med tillräckliga nivåer av 
information/attribut och med tillräcklig kvalitet .  
d) Utreda, samordna och initiera utveckling av 
integrationsmodeller och tillägg hos samtliga i Sverige 
etablerade systemleverant örer av RIS/PACS -system.   
e) Konkretiserade kostnadsberäkningar  för föreslagna lösningar.   
 
3. Skapa en helhet  
Utveckla samtliga systemdelar för exempelvis datadelningstjänst, 
söktjänst, federerings - och avtalslösning, säkerhetslösning och 
webbportaler.   
 
4. Statli gt, nationellt hälso dataområde  
Etablera infrastruktur och installera systemdelar  för det nationella 
dataområde t (inklusive sökfunktion, under förutsättning att 
vederbörliga beslut fattats).    
 
 129 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
I Figur 2 2 åskådliggörs färdplanen i form av en preliminär tidplan  som 
sträcker sig upp till c irka 5 år efter genomförandebeslut.  
 
Figur 2 2. Preliminär tidplan och genomförande  för datadelningstjänst samt 
patientdataindex/sökfunktion.  
 
9.1 Kostnadsberäkning  
Enligt regeringsuppdraget ska förstudien innehålla en kostnadsberäkning 
kopplat till de förslag som lämnas. Kostnaderna är mycket svår a att uppskatta 
i nuläget. När det gäller  förslaget som avser en datadelningstjänst så är 
kostnaderna delvis beroende  av vilka  hälsodata det planerade utrymmet 
beräknas omfatta. Rör det sig om endast mammografibilder så blir 
kostnadsbilden en annan än om det ska omfatta fler hälsodata. Dessutom 
finns det tydliga synergieffekter mellan lösningen för  hälso dataområde t 
såsom hanterat i detta regeringsuppdrag och lösningar som presen teras i  andra 
regeringsuppdrag. Det vill säga, investeringar i infrastruktur och 
stödfunktioner som ingår i utveckling och implementering av detta 
dataområde  kan även komma andra regeringsuppdrag till godo. Mot bakgrund 
av dessa osäkerheter uppskattas kost naderna för utvecklingen av ett 
dataområde  i form av datadelningstjänst uppgå till 250 -500 miljoner kronor 
under en period på 3 -5 år. Därtill kommer årliga drifts - och 
förvaltningskostnader.  
  
130 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  Vad gäller sökfunktion och patientdataindex och det förslag som presenterats 
i denna förstudie beräknas kostnaderna uppgå till 80 -140 m iljoner kronor 
ingå, samt avseende de juridiska , tekniska och användarmässiga 
patientdataindex. Dessa fördjupade förstudier ko mmer att skapa bättre 
förutsättningar för mer träffsäkra kostnadsuppskattningar avseende de båda 
9.1.1  Upphandling eller egenutveck lat? 
Regeringen har gett E -hälsomyndigheten i uppdrag att genomföra en förstudie 
för utveckling av ett statligt, nationellt dataområde  för hälsodata inom 
bilddiagnostik. Denna utveckling kan åstadkommas på olika sätt, varav 
egenutveckling respektive  upphandling  är två ytterligheter med möjligheter 
till kombinationer däremellan.  
Att upphandla hela systemet med drift och förvaltning  skulle innebära en 
komplex upphandling där en entreprenör får i uppdrag att utveckla all 
funktionalitet då det in te finns någon f ärdig helhetslösning. Ansvarig 
myndighet måste då ställa tydliga krav så att alla behov kan tillgodoses på ett 
tillfredsställande sätt.  
Som denna rapport visar så krävs en komplex lösning med i nuläget flera 
utestående frågor som kräver fortsa tt utredning.  Följaktligen finns ännu ingen 
fullständig målbild för alla ingående delar . En upphandling skulle i nuläget 
med största sannolikhet  lämna stora luckor  och därmed innebära betydande 
risker . Rekommendera t alternativ är istället att lämplig myndighet får ett 
helhetsansvar för hela lösningen som innefattar systemkomponenter, 
infrastruktur, drifttjänster och förvaltning. Istället för upphandling av hela 
lösningen bör man överväga att upphandla separata delar av systemet med 
tydliga gränssnitt för interoperabilitet m ed övriga komponenter. Vår 
bedömning är att d en samlade kompetensen för detta finns hos 
E-hälsomyndigheten, och etablerade drifttjänster finns hos nuvarande it -
leverantör Försäkringskassan . Sammantaget  pekar detta på att det bästa och 
mest långsiktiga alternativet för kvalitet, säkerhet och kostnader är att 
E-hälsomyndigheten får ett helhetsansvar att utveckla och förvalta hela   
 
 131 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
lösningen . Som del av  rekommenderat pilotprojekt etablera s en 
förvaltningsorganisation som kan ta emot och förvalta  lösningarna . 
Observera att samtliga komponenter inom lösningen , etablerade antingen som 
kommersiella produkter eller utvecklade som öppen källkod , måste utvärdera s 
och nyttja s i största möjliga mån  så att man inte försöker utveckla 
välfungerade lösningar som redan fi nns på marknaden . 
En djupare analys av  alternativen  behövs för att kunna ge en välunderbyggd 
rekommendation om bästa tillvägagångssätt för utvecklingen av det statliga 
dataområde t. Därav vårt förslag om fördjupad förstudie och utredning.  
9.1.2  Uppskalning  
En framtida uppskalning innebär att , efter en pilot för datadelning stjänst  inom 
mammografi, utvidga den till att omfatta flera kategorier av 
bilddiagnostik data, inom bröstcancerdiagnostik (ultraljud, MR, tomosyntes) 
och/eller i mer generell bemärkelse  vad gäller  bilddiagnostik och/eller  
hälsodata . 
I enlighet med Europe’s Beating Cancer Plan skulle en ny förstudie möjligen 
kunna omfatta  även genomikdata för att, i kombination med bilddata , skapa 
betydande mervärde.  
En uppskalning kan också vara i volymsmässig t hänseende . Den begränsade 
pilot som föreslås här kan – med samma typ av dataset , från mammografi  – 
vidga s till att omfatta en större andel vårdgivare, sjukvårdshuvudmän, 
forskningshuvudmän och patienter.  
Paralleller av ovanstående olika typer av uppskalning  för datadelningstjänsten 
kan även överföras till att testa, utveckla och implementera patientdataindex 
och sökfunktion en på lämpligt sätt . 
    
132 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 Slutsatser  
E-hälsomyndigheten fick sommaren 2021 i uppdrag att genomföra en 
förstudie om ett statligt, nationellt dataområde  för bilddiagnostik , som i första 
form av en eller flera piloter ska gynna både primäranvändning och 
sekundäranvändning av hälsodata . 
I regeringsbeslutet som ligger till grund för detta uppdrag anges bland annat:  
”Fokus för piloterna bör vara en nationell, statlig federeringslösning , det vill 
säga genom att bygga på och binda samman befintliga lösningar och 
infrastruktur. ” 
Före nedanstående sammanfattning  av slutsatser och  förslag  ser vi anledning 
att kortfattat resonera kring begreppet federering och federeringslösning i 
syfte att skapa tydlighet och enhetlig tolkning av de förslag som vi 
presentera r. Se även begreppslista, Bilaga 2.  
Det latinska ordet foederatio  har med t illit att göra, vilket är en ofta 
nödvändig grundförutsättning för att dela persondata såsom hälsodata. Denna 
tolkning rörande tillit är tydlig i exempelvis identitetsfederation , där parter 
kommit överens om att visa tillit till överenskomna identitetsbevi s. En sådan 
federation  är också en grundläggande förutsättning för att en 
datadelningstjänst och sökfunktion ska fungera enligt våra förslag.  
Samtidigt finns en delvis annan och något mer teknisk tolkning av ordet 
federering (eller federation ) i it-sammanh ang. Det handlar då om att koppla 
samman dataresurser hos olika huvudmän i nätverk och skapa åtkomst till 
data där den ursprungligen är lagrad . Detta  istället för att samla alla data i en 
enda stor databas. En sådan federeringslösning bör naturligtvis base ras på 
tillit. I denna rapport beskriver vi lösningar, för datadelningstjänst och för 
patientdataindex, i båda fallen baserade på federeringslösningar av det slag 
som beskrivs i detta avsnitt.  
I rapporten rör vi oss också med begrepp som centraliserad lösn ing i motsats 
till distribuerad lösning.  Vi lämnar till exempel förslag på en centraliserad 
datadelningstjänst, som bygger på federerad åtkomst från respektive 
vårdgivare till samtliga berörda aktörer – ”federerad” i betydelsen att alla är 
anslutna i ett n ätverk för datadelning, men också i betydelsen att det sker 
enligt överenskomna regler som skapar tillit.    
 
 133 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
Vi beskriver också alternativa förslag på patientdataindex  (för att erbjuda en 
sökfunktion i datadelningstjänsten) . Dels i centraliserad form där ett enda 
index förses – federerat – med data från berörda vårdgivare, dels i 
decentraliserad eller distribuerad form där ett flertal mindre index är 
lokaliserade till respektive vårdgivare som förser sitt eget index med data.  
Med dessa resonemang hoppas vi tydliggöra hur begrepp som federerad, 
centraliserad och distribuerad används i denna rapport,  och hur de kan 
användas  i kontext av ett nationellt dataområde . 
Pilot för datadelningstjänst  
En datadelningstjänst  för primär - och sekundäranvändning  definieras här som 
en del av det nationella dataområde t, med syftet att underlätta och 
kvalitetssäkra delning och tillfällig lagring av hälsodata. Det innebär att en 
avgränsad mängd ursprungsdata kopieras till delningstjänsten . Där görs den 
tillgänglig i en säker behandlingsmiljö för behörig människa eller maskin  i 
format som är i enlighet med överenskommelse  för delningstjänsten .  
Utifrån behörighet kan data "hämtas hem" från delningstjänsten. Data som är 
lagrad i delningstjänsten ska  raderas inom en tids rymd som bestäms av 
vårdgivaren som delar data, enligt överenskommelse och beaktande av 
gällande avtal och regelverk.  
Datadelningstjänsten föreslås vara avgift sfri samt frivillig att använda, men 
samtliga berörda vårdgivare bör vara anslutna till tjänsten för att kunna ta 
emot och hantera ärenden , det vill säga förfrågningar/begäran från andra 
aktörer. Datadelningstjänsten erbjuder för primäranvändning (vården)  
potentiella fördelar såsom:  
• Säkrare datadelning , stärkt integritetsskydd  och ökad 
patientsäkerhet  
• Ökad datakvalitet och standardisering av data  
• Ökad anslutningsgrad  och nåbarhet  nationellt  
• Ökad snabbhet och effektivitet  i dataflöde  
• Ökad jämlikhet/likvärdighet i vården.  
Datadelningstjänsten kan för sekundäranvändning (forskning) erbjuda 
följande fördel ar: 
• Ökad datasäkerhet och spårbarhet  
• Tidsbesparing  geno m snabbare åtkomst till data    
 
134 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  • Möjlighet att komplettera tjänsten med vägledning i 
ansökningsförfarandet  
• Möjlighet att arbeta med ansökningar över tid  
• Möjlighet att samordna ansökningar till flera vårdgivare.  
Efterfråga de bildrelatera de hälsodata tillgängliggörs på vårdgivar ens eget 
utrymme och blir där åtkomliga för forskaren via inloggningstjänst , 
alternativt (utifrån etikgodkännande ) kan hälsodata göras åtkomlig a via 
forskningshuvudmannens eg et utrymme i datadelningstjänsten.  
E-hälsomyndighetens förslag för en datadelningstjänst:  
• E-hälso myndighet en ges i uppdrag att genomföra en pilot för att 
närmare undersöka förutsättningarna för att tillhandahålla en 
datadelningstjänst i syfte att vårdgivare ska kunna dela hälsodata med 
andra vårdgivare, forskare och enskilda som har behov av uppgifterna 
och som har legitima skäl att ta del av uppgifterna.  Tjänsten  ska vara 
digital och en del av infrastrukturen i ett statligt, nationellt 
hälso dataområde . Om datadelningstjänsten ska kunna användas fö r att 
vårdgivare ska kunna dela hälsodata till patienter , om patienten  själv, 
behöver E-hälsomyndigheten ett  rättsligt stöd för att behandla 
patientens känsliga personuppgifter  och för att  tillhandahålla och 
administrera datadelningstjänsten . 
• Inom ramen för piloten bör det även ingå en förstudie som tittar 
närmare på såväl de tekniska som de rättsliga förutsättningarna för 
eventuell obligatorisk anslutning till datadelnings tjänsten. Utifrån en 
genomförd pilot och förstudie kan även en konsekvensutredning i 
enlighet med förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid 
regelgivning presenteras . 
• I patientdatalagens bestämmelser om ändamål med 
personuppgiftsbehandling införs en ny bestämmelse som tydliggör att 
forskning är ett ändamål för vilka personuppgifter får behandlas . 
Patientdataindex för sökfunktion  
I ett statligt nat ionellt hälso dataområde  finns ett tydligt behov av en 
kompletterande sökfunktion som kan nyttjas för både primär - och 
sekundäranvändning. Förstudiens behovsanalys visar att en sökfunktion 
skulle  underlätta och förbättra användning av den föreslagna   
 
 135 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
datadelningstjänsten.  Förstudiens genomgång av lösningsarkitektur visar på 
olika alternativa tekniska lösningar för en sådan sökfunktion.  Antingen kan 
sökfunktion en konstrueras som ett stort centralt index (centraliserad lösning) 
eller med flera mindre dec entraliserade index (distribuerad lösning).  
samman befintliga lösningar och infrastruktur, en så kallad federerad lösning.  
Här följer en närmare beskrivning av de två  alternativa lösningar na:  
• En centraliserad  statlig lösning med ett patientdataindex under statligt 
personuppgiftsansvar, grundat på en uppgiftsskyldighet hos 
vårdgivare att förse index med nödvändiga informationsmängder – det 
vill säga sökning görs mot ett statligt cen tralt index.  
För denna lösning uppfattar vi att:   
o användarmässiga förutsättningar är goda, med förväntat hög 
snabbhet , effektivitet , och täckningsgrad vid sökning . 
o tekniska förutsättningar för införande är goda . 
o rättsliga förutsättningar för införande  inte föreligger  när det 
gäller att möta behovet av flera informationsmängder i index 
vilka ska kunna  ändras  eller kompletteras med jämna 
mellanrum. Offentlig utredning  i syfte att ta fram legala 
förutsättningar krävs  om detta ska vara möjligt att realiser a. 
• En distribuerad  statlig lösning med patientdataindex  lokaliserat till 
varje  vårdgivar e som då är personuppgiftsansvarig för innehåll i eget 
index – det vill säga sökning görs distribuerat till  index hos  var och en 
av vårdgivar na. 
o användarmässiga förutsättningar sannolikt är mindre goda med 
avseende på snabbhet, effektivitet  och täckningsgrad vid 
sökning . 
o tekniska förutsättningar för införande utgör betydande 
utmaningar . 
o rättsliga förutsättningar för införande sannolikt är goda  när det 
och att dessa ska kunna  ändras  eller kompletteras med jämna 
mellanrum.     
 
136 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport   
E-hälsomyndighetens förslag  rörande  en sökfunktion via patientdataindex:  
▪ En sökfunktion  för både primär - och sekundäranvändning, oavsett 
lösningsalternativ, som medger sökning i princip hos alla vårdgivare 
och på alla patienter kan komm a att innebära betydande  intrång i de 
registrerade s integritet . E-hälsomyndigheten anser därför att frågan 
om en  kompletterande sökfunktion i ett statligt nationellt 
hälso dataområde  behöver utredas närmare.  
Färdplan och kostnadsberäkning  
Med reservation för en betydande osäkerhet som beskrivs på annan plats i 
rapporten, så uppskattas kostnaderna för utvecklinge n av ett dataområde i 
form av datadelningstjänst uppgå till 250 -500 miljoner  kronor under en 
period på 3 -5 år. För sökfunktion och patientdataindex beräknas kostnaderna 
uppgå till 80 -140 miljoner kronor under en period på 3 -5 år. I båda fallen  
tillkommer å rliga drifts - och förvaltningskostnader.  
Behov av g eneriska förutsättningsskapande komponenter och funktioner  
Det har framkommit i arbetet med detta uppdrag att behov av delkomponenter 
i form av olika så kallade förmågor, byggblock och andra resurser  är till stor 
del återkommande även i andra regeringsuppdrag och även i offentliga 
utredningar. Exempel på stödfunktioner av detta slag k an vara API - och 
webbgränssnitt, index, identitetskontroll och auktorisering, 
spårbarhet/loggning, samt digitala avtal. Ett ytterligare exempel är behovet av 
ett heltäckande digitalt vård - och omsorgsgivarregister. I detta liksom i 
parallella uppdrag (till exempel rörande statlig, nationell plattform för 
kvalitetsregister ) diskuteras och utformas konceptuella lösningsmodeller för 
it-arkitektur, anpassade för respektive behov men med ambitionen att de i 
möjligaste mån ska vara generiskt funktionella och samtidigt kunna bidra till 
Ena – Sveriges digitala infrastruktur.  
Följak tligen kan många av de komponenter och stödfunktioner som beskrivs 
och kostnadsuppskattas i detta uppdrag återanvändas i andra uppdrag och 
sammanhang.  
Internationella aspekter i uppdraget  
Fortsatta förberedelser och förhandlingar rörande  EHDS , och nordisk 
samverkan rörande Nordic Commons , kommer ha påverkan på   
 
 137 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
förutsättningarna för Sveriges nationella hälso dataområde  utifrån samtliga 
interoperabilitetslager – juridik, teknik, semantik och organisation. I förslaget 
till EHDS -förordning berörs  flera av de asp ekter som avhandlas i denna 
förstudie, som datadelning  för primär - och sekundäranvändning,  samt 
sökfunktion i form av datasetkatalog (jämförbart med patientdata index här). 
E-hälsomyndigheten  deltar  tillsammans med andra svenska myndigheter och 
aktörer  aktivt i flera av de sammanhang där interoperabiliteten successivt 
utvecklas och formas , till exempel rörande tillämpning av internationella 
standarder och e -hälsospecifikationer.  Det är betydelsefullt att ett samlat 
nationellt engagemang av detta slag kan fortsätta och att Sverige därigenom 
ökar den egna kunskapen  och kompetensen  på området, samt bidrar till övriga 
Europa.  
Regulatoriska växthus  
I uppdragets instruktioner berörs så  kallade regulatoriska växthus. Teoretiskt 
sett kan denna förstudie innehåll a ett flertal uppslag för regulatoriska växthus, 
men myndigheten  konstaterar att de rättsliga förutsättningarna att bedriva 
regulatorisk sandlåda eller regulatoriskt växthus saknas på annat sätt än i 
IMY:s pilotprojekt, det vill säga inom ramen för befintl ig lagstiftning.83 Då 
rör det sig snarare om regulatorisk testverksamhet , än regulatorisk 
sandlåda/växthus . 
Med utgångspunkt i förslaget  om ett patientdataindex som komple ment  till 
uppdragets datadelningstjänst finns dock både tekniska och rättsliga 
utmaningar  som bör genomlysas , gärna  under tillsyn och rådgivning av IMY . 
Om rättsliga förutsättningar finns – eller skapas – så skulle  till exempel  test 
kunna göras av en distribuerad  indexlösning med inslag att skicka en (statlig) 
algoritm till vårdgivar es patientjournaldata med uppdrag att hämta och 
omvandla  till anonymiserad e eller pseudonymiserad e data före delning till det 
statliga, nationella dataområde t och dess delningstjänst.  
Ett annat alternativ skulle kunna vara att, under  samma typ av tillsyn och 
rådgivning, testa hur olika mängd och typ av indexdata kategorier – oavsett 
centraliserad eller distribuerad lösning – skulle påverka behovet att rättsligt 
reglera ett patientdataindex  författningsmässigt och i relation till 
patientens/individens möjlig het till olika samtyckesalternativ.  
  
83 Nytt arbetssätt testas för att ge innovationsprojekt vägledning om dataskydd | IMY  (2022 -11-25)   
 
138 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport   
 
 Bilagor  
 
Bilaga 1: Samråd och samverkan  
 
Bilaga 2:  Termer och begrepp  
 
Bilaga 3: Metoder använda i förstudien  
 
Bilaga 4: Intervjufrågor, primär - och sekundäranvändning  
 
Bilaga 5: Användningsfall  
 
Bilaga 6: Ekonomisk redovisning av uppdragets genomförande  
     
 139 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
Bilaga 1 : Samråd och samverkan  
1. Statliga myndigheter  
Samverkan har enligt uppdraget skett med Myndigheten för digital 
förvaltning (Digg), Integritetsskyddsmyndigheten (IMY), Socialstyrelsen, 
Tandvårds - och läkemedelsförmånsverket (TLV), Inspektionen för vård - och 
omsorg (IVO). Därutöver har samverkan/samråd hållits med andra relevanta 
myndigheter som Folkhälsomyndigheten, Läkemedelsverket, Verket för 
innovationssystem (Vinnova), Vetenskapsrådet (VR), 
Etikprövningsmyndigheten, Vård - och omsorgsanalys (Vårdanalys), och 
Statistikmyndigheten SCB.  
Uppdraget har pr esenterats bland annat vid ett antal tillfällen för bred 
myndighetssamverkan på tema hälsodata och hälso dataområde n utifrån 
arbetet med EU -projektet Joint Action Towards the European Health Data 
Space, TEHDAS, men även vid enskilda möten samt vid gemensamm a möten 
för slutlig samverkan.  
I detta regeringsuppdrag anges att myndigheten ska stödja och främja en 
eventuell svensk ansökan ur EU:s Digital Europe Programme (DIGITAL). 
Följaktligen ingår uppdragsledaren i den samordningsgrupp för DIGITAL 
som Digg ansva rar för. I samma grupp ingår även Myndigheten för 
samhällsskydd och beredskap (MSB), Tillväxtverket, Post - och telestyrelsen 
(PTS), VR och Vinnova.  E-hälsomyndigheten har också medverkat i 
planering och genomförande av de samverkansmöten ( National Mirror 
Group ) som Vinnova bjudit in till, i syfte att stödja svenska life science -
ansökningar till DIGITAL. Utfallet för svensk del har varit mycket positivt, 
med fyra framgångsrika ansökningar för nationella konsortier inom forsknin g 
på medicinsk bild, genomik oc h AI: EHDS Genomics, EHDS Cancer 
imaging, European Digital Innovation Hub (EDIH), TEF Health AI (se nedan, 
Forskningsinstitutioner).  
Samråd  har också skett med SOU om e -recept och patientöversikter inom 
EES (S 2020:10), med SOU S 2022:04 Sekundäranvändning  av hälsodata, 
samt med bokstavsutredningen N2022:A Uppdrag att lämna förslag på 
åtgärder , för att skapa bättre förutsättningar för kliniska prövningar och en 
starkare life science sektor.    
 
140 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  2. Branschorganisationer och leverantörer av digitala 
tjänster  
Enligt uppdraget ska samverkan/samråd också ske med exempelvis 
leverantörer av digitala tjänster och i det syftet har till exempel myndighetens 
koncept Dialog för e -hälsa använts för att bjuda in branschorganisationerna 
TechSverige, Swedish Medtech, Swedish Labte ch samt Vårdföretagarna. 
Enskilda företag som kontaktat uppdragsledningen med anledning av 
uppdraget har hänvisats till lämplig branschorganisation.  
Vid kontakt med Vårdföretagarna gjordes inledningsvis bedömningen att den 
typ av verksamhetsnära frågor som  uppdraget behandlar kunde avhandlas 
direkt med vårdgivare på området vilket delvis skett. Vårdföretagarna har 
också bjudits in till en gemensam avslutande samverkan. Enskilda 
vårdföretag har via branschorganisation informerats om samrådstillfälle.  
3. Forskni ngsinstitutioner  
Science for Life Laboratories (SciLifeLab) anges också i uppdraget som 
viktig aktör att inhämta synpunkter från. E -hälsomyndigheten har genom 
uppdragsledaren under en stor del av uppdragsperioden ingått i en nationell 
samordningsgrupp (Nat ional Mirror Group) som Vinnova ansvarar för (se 
ovan), där berörda forskningsinstitutioner (bland annat SciLifeLab) samt 
myndigheter bjuds in för att dela information och diskutera frågeställningar 
kring sekundäranvändning av hälsodata, bland annat koppla t till datadelning 
över landsgränser. E -hälsomyndigheten har vid dessa träffar informerat om 
såväl det aktuella regeringsuppdraget som arbetet med EHDS och Nordic 
Commo ns. 
En workshop har genomförts med representanter för Analytic Imaging 
Diagnostics Arena  (AIDA)84, Linköpings universitet samt Region 
Östergötland om beröringspunkter mellan deras projekt och detta 
regeringsuppdrag. Uppdraget har nära beröringspunkter med bland annat 
datahuben85 för delning av bilddata för forskning sam t inkubatorn för 
nationella dataplattformar för AI -validering. Den ledande pilotplattformen i 
inkubatorn är just mammografiscreening. Linköpings universitet leder 
                                                 
84 AIDA - Medtech4Health  (2022 -11-03) 
85 AIDA Data Hub | Data and services for AI innovation in medical imaging diagnostics. (scilifelab.se)  (2022 -11-03) 
   
 141 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
infrastrukturutvecklingen inom Europaprojektet BigPicture  som har en 
koppling till satsningen  på cancer imaging  i Europa.86 Inom dessa projekt 
finns en god kunskap om både behov och lösningar för framförallt 
användning av data i forskningssyfte.  
Digital Europe Programme (DIGITAL)  är ett finansieringsprogram inom EU, 
bland annat inom området hälsa. Utlysningar har gjorts inom medicinsk bild 
kopplat till cancer, inom genomik, inom AI samt inom innovation. 
E-hälsomyndigheten har (genom uppdragsledaren) ingått i den 
samordningsgrupp f ör DIGITAL som Myndigheten för digital förvaltning 
(Digg) ansvarar för. Uppdragsledaren har också representerat 
E-hälsomyndigheten i den samverkansgrupp (National MIrror Group) som 
Vinnova regelbundet sammankallat för att hålla berörda myndigheter samt 
forskningsinstitutioner ömsesidigt informerade. Svenska ansökningar har 
varit framgångsrika och under 2022 enligt uppgift beviljats enligt följande:  
• EHDS Cancer Imaging - EUCAIM (European Federation for Cancer 
Images)  
Umeå universitet, NBIS@SciLifeLab* [vid Linköpings universitet och 
Uppsala universitet], Karolinska institutet (KI), Region Västerbotten 
samt Vinnova.  
Total finansiering 36 miljoner Euro över 4 år.  
50% finansiering från EU, Sverige medfinansierar med 2,3 miljoner 
Euro.  
• EHDS Genomics - GDI (Genom ics Data Infrastructure)  
NBIS@SciLifeLab och Vinnova  
Total finansiering 40 miljoner Euro över 4 år.  
50% finansiering från EU, Sverige medfinansierar med 2,5 miljoner 
Euro.  
• Testing and Experimentation Facilities (TEF) Health  
KI@SciLifeLab (inklusive NBIS) o ch RISE.  
30 miljoner Euro över 5 år - 50% finansiering från EU.  
 
86 A central repository of digital pathology slides to boost the development of artificial intelligence | Bigpicture  
(2022 -11-03)   
 
142 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  • EDIH HDS - European Digital Innovation Hub - Health Data Sweden  
Konsortium med 18 partners - koordinerat av KTH, SciLIfeLab 
involverat, inklusive NBIS.  
2 miljoner Euro per år - 50% finansier ing från EU.  
(Finansiering även via Europeiska regionala utvecklingsfonden)  
 
*NBIS@SciLifeLab = National Bioinformatics Infrastructure vid Science for 
Life Laboratories  
4. SKR , Inera AB  och regionerna  
Uppdraget har present erats, tillsammans med E -hälsomyndigh etens övriga 
närliggande regeringsuppdrag och EU -projekt, på flera möten med det 
nationella programområdet (NPO) för medicinsk diagnostik. NPO ingår i 
Nationellt system för kunskapsstyrning hälso - och sjukvård vilket  drivs av 
Sveriges regioner i samverkan.  
NPO är representerat i styrgruppen för inkubator för nationella 
dataplattformar för AI -validering som beskrivits i tidigare delredovisning. 
NPO Medicinsk Diagnostik har också varit behjälpliga med lämpliga 
verksamhetsrepresentanter för intervjuer för nulä gesanalys. Detta arbete har 
beskrivits i tidigare delredovisning.  
Flera möten har också hållits med Inera AB där arbetsgruppen för uppdraget 
tagit del av tidigare kunskap och erfarenhet från liknande genomförda projekt 
(se avsnitt 2.5.3 i Slutrapporten ).  
Flera möten har också genomförts med representanter för Nationell 
samverkansgrupp strukturerad vårdinformation (NSG) som arbetar inom 
Sveriges Kommuner och Regioners (SKR) regi. NSG:s representanter, som i 
detta sammanhanget haft organisatorisk tillhörighe t i Västra 
Götalandsregionen (VGR), har sedan många år djup erfarenhet av att skapa 
lösningar för bilddelning i form av Bild - och funktionsregistret, BFR) ( Bild- 
och Funktionsregistret, BFR - Vårdgivarwebben Västra Götalandsregionen 
(vgregion.se) ). 
Samråd har också hållits med Nationella Kvalitetsregistret för Mammografi, 
NKM  (för mer information, se avsnitt 2.5.4  i Slutrapporten ).   
 
 143 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
Samråd har även hållits med Centrum för hälsodata, Region Stockholm, och 
informella kontakter med Region Skåne respektive Gävle borg har rört 
huvudsakligen frågor kring organisering och ansvar kring multidisciplinär 
konferens (MDK).  
5. Patientorganisationer  
Samråd har även hållits med Bröstcancerförbundet enskilt samt med 
myndighetens Referensgrupp Patient. I den senare ingår represen tanter för 
följande patientorganisationer: Neuro, Hjärnkraft, HjärtLung, Funktionsrätt 
Sverige, Afasiförbundet, Astma - och Allergiförbundet, Förbundet 
Blödarsjuka, Riksförbundet för social och mental hälsa (RSMH), 
Personskadeförbundet RTP, samt Njurförbund et.  
    
144 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport   
Bilaga 2 : Termer och begrepp  
Enligt bland annat Svenska Akademiens Ordlista (SAOL)  eller Svenska 
Akademiens Ordbok (SAOB)  samt IT -ord ( https://it -ord.idg.se/ ). 
Där ingen källa anges – E-hälsomyndighetens/uppdragets it-relaterade 
definition/beskrivning (i kursiv stil).  
Term  Definition/förklaring (Källa)  
AI Artificiell Intelligens – en algoritm som lär sig 
från data för att utföra en specifik uppgift.  
(RISE)  
Bilddiagnostik  Inbegriper all sorts medicinsk verksamhet som 
använder bilder i diagnostiskt syft e. 
Centralisera(d)  Samla till ett ställe  eller under en gemensam 
ledning  (SAOL ). 
En organisatoriskt central lösning med central 
styrning antingen fristående el ler i syfte att 
tillhandahålla en funktion som är gemensam.    
Continuous Delivery  
(kontinuerlig leverans)  – i systemutveckling: ett arbetssätt där man ofta 
under utvecklingsarbetet sammanställer program 
som kan driftsättas och köras på ett säkert sätt. 
Utvecklingen av programmet fortsätter sedan 
med inkrementella  förbättringar. Detta kan 
fortsätta så länge programmet används. – 
Förutsättningen för att detta ska vara möjligt är 
att it-systemet är anpassat för kontinuerlig 
leverans. Kontinuerlig leverans kombineras ofta 
med kontinuerlig integrering  under 
namnet  CI/CD (continuous integration / 
continuous delivery) . – Man talar också 
om continuous  deployment  – kontinuerlig 
utplacering . Den grundläggande skillnaden 
mellan kontinuerlig leverans och kontinuerlig 
utplacering är att programmen i kontinuerlig 
leverans installe ras manuellt, medan de i 
kontinuerlig utplacering installeras med 
automatiserade metoder. – Kontinuerlig leverans 
förknippas ofta med  DevOps , men kontinuerlig 
leverans är ett förfarande, DevOps är en   
 
 145 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
tilläm pad filosofi för systemutveckling.  
IT-ord ( https://it -ord.idg.se/ ) 
Datautrymme /Dataområde  Lagringsplats för data.  
(Data)delningstjänst  Ett samlingsbegrepp för olika typer av digitala 
tjänster som tillhandahålls för att i detta 
sammanhang kunna dela information både från 
och till vårdgivare och andra intressenter.   
Decentralisera(d)  Sprida, fördela  ledning eller förvaltning  på olika 
platser (SAOL ). 
En lösning som är uppdelad och organisatoriskt 
spridd, med olika grad av egen styrning (till 
skillnad mot distribuerad).  
DICOM  Digital  Imaging and  Communications 
in Medicine,  DICOM , är en  standard  för 
hantering, lagring, utskrift och överföring 
av medicinska  digitala bilder  och information 
relaterad till dessa bilder . DICOM specificerar 
huvudsakligen ett  filformat  och 
ett kommunikationsprotokoll  (ISO 12052:2017).  
(https://www.dicomstandard.org/ ) 
Distribuerad  En organisatoriskt fördelad lösning men med 
gemensam styrning (till skillnad mot 
decentraliserad där man i olika grad har släppt 
på styrningen).  
Fördelad på flera fristående datorer som är 
sammankopplade i ett  nätverk . Motsatsen 
till centraliserad.  
Datorerna i ett distribuerat system kan använda 
data och programkomponenter som finns på de 
andra datorerna i systemet;  distribuerade 
beräkningar  – beräkni ngar som utförs av flera 
samverkande datorer, oftast med samma 
operativsystem och samma ägare.   
(IT-ord; https://it -ord.idg.se/ )   
 
146 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport   
Federering  
Federation  Federation – statsförbund; samman slutning  
(SAOL)  
Federera – förbinda, förena  (SAOB)  
Synonymt med förbund eller förening vilket 
handlar om Tillit. Betydelsen är olika nivåer av 
tillit till andra organisationer. Det sammansatta 
begreppet federeringslösning syftar oftast till en 
teknisk lösning som realiserar en federation. De t 
kan användas i kombination som exempelvis  
distribuerad federationslösning som innebär att 
lösningen för federationen är distribuerad enligt 
nedan betydelse.  
Federerad infrastruktur är konfigurerad att kunna 
användas inom en federation , det vill säga av 
ingående parter i federationen/federationerna.  
 
– Federated databases  – samordnade eller 
federerade  databaser : flera databaser som 
hanteras som en enhet av ett speciellt program;  
– Federat ed identities  eller identity 
federation  (se Identitetsfederation samt 
Samordnad identitetshantering  nedan)  
– Federated query  – samordnad  fråga , 
samordnad  sökning  – sökning som utförs av ett 
program i flera sam ordnade (federerade) 
databaser.  
(IT-ord; https://it -ord.idg.se/ ) 
FHIR  Fast Healthcare Interoperability Resources – 
standard för delning av vårddata, publicerad av 
HL7.  
Grunddata  Uppgifter, inom offentlig förvaltning, som flera 
aktörer har behov av och som är viktiga i 
samhället.  
(Nationella grunddata | D igg)   
 
 147 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
Identitetsfederation  Flera organisationer som tillsammans har 
samordnad identitetshantering. Det innebär att 
om du har ett konto på en av organisationerna 
och kan logga in med användar namn och 
lösenord, så kan du också logga in på de andra 
med samma användarnamn. Det kallas för 
federerad inloggning.  
IT-ord; https://it -ord.idg.se/ ) 
Indexering  Skapande av ett  index  (varje ord på 
en webbplats  eller i en annan informationsmängd 
görs sökbar). (IT -ord; https://it -ord.idg.se/)  
Hälsodat a Data kopplad till personers hälsa som genereras 
inom hälso - och sjukvården och omsorgen. 
(Propositionen Forskning, frihet, framtid – 
kunskap och innovati on för Sverige 
(2020/21:60)).  
Data, relaterad till hälsa för en individ eller en 
grupp.  
Inom uppdraget begränsar vi definitionen av 
hälsodata till biologisk a data, vårddata samt 
livsstilsdata.   
IHE (Integrating the Healthcare 
Enterprise)  Initiativ mellan vård och industri för att främja 
koordinering av standarder, till exempel DICOM 
och HL7. Syftet är att hantera kliniska behov i 
patientvården genom att underlätta 
kommunikation mellan , och implementeringar 
av, olika system.  
Infrastruktur som tjänst  Tillha ndahållande av infrastruktur (främst 
servrar) för att publicera tjänster och lagring av 
data.  På engelska Platform as a Service (PaaS)  
Journal/Patientjournal/medicinsk 
journal  En sammanställning av handlingar som rör en 
patient och vårdtillfälle.   
Journa linformation  Olika typer av informationsmängder som kan 
visas i en Journal. De kan till exempel vara av 
typerna anteckning, diagnos, läkemedel, 
provsvar, remiss 
uppmärksamhetsinformation,  vaccination.    
 
148 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  OpenEHR  OpenEHR är en icke -kommersiell organisation 
som publicerar tekniska standarder för 
vårddatasystem.  
About openEHR  
PACS  Picture Archiving and Communi cation System  
PostDICOM molnlösning för radiologiska 
hälsodata, som används av många vårdgivare för 
att dela bilder/hälsodata vid Sammanhållen 
journalföring.   
Integrerar sjukhusinformationssystem (HIS), 
Radiology Information System (RIS) eller 
Electronic Health Record (EHR) till 
PostDICOM -molnet.  
Några av integrationspunkterna är:  
HL7 ADT -meddelanden ( Admit  Discharge 
Transfer).  
HL7 ORM (Order Management) meddelanden.  
HL7 IAN (Instance Availability Notification) 
meddelanden  
HL7 ORU (Observationsresultat) meddelande  
Öppna patientbilder  
Primäranvändning  Användning av information till det ändamål den 
ursprungligen är insamlad för.  
Enligt EU:s förslag till EHDS -förordning: 
behandling av personliga e -hälsodata för 
tillhandahållande av hälso - och sjukvård 
(inkluderande förskrivning, expediering och 
tillhandahållande av läkemedel och 
medicintekniska produk ter, samt för relevanta 
socialförsäkringsinstitutioner, 
förvaltningsenheter eller enheter med ansvar för 
utbetalning av ersättning) .   
 
 149 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
Röntgeninformationssystem 
(RIS)   Ett röntgeninformationssystem , vanligen 
förkortat RIS, är ett datorsystem som används av 
röntgenavdelningar för att hantera administrativa 
data kring patienter. Vanligen erbjuds funktioner 
som tidsbokning, arbetsplanering och 
rapportering.  
Ett RIS implementerar vanligen många 
gränssnitt mot andra system, exempelvis 
journalsystem,  PACS  och modaliteter . För detta 
används olika standarder,  exempelvis, 
DICOM , HL7 och EDIFACT . 
Samordnad identitetshantering  identity federation , federated identities  
– använd ares identitet  fungerar i flera 
organisationers  it-system  (främst webbase rade 
tjänster).  
– Organisationerna utgör en  identitetsfedera -
tion med gemensam inloggning . Användaren 
behöver bara  logga in  på en organisa tions 
webbsida, så kan hon sedan gå vidare till en 
annan organisations webbsida utan att behöva 
logga in där också.  
– Samordnad identitetshantering är mer 
avancerat än  samlad in loggning. 
https://it -ord.idg.se  
Sekundäranvändning  Användning av information till andra ändamål 
än vad den ursprungligen är insamlad för.  
Ändamål enligt EU:s förslag till EHDS -
förordning: Allmänintresse inom folkhälsa, Stöd 
till offentliga myndigheter, Officiell statistik, 
Utbildning, Vetenskaplig forskning, 
Innovationsverksamhet, 
Utbildning/testning/utvärdering av algoritmer, 
Precisionsmedicin base rad på andra personer 
hälsodata.    
 
150 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  Statlig nationell infrastruktur  Digital nationell statlig infrastruktur  för 
hälsodata  omfattar funktioner, tjänster och andra 
nyttigheter som behövs för ett effektivt och 
interoperabelt datautbyte. Här ingår standarder, 
regelverk, ramverk och andra nödvändiga 
förutsättningar som aktörerna behöver förhålla 
sig till för att dra nytta av infrastrukturen. Den 
nationella statliga infrastrukturen inom 
hälsodataområdet ska komplettera och vara 
kompatibel med såväl befintlig som 
tillkommande nationell och internationell digital 
infrastruktur.  
Teleradiologi  En praxis där data från medicinska 
avbildningsstudier överförs till en avlägsen plats 
för analys och undersökning av en radiolog.  
Uppgifter om hälsa  Personuppgifter som rör en  fysisk persons 
fysiska eller psykiska hälsa, inbegripet 
tillhandahållande av hälso - och sjukvårdstjänster, 
vilka ger information om dennes hälsostatus 
(Artikel  4 punkt 15 dataskyddsförordningen ). 
Säkerhetsarkitektur  De resurser och komponenter i ett syst em som 
möjliggör dess säkerhetsfunktioner. 
Säkerhetsarkitektur betyder att man fokuserar på 
hur säkerhetsfunktioner är inrättat i ett system 
och hur alla dess enskilda säkerhetsrelaterade 
delar fungerar, både individuellt och i sin helhet.   
Security by design  Innebär i programvaruteknik att 
programvaruprodukter och funktioner har 
utformats för att vara grundläggande säkra.    
 
 151 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
Säkerhetsdesign  Hänvisar till tekniker och metoder som 
utformar/placerar säkerhetsrelaterade delar i 
form av hårdvaruelement och mjukvaruelement 
för att underlätta säkerheten.  Utformning av 
delar som använder säkerhetsfunktioner och hur 
de gör det, ingår i säkerhetsdesign. 
Applikationer, verktyg eller resurser som 
underlättar användning av säkerhetsfunktioner 
är delar av säkerhetsar kitekturen.  En anledning 
till att begreppen säkerhetsarkitektur och 
säkerhetsdesign så ofta används tillsammans är 
för att man ofta använder resursuppsättningar 
(arkitekturen) för att implementera konceptet 
(designen) på effektiva sätt som skyddar både 
"data som används" (av ett system) och "data i 
vila" (som arkiveras).  
Säkerhetsprinciper  Olika principer och idéer för att förverkliga 
säkerhetsdesign. Man kan också prata om 
skiktning eller abstraktion som ytterligare 
designelement, där separering av olika delar av 
en säkerhetsarkitektur kan ge bättre säkerhet 
och abstraktion, eller att "stängd -dörr-teknik" 
kan förhindra vissa typer av omvänd teknik som 
leder till säkerhetsbrott.  
Privacy by design  
och 
Privacy by default  Begreppet Privacy by design avser att  
integritetsskydd ska beaktas vid utformning av 
system och begreppet Privacy by default avser 
att man ska sträva efter minimal användning av 
personuppgifter i ett system.   
Pilot  I förstudien har vi tolkat att begreppet "piloter" i 
detta fall syftar på pro jekt som tar fram fullt 
fungerande lösningar som implementeras i något 
mindre omfattning som en sorts föregångare, där 
man har chans att utvärdera och anpassa innan 
man ev. skalar upp till heltäckande lösningar 
som omfattar alla inom målgrupperna.      
 
152 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  Bilag a 3: Metoder använda inom förstudien  
Följande specifika metoder har genomförts som en del av förstudien.   
Metod  Beskrivning av metoden  
Målanalys  Bryt ner stora mål i uppdraget till konkreta och 
greppbara delmål (SMART - Specifikt, Mätbart, 
Accepterat, Relevant, Tidsbestämt). Genomför en 
enkel effektmålsanalys (syfte, målgrupper, 
användningsmål och åtgärder). Det ger hela projektet 
en tydlighet om "vart vi ska" och alla drar mer mot 
samma mål.    
Intressentanalys/  
målgruppsbeskrivning  Identifiera och analysera intressenter och definiera 
målgrupper som finns och vad de har för roll och 
intresse i den förändring som ska genomföras.  
Nulägesanalys  Sammanfatta befintliga arbetssätt med befintliga 
verktyg och system hos olika målgrupper. Detta kan 
görs geno m intervjuer och fallstudier osv.  
Behovskartläggning  På ett strukturerat sätt kartlägga identifierade 
målgruppers behov.  
Nyttoanalys  Jämför nuläge med målen för att identifiera 
förändringsbehov. Avstämning av dessa mot 
exempelvis Effektkedjan för att få fram realistiska 
förändringar mot mål och möjligheter som vi har. Det 
är också bra för att prioritera förändringarna som ska 
genomföras.  
Processkartläggning  Identifiera de processer hos alla målgrupperna som 
den nya lösningen ska stödja. Identifiera start händelse 
och tänkta resultat för varje process. Beskriv även 
syfte och kontext för processen.    
 
 153 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
Begrepps - och 
informationsmodellering  Informationen som ska produceras/hanteras är det 
viktigaste och mest beständiga i ett system . Därför  bör 
berörda informationsmängder kartlägga s och 
dokumentera s. Relaterat till informationsmängder är 
de begrepp man använder i projektet, därför är det 
betydelsefullt  att alla berörda har en gemensam syn på 
begreppens betydelse och att man använder rätt 
begrepp för ett specifikt syfte. För att åstadkomma det 
så arbetat man med begreppsmodellering tidigt i ett 
projekt vilket  tydliggör begreppens betydelse i 
sammanhanget och hur de hänger samman. Utifrån 
listade begrepp i den avgränsade verksamheten så 
reducerar man listan  med begrepp till rena 
informationsobjekt och skissar en 
informationsmodell. En informationsmodell beskriver 
informationsstrukturen i en verksamhet och till 
skillnad från en processmodell finns inget flöde i en 
informationsmodell.   
Kravspecificering  Beskr iva scenarion och krav.  
    
154 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  Bilaga 4: Intervjufrågor, primär - och 
sekundäranvänd ning  
Intervjufrågor till hälso - och sjukvårdspersonal 
(primäranvändning)  
Bakgrundsfrågor (till alla)  
• Vilken yrkesroll och bakgrund har du?  
• Inom vilken verksamhet jobbar du?  
• Vilka är dina primära arbetsuppgifter?  
Frågor till verksamhetschefer och liknande  
• Har ni ett regionalt bildarkiv för mediciniska bilder?  
• Om ja, vilken typ av bilder ingår i arkivet? Är det alla typer av 
medicinska bilder eller bara vissa?  
• Om ni behöver dela bilder med andra regioner, hur går detta till? I 
vilka situationer är det aktuellt?  
• Hur vanligt är det att man delar bilder med patienter och hur går detta 
till i så fall?  
• Finns det några hinder/något man önskar förändra gällande lagring 
och delning a v medicinska bilder?  
• Ser du att en nationell databas för alla radiologibilder skulle kunna 
underlätta eller vara av värde i ert arbete?  
• På vilka sätt kan bidragandet till ett nationellt data områd e innebära 
förändringar eller merarbete för primäranvänd ninge n? 
• I din roll (som verksamhets/avdelningschef) kan du se några 
nyttor/nya möjligheter med ett nationellt bildutrymme?  
• Om någon skulle vilja använda bildmaterial från ert arkiv i sin 
forskning, hur skulle de behöva gå tillväga?   
• Är det något du tycker är vi ktigt för oss att ta med oss i vår utredning?  
Frågor till kliniker  
• Skulle du kunna beskriva processen kring mammografiscreening?  
• Finns det något som skiljer mammografi från övrig 
radiologiverskamhet, vad gäller process/arbetsflöde?  
• Hur lagras bilderna?  Har ni ett regionalt bildarkiv för mediciniska 
bilder? (BFT lagringstjänst av Sectra)  
• Vilken information ingår när man överför en bild? Skickas utlåtandet 
vid sidan av?    
 
 155 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
• Finns de situationer där de bilderna delas till vårdpersonal utanför ert 
sjukhus/region?  
• Hur går man till väga för att begära ut/dela radiologibilder från/till en 
annan region?  
• Delar ni bilder med andra aktörer utöver annan vårdpersonal? I så fall 
vilka?   
• Om ja, hur går detta till?   
• Händer det att ni delar bilder med patienter?  
• Om ja, hur ser r utinerna ut kring detta?  
• Vilken yrkesroll sköter inkommande ärenden/beställningar av 
radiologibilder hos er?  
• Är det något du skulle vilja förändra när det gäller er lagring och 
delning av radiologibilder?  
• Ser du att en nationell databas för alla radiologib ilder skulle kunna 
• På vilket sätt kommer du i kontakt med radiologibilder i ditt yrke?  
• Hur lagrar ni de radiologibilder ni producerar i er verksamhet?  
• Hur fungerar det med arkivering? Arkiveras bilderna efter en  viss tid?  
• Vilka får automatiskt behörighet/åtkomst till bilderna efter lagring?  
• Hur kopplas klinisk data till radiologiska bilder?  
• Hur kopplas bilder till journalsystem?  
• I vilka situationer delar ni bilder med vårdpersonal i annan region?  
• Hur ofta begär n i ut bilder från vårdpersonal i annan region?  
• Hur lång tid tar det att få ut en radiologibild vid en beställning från en 
• Hur ser rutinen för bilddelning u t när det rör sig om akuta ärenden?  
Frågor till röntgensekreterare  
• Kan du beskriva din yrkesroll och dina arbetsuppgifter?  
• Hur vanligt förekommande är det att radiologibilder distribueras?  
• Vilken typ av bilder kan det handla om?  
• Hur går det praktiskt till när ni får in en beställning av radiologibilder?  
• Hur kommer beställningarna in?  
• Vilka beställer bilder? (Andra vårdgivare, patienter, forskare?)  
• I vilka situationer beställer olika aktörer bilder?  
• Hanterar ni även akuta ärenden  
• Hanterar ni utlämningar till  forskning?  
• Hur överförs bilderna?  
• Vilket använder ni?  
• Vilken information behöver överföras utöver själva bilderna? Hur får 
ni tag på den, (t ill exempel  utlåtanden)?    
 
156 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  • Hur går det praktiskt till när ni beställer radiologibilder från annat 
håll?  
• Hur stor del av ditt arbete utgörs av utlämningar och beställningar av 
radiologibilder?  
• Är det ni som sköter inbokningar av patienter till 
radiologiundersökningar? Om inte, vilken yrkesroll gör det?  
• Om ja på ovan, hur går detta till?  
• Hur upplever du rutiner kring utläm ning av radiologibilder? Är det 
något du skulle vilja förändra?  
Frågor till systemansvariga  
• Kan du skulle beskriva vad som ingår i kontra vad  som ingår i RIS, 
och hur de hänger ihop/kommunicerar med varandra?  
• Om ni behöver dela bilder med a ndra regioner, hur går detta till? I 
vid sidan av?  
• Hur kopplas klini sk data till radiologiska bilder?  
• Hur ser rutinen för bilddelning ut när det rör sig om akuta ärenden?  
• Vilka får automatiskt behörighet/åtkomst till bilderna efter lag ring?  
och delning av medicinska bilder?  
• Ser du att en nationell databas för alla radiologibilder skull e kunna 
• Är det något du tycker är viktigt för oss att ta med oss i vår utredning?  
Intervjufrågor till  forskare ( sekundäranvänd ning)  
• Kan du berätta kort om din bakgrund och forskning?  
• I vilken mån ingår bildanalys i din forskning?    
 
 157 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
• Har du tillgång till de bilder du behöver för att kunna utföra din 
forskning?  
• Varifrån hämtar du din bas med bilder?/Hur får du  tillgång till de 
bilder du behöver i din forskning?  
• Är den data, bilder du använder i din forskning anonymiserad?  
• Hur fungerar det med etikansökan för din forskning. När gör ni sådan 
och bifogar ni den när ni begär ut bilder, data?   
• Betalar ni något i sam band med att ni begär ut data/bilder? För 
packning, leverering, lagringsmedium mm.  
• Finns myndigheter som idag tillhandhåller delar av detta? 
(Handhavandet, godkännandet av etikprövningen, 
Etikprövningsnämnden.  
• Vad enligt dig är det som tar tid när man ska begära ut data?  
• Om det skulle finnas möjlighet att komma åt ett nationellt arkiv med 
bilder, hade det varit intressant för dig i din forskning?  
• Vad har ni för volymer (antal och storlek) på bilder respektive 
information  som ni analyserar med AI?   
• Sammanfog ar ni bilder/data från olika källor? Hur går det till? (Är 
informationen överensstämmande i format, om inte hur gör ni för att 
den ska bli överensstämmande?)  
• Vilken kompletterande information/metadata behöver du utöver själva 
bilderna, för att analysera ma terialet?  Hur får ni tag i den 
informationen?  
• De bilder du använder idag, vet du om de är godkända att dela (av de 
som tillhandahåller bilderna samt patienterna), och i så fall hur detta 
har gått till?  
• Hur lagras bilder (t  ex lokalt filsystem eller objektdatabas osv) och 
information (t  ex databas, filer osv) som ni analyserar med AI?   
• Ser ni några problem eller förbättringspotential för de sätt som ni 
lagrar materialet?   
• Gör ni egna annoteringar eller på annat sätt förändrar bilder? Hur 
lagras detta i så fall?  
• Skulle du kunna analysera bilderna utan att ladda ner dem/lagra dem 
lokalt?  (beräkningsnoder, beräkningskluster) Hur går det till? 
• Har du användning eller använder någon form av plattform för utföra 
stora beräkningar på bildmaterial. Så att du i nte behöver ladda ner 
data till egen maskin.  
• Har ni tagit det av annan data -/bildbas som använts i tidigare 
forskning? Hur hittade ni den i så fall?  
• När ni är klara med er data/bilder kommer ni tillhandahålla det för 
andra efterkommande forskningsprojekt? Inklusive annoteringar? Var 
det annoteringar på de bilderna?  
• Kan du se en nytta i en delmängd av bilder som aldrig delas ut, att på 
något sätt jämföra/validera med?   (så att alla forskare kan använda det 
datasetet för validering av algoritmer.)     
 
158 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  • Tror du an dra forskargrupper som forskar inom bilddiagnostik har 
liknande behov som du, eller skiljer det sig mycket beroende på 
tillämpningsområde?  
• Om AI - Vad använder ni för AI plattform/djupinlärningsprogram  och 
vad är underlaget till dess artificiella neurala n ätverk  och hur 
tränas/utvecklas  neuronnätet?   
• Om AI - Hur många använder en och samma AI 
plattform/djupinlärningsprogram eller kör ni separerade 
arbetsstationer utan delning/samverkan över nätverk?   
• Om AI - Kan ni beskriva ert arbete både för att tränas/ut vecklas 
neuronnätet med nytt/anpassat material (bilder/information) ?  
• Om AI - Kan ni beskriva ert arbete både för att använda AI 
plattform/djupinlärningsprogram för att analysera material 
(bilder/information)?  
    
 159 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
Ett relativt stort  antal a nvändningsfall  har tagits fram,  basera de på den 
behovsanalys som genomförts. Utifrån dessa insikter ska användningsfall en 
illustrera ett så kallat önskeläge. Ett urval prioriterade a nvändningsfall  (se 
figur nedan)  är ett första steg i att påbörja e n kravspecificering för en lösning 
för ett statligt, nationellt  dataområde  för bilddiagnostik.   
 
• AF01 - Läkare ska kunna hitta bildrelaterade hälsodata   
Användningsfall berättelse:  Som läkare vill jag kunna hitta bildrelaterat 
hälsodata för en patient från tidigare undersökningar hos andra vårdgivare, så 
att jag kan ställa diagnos.   
Acceptanskriterier:  Sökning på patientens personnummer ska visa alla 
tillgängliga vårdtillfällen för patienten där det finns radiologiskt material.   
Scenario 1:  Granskning i  samband med undersökning.  Givet att en radiolog 
undersöker en patient, när radiologen har hittat någon avvikelse i 
screeningbilderna som behöver utredas vidare, så söker radiologen på 
patientens personnummer i patientdataindex.   
  
160 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  • AF02 - Begära ut bildmater ial från vårdgivare  
Användningsfall berättelse: Som läkare eller forskare vill jag enkelt kunna 
begära ut digitalt bildmaterial från en vårdgivare, så att jag kan få ett bättre 
underlag för att ställa diagnos och planera behandling eller bedriva 
forskning.   
Acceptanskriterier:  Begäran om radiologiskt material för en specifik patient 
är via delningstjänsten skickad till en eller flera vårdgivare som kan hantera 
begäran helt digitalt i delningstjänsten.   
Scenario 1:  Läkare begär bilder från andra vårdgivare.  Givet att en radiolog 
screeningbilderna som behöver utredas vidare och patienten har givit 
information om att det finns tidigare undersökningar hos andra vårdgivare 
eller att vårdgivaren sj älv har sökt i patientdataindex , så ska radiologen enkelt 
kunna begära ut bilder för den aktuella patienten från en annan vårdgivare. 
Radiologen kan i systemet enkelt skapa en begäran som skickas som ett eller 
flera ärenden till en eller flera andra vårdgi vare med alla uppgifter som 
behövs för att den andra vårdgivaren enkelt ska kunna hantera begäran och 
göra utlämnandet i ärendet som då sker via delningstjänsten. Den begärande 
vårdgivaren kan följa sitt begäransärende och får meddelande när ärendet är 
hanterat. Ärendet kommer referera det delade materialet så att radiologen 
enkelt kan ta del av materialet och se hur länge det kommer att finnas 
tillgängligt innan det rensas bort från delningstjänsten.   
Scenario 2:  Forskare begär ut material från en eller fl era vårdgivare.  Givet att 
en forskare har fått en godkänd etikansökan, när forskaren ska begära ut 
material från en eller flera vårdgivare, så resulterar det i att forskare i 
systemet enkelt kan skapa en begäran i form av ärende som skickas till 
respektive  vårdgivare, med alla uppgifter som behövs, till exempel 
godkänd  etikprövning, så att vårdgivarna enkelt ska kunna hantera begäran, 
göra bedömning och genomföra utlämnandet. Detta sker då direkt i ärendet i 
delningstjänsten och forskaren kan följa ärendet och får meddelande när 
ärendet är hanterat.  
• AF05 - Behandlande läkare ska kunna ta del av tidigare 
bildrelaterade hälsodata  
Användningsfall berättelse: Som radiolog vill jag kunna  ta del av  tidigare 
bildrelaterade hälsodata inklusive eventuellt utlåtande f ör en patient från en 
annan vårdgivare, så att jag kan få ett bättre underlag för att ställa diagnos och 
planera behandling.    
Acceptanskriterier:  Läkaren ska efter godkänd begäran kunna titta på eller 
hämta ut historiska bilder för patienten och det måste  skapas spårbarhet i   
 
 161 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
patientdataindex om vem som tagit del av information, och hur materialet 
används.    
Scenario 1:  Granskning av screeningbilder.  Give t att läkaren har hittat 
relevanta radiologiska vårdtillfällen hos andra vårdgivare och har skickat en 
begäran om materialet till annan vårdgivare och därefter  blivit godkänd för 
åtkomst via utlämnande. När radiologen vill titta närmare på ett specifikt 
material från ett specifikt vårdtillfälle, så kan radiologen enkelt, direkt och 
beroende på avtal och behö righet titta på bilderna direkt i webbportalen 
Inloggningstjänst/ Mina sidor eller i sitt eget PACS .   
• AF06a - Behandlande läkare ska förbereda remiss eller 
multidisciplinär konferens  
Användningsfall berättelse: Som behandlande läkare vill jag förbereda för  
en remiss eller multidisciplinär konferens (MDK) genom att samla ihop 
bildrelaterade hälsodata för en patient och dela med deltagande specialister.   
Acceptanskriterier:  Behandlande läkare kan dela bilder för patienten till en 
remiss eller specialister som ska delta i en MDK.   
Scenario 1:  Förbereda Remiss.  Givet att det finns en pågående 
patientrelation, när en läkare ska göra en remiss, så kan läkaren via 
delningstjänste n dela bilder som ska ingå i remissen direkt till mottagande 
läkare.   
Scenario 2:  Förbereda MDK.  Givet att det finns en pågående patientrelation, 
när en läkare ska arrangera en MDK , så kan läkaren via delningstjänsten dela 
bilder som ska ingå i denna MDK d irekt till alla ingående specialister.   
• AF06b - Specialist som får remiss eller blir rådfrågad ska kunna 
ta del av bildrelaterade hälsodata från behandlande vårdgivare  
Användningsfall berättelse:  Som specialist som får remiss eller blir 
rådfrågad, vill jag kunna ta del av bildrelaterat hälsodata för en patient från 
den behandlande läkaren, så att jag kan få ett bättre underlag för att ställa 
diagnos.  
Acceptanskriterier:  Specialisterna kan ta del av och hämta bilder för 
patienten från den andra vårdgivaren o ch det skapas spårbarhet i 
patientdataindex om hur de används.   
Scenario 1: Delta i  MDK  med personal ino m samma 
vårdgivare/region.  Givet att man har blivit ombedd att som rådgivande ingå i 
en multidisciplinär konferens hos samma vårdgivare, när man snabbt och 
enkelt behöver ta del av materialet och möjligheter saknas lokalt, så gör 
behandlande läkare en delning via nationellt dataområde  vilket mottagaren 
enkelt ser i sitt eget utrymme på nationellt dataområde .   
 
162 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  Scenario 2: Delta  i MDK  med personal utanför vå rdgivaren/regionen.  Give t 
att man har blivit ombedd att som rådgivande ingå i en multidisciplinär 
konferens hos annan vårdgivare, när man snabbt och enkelt behöver ta del av 
materialet, så gör behandlande läkare en delning via nationellt dataområde  
vilket mottagaren enkelt ser i sitt utrymme på nationellt dataområde . 
Scenario 3: Får remiss.  Givet att en specialist får en remiss från en annan 
vårdgivare, när denna specialist behöver få tillgång till material från den 
remitterande vårdgivaren för att kunna ut föra bedömning av materialet, så gör 
remitterande läkaren en delning av materialet till specialisten via nationellt 
dataområde  där specialisten tar del av materialet och kan ladda ner det.  
• AF07 - Vårdgivare har en uppgiftsskyldighet att rapportera 
information om bildrelaterade hälsodata till patientdataindex  
Användningsfall berättelse: Som vårdgivare  ska jag automatiskt bidra med 
information om bildrelaterade undersökningar till ett patientdataindex på 
nationellt lagringsutrymme för bilddiagnostik, med förutsättningar för att 
läkarna inte ska behöva göra några nya administrativa arbetsmoment, så att 
information om alla relevanta bildrelaterade undersökningar går att hitta i 
nationellt patientdataindex tillsammans med information om producerat 
bildmat erial, utlåtande och fynd.    
Acceptanskriterier:  Alla genomförda radiologiska undersökningar ska 
finnas indexerade i nationellt patientdataindex.   
Scenario 1: Rapportera indexeringsdata.  Givet att det skapas, ändras eller tas 
bort bildrelaterade hälsodata,  när bildrelaterade hälsodata dokumenteras, 
ändras eller tas bort av en vårdgivare så ska vårdgivaren rapportera 
indexeringsdata till patientdataindex via för ändamålet tillhandahållna tjänster 
i Nationella dataområde t.  
Scenario 2: Rapportera inte vid "op t-out".  Givet att patienten undersöks, när 
patienten informeras om att bildrelaterade hälsodata blir sökbar för andra 
vårdgivare och att man har rätt att avstå från detta. Om patienten inte vill att 
uppgifterna ska ingå i patientdataindex, så dokumenteras det i vårdgivarens 
journal  tillsammans med den bildrelaterade hälsodata genom en flagga som 
anger att patienten inte ska ingå i Nationellt dataområde  och uppgifter skickas 
då inte till Nationella dataområde t varken vid skapade eller vid framtida 
ändringar/ uppdateringar/radering om det aktuella vårdtillfället.  
• AF11a - Forskare ska kunna hitta ett urval av bildrelaterade 
hälsodata  
Användningsfall berättelse:  Som forskare vill jag på ett enkelt och smidigt 
sätt kunna söka och hitta  ett urval av bildrelaterat h älsodata  för min 
forskning.     
 
 163 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
Acceptanskriterier:  Forskaren har utifrån den aktuella forskningens kriterier 
fått ett sökresultat som visar hur mycket material det finns och resultatet ska 
direkt gå att använda för att göra en enda ansökan som går till alla berörda 
• AF11b - Forskare ska få stöd vid begäran av bildrelaterade 
hälsodata  
Användningsfall berättelse:  Som forskare vill jag få tekniskt stöd i den 
administrativa processen i samband med etikansökan och begäran av 
utlämnande av bildmaterial för forskning från en eller flera vårdgivare, så att 
jag är säker på att jag gör rätt och för att spara tid.   
Acceptanskriterier:  Att få ut data begärd för forskning.   
Scenario 1: Utan tillstånd.  Om forskare inte har tillstånd via 
etikprövningsmyndigheten så kan man inte begära ut material utan får då 
information via Vetenskapsrådet och/eller Etikprövningsmyndigheten hur 
man kan ansöka om tillstånd.   
Scenario 2: Med tillstånd.  Om forskare har etikgodkännande  så visas 
sökresultat kopplat till tillståndet med  pseudonymiserade uppgifter (om inte 
annat beviljats) och med funktionalitet för att automatiserat begära ut 
materialet.    
• AF24a - Patient ska kunna se uppgifter om egna vårdtillfällen 
som registrerats i ett patientdataindex och vem som tagit del av 
uppgif terna  
Användningsfall berättelse:  Som patient vill jag enkelt se vilka 
bildrelaterade hälsodata som finns om mig själv i nationellt patientdataindex, 
med spårbarhet om hur dessa data används.  
Acceptanskriterier:  Patienten ser sina uppgifter i patientdatain dex och vem 
som har tagit del av uppgifterna.   
Scenario 1: Patient vill se sina uppgifter i patientdataindex.  Givet att 
patienten kan identifiera sig digitalt; när patienten vill se vad det finns för 
bildrelaterade hälsodata om sig själv i nationellt patientdataindex med 
spårbarhet om hur de används, så kan patienten logga in i motsvarande 
Inloggningstjänst /Mina sidor  på Nationellt dataområde  (kanske även via  
exempelvis 1177) och se sina uppgifter i patientdataindex.    
Scenario 2: Patient vill se vem som har tagit del av patientens uppgifter i 
patientdataindex.  Givet att patienten kan identifiera sig digitalt; när  patienten 
vill se hur dennes uppgifter i patientdataindex används, så kan patienten logga 
in i motsvarande Inloggningstjänst /Mina sidor  på Nationellt dataområde    
 
164 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  (kanske även via exempelvis 1177) och se en komplett logg över alla som har 
tagit del av uppgi fterna i patientdataindex.    
Scenario 3: Second opinion.   Givet att patienten ska begära en  andra 
bedömning från en namngiven specialist och kan identifiera sig digitalt;  när 
patienten ska dela sina uppgifter som finns i Nationellt dataområde , så kan 
patie nten logga in på motsvarande Inloggningstjänst/ Mina sidor  och välja 
vilka uppgifter som ska delas med den namngivna specialisten.  
• AF24b - Patient ska från en vårdgivare kunna ta del av 
medicinska bilder på sig själv och de hälsouppgifter som är 
relaterade till bilderna  
Användningsfall berättelse:  Som patient vill jag enkelt kunna ta del av mina 
medicinska bilder och relaterade journaluppgifter (skarpa uppgifter, inte 
enbart metadata) som finns hos en vårdgivare och som refereras ifrån 
patientdataindex.   
Acceptanskriterier:  Att patienten via Nationellt dataområde  har kunnat hitta 
och begära ut bildmaterial som i patientdataindex refererar en vårdgivare och 
därefter kunna ladda ner materialet via inloggningstjänst motsvarande 
Inloggningstjänst/ Mina sidor  i Nationellt dataområde .   
Scenario 1: Patient vill hitta radiologisk undersökning och digitalt ladda ner 
bildmaterial från undersökningen.  Givet att patienten kan identifiera sig 
digitalt, när patienten vill få ut bildmaterial från en radiologisk undersök ning 
hos en vårdgivare, så ska patienten i inloggningstjänst  på Nationellt 
dataområde  kunna hitta referens till en undersökning hos en vårdgivare och 
därefter få hjälp att enkelt kunna göra en begäran om materialet, som 
vårdgivaren i nästa steg kan göra ti llgängligt för patienten i Nationellt 
dataområde  så att patienten under en begränsad tidsperiod kan ladda ner 
materialet.   
• AF30 - Patient ska själv kunna bestämma vilka uppgifter om hen 
som får lämnas ut till ett patientdataindex och hur de får 
användas  
Användningsfall berättelse:  Som patient vill jag ha möjlighet att själv 
bestämma huruvida vårdgivare får lämna ut bildrelaterade hälsodata till ett 
patientdataindex i ett statligt, nationellt dataområde  (så kallat opt out). Som 
patient ska jag även kunna änd ra mig och återkalla ett tidigare lämnat opt out. 
Som patient ska jag även kunna begränsa sekundäranvändning för vissa 
ändamål.  
Acceptanskriterier:  Patienten har på egen hand enkelt kunna ändra om 
denna ska ingå i patientdataindex eller inte och om denna s ka ingå så kan 
denna enkelt välja att begränsa sekundäranvändning för vissa ändamål.     
 
 165 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
Scenario 1: Dölja uppgifter.  Givet att det finns ett vårdtillfälle om patienten i 
patientdataindex; när patienten vill att detta ska döljas och därmed inte kan 
användas,  så kan patienten själv göra det på Inloggningstjänst/ Mina sidor , 
alternativt via ansvarigmyndighets administration.   
Scenario 2: Ångra dölja uppgifter.  Givet att patienten har dolt uppgifter från 
patientdataindex, så kan patienten på egen hand ändra så at t tidigare dolda 
uppgifterna åter syns i patientdataindex.   
• AF31 - Administratör ska kunna skriva ut lista med patientens 
undersökningstillfälle samt kunna säkerställa patientens 
önskemål om uppgifter till patientdataindex  
Användningsfall berättelse:  Som a dministratör ska jag, på patientens 
begäran, manuellt kunna söka och skriva ut lista med patientens vårdtillfällen 
och ändra samtycke samt visa dölj -funktion åt patienten.   
Acceptanskriterier:  Att patienten har fått önskade utskrifter från 
patientdataindex  och att patientens önskemål om att dölja eller visa specifika 
undersökningstillfällen från patientdataindex är tillgodosedda.   
• AF32 - Vårdgivare ska hantera begäran att ta del av bildrelaterat 
hälsodata  
Användningsfall berättelse:  Som vårdgivare  ska jag k unna hantera begäran 
om att få ta del av bildrelaterade hälsodata för en patient.   
Acceptanskriterier:  Att begäran är hanterad genom bedömning om begäran 
är legitim och i så fall att bildmaterialet är uppladdat till vårdgivarens egna 
utrymme på det Natione lla dataområde t och att begäraren har fått behörighet 
och meddelande om att kunna ta del av materialet, i annat fall om begäran 
inte är legitim så ska detta meddelas och begäran avslås.   
Scenario 1: Begäran från vårdpersonal . Givet att vårdgivare kan bekrä fta att 
det finns en pågående vårdrelation mellan patienten och den begärande 
vårdgivaren, när en annan vårdgivare begär ut material, så ska delning enkelt 
kunna göras via delningstjänsten.   
Scenario 2: Begäran från forskare . Givet att det finns en godkänd  
etikansökan med en korrekt beskrivning av den data som eftersöks, så kan 
vårdgivaren göra sekretessprövning utifrån given etikprövning och, vid  
beviljande, framställa  ett korrekt dataset som sedan tillgängliggörs till den 
som begärt hälsodata med given delningstid och behörigheter för användning 
i enlighet med etikprövningens tillstånd . 
Scenario 3: Begäran från patient.  Givet att patienten är identifierad och 
autentiserad; när patienten har begärt att få ta del av sina bilder, när 
vårdgivaren får in begära n så ska vårdgivarens personal kunna hantera   
 
166 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  begäran och göra ett utlämnande till patienten i de fall där detta inte går 
automatiskt.   
• AF33 - Forskare ska kunna rekrytera patienter till forskning  
Användningsfall berättelse:  Som forskare med godkänd etikans ökan vill jag 
kunna söka fram ett urval (enligt etikansökan) och sedan be systemet att göra 
ett automatiskt massutskick till patienter inom urvalet.   Forskaren får inte i 
detta skede ta del av några identifierande personuppgifter eller får 
direktkontakt, d et vill säga patienterna förblir anonyma ända tills de väljer att 
tacka ja till att ingå i forskningen. Om de tackar nej eller inte svarar så förblir 
patienterna anonyma. Patienterna kan även , efter att ha sagt ja till medverkan 
i forskningsstudie,  vara fo rtsatt anonyma beroende på vilken typ av data som 
behöver ingå i projektet .     
 
 167 (167)  Statligt_nationellt_datautrymme_bilddiagnostik_slutrapport  
 
Bilaga 6: Ekonomisk redovisning av uppdragets 
genomförande  
 
Intensifiering av förstudien under 2022 och slutförande av rapporten gör att 
bidraget förbrukas helt och ett underskott på ca 600 tkr behöver finansieras 
med anslag.  
 
Förstudie bilddiagnostik  2021  Prognos 2022  
Bidrag  -2000  -4900  
Oförbrukat återbetalat  909 
 
Egenfinansiering anslag  
 -566 
Summa intäkter  -1 091  -5 466  
Personal  884 4224  
Övriga kostnader  206 1242  
Summa kostnader  1 091  5 466  
Summa  0 0 
 
Kommentar till utfallet:  
Uppdraget tilldelades myndigheten sommaren 2021, och sammanföll därmed i tid 
med intensivt arbete för att driftsätta covidbevisen. Detta och andra konsekvenser av 
pandemin har påverkat uppdragets uppstart. Detta har myndigheten till stor del 
kompenserat för under 2022. Därav utfallet.  

Digitalisering  
och miljömålen
NICOLAS FRANCART OCH MATTIAS HÖJER
RAPPORT 6868 • JANUARI 2019Digitalisering  
och miljömålenRAPPORT 6868
NATURVÅRDSVERKET
ISBN 978-91-620-6868-4
ISSN 0282-7298
IKT, informations- och kommunikationsteknik, kan ha 
en mycket positiv effekt på miljömålen eller en negativ 
 effekt. Forskare på KTH har gått igenom en rad IKT-
åtgärder och diskuterar i rapporten potentialen för att 
åtgärderna väsentligt ska påverka uppfyllandet av miljö-
målen. I rapporten lämnas också förslag till hur policy-
paket kan utarbetas för att IKT ska bidra till miljömålen.Rapporten uttrycker nöd-
vändigtvis inte Naturvårds-
verkets ställningstagande. 
Författaren svarar själv för 
innehållet och anges vid 
referens till rapporten.
Naturvårdsverket 106 48 Stockholm. Besöksadress: Stockholm – Valhallavägen 195, Östersund – Forskarens väg 5 hus Ub. Tel: +46 10-698 10 00, 
fax: +46 10-698 16 00, e-post: registrator@naturvardsverket.se Internet: www.naturvardsverket.se  Beställningar Ordertel: +46 8-505 933 40, 
e-post: natur@cm.se Postadress: Arkitektkopia AB, Box 110 93, 161 11 Bromma. Internet: www.naturvardsverket.se/publikationer NATURVÅRDSVERKETDigitalisering och miljömålen
Nicolas Francart och Mattias Höjer,  
Kungliga Tekniska Högskolan,  
Institutionen för hållbar utveckling,  
miljövetenskap och teknik (SEED) Beställningar
Ordertel: 08-505 933 40 
E-post: natur@cm.se 
Postadress: Arkitektkopia AB, Box 110 93, 161 11 Bromma 
Internet: www.naturvardsverket.se/publikationer
Naturvårdsverket
Tel: 010-698 10 00, fax: 010-698 16 00 
E-post: registrator@naturvardsverket.se 
Postadress: Naturvårdsverket, SE-106 48 Stockholm 
Internet: www.naturvardsverket.se
ISBN 978-91-620-6868-4 
© Naturvårdsverket 2019
Tryck: Arkitektkopia AB, Bromma 2019
3041 0843
TRYCKSAK NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen3Förord
Naturvårdsverket gör löpande utvärderingar av miljöarbetet i syfte att 
bedöma hur olika insatser i samhället bidrar till att de nationella miljömålen 
kan nås. Den här kunskapsöversikten och analysen över hur digitaliseringen 
kan bidra till miljömålen, eller motverka dem, är ett av många underlag för 
den fördjupade utvärdering av miljömålen som Naturvårdsverket lämnar till 
regeringen i januari 2019. Arbetet har finansierats av Naturvårdsverket, som 
lagt ut uppdraget på Nicolas Francart och Mattias Höjer, Kungliga Tekniska 
Högskolan, Institutionen för hållbar utveckling, miljövetenskap och teknik 
(SEED). Rapporten bygger delvis vidare på slutsatserna från rapporten 
”Digitalisering och hållbar konsumtion”, Naturvårdsverket rapport 6675. 
Författarna svarar själva för innehållet och slutsatserna i rapporten.
Stockholm januari 2019
Lisa Eriksson
Chef för utvärderingsenheten  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen5Innehåll
FÖRORD  3
SAMMANFATTNING 7
SUMMARY  8
1 BAKGRUND 9
1.1 Problemets omfattning 9
1.2 Kontext 10
1.2.1 Digitalt Först 10
1.2.2 Tidigare rapporten 10
1.3 Nuvarande rapportens innehåll 11
1.3.1 Rapportens struktur 12
2 DIGITALISERING  13
2.1 Produktion 13
2.1.1 Bättre design 13
2.1.2 Automatiserad produktion och effektivisering 14
2.1.3 Bättre datainsamling och kommunikation i försörjningskedjan 17
2.2 Energisystem 19
2.2.1 Hemautomatisering 19
2.2.2 Spillvärme från servrar 19
2.2.3 Smarta elnät och lokal elproduktion 20
2.3 Transport 22
2.3.1 Optimera transport 22
2.3.2 Dela fordon 23
2.3.3 Självkörande fordon 25
2.3.4 Rekyleffekten 27
2.4 Konsumtion 27
2.4.1 Nudging 27
2.4.2 Delade ytor och apparater 31
2.4.3 Strukturella förändringar 34
3 POLICY 36
3.1 Policyprinciper 36
3.1.1 IKT är ett verktyg för att nå ambitiösa mål 36
3.1.2 Kollaborativa, juridiska och organisatoriska ramverk behövs 36
3.1.3 Rekyleffekten måste hanteras  38
3.1.4 Beteendeåtgärder kan vara relevanta, men de skapar nya problem 40 3.2 Gods 41
3.2.1 Miljövänligare produktion av varor 42
3.2.2 Minskad konsumtion av varor 44
3.2.3 Effektivare försörjningskedja 46
3.3 Resande 47
3.3.1 Tillgång till fordon och transporttjänster. 47
3.3.2 Effektivare drift 50
3.3.3 Ersätta resor 51
3.4 Boende 52
3.4.1 Design- och byggteknik 52
3.4.2 Driftenergianvändning och -försörjning 54
3.4.3 Effektivare ytanvändning 56
3.5 Livsmedel 57
3.5.1 Matproduktion 57
3.5.2 Matleverans 58
3.5.3 Livsmedelskonsumtion 59
4 SLUTSATSER 61
4.1 Beslutsfattares roll 61
4.2 Policypaket 62 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen7Sammanfattning
IKT, informations- och kommunikationsteknik, kan ha en mycket positiv 
effekt på miljömålen eller en negativ effekt. Det beror främst på samman-
hanget där dessa teknologier utvecklas. Därför bör användningen av IKT 
inte betraktas som ett mål i sig, utan som ett verktyg för att nå miljömål. 
Med andra ord bör utvecklingen av IKT vara målinriktad, och miljömålen 
bör styra beslut om IKT- och policyåtgärder.
Rapporten innehåller en lista över IKT-åtgärder som tillämpas på 
produktions skedet (för gods, mat och byggnader), åtgärder relaterade 
till energi system, åtgärder relaterade till transport och till sist presenteras 
 åtgärder som handlar om konsumtion. Potential för åtgärderna att väsentligt 
påverka uppfyllandet av miljömålen diskuteras. I rapporten lämnas förslag 
till hur policypaket kan utarbetas för att IKT ska bidra till miljömålen. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen8Summary
ICT (information and communication technologies) have the potential to 
impact environmental targets in a very positive or a negative manner. This 
depends mostly on the context in which these technologies develop and are 
implemented. Therefore, the use of ICT should not be considered as an end in 
itself, but rather as a possible tool for achieving environmental goals. In other 
words, the development of ICT should be goal-oriented, and the environ-
mental objectives should guide decisions about ICT and policy measures.
The report includes a list of ICT measures related to production (of goods, 
food and buildings), to the energy system and to consumption. The potential 
of these measures to significantly affect the fulfillment of environ mental goals 
is discussed. Finally, the report includes proposals on how policy packages 
could be prepared so that ICT can contribute to the environmental goals. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen91 Bakgrund
1.1 Problemets omfattning
Sveriges miljöpolitik är baserad på ett huvudmål, Generationsmålet, som 
syftar till att ”till nästa generation lämna över ett samhälle där de stora 
miljö problemen är lösta, utan att orsaka ökade miljö- och hälsoproblem 
utanför Sveriges gränser.”. Generationsmålet är uppdelat i 16 miljökvalitets-
mål med relevanta indikatorer (Tabell 1). Årets uppföljning visade dock att 
bara ett mål kommer att nås om vi fortsätter med nuvarande åtgärder, och ett 
mål kommer att nås delvis1. Dessutom visar IPCCs senaste rapport ”Global 
Warming of 1.5°C”2 att det kommer kräva ytterst ambitiösa förändringar 
för att nå klimatmålet. Generationsmålet kräver därför mycket ambitiösa 
 åtgärder.
Tabell 1. Sveriges miljömål och deras uppföljning år 2018.
Mål Kommer målet att  
nås till 2020?Blir läget bättre  
eller sämre?
Begränsad klimatpåverkan NEJ SÄMRE
Frisk luft NEJ BÄTTRE
Bara naturlig försurning NEJ BÄTTRE
Giftfri miljö NEJ LIKA BRA
Skyddande ozonskikt JA LIKA BRA
Säker strålmiljö DELVIS LIKA BRA
Ingen övergödning NEJ LIKA BRA
Levande sjöar och vattendrag NEJ LIKA BRA
Grundvatten av god kvalitet NEJ LIKA BRA
Hav i balans samt levande kust och skärgård NEJ LIKA BRA
Myllrande våtmarker NEJ SÄMRE
Levande skogar NEJ LIKA BRA
Ett rikt odlingslandskap NEJ SÄMRE
Storslagen fjällmiljö NEJ SÄMRE
God bebyggd miljö NEJ LIKA BRA
Ett rikt växt- och djurliv NEJ SÄMRE
IKT, informations- och kommunikationsteknik, kan betraktas som ett möjligt 
verktyg för att nå miljömålen3. IKT är sällan lösningen till miljö problem, men 
teknik kan möjliggöra innovativa lösningar. Digitalisering4 är inte ett mål i sig, 
utan är ett koncept som innehåller många olika verktyg, vars påverkan beror 
på det politiska och kulturella sammanhanget. Det är därför mycket svårt att 
uppskatta kvantitativt hur digitalisering kan påverka miljö indikatorer. Sådana 
1 http://sverigesmiljomal.se/arlig-uppfoljning-2018/
2 http://www.ipcc.ch/report/sr15/
3 Digitaliseringskommissionen. (2016). För digitalisering i tiden.
4 I denna rapport används huvudsakligen beteckningen ”IKT” när vi diskuterar den digitala tekniken och 
vad den kan innebära för samhället och miljömålen. Emellanåt används även ”digitalisering”. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen10kvantitativa metastudier är osäkra, men vissa studier pekar på att IKT skulle 
kunna minska växthusgasutsläppen med 15–20%5. Dessa studier överväger 
dock inte negativ påverkan från IKT eller så kallade rekyleffekter, exempelvis 
när energieffektiviseringsåtgärder leder till ökad konsumtion eftersom det blir 
billigare att använda energieffektiva produkter. Å andra sidan är IKTs poten-
tial stor när det gäller mer övergripande samhällsförändringar eller framtida 
stora projekt. Flera stora IKT företag har lanserat miljörelaterade projekt, 
såsom Microsofts ”AI for Earth”6 (fokuserad för närvarande på jordbruk 
och miljödata för bevarande) och IBMs ”Smarter Planet”7 (fokuserad på 
elnät, byggnader, vägar, etc, inklusive både miljö- och ekonomiska problem).
1.2 Kontext
1.2.1 Digitalt Först
Den svenska regeringen har initierat ett ambitiöst projekt som kallas Digitalt 
Först, som syftar till att göra offentliga förvaltningar mer effektiva, enkla 
och öppna genom digitalisering. Förvaltningar och lokala och regionala 
myndigheter bör se till att nya digitala lösningar gynnar människor och före-
tag och att de främjar öppenhet och effektivitet i offentliga förvaltningar. 
Natur vårds verket har i detta sammanhang fått till uppgift att förbättra både 
mängden och kvaliteten på miljöinformation, och att göra den lättillgäng-
lig. Naturvårdsverket ska identifiera prioriteringar för användningen av IKT 
för miljöinformation samt möjligheter att samarbeta med andra privata och 
offentliga aktörer. Standarder för digitalt samarbete och kommunikation 
mellan aktörer ska då utvecklas och potentiella juridiska, ekonomiska och 
organisatoriska problem och möjligheter ska belysas. Potentialen att använda 
öppna data för att lösa miljöproblem ska utnyttjas och innovativa lösningar 
ska främjas. Andra offentliga förvaltningar har fått liknande uppgifter som 
exempelvis syftar till att öka tillväxt inom livsmedelssektorn genom digitali-
sering eller att göra planerings- och byggprocesser mer effektiva, öppna och 
transparenta.
1.2.2 Tidigare rapporten
Detta arbete bygger på slutsatserna i rapporten ”Digitalisering och hållbar 
konsumtion” (Naturvårdsverket rapport #6675, 2015). Den tidigare rap-
porten pekade på att både Sverige och EU har mål och agenda relaterade till 
5 Añón Higón, D., Gholami, R., & Shirazi, F. (2017). ICT and environmental sustainability: A global per -
spective. Telematics and Informatics, 34(4), 85–95. http://doi.org/10.1016/J.TELE.2017.01.001 
 Malmodin, J., & Bergmark, P. (2015). Exploring the effect of ICT solutions on GHG emissions in 2030. 
Third International Conference on ICT for Sustainability (ICT4S 2015), (EnviroInfo), 37–46.  
http://doi.org/10.2991/ict4s-env-15.2015.5. Malmodin, J., Bergmark, P., Lövehagen, N., Ercan, M., & 
Bondesson, A. (2014). Considerations for macro-level studies of ICT’s enabling potential. 2nd Internatio-
nal Conference on ICT for Sustainability 2014, (ICT4S), 179–188.
6 https://www.microsoft.com/en-us/aiforearth
7 https://www.ibm.com/smarterplanet NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen11framtida användning av IKT, men att dessa inte inkluderar miljömål. IKT 
utvecklas därför utan att ha som designmål att lösa miljöproblem. Därefter 
analyserades hur IKT kan bidra till en övergång till hållbar konsumtion. 
Huvud resultatet var en lista över dagliga aktiviteter där det finns möjlighet 
för IKT att avsevärt minska miljöpåverkan, samt relevanta IKT-åtgärder, 
deras potentiella effekter och risker, nyckelaktörer och policyförslag.
De aktiviteter som ingick i rapporten handlade om områden inom privat 
konsumtion som både har en betydande miljöpåverkan och för vilka intres-
santa IKT-lösningar existerar eller kan utvecklas inom en snar framtid:
• Bostäder, begränsad till uppvärmning och elanvändning.
• Konsumtion av varor, begränsad till kläder och IKT-apparater.
• Livsmedel, begränsad till matavfall och kostvanor.
• Resor, begränsad till pendling på landet.
Det finns många sätt som IKT kan påverka konsumtionsvanor. Den tidigare 
rapporten klassificerade IKT-åtgärder längs fyra möjliga typer av effekter:
• Ersätta produkter/resor/ytanvändning med en IT-tjänst
• Intensifiera användningen av produkter/ytor/transporter
• Öka effektiviteten hos olika system (minska avfall och energi-
användning)
• Informera konsumenterna
Den rapporten nämner även en femte effekt som handlar om mer över -
gripande och långsiktiga förändringar i samhället, såsom förändringar i 
vanor, kultur, planering, etc. Men sådana omstrukturerande effekter togs 
bara med i mindre omfattning i den tidigare rapporten.
1.3 Nuvarande rapportens innehåll
Den tidigare rapporten var begränsad till vissa områden av privat konsumtion 
som ansågs ha stor potential när det gällde att använda IKT för att minska 
miljöpåverkan. Denna rapport har en bredare ansats. Den försöker lista alla 
möjliga sätt att använda IKT för att nå miljömålen, och inkluderar område 
för privat konsumtion som inte var med i den från föregående rapporten (t.ex. 
hemautomatisering, flygresor och delning av apparater). Förutom konsum-
tionsrelaterade åtgärder inkluderas också IKT-åtgärder relaterade till produk-
tion och leverans av varor, värme och el.
Denna rapport går också in på en del generella policydiskussioner och för -
söker ge förslag till beslutsfattare om hur man kan tänka kring IKT och miljö-
mål. Detta kan ses som en fortsättning på den förra rapporten. Diskussionen 
inkluderar till exempel synergier och konflikter mellan åtgärder, problem som 
kan uppstå när IKT används storskaligt, vilka IKT-relaterade åtgärder som 
verkar vara särskilt effektiva och vilka som verkar ha bara låg påverkan, och  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen12hur beslutsfattare och planerare kan styra användningen av IKT för att lösa 
miljöproblem. När rapporten innehåller diskussioner om hur stor IKTs miljö-
påverkan (och särskilt klimatpåverkan) kan vara är dessa baserade på upp-
skattningar i litteraturen, dvs ingen nya beräkningar har gjorts inom ramen 
för detta projekt. Det bör noteras att sådana uppskattningar är mycket osäkra 
och kontextberoende, och används bara för att diskutera relevanta åtgärder. 
1.3.1 Rapportens struktur
Rapporten innehåller först en lista över IKT-åtgärder som har potential att 
väsentligt påverka uppfyllandet av miljömålen. IKT-åtgärder sorteras efter 
likhet: först presenteras alla åtgärder som tillämpas på produktionsskedet 
(för gods, mat och byggnader), sedan åtgärder relaterade till energisystem, 
sedan åtgärder relaterade till transport och till sist presenteras åtgärder som 
handlar om konsumtion. Med andra ord presenteras IKT-åtgärder enligt 
kolumnerna i figur 1.
Produktion Energisystem Transport Konsumtion
Gods
Resande
Boende
Mat
Figur 1. Rapportens struktur – kapitel 2 följer kolumnerna och kapitel 3 följer raderna.
Rapporten går sedan vidare med policyförslag, inklusive de viktigaste aspek-
terna som politikerna bör ta itu med för att utnyttja IKT: s potential och poten-
tiella policypaket, inklusive åtgärder för att minska miljöpåverkan inom gods, 
resande, boende och livsmedel. Detta avsnitt är organiserat längs raderna i 
figur 1. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen132 Digitalisering 
2.1 Produktion
2.1.1 Bättre design
2.1.1.1 MODULÄRA PRODUKTER OCH SERVICEEKONOMI
Vitvaror kan utformas på ett modulärt sätt, så att de har delar som enkelt 
kan ändras och anpassas. Den viktigaste fördelen med ett sådant system är 
möjligheten att ersätta en del av en produkt istället för att kasta bort hela 
produkten. Detta gäller särskilt för mobiler, surfplattor och datorer. De flesta 
mobiler är numera utformade så att det är omöjligt eller mycket svårt att 
byta ut en viss komponent. När t.ex. batteriet fungerar dåligt slänger man 
oftast hela mobilen. Ett undantag är företaget Fairphone8 som utvecklar 
modulära mobiler där enskilda komponenter enkelt kan köpas och bytas ut. 
Fairphone fokuserar på miljömässiga och sociala hållbarhetsaspekter genom 
att säkerställa att leverantörerna begränsar sin miljöpåverkan och behand-
lar medarbetarna på ett rättvist sätt. Dessutom kan konsumenterna få till-
gång till handledning om hur de enkelt kan reparera sin mobil. Ett par andra 
IT-företag har också utvecklat modulära mobiler. Google och LG gav upp 
sina projekt när de mötte tekniska problem och stora förluster. Lenovo har 
lanserat en modulär telefon (Moto Z) tillsammans med reservdelar9. Men 
problemet med dessa projekt är deras brist på fokus på hållbarhet. Fairphone 
fokuserar på reparerbarhet och integrerarexplicit hållbarhetsaspekter i sin 
produkt och i företagets DNA. Däremot är ett företag som Lenovo främst 
intresserade av att få konsumenterna att köpa så många moduler som möjligt 
för att göra vinst. Medan möjligheten att ersätta en underpresterande kom-
ponent skulle kunna minska kassering av apparater kan incitamentet att köpa 
nya onödiga moduler leda till ökad material- och energianvändning. Effekten 
av modulär design är därför starkt beroende av sammanhanget.
En ytterligare roll för IKT är att möjliggöra en tjänsteekonomi. Detta 
genom att möjliggöra ett system där företag och kunder betalar leverantörer 
för tillgång till en produkt istället för att köpa produkten. Till exempel skulle 
man kunna betala en månadsavgift för att hyra en dator från sin tillverkare, 
istället för att köpa en dator. När datorn inte fungerar skulle företaget hämta 
den för att reparera den, och tillhandahålla en liknande modell. Modulära 
apparater skulle fungera bra i ett sådant system, och det skulle kunna minska 
incitamentet att köpa nya moduler. Dessutom kan en tjänsteekonomi vara en 
lösning på planerat åldrande. Företagen har incitament att producera ganska 
kortlivade apparater, så att kunderna ständigt köper nya. I en tjänsteekonomi 
skulle företagen istället drivas för att producera robusta apparater, efter -
som de skulle bära kostnaderna för att ersätta trasiga produkter. IKT:s roll 
8 https://www.fairphone.com
9 https://www.cnet.com/news/google-lg-lenovo-modular-phones/ NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen14i en tjänsteekonomi är mestadels att möjliggöra en effektiv kommunikation 
mellan leverantörer och kunder via onlinetjänster. Dessutom kan multiplice-
ring av sensorer och anslutna apparater hjälpa företag att snabbt diagnosti-
sera och lösa kundernas problem. Om datorns hårddisk kraschar kan den till 
exempel automatiskt meddela företaget så att de ersätter den.
2.1.1.2 MODELLERINGSMJUKVAROR
IKT har länge använts i produktdesign. Modelleringsprogram används för vit-
varor, och datorstödd design (DSD) och byggnadsinformationsmodellering10 
(BIM) används av arkitekter. Huvudeffekten här är ökad produktivitet och 
effektivitet. Modelleringsprogram skulle också kunna integrera indikatorer 
för miljöpåverkan om detta prioriterades vid utvecklingen av modellerings-
programmen. Hittills har BIM fokuserat på data relaterad till byggtid, kost-
nader och hantering av lokaler. Redan dessa användnings områden kan leda 
till mer effektiv design, minskad material- och energi förbrukning och därmed 
minskad miljöpåverkan. BIM kan dock även tillhandahålla detaljerade 
material inventeringar som möjliggör LCA redan under designskedet. En sam-
mankoppling av dessa materialinventeringar med miljökonsekvensdata skulle 
kunna ge arkitekter möjlighet att förutse miljöpåverkan av byggnader och 
identifiera möjligheter att minska den. Dessutom kan modellerings program 
hjälpa designers med modellering som är nödvändig för hållbar design. 
Vitvaror måste vara robusta och energi effektiva. Byggnaderna måste ha opti-
mala värme- och ventilationsflöden, samt gott om naturligt ljus. Ventilation 
och naturligt ljus är särskilt kritiska i passiva hus, som vanligtvis är mycket 
välisolerade och har små fönster. Här kan BIM hjälpa designers att visuali-
sera luftflöden och naturligt ljus inuti byggnaden. 
2.1.2 Automatiserad produktion och effektivisering
2.1.2.1 INDUSTRI 4.0
IKT kan påverka hur effektivt varor och mat produceras. Begreppet Industri 
4.0, som introducerades i Tyskland 2011 för att beskriva en strategi för tyska 
industrins framtid, har blivit ett trendigt men tvetydigt koncept som omfattar 
en rad olika IKT-tillämpningar.
När det gäller tillverkning kan man använda cyber-fysiska system (CFS), 
dvs inbyggda datorer, sensorer och nätverk i kombination med fysiska pro-
cesser. Fysiska processer påverkar datorernas beräkningar, och resultaten av 
beräkningar styr maskiner och därmed de fysiska processerna. Den här typen 
av automatiserad återkopplingsslinga möjliggör mer exakt kontroll, bättre 
data och transparens samt effektivare processer.
En mer omfattande användning av sådan teknik är Smarta Fabriker11. 
Automation inom en fabrik är inget nytt, men en smart fabrik innebär att 
systemet är decentraliserat och datorer tar mer komplexa produktionsbeslut. 
10 https://www.designingbuildings.co.uk/wiki/Building_information_modelling_BIM
11 https://www2.deloitte.com/insights/us/en/focus/industry-4-0/smart-factory-connected-manufacturing.html NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen15Fabriken kan till och med kopplas samman horisontellt med liknande fabri-
ker och vertikalt med leverantörer. En smart fabrik är flexibel, anpassar sig 
till data som mottas i realtid, förutser efterfrågan, producerar och levererar 
automatiskt, och ger bättre data för beslutsfattare, till exempel om kvalitet. 
I pilotprojekt har man observerat betydande förbättringar av effektiviteten 
och färre defekter. Miljömässiga fördelar kan också uppnås om produktio-
nen är bättre anpassad till efterfrågan, vilket kan minska mängden kasserade 
produkter eller incitament att sälja så mycket som möjligt. Global integration 
och förutsägelse av efterfrågan kan också innebära att varor automatiskt pro-
duceras nära konsumenten, vilket kan minska utsläppen från transporter.
En särskilt trendig teknik i detta avseende är 3D-utskrifter. Förespråkare 
av 3D-utskrifter hävdar att de erbjuder miljömässiga fördelar jämfört med 
traditionella industriella processer, men dessa påståenden har inte bekräf-
tats, och nya studier pekar på att de kanske inte är berättigade. Det första 
påståendet är att 3D-utskrifter producerar mindre avfall. Detta gäller för 
hemmaskrivare som använder uppvärmda munstycken, men inte för bläck-
stråleskrivare och för industriella skrivare som använder pulverformiga eller 
smälta polymerer, eller pulverformig metall. Dessa lämnar en betydande 
mängd material i tryckformen. Vissa hävdar att 3D-utskrifter är mer energi-
effektivt. Energieffektiviteten beror helt på den teknik som används, men det 
bör noteras att många 3D-tekniker faktiskt använder mycket höga mängder 
energi samt högraffinerade material som också kräver energi att producera. 
Ett tredje påstående är att 3D-utskrifter ger möjlighet att skriva ut var och 
när det behövs och att det därmed kan minska produktions- och transport-
kostnader. Detta kan vara sant, men det beror helt på hur 3D-utskrifter 
kommer att integreras i samhället. Det finns en hög risk för slöseri ifall 
människor trycker onödiga prylar, eller trycker många lågkvalitativa och 
kortlivade saker hemma istället för att köpa högkvalitativa saker tillverkade 
av bättre verktyg och kunskaper. Å andra sidan, om 3D-skrivare används på 
ett mindre konsumtionsinriktat sätt, skulle människor kunna skapa objekt 
anpassade efter egna behov (och därmed vara mindre benägna att kasta bort 
sakerna) eller ersättningsdelar för trasiga varor (vilket skulle fungera särskilt 
bra med modulära varor). En generalisering av 3D-utskrifterer skulle därför 
kräva mycket noggrann uppföljning och vägledning, och kopplas samman 
med beteendeförändringar.
Även byggnader kan skrivas ut på 3D-skrivare med en stor ”skrivare” 
som sprutar in en betongliknande substans. Prototyper har byggts, och 
en sådan teknik (kallad ”count our crafting”12) hävdas ha betydligt lägre 
miljöpåverkan jämfört med traditionella byggmetoder, främst tack vare 
minskat material avfall. Ingen självständig studie kan dock bekräfta huru-
vida 3D-utskrifter för byggnader faktiskt kommer att leda till lägre miljö-
påverkan, eftersom dessa är framväxande teknologier.
12 http://contourcrafting.com/ NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen162.1.2.2 PRECISIONSJORDBRUK
Det går att utveckla tillämpningar som påminner om de smarta fabrikerna, 
även för livsmedelsproduktion, trots att kopplingarna mellan efterfrågan, 
leverantörer och bondgårdar av naturliga skäl är långsammare. För när -
varande är automatisering inom livsmedelssektorn ganska låg, men det finns 
stor potential att öka användningen av IKT. För grödor och boskap kan en 
rad tekniker under samlingsnamnet precisionsjordbruk användas för att öka 
effektiviteten, precis som CFS i fabriker. Dessa inkluderar användningen av 
sensorer för att optimerabevattning, pesticider och gödningsmedel; smarta 
automatiska bevattningssystem som vattnar växter automatiskt beroende på 
väder och fukt; fjärranalys av grödornas tillväxt och markkvalitet (t.ex. via 
satelliter); system för optimal drift av traktorer vid plantering, besprutning 
och skörd eller till och med helt automatiserade traktorer.
Ett exempel är FarmBeats-projektet13, som lanserats av Microsoft. Farm-
Beats använder marksensorer, drönare och ballonger för att samla in data, 
och synkroniseras och drivs av en AI-dator i bondens hus. Data  bearbetas 
i molnet med maskininlärning för att länka ihop sensordata, flygbilder och 
avkastningsprognoser. En karta med illustrationer och råd skickas sedan till 
bonden. I mindre skala möjliggör appar som MachineryGuide14 att traktor -
chauffören planerar sin rutt optimalt, och erbjuder jordbrukare data om 
deras praxis.
2.1.2.3 URBAN MATPRODUKTION
IKT kan också möjliggöra en radikal förändring av jordbruket, i form av 
urban matproduktion. De potentiella fördelarna är en minskning av trans-
porten till konsumenten, ökad resiliens och möjligheten att använda produk-
tionstekniker som är mer resurs- och energieffektiva.
Det svenska företaget Plantagon15 har byggt en vertikal gård i Linköping, 
samt projekt i en rad andra länder, och bygger nu underjordiska gårdar i 
tomma lokaler i Stockholm. Tornet i Linköping bygger på principerna om 
industriell symbios: det värms upp med spillvärme från en närliggande fabrik, 
använder restvärme och koldioxid från en biogasanläggning, och skickar sitt 
organiska avfall till biogasverket. Det utnyttjar också IKT, särskilt i form av 
automatiserade processer. Växter planteras med hjälp av robotar och transpor -
teras runt på ett löpande band för att optimera tillgången till solljus. Växterna 
vattnas genom att fylla brickorna med en minimal mängd vatten. Oanvänt 
vatten dräneras automatiskt, filtreras och återanvänds. Ventilationen är auto-
matiserad och koldioxid producerad av anställda skickas till växterna, medan 
syre som produceras av växterna skickas till kontorsdelen av byggnaden. 
Plantagon hävdar en 99% minskning av vatten användningen jämfört med 
traditionellt jordbruk. Den kommersiella ledaren inom vertikala jordbruk är 
13 https://www.microsoft.com/en-us/aiforearth/farmbeats.aspx
14 http://machineryguideapp.com/en
15 www.plantagon.com NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen17Aerofarms16, som använder en teknik som kallas aeroponics. Växter planteras 
inte i mark, utan deras rötter vattnas automatiskt av en dimma som innehåller 
näringsämnen, vatten och syre. Aerofarms använder 5% av den mängd vatten 
som behövs i traditionella jordbruket. Belysningen styrs också noggrant och 
anpassas till varje växt. Utöver automation används IKT också i stor utsträck-
ning för att samla in och analysera en stor mängd data för övervakning av 
näringsämnen och tillväxt, och för att styra inomhus miljön. I Singapore har 
företaget Sky Greens17 också utvecklat vertikala gårdar med 6–9 meter långa 
A-formade torn där växterna långsamt roterar för att få jämn och tillräcklig 
tillgång till ljus och vatten. Användningen av IKT vid Sky Greens verkar vara 
mindre om fattande, trots att de hävdar mycket hög effektivitet och mycket 
låg vatten- och energianvändning. IKT-användning i det sammanhanget kan 
leda till ökad energi användning, men också till högre effektivitet. Plantagons 
 strategi för energieffektivitet är att använda spillvärme från andra  fabriker 
och / eller skicka spillvärme för att värma kontors byggnader. Sky Greens 
verkar ha ännu lägre energianvändning men det är svårt att jämföra effektivi-
teten av dessa lösningar eftersom det inte finns information om avkastning och 
 kvalitet, och eftersom all information är företagens egna uppskattningar och 
inte tredjepartsbedömningar.
Likheter mellan vertikala gårdar och CFS i fabriker är att IKT möjliggör 
automatiserade processer, omfattande datainsamling och analyser med auto-
matisk återkoppling, och att detta möjliggör mycket högre effektivitet.
Det bör noteras att urban matproduktion inte är begränsad till vertikala 
gårdar. Människor kan odla mat i trädgårdar (kolonilott) eller på hustak. Det 
finns dock ingen särskild användning av IKT i detta avseende, förutom online-
tjänster för att informera och utbilda potentiella trädgårdsmästare och under -
lätta tillgången till trädgårdar.
I både tillverkning och jordbruk kan IKT göra det möjligt för anställda 
att få tillgång till bättre data och göra optimala beslut. Men man kan få ännu 
större nytta genom att integrera mer data i hela försörjningskedjan.
2.1.3 Bättre datainsamling och kommunikation i försörjningskedjan
2.1.3.1 TILLGÄNGLIGHET AV DATA FÖR 
 MILJÖKONSEKVENSBEDÖMNINGAR
Miljökonsekvensbedömningar som livscykelanalyser (LCA) har ofta problem 
med tillgång till data. Ofta måste man förlita sig på standardvärden om miljö-
påverkan av olika material eller antaganden om hur produkterna kommer att 
användas eller kasseras. Resultatet är ibland mycket  osäkert och det kan bli 
svårt att hitta de viktigaste möjligheterna att minska miljöpåverkan. Dessutom 
är möjligheterna att följa upp bedömningar från designskedet mot posthoc-
bedömningar med hjälp av aktuell data för tillverknings-, användnings- och 
bortskaffningsskede begränsade.
16 https://aerofarms.com
17 https://www.skygreens.com NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen18IKT erbjuder möjligheter att avsevärt förbättra LCAs exakthet, validitet 
och enkelhet. Anslutna varor, som bildar det så kallade sakernas internet, 
kommer att generera en stor mängd data. Detta inkluderar automatisk 
insamling av data om material- och energiflöden i realtid. Sådan data kan 
vara relativt lätt att samla, kommunicera och använda i bedömningar. Data 
skulle också vara tillgängliga för alla skeden i livscykeln och erbjuda ökad 
spårbarhet. Databaser och metoder för LCA bör vara robusta, lättillgängliga 
och öppna. Olika aktörer jobbar med dessa problem: BONSAI18 är en orga-
nisation som syftar till att skapa öppna databaser för miljöinformation, och 
Ocelot19 är ett projekt som använder dokumentation och algoritmer för att 
testa robusthet på LCA metoder.
Samtidigt bör det noteras att miljöbedömningar av IKT-produkter kan bli 
svårare. Bedömning av produktionens påverkan i en decentraliserad smart 
fabrik, eller påverkan av att använda anslutna vitvaror vars data behandlas 
i servrar över hela världen, blir ingen lätt uppgift. Därför är det viktigt att 
datainsamling i smarta fabriker och servrar är utformad för att underlätta 
miljöbedömningar från början.
2.1.3.2 BÄTTRE DATA FÖR MILJÖVÅRD, POLICY OCH PLANERING
Det finns också möjligheter att använda IKT för att analysera miljöfrågor 
och ge stöd och information till beslutsfattare. Exempelvis tillhandahåller 
Europeiska miljöbyrån interaktiva kartor för att visualisera data om t.ex. luft- 
och vattenkvalitet, tungmetaller i vatten eller skyddade områden20. Microsoft 
samarbetar med Esri i Land Cover Mapping-projektet21, där de använder kart-
läggningsprogram och AI-teknik för att skapa kartor med mycket hög upplös-
ning för miljövård. Dessutom har Microsoft Premonition-projektet22 där man 
att övervakar, räknar och lokaliserar hotade djur. Smarta fällor fångar och 
sorterar automatiskt ett antal insekter som matas med djurens blod, såsom 
myggor. Dessa insekter skickas till laboratorier, blodet extraheras och DNA 
sekvenseras. Data bearbetas sedan i molnet för att beräkna indikatorer för 
biologisk mångfald, inklusive populationstätheten för de djur som insekterna 
matas med.
2.1.3.3 OPTIMERING AV FÖRSÖRJNINGSKEDJAN
Dessutom kommer det att finnas en möjlighet för bättre tillgänglighet av 
data för andra aktörer i försörjningskedjan, såsom transportörer, butiker 
och avfallshanterare. De kan använda relevant information för att se till att 
ingen resurs slösas bort och att transport, energianvändning och avfall mini-
meras. Sådana IKT-applikationer kan till exempel användas för att optimera 
18 https://bonsai.uno/
19 https://ocelot.space/
20 https://www.eea.europa.eu/data-and-maps/explore-interactive-maps#c0=5&c5=sustainability-
transitions&b_start=0
21 https://www.microsoft.com/en-us/aiforearth/land-cover-mapping.aspx
22 https://www.microsoft.com/en-us/aiforearth/project-premonition.aspx NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen19 placeringen av fabriker eller placeringen av en bondes försäljnigsställe. Ett 
exempel på verktyg för optimering av försörjningskedjan är Source map23, 
som samlar in, analyserar och visualiserar information om försörjningsked-
jan, vilket gör det lättare att optimera. Higg Facility Environmental Module24 
är en plattform som bygger på Sourcemap, och bedömer och kommunicerar 
hållbarhetsprestanda. Programvaran har också använts av en stor godis-
producent för att kartlägga, övervaka och kommunicera med små kakao-
producenter i Elfenbenskusten. Bättre informationstillgänglighet kan också 
förbättra återvinning om den exakta sammansättningen av produkter kan 
kommuniceras på ett enkelt sätt.
2.2 Energisystem
2.2.1 Hemautomatisering
Byggnadsenergihanteringssystem (Building Energy Management Systems, 
BEMS) är system som automatiskt övervakar och reglerar värme, ventila-
tion och elanvändning. När det gäller el kan oanvända apparater stängas av 
 automatiskt. De kan också programmeras för att undvika elanvändning när 
elefter frågan är mycket hög (ett system som kallas Automatiserad Respons 
till Efterfrågan) och / eller starta automatiskt när elefterfrågan är låg för 
att undvika ökad efterfrågan och dra nytta av lägre priser. När det gäller 
uppvärmning kan temperaturen minskas automatiskt under natten eller i 
oanvända rum. I båda fallen möjliggör vissa tekniker att användaren kan 
fjärrstyra värme eller apparater via en smartphone. Energianvändning kan 
minskas med några procent med dessa tjänster. 
Automatisering och sakernas internet genererar en stor mängd data som 
ständigt behöver bearbetas i servrar. Därmed finns det en direkt rekyleffekt i 
form av en ökning av elanvändningen från servrar. Det är svårt att bedöma 
effekten av servrarnas elanvändning i miljökonsekvensbedömningar, efter -
som servrarna kan ligga i vilket land som helst och miljöpåverkans storlek 
är starkt beroende av om servrarna använder el som produceras med fossila 
bränslen eller förnybara källor.
2.2.2 Spillvärme från servrar
En annan lösning är att använda spillvärmen från servrar när de bearbetar 
data25. Spillvärme kan användas i fjärrvärmesystem: Stockholm har startat 
ett initiativ i oktober 2017 för att försörja 10% av husen med spillvärme 
från datacenter. På samma sätt används ett IBM datacenter i Schweiz för att 
23 http://www.sourcemap.com/
24 http://www.sourcemap.com/blog/2018/1/1/two-thousand-factories-have-already-registered-for-the-
sourcemap-powered-higgorg
25 Wahlroos, M., Pärssinen, M., Manner, J., & Syri, S. (2017). Utilizing data center waste heat in district 
heating – Impacts on energy efficiency and prospects for low-temperature district heating networks. 
Energy. http://doi.org/10.1016/j.energy.2017.08.078 
See also: https://www.datacenterknowledge.com/data-centers-that-recycle-waste-heat NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen20värma en simbassäng, ett datacenter från Apple försörjer Viborg i Danmark 
med fjärrvärme, och Yandex och Academica datacenter i Finland används för 
att värma ca 500–1000 bostäder. Det här är en intressant lösning för Sverige 
med hänsyn till fjärrvärmens vikt i värmeförsörjning. När byggnader inte är 
anslutna till fjärrvärmenätverket kan små servrar teoretiskt installeras direkt 
i hus. Det nederländska företaget Nerdalize26 erbjuder ”elementservrar” som 
installeras i hus och försörjer husen med värme gratis. 
2.2.3 Smarta elnät och lokal elproduktion
Att producera el med låg klimatpåverkan är en förutsättning för att nå 
klimatmål. Förnybara elkällor såsom solceller och vindkraft blir sanno-
likt en betydande del av den svenska elmixen i framtiden. Problemet med 
dessa tekniker är att de är intermittenta: de producerar inte alltid el när den 
behövs mest. En möjlig lösning är att lagra överflödig el för att använda den 
när belastningen på elnätet är som högst. Idag görs detta genom att pumpa 
vatten i vattenkraftreservoarer, men denna lösning kan inte användas i så 
mycket större utsträckning. En annan lösning är att använda el för att produ-
cera vätgas från vatten. Vätgas kan injiceras i gasförsörjningen, men detta är 
för närvarande möjligt endast i mycket begränsad utsträckning. Ytterligare 
en möjlig lösning är att omvandla väte till metan, men det är för närvarande 
inte lönsamt. Väte kan också producera el i batterier genom att omvandlas 
tillbaka till vatten. Energiförlusterna är dock enorma: mer än två tredjedelar 
av energin förloras vid omvandling från el till väte och tillbaka till el.
Om lagring av el är problematisk kan man istället se till att el produceras 
när (och helst där) det behövs. Här kan IKT spela en roll genom att möjlig-
göra infrastrukturer för smarta elnät. Genom att övervaka och kommunicera 
data om elproduktion i varje kraftverk och elanvändning i realtid kan produ-
center hitta optimala kunder, och konsumenter hitta optimala leverantörer. 
Det finns en EU-strategi för att bättre ansluta elnät mellan olika länder på 
lång sikt. Smarta elnät kan dessutom minska efterfrågan under spetstimmar, 
då produktionen kräver mycket förorenande och dyra kraftverk. Till exem-
pel kan vissa apparater eller fabriker stängas av automatiskt under en kort 
tid under spetstimmar, så att man hinner sätta i gång långsammare kraftverk. 
Genom att samla in och analysera en stor mängd data kan elefter frågan också 
förutsägas mer exakt, så att kraftverken är förberedda redan när belastningen 
på nätet börjar nå sitt maximum. Apparater såsom diskmaskiner eller tvätt-
maskiner kan även programmeras för att fungera under perioder med låg 
efterfrågan, till exempel under natten. Smarta elnät möjliggör också dyna-
misk prissättning, där elpriset beror på efterfrågan, vilket gör det värt att 
undvika elanvändning under spetstimmar. Alla dessa lösningar bidrar till att 
platta ut elefterfråganskurvan och matcha den med elproduktionen.
26 https://www.nerdalize.com/ NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen21Ett annat sätt IKT kan främja lokal förnybar elproduktion kan vara att 
ge användarna större kontroll över deras elförsörjning och underlätta 
peer-to-peer-transaktioner. Detta kan möjliggöras med blockchain-teknik. 
Blockchain är infrastrukturen på vilken kryptovalutor såsom Bitcoin byggs. 
Den fungerar som en delad huvudbok för att hålla reda på transaktioner. 
Nya transaktioner grupperas i ett block som läggs till i blockkedjan. Varje 
block är krypterat baserat på innehållet i föregående block. Det betyder att 
en blockkedja kan vara samtidigt offentlig och mycket säker, eftersom en 
förändring i något block kommer att upptäckas av alla deltagare. Det finns 
många möjliga tillämpningar, men den som är särskilt intressant i energiom-
rådet är möjligheten för säkra peer-to-peer-transaktioner. Energitransaktioner 
beror för närvarande av ett antal institutioner och lagar, som ibland är oför -
enliga mellan länder och komplicerade. Peer-to-peer-transaktioner är då 
omöjliga: lokala elproducenter säljer el till nationella elleverantören, och 
kunder köper sin el från samma leverantör. Smarta avtal baserade på block-
chain-teknik kan istället låta enskilda producenter sälja direkt till enskilda 
konsumenter. Smarta avtal utförs automatiskt: när producenten och kon-
sumenten har kommit överens om villkoren sker utbytet automatiskt och 
säkert. En konsument kan bestämma att hen vill köpa el från en viss källa, 
till exempel ”bara köpa sol och vindkraft”. Kraven från konsumenter och 
erbjudanden från producenter kan matchas, och en lokal energimarknad 
skapas. Vad som faktiskt utbyts på denna marknad är ”bevis på elproduk-
tion”. Producenten får en ”pollett” för varje MWh den producerar, som 
sedan säljs på den lokala marknaden. Kunden kommer att få 1 MWh från 
elnätet för varje pollett de köper, men de kommer inte nödvändigtvis att få 
fysiska elektroner från pollettens säljare vid inköpstillfället. Det betyder bara 
att producenterna i genomsnitt får rätt pris för elen de producerar på det 
lokala nätet, och användarna kan välja att stödja vissa producenter.
Fördelen för konsumenterna är anpassning och öppenhet i deras elför -
sörjning. I nuläget kan en konsument köpa från leverantörer med ”gröna 
energicertifikat”, men dessa leverantörer kommer fortfarande att köra fossila 
kraftverk under spetstimmar. Med smarta mätare och kontrakt skulle denna 
konsument kunna bestämma att vissa apparater automatiskt stängs av om 
de inte kan köpa polletter från förnybara producenter, så att de inte stödjer 
fossila kraftverk. Dessutom är blockkedjor mycket säkra och ger användarna 
kontroll över sina transaktioner.
Det finns flera fördelar för producenterna. Den första är öppenhet och 
enkel redovisning. Den andra är möjligheten att sälja på en lokal marknad 
till ett pris som är anpassat till lokal efterfrågan. Med hjälp av kryptovalutor 
kan producenterna också samla in pengar för att investera i mer produktion 
av förnybar energi. De skulle till exempel kunna sälja polletter redan innan 
kraftverket är färdigbyggt, för att finansiera installationen. En ytterligare 
fördel är att data skulle vara tillgängliga på en offentlig huvudbok, vilket 
skulle göra datainsamling om energianvändning och produktion mycket 
 enklare. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen22Företaget LO3 energy27 driver nu ett pilotprojekt som heter Brooklyn 
Microgrid, där några byggnader med solceller säljer el till andra byggnader 
i en lokal blockchain-baserad peer-to-peer-marknad. Deras system, kallat 
Exergy28, är en blockchain byggd speciellt för fysiska begränsningarna i 
 elnätet. Utmaningen för en storskalig användning verkar vara antalet trans-
aktioner som kan utföras varje sekund. Det här är en helt ny applikation, 
och de potentiella fördelarna och utmaningarna är svåra att förutsäga.
Ett annat initiativ är SolarCoin29. Det möjliggör inte en lokal elmarknad, 
utan det fungerar precis som Bitcoin. Skillnaden är att sättet att få valuta inte 
är att utföra beräkningar, utan man måste producera el med PV-paneler. Det 
är bara ett belöningssystem för solkraftproducenter: visa ett bevis på att du 
producerar solenergi, så får du en viss mängd kryptovaluta gratis, som kan 
säljas på en global plattform.
2.3 Transport
2.3.1 Optimera transport
2.3.1.1 HITTA DEN BÄSTA RESVÄGEN
GPS används redan idag för att hjälpa förare att hitta den optimala resvägen 
(dvs den snabbaste, billigaste eller kortaste resvägen beroende på inställ-
ningar). Appar informerar nästan i realtid om trafikstockningar och stör -
ningar på resvägen. Bättre förutsägelse- och kommunikationsförmåga kan 
göra det möjligt för förare att undvika problem mer effektivt. Dessutom 
skulle sådana appar kunna integreras med appar som tillhandahåller infor -
mation och tidtabeller för kollektivtrafik. Att ge förare information om 
alternativ till bil när de planerar en resa skulle uppmuntra dem att byta till 
kollektivtrafik.
2.3.1.2 MINSKA TRANSPORTBEHOVET FÖR LEVERANS 
Flera åtgärder relaterade till produktion minskar transporterna genom att 
möjliggöra att varor produceras nära kunderna, eller att varor och byggnader 
produceras direkt på plats med 3D-utskrift. Andra IKT-åtgärder kan informera 
kunder om lokalt producerade varor och mat för att främja lokal konsumtion. 
Det skulle kunna minska transportbehovet för leverans. Dessutom kan lokal 
konsumtion öka förtroendet och medvetenheten om produktionens miljö-
påverkan, åtminstone inom livsmedelssektorn30.
E-handel är också ett potentiellt sätt att minska miljöpåverkan jämfört 
med traditionell detaljhandel, genom att lastbilar skulle kunna leverera varor 
27 https://lo3energy.com/
28 https://exergy.energy/wp-content/uploads/2017/12/EXERGY-ExecSumm-FINAL-1.pdf
29 https://solarcoin.org/
30 Svenfelt Å, Zapico JL (2016) Sustainable food systems with ICT? Proceedings of the 4th International 
Conference on ICT for Sustainability (ICT4S 2016). NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen23längs en optimerad väg istället för att varje kund kör till en affär. Storskaligt 
kan IKT erbjuda möjligheten att förutsäga efterfrågan och därmed utveckla 
just-in-time transporter ytterligare. Detta skulle kunna möjliggöra att varor 
transporteras med tåg och båt istället för flygplan.
Sådana potentiella fördelar måste dock utvärderas noga. Beroende på plat-
sen, leveranssystemet och antagandena har vissa studier visat att  e-handel skulle 
kunna sänka transportutsläppen avsevärt, medan andra visat att  traditionell 
detaljhandel har en lägre miljöpåverkan i täta stadsområden31. En bonde som 
levererar mat lokalt till kunder i en lastbil kan vara  ineffektiv, eftersom last-
bilar är särskilt miljöskadliga. För livsmedel står produktion i alla fall för en 
betydligt högre andel utsläpp av växthusgaser än transporter: det kan vara 
mindre miljöskadligt att köpa spanska tomater än svenska tomater, eftersom 
svenska tomater odlas i uppvärmda växthus. Gällande klimat påverkan från 
livsmedel är det mycket viktigare att minska kött konsumtion än att optimera 
hur livsmedel levereras. När det gäller 3D-tryckta varor måste råvaror trans-
porteras till produktionsplatsen. Den enda potentiella fördelen är att man 
undviker produktion av flera delar på olika ställe som måste transporteras 
och monteras, och istället utför hela produktionen på samma plats. I många 
fall kommer dock konsekvensen från själva produktionen att vara mycket högre 
än de potentiella besparingarna i transportutsläppen. Sammantaget kan IKT 
minska transportavstånden för vissa varor, men det är oklart om detta verk-
ligen har någon större påverkan på total resursanvändning.
2.3.2 Dela fordon
2.3.2.1 CAR SHARING, RIDE SHARING & RIDE SOURCING
IKT möjliggör nya sätt att använda bilar: bildelning, samåkning och ride-
sourcing. Bildelning betyder att flera hushåll delar på ett fordon. Bilen till-
handahålls ofta av ett tredjepartsföretag och bokas via en app, webbplats 
eller terminal. Ett sådant system kan fungera på olika sätt: ”Tur-och-retur-
bildelning” kräver att användaren lämnar tillbaka bilen på start punkten 
när de är färdiga, ”enkelriktad bildelning” tillåter att användaren lämnar 
bilen på ett annat ställe, och ”peer-to-peer bildelning” betyder att använda-
ren lånar fordon som ägs av andra privatpersoner. Bildelning kan minska 
både fordonsägande och bilkilometer och uppmuntrar människor att 
skrota gamla fordon för att istället använda mer moderna och effektiva 
fordon. Olika former av bildelning kan dock ge olika effekter. Effekterna 
av enkel riktad bildelning brukar vara lägre än tur och retur, eftersom det 
inte leder till mycket förändring av beteendet. Enkelriktad bildelning kan 
dock hjälpa med anslutning till kollektivtrafik och göra det enklare att åka 
till tåg stationen. Effekterna av peer-to-peer-bildelning varierar från fall till 
fall, men sådana metoder brukar inte uppmuntra människor att köpa mer 
bränsle effektiva bilar.
31 Svenfelt Å, Zapico JL (2016) Sustainable food systems with ICT? Proceedings of the 4th International 
Digitalisering och miljömålen24Samåkning, planerad eller ad hoc, betyder att flera personer reser i samma 
bil. Föraren ändrar knappt sin resväg för att ta passagerarna till deras desti-
nation, och får betalt för en del av resans kostnader. Appar och webbplatser 
matchar personer som vill resa till en destination med personer som kommer 
att köra nära destinationen. Ett populärt exempel är före taget BlaBlaCar32. 
Genom att fler personer åker i samma bil kan samåkning minska trängsel, 
bränsleförbrukning och föroreningar. Det kan dock också finnas en stark 
rekyleffekt genom att samåkning konkurrerar med kollektivtrafik (särskilt 
tåg) och genom att den kan locka till nya resor).
Ridesourcing definieras som en outsourcing-service till förare (professio-
nella eller ej). Här tillhandahåller förarna en tjänst som liknar en taxi: skill-
naden mot samåkning är att de inte delar en destination med passagerarna 
och bara kör för att få en intäkt. De vanligaste exemplen är Uber33 och Lyft34. 
IKT används för att underlätta tillgänglighet till denna tjänst. De potentiella 
fördelarna med ridesourcing är en marginellt högre beläggning för fordon 
och mer effektiva resvägar jämfört med traditionella taxibilar, samt en minsk-
ning av fordonsägandet. Effekterna är små, men tjänsten är väldigt populärt 
och kan därför ha en stor påverkan på samhällsnivå. Det finns dock också en 
risk för rekyleffekter. Ridesourcing kan både konkurrera med och komplet-
tera kollektivtrafik. Den sammanvägda miljöpåverkan av ett sådant system är 
osäker och beror på sammanhanget där det implementeras.
2.3.2.2 CYKELDELNING
Med cykeldelning kan användare låna eller hyra en cykel, vanligtvis från 
 stationer på gatan. Det är redan mycket populärt i många stora städer. Appar 
och webbplatser kan hjälpa användare att hitta närmaste cykelstationen eller 
hantera betalning och tillgång till hyrestjänsten. IKT möjliggör också teknik 
för cykelstationerna, eftersom de måste kunna upptäcka när en cykel parkeras, 
identifiera cykeln, hitta vem som hyrde den och hantera betalningar.
Ett cykeldelningssystem som använder IKT mer omfattande är system med 
”flytande” cyklar, som används till exempel i Washington DC och Beijing. 
Användaren kan då hitta närmaste cykel med en app, skanna en kod för att 
betala automatiskt, och lämna cykeln var som helst när de är klara. Detta gör 
systemet bekvämt och lättillgängligt. Sådana system har dock stora problem 
med vandalisering och med att användare lämnar cyklarna på oåtkomliga 
 ställen35.
32 https://www.blablacar.co.uk/
33 https://www.uber.com/sv/se/
34 https://www.lyft.com/
35 https://www.theguardian.com/politics/2017/nov/05/why-we-cant-have-nice-things-dockless-bikes-and-
the-tragedy-of-the-commons NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen252.3.3 Självkörande fordon
2.3.3.1 TREND
Självkörande bilar och lastbilar är fordon som kan köras genom att bara 
ange destinationen. De är ett mycket trendigt ämne inom IKT, med investe-
ringar från såväl stora IT-företag som från biltillverkare36. Utöver förbätt-
ringar när det gäller effektivitet och bekvämlighet kan en bred användning 
av sådana fordon leda till mer övergripande förändringar på samhällsnivå.
2.3.3.2 PÅVERKAN PÅ FORDONS TILLVERKNING OCH DRIFT
Självkörande fordon kan förändra hur bilar tillverkas och körs. Fördelarna 
med automatisering är att självkörande fordon fungerar i mer kontrollerade 
förhållanden än vanliga bilar. Om alla fordon automatiserades skulle till-
verkarna kunna utforma fordon för att fungera under mycket smalare för -
hållanden. Mindre aggressiva accelerationer, både på grund av motordesign 
och smidigare drift, skulle kunna minska energianvändningen. Självkörande 
fordon är dessutom en mycket lovande teknik när det gäller säkerhet. De 
flesta bilolyckor orsakas av mänskliga fel, och självkörande fordon kan rea-
gera och bromsa mycket snabbare än mänskliga förare. De direkta fördelarna 
är uppenbara: en minskning av trafikolyckor skulle leda till färre dödsfall 
och sjukhusvistelser. Om självkörande fordon faktiskt leder till färre olyckor 
skulle de även kunna byggas med lättare material (eftersom chassits håll-
fasthet blir mindre viktigt). Detta skulle minska energianvändning, men det 
kräver dock att regleringar ändras på lång sikt. På grund av kortare broms-
avstånd kan självkörande fordon dessutom köra mycket närmare varandra 
utan säkerhetsproblem. Detta skulle minska luftmotståndet när fordon (sär -
skilt lastbilar) följer varandra, en effekt som kallas platooning.
2.3.3.3 PÅVERKAN PÅ RESENÄRERS BETEENDE
Självkörande fordon kan medföra betydande förändringar när det gäller hur 
konsumenter beter sig i förhållande till bilar. Om självkörande fordon blev 
norm skulle konsumenter kunna äga färre bilar, och bilar skulle kunna betrak-
tas som en tjänst man bokar snarare än en vara man äger. Om bil ägandet 
minskar skulle parkeringsplatser på gatan och i garage i stor utsträck ning bli 
onödiga, eftersom de flesta bilar skulle cirkulera hela tiden. Detta skulle fri-
göra värdefullt utrymme i stadskärnor. Det finns dock inget direkt samband 
mellan självkörande bilar och minskat bilägande, utan effekten på bil ägandet 
av självkörande fordon kommer att bero av bland annat regelverk och kost-
nader för både bilarna och för alternativen.
En förändring av resebeteenden kan också förväntas, eftersom multi-
modal transport blir bekvämare. Till exempel kan folk hyra en självkörande 
bil för att komma till järnvägsstationen, åka tåg och sen ta ett självkörande 
fordon från stationen till slutdestinationen. Fordonets beläggning skulle 
36 https://www.cbinsights.com/research/autonomous-driverless-vehicles-corporations-list/ NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen26 troligen förbättras: om det fanns tillräckligt med självkörande fordon skulle 
resenärer kunna boka fordon anpassade till deras behov. Personer som reser 
ensamma kan till exempel boka mindre fordon. Samåkning kan också under -
lättas: grupper skulle enkelt kunna boka och dela en bil av lämplig storlek. 
Bilbeläggning kan bestämmas av en algoritm som försöker fylla bilar utan 
att öka restiden för mycket för andra resenärer.
Ett välutvecklat nätverk av självkörande fordon skulle säkert konkurrera 
med kollektivtrafik. Självkörande fordon kan förväntas ta resenärer från 
kollektiv trafik och konkurrera med tåg, vilket sannolikt skulle leda till ökad 
energianvändning. En rekyleffekt kan också förväntas: om resan med bil blir 
säkrare, billigare och bekvämare kommer människor sannolikt att resa mer. 
Potentiellt inducerade resor är faktiskt den viktigaste risken i förhållande till 
självkörande fordons miljöpåverkan. Självkörande fordon kan dock också 
ersätta korta flygresor. Till exempel kan en anställd på affärsresa åka ett 
självkörande fordon och sova eller arbeta medan bilen kör, i stället för att 
flyga.
2.3.3.4 UNDERLÄTTA UTVECKLINGEN AV ELBILAR
Självkörande fordon kan underlätta utvecklingen av elbilar eftersom de 
två teknikerna är mycket kompatibla. Elektriska självkörande fordon kan 
till exempel köra till en laddstation när de inte används. Eftersom lagring i 
 batterier medför energiförluster och självkörande bilar ökar mängden data 
som överförs och lagras, kan självkörande fordon leda till en betydande 
ökning av energibehovet, trots att smidig drift gör dem mer energieffektiva. 
Själv körande fordon kan dock hjälpa till med att lösa problemen med topp-
belastning och elproduktion med intermittenta energikällor. Självkörande 
fordon kan programmeras så att de laddas när elbehovet är lågt (till exempel 
på natten när det finns färre passagerare), vilket skulle släta ut efter fråge kurvan. 
Alternativa konstruktioner kan utvecklas, såsom elektrifierade vägar. 
2.3.3.5 PÅVERKAN PÅ VARUDISTRIBUTION OCH STADSPLANERING
Självkörande fordon kommer inte bara att påverka hur människor reser, utan 
även leverans av varor. System kan utvecklas där självkörande fordon hämtar 
varor samtidigt som de hämtar resenärer, och levererar dem på vägen för att 
optimera transporten. Självkörande fordon kan också leverera paket på natten 
när efterfrågan på persontransporter är minst. Sammantaget kan detta göra 
leverans av varor billigare och effektivare.
Självkörande fordon kommer också indirekt att påverka stadsplanering. 
Det minskade behovet av parkeringsplatser och garageutrymme kommer att 
frigöra utrymme som kan användas t.ex. för bostäder. Bekvämare leverans 
av varor kommer möjligtvis att leda till nedläggningen av butiker, vilket kan 
frigöra mer utrymme. Eftersom självkörande fordon kan drivas mer effektivt, 
med högre beläggning och närmare varandra, kan trängseln minska. Behovet 
av nya vägar och underhåll av befintliga vägar kan därmed också minska. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen272.3.3.6 SOCIAL HÅLLBARHET
Slutligen kan självkörande fordon få omfattande sociala konsekvenser. Vissa 
kan vara positiva: självkörande fordon kan göra det möjligt för funktions-
hindrade och äldre att resa tryggt på egen hand och förbättra deras själv-
ständighet och valfrihet. Å andra sidan kommer självkörande fordon att 
samla mycket makt hos några privata aktörer. Endast stora multinationella 
företag kommer troligtvis att driva självkörande fordonssystem. Företagen 
kommer att samla en enorm mängd data om människors livsstil: inte bara 
deras position, utan också deras destination, vanor och vem de reser med. 
Det kommer bli allt svårare för medborgarna att välja bort det här systemet, 
eftersom icke-automatiserade bilar gradvis avvecklas, vilket ger företagen 
mycket makt över medborgarnas liv. Slutligen kan automatiseringen leda till 
effekter på arbetsliv och lokala tjänster som är mycket svåra att överblicka.
2.3.4 Rekyleffekten
Minskningen av växthusgasutsläpp som kan komma om IKT minskar 
 res behovet riskerar att utraderas av ökat fritidsresande (när resenärer får 
mer tid och pengar), längre resor (orsakad av glesare städer och möjlig-
heten för distansarbetare att leva längre bort från deras arbetsplats) och 
latent efter frågan hos personer som inte använde bilen på grund av trängsel 
men kan göra det om trängseln minskar. Det finns också en möjlighet att 
monetära  besparingar skulle användas för andra miljöskadliga aktiviteter. 
Netto effekten av att använda IKT för att minska resandet är därför starkt 
 beroende av det sammanhang där en sådan åtgärd införs.
2.4 Konsumtion
2.4.1 Nudging
2.4.1.1 DEFINITION
Nudging är incitament och åtgärder som påverkar människors beteende och 
främjar ett önskat resultat, utan att göra det svårare att välja ett annat alterna-
tiv. En kärnidé bakom nudging är att människor regelbundet fattar beslut som 
de ångrar senare eller som inte passar deras egna preferenser. Tanken är därför 
att hjälpa människor att bete sig på ett sätt som motsvarar deras värderingar. 
Att lägga frukt på synliga, lättillgängliga ställen i ögonhöjd i butiker och godis 
i ett avlägset hörn uppmuntrar till exempel människor att köpa mer frukt och 
mindre godis, utan att göra det mycket svårare att köpa godis för människor 
som verkligen vill. De flesta människor anser nog att det skulle vara bättre för 
dem att äta mindre godis och mer frukt. Därför skulle den här åtgärden hjälpa 
dem att bete sig bättre, enligt deras egna kriterier.
Nudging är ett trendigt ämne. Två av de mest framträdande förespråkare, 
Cass Sunstein och Richard Thaler, var anställda i Obama-administrationen 
och tilldelade Sveriges Riksbanks pris i ekonomisk vetenskap till Alfred Nobels  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen28minne 2017. Nudging nämndes också i Digitaliseringskommissionens rap-
port37 som ett sätt på vilket IKT potentiellt kunde användas för att minska 
miljöpåverkan från konsumtion, och var fokus i en tidigare rapport för Natur -
vårds verket38. Nudging är lämpligt i situationer där människor har svårt med 
självkontrollen (det kan till exempel vara fördelaktigt och roligt att träna, men 
titta på TV är mer frestande) eller när de står inför beslut situationer som är 
ovanliga, komplexa eller där ger otillräcklig återkoppling gällande konsekven-
serna av olika beslut.
Nudging arbetar mestadels i två dimensioner: ge relevant information, vid 
rätt tillfälle och på rätt sätt; eller göra önskvärda val lättare och oönskade val 
mindre frestande. Påverkan varierar beroende på den aktuella verksamheten. 
Många diskussioner kring nudging handlar till exempel om energi besparingar 
och uppnår endast marginella förbättringar, men de är ändå intressanta tack 
vare deras enkelhet och låga kostnader.
2.4.1.2 HUR OCH NÄR INFORMATION KOMMUNICERAS
IKT kan påverka människors beteende genom att kommunicera relevant 
information, men detta kräver två förutsättningar: man måste samla relevant 
och standardiserad information, och man måste kommunicera den på ett 
 nyttigt och påtagligt sätt. 
IKT kan förbättra och automatisera datainsamling i realtid för anslutna 
apparater betydligt. Även för vanliga varor kan IKT göra det enklare att 
samla in, använda och kommunicera miljödata. Eaternity39 är till exempel en 
webbplats där restauranger enkelt kan beräkna hälso- och miljöpåverkan av 
olika recept, samt kommunicera dem till gästerna. Relevant information blir 
lättillgänglig både för restauranger och gäster, så att de kan göra mer informe-
rade val. IKT-baserad kommunikation av miljöinformation kan generaliseras 
för de flesta produkter. RFID-märke används redan av butikerna för att han-
tera logistik och lagring av produkter. Liknande åtgärder kan utvecklas för att 
kommunicera miljödata till konsumenter via QR-koder eller liknande koder 
som kan läsas med en smartphone. IKT bidrar också till att informera kunden 
om själva producenten. IKT underlättar lokalt förankrat jordbruk, där lokala 
producenter levererar sina produkter direkt till kunder. Webbplatser kan 
göra sådana system mer synliga och transparenta och hjälpa till att rekrytera 
kunder som på den svenska webbplatsen Gårdsnära40, som inkluderar en sök-
motor för att hitta lokala gårdar, trädgårdar och livsmedelsproducenter.
För att denna information ska kunna påverka konsumenternas beteende 
finns det dock ytterligare en viktig fråga: hur och när informationen kommu-
niceras. Informationen måste meddelas vid rätt tillfälle och på rätt sätt för att 
37 Digitaliseringskommissionen (2016). För digitalisering i tiden. https://www.regeringen.se/4af25c/
contentassets/f7d07b214e2c459eb5757cea206e6701/sou-2016_89_webb.pdf
38 http://www.naturvardsverket.se/Documents/publikationer6400/978-91-620-6643-7.pdf?pid=14232
39 www.eaternity.org
40 https://www.gardsnara.se NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen29lösa ett visst problem. Här är några vanliga fördomar relaterade till informa-
tion, och hur de kan hanteras med nudging:
• Tillgänglighet, åtkomlighet och tydlighet: Vi lägger större vikt vid hän-
delser som vi lätt kan tänka på eftersom en liknande viktig händelse 
inträffade nyligen (mer tillgänglig), händelser som relaterar till vår per -
sonliga erfarenhet (mer åtkomlig) och händelser som vi aktivt påminns 
om (tydligare). Detta är ett av de vanligaste sätten att använda IKT för 
att påverka beteendet. En vanlig nudging relaterad till tydlighet är smart 
mätning av hushållens energianvändning i kombination med direkt åter -
koppling, t.ex. på en skärm i vardagsrummet eller en app. Användaren 
påminns aktivt om hur mycket energi de använder, och blir därför mer 
försiktig. Effekterna av sådan nudging minskar dock ofta efter några 
månader, eftersom folk slutar uppmärksamma påminnelser när de bli-
vit vana vid dem: informationen blir sålunda mindre tydlig. Studier har 
visat att människor gör mer ambitiösa förändringar i sin energianvänd-
ning när de meddelas att deras vänner och grannar använder mindre 
energi än dem (eftersom denna feedback är mer åtkomlig). Liknande 
IKT-baserad nudging kan användas i andra sektorer. EcoPanel41 är till 
exempel ett visualiseringsverktyg som tydligt visar användarens vanor 
i samband med dagligvaruhandel och inköp av ekologiska produkter. 
Syftet är att poängtera praxis som upprätthålls rutinmässigt istället för 
godvilligt, så att användaren aktivt kan reflektera över sina vanor och se 
vad de skulle vilja förändra. Konsumenter kan då aktivt välja att ändra 
sina vanor. Liknande verktyg har utvecklats för att hjälpa människor att 
visualisera hur mycket avfall de producerar. Appar och webbläsarplugin 
är ett enkelt sätt att göra relevant information tydligare vid rätt tillfälle. 
Exempelvis är Foodprint en plugin som visar kolavtrycket av recept på 
stora receptplatser42. Anslutna köksapparater kan också hantera livs-
medelslistor och meddela användaren om en produkt håller på att gå ut.
• Konformitet och socialt tryck: Vi brukar göra som andra gör, eftersom 
vi antar att de vet hur man bör bete sig, och eftersom vi bryr oss om 
deras åsikt om oss. En möjlig nudging är att peka på vad ”de flesta” eller 
inflytelse rika människor gör, t.ex. ”92% av invånare i Stockholm sorte-
rar sitt avfall”. Man brukar återvinna mer när man är övertygad om att 
alla andra återvinner. Men motsatsen är också sant: när man ser att man 
gör bättre än genomsnittet brukar man anstränga sig mindre!
• Motvilja mot förlust: Vi lägger större vikt vid någonting när vi för lorar 
det än när vi får det. Oftast reagerar folk mer på en ny skatt än vid ett 
motsvarande bidrag. Detta kan kombineras med nudging om tydlighet. 
41 Bohne U., Zapico JL, & Katzeff C. (2015). The EcoPanel: designing for reflection on greener grocery 
shopping practices. Proceedings of Enviroinfo and ICT for Sustainability 2015, 22, 221–228.  
http://doi.org/10.2991/ict4s-env-15.2015.26
42 Svenfelt Å, Zapico JL (2016) Sustainable food systems with ICT? Proceedings of the 4th International 
Digitalisering och miljömålen30Genom att betona dolda kostnader relaterade till oönskade beteenden, 
såsom hur mycket bilförsäkringar kostar eller hur mycket tid och pengar 
som slösas bort på flygplatser utöver priset på en flygbiljett, kan dessa 
beteenden bli mindre frestande. Ett relaterat koncept är inramning: det 
subjektiva värdet av något beror på hur det uttrycks. Till exempel anser 
några människor att en riskfull kirurgisk operation är oacceptabel om 
man berättar att 20% av patienterna dör, men att det är värt risken om 
man berättar att 80% av patienterna överlever. När det gäller miljömål 
kan det vara betydande att ändra hur miljövårdsprogram uttrycks. Att 
fokusera på hur många djur som dör kan leda till att folk betraktar pro-
blemet som olösbart, blir uppgivna eller förnekar problemet43. Inramning 
har ibland ett mer smygande inflytande, till exempel kan lukt och visu-
ell kontext påverka beteende eller till och med svar till enkätunder -
sökningar.
• Förankring: När vi gör beräkningar använder vi vanligtvis referens-
punkter. Att ge människor en särskilt hög eller låg referenspunkt kom-
mer att ändra deras uppskattningar. Om man ber någon att uppskatta 
befolkningen i Malmö, kommer personen antagligen att ge olika svar 
om vi tidigare pratade om befolkningen i New York än om vi pratade 
om Kiruna. Detta är en vanlig taktik i förhandlingar (fordra för mycket 
först, så att andra personen kommer överens om ett högre värde), livs-
medelsbutiker (att sätta en gräns såsom ”max 5 kg per hushåll” upp-
muntrar människor att köpa nära gränsen) och restauranger (att sätta 
ett mycket dyrt objekt på menyn ökar försäljningen av det näst dyraste 
objektet). Detta är relevant för miljöcertifieringsprogram (t.ex. för bygg-
nader eller apparater): ett bra sätt att främja ett ”grönt” alternativ kan 
vara att införa ett ”ultragrönt” alternativ så att människor anser att det 
”gröna” alternativet är en bra kompromiss.
2.4.1.3 ANSTRÄNGNINGSKOSTNADEN
En annan typ av nudging handlar om hur lätt det är att genomföra en viss 
åtgärd. Detta handlar inte om skatter och monetära incitament, förutom om 
de motsvarar mycket små pengar, eftersom en kärnprincip för nudging är att 
det inte ska blockera ett specifikt val eller göra det betydligt svårare. Istället 
handlar den här typen av nudging mer om den kognitiva ansträngningen för 
att fatta ett eller annat val, eller hur enkelt det är att tänka på en viss åtgärd. 
Tanken är att göra de önskade beteende så lätta som möjligt:
• Status quo fördomen: Vi tycker vanligtvis inte om förändring, och är 
likgiltiga om många saker. I dessa fall har standardalternativet en stor 
påverkan, eftersom det mycket sällan kommer att ändras. Nyckeln till 
att sådan nudging ska vara acceptabel är att det alltid finns ett enkelt 
43 Ochoa-Ochoa, L. M., Devillamagallon, R., Nogue, S., & Ladle, R. J. (2015). Distanciation: a key 
 challenge for 21st Century conservation. Proceedings of Enviroinfo and ICT for Sustainability 2015, 22, 
207–212. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen31sätt att välja bort standardvalet. Denna typ av nudging används redan i 
vissa länder för att främja installationen av smarta elmätare i hus hållen (de 
blir standardalternativet, men människor som är oroliga över sekretess-
problem kan välja en vanlig elmätare istället). Andra lösningar kan utveck-
las, till exempel att sätta ner inomhusvärmen som standard även om den 
senare kan ändras av användaren, eller använda online handelslistor där 
ekologiska eller lokala produkter föreslås som standard, med möjlighet 
att välja mindre miljövänliga alternativ.
• Frestelse och tanklöshet: Vi beter oss inte alltid utifrån våra preferen-
ser (till exempel att hålla oss i form), eftersom vi ständigt utsätts för 
motsägande stimuli (till exempel godis på försäljning nära kassan). Det 
finns också beteenden som vi gör utan att tänka (till exempel fort sätter 
människor att äta trots att de är mätta, så länge det fortfarande finns 
mat framför dem). Här kan IKT spela roll, eftersom det skapas massor 
av nya stimuli för att konsumera mer. En viktig åtgärd kan vara att göra 
önskat beteende så tillgängligt och vanligt att människor börjar göra det 
automatiskt. Ett exempel gällande hemautomatisering kan vara en app 
som frågar användare om de vill minska temperaturen inomhus varje 
gång de lämnar huset. En annan åtgärd kan vara självkontrollstrategier 
där människor frivilligt begränsar vissa aktiviteter. Man kan välja att i 
förväg begränsa den tid man spenderar på att titta på TV, eller sätta en 
årlig ”budget” om antal km man får åka bil varje år, eller tävla moten 
vän om vem som ska använda minst energi en viss månad. Slutligen kan 
IKT-applikationer hjälpa användarna att påpeka beteenden som bygger 
på vanor och tanklöshet så att de medvetet kan reflektera över det. Vi 
har redan nämnt exemplet EcoPanelen som en åtgärd relaterad till till-
gänglighet, åtkomlighet och tydlighet,, men det är också ett exempel på 
tanklös beteende.
• Misstag: Människor är glömmer och gör misstag. Intelligenta system bör 
utformas så att det är väldigt svårt att göra ett misstag, och/eller så att 
misstag har låg påverkan. Denna designprincip är inte ny, och har app-
licerats mycket. Man kan känna igen det när en bankautomat spottar ut 
kreditkortet innan man får pengar (det blir omöjligt att glömma kortet) 
eller när din textbehandlare automatiskt sparar dina ändringar (det blev 
ofarligt att glömma att spara en fil). Även i förhållande till miljöfrågor är 
denna typ av nudging vanlig. Automatisering kan användas för att und-
vika fel, till exempel genom att stänga av ljus och apparater automatiskt 
när det inte finns någon i rummet, eller genom att växla automatiskt i 
bilar så att de fungerar på bästa möjliga sätt.
2.4.2 Delade ytor och apparater
2.4.2.1 DELAT BOENDE
IKT kan göra det enklare att dela rum, så att människor kan leva med 
samma komfortnivå på färre kvadratmeter. Detta är viktigt med tanke på att 
man troligtvis kommer att behöva minska boytor betydligt för att nå klimat- NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen32målet. Den tidigare rapporten44 nämnde två sätt på vilka IKT kan underlätta 
delandet av boende. Det första sättet är att tillhandahålla tillfälligt boende, 
t.ex. för semester, genom att matcha resenärer med lokala invånare som kan 
hyra en extra säng (Airbnb45, Couchsurfing46). Det andra sättet är att under -
lätta delandet av ett gemensamt rum mellan flera lägenheter, t.ex ett gästrum 
eller tvättstuga. I första fallet är IKT: s roll främst att matcha personer med 
en resurs (ett ledigt rum) med personer med motsvarande efterfrågan (resenä-
rer). Att matcha människor med en resurs med människor som vill använda 
resursen är ett kärnbegrepp för kollaborativ ekonomi. Befintliga resurser kan 
användas mer intensivt, vilket minskar behovet av ny produktion. I andra 
fallet är IKT: s roll att underlätta bokningen och hanteringen av en gemen-
sam resurs. Vi ska kortfattat nämna andra sätt att använda av IKT i båda 
dessa roller.
IKT kan användas för att matcha personer med lediga rum med per -
soner som söker boende under längre perioder än bara några dagar eller 
veckor. I Sveriges stora städer finns det en stor skillnad mellan en mycket 
hög efterfrågan på bostäder (ofta från ungdomar och invandrare) och en 
stor mängd utrymme som fortfarande inte används (inklusive sommarhus 
och pensionärer som bor ensamma i stora hus). En webbplats som försöker 
lösa denna avvikelse är Ett Tak Två Generationer47 (ET2G), som matchar 
studenter som söker boende med pensionärer som vill hyra ut ett extra rum. 
Detta är ett enkelt system med stor potential. Det kräver ingen fysisk inves-
tering alls och ger bostäder utan nybyggnation. System som Airbnb kan 
uppmuntra människor att resa mer eller att behålla tomma hus bara för att 
hyra dem till turister. Det är dock osannolikt att ET2G kommer att leda till 
sådana oönskade rekyleffekter, eftersom studenter skulle behöva bostäder 
lika mycket utan systemet och de flesta pensionärer inte kommer att flytta till 
mindre bostäder. Vidare kan detta system ge välbehövlig social kontakt för 
äldre människor. Detta system skulle även kunna främja social mångfald om 
invandrare kunde hitta bostäder i lokalbefolkningens hem. De utmaningar 
som ett sådant system står inför är i första hand relaterad till förtroende och 
sårbarhet. Tillit kan vara svårt att skapa, särskilt mellan människor från 
olika generationer och/eller olika kulturer. Dessutom är äldre, studenter och 
invandrare utsatta för exploatering, vilket gör det ännu viktigare att skapa 
förtroende. System som Airbnb bygger på ett granskningssystem för att 
säkerställa att alla beter sig ordentligt: hyresgästen och ägaren kan recensera 
varandra efter hyresperioden. En person som regelbundet får dåliga recensio-
ner kommer troligtvis inte bli accepterad i framtiden. Det finns inget sådant 
system i ET2G, som fungerar på längre sikt än Airbnb. Istället ger ET2G ett 
ramverk för att organisera möten mellan ägare och potentiella hyresgäster, 
44 Höjer M, Moberg Å, Henriksson G (2015) Digitalisering och hållbar konsumtion. Stockholm.
45 http://airbnb.com/
46 https://www.couchsurfing.com/
47 http://www.etttaktvågenerationer.se/ NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen33kontraktsmallar, säkra betalningslösningar och stöd till människor som är 
missnöjda med situationen.
IKT kan också användas för att underlätta förvaltningen av gemensamma 
ytor. Ett sådant system är redan vanligt, t.ex. för tvättstugor. Det kan användas 
för förvaltningen av gemensamma rum, t.ex. för föreningar, och av gemen-
sam utrustning. Lokaler såsom kontor, skolor och mötesplatser för föreningar 
är ofta tomma flera dagar i veckan. Ett lätt sätt att hantera sådana platser 
mellan olika användare kan göra det möjligt för flera organisationer att dela 
samma rum. Ett företag kan till exempel hyra ut mötesrum till en förening 
under helgen. Detta kan öka utnyttjandet av befintlig infrastruktur men kan 
också möjliggöra nya sätt att bygga nya bostäder. Om effektiva system för 
förvaltning av delade rum och resurser blir vanliga, skulle kollektivhus där 
invånarna har ett individuellt rum och delar gemensamma anläggningar bli 
mer populära . Delningsbaserad livsstil kan göra det möjligt för människor 
att leva med lämplig komfort men med färre kvadratmeter per person, genom 
att dela på kök, badrum, etc. Huvudutmaningen handlar också om tillit och 
respekt av det sociala kontraktet mellan invånarna, t.ex. när det gäller regler, 
buller och hygien.
2.4.2.2 DELADE APPARATER
IKT kan också användas för att underlätta delandet av hushållsapparater, 
särskilt apparater som sällan används och/eller kostar mycket att köpa eller 
underhålla. Olika nystartade företag försöker återskapa Ubers framgång 
med bilar och uppmuntra människor att hyra ut sina apparater. De lyckas 
inte alltid. Washio samlade till exempel in 1,3 miljoner dollar 2013 för att 
skapa en plattform för att dela tvättmaskiner, men stängde 2016. Å andra 
sidan fungerar Peerby48, en holländsk plattform för att låna apparater gratis, 
fortfarande bra. Problemet för dessa webbplatser är att hitta en lönsam 
affärsmodell: efterfrågan minskar drastiskt när kunder måste betala för del-
ningstjänsten. Detta är en anledning till Peerbys framgång, som hittills har 
varit helt gratis. I vissa fall kan sådana tjänster vara ideella eller subventione-
rade för att vara lönsamma. Miljöpåverkan av sådana tjänster är osäker: det 
kan leda till att människor köper färre apparater, men effekten blir kanske 
liten. Det finns också en risk för rekyleffekter, ifall människor spenderar de 
pengar de sparade på andra apparater. Det finns även en risk att uppmuntra 
inköp, ifall folk köper en apparat eftersom de provade den genom att låna 
den från en granne.
2.4.2.3 DELADE KONTOR
Utöver bostäder kan IKT användas för att hantera flexibla arbetsplatser. 
Istället för att ha ett eget rum eller skrivbord på ett kontor kan vissa kon-
torsarbetare arbeta minst deltid på distans. Då kan de hitta en lämplig arbets-
plats hemma, i en kontorsbyggnad anpassad för flexibla arbetsplatser (t.ex. 
48 https://peerby.com/ NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen34Liquidspace49, WeWork50), eller i en privatpersons hus (t.ex. Hoffice51). IKT 
kan också ersätta arbetsrelaterade resor genom virtuella möten. Online-
fildelningstjänster, voice-over-IP och video-over-IP-program såsom Skype 
och mötesrum med skärmar och högkvalitativa mikrofoner gör det möjligt 
för medarbetare att samarbeta på projekt även om de sällan kan träffas. 
Detta har flera potentiella fördelar. Med hjälp av sådana system skulle 
flera kontorsarbetare kunna dela på samma rum eller bord, vilket minskar 
behovet av att bygga nya kontor och minskar ytan oanvända kontor som 
värms upp varje dag. Genom att främja flexibilitet och underlätta distans-
arbete kan dessa system dessutom underlätta minskningen av arbetsrelate-
rade resor, särskilt pendling på landet. Dessutom kan distansarbete också 
undvika långa affärsresor, som vanligtvis utförs med flyg. Då behöver IKT 
tillhandahålla online-interaktioner som är så högkvalitativa som möjligt, så 
att virtuella affärsmöten och virtuellt deltagande till konferenser blir lämpliga 
alternativ. Dessutom kan IKT göra det möjligt för resenärer att jobba på tåget, 
med t.ex. internet ombord. Kontorsarbetare skulle vara mer benägna att åka 
tåg för affärsresor om de kunde arbeta på tåget med samma effektivitet som 
på kontoret.
De flesta av dessa lösningar ser lovande ut vad gäller mer effektivt nytt-
jande av yta, även om de hittills oftast ger begränsade minskningar. 
2.4.3 Strukturella förändringar
IKT kan förbättra vissa processers effektivitet, undvika miljöskadliga aktivi-
teter och främja miljövänliga beteenden, men inkrementella förbättringar är 
inte tillräckliga för att nå miljömålen. Det som kanske är viktigare är IKTs 
potential att påverka samhället i större utsträckning, genom att påverka hur 
vi planerar och använder utrymme, vår kultur, beteende, vanor etc. Sådana 
strukturella förändringar kallas ibland ”mjuk omvandling”.
Ett exempel på sådan omvandling kan till exempel vara när butiker i 
stadskärnor försvinner. Med utvecklingen av e-handel, onlinetjänster, flexi-
bel produktion och effektivare leverans blir butiker mindre och mindre nöd-
vändiga. De skulle även kunna försvinna helt och hållet på lång sikt, vilket 
skulle påverka hur stadskärnor organiseras.
När det gäller beteenden kan våra normer förändras gällande vad vi anser 
vara värdefullt. Om en tjänsteekonomi utvecklas baserat på delade ytor och 
lättillgängliga apparater, skulle man till exempel kanske fokusera mindre 
på ägande i framtiden, och mer på erfarenhet och service. Detta kan leda 
till minskad konsumtionen av varor. Om distansarbete och virtuella möten 
blir vanliga skulle kontorslokaler kunna byggas om för andra syften, och 
människor skulle bli vana att inte ha ett eget skrivbord på kontoret.
49 https://liquidspace.com/
50 https://wework.com
51 http://hoffice.nu/ NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen35Om produktionen automatiseras skulle antalet arbetstimmar minska, och 
människor skulle spendera mer tid på kreativa hobbies, självförsörjning eller 
vård av barn, sjuka och äldre släktingar. De skulle också kunna ta mycket 
längre semestrar, vilket skulle låta dem resa med tåg eller andra långsammare 
fordon istället för flyg. Man kan föreställa sig en förändring i resandets värde: 
i stället för att resa för några dagar eller veckor varenda månader, skulle folk 
använda onlinetjänster för att kommunicera med sina kollegor och släktingar, 
men resa några gånger under sin livstid i flera månader eller även år i rad. Det 
är svårt att förutse hur man medvetet startar sådana transitioner, men IKT 
kan vara en kraftfull hävstång för att utlösa mer radikal förändring. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen363 Policy
3.1 Policyprinciper
3.1.1 IKT är ett verktyg för att nå ambitiösa mål
Policyprogram som syftar till att använda IKT för att nå miljömål bör 
använda miljömålen som utgångspunkt. Miljömålen bör ligga i fokus under 
hela policyprocessen, och varje åtgärd bör bedömas enligt dess påverkan på 
relevanta miljöindikatorer. Att använda IKT är inget mål, utan ett möjligt 
verktyg som inte ska användas för sin egen skull. Vissa IKT-åtgärder blir 
trendiga men bidrar bara till små förbättringar. Detta kan exempelvis vara 
fallet för ridesourcing, nudging om husållselanvändning eller lokalt produ-
cerad mat. Åtgärder som ger små fördelar kan vara nyttiga, men de bör inte 
få alltför stor uppmärksamhet eller andel av investeringarna. Beslutsfattare 
bör aldrig överväga dessa åtgärder och tänka att de är ”tillräckligt bra” och 
att genomförandet av inkrementella åtgärder räcker när omfattande föränd-
ringar behövs.
Eftersom miljömål bör vägleda policyutveckling kan ett relevant policy-
paket inkludera IKT-åtgärder samt lämpliga icke-IKT-åtgärder. Ett sådant 
paket kan inkludera åtgärder som interagerar med varandra. Till exempel 
kan en koldioxidskatt introduceras för att motverka en ökning av resan från 
en annan åtgärd, och subventioner kan introduceras ifall koldioxidskatten 
skulle minska resmöjligheter för låginkomsthushåll. Varje åtgärd bör bedö-
mas för att uppskatta om den bidrar till att uppnå målet. Dessutom bör varje 
åtgärd bedömas inte enbart enligt dess individuella påverkan, men enligt dess 
påverkan som en del av ett policypaket. Med andra ord, för varje åtgärd som 
läggs till i ett policypaket, bör effekterna av paketet uppskattas med och utan 
denna ytterligare åtgärd.
Ett fokus på miljömål i policyutveckling kanske leder till slutsatsen att 
åtgärder som syftar till att förbättra nuvarande praxis inte är tillräckliga för 
att nå vissa ambitiösa miljömål. Detta skulle betyda att det behövs mer radi-
kala förändringar, såsom förändringar i livsstil och konsumtionsmönster, i 
ekonomin, i hur städer planeras osv. Sådana övergångar kan både vara nöd-
vändiga och mycket komplicerade att initiera. Den här rapporten kan inte 
besvara frågan om hur man utför dessa förändringar, eller om hur IKT kan 
bidra till dessa. Men kanske är det en helt avgörande faktor för vilken bety-
delse IKT får för miljömålen..
3.1.2 Kollaborativa, juridiska och organisatoriska ramverk behövs
Många IKT-tillämpningar inkluderar produkter och tjänster som inte kan 
jämföras med någon existerande produkt eller tjänst. Dessa kommer att för -
ändra konsumtionsvanor och affärsmodeller. Ofta leder sådan nya teknik till 
juridiska konflikter. Så är fallet redan idag, när företag såsom Uber utvecklas 
utan ett lämpligt juridiskt ramverk, och sedan står inför juridiska problem 
(i många länder har Uber anklagats för att olagligt konkurrera med taxi-
bilar). Liknande juridiska problem kommer säkert att uppstå med andra  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen37IKT-tillämpningar. Utmaningen är att se till att sådana nya tillämpningar inte 
bara utnyttjar en juridisk brist och utvecklas på ett oreglerat sätt, samtidigt 
som man ser till att lagen inte hindrar utvecklingen av fördelaktig teknik . Ett 
exempel är utvecklingen av självkörande fordon. Å ena sidan behövs regler 
gällande vem som ansvarar för olycksfall och för att garantera säkerhet, 
inklusive aspekter som endast avser självkörande fordon, såsom cybersäker -
het. Å andra sidan skulle nuvarande säkerhetsregler för hur bilar byggs och 
drivs begränsa självkörande fordons potential för effektivitetsvinster: om 
självkörande fordon kan minska olycksfallsrisker betydligt skulle de kunna 
tillverkas med lättare material och använda mindre säkerhetsavstånd mellan 
fordon. På samma sätt kommer drönare troligtvis att behöva helt nya regler.
Utöver juridiska frågor om vad som är tillåtet och vad som inte är det 
finns det standardiseringsfrågor om hur miljöpåverkan av ny teknik bedöms. 
Med sakernas internet kommer man till exempel behöva standarder om 
hur man beräknar miljöpåverkan av att bearbeta en stor mängd data. Med 
 servrar över hela världen som använder mycket olika energimix, är det här en 
komplex uppgift som inte kan lösas med hjälp av nuvarande LCA-verktyg. 
LCA-metoder kan därför behöva utvecklas. Ett annat exempel är certifie-
ring för livsmedel som produceras i vertikala urbana gårdar. I Sverige argu-
menterar Plantagon för att maten som produceras är hälsosam, miljövänlig 
och fri från pesticider. Den kan dock inte få KRAV-certifiering. Plantagon 
 lobbyar för att detta ska förändras. För andra IKT-åtgärder som används 
för att minska miljöpåverkan är problemet hur man betraktar rekyl effekter 
vid bedömning av miljöpåverkan. En tjänst för att dela apparater som vill 
marknads föra sig själv som en lösning för att minska miljöpåverkan kommer 
att ha det svårt att kvantifiera dess faktiska påverkan: människor kan låna 
apparater istället för att köpa dem, men de kan då använda de pengar de 
sparade för att konsumera mer. Om en åtgärd bevisas ha positiva miljö-
konsekvenser kan man dock skapa lämpliga certifieringar för att främja 
denna åtgärd.
Dessutom kan anslutna apparater tillhandahålla en mängd data som kan 
revolutionera LCA och låta beslutsfattare fatta mer informerade beslut om 
miljöpåverkan. Databaser måste vara tillgängliga, och LCA-verktyg måste 
anpassas för att samla och använda dessa data. Om data blir mer och mer 
tillgängliga kan standarderna anpassas och inkludera mer och mer string-
enta krav på miljödata och beräkning av miljöpåverkan. Dessa krav skulle 
dock kräva att företag använder IKT i försörjningskedjan, annars får de inte 
tillräckligt bra data. Regler borde tillgodose dessa skillnader och sätta olika 
ambitionsnivåer för anslutna och icke-anslutna varor.
Utöver regler och certifieringsstandarder behövs plattformar för att orga-
nisera och lyfta upp praxis som annars skulle vara marginella. Effekten av 
webbsidor för delningsekonomi kan förbättras genom att skapa ett nationellt 
nätverk som listar och organiserar alla lokala initiativ så att alla enkelt kan 
få information om var och hur man ska delta i den lokala delningsekonomin.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen38En nationell plattform skulle möjliggöra samordning och standardisering av 
olika initiativ, medan lokala plattformar kan göra delningstjänster mer lättill-
gängliga för lokalbefolkningen. Sådana plattformar skulle kunna vara offent-
liga initiativ, eftersom privata delningsföretag ibland har problem med att 
vara lönsamma.
Att organisera nätverk och forum kan också vara ett sätt att samordna en 
sektors övergång till ny teknik och praxis. Till exempel kommer utvecklingen 
av Industri 4.0-tekniker såsom Smarta Fabriker att kräva omfattande kom-
munikation och samarbete mellan privata och offentliga aktörer. Detta skulle 
säkerställa att regler och teknik både utvecklas på ett lämpligt sätt och att 
miljömål integreras som designmål när ny teknik utvecklas, och inte läggs på 
senare. Denna typ av åtgärd är förmodligen viktig för att förbättra miljödata-
insamling. Dessutom skulle det troligtvis leda till en snabbare teknisk utveck-
ling, eftersom aktörer kan samarbeta och utbyta idéer.
I många fall kan det behövas mer samarbete mellan den offentliga och 
privata sektorer. Exempelvis bör utvecklingen av nya transporttjänster inte-
greras och regleras i transportplanering, så att de kan komplettera kollektiv-
trafik i stället för att konkurrera med den. I andra fall behövs ett sådant 
samarbete eftersom de nödvändiga miljöåtgärderna kanske inte är ekono-
miskt lönsamma. Det verkar nödvändigt att minska konsumtion av varor, 
men vilket företag skulle åta sig att sälja färre produkter? Nya affärsmodeller 
kan behövas. Privata aktörer måste anpassa sig till dem, och offentliga aktö-
rer bör hjälpa dem och säkerställa t.ex. att en minskning av konsumtion inte 
kommer att leda till negativa sociala konsekvenser såsom arbetslöshet och 
fattigdom.
3.1.3 Rekyleffekten måste hanteras 
Flera åtgärder riskerar att bara inte bli så bra som det skulle kunna bli eller 
till och med att ha en nettonegativ miljöpåverkan, på grund av en rekyl effekt. 
Det gäller t.ex. 3D-skrivare, bildelning, självkörande fordon, distans arbete, 
samt de flesta energieffektivitetsåtgärder. Miljömässiga fördelar med en 
åtgärd kan minskas på grund av:
• Åtgärden minskar produktens pris eller gör den mer attraktiv, därför 
börjar konsumenter använda den mer (primär rekyleffekt). Bättre energi-
effektivitet för bilar kan leda till att människor kör mer, vilket leder till 
en lägre minskning av total bränsleanvändning.
• Åtgärden minskar produktens pris, därför spenderar konsumenter de 
pengar de sparade på andra produkter (sekundär rekyleffekt). Bättre 
bränsleeffektivitet för bilar kan leda till att konsumenten köper en ny 
mobil med de pengarna den sparade.
• Åtgärden minskar priset på andra relaterade varor, skapar nya ekono-
miska möjligheter och driver ekonomisk tillväxt (tertiär rekyleffekt). 
Bättre bränsleeffektivitet för bilar kan leda till nya möjligheter för turism 
efter som det blir billigare att resa. Detta skulle främja turismens tillväxt 
och därigenom öka miljöpåverkan. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen39Dessutom finns det mer komplexa kognitiva effekter som inte är relaterade 
till priser. Till exempel utför personer en mental redovisning av ”goda gär -
ningar” och brukar bete sig mer miljöskadligt när de tycker att de annars 
beter sig bättre än genomsnittet. Sådana uppskattningar kan vara förvrängda: 
om till exempel konsumenter börjar tänka att det är okej att flyga eftersom 
de ibland köper ekologisk mat. Det är därför viktigt att kommunicera rätt 
miljöinformation för konsumenterna: man måste veta vilka åtgärder som är 
viktiga.
Rekyleffekter är svåra att förutsäga, särskilt för ny teknik. De varie-
rar mellan några procent och mer än 100% (vilket betyder att en energi-
effektivitets åtgärd skulle öka den totala energianvändningen). Sådana 
rekyleffekter kräver kompletterande åtgärder, dvs. åtgärder som inte hjälper 
med de huvudsakliga policymålen på ett direkt sätt, utan förstärker effekterna 
av en primär åtgärd eller motverkar dess negativa effekter. Rekyleffekterna 
måste identifieras och behandlas genom att öka miljökrav eller beskatta pro-
dukter vars konsumtion skulle öka. En möjlighet att ta itu med primära rekyl-
effekter är att kompensera förbättringar i resurseffektivitet med mot svarande 
skattehöjningar, så att priserna är stabila för konsumenten när effektiviteten 
ökar. Detta kan dock försvaga tillverkarnas incitament att för bättra effektivi-
teten: om mer resurseffektiva produkter inte är billigare, förlorar de en viktig 
konkurrensfördel. När det gäller sekundära och tertiära rekyl effekter är det 
viktigt att se till att konsumenter inte använder en ökning av köpkraft till 
att köpa mer miljöskadliga varor, och att ekonomin utvecklas mot allt lägre 
miljöpåverkan. En viktig princip i detta avseende är ”för orenaren betalar”-
principen. Tanken är att produkter och tjänster ska beskattas i förhållande till 
deras miljöpåverkan. Detta kan uppnås genom att bedöma miljöprestanda för 
alla produkter eller produktkategorier och beskatta dem enligt den beräknade 
miljöpåverkan. Att tillämpa denna princip skulle säkerställa att de pengar som 
sparats på grund av effektivitets vinster som har små miljökonsekvenser (t.ex. 
effektivare apparater) inte används för att köpa mycket miljöskadliga varor 
och tjänster (t ex flygresor). Detta kräver dock förbättringar i LCA-metoder 
och datatillgänglighet.
Miljöpåverkan är kopplad till köpkraft, och personer med högre inkomst 
brukar förorena mer. Ökad resurseffektivitet är inte tillräcklig: det som 
behövs är en minskning av total resursanvändning, vilket troligtvis innebär 
en minskning av konsumtion. Därför måste tekniska åtgärder och skatte-
åtgärder kompletteras med beteendeåtgärder som främjar hållbara livsstilar. 
På kort sikt kan detta innebära åtgärder fokuserade på hållbar konsum-
tion, såsom utbildningskampanjer och nudging. Primära rekyleffekter kan 
mot verkas till exempel genom att ge användarna feedback om deras miljö-
påverkan, så att de reflekterar över sin konsumtion. Sekundära rekyleffek-
ter kan motverkas med övergripande kampanjer för ökad medvetenhet. På 
längre sikt verkar övergripande åtgärder för att frivilligt minska konsumtion 
och förändra konsumtionsmönstren vara nödvändiga för att nå miljömålen.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen40Det kan exempelvis innebära nya indikatorer för att mäta framgång, base-
rade på miljökvalitet och människors välbefinnande i stället för ekonomisk 
tillväxt. Detta kan också innebära en begränsning av köpkraften på grund 
av beskattning eller kortare arbetstider.
Hantering av rekyleffekter är en svår fråga, och de generiska principerna 
som nämns ovan är inget tillfredsställande svar. De skulle behöva undersökas 
mer från fall till fall. En slutsats som kan dras är dock att beslutsfattare bör 
vara försiktiga med de utlovade fördelarna med ny teknik eller vissa åtgärder. 
Rekyleffekter är vanliga, och effekterna av miljöpolicys brukar vara lägre än 
förväntat på grund av oväntade negativa effekter. Uppskattningar varierar 
mycket, men flera studier har visat primära rekyleffekter på cirka 10–30% 
vid personlig uppvärmning, belysning och transport, och mycket högre effek-
ter upp till 60–80% kan observeras för mycket energiintensiva industrier och 
lastbilstransporter. Detta inkluderar endast primära rekyleffekter, inte sekun-
dära och tertiära effekter. Vid bedömningen av potentiella fördelar med nya 
IKT-åtgärder bör därför möjliga rekyleffekter inkluderas i uppskattningar.
3.1.4 Beteendeåtgärder kan vara relevanta, men de skapar nya problem
Som nämnts ovan behövs beteende- och livsstilsförändringar för att nå miljö-
målen. På kort sikt är nudging ett kostnadseffektivt sätt att främja hållbara 
konsumtionsvanor. På längre sikt behövs mer ambitiösa livsstilsförändringar. 
Att använda policy för att förändra beteende är dock ingen enkel uppgift: för 
det första, eftersom det inte alltid är möjligt att påverka konsumtionsmönster 
och livsstil med nudging; och för det andra eftersom åtgärder som syftar till 
att påverka beteendet innebär etiska och demokratiska problem.
Det första problemet är att nudging har blivit trendigt, men ibland lovar 
för mycket. Det är sant att mycket signifikanta effekter har uppnåtts med viss 
nudging, till exempel genom att ändra standardalternativet för pensions planer 
för att uppmuntra människor att spara mer. Det är dock också möjligt att den 
mest effektiva nudgingen redan används. Det finns ingen garanti att nudging 
kan användas för att minska miljöpåverkan inom varje område, och säker -
ligen ingen garanti att effekten av ny nudging är lika stor som effekten av den 
redan mest framträdande och välkända nudgingen. Dessutom bör det noteras 
att vissa studier av nudging, t.ex. om detaljerad feedback för att minska hus-
hållselanvändning, överskattar långsiktiga fördelar. Sådana studier har ibland 
en kort tidshorisont, men effekten av nudging minskar ibland efter några 
månader när folk blir vana vid den.
Nudging kan vara en relevant åtgärd för att uppmuntra hållbart bete-
ende på kort sikt, eftersom det är mycket billigt att genomföra. Men den kan 
vanligtvis bara minska miljöpåverkan med några procent, så det är inte alls 
tillräckligt. Beslutsfattare bör se till att nudging implementeras på ett effek-
tivt sätt, genom att regelbundet bedöma effekterna och genom att se till att 
de inte minskar med tiden. Dessutom bör nudging alltid kopplas ihop med 
kompletterande tekniska och/eller ekonomiska åtgärder inom ett policypaket. 
Slutligen bör beslutsfattare planera för mer ambitiösa långsiktiga åtgärder 
som syftar till att uppnå hållbara livsstil med mer radikala förändringar. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen41Den andra frågan är mer problematisk och handlar om etik och demokrati: 
får politiker medvetet försöka ändra folks beteende? Borde en regering 
genomföra top-down åtgärder för att påverka medborgarnas beteende? Kan 
man övervaka nudging eller välja bort den, om hela poängen med nudging är 
att den är subtil? Vem bestämmer vad ett ”önskat beteende” är, och var går 
är gränsen för acceptabel nudging?
Alla dessa argument är högst relevanta. De innebär att nudging bör styras 
av principer om valfrihet och öppenhet. Valfrihet innebär att människor alltid 
ska kunna välja någonting annat än det önskade beteendet om de verkligen 
vill. Detta är särskilt relevant för nudging som handlar om att byta standar -
dalternativet: att välja ett annat alternativ måste vara så enkelt som möjligt.
Öppenhet innebär att nudging ska offentliggöras och att alla ska vara 
medvetna om den och kunna få tillgång till information om dem.. Dessa 
skyddsprinciper bör säkerställa att människor kan välja bort nudging som 
är emot deras intresse, att nudging skapas med medborgarnas välbefinnande 
som huvudmål och att manipuleringsåtgärder såsom subliminala budskap 
utesluts.
Liknande principer om öppenhet och respekt för medborgarna bör 
 användas för att styra policy om långsiktiga livsstilsförändringar, men 
frågan blir då mycket mer komplex och kräver debatt på samhällsnivån. 
Om vi   genomför en sådan övergång behövs mer än nudging.
IKT interagerar med policyåtgärder på två huvudsakliga sätt. Å ena 
sidan kan en IKT-åtgärd möjliggöra policyåtgärder: till exempel kan smarta 
apparater och sakernas internet möjliggöra en mer omfattande insamling av 
miljödata, vilket gör det möjligt för politiker att kräva tillhandahållandet av 
LCA-data för nya produkter. Å andra sidan kan IKT-åtgärder behöva stöd i 
form av policyåtgärder för att underlätta deras genomförande eller motverka 
rekyleffekter. Till exempel kan en koldioxidskatt användas för att säkerställa 
att 3D-skrivarna inte ökar konsumtion. Det räcker inte att bara lista alla 
möjliga sätt som IKT kan användas i förhållande till miljömål. Därför ger vi 
nedan en översikt över hur IKT-åtgärder interagerar med varandra och med 
policyåtgärder inom olika sektorer. Sektion 2 var en lista över IKT-åtgärder 
fördelade på åtgärder relaterade till produktion, energisystem, transport och 
konsumtion. Nedan sorteras istället åtgärder efter områdena gods, resande, 
boende och mat. Vi pekar på möjliga synergier eller konflikter mellan  åtgärder 
(både IKT- och policyåtgärder), samt potentiella hotspots där policy har en 
nyckelroll att spela.
3.2 Gods
Konsumtionen av varor motsvarar cirka 15% av växthusgasutsläppen från 
privatkonsumtion i Sverige. Man kan dela detta policyområde i tre olika 
områden: ”Miljövänligare produktion av varor”, ”Minskad konsumtion av 
varor”, och ”Effektivare försörjningskedja”. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen423.2.1 Miljövänligare produktion av varor
Det första sättet på vilket IKT-åtgärder kan bidra till att minska miljö-
påverkan från konsumtion av varor är att påverka hur varor produceras.
3.2.1.1 MODELLERINGSMJUKVAROR
Modelleringsmjukvaror gör det möjligt för designers att utvärdera miljö-
påverkan redan i designskedet, och hitta möjliga sätt att minska den. Huvud-
problemet är att sådana mjukvaror för närvarande är inriktade på lönsamhet 
och prestandaförbättringar snarare än miljöpåverkan. Nya versioner av 
sådana programvaror bör utvecklas för att integrera miljöhänsyn som en 
kärn aspekt. Beslutsfattare kan inte tillhandahålla sådana designverktyg, men 
de kan främja efterfrågan på dem på två sätt. För det första kan de samordna 
insatser riktade mot att öka användningen av IKT i den privata sektorn 
genom exempelvis en nationell plan för industri 4.0 där miljöhänsyn skulle 
vara ett viktigt tema på agendan. Detta kan innefatta ett nationellt forum för 
att främja nya designlösningar och öppenhet i miljödata från designskedet. 
I upphandling kan offentliga myndigheter också visa intresse för varor som 
visar en lovande låg miljöpåverkan redan i designskedet. För det andra, när 
det finns lättillgängliga designverktyg som möjliggör en omfattande inklude-
ring av miljödata i designskedet, kan offentliga myndigheter gradvis kräva att 
svenska industrier gör denna typ av data tillgänglig. Problemet är dock att 
detta kan vara oförenligt med industriella hemligheter.
3.2.1.2 SMARTA FABRIKER
Smarta fabriker, där alla produktionsprocesser automatiseras och fabriken 
till och med kopplas ihop med leverantörer, kunder och liknande fabriker, 
kan möjliggöra mycket effektivare produktion. De kan minska material- 
och energiförbrukningen och undvika överproduktion genom att anpassa 
produktionen till efterfrågan. Om de implementeras globalt i kombination 
med förutsägelser av efterfrågan kan varor också produceras var och när de 
behövs. Fördelarna är dock osäkra, och miljöpåverkan kommer sannolikt 
minska endast om miljöhänsyn är ett viktigt mål i utformningen av den tek-
niska infrastrukturen i industri 4.0 från början. Som ovan kan en nationell 
plan för att samordna utvecklingen av industri 4.0 styra vilket mål som är 
avgörande för teknisk utveckling. Smarta fabriker kan dessutom bedömas 
och certifieras till exempel utifrån miljöpåverkan.
3.2.1.3 3D-UTSKRIFT
När det gäller produktionsteknologi kan 3D-utskrift förändra hur varor 
produceras betydligt. Tekniker som används i fabriker kan förändras, och 
3D-skrivare kan till och med användas av butiker eller enskilda hushåll för 
att producera varor var och när de behövs. Miljöpåverkan av sådana tekni-
ker är dock mycket osäker. Det är hittills tveksamt om 3D-utskrift är effekti-
vare än konventionella metoder. Effekterna är dessutom mycket beroende på  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen43sammanhanget där 3D-utskrift används, och särskilt på konsumenternas livs-
stil, eftersom det finns risk för överkonsumtion och produktion av engångs-
produkter. En viktig åtgärd är därför att förstärka LCA för 3D-utskrivna 
produkter, se till att miljödata är tillgängliga och räkna ut om de är mer eller 
mindre miljöskadliga än andra produkter. Utvärderingarna bör innehålla 
aspekter som är specifika för 3D-utskrift, såsom mängden energi inbyggd 
i tryckmaterial eller risken att kvalitet minskar och fel blir vanligare. När 
miljödata är tillgängligt bör priserna avspegla miljöpåverkan så mycket som 
möjligt:   detta kan realiseras med hjälp av koldioxidskatter och subventio-
ner. Det är viktigt att säkerställa att 3D-utskrift inte leder till överkonsum-
tion. Prissignaler spelar en viktig roll i detta avseende (om 3D-utskrift är 
miljöskadligt, skulle det kunna göras dyrare genom till exempel miljöskatter, 
och människor skulle då skriva ut färre objekt). Dessutom bör man genom-
föra kompletterande åtgärder för att minska risken för överkonsumtion. 
Beteendeåtgärder såsom nudging bör säkerställa att 3D-utskriftens miljö-
påverkan tydliggörs och att konsumenter inte skriver ut ”bara för att det är 
enkelt”. Dessutom bör utvecklingen av 3D-utskrift ske i samband med mer 
övergripande förändringar i livsstil och konsumtionsmönster. Å andra sidan 
möjliggör 3D-utskrift en synergi med modulära apparater, eftersom reserv-
delar lätt kan skrivas ut.
3.2.1.4 FÖRBÄTTRINGAR I LCA
För att säkerställa att nya IKT-baserade produktionstekniker faktiskt uppnår 
miljöförbättringar är det nödvändigt att noggrant bedöma deras påverkan 
med LCA. Att förbättra LCA för alla produkter skulle faktiskt kunna för -
ändra konsumtion och främja mer miljövänliga produkter. LCA kan göra 
det möjligt för konsumenter att fatta mer informerade val om vilken produkt 
de ska köpa. LCA kan också göra det möjligt för regeringen att beskatta 
eller subventionera produkter baserat på deras miljöprestanda, så att miljö-
påverkan återspeglas i priserna. Potentialen att använda sakernas internet 
för att få bättre LCA data har dock hittills inte utnyttjats. Miljömålen måste 
vara framträdande från början, som designmål för tekniker relaterade till 
sakernas internet. Beslutsfattare kan också främja denna utveckling genom 
att kräva att miljödata tillhandahålls när det blir tekniskt genomförbart. Ett 
område där LCA kan bli mer komplicerat är själva IKT: det kan vara svårt 
att bedöma miljöpåverkan av apparater med flera högraffinerade kompo-
nenter, som skickar data till servrar över hela världen. Särskilt i det fallet är 
öppenhet och tillhandahållande av data nödvändigt. Det bör noteras att LCA 
möjliggör synergier med många andra IKT-tillämpningar. LCA säker ställer 
att negativa konsekvenser av andra tekniker kan bedömas och undvikas. 
LCA kan i sin tur kompletteras av andra tekniker, genom att göra det enklare 
att kommunicera LCA resultat. Detta gäller framför allt nudging baserad på 
information till konsumenter (t.ex. beräkningar av deras miljöpåverkan) och 
användning av QR-koder som konsumenter kan skanna för att ta reda på en 
produkts miljöpåverkan. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen443.2.2 Minskad konsumtion av varor
3.2.2.1 3D-UTSKRIFT OCH MODULÄRA APPARATER
Som nämnts ovan finns det en risk att 3D-utskrivna varor och modulära 
produkter leder till ökad konsumtion. Dessa kan dock också möjliggöra en 
minskning av konsumtion, genom att byta felaktiga komponenter och repa-
rera produkter istället för att köpa nya. Det viktigaste är att utvecklingen 
av dessa tekniker sker samtidigt som ambitiösa övergripande förändringar i 
beteenden, livsstilar och kultur. Hållbarhet och reparerbarhet bör vara kärn-
aspekter och designmål för sådana tekniker. Miljöpåverkan bör bedömas och 
tydligt kommuniceras till konsumenten med hjälp av miljömärkning eller kol-
dioxidskatter. Ambitiösa livsstilsförändringar behövs, men första steget kan 
vara att kommunicera för att främja ”gör det själv”-kunskap och värdet av 
reparerbarhet.
3.2.2.2 TJÄNSTEEKONOMI
Ett annat sätt att minska ägandets betydelse i våra livsstilar är att övergå 
till en tjänsteekonomi. Tanken är att fokusera på tillgång till tjänster, såsom 
transport till ett visst ställe eller tillgång till internet, i stället för ägande av 
relaterade varor, såsom bilar och datorer. Denna åtgärd är inte särskild IKT-
relaterad, men den är mycket synergistisk med IKT-åtgärder såsom modulära 
apparater och uppkopplade objekt. Konsumenter skulle enkelt kunna hyra 
moduler under en begränsad tid istället för att köpa dem (till exempel hyra 
en bättre kamera för sin mobil under en resa). Modularitet skulle göra det 
lättare för affärer att ta tillbaka och reparera apparater. Anslutna objekt kan 
automatiskt signalera vid fel och föreslå en lösning. De miljömässiga för -
delarna med en tjänsteekonomi är osäkra. En minskning av miljöpåverkan 
kommer endast att uppnås om apparater ersätts endast vid behov. Detta 
kräver mjukvaru- och hårdvarukompatibilitet mellan nya och gamla appara-
ter, så att de inte blir obsoleta för snabbt. Tjänster bör också noggrant defi-
nieras för att begränsa risken för att gamla produkter ersätts av för snabbt 
när nyare modeller utvecklas. Till exempel borde man erbjuda tjänsten ”till-
gång till en fungerande smartphone med följande specifikationer...” i stället 
för ”tillgång till den nyaste smartphone av varumärke X”.
Ett annat problem med tjänsteekonomin är att det hittills är en margi-
nell praxis. För att främja tjänsteekonomin bör beslutsfattare se till att ett 
lämpligt regelverk utvecklas. Det kan också vara fördelaktigt att samordna 
initiativ på nationell nivå, eller att skapa en plattform för delning och tjänste-
ekonomin på lokal nivå så att sådana initiativ blir mer framträdande. Ett mer 
direkt sätt att främja delningsekonomin skulle vara att beskatta dessa tjänster 
annorlunda än varor, och göra det billigare att hyra en apparat än att köpa 
den. Förutom incitament och lämpliga regler och standarder är dock utveck-
lingen av dessa affärsmodeller en fråga om privata initiativ. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen453.2.2.3 DELADE APPARATER
Precis som serviceorienterade lösningar kan delningen av apparater göra 
det möjligt för människor att använda apparater utan att äga dem. Delning 
kräver åtgärder som i stor utsträckning liknar åtgärder för tjänsteekonomi, 
såsom samordning på lokal och nationell nivå för att underlätta tillgång till 
sådana tjänster. IKT-åtgärder såsom lättanvändbara appar har en viktig roll 
att spela för att främja delningstjänster. Ett problem är att företag som till-
handahåller delningstjänster sällan är lönsamma, vilket begränsar privata 
initiativ. Möjliga lösningar kan vara att göra sådana webbsidor offentliga 
istället, eller underlätta ideella initiativ. Ett annat problem är att miljö för delar 
är osäkra, och delning kan i vissa fall leda till överkonsumtion. Denna rekyl-
effekt måste motverkas genom lämpliga skatter eller övergripande livsstils-
förändringar.
3.2.2.4 BETEENDEÅTGÄRDER
Åtgärderna ovan minskar konsumtion genom att antingen öka reparer -
barhet eller ersätta ägande med tillgång. På ett mer övergripande sätt 
bör dock beteenden förändras. Livsstilar bör baseras på värden som inte 
handlar om ägande, och konsumenterna bör välja att konsumera mindre. 
Livsstilsförändringar är nödvändiga kompletterande åtgärder för många 
andra åtgärder, men dessa är kanske de svåraste åtgärderna att genomföra. 
Nudging för att minska energianvändning innehåller information om 
energianvändning till konsumenter samt automatisk avstängning av inaktiva 
apparater. Nudging för att minska elanvändning har oftast små (men inte 
obetydliga) miljöeffekter. 
De viktigaste åtgärderna är de som ska minska konsumtion av varor. 
E-handel gör det allt enklare att köpa produkter, vilket kan leda till över -
konsumtion. Miljöpåverkan bör vara mer framträdande på sådana webb-
platser. Överkonsumtion kan också motverkas genom att tillhandahålla 
viktig och lättillgänglig miljöinformation i affärer, till exempel genom 
QR-koder som skannas av konsumenter. De två viktigaste policy åtgärder 
som krävs för att genomföra denna nudging är att utveckla bättre och lättill-
gängliga LCA-data, och att kräva att dessa data kommuniceras till konsu-
menten på ett tydligt sätt, genom att använda QR-koder på produkter och 
presentera miljödata på ett standardiserat och lättförståeligt sätt.
Nudging är emellertid ofta svårt att utföra eller har en effekt som är svår 
att förutsäga (till exempel: leder de till långsiktiga förändringar eller mins-
kar effekten efter några månader?). Ibland har de en låg acceptans, och de 
kan leda till etiska problem ifall medborgare invänder mot att regeringen 
påverkar hur människor konsumerar. Till exempel skulle tillhandahållan-
det av bättre miljöinformation säkert vara lätt att acceptera, men åtgärder 
som gör det jobbigare att köpa vissa produkter (till exempel att märka CO2-
intensiva produkter med etiketter som liknar tobaksvaror) skulle troligt-
vis ha låg acceptans. Dessutom kommer sådana åtgärder i direkt konflikt 
med  nuvarande mål för ekonomisk tillväxt. Det är särskilt viktigt att beslut  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen46gällande livsstilsförändringar tas på ett demokratiskt sätt, och att sådana 
åtgärder är helt öppna. Trots att beteendeincitament är nödvändiga för att 
främja hållbar konsumtion och göra miljöpåverkan mer uppenbara, behövs 
det mer än bara ett statligt incitament att få en del av befolkningen att kon-
sumera marginellt mindre. Det som behövs är ett stort beslut att minska 
konsumtion på samhällsnivå, och beteendeåtgärder kan underlätta denna 
övergång. Trots att det finns mycket litteratur om effekten av småskalig 
 nudging är det mycket svårare att utvärdera hur IKT-åtgärder kan bidra till 
mer övergripande förändringar. I korthet är en minskning av konsumtion ett 
svårt och polariserande ämne. IKT-baserad nudging kan underlätta en sådan 
policy genom att göra relevant information mer uppenbar och tillgänglig, 
men annan nudging (att ändra standardval eller åtkomst till vissa produkter) 
är mer kontroversiell och måste bedömas noggrant.
3.2.3 Effektivare försörjningskedja
3.2.3.1 E-HANDEL
IKT-tillämpningar kan påverka hur, var och när varor köps, och därmed 
också hur dessa transporteras och levereras. E-handel möjliggör en minskning 
av transportavstånd, eftersom leveransfordon brukar följa mer  optimala vägar 
än enskilda konsumenter som åker bil till affären. Eftersom dessa system 
registrerar var varorna lagras och var konsumenterna bor kan leverans kedjan 
optimeras genom att leverera varor från närmaste lager. Miljö för delarna är 
dock mycket osäkra, eftersom ineffektiv transport med lastbil på lokal nivå 
kan vara skadligare än långdistanstransport med tåg.
3.2.3.2 OPTIMERINGSVERKTYG FÖR FÖRSÖRJNINGSKEDJAN
Försörjningskedjor kan också optimeras med hjälp av dedikerade IKT-
verktyg som kan avgöra var en fabrik eller ett lager ska byggas, eller i vilken 
fabrik en produkt ska tillverkas för att minimera transportavståndet för 
råvaror och färdiga produkter. Dessutom kan mjukvaror som förutsäger 
efter frågan informera producenterna om var och när produkter kommer 
att efterfrågas, så att de kan skickas med tåg eller båt. Det finns inget stort 
hinder mot denna lösning, förutom tillgång till prisvärda IKT-verktyg för 
optimering av försörjningskedjor. Optimering av försörjningskedjor kommer 
sannolikt att komma utan ingripanden från offentliga aktörer när sådana 
mjukvaror blir lättillgängliga, eftersom det är fördelaktigt för producenterna. 
Denna utveckling kan kanske främjas genom certifieringar. Offentliga myndig-
heter kanske kan lista produkter som har låg miljöpåverkan i olika skeden i 
livscykeln (inklusive transport). Detta skulle göra optimering av försörjnings-
kedjor ännu mer värdefull, vilket skulle öka efterfrågan på optimerings-
verktyg.
3.2.3.3 DRÖNARE
Det viktigaste sättet att minska miljöpåverkan från transport, förutom att mini-
mera transportavstånd, är att minska miljöpåverkan per kilometer. Detta inne-
bär i huvudsak att använda leveransmetoder som är mindre energi krävande.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen47Till exempel kan drönare ibland leverera varor mer effektivt än lastbilar. 
Lastbilar kan transportera drönare de längre sträckorna och sen kan drö-
narna effektivt transportera paketen den sista kilometern. Lastbilen kan till 
exempel parkera nära ett bostadsområde och låta drönarna leverera paket 
till varje hushåll i området, snarare än att köra runt. Alternativt kan drönare 
flyga direkt till och från lager, men de kan oftast inte flyga långa avstånd. Två 
huvudproblem med denna lösning är oklar juridik problem och oklarheter 
kring vilka effektivitetsvinsterna egentligen är. De juridiska osäkerheterna 
handlar mest om flygutrymmet och säkerhetsfrågor kring flottor av drönare i 
städer. Effektivitetsproblemet beror på att drönare i lastbilar ökar vikten som 
transporteras, och att de flesta drönare för närvarande bara kan transportera 
lätta vikter. LCA-studier bör hantera detta effektivitetsproblem och avgöra 
huruvida drönarleverans verkligen ger fördelar. Om det visar sig vara ett 
effektivt sätt att leverera, bör lämpliga ramverk och regler för användningen 
av drönare utvecklas. Å ena sidan bör säkerhet vara en prioritet, men å andra 
sidan bör reglerna inte hindra tekniker som inte är skadliga.
3.2.3.4 PEER-TO-PEER-LEVERANS
Ytterligare en lösning för att minska miljöpåverkan från leverans är peer-
to-peer-leverans (P2P). Det kan handla om personer som levererar paket 
som jobb (till exempel med cyklar) eller eftersom de ändå ska köra till leve-
ransadressen. Detta kan också innebära transportlösningar som samtidigt 
transporterar både människor och paket, till exempel självkörande fordon 
som optimeras för transport av både människor och varor. Men återigen är 
de potentiella vinsterna osäkra. Om P2P-leverans med bil blir populär och 
lönsam, kan detta till och med inducera fler bilresor.
3.3 Resande
Resande motsvarar cirka 31% av växthusgasutsläppen från privatkonsum-
tion i Sverige. IKT kan minska miljöpåverkan från resor på tre huvudsakliga 
sätt: genom att påverka tillgången till fordon (med t.ex. bildelning och sam-
åkning), genom att ändra hur fordonen körs (med t.ex. GPS och självkörande 
bilar), och genom att ersätta resor (med t.ex distansarbete). 
3.3.1 Tillgång till fordon och transporttjänster.
3.3.1.1 BILDELNING, SAMÅKNING OCH RIDESOURCING
Det första sättet på vilket IKT påverkar hur människor reser är genom att 
ändra hur människor använder bilar. Tre huvudsakliga IKT-lösningar kan 
förvandla bilar från ett fordon som alla äger och använder dagligen, till en 
tjänst som människor använder när den verkligen behövs. Den första, bil-
delning, innebär att människor hyr eller lånar en bil under en kort resa. 
Bildelning uppmuntrar människor att köra mindre, på grund av att vissa 
människor väljer att inte köpa en bil när ett system för bildelning är tillgäng-
ligt. Den andra lösningen, samåkning, innebär att personer som vill resa till  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen48en destination matchas med personer som kör till den destinationen och har 
lediga platser. Den största fördelen är ökad fordonsbeläggning, vilket innebär 
färre bilar på vägen. Den tredje lösningen, ridesourcing, liknar en taxitjänst. 
Resenärer bokar en sittplats i en förares bil, vanligtvis för korta sträckor, och 
föraren kör för vinst och inte för att den delar en destination med passage-
rarna. Fördelarna med ridesourcing är oklara men det kan marginellt öka 
fordonsbeläggning och minska bilägandet.
Dessa tre lösningar har nackdelar. En av de största nackdelarna med bil-
fokuserade lösningar är att de gör bilresor bekvämare och lättillgängliga, 
vilket konkurrerar med kollektivtrafik. Sådana tjänster är mindre miljöskad-
liga än om alla skulle köra enskilda bilar, men de är mer miljöskadliga än 
kollektivtrafik och kan leda till att färre resenärer åker kollektivt. De vikti-
gaste beslutsfattare som kan ta itu med detta problem är stadsplanerare och 
transportplanerare. Effekterna av bildelning, samåkning och ridesourcing 
beror på hur dessa åtgärder integreras med andra transportmedel. I synner -
het kan dessa IKT-lösningar implementeras för att förbättra tillträde till kol-
lektivtrafiknav. Det innebär att man skulle kunna boka en bil eller samåka till 
eller från en järnvägsstation. Om detta underlättar tillträde till järnvägssta-
tioner kan resenärer uppmuntras att åka tåg: IKT-lösningar skulle då kom-
plementera kollektivtrafik istället för att konkurrera med den. Tre viktiga 
aspekter kan säkerställa denna komplementaritet.
För det första bör kollektivtrafik vara så bekväm, attraktiv och prisvärd 
som möjligt (kompletterande åtgärder relaterade till underhåll av järnvägar 
och subventioner kan övervägas). För det andra kan utvecklingen av bildel-
ning, samåkning och ridesourcing begränsas till områden där det inte kon-
kurrerar med kollektivtrafik (vilket innebär att denna typ av beslut skulle 
bedömas och fattas på lokal nivå). Till exempel är bildelning ett bra val på 
landet där bra kollektivtrafik saknas. I synnerhet kan enkelriktad bildel-
ning till och från tågstationer betydligt underlätta tillgången till tågtrafik. 
Generellt sett bör planerare försöka lösa ”sista kilometer” -problemet, det 
vill säga hur resenärer kan åka till kollektivtrafikstationer eller åka hem från 
kollektivtrafikstationer. Bildelning, samåkning och ridesourcing är möjliga 
lösningar för att lösa detta problem, men det finns andra. För det tredje bör 
komplementaritet mellan IKT-lösningar för bilåtkomst och kollektivtrafik 
aktivt främjas. Ett sätt att främja det är att integrera relevant information 
om kollektivtrafik i appar för bildelning, samåkning och ridesourcing. När 
man bokar en bil till en särskild järnvägsstation skulle appen till exempel 
automatiskt ge uppdaterad information om tåg och/eller informera om alter -
nativ för att ta sig till stationen, såsom bussar. Ett annat sätt kan vara att ha 
parkeringsplatser reserverade för resenärer som samåker nära tågstationer, 
eller rabatt när man bokar en bil och en tågbiljett samtidigt. Utöver konkur -
rens mellan bilfokuserade IKT-lösningar och kollektivtrafik finns det också 
en risk att IKT-lösningar inducerar resor genom att göra resandet billigare 
och bekvämare. En studie visade till exempel att en betydande del av använ-
darna på en samåkningstjänst i Frankrike inte skulle ha gjort någon resa om  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen49sam åkningstjänsten inte funnits. Här verkar det vara viktigt att förtydliga 
resandets miljöpåverkan. Kostnaderna av att åka bil ska inkludera den totala 
miljöpåverkan. Att beskatta bränslen skulle emellertid vara en komplicerad 
och kontroversiell åtgärd, eftersom det allvarligt skulle begränsa mobiliteten 
för låginkomsthushåll. En sådan åtgärd skulle därför kräva skattebefrielse 
eller en annan form av ersättning för låginkomsthushåll.
IKT-lösningar som handlar om tillgång till bilar som en tjänst kan uppnå 
betydande miljöfördelar på kort sikt. Planerare bör dock prioritera att pla-
nera för mobilitet utan bil om möjligt. Det bör noteras att bildelning, samåk-
ning och ridesourcing skulle interagera med självkörande fordon, eftersom 
självkörande fordon är mycket kompatibla med att betrakta bilar som en 
tjänst. Om bilar kör sig själva, blir det lättare att boka en bil till vilken desti-
nation som helst, och att automatiskt matcha resenärer som har samma 
resväg.
3.3.1.2 CYKELDELNING
Delningstjänster och IKT-baserad tillgång till fordon är inte begränsade till 
bilar. Cykeldelning är redan populär i många städer. Om man kan få dessa 
att konkurrera med bilar för korta resor inom staden, skulle bättre tillgång 
till cyklar vara ett bra sätt att minska biltrafiken. Cykeldelning konkurre-
rar dock ofta med gång och kollektivtrafik. IKT:s viktigaste roll är att göra 
sådana lösningar mer praktiska, till exempel genom att använda QR-koder 
och telefonbetalning för att förenkla tillgång till cyklar. Innovativa lösningar 
inkluderar flytande cyklar, dvs cyklar som kan hämtas och lämnas var som 
helst. Dessa underlättar tillgång till cyklar, men det kan finnas ett bety-
dande problem med vandalism. Lösningen kan vara att använda dockade 
cyklar, men öka mängden dockningsstationer i staden. Alternativt kan fly-
tande cyklar användas i kombination med kompletterande åtgärder för att 
ändra beteenden och undvika vandalism. Med QR-kodbokningssystem kan 
det till exempel vara möjligt att hitta telefonnumret till sista personen som 
bokade en cykel ifall den försvinner, vilket kan motverka känslan av straff-
frihet som leder till vandalism. Annars verkar cykeldelning inte kräva mycket 
från beslutsfattare för att fungera. Det viktigaste beslutet är vilket anbud som 
en kommun väljer vid upphandling för ett cykeldelningssystem. I takt med 
att nya parallella gratissystem med olika enkla fordon dyker upp blir även 
tillgången till parkering av dessa en allt viktigare fråga för staden. När det 
blir många cyklar och liknande som kan parkeras var som helst finns risk 
både att cykelparkeringarna tar slut, och att framkomligheten på trottoarer 
begränsas.
3.3.1.3 BÄTTRE INFORMATION FÖR KOLLEKTIVTRAFIK
Ett sista sätt på vilket IKT kan påverka tillgång till fordon är genom att bli 
bättre på att informera resenärer om kollektivtrafik. IKT spelar redan en 
viktig roll genom att informera resenärer i nära realtid om förseningar och 
möjliggöra en mer effektiv planering av resor. Ideellt bör denna information  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen50förbättras i framtiden. En annan viktig sak är hur informationen kommunice-
ras: resenärer ska behöva anstränga sig så lite som möjligt för att få informa-
tion om kollektivtrafik. En idé som nämnts ovan är att integrera information 
om kollektivtrafik i appar för bildelning, cykeldelning, samåkning, etc. En 
annan viktig åtgärd kan vara att förenkla tillgång till information om tåg-
trafik i andra europeiska länder, för att göra det enklare att åka tåg istället 
för flygplan för korta internationella resor. Inom Europa var Interrail redan 
ett stort steg i den riktningen, eftersom det gör det möjligt för resenärer att 
åka tåg billigare. Att hitta all information man behöver för en tågresa kan 
dock vara komplicerat och tidskrävande.
3.3.2 Effektivare drift
3.3.2.1 SJÄLVKÖRANDE FORDON
IKT-åtgärder kan förändra hur fordon fungerar, vilket kan göra dem mer 
energieffektiva och/eller attraktiva. Det mest radikala sättet på vilket IKT 
kan påverka fordonsdrift är genom automatisering, i synnerhet självkörande 
fordon. De kan radikalt ändra människors resebeteenden genom att påverka 
tillgång till bilar och göra det enklare att dela fordon. De skulle kunna rädda 
många liv genom att minska risken för olyckor. De kan också fungera mycket 
effektivare än konventionella bilar, köra närmare varandra och till och med 
tillverkas med lättare material. Självkörande fordon kan dock orsaka flera 
problem. På den sociala och demokratiska sidan finns det frågor om integri-
tet när företagen och stater samlar en allt större mängd data om var, hur och 
med vem medborgarna reser. Det skulle ge dem större kontroll över med-
borgarna. På miljösidan kan självkörande fordon främja bilresor och konkur -
rera med kollektivtrafik, Effekterna avgörs till stor del av regelverk. Därför 
bör beslutsfattare se till att det finns lämpliga regler för självkörande fordon. 
Å ena sidan bör dessa regler säkerställa säkerhet, respekt för integritet vid 
datainsamling och tillgång till tjänsten för alla. Å andra sidan, om själv-
körande fordon visar att de kan köra säkert nära varandra, kan regler om 
säkerhetssträckor och material ändras på medellång och lång sikt. Liksom 
alla andra bilcentrerade åtgärder, riskerar självkörande fordon att inducera 
bilresor och konkurrera med kollektivtrafik. De kan dock också förbättra 
anslutning till kollektivtrafiken om de planeras i enlighet därmed. Att mot-
verka inducerade bilresor är svårt, men ett sätt skulle vara att göra miljö-
påverkan för varje resa tydligare. Detta kan innebära en direkt ökning av 
den monetära kostnaden för bilresor genom beskattning (detta skapar dock 
problem om mobilitet för låginkomsthushåll). Det kan också innebära bättre 
miljöinformation för resenärer om miljöpåverkan av resor (och kanske deras 
kumulativa miljöpåverkan) varje gång de bokar ett fordon. Nudging som 
minskar incitament för resor är ett bra komplement till självkörande fordon. 
Många andra synergier finns, eftersom självkörande fordon interagerar med 
åtgärder om elefterfrågan (elektriska fordon som automatiskt laddas under 
tider med låg efterfrågan), om fordonsdelning, och till och med om planering 
(till exempel av parkeringsplatser). NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen513.3.2.2 OPTIMAL RESVÄG
Det finns andra sätt på vilka IKT kan optimera bilens drift. GPS-vägledning 
hjälper förare att hitta den optimala resvägen. Det är dock svårt att nå mer 
än marginellt lägre miljöpåverkan med detta. Liksom alla bilfokuserade lös-
ningar finns det alltid risk att de leder till mer bilåkande, så miljöför delarna 
kan vara mycket små. Ytterligare miljöfördelar kan uppnås genom att använda 
GPS-appar för att beräkna den minst miljöskadliga vägen till en destination 
(inklusive förutsägelser om trängsel och jämförelse mellan bilen och andra 
alternativ). Fördelen kan också vara att uppmuntra resenärer att byta till 
andra transportsätt, och inte bara att optimera fordonets drift. Beslutsfattare 
spelar kanske inte någon betydande roll i förhållande till denna åtgärd. 
3.3.2.3 BÄTTRE TÅG
IKT används i driften av tåg och kommer säkert att spela en viktig roll 
i framtiden gällande planering och drift av tåg. IKT kan också påverka 
av resenärers upplevelse i tåget. Till exempel skulle tåg kunna förvandlas 
till mobila kontor, vilket skulle göra dem mer attraktiva transportsätt för 
kontors arbetare på affärsresor. Detta kan vara ett sätt att uppmuntra före-
tag att använda tåg snarare än flyg för affärsresor. Detta kan komplettera 
policy åtgärder såsom partiell subvention för affärsresor som görs med tåg 
eller en koldioxidskatt för transport.
3.3.3 Ersätta resor
3.3.3.1 DISTANSARBETE
IKT kan användas för att ändra reserelaterade beteenden. Vissa åtgärder 
som påverkar beteenden har tidigare nämnts (i synnerhet gällande tillgång till 
bilar). Andra åtgärder, såsom distansarbete, syftar till att ersätta resor på ett 
direkt sätt. Genom att göra det möjligt för kontorsarbetare att arbeta hemi-
från, komma åt filer på distans och delta i virtuella möten kan distansarbete 
minska pendling och göra det möjligt för flera kontorsarbetare att dela på 
samma rum eller skrivbord. Förutom daglig pendling kan distansarbete und-
vika längre resor till konferenser och möten. Ett problem med distansarbete 
är att kvaliteten på arbetsmiljön och samarbete med kollegor kan minska. 
Detta löses delvis av tekniska förbättringar som gör videokonferenser och 
distansarbete enklare. Offentliga förvaltningar kan också visa vägen genom 
att göra distansarbete till ett enkelt alternativ för sina anställda. Ett annat 
problem med distansarbete är att det finns en rekyleffekt, som visar sig på 
två sätt. För det första kan människor som inte pendlar åka bil mer för andra 
ärenden såsom att handla. För det andra, när kontorsarbetare inte längre 
behöver bo nära staden försvagas incitamentet att bygga täta städer. Det finns 
då en risk för utglesning av städer. Det är därför viktigt att distansarbete inte-
greras i en omfattande plan inklusive lösningar för människor att komma åt 
affärer med cyklar eller kollektivtrafik. Planerare bör se till att städer utveck-
las med rätt täthet och att många områden kan förbli bilfria. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen523.3.3.2 MINSKA FRITIDSRESOR
IKT kan också hjälpa till att undvika resor för andra ändamål än arbete. Det 
kan vara svårare, eftersom man inte enkelt kan ersätta semester eller besök 
till familjen med IKT. Det handlar mestadels om att övertyga människor 
att resa mindre men kanske under längre perioder (en månadsresa istället 
för fyra separata veckoresor) eller att åka tåg istället för flyg. Nudging kan 
exempel vis användas för att informera resenärer om miljöpåverkan av resan 
varje gång de köper en biljett, eller för att marknadsföra och annonsera järn-
vägsresor i andra appar, i stället för flygresor. Å andra sidan används IKT 
ofta för nudging som syftar till att öka resandet, till exempel annonser för 
avlägsna destinationer och resebyråer. Kulturell omvandling och ambitiös 
förändring av hur vi reser behövs. Man kan föreställa sig ett samhälle där 
människor inte flyger till semester eller vid affärsresor flera gånger om året, 
utan reser flera veckor eller månader i taget en gång om året, reser med tåg, 
arbetar på distans eller tar längre semester. IKT har en roll att spela i den 
omvandlingen, även om det är svårt att förutse exakt vilken roll. Åtminstone 
kan beteendeincitament spela en roll för att mildra rekyleffekter från andra 
IKT-åtgärder. Detta verkar vara viktigt, eftersom många transport relaterade 
åtgärder kan inducera resor genom att göra ett transportsätt bekvämare 
eller billigare. Det bör noteras att åtgärder såsom nudging och skatter för att 
minska hur mycket människor reser kanske får låg acceptans: det är viktigt 
att tillhandahålla mycket bra alternativ för resenärer. I synnerhet kan beskatt-
ning avsevärt minska mobilitet för låginkomsthushåll.
3.4 Boende
Boende motsvarar cirka 20% av växthusgasutsläppen från privatkonsumtion 
i Sverige. IKT kan minska miljöpåverkan från boendet genom att påverka 
hur byggnader byggs och deras elanvändning och -försörjning, samt genom 
att ändra hur vi använder ytor. 
3.4.1 Design- och byggteknik
3.4.1.1 MODELLERINGSMJUKVAROR 
IKT kan påverka hur byggnader utformas. Byggnads informations-
modellering (BIM) används redan idag, men fokuserar oftast på att öka 
produktivitet och minska byggtider och kostnader, snarare än att lösa miljö-
problem. För att ytterligare förbättra byggnaders miljöprestanda bör miljö-
konsekvens bedömnings verktygen integreras bättre i modellerings mjukvaror. 
Modelleringsverktyg ska göra det möjligt för arkitekter och bygg herrar 
att uppskatta miljöpåverkan från varje alternativ och föreslå designval som 
skulle minska miljöpåverkan (byggnadens form, materialval, passiv design-
teknik, etc.). För att stimulera användningen av miljömodellering i design-
skedet kan offentliga myndigheter gradvis börja kräva att miljödata för 
design skedet tillhandahålls för nya byggnader. Till exempel skulle kommuner  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen53kunna  implementera sådana informationskrav i upphandling (för skolor och 
sjukhus m.m.) eller vid markanvisning. Detta kan också bli ett kriterium för 
certifierings system såsom Miljöbyggnad. 
3.4.1.2 3D-UTSKRIFTER I BYGGANDET
3D-utskrift och andra radikalt nya byggtekniker kan förändra  byggandet 
betydligt. Miljökonsekvenserna av en sådan förändring är dock mycket 
osäkra. 3D-utskriftteknik hävdar ofta betydligt högre materialeffektivitet 
samt minskade transporter och avfallsmängder jämfört med konventionell 
byggteknik, men ingen neutral miljöprestandabedömning för dessa tekniker 
har utförts. En viktig åtgärd i samband med utvecklingen av 3D-utskrift i 
byggandet är därför att förbättra LCA-förfaranden och databaser för dessa 
tekniker. Det bör vara möjligt att jämföra miljöprestandan för ny teknik 
gentemot traditionella metoder. I synnerhet bör skillnader gällande inbyggd 
miljöpåverkan av byggmaterial, samt eventuell påverkan på operativ energi-
prestanda, byggnadens livstid och renoveringsbehovet klargöras. Eftersom 
data saknas för närvarande om denna miljöpåverkan bör informationskrav 
införas, där miljöinformation relaterad till byggmaterial måste tillhanda-
hållas vid byggandet. När data om byggmaterial finns tillgängliga kan miljö-
prestanda krav för nya byggnader börja införas.
 
3.4.1.3 LCA
För närvarande baseras LCA av byggnader i stor utsträckning på antagan-
den och standarddata istället för byggnadsspecifika data. Detta leder till stor 
osäkerhet. IKT kan lösa problemet genom att förbättra datainsamling. Om 
sakernas internet utvecklas inom byggsektorn, kan data gällande ursprung 
och sammansättning för byggmaterial samlas på ett systematiskt och enkelt 
sätt. Exempelvis skulle en prefabricerad betongpanel kunna märkas och upp-
dateras vid varje skede i sin livscykel och på så vis ge information om exakt 
var och hur den producerades. Detta skulle avsevärt förbättra kunskapen 
om miljöpåverkan kopplad till olika designalternativ och göra LCA mycket 
mer detaljerad, tillförlitlig och mindre tidskrävande. Bättre LCA kan i sin 
tur bli en stödjande åtgärd för många andra åtgärder: förbättringar i LCA 
innebär att man kan fatta bättre informerade beslut om miljöpåverkan på 
samhällsnivå. Beslutsfattare bör uppmuntra att bättre miljödata tillhanda-
hålls. Detta är redan Naturvårdsverkets uppgift inom ramen för Digitalt 
Först. Kommuner skulle dessutom kunna kräva att mer data till handa hållas 
i anbud för offentliga byggprojekt (och kanske till och med ställa krav på 
 miljö information vid markanvisning och exploateringsavtal). När bättre LCA 
data är tillgängliga skulle myndigheter och kommuner till och med kunna 
ställa krav på miljöprestanda för byggnader. Certifieringssystem skulle också 
kunna kräva att byggmaterial har en klimatpåverkan som är lägre än ett visst 
tröskelvärde. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen543.4.1.4 FÖRSÖRJNINGSKEDJAN
Precis som för gods kan programvaror för optimering av försörjningskedjan 
minska transportbehov genom att minimera avståndet mellan råvaror och 
fabriker samt mellan fabriker och byggarbetsplatser. Det finns inte mycket 
risk för negativa effekter i det här fallet. Det finns inte heller mycket besluts-
fattare kan göra för att främja optimering av försörjningskedjan eftersom de 
redan är lönsamt för företagen. Ett incitament kan eventuellt vara att certi-
fiera byggföretag eller byggnader med en optimal försörjningskedja.
3.4.2 Driftenergianvändning och -försörjning
3.4.2.1 HEMAUTOMATISERING
Ett sätt på vilket IKT kan minska miljöpåverkan från driftenergi användning 
är att minska denna energianvändning. Hemautomatisering, som styr upp-
värmning, belysning, ventilation och energianvändning från oanvända 
apparater, kan bidra till att minska mängden energi som slösas på grund av 
mänsklig oaktsamhet. Teknik för hemautomatisering finns redan idag, men 
det kan förväntas att de kommer att bli ännu mer populära i framtiden. 
Beslutsfattarens roll kan då vara att se till att byggnadens energisystem är 
standardiserade och strävar efter allt lägre energianvändning, till exempel 
genom att säkerställa att uppvärmningen alltid minskas i tomma rum. Att 
ta in hemautomatiseringsprestanda i certifieringssystem kan också vara ett 
sätt att marknadsföra sådana lösningar.
 
3.4.2.2 SPILLVÄRME FRÅN SERVRAR
Ett annat sätt på vilket IKT kan minska miljöpåverkan från driftenergi-
användning är genom att ändra byggnadens energiförsörjning. När det gäller 
uppvärmning kan värderingen av spillvärme från servrar bli särskild viktig i 
fram tiden. Alla IKT-åtgärder innebär användning av energi för att bearbeta 
data och kyla servrar är. Det är därför viktigt att se till att servrar försörjs 
med förnybar el och att spillvärme återanvänds i till exempel fjärrvärme-
system. Detta görs redan i vissa fjärrvärmenät, men det finns möjlighet att 
tillämpa denna lösning i fler städer och att använda spillvärmen på andra 
sätt, till exempel för fisk- eller grönsaksodling. Huvudproblemet är att 
sådana lösningar inte är tillgängliga överallt (det finns inte alltid en kompati-
bilitet mellan spillvärme och uppvärmningsefterfrågan i området). Enskilda 
servrar som används som element  i hushåll är än så länge inte så populära 
eftersom många företag vill ha mer kontroll över datasäkerhet. Planerare har 
visserligen en roll att spela genom att integrera utveckling och drift av servrar 
i fjärrvärmeplanering. Det kan innebära offentlig-privata partnerskap eller 
kommunalt ägda servrar. Spillvärmen kan designas så att den blir en vanlig 
värmekälla, och inte används bara för att den var händelsevis tillgänglig. 
Beslutsfattare bör se till att regler underlättar offentlig-privata partnerskap 
och industriella symbiosprojekt. Framtiden för enskilda servrar i hushåll är 
svårare att förutsäga. blan d annat beroende på datasäkerhetsproblem. Om  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen55de visas vara säkra kan de utvecklas ytterligare, förutsatt att det inte finns 
någon juridisk barriär. Beslutsfattarens roll är att se till att regler är lämpliga, 
vilket betyder att säkerställa datasäkerhet och inte hindra teknisk utveckling.
 
3.4.2.3 FÖRNYBAR ELPRODUKTION
Huvudproblemet med förnybar elproduktion är att den inte nödvändigt-
vis finns när el efterfrågas. IKT kan bidra till att lösa detta problem på två 
sätt. För det första kan data för produktion och efterfrågan mätas i realtid 
och kommuniceras för att skapa en elmarknad och koppla samman nät från 
olika länder. Efterfrågan i ett land kan därmed matchas med produktion 
i ett annat land, vilket minskar riskerna för att förnybara kraftverk måste 
förbli i vänteläge eller att efterfrågan måste tillgodoses med fossila kraftverk. 
Transnationella elmarknader finns redan idag (alla nordiska länder delar 
samma elnät) och dekan förbättras ytterligare i framtiden: EU har exempel-
vis planer på att förbättra sammankopplingen av elnäten på europeisk nivå. 
Förbättringar av IKT-infrastruktur för elmarknader är nödvändiga för att 
uppnå en bättre sammankoppling och att matcha förnybar elproduktion 
med efterfrågan. Detta kräver samarbete mellan grannländer.
Ett annat sätt att matcha produktion och efterfrågan är att styra efter -
frågan. Dynamisk prissättning för el kan uppmuntra konsumenter att stänga 
av apparater när efterfrågan är hög. IKT kan möjliggöra dynamisk prissättning 
genom att dynamiskt koppla elpriserna mot efterfrågan och tydligt kommuni-
cera detta till konsumenterna. Konsumenterna måste vara tydligt informerade 
om priserna och tiderna när elefterfrågan är som högst. Nudging som handlar 
om att ge realtidsinformation om elpriser via exempelvis en app kan  användas 
som kompletterande åtgärder. En annan enklare lösning är att sätta priser 
som beror på tiden, och anta till exempel att elefterfrågan är som högst varje 
dag runt kl 7:00. Smarta apparater kan programmeras för att stängas av när 
elefter frågan är hög och startas när den är låg (till exempel tvättmaskiner och 
diskmaskiner). Hemautomatisering och styrning av smarta apparater och 
el bilar kan vara kompletterande åtgärder för att styra elefterfrågan.
Det finns dock ett annat problem med förnybar elproduktion, gällande 
bristen på incitament för små producenter att investera i förnybar el. De kan 
inte välja vem de ska sälja till, anläggningen måste finansieras länge innan 
den börjar vara lönsam, och konsumenterna kan inte välja vem de köper el 
från. En möjlig lösning är att använda blockchain-teknik för att skapa små-
skaliga, lokala energimarknader och ge konsumenter bättre kontroll över 
elförsörjningen. Konsumenterna skulle kunna välja exakt vart pengarna går 
och producenterna skulle kunna få enklare finansiering. Detta är ett fall där 
IKT kan introducera nya marknader som inte passar inom ramen för nuva-
rande regler. Beslutsfattare bör därför se till att sådana blockchain baserade 
småskaliga elmarknader utvecklas med lämpliga regler och att det finns incita-
ment för småskaliga investeringar i förnybar el. Dessutom bör beslutsfattare 
komma ihåg att blockchain själv kan ha en hög elanvändning.
  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen563.4.3 Effektivare ytanvändning
3.4.3.1 DELAT BOENDE 
IKT kan göra det lättare att dela ytor. Sådan teknik är redan idag en förut-
sättning för företag såsom Airbnb och Couchsurfing. Miljöfördelarna med 
sådana system som handlar om att boka ett rum för några dagar är osäkra. 
Även om de verkligen kan minska behovet av hotell, kan de också upp-
muntra människor att resa mer och behålla tomma rum så att de kan hyra 
ut dem. IKT kan dock också möjliggöra lösningar för långsiktig delning 
av bostäder, såsom Ett Tak Två Generationer (ET2G). IKT används för att 
matcha människor med en tillgänglig resurs (lediga rum) med personer med 
motsvarande behov. IKT kan också användas för att bygga förtroende. På 
webbplatser såsom Airbnb är det bland annat möjligheten att ge kommen-
tarer och betyg till hyresgäster/hyresvärdar som skapar förtroendet. På ET2G 
görs det genom att underlätta medling och kommunikation mellan företaget, 
hyresvärdarna och hyresgästerna. 
Ett sätt att ytterligare främja delningsbaserade livsstilar kan vara att till-
handahålla garantier och lämpliga ramverk för försäkring och medling för 
kollektivhus. Dessutom behövs kompletterande åtgärder för att motverka 
rekyleffekter för Airbnb och liknande företag. Detta kan innebära lämpliga 
skatter, men problemet att det skulle kunna begränsa rörligheten för låg-
inkomsthushåll kvarstår. Detta kan också hanteras av andra IKT-åtgärder 
såsom nudging som gör resandets miljöpåverkan tydligare. 
3.4.3.2 DELADE KONTOR
Arbetsplatser och kontor kan också delas. IKT möjliggör driften av flexibla 
kontor där kontorsarbetare kan boka ett bord på nätet för några timmar (till 
exempel Liquidspace). IKT underlättar hantering av kalendrar och gör det 
möjligt för kontorsarbetare att komma åt sina filer på distans. Detta innebär 
att delade kontor är mycket komplementära med distansarbete. Båda kan 
vara en del av en större omvandling av arbetsytor och arbetskulturen.
Ett problem för både delade kontor och bostäder är att nuvarande bygg-
nader är dåligt anpassade till dessa livsstilar. Byggnader är ofta byggda med 
fokus på privat utrymme och har få gemensamma ytor. Planerare och arki-
tekter har en roll att spela i att planera städer som kan delas. Ett exempel är 
flerbostadshus med små lägenheter men bekväma gemensamma ytor med kök, 
tvättstuga och gästrum som kan bokas enkelt. Utöver byggnaders form krävs 
dock en kulturförändring med fokus på ökat förtroende. Man måste acceptera 
bristen på vissa privata lokaler och istället förlita sig på gemensamma resur -
ser och goda relationer med grannar och medarbetare. På längre sikt och mer 
övergripande nivå behövs en kulturomvandling för att optimera ytanvändning 
och minska bostadsytor. Detta innebär en medveten optimering av ytor och ett 
val att bo i mindre rum. Detta inkluderar också att använda existerande bygg-
nader så mycket som möjligt. Ett sätt att stimulera en bättre ytanvändning är 
att beskatta byggnader beroende på antalet oanvända rum. Ytoptimering är 
mycket viktigt för att minska miljöpåverkan från den byggda miljön och bör  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen57betonas som en nyckelaspekt. Problemet är emellertid svårt att ta itu med och 
kräver både tekniska lösningar (byggdesign och IKT), medvetna incitament 
från politiker och kulturförändringar.
3.5 Livsmedel
Livsmedelskonsumtion motsvarar cirka 32% av växthusgasutsläppen från 
privatkonsumtion i Sverige. IKT kan förbättra hur livsmedel produceras och 
transporteras, och hjälpa konsumenter att välja mindre miljöpåverkande 
kost. 
3.5.1 Matproduktion
3.5.1.1 AUTOMATISERING INOM JORDBRUK
IKT kan påverka livsmedelsproduktionen genom att ändra jordbruks metoder. 
Jordsensorer och satelliter som kan spåra tillväxt och styra traktorer kan 
hjälpa bönderna att förbättra sin produktivitet och minska mängden pesti-
cider och gödningsmedel som används. För närvarande används sådana 
system i mycket liten utsträckning. Ett sätt att främja precisionsjordbruk 
kan vara att tillhandahålla subventioner eller lån , som kan återbetalas över 
några år om det finns vinster för bonden. Denna typ av lösning kommer 
att ge miljömässiga fördelar endast om miljöfrågor är ett designmål från 
början, utöver produktivitetsvinster. Exempelvis bör precisionsjordbruks-
system överväga frågor om biologisk mångfald runt gårdar och syfta till att 
direkt övervaka och minska negativa effekter från gårdar. Dessutom kan 
övervakning av miljön möjliggöra ett större landskapsperspektiv, identifiera 
synergier mellan olika arter och underlätta användningen av tekniker såsom 
permakultur för att skapa välfungerande ekosystem. Beslutsfattare bör därför 
se till att dessa miljömål beaktas i utformningen av precisionsjordbruks-
system. Detta kan innebära certifiering med ett ”precisionsjordbruks”-märke. 
Landskapsplanerare skulle också kunna köpa miljödata från jordbrukare. 
Planerare skulle dra nytta av aktuella högupplösta data om ekosystem, vilket 
underlättar bevarandet av biologisk mångfald, och jordbrukare skulle  belönas 
för att tillhandahålla data. Det är viktigt att använda relevanta data i besluts-
fattandet kring miljöfrågor, och IKT gör det möjligt för beslutsfattare att få 
data om markanvändning på landskapsnivå.
 
3.5.1.2 URBANA JORDBRUK
IKT kan göra det lättare att producera mat i städer. En möjlighet är att 
använda IKT för att underlätta delandet av urbana trädgårdar. Den viktigaste 
användningen av IKT för urbana jordbruk är dock automatiserat inomhus-
jordbruk, t.ex. vertikala gårdar eller byggnader återställda till gårdar. Sådana 
system påstås ha en mycket högre effektivitet än konventionellt jordbruk vad 
gäller vatten- och markanvändning. De kan nå hög produktion utan gödnings-
medel, pesticider eller traktorer. Miljöpåverkan från sådan teknik är dock fort-
farande osäker. Oberoende bedömningar bör genomföras, inklusive potentiella  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen58ökningar av energianvändning från den automatiserade gården och påverkan 
från vertikala gårdens byggande och drift (särskilt påverkan från byggmaterial 
och uppvärmning). Om det visar sig att sådana system faktiskt ger miljö-
mässiga fördelar, skulle politiken kunna uppmuntra deras utveckling genom 
ett certifieringssystem. Ett sådant system skulle fokusera på miljö påverkan 
från livsmedelsproduktion (som Miljöbyggnad för byggnader), snarare än 
hur livsmedel produceras (som KRAV). 
Två problem kvarstår med vertikala gårdar: det stora investerings-
behovet och ytanvändning i trånga städer. Investeringsfrågan begränsar 
utvecklingen av vertikala gårdar men några företag verkar vara lönsamma. 
Crowdfunding kan vara ett sätt att lösa problemet. Lån kan också ges till 
lägre pris för urbana jordbruksprojekt, förutsatt att den höga produktivite-
ten gör det möjligt att återbetala lånen inom några år. Ytanvändningen är 
mer problematisk. Trots att vertikala gårdar använder mycket mindre mark 
än vanliga gårdar kan det vara svårt att hitta rum i städer där det redan är 
brist på bostäder och konkurrens om mark. I slutändan är detta ett beslut 
som tas av stads planerare, och prioriteringar bör fastställas på kommunal 
nivå. En möjlig  lösning är att överväga urbana jordbruk i ombyggnad av 
oanvända byggnader och omvandla övergivna byggnader till livsmedels-
produktions anläggningar. Det kan finnas en betydande möjlighet för sådana 
omställningar i kombination med andra åtgärder som leder till förändringar i 
markanvändningen. Till exempel kan förbättringar av kollektivtrafik, alter -
nativa resemedel och ”bilfria” städer minska behovet för parkeringsplatser. 
Underjordiska parkeringsplatser kan då omvandlas till urbana gårdar.
3.5.2 Matleverans
Frågor gällande leverans av mat liknar frågor gällande leverans av varor. 
Ny teknik såsom drönare skapar nya möjligheter med lastbilar som kör vissa 
sträckor och drönare som flyger de sista kilometerna. Ökningar i IKT-baserad 
fordonsdelningspraxis skapar möjligheter för fordon att transportera mat 
och människor samtidigt. Miljöfördelarna är osäkra på grund av den extra 
vikten i fordon som transporterar drönare, säkerhets- och regelproblem med 
drönare och risken för att framkalla ytterligare körningar för peer-to-peer- 
leverans. En mer noggrann bedömning av miljöfördelar och risker behövs. 
Det finns en aspekt som är specifik för matleverans: lokal produktion. 
E-handel och online abonnemangstjänster för leverans av färska produkter 
gör det möjligt för konsumenterna att enkelt köpa lokalt producerad mat. 
Detta kan minska avståndet för matleverans, men problemet är att lokala 
leverans system brukar använda lastbilar för att leverera mat. Miljöpåverkan 
per kilo meter för lastbilar är betydligt högre än för tåg eller båt, och lokala 
leveranser tenderar att ha lägre fyllnadsgrad i fordonen. Därför kan miljö-
fördelarna vara mindre än förväntat för lokal matleverans. Sådana system 
kan leda till mindre miljöpåverkan, men detta bör noggrant bedömas och den 
lokala försörjningskedjan bör utformas för att minimera lastbilstransporter. 
Digitalisering och miljömålen593.5.3 Livsmedelskonsumtion
3.5.3.1 MATAVFALL
Det finns två huvudsakliga sätt att ändra våra konsumtionsvanor för att 
minska miljöpåverkan från livsmedel: att minska matavfall och att välja att 
konsumera mat med lägre miljöpåverkan. Matavfall kan minskas genom 
att ge konsumenterna bättre data om utgångsdatum. Det viktigaste är att 
kommunicera data på ett effektivt sätt. Hur data kommuniceras handlar i 
huvudsak om att göra informationen tydlig och lättillgänglig, så att konsu-
menterna bryr sig om den. En möjlig lösning är en streckkod eller QR-kod 
som konsumenterna kan skanna med mobilen för att enkelt komma åt 
nyckel information. Med sådana koder skulle konsumenter kunna komma åt 
en inventering av all sin mat på sin mobil, och veta vad de saknar och vilka 
produkter som snart kommer att gå ut. Detta skulle minska risken för att 
produkterna slängs och för överkonsumtion. Ett mer avancerat system kan 
innehålla smarta köksapparater, såsom ett smart kylskåp som håller reda på 
maten och föreslår recept för produkter som snart ska gå ut. Livsmedelslistor 
på e-handelswebbsidor skulle också kunna föreslås automatiskt baserat på 
kylskåpets innehåll. Frågor om hur information kommuniceras är kopplade 
till nudging, eftersom nudging som påverkar konsumtionsvanor handlar om 
hur och när konsumenter har tillgång till information. Annan nudging för att 
minska matavfall kan övervägas, till exempel papperskorgar som vägar skräp 
och visar hur mycket sopor som kastas varje vecka.
Beslutsfattarna kan kräva införandet av scanningsbara koder på produk-
ter. Det är dock lättare för dem att försöka påverka mataffärer och få dem 
att inte slänga mat. En möjlighet skulle kunna vara att kräva att mataffärer 
mäter och offentliggör mängden mat de slänger. 
Ytterligare ett sätt på vilket IKT kan minska mängden mat som slängs är 
genom att göra det lätt för mataffärer och restauranger att sälja mat som de 
annars skulle slänga. Till exempel visar appen Karma52 restauranger och mat-
affärer i ett område som har mat kvar som ska snart slängas, och gör det lätt 
för konsumenter att köpa maten billigt. Denna åtgärd handlar också framför -
allt om hur lätt det är för konsumenter att komma åt information. Det finns 
dock inte mycket som beslutsfattare kan göra för att främja den, förutom 
kanske att visa vägen genom att dela matrester från t.ex skolor och sjukhus.
3.5.3.2 KOST
Det andra sättet att minska miljöpåverkan från livsmedelskonsumtion är 
att välja livsmedel som har lägre miljöpåverkan. Kött- och mejeriproduk-
ter kopplas exempelvis till höga växthusgasutsläpp, markanvändning och 
övergödning. Det verkar behövas en storskalig övergång till vegetarisk och 
vegansk kost. Liksom alla andra samhällsförändringar är det komplicerat 
att beskriva hur en storskalig övergång till annan kost kan ske, eftersom 
52 https://karma.life/ NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen60detta innebär betydande förändringar i dagliga vanor, kulturvärden, mark-
användning och sysselsättning på landsbygden. Beslutsfattarna bör försöka 
initiera denna övergång och främja vegetarisk och vegansk kost, eftersom 
miljöpåverkan av kött- och mjölkförbrukning är stor. Men de bör också se 
till att övergången sker smidigt och utan problem. I synnerhet kommer det 
att  behövas kompletterande åtgärder för att kompensera jordbrukare och 
kött industri och se till att nya anställningsmöjligheter finns till gängliga för 
 personer som arbetar inom dessa sektorer. På kort sikt kan nudging  användas 
för att minska konsumtionen av kött och mejeriprodukter. Likadana  åtgärder 
som för minskning av matavfall kan användas. Smarta etiketter och QR-koder 
bör kommunicera relevant miljöinformation till konsumenter, göra miljö-
påverkan av livsmedel mer uppenbar och hjälpa konsumenterna att göra 
mer informerade val. 
Beslutsfattare kan uppmuntra denna typ av åtgärd genom att kräva till-
handahållandet av standardiserade miljödata för matvaror, eller genom att 
stödja och finansiera organisationer såsom BONSAI53 som försöker skapa en 
open-source databas om miljöinformation för olika varor. Miljöinformation 
bör vara så lätt att komma åt som information om utgångsdatum. Det bör 
också vara lätt att förstå och jämföra för konsumenter som har särskilt lite 
tid för att kolla miljöinformation när de handlar. E-handelswebbsidor skulle 
kunna föreslå produkter med låg miljöpåverkan som ett standardalternativ 
som konsumenter kan ändra om de vill, eller automatiskt föreslå ett vegan-
alternativ till kött och mejeriprodukter. Konsumenter bör dock alltid ha 
möjlighet att enkelt byta till andra produkter eftersom de är billigare eller 
på grund av personliga preferenser. Det viktigaste är att beslutsfattarna ser 
till att miljöpåverkan från matvaror är uppenbar, att prisen motsvarar miljö-
påverkan, och att övergången till mindre miljöpåverkande kost initieras 
genom att leda vägen och minska mängden kött och mejeriprodukter som 
serveras i t.ex. skolor, sjukhus och andra offentliga förvaltningar.
53 https://bonsai.uno/ NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen614 Slutsatser
4.1 Beslutsfattares roll
IKT kan ha en mycket positiv effekt på miljömålen eller en negativ effekt. 
Det beror främst på sammanhanget där dessa teknologier utvecklas. Därför 
bör användningen av IKT inte betraktas som ett mål i sig, utan som ett verk-
tyg för att nå miljömål. Med andra ord bör utvecklingen av IKT vara mål-
inriktad, och miljömålen bör styra beslut om IKT- och policyåtgärder. De 
främsta sätten för beslutsfattare att styra utvecklingen av IKT för att säker -
ställa att de uppnår miljöfördelar är genom att:
• Uppmuntra övervägande av miljökriterier som designmål för IKT-
utveckling, genom att skapa nationella initiativ och forum och skapa 
efterfrågan genom upphandling.
• Främja specifika produkter och tjänster genom subventioner.
• Förbjuda de mest miljöskadliga produkterna och tjänsterna genom att 
ställa miljökrav.
• Motverka rekyleffekter och användningen av miljöskadliga produkter 
och tjänster genom skatter. I synnerhet kan en koldioxidskatt användas 
för att se till att priser avspeglar klimatpåverkan. 
• Se till att det finns lämpliga standarder och ett lämpligt regelverk som 
begränsar skadliga effekter från IKT, men inte hindrar utvecklingen av 
fördelaktig teknik.
• Utforma städer och transportsystem för att se till att nya IKT-baserade 
tjänster kompletterar befintliga transporttjänster istället för att kon-
kurrera med dem.
• Samla och använda bättre miljöinformation i sitt eget policyarbete 
genom att använda IKT, och öka kraven gällande tillhandahållandet 
av miljöinformation, när teknik gör detta möjligt.
Vilka åtgärder som väljs är ett politiskt val. Två olika kategorier av åtgärder 
är: åtgärder baserade på statens direkta ingripande genom skatter, subventio-
ner och regelverk, och åtgärder som fokuserar på att stimulera marknaden 
genom att tillhandahålla data, verktyg och vägledning och skapa efterfrågan 
via upphandling. Att diskutera relevansen av olika politiska perspektiv ligger 
utanför ramen för denna rapport. Det bör dock noteras att storskaliga för -
ändringar i hur vi producerar och konsumerar verkar behövas. Därför bör 
fokus läggas på miljömålen. Om det visar sig att IKT-åtgärder som är lätta att 
genomföra inte räcker för att nå målen, måste andra mer ambitiösa åtgärder 
övervägas, även om de medför livsstilsförändringar som är svåra att accep-
tera. Av demokratiska skäl blir det då särskilt viktigt att säkerställa öppenhet, 
offentlighet och valfrihet. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen624.2 Policypaket
Utveckling av policy som handlar om komplexa system kräver tvärgående 
samarbete mellan organisationer, ett helhetsperspektiv, flexibla processer som 
kan hantera osäkerhet och samråd med berörda parter. Med tanke på poten-
tiella interaktioner mellan IKT och politiska åtgärder framgår det att IKT-
åtgärder måste betraktas i sitt sammanhang. Deras genomförbarhet, deras 
potentiella miljömässiga fördelar, nackdelar och risker beror på samman-
hanget där de genomförs. Vår lista med förslag till åtgärder inkluderar:
• Åtgärder som är starkt sammankopplade, där en åtgärd kräver att en 
annan åtgärd implementeras samtidigt eller tidigare (t.ex. att ställa krav 
på tillhandahållande av miljöinformation kräver tekniska lösningar som 
underlättar datainsamling).
• Åtgärder som är synergistiska och stödjer varandra (t.ex. reparerbara 
modulära produkter och 3D-utskrift som underlättar produktion av 
reservdelar).
• Åtgärder som har potentiella negativa miljöpåverkan och kräver kom-
pletterande åtgärder för att motverka dessa effekter (t.ex. självkörande 
fordon kan konkurrera med kollektivtrafik; en koldioxidskatt på bränsle 
eller åtgärder för att förbättra anslutning till kollektivtrafikstationer 
skulle motverka problemet).
• Åtgärder som är kontroversiella och kräver kompletterande åtgärder för 
att öka deras acceptans (till exempel högkvalitativ kollektivtrafik och 
rabatter för låginkomsthushåll skulle behövas för att en koldioxidskatt 
på bränsle skulle accepteras).
Att hantera dessa interaktioner kräver att policy införs som paket och inte 
som självständiga åtgärder. Policypaket innebär att centrala åtgärder kom-
pletteras med åtgärder som kan förbättra deras effektivitet, gällande deras 
totala positiva effekter (”effectiveness”) och/eller deras positiva påverkan 
jämfört med kostnaderna (”efficiency”). När det gäller totala positiva effekter 
möjliggör policypaket en hantering av rekyleffekter innan åtgärder genom-
förs, istället för att försöka lösa problemet senare. Policypaket kan också 
minska indirekta kostnader för en åtgärd (orsakade av förhandling, bildande 
och drift av nya institutioner, konfliktlösning och olika andra hinder) genom 
att säkerställa ett smidigt genomförande. Kompletterande åtgärder kan för -
bättra en åtgärds legitimitet (genom att tillhandahålla populära åtgärder för 
att kompensera för begränsningar och kostnader från huvudåtgärder) och 
ekonomisk och teknisk genomförbarhet (genom att anpassa lagstiftningen). NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen63Utvecklingen av policypaket kan följa dessa steg54:
1. Sätta mål och indikatorer som kan mätas.
2. Göra en inventering av möjliga åtgärder som kan användas för att direkt 
påverka målen (huvudåtgärder). Identifiera hur varje åtgärd påverkar 
varje mål.
3. Bedöm policypaketets effektivitet som helhet: lyckas det att nå målen? 
Vilka direkta och indirekta kostnader innebär det? Det är viktigt att 
åtgärderna inte bedöms individuellt, utan med hänsyn till deras samspel 
med resten av paketet.
4. Ändra paketet: Lägg till fler huvudåtgärder för att nå målen och/eller 
lägg till kompletterande åtgärder för att förbättra andra åtgärders effekti-
vitet. Det innebär vanligtvis samråd och förhandlingar med berörda par -
ter. För varje tillsatt åtgärd är det nödvändigt att flytta tillbaka till steg 3 
och utvärdera hela paketet en gång till: är de marginella förändringarna i 
paketets effekt större än den nya åtgärdens kostnad?
5. När paketet är tillfredsställande kan det implementeras. Övervaka mål-
uppfyllelse efter genomförandet och överväga att lägga till nya komplet-
terande åtgärder i efterhand om det behövs.
Ett förenklat exempel på policypaketutveckling för självkörande fordon kan 
vara följande (detta är bara ett exempel och ingen särskilt rekommendation):
1. Vi försöker minska klimatpåverkan från transport och har två indikato-
rer: I1: minska fordons miljöpåverkan per km, och I2: minska antal kilo-
meter bilresor.
2. Vi överväger först bara en åtgärd: implementering av självkörande 
 fordon.
3. Vi bedömer åtgärden, och hittar att det finns en potential för att förbättra 
miljöpåverkan per km som inte kommer att utnyttjas: själv körande for -
don skulle kunna byggas av lättare material och köra närmare varandra 
eftersom de är mycket säkra, men detta är omöjligt med nuvarande regler.
4. Vi lägger till en kompletterande åtgärd för att öka positiva effekter: 
anpassa regler för självkörande fordon när det visar sig att risken för 
trafik olyckor minskar betydligt.
5. Tillbaka till steg 3: vi bedömer policypaketet och hittar att det var värt 
att lägga till kompletterande åtgärden, men att policypaketet inte kom-
mer att minska antal kilometer bilresor eftersom självkörande fordon 
konkurrerar med kollektivtrafik.
54 Se även: Givoni, M., Macmillen, J., Banister, D., & Feitelson, E. (2013). From Policy Measures to 
Policy Packages. Transport Reviews, 33(1), 1–20. http://doi.org/10.1080/01441647.2012.744779 
Justen, A., Fearnley, N., & Macmillen, J. (2014). A process for designing policy packaging: Ideals and 
realities. Transportation Research Part A: Policy and Practice, 60, 9–18. http://doi.org/10.1016/J.
TRA.2013.10.016 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6868
Digitalisering och miljömålen646. Vi lägger till en kompletterande åtgärd för att minska rekyleffekten: en 
koldioxidskatt på bränslen som kommer att öka priser för självkörande 
fordon jämfört med kollektivtrafik.
7. Vi bedömer policypaketet en gång till och hittar att det uppfyller målet, 
men paketet har en stor ”kostnad” i form av låg acceptans och konflik-
ter gällande koldioxidskatten.
8. Vi lägger till kompletterande åtgärder för att öka acceptans: mer investe-
ring i kollektivtrafik och rabatter för låginkomsthushåll.
9. Vi bedömer policypaketet igen. Det är nu tillfredsställande.
10. Policypaketet implementeras och måluppfyllandet mättas.
Detta är naturligtvis en kraftigt förenklad beskrivning av hur man kan arbeta 
med policypaket, men förhoppningsvis framgår ändå grundbudskapet – att 
det är särskilt viktigt när man arbetar med IKT-åtgärder att redan i genom-
förandefasen tar ett helhetsgrepp på förväntade effekter, och alltså kopplar 
samman åtgärder av olika karaktär. Detta som ett sätt att minska risken 
för att digitaliseringens positiva effekter förtas av ökade resurskrävande 
 aktiviteter. Digitalisering  
NICOLAS FRANCART OCH MATTIAS HÖJER, 
KUNGLIGA TEKNISKA HÖGSKOLAN, 
INSTITUTIONEN FÖR HÅLLBAR UTVECKLING,  
MILJÖVETENSKAP OCH TEKNIK (SEED)
e-post: natur@cm.se Postadress: Arkitektkopia AB, Box 110 93, 161 11 Bromma. Internet: www.naturvardsverket.se/publikationer

MATERIAL OCH 
PRODUKTION  
KOMPONENTGJUTNING  
 
Flexibla automationslösningar för 3D -
printade sandkärnor  
Åsa Lauenstein , Andreas Lindberg Pruth, Andreas 
Thore  
RISE Rapport  2021:08  
  
© RISE Research Institutes of Sweden  Flexibla automationslösningar för 3D -
Åsa Lauenstein, Andreas Lindberg Pruth, Andreas 
Thore   1 
© RISE Research Institutes of Sweden  Abstract  
Flexible automated solutions for 3D -printed sand cores. 
Final rep ort 
The purpose of the  project was to develop solutions for automation of postprocessing of 
3D-printed sand cores  and t he goal was to achieve the same production speed for 3D 
printed cores as for  conventional production.  Within three  industrial demonstrators, 
communication solutions between printer, robot, and production  systems  were 
developed. Technical solutions  were tested for adaption of manual work steps to robot.   
Preconditions for digitalization of the production flow via trace ability was tested and the 
effect on the business models of the foundries were tested. In the making of these 
demonstrators, several technical issues have been solved, above all the fundamental 
aspects of data transfer and compatibility between different s ystems. Therefore, it is 
possible to motivate a robot investment already from increased efficiency of the first 
simple work steps.  
The project was a cooperation between robot manufacturer, machine supplier, producers 
of castings, and research institute. Th e representation of the entire value chain turned 
out to be a crucial success factor. The results include decision data for investments in a 
printe r and other automation solutions associated w with core manufacturing in the 
individual foundry.  The effect o f these results is that Sweden's foundries will strengthen 
their position with  respect to the international competition both short and long term 
since the results will lead to  increased productivity.  By evaluating the use of vision 
systems. The project has also generated inspiration of the development in automation 
and AI solutions, and further cooperation between the participating companies.  
Key words:  3D printing, s and printing, additive manufacturi ng, industrial 
automation , core manufacturing  
 
RISE Research Institutes of Sweden AB  
ISBN:  978-91-89167 -90-2 
Jönköping 2021   2 
© RISE Research Institutes of Sweden     3 
© RISE Research Institutes of Sweden  Innehåll  
Abstract  ................................ ................................ ................................ .......  1 
Innehåll  ................................ ................................ ................................ ......  3 
Förord  ................................ ................................ ................................ ........  4 
Sammanfattning  ................................ ................................ ........................  5 
1 Inledning  ................................ ................................ .............................  7 
1.1 Syfte och mål  ................................ ................................ ................................ .......  7 
1.2 Bakgrund ................................ ................................ ................................ ............  8 
1.3 Projektupplägg  ................................ ................................ ................................ .. 10 
2 Omvärldsbevakning  ................................ ................................ ...........  10 
2.1 Mässor och konferenser  ................................ ................................ ....................  12 
2.2 Studiebesök  ................................ ................................ ................................ .......  14 
3 Tekniska lösningar och pilotförsök  ................................ .....................  18 
3.1 Arbetsgång i robotcellen på RISE  ................................ ................................ ..... 18 
3.2 Erfarenheter från arbetet i robotcellen  ................................ .............................  21 
3.3 Kommunikation med robot  ................................ ................................ .............  23 
3.4 Test hos Axelent Engineering, Huskvarna  ................................ ......................  26 
3.5 Slutsats  ................................ ................................ ................................ ..............  27 
4 Digitalisering och spårbarhet  ................................ .............................  28 
4.1 Syfte, mål och metod  ................................ ................................ .......................  29 
4.2 Utmaningar  ................................ ................................ ................................ ...... 29 
4.3 Design och gjutning av kodplattor  ................................ ................................ ... 30 
4.4 Avläsning av koderna  ................................ ................................ .......................  32 
4.5 Slutsats  ................................ ................................ ................................ .............  34 
5 Smarta visionsystem  ................................ ................................ ..........  35 
6 Affärsmodeller  ................................ ................................ .................... 37 
6.1 Fyra företag, fyra affärsmodeller  ................................ ................................ ..... 38 
6.2 RISE  ................................ ................................ ................................ .................  40 
6.3 Slutsats  ................................ ................................ ................................ ..............  41 
7 Slutord  ................................ ................................ ...............................  42 
7.1 Informationsspridning  ................................ ................................ ....................  42 
7.2 Fortsatt arbete  ................................ ................................ ................................ . 43 
8 Bilagor  ................................ ................................ ...............................  44 
9 Referenser  ................................ ................................ .........................  45 
 
   4 
© RISE Research Institutes of Sweden  Förord  
Projektet Autoprint  2 - Flexibla automationslösningar för 3D -printade sandkärnor  
inleddes i juni 2018 och pågick i drygt två år. Syftet med var att i samverkan mellan 
robottillverkare, maskinleverantör, leverantörer av gjutgods samt forskningsaktör ta 
fram lösningar för att automatisera efterbearbetningen av sandkärnorna samt 
inkorporera den nya tekniken i befintlig produktionslina . Målet var att nå sam ma 
produktionshastighet för kärnor och gjutformar som med konventionell 
tillverkningsteknik.  Projektet finansierades inom SIP PiiA  (Strategiska 
innovationsprogrammet Processindustriell IT och Automation), en gemensam satsning 
av Vinnova, Formas och Energim yndigheten . RISE var koordinator och Åsa Lauenstein 
projektledare. I projektgruppen ingick dessutom Holsbyverken,  KUKA Nordic, 
Karlebo  Gjuteriteknik, Unibap, Volvo GTO och Xylem Water Solutions.  
 
   5 
© RISE Research Institutes of Sweden  Sammanfattning  
Under senare år har ny teknik utvecklats för framtagning av sandkärnor för gjutformar 
där traditionell kärntillverkning med statiska verktyg ersatts med 3D -printning direkt  
från CAD -ritning. Syftet med projektet har varit  att ta fram lösningar för att  automatisera 
efterbearbetningen av sandkärnor na samt infoga  den nya tekniken i  befintlig 
produktionslina.  Målet var att nå samma  produktionshastighet för 3D -printade  kärnor 
som med konventionell tillverkningsteknik.  
Projektets första demonstrator byggdes upp som en  testcell  med industrirobot på RISE . 
Här verifierades först möjligheten att automatisera dammsugning och  plockning av 
printade sandkärnor med hjälp av robot. Därefter vidareutveckla des och förenkla des 
kommunikationen till robot. Hela processen  simulera des med  robotleverantören s egna 
programvaror . Ytterligare en industriell demonstrator togs fram för digitalisering av 
produktionsflödet genom  automatiserad märkning av 3D -printade komponenter och 
gjutgods. Ett par varianter  på numeriska koder framställdes i sand och metall. Avläsning 
gjordes med såväl visionteknik som med enklare metoder.   
Vid projektets slut hade fyra av företagen som deltog i studien hunnit investera i egna 
sandskrivare. Genom intervjuer och företagsbesök framgick att flera olika affärsmodeller 
hade legat till grund för investeringsbesluten. Förutsättningarna för respektive 
affärsmodell och hur de kan påverkas av eventuell automatisering har beskrivits i termer 
av produktivitet, maskinutnyttjande, kostnad och kvalitet.  
Projektet har kraftfullt d rivit processen att automatisera sandprintertillverkningen. I 
demonstratorerna har åtskilliga  tekniska frågor hittat lösningar, framför allt de 
grundläggande frågeställningarna kring  dataöverföring och kompatibilitet mellan olika 
system. Baserat på detta u tfall och slutsatserna i arbetet med varje företags 
affärsmodeller är det möjligt att räkna hem en investering av robot redan på ökad 
effektivitet vid  inledande dammsugning av lös sand i arbetsboxen.  En viktig del har även 
varit att bidra till att svensk i ndustri kunnat ta till sig ny teknik för ökad konkurrenskraft . 
Under projektets gång har tre nya svenska aktörer investerat i sandskrivare och tekniken 
kan anses som en mycket väl etablerad framgångsfaktor för svensk gjuteribransch. 
Projektet har genom kar tläggning av tekniker avsedda för tex visionsystem även 
genererat inspiration och informationsspridning till deltagande företag kring 
utvecklingen som sker inom automation och AI och fortsatta samarbeten mellan 
parterna är inledda.   
Projektresultaten har l öpande presenterats vid nationella och internationella 
konferenser samt i olika publikationer. Ledande europeiska tillverkare av 3D -skrivare 
för sand arbetar med samma frågeställningar men  detta projekt, med sitt fokus på enkla 
och snabba lösningar, står s ig väl i ett internationellt  sammanhang.  
   6 
© RISE Research Institutes of Sweden   
 
   7 
© RISE Research Institutes of Sweden  1 Inledning  
3D-skrivare för sandkärnor utgör ett paradigmskifte för svensk gjuteriindustri, men 
kräver ökad automationsgrad för att kunna användas i produktion av större volymer. För 
svensk gjuteriindustri innebär detta bl.a. högre produktivitet och därmed bättre ekon omi 
vid användning av 3D -printade formar och kärnor.   Även arbetsmiljön för den enskilde 
operatören förbättras då exponering för sand och kemikalier minskas.  
inleddes i juni 2018 och pågick  i drygt två år [ 1][2]. Syftet med projektet var att i 
samve rkan mellan robottillverkare, maskinleverantör, leverantörer av gjutgods samt 
forskningsaktör ta fram lösningar för att automatisera efterbearbetningen av 
sandkärnorna samt inkorporera den nya tekniken i befintlig produktionslina . Målet var 
att nå samma pr oduktionshastighet för kärnor och gjutformar som med konventionell 
av Vinnova, Formas och Energimyndigheten . 
Forskningsinstitutet RISE koordinerade projektet . RISE har en nationellt unik 
erfarenhet av additiv tillverkning av formar och kärnor till gjuteriindustrin då man via 
samarbete med Karlebo Gjuteriteknik från 2015 drivit en verksamhet ino m området. 
Produktion och forskning har bedrivits inom ramen för institutets testbädd för gjutna 
produkter i Jönköping. RISE håller testbädden öppen och tillgänglig för svensk industri 
genom studiebesök och demonstrationer. Man ger även kurser och workshop s inom 3D -
teknik och driver utvecklingen genom arbete med det företagsnätverk där flera av 
parterna i denna ansökan är aktiva. Projektet leddes av Åsa Lauenstein . Arbetspaket 3, 
Tekniska lösningar och pilotförsök, leddes av  Andreas Lindberg Pruth, utbildad  vid 
ExOnes anläggning i Gersthofen. Arbetspaket 4, Digitalisering , leddes av Andreas Thore.  
Från RISE deltog även  forskningstekniker Jörgen Jernkrook . 
KUKA Nordic och Unibap deltog som experter och leverantörer av robot - och 
visionteknik. Karlebo Gjuteri teknik, Holsbyverken,  Xylem  och Volvo GTO deltog som 
kravställande gjuterier och producenter/användare av 3D -printade formar och kärnor. 
Dessa företag har stor erfarenhet av att hantera detaljerna samt att ställa kraven på vad 
automatiseringen måste kunna uppfylla i respektive produktion. Detta skiljer sig åt 
beroende på hur gjuteriets produktionsflöde är uppbyggt.  
Dessutom bidrog ett antal referensföretag till resultaten i studien, bland andra AME 
Systems, Axelent Engineering och  Schunk.  
1.1 Syfte och mål  
Flera av Sveriges större gjuterier, med kunder inom fordons -, verkstads -, skogs - och 
jordbruksindustrin har gått samman i detta projekt för att i samverkan hitta den bästa 
tekniken för att implementera 3D -tekniken i sina respektive produktioner. Denna 
gränsöve rskridande samverkan har haft som mål att tillsammans studera utmaningarna 
inom området.    8 
© RISE Research Institutes of Sweden  Syftet med projektet var att i samverkan med  robottillverkare,  maskinleverantör  och 
leverantörer av gjutgods ta fram lösningar för att  automatisera efterbearbetningen av 
sandkärnorna samt inkorporera den nya tekniken i  befintlig produktionslina. Målet var 
att nå samma  produktionshastighet för 3D -printade  kärnor som med konventionell 
tillverkningsteknik.   
Under projektets gång har utvecklingen av en robotiserad hantering visats upp i RISE 
testbädd för gjutna produkter i Jönköping vilket har kunnat sprida och stödja 
implementering av teknologin till stora delar av svensk industri.  
1.2 Bakgrund  
svensk gjuteriindustri innebär detta högre produktivitet och därmed bättre ekonomi vi d 
användning av 3D -printade formar och kärnor. Ökat kundvärde i industrins produkter 
och tjänster kommer att gynna konkurrenskraften. Produkt - och tjänsteinnovationer är 
av stor vikt för gjuterier då man i hög grad levererar komponenter till premiumsegment  
inom olika branscher.  
Under senare år har ny teknik utvecklats för framtagning av gjutformar och kärnor 
genom 3D -printing av sand. I stället för traditionell formning efter modell printa s sanden 
direkt genom en binder jetting -teknik där ett flytande binde medel fördelas selektivt på 
en sandbädd för att bygga en tredimensionell geometri. Att använda sig av denna nya 
teknik innebär stora fördelar på produktnivå eftersom man liksom inom annan additiv 
tillverkning ändrar randvillkoren för hur en komponent kan d esignas. Andra fördelar är 
kortare ledtider vid prototypframtagning samt att tekniken kan användas i början och i 
slutet av en produkts livscykel då volymerna är lägre. De nya produkterna har stort 
digitalt innehåll då all utveckling sker i datorprogram oc h sedan förs över till maskinen 
digitalt, vilket tar bort behovet av en fysisk modell och således även lagerhållning för 
dessa. Detta gör att ändringar på den digitala modellen kan göras enkelt och ger helt nya 
möjligheter för prototyptillverkning och mins kade ledtider. Medverkande företag har 
erfarenhet från tekniken och har nyttjat denna i enstyckstillverkning först med leverans 
från Tyskland och från 2015 från Sverige då den första maskinen kom till RISE i 
Jönköping . 
  
Figur 1. Manuell hantering av överskottssand och printat material. T v dammsugn ing och 
plockning, t h rengöring och kvalitetskontroll.  
 
 9 
© RISE Research Institutes of Sweden  I Sverige finns hösten 2020 fyra olika sandskrivare i drift, varav tre finns på gjuterier 
(Volvo, Xylem och Holsbyverken) och den fjärde används för tillverkning och försäljning 
(Karlebo Gjuteriteknik). Samtliga maskiner har installerats som separata producerande 
enheter med manuell rengöring och hantering av arbetsbox, printade komponenter och 
retursand (Fig.  1). Detta fungerar väl för pro totyper och fåstyckstillverkning men 
arbetssättet är inte trivialt att kombinera med en löpande gjuteriproduktion. Dessutom 
är det manuella arbetet monotont och innebär svåra arbetsställningar och tunga lyft. 
Under vissa moment exponeras operatören för san d och kemikalier.  
Denna konstellation gjuterier, med kunder inom fordons -, verkstads -, skogs - och 
jordbruksindustrin , samarbetar sedan ett antal år tillbaka intensivt mer RISE enhet för 
komponentgjutning i Jönköping.  Det gemensamma projektet Sandbox  – Håll bar 
tillverkning av 3D -printade sandformar och -kärnor  koordinerades av RISE 2018 -2020 
och syftade till att bygga kunskap kring hur bindemedelssystemen inverkar på 
komponentens utformning och kvalitet  [3]. Projekt et resulterade bland annat i  
möjlighet en att använda sand från de stora, högkvalitativa sandfyndigheter  som finns i 
Sverige istället för att som tidigare importera sand från Belgien e ller Tyskland .  
Förstudien Autoprint – Automatiserad hantering av 3D -printade sandformar och 
kärnor  slutfördes under våren 2018 och hade som syfte att undersöka möjlig 
automatiserings - och digitaliseringsgrad för 3D -printade sandformar och kärnor till 
gjuteriindustrin  [4]. Förstudien inleddes med en b ehovsinventering där samtliga 
deltagande gjuterier besöktes . Den  visade  att automation genom robotanvändning och 
digitalisering är en grundläggande förutsättning för att additiv tillverkning  ska kunna 
införas fullt ut som produktionsmetod. Samtidigt kräver investeringsbeslut ett 
helhetsperspektiv på produktionsflöde och ekono mi där hänsyn tas till produktivitet, 
maskinutnyttjande, kostnader och kvalitet.  
Åtta diskreta processteg definierades varav , till att börja med , endast utskriften av kärnor 
är automatiserad. Dammsugning av lös sand och urplockning av printade komponenter  
behandlades i förstudien medan efterföljande processsteg  – härdning, rengöring, 
kvalitetskontroll, blackning och montering  – återstår  (Fig. 2). 
 
Figur 2. Åtta diskreta processteg i fram ställning en av 3D -printade sandformar och kärnor.   
 
Inledande p raktiska tester utfördes i RISE test- och demonstrations gjuteri i Jönköping . 
Ett antal grundläggande tekniska strategier utformades , bland annat snabb och 
 10 
© RISE Research Institutes of Sweden  förenklad kommunikation mellan 3D-skrivare  och robot, unika gripdon till roboten, 
anpassad design av printade komponenter för att möjliggöra plockning, samt placering 
och orientering av printade komponenter i skrivaren. Förstudiens resultat ledde direkt 
till det fortsättningsprojekt 2018 -2020 som redovisas i denna rapport.  
1.3 Projektupplägg  
Projektet inleddes med en omvärldsbevakning som kompletterades efter hand 
(Avsnitt  2). Enligt projektplanen skulle därefter utvalda tekniska och digitala lösningar 
testas o ch utvärderas i full produktionsskala  i form av 2-3 demonstratorer  (Fig. 3).  
Projektets första demonstrator byggdes upp som en testcell med industrirobot på RISE  
(Avsnitt 3) . Här verifierades först möjligheten att automatisera dammsugning och 
plockning av  printade sandkärnor med hjälp av robot. Därefter vidareutvecklades och 
förenklades kommunikationen till robot . Hela processen simulerades med 
robotleverantörens egna programvaror , vilket resulterade i en andra, virtuell 
demonstrator  (Avsnitt 3).  
Den tred je industriella demonstratorn byggdes på digital spårbarhet i 
produktionsprocessen genom att printa unika numeriska koder på sandkärnor som 
sedan överfördes till gjutgodset  (Avsnitt 4) . Här liksom i den första demonstratorn  
utvärderades olika användningsområden för smarta visionsystem (Avsnitt 5).  
 
Figur 3. Projektets tre industriella demonstratorer  
 
Dessutom skulle fallstudier och övergripande modeller för 3D -printade sandformar och 
kärnor tas fram för att användas som beslutsunderlag ( Avsnitt 6). 
 
2 Omvärldsbevakning  
Omvärldsbevakning har skett kontinuerligt under projektets gång genom deltagande i 
svenska och internationella seminarier och mässor. Tillgänglig information i tidskrifter 
och på nätet har nyttjats liksom informationskanaler för offentligfinansierade 
forsknings - och utvecklingsprojekt. Dessutom har studiebesök gjorts hos två industriella 
användare av 3D -printing, Volkswagens gjuteri i Hannover samt Siemens 
turbintillverkning i Finspång.  
 11 
© RISE Research Institutes of Sweden  I samband med uppstart av förstu dien 2017 gjordes en första omvärldsbevakning för att 
definiera state -of-the-art för automationslösningar inom 3 D-skrivare för sand . Vid den 
tidpunkten dominerades  marknaden för 3D -skrivare för sandkärnor och sandformar av 
ett fåtal kommersiella aktörer. Maskinlev erantörernas erbjuda nde omfattade  endast 
lösningar som utvecklats för prototyp - och fåstyckstillverkning och byggde  på 
uteslutande manuell hantering av utskrivet material. Såvitt känt bedre vs ingen egen 
utveckling på området av dessa leverantörer , även om övergripande konceptidéer kunde 
presentera s [5][6]. Ingen annan forskningsgrupp i Norden kunde hittas som arbeta de 
med dessa  frågor vad gäller sandprintrar, och inte heller några internationella 
referenser.  Inte heller inom området binder -jetting-teknik för metallskrivare fanns 2017 
några tillgängliga lösningar eller studier hos kommersiella eller akademiska  aktörer. Det 
konstaterades därför  att svensk industri och svenska forskningsaktörer har goda 
möjligheter att positionera sig konkurrens - och kompetensmässigt genom att ta 
ledningen i detta arbete.  
En kontaktperson på ExOne uppgav 2019 -01-07 att företaget vid den tidpunkten inte 
erbjöd några färdiga lösningar . En kund använder sedan 2018 ett avsandningssystem  
där e ndast 1 lager skrivs ut p er box  och s anden töms ur boxen av gravitationen . Ett fåtal 
kunder använder robotar för färdigställning  som b lackning  och montering  vilket är redan 
kända lösningar i gjuteri miljö. ExOne uppgav vidare att ingen kund vid den tidpunkten 
hade automatiserat töm ning av maskinen . Ett skäl skulle vara att den m aximal a 
fyllnadsgrad en av maskin försämras med robot  och b eräknas sjunka från ca 80% till ca 
60% . [7] 
Det finns många gemensamma frågeställningar me d additiv tillverkning av metaller , i 
synnerhet då binder -jetting -teknik används. D et är dock påfallande att presumptiva 
kunder för metallprintra r ofta fokuserar på akademiska utvecklingsprojekt på låg TRL -
nivå (Technology Readiness Level) medan köparen av en sandprinter i regel förutsätter 
en snabb industriell implementering i full produktionsskala  [8].  
 
Figur 4. Utvecklingslinje 3D -automation  
 
 12 
© RISE Research Institutes of Sweden  Figur 4 visar en enkel utvecklingslinje för automatiserad 3D -produktion från svenskt 
perspektiv. 2015 installerades den första sandprintern på RISE i Jönköping och 2019 
fanns fyra sandprintrar i Sverige. Parallellt utvecklades 3D -produktionen för 
metallprintrar mot automation med Siemens anläggning i Finspång som en viktig 
milstolpe 2016. Under följande år visades lösningar för metall och senare även sa nd upp 
vid olika mässor och evenemang. Läget för automatiserad additiv tillverkning 2018 
sammanfattas i ref [ 9] och möjlig robotanvändning inom området diskuteras i ref [ 10]. 
En kompletterande litteraturlista finns i Bilaga 5.  
Flera  forsknings - och utvecklingsprojekt pågår inom Sverige och internationellt  inom 
automatiserad additiv tillverkning av metaller .  
• DiLAM (RISE) 2017 -2020  leder till u ppbyggnad av testbäddar för digitaliserad 
3D-tillverkning . En robotbaserad 3D -skrivare för stora  komponenter  utveckla s 
på RISE  och e n digitaliserad produktionsintegration g ör det möjligt att effektivt 
gå från kravspecifikation till design och tillverkad produkt.  [11] 
• AMPeRE (Mittuniversitetet, RISE) 2018 -2021  fokuserar på att i ndustria lisera 
metallprinting  genom e fterbearbetning med elektrokemiska metoder  som även 
ska leda till f örbättrade ytor och materialegenskaper  [12]. 
• IDAM  (Fraunhofer) 2019 -2022 har som mål att skapa förutsättningar för en 
produktionsanläggning att framställa 50 000 komponenter/år  genom 
metallprinting. Hela produktionskedjan digitaliseras och tänkta användare finns 
främst inom fordonsbranschen.  [13] 
• AMICI (Örebro Universitet) använder en kollaborativ robot för att rengöra 
printerkammaren omedelbart efter avslutad process [ 14]. 
2.1 Mässor och konferenser  
Under projektets gång deltog projektgruppen i  olika mässor och konferenser, bland 
annat Scanautomatic i Göteborg 2018 , Formnext i Frankfurt 2018  och GIFA i D üsseldorf 
2019.  Projektet skulle ha presenterats vid internationell konferens DDMC2020 i Berlin i 
mitten av mars,  men konferensen senarelades för att hållas digitalt i juni  2020.  
Scanautomatic Göteborg 2018  
Scanautomatic  är en mässa för svensk industri när det gälle r digitalisering, ny teknik, 
nya affärer och kunskapsöverföring.  I oktober 2018 var temat digitalisering och 
automation med särskilt fokus på 3D -printing och ett antal föredrag hölls på temat.  
• Från Amexci i Karlskoga deltog Edwin Resebo . Amexci  samarbetar med Siemens 
för AM -utbildning. Man anser att det saknas akademisk utbildning inom AM. 
Samtidigt som tekniken kräver nya tankesätt inom design, simulering och 
materialvalidering. Amexci erbjuder ett antal utbildningsdagar per år åt sina 
ägarföret ag. 
• Vinnova menar att det krävs högre teknikmognad inom AM. Kompetenscentrum 
Chalmers får satsning 10 år x 30 MSEK/år för industrikurser och forskarskola 
inom Produktion 2030.  
• Digital Metal representerades av Ralf Carlström. Företaget har som mål att 
autom atisera hela processen. Pulver avlägsnas med ett blåsmunstycke styrt på 
samma sätt som CNC -maskiner. Ambitionen är att successivt bygga upp ett  13 
© RISE Research Institutes of Sweden  system av robotar som hanterar materialet genom hela processen. ”Det ligger en 
bit fram i tiden men är inte svår t att lösa”.  
I en avslutande paneldebatt framhölls att  
• Industrialisering kräver automation av efterarbete & pulverhantering, 
preparering och kontroll/provning.  
• Vinnova vill se mer risktagande och radikala projektidéer. Utveckla den digitala 
aspekten!  
• Nischade lösningar efterfrågas för specifika applikationer  
Hela debatten hade stort fokus på tillverkningen i sig men få kopplingar till den yttre 
värdekedjan. Dessutom saknas fortfarande såväl affärsmodeller som regelverk för 
additiv tillverkning.  
Formnex t 2018  
Formnext är en återkommande industrimässa i Frankfurt på temat additiv tillverkning. 
Med 630 utställare från 32 länder marknadsför man sig som  
The leading global exhibition and conference on additive manufacturing and the next 
generation of intellig ent industrial production  
Fokus på Formnext i november 2018 låg på maskinen som tillverkar 3D detaljer .  
Den gemensamma nämnaren på mässan var “ Same same but bigger ” med printade 
detaljer så s tora att många såg ut att vara gjutbara. Mycket av fokus låg på tidsåtgång för 
att skriva detaljer, hur många  och hur stor a. Däremot hade många utställare s vårt att 
svara på hur lång tid det manuella efterarbetet tar, oavsett printteknik . 
Det finns intresse i att automatisera efterbearbetning men många tillverkare är 
medvetna om att det finns lösningar som ”bara” behövs pusslas ihop. Förväntningarna 
på automatisering ligger ett par eller några år framåt – ”tekniken finns men någon annan 
får pussla ihop det” . Några tillverkare lyfte fram metoder för att minska det manuel la 
efterarbetet eller åtminstone göra det säkrare, framför allt med avseende på exponering 
för metallpulver.  En del metallprintertillverkare har lösningar på en automation i en hel 
kedja . 
Det har börjat dyka upp  nya aktörer när det gäller sandprinting men de är fortfarande 
till viss del låsta av patent. Gemensamt för alla sandprintertillverkare är att det inte 
presenterades några färdiga koncept när det gäller den manuella efterbearbetningen.  
Både Voxeljet och Ex One  visade dock upp idéskisser  [5][6]. 
GIFA 2019  
GIFA är gjuteribranschens stora internationella mässa, där utställare från hela världen 
samlas vart fjärde år i Düsseldorf för att lansera nyheter. 2019 års mässa hälls veckan 
efter midsommar och för 3D -printing av sand var en tydlig gemensam nämnare på 
utställningen övergången frå n prototyptillverkning till serieproduktion.  
ExOne presenterade sin nya SMaxPro -skrivare som genom ett samarbete med Siemens 
ska vara fullt ut kompatibel med det enskilda gjuteriets system för produktionsplanering 
och datahantering. Dessutom stöder det ny a systemet Siemens egna molnlösningar och 
möjligheter att skapa digitala tvillingar för processen.   14 
© RISE Research Institutes of Sweden  Voxeljet lanserade som huvudnyhet en helautomatisk produktionslinje för 3D -printade 
kärnor som byggts upp för BMW i samarbete med ASK och Loramendi. Målet är  att bli 
upp till tio gånger snabbare i produktion av små kärnor i långa serier. I mässhallen 
demonstrerades en fullskalemodell av linjen med fem processteg: utskrift i 
standardskrivare, torkning, avsandning, härdning och slutlig rengöring med tryckluft i 
sluten kammare. Avsyning sker dock fortsatt manuellt och de aktuella lösningarna är 
begränsade till oorganiska bindemedel.  [15] 
Som uppstickare gentemot de etablerad e aktörerna aviserade Laempe Mössner Sinto att 
en ny generation sandskrivare är att vänta. Med hänvisning till pågående 
patentprocesser var informationen ytterst begränsad. Inför små, utvalda grupper och 
under stort hemlighetsmakeri i en annars stängd mont er talade man om nya, snabbare 
skrivprocesser anpassade för linjeproduktion och produktionshastigheter i paritet med 
kärnskjutmaskiner.  
2.2 Studiebesök  
Projektgruppen gjorde också en rad gemensamma studiebesök. Samtliga svenska 
sandskrivare demonstrerades och dessutom besöktes anläggningar hos Volkswagen i 
Hannover, Siemens i Finspång och Villeroy & Boch i Vårgårda.  
Besök på Volkswagen i Hannover  
Onsdag den 10 april 2019 besöktes Volkswagen Group Components i Han nover. Under 
samarbetet med ExOne har RISE en längre tid diskuterat möjligheten att få besöka något 
av de tyska gjuterier som använder ExOnes sandprintrar i produktion. Den ursprungliga 
ambitionen var att få till ett studiebesök med det svenska användarnät verket för 3D -sand 
men detta visade sig inte vara möjligt då bland andra Volvo ingår i gruppen. BMW i 
Landshut har även de sagt nej till besök från RISE , men Volkswagen visade sig villiga att 
ta emot en mindre delegation från RISE.  
På enheten i Hannover a rbetar totalt 15  000 personer, varav 9 000 dagtid. Merparten är 
verksamma i monteringen, som ligger samlad i en och samma byggnad. Hela processen 
är oerhört högt automatiserad och sysselsätter ca 150 KUKA -robotar och lika många från 
ABB och Motoman. Betyda nde delar av monteringshallarna var vid vårt besök under 
ombyggnad för att svara på kraven från omställning till elfordon.  
Gjuteriet i Hannover byggdes 1962 och utökades 1983. Det har en minskande 
produktionsvolym, delvis kopplat till den ökande användning en av aluminium. Man 
försörjer inte bara platsens egen bilproduktion utan också andra VW -enheter i Europa 
med gjutna aluminiumkomponenter.  
Huvudsakligen används vagg -gjutning ( tilt casting)  med oorganiska kärnor. Ett gjutbord 
med sex stycken enkelkokiller  och ett gjutbord med sex stycken dubbelkokiller. Kärnor 
tillverkas i dubbla uppsättningar av kärnskjutmaskiner  och e tt kärnpaket med upp till 16 
delar tillverkas varannan minut. 30% av kärnsanden återanvänds. All hantering av 
kärnor är automatiserad, från  kärnskjutning till efterbehandling och iläggning.  
VW i Hannover började 3D -printa kärnor 1998 med en EOS -sint maskin, liknande den 
som installerades på Flykt, numera Xylem 1997. 2008 kom en ExOne S15 för furan och 
2016 ersattes den av den nuvarande, ocks å från ExOne. Det är den största modellen,  15 
© RISE Research Institutes of Sweden  Exerial, och kärnorna printas med oorganiskt bindmede l, troligen vattenglas.  Med 3D -
printingen har antalet delar i ett kärnpaket typiskt minskat från 20 till 3.  
Printade kärnor används till prototyper och till kor ta serier om max 500 komponenter. 
En av komponenterna har nu kommit upp i en årlig tillverkning av ca 5000 
komponenter. VW går inte upp i storserieproduktion eftersom  
• Processen är varken kontinuerlig eller automatiserad. Arbetsboxen flyttas 
visserligen automatiskt till härdugn med mikrovågor och sedan vidare till 
urplockningen, men dammsugning och plockning sker helt manuellt.  
• Man tvekar över de stora sandvolymer som m åste hanteras då varje utskriven box 
innehåller 20 -50% ”extrasand”. Det skulle innebära att från dagens sandsystem 
som innehåller 30  000 ton sand ska det utökas till kanske att kunna hantera 
60 000 ton vilket Dr. Röesch såg som den största utmaningen.  
Små volymer elbilar skulle i ett uppstartsskede kunna tillverkas med printade kärnor, 
vilket kan vara attraktivt under en utvecklingsprocess.  
Vanligt förekommande problem är att skrivarhuvudet sätter igen och måste rengöras. 
Här sätter man press på ExOne att g öra utbytesprocessen enklare och billigare. ExOne 
har enligt VW inte visat något intresse att utveckla automatiserade lösningar, trots att 
BMW redan idag använder 3D -kärnor i serieproduktion. Biltillverkarna måste enligt VW 
själva ta över ansvaret för vida reutveckling av tekniken. Man letar också efter alternativa 
leverantörer.  
Besök på Siemens i Finspång  
Siemens Industrial Turbomachinery AB (SIT AB) med säte i Finspång i norra 
Östergötland levererar kraftverk och turbiner med hög verkningsgrad och låga 
utsläppshalter. Företaget har 2800 medarbetare och omsätter ca 10 miljarder kronor. 
Detta motsvarar leverans av ett tjugotal kompletta gasturbiner per år och man är därmed 
en dominerande global producent.  Företaget besöktes av projektgruppen den 17 
september  2019.  
Siemens bedriver en fullt ut industrialiserad AM -produktion  [16]. I anknytning till denna 
pågår ett utvecklingsprojekt för robotiserat efterarbete. Projektgru pperna från Autoprint 
och Sandbox erbjöds att tillsammans besöka anläggningen i Finspång för att lära mer om 
industriell implementering av AM. Vår värd var Pajazit Avdovic, som varit drivande i 
Siemens AM -arbete sedan tidigt 2000 -tal och leder från 2015 ut vecklingen av den 
nuvarande produktionsenheten. I besöket ingick en visning av produktionsenheten med 
dess dryga tiotal EOS -skrivare.  
Siemens använder 3D -printning för utveckling, tillverkning och reparationer av 
gasturbinkomponenter. I februari 2016 öppn ade Siemens sin första verkstad i världen 
dedikerad för utveckling, serietillverkning och reparation av metallkomponenter via 
additiv tillverkning till kraftindustrin . Verkstaden är belägen vid gasturbinverksamheten 
i Finspång. Under 2016 förvärvades även företaget Material Solutions, baserade i 
Worcester i England. Precis som den nyligen öppnade 3D -verkstaden i Finspång 
specialiserar sig anläggningen i Worcester på avancerade delar till kraftindustrin med 
krav på att klara höga temperaturer och där precisi on, ytstruktur och materialegenskaper 
är avgörande.  Från att ha bestått av 4 personer 2015 sysselsätter AM -enheten idag 80 
medarbetare. Inom Siemens -koncernen finns ytterligare 7 enheter som på ett eller annat  16 
© RISE Research Institutes of Sweden  sätt bidrar till AM -verksamheten och möjliggör  nya affärsmodeller som ”spare parts on 
demand” och ”reverse engineering”.  
I Finspång tillverkas bland annat brännarmunstycken till gasturbiner  (Fig 5). Tack vare 
AM-tekniken har livslängden på dessa typiskt kunnat höjas från 20  000 till 30  000 
timmar genom effektivare kylning med mera. Uttjänta munstycken returneras till 
fabriken, det förbrukade segmentet kapas bort och ersätts av ett nytt. Tidigare kapades 
100 mm bort och 13 delar fästes med 16 svetsar på den återstående delen. Numera kapar 
man  20 mm och 3D -printar nytt material direkt på den rengjorda ytan i någon av de fyra 
specialbyggda EOS -skrivarna. Förutom förbättrade produktegenskaper hos brännarna 
innebär detta stora tidsbesparingar tack vare kraftigt kortade ledtider och förenklad 
logis tik. Processen kallas internt ”RaBiTiR”, Rapid Burner Tip Repair . 
 
Figur 5. Tronstol byggd av 3D -printade brännarmunstycken . Fotograferad i AM -avdelningens 
fikarum på Siemens i Finspång.  
 
Siemens deltar aktivt i de flesta gemensamma forum för AM i Sverig e och ser stora 
fördelar med samarbete kring olika frågeställningar. Företaget deltar i flera projekt som 
leds av forskare vid Örebro universitet. Ett av dessa är ”Amici” där en kollaborativ robot 
används för att rengöra printerkammaren omedelbart efter av slutad process  [14]. Idag 
sker dammsugningen för hand. Den främsta drivkraften är att förbättra arbetsmiljön 
genom att skydda operatören från att exponeras för metal lpulver med kornstorlek 5 -50 
µm. Projektet är i slutfasen och så snart riskanalysen är genomförd kommer konceptet 
att lämnas över till produktionen för utvärdering och implementering.  
Den kollaborativa robot som utvärderas i projektet är försedd med en arm  med force -
feed -sensor och kamera. Den är monterad på en flyttbar plattform och tanken är att en 
och samma robot ska serva samtliga skrivare genom att röra sig fram och tillbaka i 
lokalen samtidigt som manuella arbetsmoment pågår vid de andra enheterna. Ro boten 
har två uppgifter:  
 17 
© RISE Research Institutes of Sweden  • Att öppna och stänga de två luckor som ger tillgång till printerns arbetskammare  
• Att dammsuga upp och separera oxiderat respektive recirkulerbart metallpulver  
Varje skrivare tillverkar endast en eller ett par olika produkter så det  
programmeringsarbete som krävs är av begränsad omfattning. Inom projektet har 
robotens arbetsgång definierats genom traditionell programmering utförd av de 
masterstudenter som deltagit. Framöver är det dock tänkt att operatören ska kunna 
utnyttja den koll aborativa robotens förmåga att ”härma” ett manuellt utfört 
arbetsmoment.  
Andra viktiga aspekter av arbetet är att  
• Säkerställa korrekt dockning vid skrivaren genom scanningssystem och 
definierade mätpunkter. Lägesförskjutning kan i praktiken kompenseras av 
roboten med upp till 10 mm.  
• Utarbeta säkerhetssystem för robotens arbete i printern  
• Utarbeta säkerhetssystem för interaktionen med operatörer som är verksamma i 
samma lokal  
• Skapa ett interface för att kunna gå in och ta över processen manue llt 
• Utvärdera CNC -liknande lösningar för att kunna styra roboten utgående från 
CAD -underlag  
• Anpassa dammsugarmunstycken till de printade komponenternas faktiska 
storlek och orientering i arbetskammaren  
• Ta fram gripdon för att i ett nästa steg låta roboten hantera även de printade 
komponenterna  
All efterbehandling av komponenter sker idag manuellt i egen verkstad.  
Siemens AM -enhet i Finspång är ett fint exempel på tidigt genomförd industrialisering 
av additiv tillverkning. Frågeställningarna kring rengöring av arbetskammaren genom 
dammsugning ligger mycket nära dem som vi arbetar med i projektet Autoprint och i 
stora delar har projekten hunnit ungefär lika långt.  
Att uppgradera från traditionell till kollaborativ robot blir intressant då det handlar om 
relati vt snabba arbetsmoment som ska utföras i ett stort antal maskiner. Denna situation 
är inte aktuell för någon sandprinter i Sverige idag.  
Besök på Villeroy & Boch i Vårgårda  
I samband med projektmöte den 3 mars 2020  gjorde gruppen ett studiebesök på Viller oy 
& Bochs produktionsanläggning i Vårgårda. Här tillverkas bland annat blandare för kök 
och badrum under varumärket Gustavsberg. Företaget har från starten haft ambitionen 
att bygga upp och behålla all kunskap om integrationsprocessen internt vilket är en  rätt 
unik situation. Det finns ingen ”generalplan” utan produktionen har automatiserats 
successivt under en trettioårsperiod, med början i efterbehandlingen. Drivkrafterna är 
flera då både arbetsmiljö, kvalitet och produktivitet kan förbättras genom autom ationen. 
Behovet av och möjligheterna med att införa flera robotar ses över i en kontinuerlig 
dialog med KUKA. Under besöket visades olika automationslösningar i gjuteri, rensning, 
slipning, polering och förkromning.  
  18 
© RISE Research Institutes of Sweden  3 Tekniska lösningar och pilotförsök  
Målet med AP3 var att bygga upp en robotlösning i en demonstrator som hanterar 3D -
printade sandkärnor efter utskrift för att visa på en automatiserad och kostnadseffektiv 
process som skulle kunna vara direkt tillämpbar i ett gjuteri. Processen idag innebär  stort 
manuellt arbete och vinsten att automatisera och digitalisera processen skulle innebära 
sänkta kostnader och ett effektivare arbetssätt.  
Projektets första demonstrator byggdes upp som en testcell med industrirobot i RISE  
test- och demonstratiponsgj uteri  i Jönköping . Här verifierades först möjligheten att 
automatisera dammsugning och plockning av printade sandkärnor med hjälp av robot. 
Därefter vidareutvecklades och förenklades kommunikationen till robot .  
En robot installerades och 3D -printade arbet sboxar i sand skrevs ut för att efterlikna 
verklig produktionsmiljö. I nära samarbete med deltagande företag och partners lades 
initialt stort jobb på att arbeta med kommunikationen mellan robot och den 
programvara som 3D -printern utnyttjar . Parallellt gjo rdes även en kartläggning över 
vilka delar av efterbehandlingen som kunde automatiseras.  
Efter kartläggningen var genomförd blev det en fokusering kring de moment som kunde 
appliceras oberoende av produktion. Momenten som bedömdes vara av intresse i en 
demonstrator var dammsugning och urplockning av sandkärnor. Dessa moment är 
tidskrävande och kan ekonomiskt räknas hem. Övriga delar kartlades för att finnas som 
underlag till en vidareutveckling företagsspecifikt.  
Hela processen simulerades därefter med rob otleverantörens egna programvaror , vilket 
resulterade i en andra, virtuell demonstrator. Resultat efter genomförd demonstrator är 
en teknik som kan implementeras direkt hos en sandprinteranvändare.  
3.1 Arbetsg ång i robotcellen på RISE  
Nedan följer en beskrivn ing på den handfasta delen av AP3 där installationen av roboten 
gjordes på plats i RISE testbädd i Jönköping , där även RISE fullskaliga gjuteri finns. 
Beskrivningen är gjord i kronologisk ordning  
18 januari 2020  levererades en robot från KUKA av modell KR90 (R2900 extra HA). 
Baserat på  erfarenheter na från förstudien Autoprint fanns vissa antagande n som 
behövde revideras . Till att börja med behövde en del frågor kring montering och 
driftsättning utredas.  Externa  parter kontaktades för montering och elektrisk 
installation i samråd med KUKAs support.  
Parallellt påbörjades kartläggning för kringutrustning, med samtal och besök med 
externa leverantörer. Besök gjordes hos Silvent i Borås för att titta på utrustning ko pplat 
till produkter för blåsning med tryckluft. Även besök av externa företag gjordes på plats 
i Jönköping av företag som bedömdes vara av intresse för projektet.  Fortsatt arbete med 
rengöring med hjälp av blåsning, borstar etc prioriterades senare bort o ch kom inte at t 
ingå i den färdiga demonstratorn.   19 
Figur 6. Flexibelt g ripdon från Schun k. 
 
1/2 var KR Svets på plats för att påbörja montering av robot. En extra bottenplatta hade 
tagits fram för säker montering av robot. Slutmontering av robot gjordes 5 -6 Februari.  
5/2 var Schunk på besök för att hjälpa till med att ta fram lämpligt gripdon. Denna 
beställdes sedan (Fig. 6).  
13-14 Februari var tekniker från KUKA på plats för att tillsammans med elektriker koppla 
in elen.  
15/2 hölls telefonmöte med ExOne f ör att se deras intresse i att automatisera 
sandprinterprocessen. Intresse fanns att se hur man skulle kunna koppla in sig direkt i 
maskinens hårdvara men kostnaden för att utveckla detta maskinspecifikt var inte 
ekonomiskt möjligt att ta för projektet  (Bilaga 1).  
18-21 Februari deltog personal från RISE  i utbildning hos KUKA Göteborg.  
27/2 gjordes en första riskanalys för roboten på RISE . 
5/3 monterades säkerhetsanordningar av elektriker (nödstopp etc). Robotcellen byggdes 
upp i ett separat rum som avgrän sades med en säkerhetsgrind.  
8/3 uppföljning riskanalys  
16/3 hölls ett arbets/projektmöte.  
27/3 gripdon på plats  
I april påbörjades utveckling och design av dammsugarmunstycke med hjälp av 
plastprinter (FlashForge Finder). Även utveckling av de gripdon som  skulle monteras på 
gripper utvecklades. Design och CAD arbete utfördes internt inom projektet.  
2/4 KUKA tekniker samt elektriker på plats för mindre justeringar.  
Den 3:e April stod robotcellen klar för tester  (Fig. 7) . 
8/4 riskanalys gjord för driftfas  
16/4 Arbetsmöte med projektgruppen  
28/5 AME (Björn Petersson) samt V -Cast (Carl Sixtensson) på plats i Jönköping för start 
och genomgång av den programmering som initialt var tänkt att styra roboten.  
 
 20 
Figur 7. Robot på plats bakom säkerhetsgrind ar 
 
Karlebo Gjuteriteknik, som levererat printat materiel, byter bindemedel i sin maskin 
under sommaren och går från Furanbindemedel till Fenolbindemedel. Detta kom att 
påverka hur dammsugning av sand gjordes. Furanbunden sand har under våren haft en 
del utmaningar i sammansättningen som gjort att tex hastighet på 
dammsugarmunstycke fått justeras till att arbeta långsammare för att hinna med att få 
upp tillräcklig mängd sand utan att sätta igen munstycket. Under Q3 medför detta en 
revidering i tillväga gångssättet att dammsuga upp sanden.  
En ny design på boxen togs fram baserat på de resultat och diskussioner som förts inom 
projektgruppen.  
Byte av sandstorlek samt bindemedel ger ett nytt angreppssätt för att dammsuga boxen.  
Som nämnt så byter Karlebo bi ndemedel och går även över till en annan storlek på 
sanden. Från att ha haft furanbunden sand av medelstorlek 0,19 mm gick Karlebo över 
till att ha fenolbunden sand med en medelstorlek på 0,14 mm. Detta påverkade sättet 
som dammsugningen utfördes på. Fenol bunden sand visade sig vara lättare att 
dammsuga upp (sandstorleken var av mindre betydelse). Detta medförde att hastigheten 
och hur djupt dammsugarmunstycket kunde framföras kunde ökas vilket i sin tur 
innebar att tömning av boxen med hjälp av dammsugaren  kunde snabbas upp.  
Fortsatt vidareutveckling av inriktningen med anledning av nytt bindemedel, ny 
sandstorlek samt design på boxen  
17/10 Arbetsmöte med V -Cast  
7/11 Besök och diskussioner hos KUKA i Göteborg  
15/11 Jörgen får hela processen att fungera  
18/11 Tekniker från KUKA på plats i Jönköping  
29/11 Nedmontering av robotcell påbörjas . 
 
 21 
© RISE Research Institutes of Sweden  3.2 Erfarenheter från arbetet i robotcellen  
Arbetet med robotcellen på RISE utgick från ett helhetsperspektiv på den tänkta 
produktionsprocessen vid san dprintern. Fig 8 är en schematisk sammanfattning av de 
olika arbetsmoment och aspekter som diskuterades.   
 
Figur 8. Robotens plats i produktionssystemet.  
 
Vid val och installation av robot bör man för det första formulera sin vision för den 
färdiga robotcellen och göra klart för sig vilka användningsområden som ska prioriteras. 
Viktiga parametrar som lyftvikt och räckvidd kartläggs tillsammans med en rad andra 
aspekter:  
• Kompatibilitet med gripdon  
• Eventuella begränsningar kan finnas i PLC/styrskåp  
• Utbildning initialt och kontinuerligt för robothantering  
• Service/support – vad ingår ?  
• Andra tänkbara arbetsuppgifter för roboten  
Åtgärder för säkerhet och arbetsmiljö inbegriper bland annat placeringen av robot i 
lokalen och i förhållande till sandprintern. I de fall två olika arbetsboxar finns tillgängliga 
måste robotens läge vara flexibelt, liksom ifall roboten ska användas till f lera 
arbetsmoment än dammsugning och plockning, exempelvis rengöring och blackning.  
Programvaran för styrning av roboten bör vara kompatibel med sandprintern men också 
med befintliga CAD -program . Program och styrning måste anpassas efter arbetsmoment 
och ö vrig produktion och förändringar måste kunna göras snabbt och enkelt  så att inte 
långa ställtider stoppar upp produktionen. Systemen måste vara användarvänliga och 
kunna anpassas till andra användningsområden än bara dammsugning och plockning, 
exempelvis b lackning och iläggning av kärnor.  I förlängningen kan det också vara 
intressant att bygga upp en digital tvilling för systemet.  
 22 
© RISE Research Institutes of Sweden        
Figur 9. Manuell testkörning av robot för dammsugning av två boxar printade med olika 
bindemedel.  
 
För dammsugning i rob otcellen användes en industriell centraldammsugare och i senare 
försök en kraftig industridammsugare av den typ som rekommenderas av 
printertillverkare  (Fig. 9) . Dammsugarens totala kapacitet är viktig liksom att 
hastigheten kan regleras. Ytterligare flexibilitet är möjlig genom att lämpliga 
dammsugarmunstycken används  för att optimera djup och räckvidd. I projektet 
tillverkades dessa munstycken i plast i en enkel 3D-printer. Ett par olika bindemedel 
användes f ör testmaterialet och resultatet vid dammsugning skilde sig kraftigt åt för 
dessa. En individuell anpassning av processen på det enskilda gjuteriet är därför 
nödvändig.  Beroende på utfall ställs exempelvis helt olika krav på avsyningen efter 
genomförd dam msugning.  
Andra viktiga funktioner vid dammsugningen är  
• Hantering av sand som ska återföras till printerprocessen  
• Filter för större partiklar  
• Styrning av dammsuga ren på/av  
• Larm för full behållare samt tryckfall  
• Upphängning av slang  
För plockning av sandkärn or ur boxen användes i slutfasen av testerna 3D -printade 
gripdon tillverkade i en enkel plastskrivare  (Fig.  10). Beroende på design, 
användningsområde och förväntad livslängd ställs olika krav på material och 
framställningsmetod. En möjlig väg är att först  testprinta enkla prototyper för att sedan 
fräsa fram metallgripdon som kan användas för serietillverkade kärnor. Gripdonen bör 
vara enkla att dammsuga rent.  
 23 
© RISE Research Institutes of Sweden  Ett samarbete mellan designer av gjutgods och kärna och den som konstruerar 
gripdonen är att rekom mendera, då helt små förändringar i kärngeometri kan ge stora 
förenklingar i gripdonens konstruktion. Kan man använda ställbara slag på gripdonen 
samt verktygsväxlare vid arbete med flera olika kärngeometrier är det en stor fördel .  
Om de utskrivna kärnorn a är små, komplexa eller sköra kan de placeras inskrivna i en 
”korg” eller ”box i boxen”, som lyfts i ett stycke och sedan hanteras manuellt.  
 
Figur 1 0. Olika prototyper för gripdon tillverkade av aluminiumprofiler och 3D-printade i plast.  
 
3.3 Kommunikation med robot  
En central frågeställning i projektet var hur information om de printade sandkärnornas 
storlek, geometri och läge skulle överföras till robot . Tre möjliga lösningar utreddes där 
kommunikation principiellt skulle ske  
1. Från p rinter till robot  
2. Från v isionsystem till robot  
3. Från CAD till robot  
Den första möjligheten bygger på tanken att all information om de printade kärnorna 
finns tillgänglig digitalt i printern och att den skulle kunna föras över direkt till roboten 
via omvandling till KRL -kod. Fördelen med denna lösning vore att signalen om att 
påbörja efterarbetet skulle komma direkt från  printern så snart en arbetsbox stod färdig. 
Boxens läge i förhållande till roboten skulle kunna detekteras och justeras och botten i 
arbetsboxen skulle kunna höjas i takt med  att roboten arbetar sig igenom lager för lager. 
På detta sätt skulle robotens räckvidd inte utgöra någon begränsning, utan en mindre  
robot skulle räcka till för arbetet. Som tidigare nämnts förutsätter denna typ av lösning 
samarbete med maskinleverantören och detta var under projektets gång inte möjligt. 
Ingen svensk printer är i dags läget utrustad med datautgång. Däremot är den nyare 
generationen sandprintrar anpassade till industri 4.0 med möjlighet att enkelt överföra 
data  till andra enheter.  Maskinl everantöre n ExOne talar om t re informationsflöden i 
processen , se tabell  1. 
 
 24 
Tabell 1. Tre olika informationsflöden till och från 3D -printern.  
Information  Flöde  
Positioner i boxen  Från maskin till robotsystem  
Önskat läge för jobboxens botten  Från robotsystem till maskin  
Säkerhetsfunktioner  I båda riktningarna  
 
Man föreslår en lösning som ger en  stl-fil med alla objektens position, storlek och 
orientering i jobboxen  (Bilaga 1) . Då behålls nuvarande arbetsordning att bygga hela 
jobboxen i Netfabb , och a bsoluta koordinater skapas relativt den fysiska jobboxen . I 
princip kan motsvarande fil skapas redan i CAD -arbetet och ligga till grund för jobboxen 
i Netfabb . Man l åser då filen för fortsatt anpassning i Netfabb . Nu används r elativa 
koordinater som måste kalibreras till den fysiska jobboxen .  
Som komplement tänker m an sig laser eller vision -system för ”optical reference”  
(Bilaga  1). Kritiska funktioner  är enligt maskinleverantören  dels riskanalys och dels 
dataprecision. B efintliga säkerhetsfunktioner för roboten  bör utvidgas till att omfatta 
datakommunikation och visionsystem. Dataprecision anses dock vara tillräcklig för 
denna applikation.  
Att använda visionsystem för detektering av printat material kontra lös sand visade sig 
vara fullt görbart. Projektgruppen valde dock på grund av resursbrist att inte gå vidare 
med denna lösning  efter de inledande testerna, som beskrivs i avsnitt 5 . 
Istället valdes den tredje vägen, att skapa hela arbetsboxens innehåll i en CAD -fil och 
överföra data direkt till robotkod. Med i nspiration från system utvecklade för 
automatfräsning  designades en lösning där huvudsakligen befintliga mjukvaror kan 
användas . Kompetens som redan finns på gjuteriet, till exempel hos konstruktörer eller 
beredare, kan då användas efter en kortare introdu ktion.  
Eftersom flera av gjuterierna idag är bekanta med CAD -mjukvaran Solid Works utgick 
arbetet från denna. Tester gjordes initialt med ett par förenklade geometrier, men det 
visade sig efter hand att med en smart kombination av tilläggs mjukvaror gick de t bra att 
använda den ursprungliga CAD -filen .  
• CAD -filerna för k ärnorna läggs samman till en fylld arbetsbox  (Fig. 1 1) 
• Programkoden görs lager för lager, så från CAD -programmet exporteras lager för 
lager  ut till KRL -kod.  
• Varje lager genererar ett program  
• Programmen läggs sedan i en sekvens i roboten där  operatören kvitterar mellan 
varje program.  
• Varje program kan sedan hamna i ett bibliotek för att lätt  återanvändas när 
samma kärna/form printas igen.  
Intrimning och anpassning bör göras på respektive gjuteri  då processen ser olika ut och 
således inte går att köra samma för alla. Det beror även på om roboten ska användas till 
annat än enbart dammsugning, till exempel plockning. Ytterligare förbättringar som kan 
göras är att lägga till pauser i dammsugningen oc h optimera fräsbanorna för en 
smidigare process.   25 
 
Figur 1 1. CAD-filer för sandkärnor s ammanlagda till lager i arbetsboxen.  
 
Man kan i nästa steg interagera med robotens program  genom att skapa s må 
programkoder som kan klippas in i den exporterade koden . Det är även praktiskt att 
bygga upp bibliotek med kända sekvenser som kan kombineras för vanligt 
förekommande produkter.  
 
Figur 1 2. Bild från den rörliga simuleringen av printer med robot   
 
I den befintliga layouten från Holsbyverken importerades robot och säkerhets lösningar. 
Den framtagna robotkoden testades i den simulerade miljön och kontinuerliga 
förbättringar gjordes (Fig 1 2).  
Arbetet med att utveckla kommunikationslösningarna beskrivs i detalj i Bilaga 2.
  
 26 
© RISE Research Institutes of Sweden  3.4 Test hos Axelent Engineering, Huskvarna  
Under 2020 var planen att genomföra ett skarpt test baserat på det fortsatta arbetet som 
Stefan Fredriksson, Holsbyverken, tillsammans med KUKA drev gällande utveckling av 
arbetsbanor för roboten. Testet skulle genomföras på plats hos KUKA i Göteborg. 
Förberedelser gjordes och relevant utrustning som använts vid tester i Jönköping 
skickades till KUKA samt så skrev Xylem ut nya testboxar som skickades till KUKA. Detta 
gjordes innan semester 2020 och med tanke på den situation s om rådde med Corona 
blev det en viss fördröjning vilket senare ledde till att testet flyttades.  
Under året hade Stefan fått hjälp av Axelent Engineering i arbetet med att lösa hur 
arbetsbanorna till roboten skulle lösas på ett så smidigt sätt som möjligt och beslut togs 
att flytta det skarpa testet  från KUKA  till Axelents lokaler i Huskvarna. En robot från 
KUKA installerades i Axelents lokaler och KUKA skickade utrustning till Axelent  men de 
jobboxar som fanns på plats hos KUKA var defekta efter att ha stått för länge och Xylem 
skrev ut nya boxar som skickades till Axelent. Under försöksdagen så användes 
dammsugare som Karlebo tillhandahöll.  
Försöket gjordes 14 september och hela proje ktgruppen var inbjuden. Dagen hade 
utrustningsmässigt förberetts genom besök på plats av personal från RISE.  
 
Figur 1 3. Design av robotbanor på Axelent Engineering.  
 
Genomgång av programvaran som användes (Fig. 13) gjordes för att sedan följas upp 
med sk arpt test. Försöksuppställningen visas i Fig 1 4 och 1 5. Slutsatsen är att det var 
lyckat och deltagarna på plats var nöjda över resultatet. Dammsugningen fanns belagd 
sedan tidigare att den fungerade och det konstaterades att själva dammsugningen är 
beroen de av bland annat vissa parametrar i form av dammsugarmunstycke, sugförmåga 
av dammsugare, hastighet på arbetsbanan och hur djupt/mycket man dammsuger. 
Axelent hade tagit fram ett nytt dammsugarmunstycke med något mindre diameter 
vilket fungerade bra. Test er gjordes med olika hastigheter och hur djupt ner i sanden 
munstycket gick.  
 27 
Figur 1 4. Uppställning av arbetsbox helt i sand samt robot på Axelent Engineering.  
 
Figur 1 5. Sluttest genomförs.  
 
Det konstaterades att ovanstående parametrar var en intrimn ing som kommer att 
behöva göras där tekniken implementeras men som, med för dagen använd 
programvara, inte är något problem.  
3.5 Slutsats  
Det jobb som har genomförts i AP3 har genererat ett stort kliv framåt i processen att 
automatisera sandprintertillverkningen. En allmän inställning som funnits hos 
 28 
© RISE Research Institutes of Sweden  sandprintertillverkare och robot/automatiseringsföretag är att tekniken och 
utrustningen att  genomföra en automatisering finns men ingen har tittat på hur en 
lösning bäst skulle passa denna produktionsmetod.  
Till stor del har kommunikation mellan olika programvaror varit den springande 
punkten som gjort att arbetet med automatisering nu gjort de t möjligt att hitta lösningar 
som löser automatiseringen av sandprinting.  
En viktig del har även varit att få en traditionell bransch att ta till sig ett nytt sätt att 
designa och utforma detaljer som skrivs ut i en sandprinter.  
Projektet har genom kartlä ggning av tekniker avsedda för tex visionsystem även 
utvecklingen som sker inom automation och AI.  
 
4 Digitalisering och spårbarhet  
Ytterligare en industriell demonstrator togs fram för digitalisering av produktionsflödet 
genom  automatiserad märkning av 3D -printade komponenter och gjutgods. 
Förhoppningen var att  3D-printern i samband med kärnprintningen skulle kunna 
utnyttjas för att åstadkomma spårbarhet på kom ponentnivå, eftersom detta har potential 
att skapa ett mycket stort värde för svenska gjuterier och således skulle vara ytterligare 
ett starkt skäl till att investera i 3D -sandprinters vid sidan av själva kärnprintningen.    
Fullständig automation av ett g juteris produktionsprocess innebär inte bara att den 
fysiska hanteringen av komponenterna sker automatiskt, utan även att styrningen av 
själva gjutprocessen, och därmed kvalitetsutfallet, gör det. En grundförutsättning för att 
skapa och upprätthålla ett sy stem för processtyrning är att det för varje komponent 
existerar en digital länk till dess produktionsdata som ger information om till exempel 
vilken legering som använts och vilken temperatur metallsmältan hade vid 
gjutögonblicket. En sådan sammanlänkning  möjliggör matematisk analys som kan ge 
kunskap om de troligtvis komplexa samband som gäller mellan de många olika 
processparametrarna och de gjutna komponenternas slutliga kvalitet.       
Det vanligaste sättet att skapa en digital länk mellan en komponent  och dess 
produktionsdata är genom att förse komponenten med en unik identifikationskod, till 
exempel i form av en alfanumerisk kod eller en QR -kod. Komponentens produktionsdata 
kan lagras antingen direkt i koden, eller i en databas som koden länkar till. 
Databaslagring är dock att föredra eftersom detta tillåter dels lagring av större mängder 
data, och dels att ny data närsomhelst under komponentens livstid kan läggas till, t.ex. 
om slitage.  
Id-märkning av gjutna komponenter görs oftast genom så kallad direct part marking  
(DPM), som innebär att komponentens yta modifieras. Laseretsning är en vanlig DPM -
metod, men en nackdel är att det är svårt att med denna metod märka komponenten 
precis i själva gjutögonblicket. Sker märkningen först efter gjutning finns viss risk för att 
komponenten hinner blandas ihop med andra komponenter (t.ex. för att de trillar av 
transportbandet) och att fel produktionsdata därför lagras för komponenten.   29 
© RISE Research Institutes of Sweden  Vid gjutning av komponenter där sandkärnor och/eller sandformar används – vilket ofta 
görs vid gjutning i järn – var en hypotes som lades fram i projektet att det skulle vara 
möjligt att åstadkomma märkning direkt i gjutögonblicket genom att printa in en kod i 
kärnan eller formen som sedan ger ett maskinellt läsbart avtryck i ytan p å den gjutna 
komponenten. Praktiska experiment med både märkning och maskinell avläsning 
utfördes i arbetspaket 4.  
4.1 Syfte , mål och metod  
Syftet med arbetspaket 4  var att genom 3D -sandprintade id -koder  skapa förutsättningar 
för digitalisering av produktions flödet  på järngjuterier,  med  långsiktigt  mål att  integrera 
spårbarhet i gjuteriernas produktionssyste m. I arbetspaketet användes Xylems 3D -
sandprinter, som företaget idag använder för små serier av sandkärnor med komplex 
geometri. Dessa serier utgörs av en  mix av prototypkärnor och kärnor för skarp gjutning.   
4.2 Utmaningar  
För att påvisa det valda angreppsättets potential att uppnå det långsiktiga och 
övergripande målet behövde ett antal tekniska frågeställningar besvaras, bl.a. vilken typ 
av kod som bör anvä ndas, vad kodens rumsliga dimensioner bör vara, samt vilken metod 
för avläsning som bör användas. En mer detaljerad redogörelse för dessa frågeställningar 
samt de praktiska experiment som gjordes för att besvara dem presenteras i avsnitt 4. 3. 
Resultaten re dovisas sedan i avsnitt 4.4. 
Att printa en id -kodförsedd sandkärna eller sandform är i princip väldigt enkelt: koden 
läggs in på lämpligt ställe i den CAD -ritning av kärnan eller formen som 3D -sandprintern 
skall utgå från. Dock finns ett flertal faktorer s om kan påverka hur väl koden förs över 
till den gjutna komponenten och därför hur läsbar den blir. Val av kodstruktur, d.v.s. 
huruvida koden utgörs av alfanumeriska tecken eller är en digital kod som t.ex. en streck - 
eller QR -kod, är också en faktor som ka n spela roll eftersom konventionella algoritmer 
för maskinell avläsning presterar bättre om koden är digital. Av ett antal olika skäl föll 
dock i detta fall valet på en kod bestående av alfanumeriska tecken. För det första 
behövdes här ingen särskilt infor mationsrik kod för att att uppnå fullständig spårbarhet 
inom fabrikens väggar , utan den behövde endast tala om flasknummer (000 -300), 
produktionsdag (00 -31) och produktionstimme (00 -24). För det andra ansågs 
alfanumerisk kod vara enklast att snabbt impleme ntera i CAD -programmet. För det 
tredje antogs alfanumeriska tecken vara mer fysiskt robusta än t.ex. QR -koder, vars 
pixlar skulle bli små och därmed ömtåliga om de printades i sand. För det fjärde kan 
kvaliteten hos en printad alfanumerisk kod snabbt inspe kteras okulärt, vilket innebär att 
det snabbt går att bedöma dess maskinella läsbarhet och att det därmed även är möjligt 
att avgöra huruvida det kommer att vara fruktsamt att börja experimentera med 
maskinell avläsning; en tumregel är nämligen att en mäns kligt läsbar kod även är 
maskinellt läsbar.  
Övriga faktorer var av geometrisk art: de enskilda tecknenas rumsliga dimensioner, 
deras horisontella seperation, huruvida de printades  nedsänkta  eller upphöjda i 
sandytan, samt ytans krökning; detta illustreras i Fig. 1 6.   30 
Figur 16. Faktorer som kan påverka maskinell läsbarhet av kod som printats i ytan på en 
sandkärna eller sandform och sedan förts över till den gjutna k omponenten: tecknens höjd (h), 
bredd (b), deras separation (s), graden av upphöjning (uh) eller nedsänkning (ns), samt radien av 
ytans krökning (R).  
 
4.3 Design och gjutning av kodplattor  
Iteration 1  
En sandform med ett större antal femsiffriga koder designades i ett CAD -program; 
negativet av denna form, d.v.s. den resulterande dubbelsidiga kodplattan, kan ses i 
Fig. 17. Koderna placerades dels på en plan yta, dels på ytorna av cylindriska och sfäriska 
nedsänkningar med olika djup, och dels på cylindri ska och sfäriska upphöjningar med 
olika höjd. Ritning med ungefärliga textmått (dessa ändrades under designprocessens 
gång p.g.a. begränsningar i CAD -mjukvaran) återfinns i Appendix 1. Kodplattans ytarea 
var 400x300 mm, och tjockleken var 130 mm mellan top parna på varje par av 
motstående upphöjningar.  
 
Figur 17. Kodplatta med printade, femsiffriga koder.  Motsatt sida av plattan är identisk med den 
visade.  
 
 31 
© RISE Research Institutes of Sweden  Formen printades och en kodplatta i järn utgående från denna form göts sedan upp, se 
Fig. 18. 
 
Figur 18. Ena sidan av den gjutna kodplattan.  De cylindriska, nedsänkta ytorna – särskilt den 
inringade – var fyllda med defekter, vilket gjorde koderna svårlästa.  
 
Det kunde enkelt konstateras att de flesta av koderna förts över från sandform till 
kodplat ta i intakt nog skick att de med stor sannolikhet skulle vara maskinellt läsbara, 
trots smältans höga temperatur och de krafter den utövat på de millimeterstora 
sandstrukturer som varje siffra i koderna utgjordes av; siffrornas största dimension, 
sifferhöj den (”h” i Fig. 1 6) överskred aldrig 10 mm.  
Problem med kodplattan som ledde till att en ny design togs fram var dock att den dels 
var alldeles för tung för att praktiskt kunna hanteras i labmiljö, och dels att två viktiga 
variabler inte kunde utvärderas:  för det första utgjordes koderna endast av nedsänkta 
tecken eftersom formarna designats endast med upphöjda tecken, och för det andra var 
ytorna på tre av de fyra cylindriska, nedsänkta ytorna fulla med defekter, vilket gjorde 
att flera av koderna på dess a var helt eller delvis oläsbara även för en människa.  
Iteration 2  
En ny, betydligt mindre sandform med koder designades och printades i flera exemplar; 
CAD -ritningen av den resulterande kodplattan kan ses i Fig. 19. Printad sandform och 
gjuten kodplatta v isas i Fig. 20 (a) och (b).  
 32 
Figur 19. CAD -ritning av k odplatta, iteration 2.  
 
Figur 20. (a) Undersida av sandform, iteration 2. (b) Ovansida av gjuten kodplatta, iteration 2.  
 
På dessa nya och betydligt mindre kodplattor var alla koder efter gjutning så gott som 
helt intakta och utsikterna för att lyckas med maskinell läsning var därför mycket goda.   
4.4 Avläsning av koderna  
System för maskinell avläsning av alfanumerisk kod, s.k. O CR-system ( Optical 
Character Recognition ) har funnits länge, och används av myndigheter och företag för 
avläsning av t.ex. handskriven eller printad text på papperark och kuvert, i böcker, på 
skyltar etc. Dessa system presterar ofta med en noggrannhet på 9 5 % vid läsning av ord, 
och ännu högre vid läsning av enskilda bokstäver. För läsning av alfanumerisk kod på 
sandformar och gjutgods tycks dock OCR -system vara så gott som helt oprövade, vilket 
gjorde tester av sådana system till en intressant forskningsfr åga i projektet.   
 33 
© RISE Research Institutes of Sweden  De flesta OCR -system som idag finns på marknaden använder konventionella algoritmer 
för avläsning, d.v.s. algoritmer vars regler definierats av människor och kodats in för 
hand. Under de senaste fem åren har dock forskning visat att mask ininlärning (ML) kan 
användas för att skapa betydligt bättre OCR -system, eftersom ML -algoritmer tack vare 
självinlärning kan fånga upp och koda in fler faktorer av betydelse för avläsningen, samt 
bättre modellera möjliga variationer hos redan kända faktore r. Alfanumeriska tecken 
som förts över från en sandform till ytan på en gjuten metallkomponent under gjutning 
kan förväntas variera ganska mycket i geometrisk form, och stora variationer kan även 
förväntas med avseende på miljöfaktorer som t.ex. ljussättni ng, särskilt om avläsningen 
inte sker i ett dedikerat avläsningsskåp. Delvis på grund av detta, men också på grund av 
att ett av de deltagande företagen, Unibap, utvecklar och säljer ML -baserade machine 
visionsystem för tillverkningsindustrin, valdes i pro jektet att fokusera på ML -baserad 
avläsning.  
Två olika system för avläsning och bearbetning av information från koderna testades i 
projektet. Mask -RCNN för bilder från mobilkamera prövades på RISE och beskrivs 
nedan. I avsnitt 5 redogörs för resultat från tester med så kallade smarta visionsystem 
från Unibap.   
Preliminära tester med ett ML -ramverk kallat Mask -RCNN  [17] utfördes av RISE. Mask -
RCNN, som är öppen källkod och som finns att ladda ner från kodrepositoriet GitHub, 
har utvecklats av det amerikanska företaget Matterport. Ramverket, vars stomme är et t 
s.k. neuralt faltningsnätverk ( convolutional neural network ) och som i detta fall 
förtränats på Microsofts COCO -bilddataset, är i första hand tänkt att användas för 
bildsegmentering, d.v.s. för att detektera och sedan på pixelnivå markera ( mask ) och 
klassificera varje instans av en sökt objektklass – t.e.x. bilar eller katter – i statiska eller 
rörliga bilder. Ett OCR -system behöver inte kunna utföra en så detaljerad markering och 
klassificering, varför Mask -RCNN egentligen var onödigt kraftfullt och 
berä kningskrävande för ändamålet; anledningen till att valet ändå föll på detta ramverk 
var att det redan hade testats för en liknande uppgift i ett annat RISE -projekt, och därför 
ganska enkelt och till liten kostnad kunde anpassas för kodavläsning.  
 
Figur 21. Gjuten k odplatta som annoterats för hand i VGG Image Annotator. Etiketter (d.v.s. ”1”, 
”2” o.s.v., syns ej i figuren) och markeringar (de gula linjerna) sparades på JSON -format 
tillsammans med övrig information om varje bild.  
 34 
Nätverket tränades  på 24 bilder (18 träningsbilder + 6 valideringsbilder) tagna ur olika 
vinklar av iteration 2 av kodplattan. Träningen utfördes på en laptop utan dedikerad 
GPU. Bilderna togs med en Samsung Galaxy S6, med en upplösning på 5312x2988 pixlar, 
och varje tränin gsbild annoterades för hand i det webbaserade annoteringsverktyget 
VGG Image Annotator, se exempel i Fig. 21. Siffrorna 1 –9 lästes in som separata klasser 
i Mask -RCNN, d.v.s. ”1” var en klass, ”2” en annan  (Fig. 21).  
Tester av det tränade nätverket utförde s på en handfull bilder som inte ingått i 
träningsdatasetet. Som Fig. 22 indikerar tycks metoden fungera i princip, även om 
resultatet inte är i närheten av att uppfylla dess potential. Dels missar nätverket några av 
siffrorna helt, och dels är klassificer ingen av korrekt detekterade siffror på flera ställen 
felaktig.  Dessutom tolkar nätverket bokstaven ”B” som två sexor. Ett avsevärt mycket 
större antal träningsbilder behövs för att ha chans att nå ett resultat som skulle kunna 
vara användbart i produktio nsmiljö.   
 
Figur 22. Testbild. Gul ring visar ett exempel på hur nätverket lyckats med detektion, men inte 
med klassificering. Röd ring visar hur nätverket tolkat bokstaven ”B” som två sexor, och alltså har 
både detekterat och klassificerat felaktigt (f alsk positiv prediktion). Vit ring visar hur nätverket 
misslyckats med detektion och därför inte försökt klassificera (falsk negativ prediktion).    
 
Objektiva mått på nätverkets prestanda, t.ex. MAP (mean average precision) går att ta 
fram, men i detta fa ll, med ett så uppenbart behov av fler träningsbilder, fanns ingen 
anledning till detta.  
4.5 Slutsats  
Arbetspaket 4 har demonstrerat hur en 3D -sandprinter kan användas för att printa id -
koder på sandformar och -kärnor som sedan direkt kan föras över till gjutn a 
komponenter under själva gjutprocessen.  
 
 35 
© RISE Research Institutes of Sweden  Genom att i gjutögonblicket märka varje komponent med en id -kod blir det möjligt att 
på digital väg sammanlänka komponenterna med deras produktionsdata och på så sätt 
dels åstadkomma spårbarhet på individnivå, och dels förbereda för avancerad dataanalys 
som kan hjälpa till att förbättra processen. En utmaning är dock att hitta en tillräckligt 
snabb och flexibel märkningsmetod. Med en 3D -sandprinter är det möjligt att under 
printning av sandformar och -kärnor mycket snabbt printa in t.ex. siffror eller QR -koder 
i ytorna på dessa. Koderna förs sedan över till de gjutna komponenternas ytor under 
gjutningen. I arbetspaket 4 utfördes praktiska tester med denna metod för att undersöka 
möjliga begränsningar, bl.a. huruvida koder printade på krökta ytor skulle klara  
överföringen. Dessutom undersöktes kodernas maskinella läsbarhet. För detta ändamål 
skapades två olika maskininlärningsbaserade modeller för avläsning.  
Det kunde konstateras att den valda märkningsmetoden var mycket robust och har stor 
potential att infö ras på ett gjuteri som använder 3D -sandprinter i sin produktion. Även 
avläsningsmetoderna visade stor potential, trots att modellernas prestanda hämmades 
avsevärt av en i maskininlärningssammanhang mycket liten mängd bilddata.       
I detta projekt testade s märkningsmetoden visserligen endast i Xylems process, och det 
är inte givet att den är direkt överförbar till andra gjuterier då för metoden mindre 
gynnsamma processförhållanden skulle kunna råda där, men resultaten visar ändå att 
den har mycket stor pot ential.  
Individmärkning av gjutna komponenter i kombination med maskinell avläsning har 
stor potential att möjliggöra inte bara spårbarhet på individnivå, utan också 
korrelationsanalys som kopplar processdata till kvalitet, vilket i förläningningen kan 
öppna upp för automatisk processtyrning. Arbetspaketets resultat bör därför med fördel 
kunna användas för att ytterligande stärka ett investeringsunderlag för en 3D -
sandprinter.   
 
5 Smarta visionsystem  
Flera olika strategier för styrning av roboten vid arbete med lös sand och printat material 
prövades, vilket har beskrivits i avsnitt 3. Att använda visionsystem för detektering av 
printat material kontra lös sand var en av de möjligheter som diskuterades.  De 
visionsystem som prövades i projektet tillhandahölls av Unibap och används för 
intelligenta automationslösningar som kombinerar vision och dynamisk robotik med 
maskininlärning. Exempel på applikationer där systemen används är avsyning, 
montering, plock ning, identifiering och hängning.   
Tidigt i projektet befarades att en automatiserad dammsugning skulle orsaka stora 
förskjutningar i läge och orientering för printade komponenter i arbetsboxen, och att 
visionsystem då skulle ge uppdaterad, aktuell informa tion inför fortsatt dammsugning 
samt plockning. Processen visade sig dock vara förvånansvärt stabil och fungerade väl 
med enbart startkoordinater.  
Därför beslutades att gruppens arbete skulle fokusera på möjligheterna med 
visionsystem för automatisering av  slutlig rengöring och kvalitetskontroll samt 
blackning av printade komponenter. Målet var att utreda under vilka förhållanden  36 
© RISE Research Institutes of Sweden  avläsning över huvud taget var möjlig med dessa system samt vilka framtida 
applikationer som är lämpliga att arbeta vidare med . 
Ett par kärnor med olika geometri, bindemedel och defekter testades för visionsystem 
(Fig 23). Kontrasten mellan sand och kärna var i samtliga fall tillräcklig även om 
färgkontrast var en stor fördel för detektion av tunna sandlager på kärnorna. Systemen 
fungerade med andra ord för att  
• Urskilja kvarvarande lös sand från sandkärnan  
• Detektera defekter och skador som uppkommit under printerprocessen eller i 
den manuella hanteringen  
• Kontrollera geometri med laserscanner  
• Läsa ID -nummer  
Det är alltså fullt möjlig t att införa en automatiserad process för kvalitetsavsyning av 3D -
printade sandformar och kärnor med denna teknik. Det krävs dock en genomtänkt miljö 
för att få tillräckligt bra bilder, och de omgivande processerna måste kontrolleras för att 
skapa en stabi litet i kontrastfärger med mera. En detaljerad beskrivning av de utförda 
labundersökningarna samt vilka verktyg, sensorer och algoritmer som användes finns i 
Bilaga 3. 
 
Figur 23. Första testet av Unibaps visionsystem på printat material med och utan lös sand.  
 
I en vidare kontext bör man kunna tillföra flexibelt automationsarbete i nästan alla delar 
av processen  genom att kombinera dynamisk robotkontroll med dynamisk positionering, 
och kontinuerlig avsyning . Många av processerna kan repeteras och anvä ndas även efter 
gjutning, som plockning, kvalitet och montering . Inlärning och träning av system kan 
med fördel göras gemensamt för alla företag som vill undersöka sand på sandkärnor.  
 37 
© RISE Research Institutes of Sweden  Automationsmöjligheter finns inom åtminstone tre områden : 
• Processinforma tion genom QA -verktyg  
• Processtyrning baserad på processinformation  
• Träningsdata för detektionsalgoritmer samt inför investeringar  
I Bilaga 3 beskrivs i detalj strategier för dammsugning, plockning, rengöring och 
blackning (sid 22 -25). 
 
6 Affärsmodeller  
Utifrån förstudiens resultat har en ny affärsmodell skisserats där additiv tillverkning av 
sandkärnor övergår från att vara en teknik främst använd för prototyper och korta serier 
till att anpassas till och implementeras i den ordinarie värd ekedjan. Med höjd 
automatiseringsgrad blir det möjligt att använda 3D -printade komponenter regelmässigt 
även för löpande produktion vid formtillverkning och gjutning.  
I Sverige finns i dagsläget fyra olika sandskrivare av binder -jetting -typ i drift, varav  tre 
finns på gjuterier (Volvo, Xylem och Holsbyverken) och den fjärde används för 
tillverkning och försäljning (Karlebo Gjuteriteknik). Den första sandskrivare  av denna 
typ installerades dock på dåvarande Swerea SWECAST, nuvarande RISE, sommaren 
2015 i sa marbete med ExOne Gmbh och Karlebo Gjuteriteknik. Detta samarbete varade 
i tre år och beskrivs utförligare i avsnitt 6.2.  2016 togs Volvos Voxeljet -skrivare  i bruk  
och 2018 och 2020 installerades ExOne -skrivare på Xylem och Holsbyverken . Från 2019 
har Karlebo Gjuteriteknik bedrivit renodlad tillverkning och försäljning i egen regi med 
en ExOne -skrivare  (Fig. 24). 
 
Figur 24. Tidslinje för 3D -sandprinting i Sverige  
 
De olika bolagens affärsmodeller sammanfattas i Tab. 2. Samtliga tre gjut erier tillverkar 
prototyper och använder sina anläggningar för demonstrationer av olika slag . Däremot 
varierar det i vilken grad man använder printade kärnor i sin egen produktion. Extern 
försäljning av kärnor och formar sker i mån av utrymme.  Karlebo tillverkar formar och 
kärnor för försäljning. Förutsättningarna för de fyra företagen att infoga 3DSP i sina 
respektive affärsmodeller diskuteras i Avsnitt 6.1. RISE har sedan 2019 ingen egen 
tillverkning av sandformar och kärnor utan köper in material för pro totyptillverkning, 
demonstrationer och forskningsaktiviteter.  RISE arbetssätt med 3DSP beskrivs i Avsnitt 
6.2. 
 38 
© RISE Research Institutes of Sweden  Tabell 2. Affärsmodeller för 3D -sandprinter  våren 2020  
Företag  Egen  
skrivare  Affärsmodell  
   Serie int ern 
produktion  Serie ext ern 
försäljning  Prototyp  Demo  Köpare  FoU 
Volvo  x  x x x x  
Xylem  x x (x) x x   
VCast  x x (x) x x   
Karlebo  x  x  x   
RISE     x x x x 
Andra  gjuterier       x  
 
6.1 Fyra företag, fyra affärsmodeller  
hade legat till grund för investeringsbesluten. Förutsättningarna för respektiv e 
Produktivitet  
Att printa en hel arbetsbox med material tar typiskt 16 timmar  och sker i regel över 
natten. D ammsugning och plockning tar 2 -4 timmar beroende på storlek och design på 
de printade delarna  och lika mycket tid avsätts för r engöring  och omstart av printern. 
Med viss flexibilitet i personalresurs fungerar det alltså bra att köra en ensam maskin på 
dagskift  vilket motsvarar fem fyllda arbetsboxar per vecka.  
Alla tre gjuterierna anvä nder 3DSP för framtagning av p rototyper . Då handlar det i regel 
om att printa hela formar  inklusive kärnor. Flexibiliteten i 3DSP -tekniken utny ttjas fullt 
ut med korta ledtider och möjligheten att snabbt och enkelt göra förändringar i designen. 
Om det finns andra bolag i samma koncern  eller företags grupp  förser  i regel 
sandprintern och gjuteriet även dessa bolag med prototyper. F ör att hålla nere  ledtider na 
och göra det möjligt att printa stora, oregelbundna formdelar krävs en överkapacitet i 
storleksordningen 30 -40% .  
Två av gjuterierna använder 3DSP även för serietillverkning  av kärnor  och tekniken 
konkurrerar då med den effektiv a och billig a kärnskjutmaskin en. Främst handlar det om 
korta ordrar skräddarsydda för 3DSP , exempelvis med komplexa geometrier.  
Automation  tillämpas inte då bägge printrarna 2020 i ngår i manuella produktions linor  
som även används för prototyper. Att automatisera processen k räver en integratör som 
mellanhand mellan printer tillverkare n och gjuteri et. 
Karlebo Gjuterieknik  tillverkar både sandformar och kärnor men uteslutande för 
försäljning. Utnyttjandegraden i maski nen är hög genom att genomströmningen av 
komponenter och geometrier från olika ordrar kan optimeras. Optimalt ligger maskinens 
fyllnadsgrad på omkring 80% [ 7] och produktionen är helt fristående från andra 
moment.   39 
© RISE Research Institutes of Sweden  Maskinutnyttjande  
En viktig frågeställning vid projektets början var i vilken mån 3D -skrivaren kan utnyttjas 
med effektivt genom att den kompletteras med en robot. Traditionellt anses vinsterna 
vara störst v id långa serier i produktion  men med de snabba, enkla metoderna för 
kommunikation med roboten som projektet utvecklat bör även korta serier vara 
konkurrenskraftiga, särskilt för dammsugning  och plockning . Med en robot skulle de ssa 
moment kunna klaras av under natten omedelbart efter avslutad utskrift, så att viktiga 
timmar sparas i början på arbetsdagen.   
En liten robot med begränsad räckvidd och last kan räknas hem på bara 
dammsugningen . Om även plockning ska utföras  kräv s en större robot  samt  genomtänkt 
placering och layout  av arbetsstationen. I jämförelse med dessa första moment är 
rensning betydligt mer komplex och kräver andra lösningar för programmering  men 
också vision -system eller liknande för kvalitetskontroll. Blackning, plockning i pall  och 
materialförsörjning  till efterföljande produktionssteg är åter relativt enkla moment att 
programmera och styra men kräver mer av robotens placering, exempelvis en flyttbar 
robot. Å andra sidan skulle robotens nyttjande grad bli betydli gt högre jämfört med de 
2-4 timmar per dygn som dammsugning och plockning kan beräknas kräva.  
Kostnader  
3DSP  är en teknik som innebär stora investeringskostnader i form av 3D -skrivare och 
kringutrustning. Produktionstakten är också mycket låg jämfört med t raditionella form - 
eller kärnskjutmaskiner. De många fördelarna vad gäller ledtider, flexibilitet och 
komplexitet väger dock i många fall upp detta. Generellt anser företagen att 3DSP -
tekniken g enererar pengar till företaget  genom att den sänker  trösk larna  för vad som är 
tekni skt möjligt att åstadkomma med gjutgods . Den adderar också  kompetens  och 
attraktivitet  till kunderbjudandet. Därutöver har de intervjuade företagen angett flera 
olika skäl till att investera i 3DSP -tekniken:  
• Möjlighet att skapa m er komplex a produkt er med mervärde för kund  
• Koppling till faktisk beläggning, exempelvis en ny, stor kund  
• Strategiskt beslut att utgöra skyltfönster  för företaget  
• Billigare prototyper  med avsättning inom bolagsgruppen  
Att dessutom investera i en robot för att effektivisera tillverkningen av 3D -printade 
sandformar och kärnor kan inte marknadsföra s till kund utan måste motiveras av interna 
produktionstekniska skäl.  
• Förbättrad e rgonomi, arbetsmiljö, säkerhet  
• Kostnader kapas på sand, bindemedel  och rengöringsm edel  
• Tvingande om printer ska ingå i  en redan  automatiserad produktion  
• Färre nyanställda vid investering .  
Vid investering av robot kan det vara realistiskt att r äkna payback utifrån 12 manuella 
arbetstimmar per box.  Det är samtidigt viktigt att inte tving as ersätta operatör med extra 
programmerare  eller beredare  utan hanteringen av roboten och dess styrning måste 
infogas i arbetsbeskrivning och kompetensnivå för befintlig personal . Till exempel skulle 
såväl virtuell packning av komponenter i arbetsbox som programmering av robotens  40 
© RISE Research Institutes of Sweden  arbetsbanor kunna förläggas i direkt anslutning till design och beredning av gjutformar 
och kärnor.  
Kvalitet  
Det finns m ånga kvalitetsfördelar med 3DSP -kärnor  i serieproduktion . Ing a modeller 
eller verktyg som kan slitas ned eller skadas ger en geometrisk beständighet över tid, små 
designförbättringar kan ske kontinuerligt un der en produkts livslängd, och smarta 
geometriska lösningar i kärndesign kan ge stora kvalitetsfördelar på det färdiga 
gjutgodset. När produktionsvägen för sandkärnorna förändras belyses å andra sidan 
frågan om v em i produktionskedjan som ansvarar för den slutliga kvalitet en på 
gjutgodset.  Det finns idag i nga rutiner eller standarder för sand  och bindemedel  vilket 
försvårar en opartisk ut värdering av kvalitetsutfallet då 3DSP -kärnor introduceras.  
Gemensamt för samtliga 3DSP -användare i projektet är att man ser att e rfarenhet och 
höjd kompetens hos personal snabbt ger en stabil process . Detta behandlas i detalj i 
Sandbox -projektet [ 3] och exempel på sådana erfarenheter är att  
• Komponentens placering i arbetsboxen kan påverka hållfasthet och måttsäkerhet  
• Komponentens placering relativt annat printat mat erial kan påverka hållfasthet 
och måttsäkerhet  
• Olika bindemedel påverkar printerprocessen och förutsättningarna för 
efterbehandling  
• Svensk standard sand är mer stabil i printerprocessen än tysk  kvartssand  
Som helhet står sig kvalitetsutfallet för 3DSP -kärno r bra jämfört med traditionellt 
tillverkade kärnor. Det finns en h ög acceptans för den nya tekniken i efterföljande 
produktion ssteg , och flera exempel på hur personal i avgjutning eller rensning kommer 
med förslag på ytterligare förbättringar som kan åstadkommas med 3DSP -tekniken.  
Erfarenheterna i projektet av r obothantering  vid dammsugning visar att kvalitets utfallet 
inte påverkas, då säkerhetsmarginalerna  för dammsugarverktyget kan göras stora. Vid 
plockning med robot är det viktigt att plockverktyg och plockmetod utformas med 
omsorg så att förutsättningarna blir så goda som möjligt. Samma gäller för senare 
moment som blackning och uppläggning.  
Rengöringen av kärnor och formar kräver en god kvalitetskontroll. Med robothantering 
tappar man den avsynin g som görs i under arbetets gång  samband med manuell 
hantering . Här krävs fortsatt utveckling av effektiva verktyg och metoder, exempelvis 
smarta visionsystem, om momentet ska kunna automatiseras.  
6.2 RISE 
RISE inledde 2015 ett samarbete me d ExOne och Karlebo Gjuteriteknik som kom att 
vara till och med 2018. Man drev en gemensam demo - och produktionsanläggning  I 
RISE l okaler på Munksjöområdet i Jönköping. 2019 renodlades RISE affärsmodell för 
3D-sand till att fokusera på forskning och uppdragsverksamhet , och Ka rlebo 
Gjuteriteknik tog över driften av anläggningen som flyttades till annan lokal.  Allt printat 
material i RISE aktiviteter köps in enligt lagen om offentlig upphandling.  
RISE har sitt uppdrag direkt från riksdagens forskningsproposition . 
Forskningsproj ekten  kombinerar i regel offentliga medel med företagsinsatser  och s yftar  41 
© RISE Research Institutes of Sweden  alltid till att skapa industrinytta . De ä r oftast långsiktiga och har alltid hög transparens . 
Forskningsaktiviteter na får ej generera vinst utan enbart ha kostnadstäckning . Exempel 
på forskningsaktiviteter  inom 3DSP -området är  
• Projektet Sandbox för att undersöka och vidareutveckla  3DSP 
• Projektet A utoprint  för att automati sera efterbehandling  
• Glasgjutning i sandform  
RISE arbetar även med u ppdragsverksamhet . Uppdragsgivaren äger resultaten  och 
uppdragen ska generera vinst till RISE – de får aldrig subventioneras . Exempel på 
uppdrag som utförts med hjälp av 3DSP är  
 
• Återtillverkning av historiska objekt  
• Prototypframtagning  
• Enstyckstillverknin g av unika obje kt 
RISE har en i sammanhanget u nik, lång erfarenhet av att utnyttja 3D -teknikens 
möjligheter  och förfogar över h ela kedjan från CAD till färdigt, utvärderat gods . Övriga 
kompetenser är tillgängliga genom utvalda partners . Uppdragen kännetecknas av h ög 
flexibilitet och individuella lösningar  vad gäller m aterialval  och u tformning av processen . 
Marknadsföring  av RISE aktiviteter i nom 3DSP sker dels genom n ätverk av g juterier , 
gjutgodsköpare  och f orskningsaktörer  och dels genom e xterna u tbildningar, kurser, 
seminarier  och workshops , allt kopplat till övrig forskningsverksamhet inom 
gjuteriområdet . 
6.3 Slutsats  
3D-printade sandkärnor och formar har 2015 -2020 successivt blivit en väl etablerad 
produkt för svenska gjuterier. Området är fortfaran de under snabb utveckling och 
tekniken har ännu inte funnit sin slutliga roll, men redan finns det fog för att tala om ett 
paradigmskifte i svensk gjuteriindustri:  
• Vi har sett kraftigt s änkta kostnader och ledtider för prototyper  
• Ett h elt nytt arbetssätt f ör prototyper har tagit form där man kan arbeta 
tidseffektivt med flera parallella spår  
• Ledtiderna och kostnader för produkter i korta serier har sänkts betydligt  
• Tekniken s änker tröskeln för nya gjutna produkter  hos såväl vana gjutgodsköpare 
som helt nya kunder  
• Även gjuterier som saknar egen printer kan tack vare möjligheten att köpa in 
printat material göra både korta och långa serier av nya, komplexa produkter.  
Att ta nästa steg och a utomatisera 3DSP -process en m öjliggör en slimmad, effektiv 
tillverknings process  hela vägen fram till färdigt gjutgods för komplexa geometrier och 
korta serier. Detta f örutsätter dock i flera fall en hög tillgänglighet i maskinen . Fullt ut 
kan detta u tnyttjas endast i ett i övrigt automatiserat produktions system . 
  42 
© RISE Research Institutes of Sweden  7 Slutord  
Syftet med projektet var att i samverkan med  robottillverkare,  maskinleverantör  och 
tillverkningsteknik.  
Projektet har kraftfullt drivit processen att automatisera sandprintertillverkningen. I 
demonstratorerna har åtskilliga  tekniska frågor hittat lösningar, fr amför allt de 
system. Baserat på detta utfall och slutsatserna i arbetet med varje företags 
affärsmodeller är det möjligt att räkna hem en investering av robot redan på ö kad 
varit att få en traditionell bransch att ta till sig ett nytt sätt att designa och utforma 
detaljer som skrivs ut i en sandprinter. Under projektets gång har tre n ya svenska aktörer 
investerat i sandskrivare och tekniken kan anses som en mycket väl etablerad 
framgångsfaktor för svensk gjuteribransch.  
Projektet har genom kartläggning av tekniker avsedda för tex visionsystem även 
genererat inspiration och informations spridning till deltagande företag kring 
parterna är inledda.  Projektresultaten har löpande presenterats nationellt och 
internationellt . Ledande europeiska tillverkare av 3D -skriva re för sand arbetar med 
samma frågeställningar men  detta projekt, med sitt fokus på enkla och snabba lösningar, 
står sig väl i ett internationellt  sammanhang.  
7.1 Informationsspridning  
Projektet presenterades vid PiiA Summit i Västerås 2018 -10-04 i form av pos ter samt 
kortare  "pitch" från scenen. Längre föredrag hölls vid AM-dagen  i Kista 2018 -12-05 samt 
på Innodex -arenan vid Elmia Subcontractor i  Jönköping 2019 -11-12.  
En företagsworkshop utifrån projektresultaten genomfördes på Siemens i  Finspång 
2019 -09-16.  
Projektet skulle ha presenterats vid internationell konferens DDMC2020 i Berlin i 
mitten av mars,  men konferensen senarelades för att hållas digitalt i juni  2020. Abstract 
återfinns i Bilaga 5.  
Projektet sammanfattas i en kort film so m bland annat finns tillgänglig via RISE 
youtubekanal [ 18]. Information om projektet har också skett genom websida [ 19], 
projektblad  och ett stort antal företagskontakter under perioden.  Flera artiklar och 
kortare texter har publicerats, bland annat  
• Nytt från RISE SWECAST  5-2018  
• Gjuteriet 6 -2018  
• Krönika i nyhetsbrev 3DP 11 -2018  
• Verkstäderna 1 -2020   43 
© RISE Research Institutes of Sweden  7.2 Fortsatt arbete  
Diskussioner med Unibap har förts om att utveckla ett kommersiellt system för läsning 
av id -koder i sandformar och -kärnor, och/eller på gjutgods. Baserat på resultaten i 
arbetspaketet är detta tekniskt sett fullt genomf örbart, men i dagsläget är marknaden för 
ett sådant system ganska liten, eftersom få gjuterier har 3D -sandprinters. Metoder för 
märkning av sandformar och -kärnor skapade genom konventionell sandformning är 
dock under utveckling och kan tänkas väsentligt e xpandera marknaden för 
avläsningssystem om inte 3D -printers gör det.     
Det nätverk som byggts upp inom projektet  består idag av samtliga svenska ägare av 
sandprintrar och önskemål har framförts att nätverket fortsätter vara aktivt med RISE 
som sammankall ande, där erfarenheter och omvärldsbevakning kan delas. Detta nätverk 
kommer att spela en viktig roll i framtida projekt då intresset för att utveckla tekniken är 
stort.  Själva printerprocessen har redan behandlats i det parallella Sandbox -projektet [ 3] 
och utifrån dessa projektresultat fortsätter det gemensamma arbetet kring frågor som 
alternativa bindemedel, svensk sand , printersandens påverk an på befintligt 
råsandsystem, design och geometrisäkring.  Autoprint -projektet har öppnat nya 
möjligheter för automatiserad efterbehandling, visionsystem för kvalitetskontroll och 
kvalitetssäkring av färdiga produkter. Företagen har också visat stort intre sse för 
utvidgade applikationer för spårbarhet på individnivå utifrån de tester som beskrivs i 
denna rapport , då produktionssystem går mot en alltmer ökad komplexitet genom olika 
digitala systemlösningar.  
 
Figur 25. Tänkbart upplägg på riktad utbildning  för 3D -sandprinting för svenska gjuterier  
 
Nätverket för 3D -sandprinting planerar för olika gemensamma aktiviteter under 2021 
med uppföljningsprojekt och uppbyggnad av riktade utbildningssatsningar. Ett tänkbart 
upplägg är uppbyggt av kopplade moduler, dä r teoretiska och praktiska moment avlöser 
varandra och innehållet speglar olika moment från tekniska frågor och produktdesign 
till automation och affärsmodeller (Fig 25).  
 
 44 
© RISE Research Institutes of Sweden  8 Bilagor  
1. C Hauck, Interfaces for Automatization  
2. S Fredriksson,  Summering kring CAD -robot -kommunikation för dammsugning  
3. J Ersson och M Steiner, Unibap  Final Report  
4. Konferensbidrag DDMC2020  
5. Litteraturlista  
   45 
© RISE Research Institutes of Sweden  9 Referenser  
1. Projektplan för Autoprint 2 – Flexibla automationslösningar för 3D -printade 
sandkärnor, diarienummer 2018 -02191 . Arbetet utfört inom Strategiska 
innovationsprogrammet Processindustriell IT och Automation, en gemensam satsning av 
Vinnova, Formas och Energimyndigheten.  
2. På g rund av Corona -pandemin 2020 förlängdes projekttiden med ett halvår och 
projektaktiviteterna anpassades till de rese - och besöksrestriktioner som gällde under 
året.  
3. Projekt plan för  Sandbox  – Hållbar tillverkning av 3D -printade sandformar och -
kärnor , diarienummer  2018 -00800.  Arbetet finansierat  inom det strategiska 
innovationsprogrammet Metalliska material, en  gemensam satsning av Vinnova, Formas 
och Energimyndigheten. Projektledare var Ulf  Gotthardsson, RISE.  
4. Lauenstein, Å: Automatiserad hantering av 3D -printade sandformar och kärnor,  
Rapport 2018 -006, Jönköping 2018, Swerea SWECAST.  
5. ExOne: https://www.youtube.com/watch?v=r_yl8F7_Ukk      
6. Voxeljet: https://www.youtube.com/watch?v=dQlt14LahcI        
7. Intervju med Christoph Hauck, Process Development Materials and Equipment, ExOne, 
2019 -01-07. 
8. Intervju med Richard Larsson, Karlebo  Gjuteriktenik , 2020 -04-28. 
9. Molitch -Hou, M: Automated 3D Prionting: How industrial Additive manufacturing is 
Evolving, March 08, 2018,  
https://www.engineering.com/3DPrinting/3DPrintingArticles/ArticleID/16626/Autom
ated -3D-Prin ting-How -Industrial -Additive -Manufacturing -Is-Evolving.aspx  
10. Urhal, P, Weightman, A, Diver, C, and Bartolo, P, Robotics and Computer - Integrated 
Manufacturing , 59, October 2019, 335 -345.  
11. https://www.ri.se/sv/vad -vi-gor/projekt/digitalise rad-additiv -tillverkning -av-stora -
komponenter IDAG (Chalmers, RISE) 2019  
12. https://www.miun.se/Forskning/forskningscent ra/sportstech/forskning/pagaende -
projekt/ampere/ IDAM (Fraunhofer) 2019 -2022  
13. https://www.ilt.fraunhofer.de/en/press/press -releases/press -release -2019/press -
release -2019 -4-17.html  
14. https://www.oru.se/nyheter/nyhetsarkiv/nyhetsarkiv -2017/roboten -och-mannsikan -
ska-bli-vanner/  
15. https://www.voxeljet.com/company/news/industrialization -of-core -printing -icp-
official -introduction -at-gifa-2019/  
16. Aaron Frankel, Ashley Eckhoff, Siemens: Digitalisation enables  the industrialisation of 
metal Additive M anufacturing at Finspång , Metal Additive Manufacturing, 
Autumn/Fall 2018, Vol. 4 No. 3, Inovar Communications Ltd  
17. K. He et. al., Mask R -CNN , arXiv:1703.06870  [cs.CV]  
18. https://www.youtube.com/watch?v=w -CUhOK698Q  
19. https://www.ri.se/sv/vad -vi-gor/projekt/autom atiserad -tillverkning -av-3d-printade -
sandkarnor     
Through our international collaboration programmes  with academia, industry, and the public 
sector, we ensure the competitiveness of the Swedish business community on an international 
level and contribute to a sustainable society. Our 2,200 employees support and promote all 
manner of innovative processes, and our roughly 100 testbeds and demonstration facilities are 
instrumental in developing the future -proofing of products, technologies, and services. RISE 
Research Institutes of Sweden is fully owned by the Swedish state.  
 
I internationell samverkan med ak ademi, näringsliv och offentlig sektor bidrar vi till ett 
konkurrenskraftigt näringsliv och ett hållbart samhälle. RISE 2  200 medarbetare driver och stöder 
alla typer av innovationsprocesser. Vi erbjuder ett 100 -tal test - och demonstrationsmiljöer för 
framtidssäkra produkter, tekniker och tjänster. RISE Research Institutes of Sweden ägs av 
svenska staten.  
  
Box 2033 , 550 02 JÖNKÖPING  
Telefon : 010-516 50 00  
E-post: info@ri.se , Internet : www.ri.se  Komponentgjutning  
ISBN:  
 
 12/13/2018  
Interfaces for Automatization  Expand your business  12/13/2018  | 2   Contents  
Possible  Interfaces for Automatization  
1 | Object Position Data Interface  
Provisioning of object positions in the build space  
Provisioning  of a control  interface  for jobbox  interaction, safety  
functions  and related  information 2 | Information and Control Interface   12/13/2018  | 3   
Solutions for Interfaces Object  Position Data Interface   12/13/2018  | 4   Object Position Data Interface  
Solutions for Interfaces  
CAD 
Data  
Placing  
Objects  Solid Works  
CATIA 
etc. 
Defining  
Job Settings  
Printing   
this Job *.cli Netfabb 
Magix  
etc. 
X-Prep  e.g. *.stl existing  solution  
Composite 
Object  
Position 
Data  *.stl Export Position 
Data Manually  provided  by 
customer   12/13/2018  | 5   Object Position Data Interface  
CAD 
Data  
Placing  
CATIA 
etc. 
Defining  
Printing   
Magix  
etc. 
Export Position 
Data 
Automatically  Composite 
Object  
Position 
Data Manually  
suggested solution  
Estimated  costs : 30k EUR  provided  by 
customer   12/13/2018  | 6   
Solutions for Interfaces Information and Control 
Interface   12/13/2018  | 7   Information and Control Interface  
Robot / 
External  SPS 
Jobbox  
Parking  
Position Printing   
this Job Composite 
Object  
Position 
Data *.stl existing  solution  provided  by customer  
Manual Transfer of Data   12/13/2018  | 8   Information and Control Interface  
Robot / 
Jobbox  
Parking  
this Job 
Optical referencing  
for accuracy  
improvement  Composite 
Object  
Position 
Manual Transfer of Data   12/13/2018  | 9   Information and Control Interface  
Robot / 
Jobbox  
Parking  
this Job 
Optional  
Safety  Interface  
Object  
Position 
Data *.stl 
suggested solution  with estimated  costs  of 50k EUR  existing  solution  
Transfer 
Bus 
 
 Ready  Signal  
Box Positioning  Information (Z)  
Physical  Z-Axis Control  
Safety  functions  (optional)  Ethernet  
Ethercat  
Profinet  
etc. provided  by customer  
Manual Transfer of Data   12/13/2018  | 10   Thank you for your Attention 
M.Eng . Christoph Hauck, Project Manager Process Development, 
christoph.hauck@exone.com   Autoprint 2
Summering kring CAD -robot kommunikation för 
dammsugning Uppgift
•Utreda alternativa spår för kommunikation 
mellan CAD –Robot 
–Tidigare alternativ: AME/Robotmaster
•Önskvärt är att kunna använda redan befintliga mjukvaror 
inom projektgruppen
•Gärna befintlig kompetens
2019 -12-10 Projektmöte Autoprint 2, Rise Swecast Utfört arbete
•Dialog med support för CAD -mjukvaran (Solid Works)
–Förklara uppgiften
–Gå igenom tidigare arbeten med AME
•Delge CAD -filer från projektet
–Två arbetsmöten
•Websessioner
2019 -12-10 Projektmöte Autoprint 2, Rise SwecastGeometri för dammsugning
 Utfört arbete
•Första testet
–En box som rymde alla kärnorna
–En fräsoperation som kör ”skrot” och kör bort allt utom kärnorna
•Diameter på munstycket
•Hur långt ifrån vill vi gå?
•Hur stora steg i Z -led vill vi ta?
•Automatgenererade banor…
•Tidsåtgång, ca 20 min
•Stop vid ca 50% av kärnornas höjd för att möjliggöra urplockning
•Ny geometri
–Samma geometri som AME kört igenom 
och som fanns printad.
–Förhoppningsvis kunna exportera kod 
direkt till KUKA:s egna mjukvaror
•KUKA CNC
•KUKA -Sim
–Exportera till NC -kod vilket KUKA kunde 
importera
2019 -12-10 Projektmöte Autoprint 2, Rise Swecast
Från AME Egen kod
2019 -12-10 Projektmöte Autoprint 2, Rise Swecast Nästa steg?
•Hur implementera de erfarenheter som Rise Swecast gjort
–Pauser i dammsugningen
–Optimera fräsbanor smidigt
–”interagera” med robotens program
•Små programkoder som kan ”klippas in” i den exporterade koden
–UNIBAP?
–Förutbestämda fräsbanor –CAD
–Ta fram koder och skicka till Lars –KUKA CNC/SIM
•En förenklad geometri cylinder för att göra 
programmet generiskt och automatiskt 
uppdatera ytorna som skall undvikas.
•Endast ”bereda” ett lager, eftersom 
nollpunkten är densamma för varje lager.
2020 -03-03 Projektmöte Autoprint 2, Rise Swecast
Plats för robot Nästa steg
•Importera robot i den befintliga layout
•Avskärmning med staket samt 
ljusridå för att bibehålla 
möjligheten för manuell 
dammsugning
2020 -03-03 Projektmöte Autoprint 2, Rise Swecast Summering (försök till)
•Efter att Axxelent Engineering blev inkopplade så har de kunnat visa 
på en väg att koppla samman CAD med robot för en effektiv 
dammsugning.
•Tester gjordes i Husqvarna 2020 -09-14 med flera av de deltagande 
företagen på plats.
•De använder sig av SurfCam samt IRBCAM som är två mjukvaror. 
SurfCAM används för att skap de fräsbanor som roboten ska 
dammsuga efter och IRBCAM översätter/kontrollerar den KRL kod 
som skickas över till roboten för att säkerställa att det går problemfritt 
och att roboten inte slår knut på sig själv t.ex.
•Genom dessa mjukvaror så behövs troligtvis inte den förenklade 
geometrin skapas utan det kan köras direkt från 3D.
2020 -03-03 Projektmöte Autoprint 2, Rise Swecast Geometri vid försök Husqvarna
•Vid försöken så användes en låda 
med 2 våningar.
•Steg
–Dammsugning av halva höjden på 
första lagret
–Urplockning
–Skrotkörning av första lagret
–Bortplockning av plattor
andra lagret
–Skrotkörning av andra lagret
2020 -03-03 Projektmöte Autoprint 2, Rise Swecast Summering
•Programkoden görs lager för lager, så från CAD 
programmet exporteras lager för lager ut.
•Varje lager genererar ett program
•Programmen läggs sedan i en sekvens i roboten där 
operatören kvitterar mellan varje program. 
•Varje program kan sedan hamna i ett bibliotek för att lätt 
återanvändas när samma kärna/form printas igen.
•Uppgiften som bestod av att utreda alternativa spår för 
kommunikation mellan CAD robot anses färdig. 
•Lösningen innebar dock att nya mjukvaror introducerades 
som är speciella för ändamålet.
•Den sista delen, som är intrimning och anpassning bör 
göras på respektive gjuteri då processen ser olika ut och 
således inte går att köra samma för alla. Beror även på om 
roboten ska användas till annat än enbart dammsugning.
2020 -03-03 Projektmöte Autoprint 2, Rise Swecast Johan Ersson & Mikael Steiner
Rev 0.2
(c) Unibap AB (publ.). Proprietary. Autoprint 2 1 •Kort om Unibap
•Projektgenomförande med resultat
•Idéer för automation för 3D -printade 
sandkärnor och gjutindustrin
(c) Unibap AB (publ.). Proprietary. Autoprint 2 2
Bild frånRISE 1/8/2021 (c) Unibap AB (publ.). Proprietary. 3
Nasdaq First North , STO
Over 2000 aktieägare
7.3 miljoner aktier
Börsvärde ~ 210 MSEK
($23M)
ISO 9001:2015
 Kapitalmarknadsdag 23 januari 2020. (c) Unibap.
 4 •Intelligenta automationslösningar där vi 
kombinerar vision och dynamisk robotik med 
Machine Learning.
•Funktioner
–Avsyning -Läsning
–Montering -Identifiering
–Plockning -Hängning
(c) Unibap AB (publ.). 5
 Autoprint2
GENOMFÖRANDE OCH RESULTAT
(c) Unibap AB (publ.). Proprietary. Autoprint 2 6 •UAB har inom Autoprint 2 
begränsat sina utprovningar 
och tester till område 6 –
Kvalitet
•Målsättningen har inte varit att 
nå en automationslösning, utan 
prova ut vad som är möjligt och 
diskutera aspekter på det
(c) Unibap AB (publ.). Proprietary. Autoprint 2 7 •Målsättningen med kvalitet är att i 
samband med rengöring detektera om 
det
–Är oönskad sand kvar på artikeln
–Har uppkommit en defekt på artikeln
•T ex vid Plockning eller rengöring
•Ej tillgång till helt relevanta defekter från 
produktion, defekta artiklar som Unibap 
använt har förstörts av Unibap
–Att kontrollstavar håller rätt mått
–Läsa ut ID -nummer
(c) Unibap AB (publ.). Proprietary. Autoprint 2 8 •Första steget är att ta bilder på olika artiklar för att se 
att hitta bildbehandlingstekniker som gör att:
–det går att urskilja oönskad sand från själva sandkärnan
–detektera uppkomna defekter
•För testerna har Unibap i labbmiljö använt:
–RGB -kamera
–Indirekt ljus
Den uppsättningen har givit ett tillräckligt bra resultat
•Även annan bildframställning har utprovats för att 
kunna ge mer kontrast
–men det är inte nödvändigt att använda sig av även om 
det kan bli ett framtida komplement
(c) Unibap AB (publ.). Proprietary. Autoprint 2 9 •För bildanalys har Unibap använt tre olika metoder för att 
genomföra kvalitetsavsyning
–Två baseras på neurala nät och machine learning
•Tränad detektion samt Anomalidetektion
–En är en klassisk vison -algoritm
•CAD matchning
•Alla algoritmer kan kombineras för bästa resultat
(c) Unibap AB (publ.). Proprietary. Autoprint 2 10 •Vad innebär det
–Algoritmen söker igenom bilden för att leta efter mönster algoritmen lärt sig att finna (AI)
–Mönster behöver inte vara identiska, men liknande
–Mönster kan hittas på olika ställen av artikeln
•Fördelar
–Beprövad teknik, robust
–Bra att hitta ofta förekommande fel
–Bra på att hitta små fel
–Katalogiserar defekter enligt typ
–Träning på en artikeltyp överförs till en annan med liknande struktur
•Nackdelar
–Kräver träning per defekttyp, gärna i många olika varianter
–Missar även grova fel om den inte är tränade på det
1/8/2021 (c) Unibap AB (publ.). 11
 •Vad innebär det
–Algoritmen söker igenom bilden för att leta efter mönster som avviker från hur algoritmen 
uppfattar att en korrekt bild ska se ut (AI)
•Fördelar
–Kan snabbt tränas upp på endast godkända detaljer
–Bra att ha för att hitta sällan förekommande fel
–Bra på att hitta grova avvikelser
–Kan inte specificera vilken feltyp det är, endast att det är fel
–Kräver relativt stora produktionsserier för att få tillräckligt bildunderlag
–Träning är ej överförbar till ny artikel
–Inte lika precis som tränad detektion
–Kräver miljö där artikeln uppfattas precis lika varje gång (bakgrund, ljus osv) 
1/8/2021 (c) Unibap AB (publ.). 12
 •Metod: 
–Algoritmen söker ut objektet i bilden och jämför med hur CAD:en ser ut (ej AI)
•Fördelar
–Behöver inte någon träning
–Bra på större formavvikelser, avsaknad av material för kanter och hålrum som finns i CAD
–Kan inte detektera avvikelser som inte framgår av CAD
–Kräver en miljö där en korrekt artikel uppfattas på ungefär samma sätt vid varje inspektion 
(c) Unibap AB (publ.). Proprietary. Autoprint 2 13
 •Skador:
–Repor, punkt skador och liknande defekter är rimligt lätta 
att finna på sandkärnor, troligen även utan speciellt ljus 
–Identifiering görs främst med TD (plus där så är lämpligt 
AD)
–Fel som identifieras på en del av artikeln med TD hittas 
även på andra där träning inte är gjord
–CAD -matchning kan användas för att identifiera större 
skador i jämförelse med CAD -modellen eller om något 
saknas från printningen
(c) Unibap AB (publ.). Proprietary. Autoprint 2 14 •Oönskad sand
–Samlingar av sand är enkelt att identifiera, 
både med tränad detektion men även 
med anomalidetektion
–Väldigt tunna sandlager där sandkärnan 
har låg kontrast mot oönskade sandkorn 
ger en betydligt svårare miljö för detektion
–På sandkärnor med mer kontrast är det 
betydligt enklare och resultatet är mer 
beroende på att rätt kameravinklar och 
upplösning används
(c) Unibap AB (publ.). Proprietary. Autoprint 2 15 •Mäta kontrollstavar
–Det gjordes inte något prov på att mäta 
kontrollstavar, men det är trivialt i sammanhanget 
om rätt sensorer tillförs (tex enkel laserscanner)
•Läsa id-nummer
–Ett snabbt på olika ytor gjordes, och även det är 
trivialt och kan tillföras en automationsprocess
(c) Unibap AB (publ.). Proprietary. Autoprint 2 16
 •Det är fullt möjligt att införa automation för 
kvalitetsavsyning
•Det kräver en genomtänkt miljö för att få 
tillräckligt bra bilder
•Det är viktigt att styra omgivande 
processer (tex färg på bindemedel)
•Att kontrollera stavar och läsa ID är någon 
som lätt kan tillföras
(c) Unibap AB (publ.). Proprietary. Autoprint 2 17
AUTOMATIONMÖJLIGHETER FÖR SANDPRINTNING 
(c) Unibap AB (publ.). Proprietary. Autoprint 2 18 •Det finns verktyg att tillföra 
automationsarbete i nästan alla delar av 
processen
•Viktigt med dynamisk robot kontroll och 
dynamisk positionering, kombinerat med 
kontinuerlig avsyning blir det en flexibel 
lösning inom flera delar av automationen
–Många av processerna kan repeteras och 
användas även efter gjutning, som plockning, 
kvalitet och montering
•Följande sidor diskuterar dessa områden
–Teoretiskt skulle även montering kunna utföras, 
men har skippats i presentationen
(c) Unibap AB (publ.). Proprietary. Autoprint 2 19
 •Processinformation
–QA verktyg ger genom avsyning och hantering även ett kontinuerligt 
flöde av information till kringliggande system (MES)
–Följande information är lätt att extrahera bland annat
•Produktionskvalitet med typ av fel för återkoppling till 
produktionsprocessen
•Antal korrekta och defekta
•Möjlig sortering i rework vid t ex inkorrekt blackning
•Koppling av data till andra sensorer eller material (temperatur, 
luftfuktighet, sandtyp etc)
•Processtyrning
–Genom olika styrverktyg som Unibap erbjuder, bland annat qTune™
så kan fabrikerna själva styra hur strikt kvalitet som önskas
•Om alla sandkorn ska bort eller om det är viktigare med högre 
throughput mot att algoritmen är lite ”slarvigare”
•Träningsdata
–Vidare så kan algoritmer för detektion lära sig av andra exempel, så 
fler kunder inom samma produktionsområde ger på sikt en kollektivt 
ökad kvalitet för samtliga
(c) Unibap AB (publ.). Proprietary. Autoprint 2 20
Autoprint
automation 
cell
Plant MES system / Quality system / Analytics 
platform 
Part 
input
Part 
output
Process control / Training data
 1/8/2021 (c) Unibap AB (publ.). Proprietary. 21
Skill 
module
2.0
Träning
Träningsdata
Träning
Nya defekter
inlärda , ev
förbättrade filter 
och
förprocessning
Skill 
module
3.0
Annotering
 •Styra robotar, ej genom att programmera roboten utan genom styrning via 
en dator
–Det ger att det tar bara några sekunder att byta program och kräver inte någon 
omprogrammering
•Använd algoritmer för att positionsbestämma objekt (position+rotation = 
POSE) utifrån en bild
–Grundposition är given via CAD från printning
–Dynamiskt kan dammsugning parera för eventuella rörelser hos sandkärnorna genom att 
en kamera övervakar processen och ger kontinuerliga positioner
•Input:
–CAD för artiklar
–CAD för hela sandboxen
•Output
–Borttagen sand, artikellager för artikellager
(c) Unibap AB (publ.). Proprietary. Autoprint 2 22
 •På samma sätt som dammsugning kan även detaljerna plockas upp 
–Gärna i samverkan så när ett lager sugits fram kan det även lyftas bort
–Samma robot som för dammsugning kan nyttjas för att plocka upp detaljerna, går över till 
ett annat program byter verktyg
•Kamera med POSE ger exakta positioner
–även om sandkärnorna rörts sig under dammsugning
•Hur en detalj ska plockas avgörs via CAD
–Flera olika artiklar kan hanteras, så länge det finns grippers med fingrar som passar (kan t 
ex 3D -printas i plast)
•Input:
–CAD för artikel
–Gripper och fingrar
•Output
–Artikel lyft ur sandboxen 
(c) Unibap AB (publ.). Proprietary. Autoprint 2 23
 •Styr robot för att med olika verktyg ta bort överskottssand
–T ex blåsa eller borsta
•Kvalitetsavsyning avgör dynamiskt om sand finns kvar att ta bort
•Grundstyrning går via CAD på artikeln
•Artikeln är antingen på en arbetsyta, eller hålls av en robot
•Input:
–Verktyg för rengöring
•Output
–Artikel utan sand, inspekterad för skador uppkomna under eller innan rengöring (t ex vid 
plockning)
(c) Unibap AB (publ.). Proprietary. Autoprint 2 24
 •Styr robot att doppa artikel i svärta
•Kvalitetsavsyning med kamera och bildanalys är möjlig att använda för att 
avgöra om blackningen hamnat på alla önskade ytor
•Input:
•Output
–Blackad artikel, inspekterad för komplett svärta 
(c) Unibap AB (publ.). Proprietary. Autoprint 2 25
 Bilaga 4. Konferensbidrag DDMC2020  
 
117 Automated Post -processing of 
Sand Cores for Indirect Additive 
Manufacturing of Metallic Components  
 
Authors  
Åsa Lauenstein and Sten Farre  
RISE Research Institutes of Sweden, P O Box 2033, SE -550 02 Jönköping, Sweden  
asa.lauenstein@ri.se  
sten.farre@ri.se  
 
1. Background  
Additive manufacturing basically contains three steps: pre -processing, printing, and post -
processing. Up till now, no vendor is integrating all these three into an automated industrial 
manufacturing process. The use of 3D -printed sand cores for metal casting applic ations has 
created a new discourse of industrial production: indirect additive manufacturing of metallic 
prototypes. The industrial break -through for serial production, however, has been delayed due 
to vast manual post -processing. This work explores the po ssibilities of automated solutions to 
incorporate printed cores into the foundry production line.  
2. Methodology  
Existing technology has been transferred from several different areas in order to achieve fast, 
simple, and efficient solutions for the post -processing of printed sandcores. Combined 
solutions have been evaluated on printed sand cores with several different binders in a robot 
test cell. The concept has also been partly applied in full -scale foundry core production.  
3. Results  
The chosen technical s olutions have proven to be highly compatible for short series of complex 
printed cores. Fast AM production of customised grippers extends the flexibility of robot 
handling during post -processing. The set -up time for individual core designs is greatly reduc ed 
using vision systems and smart communication protocols. Furthermore, the introduction of 
digitalised production into the foundry has opened new possibilities for traceability and 
documentation throughout the entire production flow  
  
    Bilaga 5. Litter aturlista  
Prahar M. Bhatt i, Rishi K. Malhan i, Aniruddha V. Shembekar i, Yeo Jung Yoon1,  Satyandra K. 
Gupta , Expanding capabilities of additive manufacturing through use of robotics  
technologies: A survey , Additive Manufacturing 31 (2020) 100933 . 
Federico Caviggiolia, Elisa Ughetto , A bibliometric analysis of the research dealing with the 
impact of additive manufacturing on industry, business and society,  International Journal of 
Production Economics 208 (2 019) 254 –268. 
Chengyang Deng, Jinwu Kang a, Haolong Shangguan, Yongyi Hu, Tao Huang, Zhiyong Liu , 
Effects of hollow structures in sand mold manufactured using 3D printing Technology , 
Journal of Materials Processing Tech. 255 (2018) 516 –523.  
Carsten Feldmann, Vincent Delke, Michael E. Wasserman , Strategically Aligning Additive 
Manufacturing Supply Chains for Sustainability and Effectiveness , IFAC  PapersOnLine  52-
10 (2019) 260 –264. 
Philip Hackney, Richard Wooldridge,  Optimisation of Additive Ma nufactured Sand Printed 
Mould Material for Aluminium Castings,  Procedia Manufacturing 11 ( 2017 ) 457 – 465.  
Kevin J. Hodder, ⁎, Richard J. Chalaturnyk , Bridging additive manufacturing and sand 
casting: Utilizing foundry sand , Additive Manufacturing 28 (2019) 649 –660. 
Jinwu Kang, Haolong Shangguan, Chengyang Deng, Yongyi H u, Jihao Yi, Xiang Wanga,  
Xiaochuan Zhanga, Tao Huang , Additive  manufacturing -driven mold design for castings , 
Additive Manufacturing 22 (2018) 472 –478.  
Xinyuan Lv, Fa ng Ye, Laifei Cheng ∗, Shangwu Fan, Yongsheng Liu , Binder jetting of ceramics: 
Powders, binders, printing parameters, equipment, and post -treatment,  Ceramics 
International 45 (2019) 12609 –12624 . 
Saptarshee Mitra, Mohamed EL Mansoria , Antonio Rodríguez de Castro, Marius Costin ,  Study 
of the evolution of transport properties induced by additive processing sand mold using X -
ray computed tomography , Journal of Materials Processing Tech. 277 (2020) 116495 . 
Santosh Reddy Sama, Jiayi Wang,  Guha Manogharan , Non -conventional mold design for 
metal casting using 3D sand -printing, Journal of Manufacturing Processes 34 (2018) 765 –
775. 
Haolong Shangguan, Jinwu Kang, Chengyang Deng, Yongyi Hu, Tao Huang , 3D-printed shell -
truss sand mold for aluminu m castings,  Journal of Materials Processing Tech. 250 (2017) 
247–253.  
Tharmalingam Sivarupan, Meet Upadhyay, Yahia Ali, Mohamed El Mansori,  
Matthew S. Dargusch, Reduced consumption of materials and hazardous chemicals for 
energy efficient production of metal parts through 3D printing of sand molds,  Journal of 
Cleaner Production 224 (2019) 411 -420. 
Dean A. Snelling, Christopher B. Williams, Alan P. Druschitz , Mecha nical and material 
properties of castings produced via 3D printed molds,  Additive Manufacturing 27 (2019) 199 –
207.  Meet Upadhyay, Tharmalingam Sivarupan, Mohamed El Mansori, 3D printing for rapid sand 
casting—A review,  Journal of Manufacturing Processes 29 (2017) 211 –220. 
Pinar Urhal, Andrew Weightman, Carl Diver, Paulo Bartolo , Robot assisted additive 
manufacturing: A review,  Robotics and Computer Integrated Manufacturing 59 (2019) 335 –
345. 
Jason M. Walker, Andrew Prokop, Charles Lynagh, Brian Vuksanovic h, Brett Conner,  Kirk 
Rogers, Jerry Thiel, Eric MacDonald , Real -time process monitoring of core shifts during 
metal casting with wireless sensing and 3D sand printing , Additive Manufacturing 27 (2019) 
54–60. 
Shifeng Wen, Qiwen Shen, Qingsong Wei,  Chunze Yana, Wei Zhu, Yunsong Shi,  Jingsong Yang, 
Yusheng Shi , Material optimization and post -processing of sand by the selective laser 
sintering of binder -coated Al2O3 sands,  Journal of Materials Processing Technology 225 
(2015) 93 –102. 
Mark Yampolskiy, Wayne E. King, Jacob Gatlin, Sofia Belikovetsky, Adam Brown,  Anthony 
Skjellum, Yuval Elovici , Security of additive manufacturing: Attack taxonomy and survey , 
Additive Manufacturing 21 (2018) 431 –457.  
 
Digitalisering av den svenska VA-branschen1
Rapport  
Nr 2021-21
Utveckling
Digitalisering av den 
svenska VA-branschen 
Magnus Arnell  
Marcus Ahlström  
Christoffer Wärff  
Maya Miltell  
Arash Vahidi Utveckling
Svenskt Vatten Utveckling (SVU) är kommunernas  
eget FoU-program om kommunal VA-teknik.  
Programmet finansieras i sin helhet av kommunerna. 
 Programmet lägger tonvikten på tillämpad forskning och 
utveckling inom det kommunala VA-området.Författarna är ensamt ansvariga för rapportens  
innehåll, varför detta ej kan åberopas såsom  
representerande Svenskt Vattens ståndpunkt.
Svenskt Vatten Utveckling
Svenskt Vatten AB
postadress  box  14057, 167 14 Bromma
besöksadress  Gustavslundsvägen 12, 167 51 Bromma
telefon  08-506 002 00
e-mail  svensktvatten@svensktvatten.se
www.svensktvatten.se Digitalisering av den svenska VA-branschenUtvecklingBibliografiska uppgifter  
Nr 2021-21
Rapportens titel Digitalisering av den svenska VA-branschen
Title of the report Digitalization of the Swedish water Industry
Författare Magnus Arnell, Marcus Ahlström, Christoffer Wärff, Maya Miltell, Arash Vahidi, RISE Research 
Institutes of Sweden
Rapportnummer 2021-21
Antal sidor 90
Sammandrag Rapporten ska ge VA-branschen en kunskapsbas för arbetet med digitalisering inom vatten och 
avlopp. Den beskriver potentialen och pekar ut framgångsfaktorer för omställningen. Den tar också 
upp utmaningar med kompetensförsörjning, datahantering och cybersäkerhet. En inspirationskatalog 
ger tio exempel på lyckade digitala tillämpningar ur verkligheten.
Summary The report provides a knowledge base on the digital transformation in the water industry, its vision 
and potential. Key success factors are pointed out and challenges with workforce competence, 
data management and cybersecurity is outlined. A catalogue with ten examples of successful digital 
applications is provided for inspiration.
Sökord Digitalisering, VA-sektorn, vatten, avlopp, dricksvatten, dagvatten
Keywords Digitalization, water industry, water, wastewater, stormwater 
Målgrupper VA-organisationer, IT-specialister, verksamhetsutvecklare
Rapport Finns att hämta hem som pdf från Vattenbokhandeln. https:/ /vattenbokhandeln.svensktvatten.se/
Utgivningsår 2021
Utgivare © Svenskt Vatten AB
Referens Arnell M., Ahlström M., Wärff C., Miltell M. och Vahidi A. (2021). Digitalisering av den svenska VA-bran -
schen. SVU-rapport 2021-21. Stockholm, Svenskt Vatten.
Om projektet 
Projektnummer 19-108
Projektets namn State of Knowledge – Digitalisering av den svenska VA-sektorn
Projektets 
finansieringSvenskt Vatten Utveckling Digitalisering av den svenska VA-branschen2
Förord
Som en av 2020-talets allestädes närvarande globala trender är digitalisering högaktuellt 
för svenska VA-organisationer. Utvecklingstakten på området är hög och trycket stort 
från VA-organisationernas uppdragsgivare, leverantörer, kunder etc. för att anamma 
nya digitala tekniker och applikationer. Utmaningarna kopplat till att implementera 
ny teknik i snabb utveckling är dock många och behovet av samlad kunskap stort. Idén 
till att ta fram denna rapport föddes vid en serie workshops på temat digitalisering 
inom VA-kluster Mälardalen. Vid dessa diskussioner var det tydligt att deltagarna inte 
hade en delad bild av vad digitalisering innebär och vilka problem teknikerna ska lösa. 
Många begrepp  var vaga eller okända för flertalet deltagare. En samlad kunskapsbas 
efterfrågades som utgångspunkt för arbetet med den digitala transformationen. Med 
detta syfte formerades SVU-projektet State of Knowledge – Digitalisering av den svenska 
VA-sektorn som har samlat 23 organisationer för att diskutera och ta fram en grundläg -
gande sammanställning av vilka behov digitaliseringen ska lösa, nya kompetensbehov, 
vision och potential med transformationen samt specifikt utmaningar med insamling, 
lagring och delning av data och cybersäkerhet. Projektet har finansierats av Svenskt 
Vatten Utveckling och medfinansierats av deltagande organisationer som bidragit med 
sin tid och sitt engagemang i arbetet.
Innehållet i denna rapport är sammanställt från litteratur och expertkunskap inom 
digitalisering och VA men är också ett resultat av initierade diskussioner vid ett antal 
workshops och möten inom projektet. Som en del av projektet genomförde VA SYD ett 
Corona-anpassat hackathon – ett Teams-baserat event för samskapande av digitala inno -
vationer baserat på öppna data – vars resultat beskrivs i rapporten. Ett varmt tack till alla 
representanter för medverkande organisationer som med tid och stort engagemang bidra -
git till projektets genomförande och rapportens innehåll. Ett särskilt tack till skribenterna 
för de exempel på digitala applikationer som tas upp i rapportens inspirationskatalog: 
Ingemar Clementson, NSVA, Magnus Rahmberg, Erik Lindblom och Oscar Samuelsson, 
IVL Svenska Miljöinstitutet, Simon Granath, VA SYD, Dennis Jursic Wanninger, Trine 
Dalkvist och Jan Krejcik, DHI, samt Johanna Sörensen, Lunds universitet.
I konsortiet för projektet deltog följande organisationer:
Borås Energi och Miljö RISE Research Institutes of Sweden (koordinator)
Eskilstuna Strängnäs Energi och Miljö IVL Svenska Miljöinstitutet
Laholmsbuktens VA Uppsala universitet
Järfälla kommun Mälardalens högskola
Göteborg Kretslopp och vatten Lunds universitet
Mälarenergi Sveriges Lantbruksuniversitet
NODRA KTH
Norrvatten Chalmers (DRICKS)
NSVA Sweden Water Research
Stockholm Vatten och Avfall DHI
Käppalaförbundet Roslagsvatten
VA SYD
Linköping, oktober 2021
Magnus Arnell, Marcus Ahlström, Christoffer Wärff, Maya Miltell och Arash Vahidi
RISE Research Institutes of Sweden Digitalisering av den svenska VA-branschen3
Innehåll
 Förord  ....................................................................................................................................................................................................... 2
 Sammanfattning  .................................................................................................................................................................................... 4
 Summary  ................................................................................................................................................................................................. 5
 Läsanvisning  ........................................................................................................................................................................................... 6
 Definitioner och begrepp  .................................................................................................................................................................... 7
1 Vad innebär digitalisering för VA-branschen?  .......................................................................................................... 12
 1.1 Den digitala transformationen  ............................................................................................................................................... 12
 1.2 Den svenska branschens behov  ............................................................................................................................................. 14
2 Vision och potential för digitalisering av VA  ............................................................................................................. 18
 2.1 En vision för en digital VA-organisation 2040  ..................................................................................................................... 18
 2.2 Potential och värde med digitalisering för VA-sektorn  ..................................................................................................... 19
3 Framgångsfaktorer för arbete med digitalisering  .................................................................................................... 25
 3.1 Möjligheter med ökad samverkan inom branschen  .......................................................................................................... 25
 3.2 Lärdomar från VA-aktörer i framkant  .................................................................................................................................... 26
 3.3 Sökes, framtidens VA-medarbetare  ...................................................................................................................................... 27
4 Lagring av data för digitala applikationer  .................................................................................................................. 33
 4.1 Det uppkopplade VA-systemet och dess tekniska och organisatoriska krav  ............................................................. 33
 4.2 Lagring av data  ............................................................................................................................................................................ 39
 4.3 Sammanfattning – insamling, lagring och delning av data  .............................................................................................. 46
 4.4 Vidare läsning  .............................................................................................................................................................................. 49
5 Cybersäkerhet för samhällskritisk infrastruktur – fallet VA  ................................................................................... 50
 5.1 Regelverk och processer ........................................................................................................................................................... 51
 5.2 Säkerhet som en process  ......................................................................................................................................................... 51
 5.3 Isolering och separation  ........................................................................................................................................................... 52
 Referenser  ............................................................................................................................................................................................. 55
 Inspirationskatalog
 Goda exempel på digitalisering  ........................................................................................................................................................ 60
 1 LakeIT – om att tillgängliggöra data och smarta analyser  ................................................................................................ 61
 2 Beslutsstödsystem för planering av dricksvatten produktion  ........................................................................................ 64
 3 DOS-modell, AI-stödd  dosering av fällningskemikalier på dricksvattenverk  ............................................................. 66
 4 Digitala stöd för läcksökning  ................................................................................................................................................... 68
 5 Rätt åtgärd på rätt plats och vid rätt tillfälle – nu och i framtiden  ................................................................................. 72
 6 Virtuell driftsättning av  styrsystem på reningsverk  .......................................................................................................... 75
 7 TwinPlant – digital tvilling för avloppsreningsverk  ............................................................................................................ 78
 8 Ordning i RörANN –proaktivt underhåll av dricksvattenledningar  ............................................................................... 81
 9 Modellprediktering av bad vattenkvalitet efter nederbörd  ............................................................................................. 84
 10 Exempel på nya möjligheter med befintliga data  ............................................................................................................... 87 Digitalisering av den svenska VA-branschen4
Sammanfattning
Rapporten ska ge VA-branschen en kunskapsbas för arbetet 
med digitalisering inom vatten och avlopp. Den beskriver poten -
tialen och pekar ut framgångsfaktorer för omställningen. Den tar 
också upp utmaningar med kompetensförsörjning, datahante -
ring och cybersäkerhet. En inspirationskatalog ger tio exempel 
på lyckade digitala tillämpningar ur verkligheten.
Digitalisering är en global trend som påverkar hela vårt samhälle. Den digitala omställ -
ningen pågår redan, och Sveriges VA-organisationer har kommit olika långt. Branschen 
behöver förbereda sig på en långvarig omställningsprocess där behoven kommer att 
ändras över tid i takt med att nya digitala verktyg utvecklas. Kunskaperna behöver öka 
när det gäller digitalisering av hela systemet från vattenverk via ledningsnät till avlopps -
reningsverk, och inte minst samspelet mellan de olika delarna. Användningen av senso -
rer, drönare och satellitdata kommer att öka och kombineras med ny programvara för 
visualisering, till exempel digitala tvillingar.
VA-branschen står inför många utmaningar, bland annat omställning till cirkulära 
system, åldrande infrastruktur och nya väderfenomen. Mot den bakgrunden finns det 
stor potential med nya digitala lösningar. Med ett cirkulärt synsätt på VA-tjänster blir 
vatten en värdefull produkt som kan differentieras i kvalitet beroende på brukarens 
behov, och föroreningar i avloppsvatten blir värdefulla resurser som kan återvinnas. 
Digitaliseringen har en viktig funktion i att realisera dessa möjligheter, till exempel 
genom ökad övervakning av kvalitet och integrering med andra system i samhället för 
att synkronisera produktion med efterfrågan. 
Med ökad användning av övervakning, prognoser och modeller blir förutsättning -
arna bättre för statusbedömning och feldetektion, och det möjliggör mer förebyg -
gande underhåll och effektivare investeringar. Med digitala tekniker går det att bygga 
en mer integrerad organisation, där drift och produktion kan optimeras och resur -
serna utnyttjas bättre. Sammantaget ger det goda förutsättningar för en mer hållbar 
ekonomi. 
För lyckad digitalisering behövs det både en teknisk och en organisatorisk omställ -
ning. Viktiga framgångsfaktorer har visat sig vara till exempel förankrade ambitioner 
på vd- och styrelsenivå, en färdplan med helhetssyn, tillåtande innovationskultur, 
utvecklad struktur för dataanvändning och samarbete med andra i branschen.
Många av digitaliseringens möjligheter kretsar kring insamling, lagring och analys 
av stora datamängder. Datalagring är därför en nyckelfråga med många nya utma -
ningar. Organisationen måste se över sina behov och förutsättningar. Molnlagring 
kan vara fördelaktigt i tider med snabb digital utveckling för att undvika inlåsnings-
effekter genom investeringar i lokal lagring. Men dagens lagstiftning innehåller 
otydligheter kring molnlagring, och riskerna beror på valet av molntjänst och vad 
organisationen har upphandlat. Olika typer av data kräver också olika starkt skydd; 
därför är klassning av data avgörande. 
Med nya digitala verktyg kommer också nya risker och hot. Cybersäkerhet är 
lika viktigt som de innovativa teknikerna för en säker digitalisering av branschen. 
Rapporten beskriver arbetssätt och metoder för säkra digitala system. Cybersäkerhet 
är en pågående process och bör involvera alla i organisationen. Det finns lagstiftning 
och reglering men praxis är inte helt tydlig, och det saknas riktlinjer specifikt för 
svenska VA-organisationer.  Digitalisering av den svenska VA-branschen5
Summary
Digitalisation is a ubiquitous trend transforming our society. The water industry must 
transform with it to address the rising challenges the industry is facing, e.g., climate 
change, aging infrastructure and the transition to circular systems. 
The vision for a digitally transformed water utility is to be: community orientated 
and digitally integrated with customers, industry and society; digitally transformed 
end-to-end water systems; proactive and looking ahead; visually communicative; and 
financially sustainable. By developing and implementing digital technologies and appli -
cations throughout the whole value chain the water industry is approaching the vision. 
In the report, the potential and value proposition of digital technologies for the water 
industry is outlined for the following seven areas: resilient water services in society; 
evolved customer offering and relationship; predictive maintenance and asset man -
agement; optimized operations; efficient capital investment; integrated organization; 
and sustainable economy. 
The digital transformation requires both a technical and an organizational trans -
formation. Key success factors that have been reported from successful businesses are: 
clear leadership with high ambitions for the area; a holistic roadmap for digitalization; 
empowering innovation culture and to leverage pilot projects; enabling structure for, 
and use of, data; collaboration in the industry.
Almost all digital applications orbit around the collection and use of data. Businesses 
need to review needs and conditions for collection, storage and sharing of data to get 
a system overview, put protocols in place and make strategic choices to manage and 
use data in the future. Modular and flexible systems are preferable to handle changing 
requirements and to avoid locking effects. Various data require different restrictions and 
protection; thus, it is important to classify all data based on security and accessibility. 
It is possible to separate and store data differently based on classification and usage 
requirements. Opportunities and risks with cloud storage is based on procurement and 
contracts. In the rapid development, investments in solutions “on premises” (own hard -
ware) can be less strategic as it can cause locking effects, hamper development and is 
challenging to keep functional and secure. However, the legal and regulatory status for 
cloud storage is currently not fully clear.
Despite the great potential, connected digital solutions can increase the risk for 
unauthorized access and create new vulnerabilities with potential hazardous con -
sequences. Security concerns also risk hampering the development and implemen -
tation of digital solutions. Cyberattacks occur regularly which leads to interruption 
in production, loss of data and, in worst case, sabotage. Cybersecurity is a constant 
process rather than a fixed system and should involve everyone in the organization. 
Applicable legislation and regulation exist but established practice is not clear and 
specific guidelines for Swedish water utilities are missing. However, applicable 
guidelines for industry and infrastructure in general are available from Swedish Civil 
Contingencies Agency (MSB) and international institutions. Digitalisering av den svenska VA-branschen6
Läsanvisning
Denna rapport avser att ge en grundläggande förståelse för digitaliseringen av sektorn 
för vatten och avlopp (VA). Rapporten behandlar de viktigaste ämnena inom området 
med syftet att ge en god orientering och en bas att stå på för att arbeta med frågorna i sin 
organisation. Trots de ganska övergripande och grundläggande texterna i varje kapitel 
är rapporten omfångsrik och kan med fördel läsas i delar för den som har intresse av ett 
visst ämne. Nedan följer en läsanvisning för att underlätta att hitta i rapporten.
Definitioner och begrepp  – Rapporten inleds med en lista över ord och begrepp som 
är vanliga inom digitalisering. Dessa definieras och användningen beskrivs kortfattat. 
Använd listan som ett uppslagsverk.
Kapitel 1 – Det inledande kapitlet beskriver den digitala transformationen utifrån den 
övergripande globala trenden men specifikt för VA-branschen i teknisk och organi -
satorisk mening. Kapitlet ska ge förståelse för digitalisering generellt. Betydelsen 
för VA-branschen diskuteras och nuläget beskrivs, huvudsakligen utifrån de behov 
VA-verksamheterna har där digitaliseringen kan erbjuda verktyg och möjligheter.
Kapitel 2 – Visionen och potentialen med digitalisering för VA-branschen diskuteras i 
detta kapitel. Hela VA-sektorn adresseras från dricks- till dag- och avloppsvatten samt 
både hårda tekniska och mjuka organisatoriska och affärsmässiga aspekter berörs. 
Kapitlet ska ge en bred bild av konkreta möjligheter och en idé om vad framtidens digi -
taliserade värld kan komma att erbjuda för VA.
Kapitel 3 – Detta avsnitt berör några kritiska arbetsområden för att framgångsrikt driva 
digitaliseringen av en VA-verksamhet. Lärdomar från verksamheter som gått före, möj -
ligheter med / till samverkan inom branschen och framför allt behovet av utbildning, 
fortbildning och rekrytering av nya kompetenser för dessa nya områden.
Kapitel 4 – Många av digitaliseringens möjligheter kretsar kring insamling, lagring 
och analys av stora datamängder. Datalagring är därför en nyckelfråga med många nya 
utmaningar. I detta kapitel ges en grundläggande bild av förutsättningar för detta, del -
vis tekniskt men också organisatoriskt, juridiskt etc. Den mjuka infrastrukturen kring 
datalagring diskuteras.
Kapitel 5 – Med nya digitala verktyg kommer också nya risker och hot. Cybersäkerhet 
är lika viktigt som de innovativa teknologierna för en säker digitalisering av branschen. 
Kapitlet ger en orienterande beskrivning av förutsättningarna, arbetssätten och meto -
derna för säkra digitala system. Hänvisningar ges till juridiska ramverk och vägledningar.
Inspirationskatalog – För att ge en mer konkret bild av vad digitalisering kan åstad -
komma presenteras tio kortfattade exempel på konkreta existerande applikationer. Det 
är tänkt som en inspirationskatalog och ska peka på befintliga nydanande metoder som 
finns redan nu och som har visat på goda resultat.
Referenser – Den omfattande referenslistan är inte bara tänkt som en hänvisning till 
rapportens faktaunderlag utan ska också ses som tips på vidare läsning. Här finns många 
generella rapporter på området av intresse, vägledningar inom olika områden (bl.a. 
datalagring och cybersäkerhet) och lagar, regelverk och standarder som är relevanta. Digitalisering av den svenska VA-branschen7
Definitioner och begrepp
Nedan presenteras ett antal av de vanligaste begrepp och definitioner som det talas om i 
samband med digitalisering. Ofta används engelska begrepp och uttryck, de har här om 
möjligt översatts till svenska (med benämning/förkortning på engelska inom parentes). 
Algoritm
En stegvis instruktion för hur en logisk eller matematisk uppgift kan lösas som är vanlig 
inom exempelvis programmering. 
API (eng: application programming interface)
En typ av gränssnitt som tillåter interaktion mellan olika typer av applikationer. Likt 
en tolk kan kommunikationen gå genom API för att olika system och program enkelt 
ska kunna kommunicera med varandra. Exempelvis kan det vara en applikation som 
hämtar data från en mängd olika källor, vilka sedan kan hämtas automatiskt av en annan 
applikation för nyttjande.
Artificiell intelligens (AI)
Enligt Oxford English Dictionary definieras AI som ”Teorin och utvecklingen av dator -
system som kan utföra uppgifter som vanligen kräver mänsklig intelligens, som exem -
pelvis visuell uppfattningsförmåga, taligenkänning, beslutsfattande och översättning 
mellan språk” (Oxford English Dictionary, n.d.). Begreppet är därmed mycket brett, 
men används vanligen idag med syftning till självlärande system (se definition av 
Maskininlärning  nedan). 
Artificiellt neuronnät (eng.: artificial neural network, ANN)
En metod inom maskininlärning (ML, se nedan) i kategorin vägledd inlärning. Neurala 
nätverk är utvecklade för att efterlikna biologiska neuronnät (t.ex. nervsystemet). Det 
utgörs av ett nät av noder i ett eller flera lager genom vilket ett visst resultat fås som en signal 
beroende på indata och vilken väg signalen tar genom nätet. Neuronnätet måste tränas 
med kända historiska utfall för att ”lära sig” vilka vägar som ger rätt utfall givet vissa indata.
Big data
Big data har inte fått en etablerad svensk översättning, men innebär den stora mängd 
data som lagras allt eftersom vi mäter fler och fler saker. En definition är: digitalt lagrad 
information av storleken terabyte till petabyte (1012 – 1015 byte) (Nationalencyklopedin, 
n.d.). Hantering av big data kan kräva nya metoder för analys och användning.
Blockkedja (eng.: blockchain)
Blockkedja är en typ av dataverifikationsteknik som ämnar göra olika typer av trans -
aktioner säkrare genom att alla parter i värdekedjan har tillgång till gemensam lagring 
av information gällande transaktionen genom en decentraliserad datakedja. När en 
förändring sker, så som en transaktion av pengar från ett konto till ett annat, verifieras 
detta samtidigt via alla parter. Med andra ord lagras all information på alla datorer som 
är med i kedjan (Thors, 2019). Detta innebär dels ett snabbare och mer transparant 
informationsflöde för alla parter, dels att säkerheten ökar då det blir mycket svårt att 
förfalska informationen i systemet.
Cybersäkerhet
Säkerhetsfrågor relaterat till att skydda digital och uppkopplad teknik mot olika typer 
av skadliga angrepp. 8
Datorstödd verksamhetsanalys (eng.: business intelligence, BI)
Processer och programvaror för insamling och analys av intern och extern data för ana -
lys, styrning, beslutsstöd, uppföljning och kommunikation på verksamhetsnivå. Ofta 
behandlas stora datamängder från disparata källor med maskininlärningsmetoder för 
att presentera verksamhetskritiska nyckeltal.
Den engelska termen Business Intelligence används också för omvärldsbevakning, 
dvs. insamling, analys och presentation av information. Denna betydelse avses ej i denna 
rapport.
Digitalisering
Vanligen används ordet digitalisering för att beskriva två olika saker:
Ordet används i Sverige synonymt med den digitala transformationen , se därför 
Stycke 1.1 för en ingående förklaring.
Beskrivning av processen att omvandla något som förvaras i analog form, eller fysiska 
dokument, kartor, ritningar etc., till motsvarande i digital form. Exempel på detta kan 
vara text som förvarats i arkiv som skannas och lagras digitalt, eller kartinformation 
som översätts till GIS-data. På engelska benämns detta vanligen som digitization  (eller 
ibland även synonymt digitalization ).
Digital tvilling
En digital tvilling är en digital representation av ett fysiskt objekt (eller process / system). 
För applikationer inom VA-sektorn innebär det oftast modeller som beskriver delar 
av systemen så som ledningsnät eller reningsanläggning och matas med olika typer av 
data för att kunna simulera systemet i realtid (SWAN Forum, 2019; Valverde-Pérez  et 
al., 2021). En digital tvilling används då som beslutsstöd genom att driftpersonalen får 
en djup förståelse för systemets tillstånd vid varje given tidpunkt. I en mer avancerad 
version kan tvillingen även styra systemet genom modellprediktiv styrning.
Distribuerat styrsystem (eng.: distributed control system, DCS)
Ett distribuerat styrsystem är ett processautomationssystem uppbyggt av enhetliga men 
distribuerade styrenheter för olika delprocesser, sammankopplade med ett bussystem 
för snabb kommunikation. Ett DCS-system har en enhet för lagring, bearbetning och 
visualisering av data samt interaktion med operatörer som kan styra processen. 
Ett DCS-system används för processautomation på liknande sätt som ett system av 
PLC:er och SCADA-system men skiljer sig genom att de styrenheterna kan kommunicera 
internt utan att passera en central enhet.
Edge computing
Då mer och mer data samlas in ställer det ökade krav på en centraliserad datahantering 
och databehandling, vilket ofta kan ske genom exempelvis molnlösningar, med risk för 
överbelastning och flaskhalsar. Edge computing syftar till att lagra och bearbeta data i 
decentraliserade lösningar där databehandling sker vid eller nära källan i stället för att 
behandlas centralt (van der Meulen, 2018). Det ger fördelar i responstid, överförings -
kapacitet och ibland för cybersäkerhet.
Federated learning
En metod inom maskininlärning (ML, se nedan). Federated learning (på svenska ungefär 
”förenad inlärning”) avser en typ av maskin-inlärning för delade applikationer som inte 
kräver en centraliserad insamling av data för modellträning, vilket traditionella maski -
ninlärningsmodeller kräver. I stället sparas all data lokalt för varje användare medan den 
tränade modellen nås via molnet. När en användare laddar ner modellen uppdateras den 
med användarens data varefter den uppdaterade modellen laddas upp och uppdaterar 
den centralt lagrade modellen. På detta vis undviks central uppladdning av användarens 
Definitioner och begrepp 9
data då användarens modell automatiskt ”blandas ut” med övriga användares modeller. 
(McMahan & Ramage, 2017)
Förstärkningsinlärning (eng.: reinforcement learning)
En metod inom maskininlärning (ML, se nedan). Dessa metoder skiljer sig från andra 
typer av ML-metoder – vägledd eller icke vägledd inlärning med historiska data – genom 
att de i en iterativ metod tränas genom återkoppling när den utforskar en dynamisk 
omgivning i kombination med utnyttjande av kända förhållanden. Gynnsamma val för -
stärks genom belöning när beräkningarnas utfall ligger nära ett önskat resultat.
Förstärkt verklighet (eng.: augmented reality, AR)
Förstärkt verklighet startar med en bild av något verkligt som kan ses av en människa 
genom ett gränssnitt, vanligen genom en kamera som återger en bild i realtid på en 
datorskärm eller telefon. Förstärkningen innebär att något digitalt, exempelvis en modell 
av utrustning som planeras att köpas in eller en hel anläggning, placeras i bilden av 
mjukvara vilket uppdateras med avseende på position och betraktningsvinkel i realtid 
när kameran flyttas omkring. För användaren möjliggör det exempelvis att ännu ej 
existerande objekt kan visualiseras i realtid placerade i tilltänkt position / miljö, eller att 
man får information som annars inte är tillgänglig via displayer vid det aktuella objektet 
(exempelvis processinformation).
Geografiska informationssystem (GIS)
Digitaliserad kartinformation (koordinater) med möjlighet att dela in ett stort antal lager 
med en viss typ av information i varje lager. Exempel på vad ett lager kan innehålla är: 
ledningar, byggnader, topografi/höjddata, jord/bergarter etc. 
IT
Förkortning för ordet informationsteknik , vilket innefattar användning av datorer och 
telekommunikation för överföring och lagring av information.
Maskininlärning (eng: machine learning, ML)
Termen maskininlärning används för att beskriva (dator)system som kan ”lära” sig utav 
erfarenhet över tid för att nå ett specifikt mål genom mönsterigenkänning. Vanligtvis 
tränas ML-algoritmen med historiska data genom automatisk anpassning av parame -
trarna i en matematisk modell (exempelvis neuronnät) för att replikera utdata givet vissa 
indata och generalisera exemplen. En stor mängd olika applikationsområden är möjliga 
med sådan teknik. Exempel från VA-branschen inkluderar automatisk feldetektion (fel -
aktiga sensorsignaler, läckor i distributionsnät) och olika typer av prediktionsmodeller.
Se även beskrivning av vanliga metoder för ML: Federated learning, 
Förstärkningsinlärning och Artificiellt neuronnät.
Metadata
Metadata är data om data. Metadata beskriver det data som samlas in och ger viktig 
information om exempelvis datas kontext eller hur data kan/bör hanteras. Metadata 
delas in i tre kategorier: strukturell, deskriptiv och administrativ (som delas in i tre 
underkategorier vi inte går in mer på här). 
Exempel på metadata är geoinformation (deskriptiv), sensor-ID (administrativ), 
format (administrativ), rättigheter (administrativ) och hierarki/tillhörighet (struktu -
rell). Om vi istället tar en bok som exempel skulle texten vara själva datan, titel/ISBN/
författare är deskriptiva metadata, sidnummer/version/utgåva är strukturella metadata, 
och ägande/rättigheter/copyright är administrativa metadata.
Definitioner och begrepp 10
Mjukvarusensor (eng: soft(ware) sensor)
En virtuell sensor som använder indirekta mätmetoder för att ge en uppskattning av 
värdet av en parameter som inte mäts. En sådan konstrueras vanligtvis som en modell 
som beräknar värdet som ska mätas genom korrelationer med andra värden som faktiskt 
mäts med verkliga sensorer.
Modell
En modell är en förenklad beskrivning av någonting (ett system, en komponent etc.) 
som används för utvärdering och prediktioner av verkligheten. Modeller kan vara både 
fysiska och virtuella. I sammanhanget digitalisering används vanligen matematiska 
modeller, vilka ämnar beskriva verkliga system, processer och dylikt kvantitativt genom 
matematiska samband. Den matematiska modellen implementeras i en beräknings -
plattform på en dator varvid simuleringar kan utföras. Vanligen körs modellen off-line 
men realtidsmodeller som tar emot in-data m.m. on-line från t.ex. SCADA-system är en 
framväxande teknik. Vanliga typer av matematiska modeller är mekanistiska modeller, 
empiriska modeller, datadrivna modeller samt hybridmodeller. Dessa definieras nedan.
Mekanistisk modell (ibland även eng.: white box model)
Beskriver samband genom beräkningar av underliggande orsakande mekanismer. Dessa 
modeller kan vara lättare att extrapolera utanför de applikationsområden där parame -
trar tagits fram, även om det inte nödvändigtvis är så i alla lägen. 
Empirisk modell (ibland även eng.: black box model)
Beskriver förhållanden mellan olika parametrar/variabler genom observerade samband. 
Ofta används en generell matematisk modell med okända parametrar som anpassas så 
att modellen kan beskriva ett dataset så väl som möjligt. Modellernas applikationsom -
råde är ofta begränsade till den situation där parametervärden tagits fram.
Datadriven modell
En datadriven modell är egentligen en empirisk modell, men med dagens terminologi 
åsyftas vanligen en modell som använder maskininlärning för att lära sig mönster eller 
okända parametervärden i en modell. Dessa modeller är ofta mycket känsliga för den 
data som använts för att lära modellen se samband, vilket gör extrapolering utanför 
dessa områden svårt.
Hybridmodeller (ibland även eng.: grey box model)
Använder en blandning av modelltyperna ovan, där vissa inslag kan basera sig på meka -
nistiska samband och vissa på empiriska data. 
Modulära system
Modulära system (här IT/OT-system) är uppdelade i mindre delar (moduler) som fung -
erar var för sig och kan kopplas ihop. Modulära system tillåter att olika delar kan imple -
menteras, modifieras eller bytas ut mot andra moduler utan att behöva ändra övriga 
delar, och moduler kan även användas av eller flyttas mellan olika system.
OT
Digitala system och teknik för drift, eng.: Operational Technology. Innefattar hårdvara 
och mjukvara som används för att övervaka och styra industriella processer. Traditionellt 
separerat från IT-system men när OT-system kopplas upp blir gränsen mindre tydlig.
Partitionering
Uppdelning i oberoende delar, t.ex. för minnesenheter (såsom hårddiskar) eller nätverk. 
Definitioner och begrepp 11
Sakernas internet (eng.: internet of things, IoT)
Sakernas internet syftar på att vi lever i en värld som blir mer och mer uppkopplad, där 
en stor mängd saker är uppkopplade och kommunicerar. Omfattningen av uppkopplade 
saker och platser kan öka delvis tack vare utvecklingen mot prisvärda batteridrivna 
sensorer och nya typer av energisnål kommunikation. Detta innebär att stora mängder 
data blir tillgängligt på ett sätt som tidigare inte varit möjligt, samt att sammankoppling 
och nya kommunikationsvägar mellan olika enheter möjliggör nya metoder för styrning, 
övervakning och integrering.
SCADA
Supervisory Control and Data Acquisition: ett styr- och övervakningssystem för olika 
typer av industrier, där data samlas in från olika delar av processerna och lagras och 
behandlas. I SCADA-systemet anges eller beräknas styrsignaler som skickas tillbaka till 
processen (till lokala PLC-enheter). 
Simulering
Simulering innebär att efterlikna verkliga eller gissade framtida fenomen under kon -
trollerade former, ofta med hjälp av en modell. Inom digitaliseringsområdet innebär det 
främst att matematiska modeller implementeras i en beräkningsplattform på en dator 
för att simulera beteenden i olika system vid olika scenarier, t.ex. med olika start- och 
gränsvärden eller olika värden på parametrarna i modellen.
Virtuell verklighet (eng.: virtual reality, VR)
Till skillnad från förstärkt verklighet innehåller virtuell verklighet endast digital infor -
mation. Termen syftar till en virtuellt uppbyggd miljö som upplevs som verklig genom 
det gränssnitt som används av människan för att ta del av den. Vanligen används ett 
VR-headset som gränssnitt, vilket fungerar så att när personen som bär det flyttar huvu -
det i en viss riktning ändras perspektivet på skärmen i headsetet i motsvarande riktning. 
Detta medför exempelvis att en framtida anläggning kan projekteras i detalj i 3D för att 
möjliggöra för personen med VR-headset att uppleva anläggningen innan den är byggd 
och granska detaljer så som placering av objekt.
5G
Femte generationens trådlösa kommunikationssystem. 5G kommer att möjliggöra 
snabbare kommunikationshastigheter samt kraftigt ökad kapacitet för uppkoppling av 
sensorer och andra smarta prylar i samhället (IoT).
Definitioner och begrepp Digitalisering av den svenska VA-branschen12
1 Vad innebär digitalisering för 
VA-branschen?
1.1 Den digitala transformationen
Digitalisering är en av de globala trenderna som på ett allomfattande sätt kommer att 
påverka hela vårt samhälle. Ofta benämns det som en digital revolution, vilken kommer 
att krävas för att nå en radikal omställning till nya systemkonfigurationer inom urban 
vattenhantering (German Water Partnership, 2015; Sarni  et al. , 2019). Bakgrunden 
är de många utmaningar som VA-sektorn står inför, med exempelvis: omställning till 
cirkulära system, åldrande infrastruktur  och nya väderfenomen i klimatförändringarnas 
spår (Malm  et al. , 2019). Det kommer att kräva ett mer integrerat förhållningssätt för 
vattenutmaningarna där mer behöver göra mer med alltjämt begränsade resurser (Sarni  
et al. , 2019). Denna omfattande omställning kallas även den  digitala transformationen , 
och handlar om att nyttja den teknikutveckling som nu sker i rasande takt tillsammans 
med de stora mängder data som redan idag samlas in för att nå ett radikalt förbättrat 
resursutnyttjande med en helhetssyn över vattensektorn . För den svenska VA-sektorn  
innebär detta inte bara en teknisk omställning utan i lika hög grad en organisatorisk 
omställning.
1.1.1 Den tekniska omställningen
Ett illustrativt exempel av den digitala transformationen ges i den tyska publikatio -
nen Water 4.0  (German Water Partnership, 2015), Figur 1.1 . Där presenteras fyra steg 
(revolutioner) inom vattenhantering i analogi med de fyra industriella revolutionerna 
(1.0: ångmaskinen ; 2.0: elektriciteten; 3.0: elektroniken; 4.0: smarta system). Samma 
principiella teknikutveckling använder de för att beskriva vattenrevolutionerna. Den 
första revolutionen innebar att vatten kunde hanteras under högt tryck i ångmaskiner 
och hydraulik (1.0); senare skapades turbiner som kunde generera elektricitet med följd 
att vatten kunde pumpas (2.0);  följt av användning av datorer för modellering och simu -
lering av vattensystem samt integrering av sensorer för processtyrning och övervakning 
(3.0). Den fjärde revolutionen beskrivs som steget då nya gränssnitt mellan verkliga och 
virtuella vattensystem skapas; realtidsmodeller börjar användas för prognostisering 
och minimering av risker och kostnader samt användningen av smarta sensorer ökar i 
distributions- och insamlingssystem för ökad kontroll både för VA-organisationer och 
slutanvändare.
Figur 1.1
Tidslinje över industrins och 
vattensektorns fyra revolu -
tioner. Figur efter (German 
Water Partnership, 2015) 13
En populär modell för digitalisering generellt, oavsett bransch, är att dela in systemet 
i lager, från de fysiska komponenterna (i VA-branschens fall: rör, pumpar, bassänger 
etc.) i bottenlagret (Lager 1) över sensorer och lokala styrsystem (Lager 2), kommuni -
kation och lagring av data (Lager 3), bearbetning och visualisering av data (Lager 4) till 
överordnade beslutsstödsystem genom fusion och analys av data i toppen (Lager 5), 
Figur 1.2  (SWAN Forum, n.d.). På den 5:e nivån pågår mycket lovande utveckling mot 
smarta VA-system.
En kraftig utveckling av teknologier på alla fem nivåerna ses redan och kan förväntas 
öka. I International Water Associations publikation Digital Water  (Sarni  et al. , 2019) 
beskrivs fyra distinkta teknikområden som förutspås växa och vara avgörande för den 
tekniska omställningen:
1. Sensorer, övervakning och prognostisering:  I takt med att teknologin blir billigare 
och mer lättillgänglig ökar möjligheterna för övervakning av vattensystemen (jfr. 
sakernas internet). Tekniker så som sensorer, drönare och satellitdata kommer att 
öka i användning och kombineras med ny programvara för visualisering så som digi -
tala tvillingar, vilket ger VA-organisationer en helt annan möjlighet att planera och 
hushålla med vattenresurser. Nya förbättrade modeller för prognostisering minskar 
osäkerheter i hantering av vatten och ger bättre, mer uppdaterat underlag till besluts -
fattare. (Grievson, 2020)
2. Teknologier för databehandling:  Artificiell intelligens och maskininlärning kommer 
att fortsätta utvecklas och användas för att processa de stora nya datamängder som 
kommer att produceras. Det används i databearbetning, som beslutsstöd i olika typer 
av datadrivna modeller samt för utökad och förbättrad interaktion mellan vatten -
tjänstleverantörer och kunder. (Kapelan et al., 2020)
3. Förstärkt och virtuell verklighet (AR/VR) samt digitala tvillingar:  AR och VR 
används i allt större utsträckning och innebär bättre informationstillgång i fält, nya 
metoder för visualisering samt nya utbildningsverktyg för personal. 
4. Blockkedjeteknologi för användning inom vattenområdet:  Blockkedjor är en fram -
växande teknik, främst känd för användning inom kryptovalutor så som Bitcoin. 
Applikationsområden finns även inom vattenbranschen då det möjliggör en helt ny 
nivå av säkerhet inom informationsflöden och transaktioner mellan olika parter.
Data som genereras av nya sensorer och applikationer måste också hanteras på ett bra 
sätt för att kunna nyttjas optimalt och framför allt vara lättillgängligt inom olika delar av 
organisationen. Ett strukturerat datasamlingssystem är därför en viktig del av digitali -
seringsarbetet. Detta datainsamlingssystem måste också spara data på rätt sätt så vital 
information inte går förlorad (exempel kan vara med vilket tidsupplösning data sparas).
I SWAN:s publikation Smart Water Report  (SWAN Forum, 2019) betonas förutom 
ovan nämnda teknologier också nya möjligheter med befintliga tekniker som sedan länge 
varit på frammarsch, så som: molnbaserade applikationer; trådlös kommunikation och Figur 1.2
Diagram över digitali-
seringens fem lager. 
 Förekommande modell, t.ex. 
från (SWAN Forum, n.d.). 
Vad innebär digitalisering för VA-branschen? 14
IoT (vilket kommer att nå nya höjder efter storskalig implementering av 5G-teknologin); 
samt applikationer för insamling och lagring av data från en stor mängd källor på en och 
samma plats (där den blir åtkomlig för andra delar av systemet). 
1.1.2 Den organisatoriska omställningen
För att lyckas med en sådan radikal omställning som den digitala transformationen 
ställs krav på nya tankesätt även på det organisatoriska planet. Det är därför viktigt att 
digitaliseringsarbetet är förankrat och drivs på högt i organisationen, på nämnd-/styrel -
senivå alternativt VD och ledningsgruppsnivå, som sedan tydligt markerar riktningen för 
organisationen. Flertalet publikationer (Sarni  et al. , 2019; SWAN Forum, 2019) beskri -
ver vikten av en färdplan för digitaliseringsarbetet med frågor som vart vill vi nå?  och 
hur kan digitala tekniker hjälpa oss dit?  Lyckade exempel ges på hur en ledningsroll, 
Chief Digital Officer (CDO), kan användas specifikt för ledning av digitaliseringsarbetet.
Införandet av nya digitala tekniker kommer att kräva förändrade arbetsuppgifter. 
Enklare, repetitiva uppgifter kommer sannolikt att tas över av AI, vilket frigör resurser 
samtidigt som större andel sensorer och mätinstrument kräver andra/ytterligare resur -
ser för underhåll. Ny personal kommer att behöva anställas med större kunskaper inom 
olika grenar av IT för att hantera de många nya tekniska applikationerna, men även 
nuvarande personal kommer att behöva utbildas i en snabbt förändrande omgivning. 
Att skapa en kultur av innovation inom organisationen, där personalen i hela orga -
nisationen engageras, fostras i att omfamna förändringsprocessen och samarbeta över 
avdelningsgränserna, har lyfts fram som en nyckelkomponent för att lyckas med den 
digitala resan (Sarni  et al. , 2019; SWAN Forum, 2019). Sarni  et al.  (2019) pekar på 
vikten av att personer i alla delar av organisationen är nyfikna och letar efter nya möj -
liga lösningar och tekniker eftersom nya tekniker hela tiden utvecklas inom alla steg 
i värdekedjan. SWAN Forum (2019) nämner skapandet av en innovationskultur som 
den starkaste indikatorn på en lyckad digital transformation. Tätt sammankopplat med 
innovationskulturen är också viljan att testa nytt och utvärdera tekniker ordentligt med 
exempelvis pilottester. Detta kan också underlättas med nya former av samarbete mellan 
VA-organisationen och delar av värdekedjan, så som medverkan i innovationshubbar. 
Även samarbete och utbyte av information mellan VA-organisationer är viktigt för att 
dela erfarenheter och hitta nya angreppsvinklar. I Sverige är sådant samarbete redan 
omfattande, exempelvis genom medverkan i Svenskt Vattens fyra forskningskluster.
1.2 Den svenska branschens behov
Den digitala transformationen inom den svenska VA-branschen är redan en pågående 
process där olika VA-organisationer har kommit olika långt i sitt arbete. Digitaliseringen 
har potential att genomgripande förändra förutsättningar för, och drift av, våra 
VA-organisationer, exempelvis genom ett förbättrat och förändrat kunderbjudande, 
stora effektiviseringsvinster och förändrat behov av bemanning och kompetens. Det 
ger VA-verksamheterna möjligheter men också utmaningar. Vilken ny och utvidgad 
kompetens behöver vi? Förändrar digitaliseringen hur vi arbetar? Vilka behov har vi? 
Hur kan vi se till att säkerheten inte äventyras? 
För att ta vara på digitaliseringens möjligheter behöver VA-branschen stärka kom -
petensen och öka kunskapsbyggande kopplat till digitalisering för hela systemet från 
vattenverk via ledningsnät till avloppsreningsverk, och inte minst interaktionen där -
emellan. Även om branschen har börjat öppna upp för att implementera mer digitala 
tjänster och produkter finns det mycket kvar att göra innan digitalisering är en integre -
rad del av vardagen i VA-sektorn. Figur 1.3  visar hur VA-organisationernas utveckling 
från helt analoga till transformativt digitala system är gradvis ökande i tillämpningar 
och värdeskapande. Svenska vattensystem är komna en bit på vägen (grundläggande 
Vad innebär digitalisering för VA-branschen? 15
till opportunistisk) och många VA-verksamheter ligger i startgroparna för att ta fram 
digitala strategier och ta vidare kliv uppåt i detta arbete. Även om skillnaderna är stora 
så saknas hos många VA-organisationer kunskapen om vad det innebär och hur man 
ska komma i gång vilket bidrar till förvirring och osäkerhet. Branschen har redan idag 
behov av nya typer av digitala arbetssätt och kompetenser för att kunna lösa dagens 
utmaningar, och behoven kommer att öka och ändras över tid, för att även kunna möta 
morgondagens utmaningar. Branschen behöver förbereda sig på en långvarig trans -
formationsprocess där behoven kontinuerligt utvecklas i och med en ökande grad av 
digitalisering och av nya verktyg. 
1.2.1 Vilka behov ser branschen idag?
Under en av projektets workshops fick företrädare från några av branschens aktörer, 
VA-huvudmän, konsulter och akademi, möjlighet att diskutera branschens behov i 
relation till den digitala transformationen. Fördelningen av aktörer som deltog under 
workshopen illustreras i Figur 1.4 . 
VA
-
huvudmän
45%
Akademi
44%
Konsulter
11%
Under workshopen fick deltagarna möjlighet att rösta fram och diskutera behov kopp -
lade till digitalisering. De fem områden som prioriterades högst för diskussionen var, 
i fallande ordning: (1) Drift/produktion , (2) Underhållsplanering , (3) Samverkan  (4) 
Investering/projekt , och (5) Organisation / administration . I avsnitten nedan följer 
en deskriptiv syntes av branschens behov utifrån dessa diskussioner.  Figur 1.3
Generaliserad adaptions-
kurva för digitala  tekniker 
inom organisationer. 
Ursprungligen från Sarni  et 
al. (2019).
Figur 1.4
Aktörsrepresentation 
vid behovsworkshop. 
 Arton  deltagare bidrog till 
 resultaten.
Vad innebär digitalisering för VA-branschen? 16
Inom Drift/produktion  lyftes behovet av nya digitala verktyg som kan bidra till att 
effektivisera det dagliga drift- och förvaltningsarbetet ute på anläggningarna och på 
ledningsnäten. Bland annat lyftes ett behov av att införa mer automation (styr- och 
reglerteknik) på anläggningarna (vattenverk, avloppsreningsverk och ledningsnät) för 
att verksamhetsutövarna ska kunna åstadkomma mer och bättre resultat, och samti -
digt kunna använda sina personalresurser mer effektivt. Produktionsanläggningarna 
är under stort tryck att förbättra sina resultat (rening osv.) samtidigt som nya, ibland 
konkurrerande, målsättningar lyfts fram, såsom energi- och resursåtervinning och mins -
kade växthusgasutsläpp; allt ska klaras med en begränsad budget. Digitala applikationer 
ses som en möjlighet till automation, optimering och effektivisering av driften. Detta 
har potential att inte bara spara pengar och resurser men också öka kapacitetsutnytt -
jandet i befintliga anläggningar och på så vis minska eller skjuta upp investeringsbehov. 
I kombination med mer automatiserade anläggningar diskuterades också behoven av 
smartare larm- och varningssystem så att drift- och underhållspersonal ska kunna jobba 
effektivare med arbetsordrar, delvis för att maximera tillgångarnas drifttid men också 
för att minimera ställtider. Deltagarna lyfte också behovet av bättre beslutsstöd, bland 
annat så att underhållsarbete kan gå från att vara reaktivt till att bli mer förebyggande 
och proaktivt.
Diskussionerna inom Underhållsplanering  lyfte också behovet av nya typer av verk -
tyg som möjliggör prognostisering av tillgångars underhållsbehov och livslängder, detta 
för att bättre kunna planera förnyelse- och underhållsinsatser. En del av detta bedöms 
vara bättre beslutsstödsystem och smartare varningssystem som möjliggör proaktivt 
underhåll snarare än reparationer när någon komponent väl har gått sönder. Behovet av 
bättre beslutsstödsystem lyftes också inom Investering/projekt . Branschen ser att digi -
talisering kan möjliggöra nya typer av beslutsstöd där nya verktyg, AI och modellering 
av olika delar av VA-systemet (vattenverk, avloppsreningsverk och ledningsnät) sanno -
likt kommer att fylla en viktig roll. Enligt deltagarna behövs bättre beslutsstödsverktyg 
för prioritering och optimering av åtgärder vid reinvesteringar och investeringar, där 
exempelvis kostnad-nyttoanalyser kan baseras på fler datakällor än idag för att hjälpa 
till i prioriterings-arbetet så att rätt insats görs vid rätt tillfälle (exempelvis att identi -
fiera ledningssträckor med störst sannolikhet att orsaka en driftstörning). Branschen 
uttrycker också ett behov av verktyg för bättre stöd och underlag som kan ligga till grund 
för att kunna motivera höjda taxor. 
Inom Organisation/administration  konstaterades behovet av att göra riktade stra -
tegiska satsningar på digitalisering och behovet av att förankra dessa satsningar genom 
hela verksamheterna, som kritiskt för att lyckas med digitaliseringsutmaningen. Kopplat 
till behovet av att få med hela organisationen i digitaliseringsarbetet diskuterades också 
behovet av verksamhetsgemensamma IT-system för att underlätta kommunikationen 
mellan olika delar av verksamheten för att minska problem med så kallade ”verksam -
hetssilos”. Ett viktigt behov i detta arbete bedöms vara att säkerställa att de delar av 
verksamheterna som jobbar med digitalisering får tillräckligt med stöd och de resurser 
de behöver från verksamhetsledningen för att kunna genomföra digitaliseringsarbetet. 
Mindre kommuner, ofta med lägre befolkningstäthet, har specifika behov av beslutsstöd, 
övervakning och underhåll på distans m.m. och kan därmed ha minst lika stor, om inte 
större, nytta av digitala applikationer.
Behovet av Samverkan och säkerhet  var genomgående teman för alla områden som 
diskuterades. Deltagarna såg ett stort behov av tvärfunktionell samverkan, både inom 
de egna organisationerna och inom branschen i sin helhet för att möta behoven som 
diskuterades inom varje kategori. Bred samverkan bedöms krävas för att säkerställa att 
hela branschen kan utvecklas i den riktning som krävs för att möta digitaliserings-be -
hoven, bland annat då många organisationer saknar tillräckliga resurser att bedriva 
egen FoU-verksamhet. Uppskattningsvis är det få, om ens några, VA-organisation som 
idag sitter på alla kompetenser och svar som krävs för att möta samtliga utmaningar 
Vad innebär digitalisering för VA-branschen? 17
som ställs i den digitala transformationen, och deltagarna identifierade ett behov av 
ett ökat kunskaps- och erfarenhetsutbyte för att säkerställa ett gemensamt lärande och 
gemensamma bästa praxis inom branschen. 
Vad innebär digitalisering för VA-branschen? Digitalisering av den svenska VA-branschen18
2 Vision och potential för 
 digitalisering av VA
2.1 En vision för en digital VA-organisation 2040
En allt igenom digitalt transformerad VA-organisation kännetecknas i den framtagna 
visionen på följande områden:
Samverkansorienterad – VA-organisationen är digitalt integrerad med kunder, 
bransch och samhälle där beslutsstödssystem, modeller och digitala tjänster används 
för integrerad planering och styrning av vatten och VA-system i samhället. Data och 
information delas mellan olika samhällsaktörer och används på en överordnad nivå. 
Med denna integration kan nya produkter och tjänster av och för VA-organisationen 
samt nya affärsmodeller möjliggöras. VA-organisationer kan erbjuda nödvändiga 
vattentjänster till samhället trots ökande krav och ytterligare bidra till att uppnå ett 
hållbart samhälle.
Digitalt transformerade VA-system – Hela cykeln – vattentäkt-vattenproduktion-dist -
ribution-användning-insamling-rening/återvinning-recipient – är digitalt integrerade 
och optimerade. 
Framåtblickande proaktiv – prognostiserande applikationer och modeller används för 
styrning och beslutsstöd för optimerad drift och produktion samt långsiktigt hållbara 
system och beslut. 
Visuellt kommunikativ – genom visualisering av information och kommunikation 
med kunder och samhälle är medborgarna medvetna om vattens värde och varsamma 
med denna resurs vilket bidrar till hållbar vattenanvändning i hela cykeln och hållbara 
ekosystem.
Ekonomiskt hållbar – tack vare optimerad drift (OPEX) och hållbara investeringar 
med maximerat utnyttjande av anläggningstillgångar (CAPEX) är VA-organisationen 
ekonomiskt hållbar och kan erbjuda prisvärda produkter och tjänster.
Figur 2.1
Vision 2040 – Kännetecken 
för en digitalt transformerad 
VA-organisation. 19
Möjligheterna med digitala tekniker är närmast oändliga och låter sig inte beskrivas 
över några sidor i denna rapport. På alla 5 nivåerna i Figur 1.2  kan man förvänta sig att 
ett stort och ökande antal nya innovativa digitala applikationer presenteras de närmaste 
åren. Dessa kommer var för sig att kunna förbättra eller rent av revolutionera delar av 
de system vi har idag och ta oss närmare visionen eller skapa helt nya möjligheter som 
vi ännu inte kan föreställa oss. Ändå har det framförts att än större potential till trans -
formativ förändring ligger i den övergripande integrationen mellan olika delsystem och 
system på organisatorisk nivå (SWAN Forum, 2019). Detta gäller både mellan olika 
system inom VA och mellan olika sektorer i samhället. 
Genom att koppla upp VA-systemen med en stor mängd sensorer som samlar in data 
om allehanda aspekter av anläggningarnas och produktionens status och prestanda samt 
samla denna data på ett gemensamt, strukturerat och tillgängligt sätt kan databaserad 
analys (AI, ML etc.) utföras tvärs över olika system, modeller appliceras och stödjande 
underlag för beslut på så sätt genereras. 
I följande avsnitt exemplifieras potentialen med digitala tekniker områdesvis, resul -
taten av ett Hackathon om applikationer för befintliga data och några specifika exempel 
presenteras mer utförligt i inspirationskatalogen (avsnitt 0).
2.2 Potential och värde med digitalisering för VA-sektorn
Nyttan och värdet med digitala applikationer för VA-verksamheten är mångfacetterad 
och till stora delar ännu kvar att upptäcka vartefter nya innovationer kommer fram 
och testas. För inspiration och ökad förståelse av potentialen med digitaliseringen ges 
nedan (avsnitt 2.2.1  till 2.2.7 ) exempel på nyttor gentemot bl.a. kunder, samhälle och 
inom drift & underhåll, organisation och ekonomi. Innehållet i avsnitten nedan utgår 
från litteratur (såsom Sarni  et al.  (2019)) samt från en av projektets workshops där 23 
organisationer diskuterade sina behov och möjliga digitala lösningar de redan nu ser 
eller kan föreställa sig.
För konkreta exempel på digitalisering inom VA se vidare Inspirationskatalogen i 
slutet på rapporten. Där beskrivs kortfattat följande 10 lyckade implementationer av 
digitala applikationer eller system med erfarenheter, resultat och viktigaste lärdomar.
1. LakeIT – om att tillgängliggöra data och smarta analyser
2. Beslutsstödsystem för planering av dricksvattenproduktion
3. DOS-modell, AI-stödd dosering av fällningskemikalier på dricksvattenverk
4. Digitala stöd för läcksökning
5. Rätt åtgärd på rätt plats och vid rätt tillfälle. Nu och i framtiden
6. Virtuell driftsättning av styrsystem på reningsverk
7. TwinPlant – digital tvilling för avloppsreningsverk
8. Ordning i RörANN –proaktivt underhåll av dricksvattenledningar
9. Modellprediktering av badvattenkvalitet efter nederbörd
10. Exempel på nya möjligheter med befintliga data
2.2.1 Ett resilient VA-system i samhället
I den allestädes närvarande hållbarhetsdebatten är vattenfrågorna i centrum för att 
kunna nå upp till Agenda 2030 och klara flertalet av FN:s 17 hållbarhetsmål (United 
Nations, 2015). Nya krav ställs på vattenförvaltning och vattentjänster för att klara ökad 
urbanisering med bibehållen vattenförsörjning och  hållbar utveckling av våra städer 
med goda levnadsvillkor för alla medborgare. Hållbar vattenförsörjning innebär en 
ansvarfull förvaltning av råvattenresurser med hushållning av vatten och anpassning 
av vilket vatten som används till vad. Med kommande klimatförändringar ska detta 
klaras under förändrade förutsättningar. Vissa områden i Sverige kommer att uppleva 
ökad vattenstress och i stora delar av landet väntas mer extremväder med skyfall. Detta 
Vision och potential för  digitalisering av VA 20
gör att stadsplaneringen överlag, och VA-systemen specifikt,  måste anpassas för att 
hantera dessa situationer och stora variationer. Stadsplaneringen måste samtidigt möta 
krav på ökad levnadsstandard och mål om ekosystem på land med förbättrad biologisk 
mångfald, där vatten har stor påverkan på båda. 
Kommande klimatförändringar kräver stora anpassningar av våra städer för att mini -
mera konsekvenser av ökad nederbörd och höjda havsnivåer. Blå-gröna lösningar för 
att fördröja och minska vattenmängder har visat sig gynnsamma för att både minimera 
effekterna av t.ex. skyfall och skynda på återgången till ett normalläge. Digitala appli -
kationer har stor potential att ytterligare förbättra utnyttjandet av både traditionella 
dagvattensystem och alternativa lösningar. Genom t.ex. prediktiva modeller och digitala 
tvillingar med inkluderade väderleksprognoser och detaljerad radar-information kan 
systemen förberedas och styras för att maximera användningen av dem och minska 
översvämningar. Genom modellering och simulering av olika scenarier kan också olika 
åtgärder värderas och planprocessen förbättras. 
Det finns ett ökat behov av att med ett holistiskt synsätt integrera förvaltningen av 
vattentjänster och VA-system i våra städer med övriga samhället för att klara de förestå -
ende utmaningarna. Utvecklingen mot cirkulär ekonomi kräver samverkan och utbyte 
med exempelvis avfalls- och energisystem; där dricks-, dag- och spillvatten inte får ses 
som stuprör och stadsplaneringen måste inkludera blå-gröna lösningar. Även enskilda 
avlopp och mindre sammanhang står inför motsvarande utmaningar på många plan. 
Digitala applikationer och system kan spela en avgörande roll för att möjliggöra denna 
integrering på samhällsnivå.
Digitala lösningar så som ett stort nätverk av sensorer, smart utrustning, realtidsupp -
kopplade digitala tvillingar av råvatten-till-tapp, och dataanalys och avancerade simu -
leringsverktyg gör det möjligt för VA-organisationer att bättre möta utmaningarna som 
kommer med ett ändrat digitalt landskap. Dessutom, genom att använda externa dataset 
så som väder- och trafikdata, är det också möjligt att förbättra VA-organisationernas 
förmåga att anpassa verksamheten för att möta förändringar (urbanisering, klimat, 
demografi etc.) (Sarni  et al. , 2019).
2.2.2 Utvecklat kunderbjudande
Nya produkter och tjänster
I och med den pågående övergången från ett linjärt till ett cirkulärt synsätt på VA-tjänster 
blir det tydligt att VA-tjänsterna inte är begränsade till att leverera dricksvatten från 
naturliga råvatten och samla in och behandla avloppsvatten som en lösning till ett av 
samhällets avfallsproblem. Vatten blir i stället en värdefull råvara och produkt som kan 
differentieras i kvalitet och användning beroende på brukarens behov och vidare blir 
föroreningar värdefulla resurser som kan utnyttjas och återvinnas. Digitaliseringen har 
en viktig funktion i att realisera dessa möjligheter och sluta systemen t.ex. genom ökad 
övervakning och styrning av kvalitet (nya och fler sensorer och bättre visualisering av 
information), integrering med andra system i samhället för att synkronisera produktion 
med efterfrågan och utbyte och visualisering av data och information med kunderna för 
att uppmuntra ett hållbart beteende och användning av VA- tjänster. Framgent kommer 
det att finnas möjligheter att koppla ihop VA-branschen med andra aktörer och bran -
scher, och i mötet mellan branscherna kan det finnas potential att utveckla nya typer av 
produkter och tjänster när fler sorters data och dataströmmar sammankopplas. 
Förbättrat kunderbjudande
Det smarta hemmet innefattar även användning av vatten och de enheter som är integre -
rade med vattenanvändning, såsom energi för varmvatten eller det organiska material 
som spolas ut med avloppet. Med t.ex. uppkopplade vattenmätare, smarta hushållsma -
skiner samt visualisering av information om vattenanvändningen är möjligheterna till 
mer hållbar vattenanvändning stora. 
Vision och potential för  digitalisering av VA 21
Digitala lösningar kan ge en förbättrad kundupplevelse. Exempel inkluderar digitala 
tvillingar av ledningsnäten som kan optimera användningen av kapital och minska 
mängden av störande om- och nybyggnationer, avancerade uppkopplade vattenmätare 
och personlig dataanalys som kan öka kundens engagemang i sin egen förbrukning. 
Smarta vattenmätare erbjuder, förutom en bättre förståelse av förbrukningsmönster, 
också möjligheten att bistå kunden med varningar om t.ex. rörbrott och alarmerande 
vattentemperatur. Digitala verktyg så som chatbotar och väldesignade kundwebbsidor 
gör det också enklare och snabbare för kunden att hitta information och nå kundtjänst 
vid behov (Sarni  et al. , 2019). Kunddataanalys och scenariomodellering skapar även 
möjligheter för VA-organisationer att ta fram mer långsiktigt hållbara modeller för sina 
VA-taxor vilket kan minska behovet av plötsliga chockhöjningar. Genom att använda 
digitala verktyg är det också möjligt att vara mer transparent mot kunden med hur 
taxorna används inom VA-organisationen (Sarni  et al. , 2019).
2.2.3 Framsynt underhåll
Övervakning för underhållsplanering 
Mätning av fler parametrar och implementeringen av nya digitala verktyg som använder 
dessa mätningar kan skapa möjligheter till flera/nya typer av prognostisering och fel -
detektion. Nätverk av sensorer gör det möjligt att snabbt upptäcka och spåra källor till 
specifika händelser, exempelvis var det har skett inträngningar av markvatten i dricks -
vattennätet (ex. genom att mäta variationer i konduktivitet eller turbiditet) eller var det 
har inträffat läckor (ex. genom att mäta variationer i tryck eller flöde). Digitala tvillingar 
kan övervaka reningsprocesser (se Inspirationskatalogen, Exempel 7), AI-modeller 
som uppskatta statusen av ledningsnäten (se Inspirationskatalogen, Exempel 8), och 
slitagemodeller ange status för olika typer av maskiner (t.ex. pumpar). Mer mätning 
och processövervakning ger också större möjligheter att optimera styrningen av fler 
processer. Sensorer och smarta mätare skulle kunna möjliggöra nya typer av varnings -
system. Exempelvis kan detta öppna upp för nya typer av tjänster och affärsmodeller 
där VA-organisationer exempelvis betalar för tjänsten ”pumpning” och inte för enskilda 
pumpar. Varningssystemen skulle då kunna automatiskt larma pumpleverantören om 
behov av underhåll och service.
Prediktivt underhåll
Genom ökad övervakning och samlade datakällor (drift, ekonomi, arbetstid etc.) kan det 
vara möjligt att uppskatta och jämföra status på olika tillgångar samt få till en mer effektiv 
drift och underhållsplanering. Därigenom förbättras möjligheterna för prediktivt under -
håll och möjligheten att använda det i alla delar av VA-systemet. Digitala lösningar så 
som modellbaserad läckdetektion, asset management-plattformar och AR/VR skapar 
möjligheter till förebyggande och prediktivt underhåll som kan minska driftstopp och 
öka effektiviteten i driften och underhållet. Prediktivt underhåll kan även minska antalet 
jourärenden och nödinsatser (Sarni  et al. , 2019).
2.2.4 Optimerad drift och produktion
Ledningsnät
Ledningsnäten utgör en stor och geografiskt utspridd del av VA-anläggningen. Nya bil -
liga smarta sensorer gör det möjligt att ha mer övervakning på flera, och andra, proces -
ser och komponenter än tidigare (se Inspirationskatalogen, Exempel 4). Genom nya 
IoT-lösningar kan exempelvis en stor del av ledningsnäten övervakas (nivåer, tryck, 
bräddluckor, brandpostpluggar, ventillägen etc.). Externa datakällor, exempelvis väder -
data, kan användas för att skapa modeller för tillskottsvatten vilket kan ge underlag 
för att styra flöden på ledningsnätet, minimera bräddningar och justera processen 
på reningsverket i förväg eller larma om påverkan på badvattenkvalitet i recipient (se 
Inspirationskatalogen, Exempel 5 resp. 9).
Vision och potential för  digitalisering av VA 22
Genom överordnade modeller, applikationer och system som knyter ihop verksamhet -
ens olika delar (t.ex. ledningsnät och avloppsreningsverk) kan en systemövergripande 
optimering göras till nytta för kunder, miljö, verksamhetsmål och ekonomi.
Produktion – Vattenverk och avloppsreningsverk
Ökad digitalisering kan möjliggöra implementering av nya beslutsstöd, exempelvis 
modeller av processer som kan köras parallellt med den fysiska anläggningen (digitala 
tvillingar) och ge prognoser till operatörer om processens eller anläggningens nuvarande 
status (se Inspirationskatalogen, Exempel 2 och 3). Modeller kan ge stöd till driftsper -
sonalen genom larm om processavvikelser och anomalier kring exempelvis ökade mot -
stånd i filter, variationer i förväntad kemisk sammansättning efter olika processteg etc. 
Modeller kan också användas för att upptäcka avvikelser/utföra viss dataverifiering 
genom så kallade mjukvarusensorer  och ge möjligheter att tidigt upptäcka potentiella 
fel och genomföra proaktivt underhåll. Digitala tvillingar kan också användas för vir -
tuell testning av nya styr/reglerstrategier av exempelvis luftningssystem på avloppsre -
ningsverk eller alternativa kemikaliedoseringar på vattenverk (se Inspirationskatalogen, 
Exempel 6). I en ”smarta-staden”-framtid kan det även finnas möjligheter till integrerad 
styrning av ledningsnät och verk.
Digitala lösningar som använder sensorer, smart utrustning, edge computing  och AI 
kan optimera individuella komponenter av VA-organisationernas drift såväl som hela 
system. Datadriven verksamhet och datadrivna beslut kan också bidra till att minska 
antalet beslut som är otillräckligt underbyggda (Sarni  et al. , 2019).
Lättare att klara miljö- och lagkrav
Lösningar så som digitala tvillingar för realtids-modellering av dricksvatten från råvat -
ten-till-tapp (med onlineövervakning och vattenkvalitetsmodeller), beslutsstöd, model -
lering och scenariomodellering kan bidra till att säkerställa att lagkrav uppnås genom 
hela värdekedjan och minska förekomsten av vattenkvalitetsproblem. Digitala verktyg 
kan också hjälpa till att minska antalet fel och översvämningar som sker på anläggning -
arna. (Sarni  et al. , 2019).
Effektivare drift av anläggningar kombinerat med digitala tvillingar av ledningsnätet 
och avloppsreningsverk, ”intelligenta” pumpar och pumpsystem, och nätverk av senso -
rer i avrinningsområdet kan säkerställa minimal förorening och samtidigt ett maximalt 
skydd av mottagande vattenförekomster. Genom att ha välkalibrerade modeller/digitala 
tvillingar är det också möjligt att minska risken för översvämningar och bräddningar, 
minska utsläppen av oönskade växthusgaser och förbättra hanteringen av kritiska vat -
tenresurser. (Sarni  et al. , 2019) (se Inspirationskatalogen, Exempel 5 och 7).
2.2.5 Kostnadseffektiv investering och projekt
Med nya verktyg kommer nya möjligheter att samla, dela och organisera data och infor -
mation som kan göra det enklare och effektivare att arbeta med investerings- och reno -
veringsprojekt. Scenariobaserad dynamisk modellering kan vara ett intressant verktyg 
som kan bli en viktig del projekteringsarbetet  för att välja lösningar, oavsett om en 
organisation står inför att genomföra ombyggnadsprojekt eller nybyggnationer. Mer 
lättillgänglig information skulle exempelvis kunna underlätta planeringen och genom -
förandet av vissa typer projekt genom att finna synergier med andra projekt som genom -
förs av andra organisationer. Ett exempel på dessa möjligheter illustreras i Exempel 6 i 
Inspirationskatalogen - Virtuell driftsättning av styrsystem på reningsverk.
Digitala verktyg har också potential att kraftigt rationalisera och effektivisera proces -
ser för bygg- och anläggningsprojekt. Därigenom finns stora besparingar och tidsvinster 
att göra. Även om VA-sektorns byggprojekt utgör en mindre del av hela byggsektorn 
finns det uppskattningar på att 100 miljarder kr per år kan sparas i byggsektorn på bättre 
planering och minskat slarv (Juhlin, 2018; Hansson, 2021). 
Vision och potential för  digitalisering av VA 23
Nästan alla digitala lösningar bidrar till ökad kapitaleffektivitet över tid. Exempellösningar 
inkluderar algoritmisk/modellbaserad och in-situ läckdetektion som kan möjliggöra rik -
tade insatser där rören behöver bytas ut, och digitala tvillingar av ledningsnäten som kan 
optimera användningen av redan lagda ledningar så att kostnadsintensiva byggprojekt 
kan undvikas i den mån det är möjligt. Digitala verktyg kan också bidra till minskade 
kostnader och problem kopplat till ansvarsfrågor när huvudledningar går sönder och 
svämmar över privat egendom. (Sarni  et al. , 2019). Vidare är ökat kapacitetsutnyttjande 
möjligt genom effektivisering och optimering av anläggningarna genom vilket kapita -
lintensiva investeringar kan undvikas, minskas eller skjutas upp.
2.2.6 Integrerad organisation
Automatisering av repetitiva arbetsuppgifter kan avlasta personal och frigöra resurser 
och ge personalen möjligheter att fokusera på de mer värdeskapande arbetsuppgif -
terna. Genom att knyta ihop administrations- och ekonomisystemen med underhåll- 
och driftsystem fås en integrerad organisation vilket underlättar och effektiviserar 
administrationen och kommunikationen mellan olika delar och/eller enheter inom 
VA-organisationerna. Sammankopplade system och användning av mer data än idag 
kan också möjliggöra nya typer av beslutsstödsmetoder  för prioritering av åtgärder  för 
optimering av investeringar och reinvesteringar. Kostnadsnyttoanalyser baserat på mer 
data än idag kan exempelvis hjälpa till att svara på frågor så som om det är bättre att 
fortsätta att laga läckor eller om det är mer fördelaktigt att byta ut en hel ledning, eller 
hur mycket mer en energieffektiv pump får kosta om energivinsterna ska kunna räknas 
hem inom pumpens livslängd. 
Nya typer av verktyg kan hjälpa till i att kategorisera och prioritera lösningar utifrån 
behov av ökad säkerhet, ekonomisk vinning, lösa kompetensbehov  och styra mot en 
hållbar vattenanvändning hos kund. AI-verktyg kan hjälpa till att identifiera ledningar 
med störst sannolikhet för fel och därigenom tillåta en mer effektiv planering av inves -
teringar med utgångspunkt från faktiskt skick på ledningen istället för uppskattat skick 
eller magkänsla. Nya verktyg/smartare övervakningssystem kan också ge varningar för 
ökande underhållskostnader på anläggningar och påkalla behov av att initiera projekt 
för att utvärdera behoven av renovering respektive nyinvestering. 
Historiskt har inte VA-organisationerna analyserat alla data som har samlats in. 
Med digitalisering fås fler mätpunkter och data som kan resultera i  bättre informerade 
beslut. Stor potential ligger i att analysera befintliga data i större utsträckning, inte 
bara varje variabel för variabel utan multivariata analyser med automatiserade tek -
nologier såsom ML och AI på aggregerade data från olika delsystem samlat, jämför 
Lager 5 i Figur 1.2  och se avsnitt Definitioner och begrepp samt Inspirationskatalogen, 
Exempel 1 och 10. Digitalisering kan öka samverkan mellan VA-huvudmän som kan 
hjälpas åt med gemensamma underhållsresurser och material (exempelvis driftstekniker 
och reservdelar). Digitalisering kan också användas för att optimera leveranser mellan 
VA-organisationer och leverantörer och skapa b ättre förståelse mellan VA -branschen 
och leverantörer vad gäller behov och kan sporra utvecklingen av nya digitala verktyg, 
sensorer, och smarta lösningar.
Personalutveckling
Digitala lösningar kan ha en positiv påverkan på personalen inom organisationen. 
Exempelvis kan systemintegration över ”silogränser” underlätta och möjliggöra samar -
beten över avdelningsgränser, dataanalys och beslutsstödsmetoder kan ge driftspersonal 
viss sinnesfrid i svårtolkade situationer, och prediktiva underhållsinsatser göra arbete 
mindre oförutsägbart och minska antalet nödinsatser och jourfall (Sarni  et al. , 2019). 
Samtidigt ska inte utmaningarna med ett förändrat kompetensbehov underskattas, se 
avsnitt 3.3.
Vision och potential för  digitalisering av VA 24
Varumärke och innovation
Digitala lösningar har en positiv påverkan på organisationens varumärke och dess upp -
levda potential att ta till sig nya innovativa lösningar. När adoptionen av digitala lös -
ningar ökar förbättras även kapacitetsnivån och kulturen inom organisationen, vilket 
gör organisationen mer kapabel till att extrahera värde från kommande innovationer 
(Sarni  et al. , 2019).
2.2.7 Hållbar ekonomi
Hållbara investeringsnivåer
Svenskt Vatten har beräknat behovet av investeringar i svenska VA-system (Svenskt 
Vatten, 2020). Slutsatsen är att nivån på investeringar i branschen för närvarande är 
för låg och behöver öka med 40 % till 23 miljarder kr per år. Investeringarna behövs 
för utbyggnad av systemen i städer med tillväxt och reinvesteringar i befintliga anlägg -
ningar i alla Sveriges kommuner. Ett hinder för att lyckas öka investeringstakten i den 
omfattning som krävs är, inte bara en fördubbling av VA-taxorna de kommande 20 åren, 
utan också en kapacitetsförstärkning av VA-organisationerna för att kunna genomföra 
investeringsprojekten. Mot den bakgrunden blir det nödvändigt att branschen tar till 
sig digitala innovationer som (likt exemplifierat ovan) maximera utnyttjandegraden 
och livslängden av befintliga anläggningar, kan effektivisera investeringsprojekten (tid 
och kostnad), och optimera effektiviteten av de investeringar som görs – ekonomiskt 
och kapacitetsmässigt.
Minskade driftskostnader
Nästan alla digitala lösningar som beskrivits ovan bidrar till minskade driftskostnader 
över tid. Exempel inkluderar smart utrustning som självoptimerar för minimerad energi -
användning, digitala tvillingar för reningsverk som optimerar för minimerad energi- och 
kemikalieanvändning, och dataanalys- och beslutsstödsplattformar som möjliggör effek -
tiva beslut. Prediktivt underhåll kan också bidra till att minska kostnader associerade 
med ad-hoc lösningar i akuta situationer (Sarni  et al. , 2019).
Ökade intäkter
Smarta vattenmätare och analys av insamlade data gör det möjligt att mäta noggrant, 
fakturera korrekt, uppnå och överträffa kundens förväntningar och att sälja vissa typer 
av tilläggstjänster (Sarni  et al. , 2019). Vidare kan nya produkter och tjänster (se avsnitt 
2.2.1  och 2.2.2 ) generera nya intäktsströmmar.
Vision och potential för  digitalisering av VA Digitalisering av den svenska VA-branschen25
3 Framgångsfaktorer för arbete 
med digitalisering
3.1 Möjligheter med ökad samverkan inom branschen
Då många VA-organisationer står inför samma digitaliseringsutmaningar utrycktes ett 
behov av att samverka kring resurser, kompentens och erfarenheter av flera branschfö -
reträdare under diskussionerna i projektets första workshop som behandlade behov och 
kompetenser kopplat till digitaliseringen av den svenska VA-branschen. I avsnittet nedan 
följer en syntes av de samverkansmöjligheter deltagarna uttryckte under diskussionerna. 
Dela data: Branschföreträdare ser att digitalisering kan göra det enklare att dela infor -
mation och data både inom olika avdelningar i de egna organisationerna och mellan 
olika aktörer och organisationer inom branschen. Som exempel lyfts möjligheterna att 
dela information mellan olika VA-verk som delar vattentäkt, och möjligheten att dela 
data med olika samverkanspartners (andra VA-organisationer, lärosäten och forsk -
ningsinstitut) i forskningsprojekt. Genom att dela data, tillhandahålla mer öppna data, 
och samla in samma typ av data, blir det också enklare att arbeta med benchmarking och 
genomföra olika kommunikationsinsatser. Genom att dela data är det också möjligt att 
skapa gemensamma ” data lake ”-lösningar och ” big data ”-analys för att hitta mönster 
i data och skapa gemensamma datadrivna verktyg (ex. AI-verktyg för läckdetektion).
Dela verktyg och tjänster: Med öppna och standardiserade protokoll, alternativt genom 
användning av samma digitala verktyg och/eller program, skulle data kunna skickas enk -
lare inom organisationer, men även mellan olika organisationer. Gemensamma verktyg 
kan underlätta att skapa gemensamma processer och tillhandahålla samordningsverktyg 
mellan olika enheter i stadens förvaltningar och inom olika delar av VA-verksamheten. 
Genom att dela på infrastruktur (exempelvis. databaser) inom staden, och potentiellt 
inom branschen, går det att få effektivitetsvinster genom att tillgängliggöra information 
som frekvent behöver delas mellan olika aktörer. Genom att samarbeta kan det också 
vara möjligt att kostnadseffektivt utveckla mer generiska lösningar/verktyg när fler 
organisationer med samma typer av behov är inblandade i ett utvecklingsprojekt i stället  
för att ta fram dyra speciallösningar  när endast en part är in blandad. Att ta fram gemen -
samma ” direkt från hyllan ”-lösningar för hela VA-branschen kan vara ett intressant spår 
som är särskilt viktigt för de organisationer som inte har tillräckligt med resurser för att 
bedriva egen FoU-verksamhet. Här kan det finnas behov av att se lösningar ur lokala, 
regionala och nationella perspektiv, finns olika behov i olika delar av landet och går det 
att skapa en resursbank för smarta lösningar kopplat till olika typer av utmaningar?
Dela personal: Genom moderna plattformar och program för distansmöten och sam -
verkan (jfr. Microsoft Teams) är möjligheterna goda att dela på kompetens och personal 
– såsom specialister inom data, programmering eller cybersäkerhet – trots geografiska 
avstånd. Speciellt gäller detta för specialister som inte arbetar med utrustning på anlägg -
ningar. Att använda samma typer av digitala verktyg (ex. digitala tvillingar av avlopps -
reningsverk byggda på samma simuleringsplattform) kan erbjuda ytterligare möjligt för 
flera VA-organisationer att dela på en pool av specialister som kan hantera verktygen. 
På så vis kan det finnas möjligheter även för mindre kommuner, som kan ha svårt att 
rekrytera rätt personal, att få tillgång till spetskompetens på distans. Genom att dela 
verktyg och viss specialiserad personal finns också stora möjligheter till korsbefruktning 
och möjligheter att dela erfarenheter mellan organisationer. 26
Dela erfarenheter:  Branschföreträdare ser att det finns stora vinster med att dela med 
sig av och inhämta kunskap i olika forum, där framgångar och lärdomar kan delas på ett 
säkert sätt och bidra till att minska resursslöseri hos andra organisationer. Det måste 
finnas ett fokus på att dela kunskap och bidra till nyttorna för VA-kollektivet i Sverige 
och inte bara de enskilda VA-bolagen. Samtidigt behöver det inhämtas inspiration från 
aktörer utomlands och där kan kommuner behöva hjälp med att skapa nätverk och delta 
i olika konferenser. Ett effektivt kunskapsutbyte kan göra det enklare att välja olika 
lösningar och jobba tillsammans med olika forskningsprojekt. Svenskt Vatten startade 
2021 ett nätverk för VA-organisationer inom digitalisering  för detta syfte . Vidare kan det 
också finnas stora vinster i att samverka och ha erfarenhetsutbyten med andra sektorer 
och branscher med liknande utmaningar (ex. energibranschen och processindustrin) 
och se hur de har löst sina digitaliseringsutmaningar. Innovationsupphandlingar med 
privata aktörer kan vara ett intressant verktyg för att driva på utvecklingen där det idag 
saknas lösningar på marknaden.
3.2 Lärdomar från VA-aktörer i framkant
Sarni  et al.  (2019) samlade insikter från 40 industriledande VA-organisationer över 
hela världen och genomförde djupgående intervjuer med 15 chefer i dessa organisatio -
ner. Baserat på detta underlag, och kommentarer från deltagande VA-organisationer 
i detta projekt, framkommer det att följande arbetssätt accelererar och underlättar 
digitaliseringsarbetet:
 ●Förankrade ambitioner på VD och styrelsenivå:  Att ha ett starkt stöd och ledar -
skapet från organisationens ledning och styrelse är en särskilt viktig faktor för att 
kunna genomföra lyckad digitalisering. Barriärer på ledningsnivå kommer att vara 
några av de svåraste hindren att överkomma, men i och med att det krävs ändringar 
i arbetssättet och det strategiska arbetet i hela organisationen är detta stöd en nyck -
elfaktor för att lyckas med arbetet. Att få organisationens styrelse att sätta tydliga 
verksamhetsmål för effektivitet, kvalitet och hållbarhet öppnar upp möjligheter att 
hitta finansiering för olika typer av digitaliseringsprojekt. Det krävs ledarskap som 
förstår riskerna och fördelarna med att anamma digital teknik och som stöttar och 
driver på för införlivandet av nya digitala verktyg för att kunna lyckas. Digitalisering 
handlar inte bara om att implementera ny digitala teknologier, utan det handlar 
minst lika mycket av en organisatorisk förändring som kräver förnyade arbetssätt 
och processer, modigt ledarskap, ny kultur, och nya kompetenser.
 ●En holistisk färdplan för digitalisering: När en organisation har beslutat att aktivt 
påbörja digitaliseringsresan är det viktigt att ha en tydlig färdplan och långsiktig verk -
samhetsstrategi. Färdplanen och strategin bör vara tydliga med vad ska göras inom hela 
organisationen och varför. Färdplanen ska inte bara innehålla tekniska milstolpar utan 
den måste också vara tydlig med hur kommunikationen gällande omställningen ska 
ske. För att organisationen ska lyckas med implementeringen krävs det att färdplanen 
också innehåller informations-insatser riktade mot kunder, politiker, ledningen och 
de anställda och inte bara kostnadsnyttoanalyser för att införa nya typer av verktyg. 
Det behöver också vara tydligt hur organisationen avses förändras under resans gång.
 ●Innovationskultur:  Nya teknologier och digitala lösningar utvecklas för hela 
VA-verksamheten inom vatten och avlopp, och för att kunna identifiera vilka inno -
vationer som är intressant för den egna organisationen måste det finnas ett intresse 
inom organisationen för att implementera denna typ av lösningar. Driftspersonal, 
IT-personal, ekonomipersonal, ingenjörer, ledningen och andra inom organisationen 
behöver hålla utkik för och intressera sig för nya lösningar som kan möta deras behov 
och underlätta deras arbeten för att underlätta de första inköpen/upphandlingarna 
av nya verktyg. 
Framgångsfaktorer för arbete med digitalisering 27
 ●Missa inte att plocka de lågt hängande frukterna: Många gånger finns det snabba 
vinster att hämta hem med relativt enkla digitala metoder och verktyg. Många eta -
blerade digitala tekniker med stor potential används inte fullt ut, ändå är det inte 
ovanligt att organisationer vill testa mer avancerade lösningar. Men dessa lösningar 
är inte alltid de som gör mest nytta i närtid. Det är viktigt att försöka göra avvägningen 
mellan arbetsinsats och nyttan med en ny lösning. Börja enkelt och jobba agilt med 
ständig utveckling och iterera fram nya mer avancerade lösningar.
 ●Användandet av pilotprojekt: Genom att använda pilotprojekt som ett sätt att testa 
nya teknologier och att arbeta agilt är det möjligt att skapa en bättre förståelse för 
teknologierna inom den egna organisationen. Det är också möjlig att undersöka vilka 
effekter, tekniska och ekonomiska, de medför på verksamheten innan storskalig 
implementering genomförs.
 ●Utvecklad struktur optimerad för dataanvändning: Den data som samlas in genom 
användandet av digitala verktyg är bara användbar om det går att strukturera den 
och extrahera värde ur den. Utvecklingen av gemensam datalagring i ”datavaruhus”, 
där olika dataset (ex. driftsdata) blir tillgängliga för olika delar av organisationen, 
ex. ekonomer, ingenjörer och IT-specialister som kan använda data för att optimera 
nyckelprocesser och affärer, är ett viktigt steg för att effektivt digitalisera infrastruk -
turen. För att nå framsteg krävs det att organisationen samlas kring data – omvandlar 
denna data till information och möjligheter för verksamhet och affär– och att det 
skapas en kultur med fokus på att förstå data, dess värden och de sätt som data kan 
användas. Då olika teknikleverantörer har olika digitala system är det viktigt att vara 
medveten om risker för inlåsningseffekter och den komplexitet som kan uppkomma 
när system och strukturer från flera olika leverantörer behöver kopplas samman.
 ●Samarbete med andra i branschen: Det är viktigt att komma ihåg att ingen organi -
sation är ensam i de utmaningar som de möter i digitaliseringsarbetet. Det finns en 
öppenhet inom vattensektorn att dela med sig av information och erfarenheter och de 
utmaningar en organisation står inför antingen redan har lösts på andra håll eller så 
finns det fler organisationer som står inför samma utmaning. Genom att samarbeta 
kring gemensamma utmaningar finns möjligheten att bygga gemensamma verktyg 
och lära av varandra, ett bra exempel på detta är dela kod. Många VA-organisationer 
runt om värden har idag utvecklare och dataanalytiker inom organisationerna och 
många av dessa personer publicerar och delar kod och algoritmer fritt tillgängligt 
på plattformar som exempelvis GitHub. Där kan flera organisationer kollaborativt 
delta i utvecklingen av nya och befintliga verktyg. 
3.3 Sökes, framtidens VA-medarbetare
Inom vissa industrisegment väntas Industri 4.0 genom automation och robotisering 
medföra stora effektiviseringsvinster, främst genom produktionsökning och ökat kund -
värde men också besparingar på personal. Processerna inom VA-branschen följer inte 
nödvändigtvis samma logik. Likt processindustrin har flertalet produktionsanläggningar 
inom VA redan grundläggande automation och styrning och den vinst i minskad tillsyn 
det ger har redan gjorts (Bossen & Ingemansson, 2016). Inom en del administrativa 
områden finns effektiviseringsvinster att göra när även dessa processer automatiseras 
genom t.ex. AI. 
Tvärtom kan man på vissa områden förvänta sig att ökade insatser och att mer 
personal krävs i och med att nya digitala applikationer införs och kvalitetskraven på 
tjänsterna/produkterna som levereras ökar. Till exempel kommer ökat antal sensorer 
och instrument att kräva ökat förebyggande underhåll för att vara tillförlitliga för styr -
ning och analys (Andersson  et al. , 2019). Dessutom tillkommer nya arbetsmoment och 
framtidens VA-medarbetare behöver, utöver traditionellt VA-kunnande, ha relevanta 
Framgångsfaktorer för arbete med digitalisering 28
kompetenser inom IT och digitala teknologier. Detta kräver relevanta utbildningar för 
studenter och vidareutbildning av personal. För att fullt ut realisera potentialen i den 
digitala transformationen behöver VA-branschens företag därtill rekrytera helt nya 
kompetenser inom t.ex. IT-system, dataanalys och programmering.
3.3.1 Behov av utbildning
Den svenska VA-branschen har redan idag stora utmaningar med att hitta och rekrytera 
rätt typer av kompetenser för att fortsätta att bedriva den traditionella VA-verksamheten, 
och digitaliseringen kommer att medföra ytterligare utmaningar. Under Vattenstämman 
2019 hölls ett seminarium om VA-branschens utbildnings- och rekryteringsbehov. Där 
uppskattades det att det årligen utbildades närmare 100 ingenjörer med VA-kompetens 
på landets universitet och högskolor, och att enkom den kommunala VA-branschen 
spås behöva närmare 1000 högskoleutbildade ingenjörer och 500 VA-projektörer inom 
en 10 års period. Behovet av driftstekniker och rörnätstekniker bedöms vara närmare 
1300 respektive 1000 under samma period (Norström, 2019). I och med den ökade 
digitaliseringen kommer VA-branschen inte bara att behöva hitta alla dessa traditio -
nella VA-medarbetare utan även personer med helt nya typer av kompetenser behöver 
lockas till branschen. 
Under en workshop i detta projekt fick branschföreträdare möjligheten att diskutera 
de upplevda utbildningsbehoven kopplat till digitalisering. Företrädarna såg att det 
behöver finnas utbildningar kopplat till VA inom hela det svenska utbildningssystemet, 
och inte endast vid högskolor och universitet som idag sköter en stor del av utbildnings -
uppdraget. Utbildningarnas fokus behöver vara på både traditionell VA-kunskap och nya 
digitala färdigheter. Under workshopen föreslogs bland annat en ny typ av 4-årig teknisk 
gymnasieingenjörsutbildning med fokus på digitalisering som ett möjligt alternativ för 
att förbättra rekryteringsmöjligheterna. Branschföreträdarna lyfte också behovet av 
kompetens inom signal/styr- och reglerteknik samt behovet av ” mätkunnigt folk som 
kan bygga, förvalta och reparera”  samt personer som har ” praktisk kunskap för att 
kunna sätta ut sensorer och övervaka dem ”. Dessa behov bör kunna tillgodoses genom 
att ta fram nya yrkesutbildningar. 
Kopplat till mer specialiserad kompetens från universitets- och högskoleutbildning -
arna bedömdes det finnas det ett stort behov av att säkerställa att de nyutexaminerade 
också får med sig de nödvändiga baskunskaper och den grundläggande förståelse som 
krävs för att jobba inom VA-sektorn. I den digitala transformationen behövs personer 
som klarar både “ det gamla ” och “ det nya ”, Flera lärosäten har på senare år lanserat 
utbildningar eller inriktningar mot tillämpad digitalisering inom miljöteknik på program 
varifrån VA-branschen traditionellt rekryterat. Frågan kvarstår hur VA-branschen ska 
kunna komma in och marknadsföra sig på helt andra utbildningar som det idag inte 
traditionellt har rekryterats från? 
Behovet av ny kompetens kommer inte enbart att kunna tillgodoses genom att rekry -
tera nya medarbetare, utan det kommer även att krävas att befintlig personal ges möjlig -
heter till utbildning och kompetensutveckling för att kunna möta framtidens krav. Här 
föreslår flera branschföreträdare att Svenskt Vatten bör ta på sig en koordinerande roll 
och ta fram relevanta branschspecifika kurser, skapa och hålla ihop nätverk och bidra till 
ett ökat kunskapsutbyte via konferenser, mässor och liknande. Många VA-organisationer 
har idag inte tillräcklig kompetens för att hitta lösningar till alla digitaliserings-utma -
ningar internt och det finns ekonomiska och organisatoriska risker med att utkontraktera 
stora delar av omställningsarbetet. Flera företrädare lyfter särskilt vikten av att bygga 
kompetens inom de egna organisationerna, och branschen i sin helhet, för att kunna 
ta fram bra förfrågningsunderlag och undvika att ” köpa grisen i säcken ” vid offentliga 
upphandlingar. Om utkontraktering av digitaliseringsarbetet sker är det särskilt viktigt 
att det sker i ett nära samarbete med egna verksamheten.
Framgångsfaktorer för arbete med digitalisering 29
3.3.2 Nya kompetenser och yrkesroller som kan komma att krävas 
En framgångsrik VA-organisation i framtiden förstår värdet av data och har rätt personal 
och kompetenser att samla in och omvandla dessa data till användbar information. När 
projektets 23 partners vid en workshop, kopplat till behov, diskuterade kompetensbehov 
för digitalisering identifierade de ett stort behov av olika typer av IT-kompetenser för 
att integrera olika typer av IT-system och digitala applikationer inom organisationerna. 
Många av de identifierade behoven kretsat kring att behandla och integrera olika typer av 
datakällor. Det finns också ett stort behov av sakkunniga inom cybersäkerhet och säkra 
digitala system för att garantera att branschen når upp till de säkerhetskrav som ställs 
i lagstiftning. Kompetenser inom modellering, digitala tvillingar, AI, maskinlärning 
och modellering pekades ut som särskilt viktiga när analoga system ska bli smarta och 
digitala. Kopplat till all form av digitalisering lyfter också branschen att det är viktigt 
hur det arbetas med visualisering då insamlade data ska omvandlas till information 
och fungera som beslutsstöd i verksamheten. De nya digitala systemen behöver vara 
intressanta och roliga att jobba i och då behövs också kompetenser som kan designa 
system med en förståelse för branschens behov. 
Utöver att kompetensutveckla sina befintliga medarbetare kommer VA-branschen att 
behöva rekrytera personal till nya typer av tjänster med, för branschen, nya kompetenser. 
Några nya roller som kan bli aktuella är:
 ●Digitaliseringsledare/-strateger  – tvärfunktionell roll med ansvar för strategi och 
planering av verksamhetens arbete med digitalisering. I rollen ingår också nätver -
kande, omvärldsbevakning och innovationsledning på området. I samverkan med 
övriga verksamhetsledare identifieras där igenom områden där digitalisering har 
stor potential att förbättra verksamheten. I ansvaret kan också projektledning för 
införandet av digitala system och applikationer ingå.
 ●Systemförvaltare och systemutvecklare  – systemförvaltare arbetar med den långsik -
tig strategin, administration och drift av IT-system. Systemutvecklare behövs för att 
strukturera, prioritera och utveckla nödvändiga IT-system. (Arbetsförmedlingen, n.d.).
 ●Programmerare –  vid egen systemutveckling eller underhåll krävs ofta kompetens 
och kapacitet inom programmering. Nya applikationer inom AI m.m. utökar detta 
behov. Programmering är också en nödvändig kompetens för automationsingenjörer 
och viss modellering.
 ●Databasadministratör – databasadministratörer arbetar med att förvalta och 
utveckla databaser men även med kontroller av teknisk prestanda, och framtag -
ning av rutiner för kvalitetssäkring av databaserna. Databasadministratörer 
sköter det dagliga underhållet och deltar i/sköter även det långsiktiga förvalt -
nings- och utvecklingsarbetet av databaser, datasystem och av IT-infrastrukturen. 
Databasadministratörer jobbar ofta i nära samarbete med systemutvecklare i utveck -
lingsprojekt (Arbetsförmedlingen, n.d.)
 ●Data scientist (specialist inom datavetenskap) –  modellerar strukturerade data med 
avancerade statistiska modeller och analyser, och visualisera dessa  på ett sätt som 
engagerar organisationen och beslutsfattare. En data scientist jobbar med att förstå 
verksamhetens behov och bistå med beslutsstöd. Personen jobbar med att samla 
in och behandla stora mängder data, transformera och städa upp den så att den är 
användbar i analyssammanhang. En data scientist jobbar med utforskande analyser 
och bistår organisationen med datadrivna beslutsunderlag (Wise IT, n.d.).
 ●IT-säkerhetsexpert  – expert på att analysera hot mot system, förebygger och åtgär -
dar tekniska problem (Arbetsförmedlingen, n.d.). En kritisk funktion för en säker 
digitalisering.
Huvuddelen av befintliga roller vid VA-organisationerna kommer att behöva utvecklas/ 
förändras när digitala system införs som tar över vissa arbetsuppgifter och lägger till 
Framgångsfaktorer för arbete med digitalisering 30
andra nya dito. Andra kompetenser kommer att behövas för att arbeta med och sköta 
dessa system. Ett urval av befintliga roller och hur de kommer att förändras:
 ●Management – den transformativa omställningen kräver ett ledarskap som förank -
rar målsättningar och säkrar finansiering från ägare och verksamhet, tydligt tar ut 
riktningen för organisationen, uppmuntrar en innovativ kultur och samordnar med 
närliggande verksamheter inom kommun och samhälle för att maximera vinsterna. 
Framtidens chefer inom VA behöver till sina nuvarande kompetenser lägga föränd -
ringsledning där digitalisering ingår. Det kräver djup förståelse om vilka utmaningar 
och utvecklingsbehov verksamheten har och en grundläggande kunskap om digita -
liseringens möjlighet och potential att möta dessa. 
 ●Processingenjör – arbetar fortsatt med att säkerställa god funktion hos reningspro -
cesserna på anläggningarna. Striktare krav ställer högre krav på anläggningarnas 
funktion, och mer mätning/automation/optimering gör detta möjligt. Framtidens 
processingenjör är fortsatt en expert inom mikrobiologiska, kemiska och fysikaliska 
reningsprocesser men är nu även kunnig inom matematisk modellering av dem. 
Processingenjören blandar nu sin gedigna praktiska kunskap om anläggningen med 
god förståelse av teoretiska processmodeller och digitala tvillingar som underlät -
tar optimering, förbättrar driften och underlättar felsökning av anläggningen. Med 
processingenjörens nya kunskap blir det också möjligt att undersöka effekten av 
ombyggnationer och nya processteg innan driftsättning. I vissa fall kommer pro -
cessingenjörens roll att likna den av en data scientist, och i andra fall kommer de att 
arbeta i nära samarbete.
 ●Nätverkstekniker – arbetar med den  tekniska  infrastrukturen för datakommunikation 
i verksamheten. Med kraftigt ökad datainsamling genom IoT och nya sensorer över 
geografiskt utspridda områden kommer nya kommunikationsteknologier att krävas.  
Nätverkstekniker får utökade arbetsuppgifter och behöver behärska nya teknologier 
på området, samt till viss del vara delaktig i organisationens IT-säkerhetsarbete.
 ●Instrumenttekniker – med ansvar för installation, underhåll och uppföljning av 
verksamhetens sensorer och instrument kommer instrumenttekniker att få kraftigt 
ökade arbetsuppgifter  då mängden sensorer ökar  i hela VA-systemet. Kravet på 
kvalitetssäkrade mätsignaler (underhåll, kalibrering och uppföljning) ökar då data 
i allt högre grad används för styrning och i beslutsstödsverktyg. Teknikerna måste 
vidare behärska ett ökande antal mättekniker och instrumenttyper.
 ●El- & automationsingenjör – framtidens El- & automationsingenjörer kommer att 
behöva behärska mer avancerad reglerteknik och kunna automatisera fler processer 
och installationer än idag. Fler, och nya typer sensorer kommer att möjliggöra mer 
automation och skapa fler optimeringsmöjligheter vilket sammantaget ställer krav 
på nya reglerstrategier och nya sätt att tänka. 
 ●Operativ driftspersonal - Ökad mätning och övervakning (t.ex. kameror, mikrofoner, 
temperatur- och vibrationsmätare  etc.) av anläggningar och ledningsnäten  möjliggör 
färre fysiska besök och fler digitala ronderingar  för driftspersonalen . Underhåll över -
går från fasta intervall till att vara mer behovsstyrd där dataanalyser används för 
att sätta in rätt åtgärd vid rätt tidpunkt och gör att driftspersonalens arbetstid kan 
hanteras mer effektiv. 
3.3.3  Fiktiva jobbannonser
Digitaliseringens nya roller kräver personer med andra utbildningar, kompetenser 
och erfarenheter än vad branschen normalt sett rekryterat. För att ge en bild av, och 
lite inspiration till, vad som komma månne följer här tre hypotetiska jobbannonser till 
VA-organisationen Vårt Vatten AB i Eaustad.
Framgångsfaktorer för arbete med digitalisering 31
Nytt jobb – 3 nyinrättade tjänster på Vårt Vatten AB
Eaustad växer och utvecklas och vi på Vårt Vatten AB med den. 
• Vårt Vatten AB producerar och distribuerar dricksvatten till invånare och verksamheter i Eaustad och samlar in och renar dess 
avloppsvatten. Vi bidrar till ett hållbart samhälle genom hållbar produktion, återvinning av energi och gödselprodukter samt 
genom hållbar samhällsbyggnad i samverkan med kommunen och andra aktörer i Eaustad.
• Hos oss arbetar medarbetare med höga ambitioner och en vilja att utveckla Eaustad. Vill du arbeta i utvecklingsorienterad 
 organisation med fokus på framtid och hållbarhet? Sök någon av våra tre nyinrättade tjänster inom digitalisering!
Tjänst Digitaliseringsledare/-strateg
I tjänsten ingår att • Leda det strategiska arbetet med digitalisering och IT-säkerhet genom att ta fram och förankra strategi 
och målsättningar.
• Bidra i arbetet med att ta fram behovsbeskrivningar och förstudier kopplade till digitaliseringsprojekt. 
• Utvecklingsstöd inom projektledning och förändrings- och innovationsledning.
• Förvalta och utveckla standardiserade arbetssätt samt dokumentation för digitala verktyg
• Bistå i relevanta tekniska frågor, verksamhetssystemutveckling och upphandlingar.
• Genom omvärldsbevakning och nätverkande hålla verksamheten uppdaterad och inspirera till 
innovation.
• Digitaliseringsledaren sitter i bolagets ledningsgrupp och rapporterar direkt till VD.
Sökandes 
 kvalifikationer & 
erfarenheter• Relevant akademisk utbildning inom IT, data eller digitalisering på minst kandidatnivå.
• 10 års dokumenterad erfarenhet av IT-verksamhet ur flera olika perspektiv, både operativt och 
 strategiskt. Erfarenhet av upphandling av IT-tjänster inom offentlig förvaltning är meriterande.
• Erfarenhet av att utbilda, presentera och entusiasmera kring nya arbetssätt och ny teknik
Tjänst Systemutvecklare med databasansvar (upp till två tjänster)
I tjänsten ingår att • Vara lyhörd för verksamhetens behov av nya digitala verktyg och system.
• Samarbeta tätt med kollegerna i IT-teamet och tänka utanför lådan för att realisera och implementera 
nya innovativa och effektiva lösningar.
• Utveckla, administrera och förvalta bolagets IT-system.
• Delta i arbetet med att utveckla den långsiktiga digitaliseringsstrategin inom bolaget.
• Förvalta och utveckla databaser som uppnår verksamhetens krav. 
• Ta fram rutiner för underhåll och kvalitetssäkring av data och databaser. 
• Ta fram och underhålla teknisk dokumentation för de system som du utvecklar.
• Underhålla och felsöka bolagets datalager.
• Skapa backupprocesser för servrar och tillhörande data.
• Planera för, och genomföra, utfasning av bolagets föråldrade IT-system.
Sökandes 
erfarenheter• Relevant högskoleutbildning inom IT, systemvetenskap, datavetenskap eller datateknik, alternativt 
relevant utbildning från yrkeshögskola, exempelvis databasadministratör.
• 2+ års dokumenterad erfarenhet av arbete inom arbete inom branschen alternativ inom 
processindustrin.
• Dokumenterad erfarenhet av både SQL- och NoSQL-databaser, exempelvis MSSQL och mongoDB.
Vårt Vatten AB lägger stor vikt vid personlig lämplighet och ser möjlighet att rekrytera upp till två 
 personer beroende på de sökandes kompetensprofiler och personliga intressen.
Framgångsfaktorer för arbete med digitalisering 32
Tjänst Data scientist / Dataanalytiker
I tjänsten ingår att • Förstå och vara lyhörd verksamhetens informations- och kunskapsbehov.
• Samla in och bearbeta stora mängder data.
• Genomföra utforskande analyser på stora datauppsättningar. 
• Tillämpa modeller inom maskininlärning, bland annat för prediktiv analys.
• Vara medveten om aktuella analyseringstekniker och besitta goda kunskaper kring dem.
• Visualisera data och agera rådgivare till bolagets ledningsgrupp. 
• Samarbeta med våra systemutvecklare för att utveckla ändamålsenliga system och databaser.
• Kommunicera och samarbeta med IT-, drift- och ekonomiavdelningarna gällande  datahantering och 
datakvalitet.
Sökandes 
erfarenheter• En relevant master- eller civilingenjörsexamen exempelvis inom IT, datavetenskap, dataanalys eller 
datateknik. Alternativt har du avlagt en doktorsexamen inom ett relaterat fält där statistisk analys och 
maskininlärning har varit en del av ditt arbete.
• Dokumenterad erfarenhet av ”big-data”-analys. 
• Goda kunskaper inom ett eller flera statistiska programmeringsspråk, exempelvis inom Python, R eller 
Julia.
Har du avlagt en doktorsexamen kopplat till maskininlärning kan vi erbjuda dig goda  möjligheter att 
bedriva tillämpad forskning som en del av din anställning. 
Framgångsfaktorer för arbete med digitalisering Digitalisering av den svenska VA-branschen33
4 Lagring av data för digitala 
applikationer
Följande kapitel tar upp aspekter av molntjänster och lokal lagring kontra molnlagring 
som är viktiga att ta i beaktning för VA-organisationer.  Lagring av data är en för utsätt-
ning för användande av densamma , då den annars bara samlas in och sedan för svinner.
Kapitlet börjar med en introduktion till data, datahantering, system och plattforms -
konceptet, som är viktigt att förstå för att se vilka behov och krav som finns på datahan -
tering i sig för att kunna använda den. Detta leder sedan in till en jämförelse mellan lokal 
lagring och molnlagring från ett antal olika perspektiv. Hela kapitlet sammanfattas i del 
4.3, med en jämförande tabell, möjliga lösningar och identifierade krav att ta i beaktning 
för olika lagringsmetoder. I del 4.4 presenteras avslutningsvis tips på vidare läsning. 
Översiktlig checklista för att påbörja utvärderingen kring vad som är rätt 
 lagringsmetod för er organisation
Har ni idag insikt i vilka data som hanteras i organisationen?  
Om nej, skapa en komplett översikt inklusive ansvar/ägandeskap. 
Har ni vetskap om vilken säkerhetsklass era data har?  
Om nej, påbörja informationsklassningen av organisationens data. 
Har översikt över säkerheten hos dagens system och organisation, möjliga risker samt om 
krav enligt säkerhetsklass uppfylls?  
Om nej, ta reda på vilka krav som måste uppfyllas och utvärdera systemet och 
organisationen.
Vet ni vilka behov som finns internt kring dataanvändning?  
Om nej, se över hur data används inom organisationen, och hur ni vill använda data framåt. 
Följande översiktliga checklista kan användas för att påbörja kartläggningen och utvärde -
ringen för vad som måste tas i beaktning för just er organisation vid val av lagringsmetod.
Baserat på analysen av svaren på checklistans punkter kan organisationen bättre 
förstå sina behov kring datahantering, nödvändiga förändringar kring dagens system 
och organisation, och därmed förutsättningar för användande av olika typer av lös -
ningar. Detta ligger till grund för att göra en kostnads-, värde- och riskanalys för olika 
lösningar eller för att kunna formulera krav på tjänsteleverantören om organisationen 
redan bestämt sig för att utkontraktera datalagringen. 
4.1 Det uppkopplade VA-systemet och dess tekniska och 
organisatoriska krav
Hela samhället rör sig mot att vara mer digitaliserat och uppkopplat, och det finns flera 
anledningar till detta. För VA-branschen innebär det att bättre och snabbare analyser 
samt uppföljningar kan göras på flöden och förbrukning i realtid. Genom att applicera 
AI-analyser kan systemet även själv varna för anomalier eller optimera flöden, och fel 
kan upptäckas mycket tidigare än förut. Små avvikelser kan därmed följas upp med en 
gång, och stora problem eller driftstopp förhindras eller hanteras tidigt. I bästa fall kan 
negativa konsekvenser undvikas helt. I förlängningen kan det leda till såväl bättre service 
som resursbesparingar och effektivare arbete vilket ökar möjligheterna till utveckling av 
kärnverksamheten och konkurrenskraft. Automatisk insamling och tillgängliggörande 
av data skapar också ökad transparens kring verksamheten, vilket är viktigt både för 
nyttjare av tjänsterna samt för tillsyn och uppföljning. 34
För att nå denna vision krävs mer än bara installation av uppkopplade mätare. Mätarna 
måste vara uppkopplade och insamlade data måste kunna hanteras, analyseras och 
lagras. Det måste även finnas dokumentation kring mätare och nödvändiga metadata 
(data om data) för att kunna göra korrekta analyser. Det är viktigt att systemarkitekturen 
är tydlig och att data kan delas på ett kontrollerat sätt. Annars finns risken att data blir 
inlåst i vissa delar av organisationen vilket motverkar syftet med att optimera verksam -
heten. Det är även viktigt att identifiera olika överlämningspunkter för data, särskilt ifall 
de ska delas mellan verksamheter eller externt, samt att datamängder har någon som 
ansvarar för kvalitet (en ansvarig). Ägandeskap för data samt säkerställande av kvalitet 
ska dokumenteras och är viktigt för att kunna säkerställa att data hanteras säkert och 
kontrollerat samt att analyser blir korrekta. Automatiserad insamling kräver också tyd -
liga protokoll för hantering av olika data, och dokumentation av system, plattformar, 
datamängder, hårdvara, metadata, applikationsprogrammeringsgränssnitt (API), med 
mera. Samhällskritisk infrastruktur behöver skyddas, och det inkluderar såväl data som 
hård- och mjukvara vilket innebär att allt från sensor till AI-modell och styrsystem måste 
ha skydd kan vara mot fysiska- och/eller cyberattacker. Olika komponenter har olika 
krav på skydd och kraven kan även bero på hur systemet är uppbyggt eller hur risken 
och konsekvensen för otillräckligt skydd bedöms.
Det är alltså flera aspekter än bara det tekniska som är viktig vid val av datahantering 
och system. Möjliga lösningar och viktiga frågor som måste hanteras vid automatiserad 
insamling av data kan se olika ut beroende på VA-organisation. Om en VA-organisation 
är flerägt eller styrs av ett kommunalförbund måste alla organisationer och verksamhe -
ter vara införstådda i strukturen, och ägandeskaps- och ansvarsfrågorna kan bli ännu 
viktigare att reda ut.
4.1.1 Modulära system är strategiskt smarta
I en VA-organisation samlas många olika typer av data in. Data skiljer sig både gällande 
vad data visar (exempelvis flöden av dagvatten, dricksvatten och spillvatten) men även 
vilka metadata som är nödvändiga för att insamlade data ska kunna användas (ID, posi -
tion, typ av data, med mera). Insamling och användning kan ske i olika verksamheter av 
organisationen, och olika datamängder kan också kräva olika säkerhetshantering (läs 
mer nedan i Säkerhetsaspekter och risker ). Genom att ha en modulär struktur för de 
olika processerna (lagring, analys, delning) skapas både tydlighet i systemuppbyggna -
den, samt gör systemen mer lättanpassade. Agiliteten ger en möjlighet att exempelvis 
koppla på externa tjänster, plattformar, byta ut moduler, separera data beroende på 
säkerhetsklassning eller liknande. Detta skapar ett system med mindre inlåsning, som 
även kan fylla behov som kommer upp i framtiden, oavsett hur systemet och behoven 
ser ut i dagsläget. I och med att organisationen med tiden kommer behöva hantera 
mer data kommer även kraven och behoven kring kapacitet förändras, och det är också 
tänkbart att krav kring analys och delningsmöjligheter kommer förändras. Det är där -
med strategiskt att ta höjd för detta tidigt, så dessa förändringar kan välkomnas utan 
att medföra stora förändringar eller kostnader. I en värld av ökande mängder data gör 
också modulära system att datahantering kan optimeras, och inte behöver sparas i flera 
upplagor med olika typer av metadata.
Lagring av data för digitala applikationer 35
Exempel på möjligt scenario som gynnas av modulärt uppbyggda system
Kommunen inför krav på realtidsmätning av flöden i dagvattensystemet respektive brädd -
ningspunkter för i tillsynssyfte. 
Effekt: VA-organisationen måste kunna samla in, hantera och dela realtidsdata till kommunen 
i den upplösning som krävs.. VA-organisationen vill inte ge kommunen tillgång till ett system 
som också är kopplat till styrning då inhämtning av data får inte störa andra funktioner.
Lösning: Genom att ha utformat ett modulärt uppbyggt system där datainhämtning, -delning 
och styrning inte påverkar varandra tillåts denna integration med mer flexibilitet och fyller 
behov från såväl VA-organisation och kommun.
4.1.2 Öppna och delade data 
Med öppna data avses digitala data som är fritt tillgänglig utan inskränkningar i form av 
exempelvis upphovsrätt (Intellectual Property Rights, IPR). Allt fler offentliga organi -
sationer tillgängliggör öppna data genom en webbportal, och det kan handla om data så 
som trafikinformation, dagistider, geodata, med mera. Öppna data är fritt att använda 
för vem som helst utan restriktioner, även för kommersiella applikationer. 
Det är viktigt att separera begreppen öppna och delade data. Så snart det finns restrik -
tioner - även om data är tillgängligt för flera personer - är det per definition inte öppna 
data. Begreppet delade data kan dock användas. Delade data är mängden av öppna data 
samt data med restriktioner. Alltså, i begreppet delade data ingår alla öppna data, men 
alla delade data är inte per definition öppna. 
Öppna data delas eller exponeras med fördel på Sveriges dataportal ( www.dataportal.se ). 
På Sveriges dataportal kan även delade data exponeras genom att visa vilken typ av data 
som finns tillsammans med en länk till ansvarig organisation. Informationsägaren kan 
då kan bedöma vem som får komma åt delade data. Fördelen med öppna data är bland 
annat att de kan användas för andra syften, så som forskning, och det skapar en trans -
parens som är viktig i ett demokratiskt samhälle. Det går även att hitta synergier med 
andra datakällor som är öppna och som kan behövas för egen dataanalys. Potentialen 
för nya innovativa applikationer ökar genom att andra kompetenser kan använda data 
på nya sätt. För att främja utvecklingen av en informationsmarknad där data kan nyttjas 
av andra aktörer och för andra användningsområden och syften finns PSI-lagen (Public 
Sector Information) (SFS 2010:566, 2010). Den baseras på EU:s PSI direktiv, och omfat -
tar information som tas fram eller samlas hos offentlig verksamhet (2 §). PSI direktivet 
innebär att offentlig verksamhet inte får begränsa möjligheterna för vidarenyttjande, 
och endast får bevilja exklusiv rätt för nyttjande av data om det är nödvändigt för att 
tillhandahålla en tjänst av allmänt intresse (5, 8 och 10 §§). Data som inte undantas lagen 
ska också kunna lämnas elektroniskt och utan avgift (11 §). PSI ska inte blandas ihop med Figur 4.1
Hur öppna och delade data 
relaterar till varandra.
Lagring av data för digitala applikationer 36
OSL eller liknande, vilka diskuteras närmre under sektion 4.2.1: Juridiska aspekter. I 
praktiken innebär PSI att offentlig verksamhet så långt som möjligt är skyldiga att dela 
data som öppna data, och det inte finns anledning att ha restriktioner. Detta kan regleras 
av andra lagar, exempelvis om det finns avtal eller risker med att dela data. 
Exempel på data med restriktioner och som därmed inte tillgängliggörs öppet för alla 
är data som innehåller personuppgifter, data som kan röja affärshemligheter, data som 
har ett ekonomiskt värde för ägaren eller data där tillgängliggörande kan utgöra en risk 
för samhället, exempelvis position för kritisk infrastruktur. Det kan finnas olika nivåer 
av restriktioner vilket inkluderar allt från att data absolut inte får lämna sin organisation 
till att en dataanvändare lovar att inte vidareförädla eller vidaredela data. Delning av data 
mellan aktörer i branschen kan också begränsas på grund av ovilja att visa data från sin 
kärnverksamhet för sina konkurrenter. Samtidigt finns medvetenhet om att gemensam 
optimering behövs. Även analyser eller beräknade data kan vara värdefulla att dela för 
att kunna göra jämförelser och uppföljningar på system eller förändringar nationellt. 
Det kan hjälpa organisationer att exempelvis göra mer effektivt förändringsarbete, och 
för att kunna belysa goda eller mindre goda exempel.
Alla data som delas måste ha en tydlig informationsägare och det måste finnas 
en väldefinierad överlämningspunkt. Detta gäller både inom organisationen samt 
vid överlämning till en extern aktör (så som en kommun eller tjänsteleverantör). 
Informationsägaren ansvarar för datas kvalitet (runt data i sig och även leveransen 
av data), att en informationsklassning gjorts och för att hålla metadata och liknande 
uppdaterad. Informationsägaren är också den som beslutar kring vem som får komma 
åt data och på vilka villkor. Det kan exempelvis vara så att data används på flera håll i 
organisationen, men på olika sätt och den tillsammans med vissa kompletterande data 
blir sekretessbelagd. Då måste data och kompletterande data kunna separeras, men ändå 
analyseras tillsammans av de med behörighet. Det kan även vara så att insamlade rådata 
är känsliga, men inte analysresultaten. En lösning är att koppla alla insamlade data till 
en insamlingskälla med ett ID. Källan kan vara en sensor, en databas eller en tredje 
part en köpt data från. ID:t är vidare kopplat till associerade kompletterande data och 
metadata. Kompletterande data kan sedan vara skyddat med exempelvis lösenord, eller 
lagras på en annan plats, beroende på säkerhetsklassning, och endast vara tillgängligt 
för de med behörighet. Dessa typer av strukturer måste framgå tydligt, och protokoll för 
delning måste finnas på plats. Om systemet är modulärt uppbyggt sker också en form 
av delning när data övergår i en ny modul (exempelvis från insamling till lagring, eller 
från lagring till analys) eller till ett annat system, även om det är internt.
Figur 4.2
Bild över separation av data 
med olika säkerhetsklass i 
olika moduler, och använd -
ning av behörighetscertifie -
ring för åtkomst.
Lagring av data för digitala applikationer 37
Delade data kan vara associerade med licenser eller bestämmelser om hur data får 
användas eller delas vidare. Det kan också vara så att det sker en förädling av data, och 
detta blir då till en ny datamängd som i sin tur kan behöva en ny informationsägare. 
En licens kan bestämma ifall delade data får eller inte får förädlas, hur informations -
ägandeskap då förs vidare, eller ifall information får eller inte får spridas. En licens 
kan formuleras både som vad som är tillåtet eller vad som inte är tillåtet, beroende på 
hur data behöver skyddas eller vad syftet med delningen är. Observera att data från ett 
datavetenskapligt perspektiv först blir till information när det finns i en kontext. Idag 
finns nästan de flesta data på ett VA-bolag i en kontext eftersom det finns system där 
data används. Men när data börjar delas och kan användas för helt andra ändamål kan 
det vara vettigt att skilja på data och information som två olika saker. Det betyder att det 
egentligen borde differentieras mellan begreppen dataägare och informationsägare, men 
eftersom begreppet informationsägare är så inarbetat har vi här vald att inte använda 
oss av begreppet dataägare.
En situation där delning av data blir realitet och bör diskuteras är vid användning av 
hårdvara med kravställning på användande av tillhörande mjukvara. Flera hårdvaru -
leverantörer har utvecklat egen mjukvara och vill att kunden använder denna. Det är 
inte ovanligt att ett bolag kan ha ett tiotal mjukvarusystem på grund av detta. Ifall 
data har olika format ger det bristande flexibilitet, begränsad tillgång och kontroll på 
data, och inlåsningseffekter. Ifall en organisation har en egen IoT-plattform kan data 
automatiskt samlas in från dessa olika leverantörer och då hanteras enligt organisa -
tionens protokoll. Dock kräver detta delning av data från leverantör till kund (i detta 
fall VA-organisationen). Att möjliggöra detta kräver avtal och överenskommelser om 
ägandeskap och ansvar och bör inkluderas i ett uppandlinsskede. Punkter att kravställa 
kring kan vara ägande- och nyttjanderätt, möjlighet att strömma data via API, tillgång 
till viss system- och/eller datadokumentation för att kunna översätta data. 
4.1.3 Standarder och format för optimalt nyttjande av data
Som tidigare diskuterat är det önskvärt att data kan delas vid behov, antingen internt 
över moduler i systemet, eller med externa system. Detta är också en förutsättning för 
att minska inlåsningseffekter. Många hårdvaruleverantörer har egna plattformar och 
kräver att dessa används, vilket också kan innebära att data kan ha olika format beroende 
på hårdvaruleverantör. Detta diskuteras mer under sektion 4.1.2 ovan. För att delning 
ska kunna ske på ett korrekt sätt måste data ha ett format som systemen känner igen och 
kan hantera. Om data också ska kunna analyseras med andra dataset eller förädlas måste 
informationen vara strukturerade på ett sätt som algoritmerna kan förstå (datamodell) 
så att resultatet blir korrekt. Figur 4.3. 
Skillnaden mellan data och 
information.
Lagring av data för digitala applikationer 38
För att kunna dela data med andra, speciellt när det gäller data med restriktioner, behövs 
någon typ av plattform (se exempelvis Inspirationskatalogen, Exempel 1). För dynamiska 
data som uppdateras i realtid (sakernas internet, IoT) krävs exempelvis en IoT-plattform. 
Dessa typer av plattformar är den koordinerande funktionen för inkommande data. 
Den kopplar ihop hårdvaran, accesspunkter och nätverk med andra funktioner, så som 
lagring eller andra tjänster. Plattformen behövs helt enkelt för att data ska hamna rätt, 
beroende på dess egenskaper. De skulle kunna likställas med en postcentral för brev 
och paket. 
För att en användare så som en tjänsteleverantör ska kunna komma åt data behövs 
tydliga och väldefinierade applikationsprogrammeringsgränssnitt, så kallade API. EU 
pekar i sin Rolling plan for ICT standardisation (European Commission, 2021) på API-
standarden NGSI (ETSI, 2019) för dynamiska data. Genom att gemensamt följa dessa 
typer av rekommendationer förenklas datadelning mellan organisationer. 
Det finns olika datamodeller och format, och för det mesta går det att översätta 
mellan olika varianter. Om man har en valmöjlighet är det bra att välja ett så etablerat 
alternativ som möjligt, exempelvis Fiware (FIWARE, n.d.) eller Schema.org (Schema.
org, n.d.) som båda är relativt väletablerade och accepteras av NGSI. Genom att välja 
etablerade modeller skapar organisationen förutsättningar för att snabbt kunna nyttja 
nya IoT-funktionaliteter och tjänster, så som koppling till BIM-system, integration och 
visualisering i digitala tvillingar och självstyrningssystem. Det finns ibland krav eller 
standarder att ta i beaktning, så som ifall data ska delas med Sveriges dataportal. Oavsett 
så är det viktigt att dokumentera val, så att det är tydligt för andra ifall formatet eventuellt 
behöver översättas eller bytas. Figur 4.4
Hur varierande dataformat 
och modeller kan leda till 
problem i analyser.
Lagring av data för digitala applikationer 39
Enligt ISO/EIC 17788:2014 definieras en molntjänst som “en eller flera möjligheter som möj -
liggörs via ett datamoln och som åberopas via ett definierat interface” , och datamoln som 
“en modell för möjliggörande av nätverksåtkomst för en skalbar och formbar mängd av delbar 
fysisk eller virtuell resurs via själv-service levereras och administreras. [...] Exempel på resur -
ser inkluderar servrar, operativsystem, nätverk, mjukvara, applikationer och lagring” . Vidare 
definieras datalagring som en molnservicekategori (Data Storage as a Service, DSaaS). 
Molnlagring är alltså en typ av molntjänst  som innebär att data inte lagras lokalt, utan på en 
internetbaserad lagringsplats i ett separat datacenter (serverhall). Man kan från molntjänsten 
hämta och använda data så länge användaren har kommunikation med lagringsplatsen i mol -
net, vilket kräver nätverksuppkoppling samt någon form av mjukvaruplattform för att hämta 
data. Denna plattform kan också vara en molntjänst (Plattform as a Service).
Det finns olika typer av molnorganisationer att använda (så kallade cloud deployment 
models); privata-, gemensamma-, publika-, och hybridmoln. Dessa beror på i vilken grad hård -
vara och virtuella resurser delar plats, och vilken kontroll som finns över dessa. 
• Publika molntjänster är då en extern molntjänst används rakt av, och flera användare delar 
servrar och tjänster. Detta innebär inte att resurser delas fritt med alla som använder 
molntjänsten, de kan vara skyddade och åtkomliga endast med behörighet.
• Privata molntjänster kan sättas upp av den egna organisationen eller köpas av en tredje 
part, men skillnaden från publika molntjänster är att resurserna isoleras mer, vilket skapar 
mer kontroll och högre säkerhet. Detta kan exempelvis vara genom att lägga de på egna 
servrar och instanser.
• Hybrid molntjänster är då en kombination av privata och publika tjänster används. Detta 
kan exempelvis vara genom att separera data och lagra i olika moln beroende på hur känslig 
informationen är, men att resurserna är tillgängliga genom samma plattform. 
• Gemensamma eller delade  molntjänster, även kallat partnermolntjänster , är då en grupp 
organisationer går ihop och använder sig av samma privata molntjänst. Ofta har dessa 
gemensamma behov och riktlinjer.
4.2 Lagring av data
Det finns positiva och negativa aspekter med såväl lokal lagring som molnlagring.  
Samtidigt är det tydligt att organisationer och myndigheter generellt går mot utveck -
ling av IoT-system, insamling av stora mängder data och generell digitalisering i övrigt. 
Utökningen av datainsamling sätter press på både tekniska och organisatoriska kom -
petenser, och ofta kan besparingar göras genom att köpa in tjänsterna  (Statens ser -
vicecenter, 2017) snarare än att sätta upp egna system. Det är möjligt att sätta upp 
egna molnlagringssystem, men då försvinner många av de positiva aspekterna så som 
minskningar i behovet av IT-kompetens, uppdatering, löpande säkerhetshantering 
och serverbesparingar. Därför avgränsas diskussionen nedan till molnlagring inköpt 
som tjänst. Observera dock att även om system och teknisk kompetens utkontrakteras 
återstår behovet av organisatoriska kompetenser för att kunna hantera sina data på 
rätt sätt.
4.2.1 Jämförelse kring molnlagring gentemot lokal lagring
2011 identifierade Cisco  följande som möjliga problem med molnlagring  (Macias & 
Thomas, 2011): 
 ●Kontroll, 
 ●säkerhet, 
 ●pålitlighet, 
 ●kvalitet, 
 ●ägarskap, 
 ●interoperabilitet, 
 ●bärbarhet,  ●standarder, 
 ●leverantör, 
 ●styrning, 
 ●kultur, 
 ●efterlevnad och
 ●risk.
Lagring av data för digitala applikationer 40
Även om det var ett tag sedan rapporten publicerades så återstår fortfarande flera av 
dessa diskussioner. Vissa punkter diskuteras mer än tidigare tack vare den snabba digi -
taliseringen, så som säkerhet och ägandeskap. Allteftersom såväl internationella som 
nationella lagar kring datahantering skärps eller implementeras blir också frågan kring 
molntjänster större och svaren mer osäkra. Nedan diskuteras olika aspekter av molnlag -
ring som inköpt tjänst gentemot lagring i lokala servrar utifrån de flesta av aspekterna 
nämnda ovan.
Styrning och kultur
Det finns en generell kultur kring att molnlagring är osäkert. Detta kan delvis ha att 
göra med att användning av molntjänster är relativt nytt, och cybersäkerhet har varit ett 
reellt hot med låg beredskap kring. Denna uppfattning påverkas också av internationella 
skeenden så som politik. Policyförändringar utomlands kan ha stor inverkan på nationell 
skala, och även nyheter kring teknikbolagens aktiviteter internationellt skapar spekula -
tion kring säkerhet och dataanvändning. Svår och otydlig lagstiftning, såväl nationellt 
som internationellt, skapar osäkerhet som bromsar digitaliseringen (Thorslund, 2019).
Det är även viktigt att ta intern kultur och vilja kring att förändra system och proces -
ser i beaktning när förändringsarbete sker. Även om denna påverkas av den generella 
kulturen kan även demografi och tidigare upplevelser spela in. Om det finns missnöje 
med tidigare systembyten eller digitaliseringsförändringar kan det vara en god idé att 
undersöka anledningarna till detta. Om det finns konkreta anledningar kan det ge viktiga 
insikter kring hur framtida förändringar bör ske och vad som ska undvikas. 
Kulturen håller dock på att ändras. Då långsiktig digitalisering idag är en realitet 
diskuteras frågor kring data och säkerhet på en större skala, och lösningar utformas för 
att minska osäkerheterna kring datahantering för alla typer av aktörer. Politiska mål 
och visioner kring digitalisering nationellt och internationellt visar detta tydligt, så som 
Regeringens mål att Sverige ska vara bäst på att använda digitaliseringens möjligheter 
(Regeringskansliet, 2021). Det har också kommit flertalet utredningar de senaste åren 
kring olika aspekter av datahantering, och då främst utvärderingar av molntjänster 
samt ifall detta bör centraliseras nationellt för att säkerställa enkel och behovsanpassad 
användning för offentliga aktörer (Statens servicecenter, 2016; Föräkringskassan, 2019). 
Mer styrning kring detta förväntas även framåt.
Det är också viktigt att poängtera att studier och undersökningar gjorda kring kul -
turen kring uppfattningen av molntjänster inte tittar på kulturen kring lokal lagring. 
Det är därför inte säkert att den generella IT-användaren reflekterat över sin ställning 
gentemot lokal lagring, vilket gör att det är svårt att jämföra kulturen kring molntjäns -
teanvändning mot något annat. Flera av de kommande aspekterna kring molntjänster 
tar dock upp ämnen som anknyter till kultur, så som att lokal lagring uppfattas som mer 
kontrollerat och säkert. 
Leverantör, ansvar, ägande och kontroll
Vid lokal lagring är kontrollen på data högre, då allt kontrolleras och styrs internt och 
ingen förutom betrodda personer i organisationen har åtkomst till servrar eller system. 
Det blir också väldigt tydligt exakt var data finns rent fysiskt. Dock kommer mycket 
ansvar med kontrollen, exempelvis kring säkerhet, funktionalitet och riskhantering. 
Det måste finnas en organisation för datahantering med tydliga ansvarsområden samt 
tillräckligt med fysisk plats. Vid IT-strul eller kris ligger ansvaret helt på organisationen 
och det måste finnas funktioner för support och åtgärdande av fel. Även detta utkon -
trakteras vid inköp av en molntjänst. Genom att upphandla bra service-level-agreements 
(SLA:s) kan snabb support, felsökning och åtgärdande säkerställas. 
I pensionsmyndighetens rapport Molntjänster i staten från 2016 belyses även vik -
ten av att ha översikt över leverantörsförhållanden. Ifall underleverantörer används 
måste ansvarsförhållanden och avtal gentemot inköparen vara tydliga, och processer 
Lagring av data för digitala applikationer 41
vid underleverantörsbyte och liknande bör stämmas av. Avtalsförhållanden i flera led 
försämrar också transparens och kontroll över dataflödet. Att införa regler kring detta 
lyfts även i Cirios rapport från 2020 (Cirio, 2020).
Åtkomstfrågan är en av de aspekter som tydligast skiljer molnlagring från lokal lag -
ring. Molnlagring kräver nätverksåtkomst, och problem med att nå data kan därför upp -
stå på två håll; hos leverantören eller hos användaren. Det är ofta lätt att få tag på snabb 
och stabil nätverksuppkoppling idag även om det primära nätverket ligger nere, men 
det är ändå en risk som måste beaktas. Om nätverket hos leverantören ligger nere blir 
problemen större, då användaren inte har åtkomst till data och kan inte heller kontrollera 
problemet eller lösningen. Vid lokal lagring finns alltid möjligheten att komma åt data 
oavsett nätverksåtkomst. Dock kan det skapa vissa begränsningar hos organisationen i 
det att den delvis blir mer geografiskt bunden. 
Fysisk lagring och användning
Även om molnlagring insinuerar att data inte är knuten till en fysisk hårdvara, krävs fort -
farande fysisk hårdvara som lagrar data. Molnet speglar data i servrarna och gör den till -
gänglig oavsett plats (se definitionen i Vad är molntjänster ?). Möjligheten att använda 
molnlagring, som då innebär att en tjänsteleverantörs servrar i praktiken kan ligga var 
som helst och att användare inte är begränsade till nationella leverantörer, skapa vissa 
svårigheter att tolka lagstiftning kring datahantering, ägandeskap och rättigheter.
Denna möjlighet kan dock medföra problem, då lagstiftningen kring utelämnande av 
data och dataskydd skiljer sig mellan länder. Ett exempel är USA:s CLOUD Act, som kan 
motsätta sig svensk datasäkerhetslagstiftning (eSam, 2018). Liknande problematik finns 
mot Ryssland och Kina. Lagenlig hantering av data hos brittiska företag är inte heller en 
självklarhet i och med Brexit och deras Investigatory Powers Act (2016) (Mildebrath, 
2021). Det är därför viktigt att ta företagets ursprung i åtanke. Mer kring den rättsliga 
problematiken med detta finns under “Juridiska aspekter”. 
Molnlagring tillåter även mer flexibel användning av data ur en geografisk synvinkel. 
Det finns också vissa klimataspekter som är viktiga att ta hänsyn till. Större anläggningar 
är mer energieffektiva än individuella anläggningar, och nyare servrar är också mer 
energioptimerade. Egna servrar kan vara äldre eller inte uppdateras eller bytas ut lika 
ofta. Dock kan servrar utomlands drivas av fossilbaserad energi, och en lokal server är 
då eventuellt att föredra ur ett klimatperspektiv. Då klimatomställningen är en sam -
hällsfråga är det viktigt att organisationer uttrycker sitt behov av exempelvis svenska 
serverhallar, för att möta säkerhetsbehov samtidigt som det går att räkna på kapacitets -
behov, möjlig resursoptimering samt säkerställa gröna energislag.
Juridiska aspekter
Nedan diskuteras ett antal juridiska aspekter av molnlagring och användning av moln -
tjänster. Texten tar inte upp alla aspekter av relevant lagstiftning, men kan ge insikt 
kring vilka lagar som kan vara viktiga att ta i beaktning och som ofta hänvisas till i frågan. 
Myndigheter omfattas av tryckfrihetsförordningen (2018:1919), TF, och offentlig -
hetsprincipen (Justitiedepartementet, 2019). Dessa innebär att handlingar som inte 
omfattas av sekretess är allmänna, och medborgare har rätt att begära ut och ta del av 
handlingen (2 kap. 16 § första stycket, TF samt 6 kap. OSL). Offentlighets och sekretessla -
gen (2009:400), OSL, reglerar vilken data som omfattas av sekretess. Sekretess innebär 
ett förbud att sprida berörd information oavsett om det sker muntligt, genom utläm -
nande av handling eller på annat sätt (3 kap. §1). Data belagda med sekretess är sekre -
tessreglerade och får inte lämnas ut till obehöriga (8 kap. §1). Sveriges Kommuner och 
Landsting (SKL, idag Sveriges Kommuner och Regioner, SKR) gjorde 2015 ett uttalande 
som påpekade att man vid användande av en molntjänsteleverantör måste inkludera en 
klausul i avtalet kring att tjänsteleverantören inte får ta del av eller vidarebefordra data 
belagt med sekretess. Annars kan uppgifterna anses som röjda, och OSL har brutits. 
Lagring av data för digitala applikationer 42
Denna diskussion är dock inte helt tydlig, och det råder delade meningar om hur moln -
tjänstehantering av sekretessbelagda handlingar ska uppfattas. eSamverkan (eSam) 
anser att bedömning av sekretessröjande ska göras i två steg, och om något av stegen 
brister ska uppgifterna ses som röjda direkt vid delning till tjänsteleverantören (eSam, 
2019; Cirio, 2020). Först bedöms avtalet mellan tjänsteleverantören och uppdragsgi -
varen där en prövning görs kring huruvida avtalet reglerar tjänsteleverantörens rätt att 
ta del av eller dela vidare uppgifter, och sedan kring hur omständigheterna påverkar 
sannolikheten att tjänsteleverantören ändå tar del av eller delar uppgifterna vidare.
Dataskyddsförordningen (GDPR, kompletterad av dataskyddslagen 2018:219) inne -
fattar lag om behandling av personuppgifter. Syftet är att skydda människor mot att 
deras personliga integritet kränks. Detta inkluderar att insamlaren av data ansvarar för 
att veta vilken data som samlas in, hur de samlas in, varför, hur de behandlas samt vem 
som har tillgång till den. Den personuppgiftsansvarige har även ansvar för att visa att 
detta följs, och verksamheten måste ha ett dataskyddsombud. Ofta finns personuppgifter 
kopplade till data hos offentlig sektor, där den enskilde inte kan motsätta sig mot att 
de behandlas, och det kan finnas integritetsrisker kopplat till användning av externa 
molntjänster om de då når privat sektor (Integritetskommittén, 2016). Oavsett val av 
lagringsmetod måste båda dessa funktioner vara införstådda i systemen om vem som 
har tillgång till data och det måste finnas skydd mot att personuppgifter hanteras eller 
syns av obehöriga. Vid inköp av tjänst regleras detta i avtal och vid lokal lagring måste 
det finnas behörighetsfunktioner och åtkomstbegränsningar. 
Leverans och distribution av dricksvatten omfattas av Lagen om informationssäker -
het för samhällsviktiga och digitala tjänster, NIS-lagen (SFS 2018:1174, 2018), base -
rad på NIS-direktivet, EU 2016/1148. Denna tar bland annat upp skyldigheter som 
leverantörer av samhällsviktiga tjänster har kring säkerhetsåtgärder och riskanalyser. 
Även incidentrapportering och anmälningsskyldighet framgår. Leverantörer av digitala 
tjänster ska bedriva ett systematiskt informationssäkerhetsarbete, riskhantering och 
incidentrapportering. Om en organisation själva sätter upp någon form av molntjänst, 
kan detta falla inom ramarna för att vara en digital tjänst och man måste då även uppfylla 
kraven för leverantörer av digitala tjänster. EU-kommissionen presenterade i december 
2020 ett förslag på en uppdatering/utökning av NIS-direktivet, kallat NIS 2. I förslaget 
inkluderas även avlopp som en viktig facilitet, och innehåller även mer omfattande 
beskrivning av risker, åtgärder, samarbetskrav i EU samt synkronisering av rapporte -
ring/efterlevnad och sanktioner (European Commission, 2020b).
Den äldre versionen av säkerhetsskyddslagen ersattes 1 april 2019 (SFS 2018:585, 2018). 
Några av ändringarna som gjorts är att även privata aktörer omfattas av lagen, och att 
alla som omfattas av lagen ska dela in säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter i säker -
hetsskyddsklasser enligt:
1. kvalificerat hemlig vid en synnerligen allvarlig skada
2. hemlig vid en allvarlig skada
3. konfidentiell vid en inte obetydlig skada
4. begränsat hemlig vid endast ringa skada
Detta innebär att verksamheter som ansvarar för säkerhetsskyddsklassade uppgifter 
är ansvariga för att göra en säkerhetskyddsklassning och anteckna denna, samt följa 
reglerna om hantering och åtkomst (2 kap. 2 §.). Säkerhetsskyddsklassade uppgifter 
är uppgifter som omfattas av sekretess enligt OSL, eller skulle omfattas av OSL om den 
varit tillämplig, och detta kan innebära enskilda eller ackumulerade uppgifter. Alltså, 
data som kombineras kan uppnå en högre säkerhetsklass, och måste därför hanteras 
med mer varsamhet. En vägledning om informationssäkerhet finns hos Säkerhetspolisen 
(Säkerhetspolisen, 2019). Säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter omfattas också av 
Säkerhetsskyddsförordningen (SFS 2018:648). I 3 kap 5 § specificeras krav på kryptering 
Lagring av data för digitala applikationer 43
ifall information ska kommuniceras till ett system utanför verksamhetens kontroll. 
Krypteringen ska vara godkänd av Försvarsmakten. Om man själv ansvarar för infor -
mationssystemet finns även krav för att vidta lämpliga skyddsåtgärder specificerade i 3 
kap 4 §, inklusive fysiska åtgärder för att skydda uppgifterna (4 kap. 1 §) .
En statlig utredning sker i skrivande stund kring hur molntjänster får användas 
inom offentlig sektor. Denna ska publiceras hösten 2021. En stor fråga som hanteras är 
lagstiftningen kring tjänsteleverantörens ursprung. Detta med grund i den amerikan -
ska lagstiftningen CLOUD Act som trädde i kraft 2018 samt Schrems II-domen 2020 
(EU-domstolen mål C-311/18). Lagstiftningen CLOUD Act innebär att amerikanska 
myndigheter har rätt att begära ut data från molntjänster skrivna i USA i samband med 
brottsutredning eller liknande. Detta oavsett geografisk placering av servrar. Detta sätter 
sig över lagar som gäller europeisk datahantering, då företagen faller under amerikansk 
lagstiftning. Dock kan det innebära brott mot annan lagstiftning, så som OSL ifall data 
är sekretessbelagd (Kammarkollegiet, 2019). Detta faller då på tjänsteinköparen, som 
ansvarar för sekretessen. Schrems II-domen innebär att det Privacy Shield-avtal som 
upprättades mellan EU och USA ogiltigförklarades. Privacy Shield var en överenskom -
melse som möjliggjorde behandling av personuppgifter i USA utan att bryta EU-rättens 
etablerade skyddsnivå. Schrems II konstaterar att skyddsnivån inte uppfylls, bland annat 
baserat på CLOUD Act. Konsekvenserna av dessa förändringar är inte tydliggjorda än, 
och skapar stor osäkerhet kring hantering av data i servrar ägda av amerikanska företag.
I skrivande stund utreder Statens inköpscentral hur en upphandling kan se ut för 
att tillgodose lagkrav för myndigheter, och föreslår att ett ramavtal ska etableras när 
marknaden utvecklats något (Säkerhetspolisen, 2019). Denna kommer kunna hjälpa 
även andra verksamheter som har hand om känsliga data. 
Säkerhetsaspekter och risker
Säkerhet är det största hindret för införande av molntjänster (Kammarkollegiet, 2019). 
Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) har identifierat dricksvatten -
distribution och avloppshantering som samhällsviktiga tjänster (MSB, 2019b). Det är 
därmed av yttersta vikt att de digitala systemen ska kunna motstå haverier som påverkar 
dess funktion. Valet av exempelvis lagringsplats eller tjänsteleverantör måste därför ta 
detta i beaktning, och det kan gälla såväl säkerställd dataåtkomst som behörighetsaspek -
ter (diskuteras närmre under juridiska aspekter). Lagring av data påverkar inte pro -
cesserna om dessa är manuellt styrda, men skulle kunna vara viktiga för funktionalitet. 
Ett exempel är om AI används för styrning av system, och historiska data används för 
optimering av styrningsalgoritmer. Säkerhetspolisen har identifierat externa IT-system, 
så som upphandlade molntjänster som en risk, särskilt då olika kunders system och 
information hanteras i samma system, så störningar hos en kund kan påverka andra 
(Säkerhetspolisen, 2018).
En av de största diskussionerna kring molntjänster generellt är informationssäkerhet. 
Detta har också lyfts i EU:s molnstrategi (European Commission, 2012) som en viktig 
aspekt att utreda. Generellt finns fyra typer av säkerhetsrisker:
 ●Datarisker (bland annat stöld och intrång)
 ●Tekniska fel 
 ●IT-störningar på större skala
 ●Hanteringsfel
Den största risken med molnlagring är så kallade datarisker, där data blir åtkomliga 
för obehöriga. Detta kan även ske vid lokal lagring vid exempelvis inbrott, felhantering 
eller riktad hackning. För både moln- och lokal lagring finns risker med otillgänglig -
het eller i värsta fall försvinnande av data ifall det sker tekniska fel, skada av servrar, 
större IT-störningar eller liknande. Dessa rör dock inte säkerhet i samma utsträckning, 
Lagring av data för digitala applikationer 44
och diskuteras mer i avsnittet ovan kring leverantör, ansvar, ägande och kontroll . 
IT-störningar eller tekniska fel kan utgöra en säkerhetsrisk ifall exempelvis krypterings -
nycklar eller lösenord exponeras eller om data tillgängliggörs på ett okontrollerat sätt.
Informationsklassning ligger till grunden för allt säkerhetsarbete. Detta innebär att 
data som samlas in klassas utefter vilken konsekvens det kan få ifall data har bristande 
skydd gällande konfidentialitet, riktighet och tillgänglighet, och det ska ske för varje 
datatillgång som innehas. Det måste inte vara utifrån ett samhällssäkerhetsperspektiv, 
men kan även bottna i hur privat informationen i fråga är, alltså om den omfattas av 
lagstiftning så som GDPR och PUL. Informationsklassningen behövs oavsett typ av 
lagring, men beroende på vilken klass data har krävs olika skyddsåtgärder. Vägledning 
kring informationsklassning finns hos Säkerhetspolisen (Säkerhetspolisen, 2019). 
Som en säkerhetsåtgärd kan data krypteras eller lösenordskyddas. Kryptering inne -
bär att informationen översätts, och att en nyckel krävs för att återställa informationen. 
Detta gör att även om data läcker, hackas eller på andra sätt hamnar fel så kan informa -
tionen inte utläsas. Lösenord skyddar information genom att bara låta de som anger det 
korrekta lösenordet få tillgång till informationen. Det är dock viktigt att även nycklar 
och lösenord sparas på ett säkert ställe, och hanteras korrekt. 
Många antar att molnlagring är en större risk än egen hantering av data. Detta är 
mycket kopplat till den kontroll man har över data som lagras lokalt, och att en tredje part 
inte är inblandad. Dock är det viktigt att tänka på att denna säkerhet är totalt beroende av 
den kompetens som finns i organisationen, vem som ansvarar för datasäkerheten, hur de 
fysiska förutsättningarna ser ut och vilken molntjänst man jämför med. Större leverantörer 
av molntjänster har ofta specialkompetenser gällande säkerhet och datahantering, med 
tätare uppdateringar av hård- och mjukvara och mer rigorösa regler kring vem som har 
access till servrar och fysiska utrymmen. Om samma typ av kompetens, processer och 
fysiska accessrestriktioner inte finns hos företaget kan valet av en molntjänst potentiellt 
vara säkrare. Vid lokal lagring är ansvaret för korrekt hantering och planering för kris eller 
tekniska fel större. Tjänsteleverantörer har också stora incitament för att säkerställa säker -
heten och kan ofta investera mer i säkerheten än en enskild organisation då infrastrukturen 
erbjuds till flera kunder. Vid upphandling av molntjänst kan ofta säkerhetsåtgärder som 
backup-lagring, kryptering, säkerställning av krishanteringsprocesser och service-level 
agreements inkluderas för att skydda organisationen och säkerställa datasäkerhet (något 
som många leverantörer erbjuder ändå, och initiativ i EU pågår för att standardisera och 
säkerställa att det finns (European Commission, 2020a). Organisationen måste säkerställa 
att säkerhetsskyddet uppnår samma nivå som skulle ställts om man hanterade frågan 
inom organisationen, genom att upprätta korrekta säkerhetsavtal med tjänsteleverantören 
(Säkerhetspolisen, n.d.). Att säkerställa dataåtkomst av nödvändig information när det 
krävs regleras också i säkerhetsskyddslagen (se Avsnitt 4.2.1  – Juridiska aspekter). Även 
kartläggning av lagringsstrukturer kan krävas för att kunna jämföra dessa mellan uppdate -
ringar, så man vet hur data lagras och att säkerheten inte minskar över tid. Det begränsade 
utrymmet som ofta finns vid lokal lagring skapar också mer sårbarhet ifall denna hårdvara 
skulle gå sönder. Det är då större risk att data försvinner, om det inte finns back-up. Desto 
mer data som hanteras, desto mer måste investeras för att hantera denna risk. 
En risk med molnlagring som inte är en konkret säkerhetsrisk är förändringar i leve -
rantörsförhållanden. Vikten av att ha koll på hur tjänsteleverantören använder sig av 
underleverantörer, samt hur avtal gentemot olika parter ser ut, diskuteras även under 
delen “Leverantör, ansvar, ägande och kontroll” ovan. Ifall en tjänsteleverantör byts ut 
eller går i konkurs ska inte påverka inköparens användande, även om detta är en risk. 
Tekniska aspekter
För att kunna göra analys på data krävs delning av denna data, och inte bara lagring. 
Detta kan skapas med någon typ av IoT-plattform, men det kan även vara så att en person 
får inlogg till databasen. Det senare påverkar dock skalbarheten av lösningen. Om det 
är flera aktörer som vill ha tillgång till data måste det finnas en modulär uppbyggnad 
Lagring av data för digitala applikationer 45
av lagring, delning och analys. Om de olika modulerna inte utvecklas parallellt kan det 
skapa problem. 
Alla olika moduler (lagring, IoT-plattform och analyser) kan vara interna eller 
externa. Alla kräver dock mycket arbete för att säkerställa säkerhet, funktionalitet, och 
support. Desto mer som är internt desto mer arbete och resurser måste läggas på dem, 
och det är även ovanligt om lika mycket resurser kan läggas som hos en extern leverantör 
som endast fokuserar på dessa kompetenser. Att separera moduler hos olika leverantö -
rer eller internt gör att det är fler gränssnitt och överlämningar som ska ske, vilket kan 
skapa problem. Dock kan det också vara problematiskt att bli för leverantörsberoende 
ifall det visar sig att vissa krav inte uppfylls eller om man måste byta leverantör av andra 
anledningar.
Leverantörer av molntjänster har ett system som är anpassat för snabb hantering av 
mycket data. Detta genom att ha fler servrar, utrymme för lagring och bättre delnings -
kapacitet. Detta kan göra att lokala system upplevs som långsammare och sämre. 
Kostnadsaspekter
Molntjänstanvändning är kopplat till vissa rullande kostnader i form av tillgång till tjäns -
ten (prenumeration/abonnemang). Det kan även behövas en investering i att göra en 
stark upphandling och val av tjänst. Att lagra i lokala servrar kan verka som ett billigare 
alternativ men det är viktigt att komma ihåg att det krävs både hårdvara, utrymme för 
denna, kompetens, kontinuerligt säkerhetsarbete, samt ajourhållning av system, hård- 
och mjukvara, samt support för medarbetare. Mängderna data påverkar baskostnaden för 
lokal lagring då servrar kräver mycket energi, som även denna räknas in som en kostnad. 
Det ska även tas höjd för extra kostnader vid driftstörning, tekniska fel eller krissituatio -
ner, och det är svårt att förutse vad de kan landa på beroende på omfattning av problem. 
Systemuppdateringar och utvecklingar blir också mer kostsamma och tar även längre tid 
att implementera vid lokal lagring. Det krävs också mindre förarbete för att säkerställa 
att systemets standarder och krav uppfylls vid användande av en extern tjänst.
Vid molntjänstinköp betalar man för den kapacitet som används. Detta betyder att 
en organisation både kan skala upp och ner datainsamling, utan att ha gjort en “dålig 
investering” i form av hårdvara som inte längre används. Detta kan vara en viktig aspekt 
att ha i åtanke för en organisation som är osäker på hur behoven för datainsamling 
kommer se ut i framtiden. 
Exempel på verksamheter som valt molnlagring där kostnadsbesparingar varit ett 
argument är Botkyrka kommun och Finlands stadsförvaltningar och offentliga aktörer 
(Statens servicecenter, 2016; Teknik- och fastighetsnämnden, 2020).
Standarder och interoperabilitet
En bakgrund kring standarder och interoperabilitet finns i avsnittet Modulära system 
är strategiskt smarta (ovan). Det är lättare att skapa flexibla system vid användning av 
molnlagring även om det går att ha externa tjänster kopplade till lokala system också. 
Det är dock lätt att systemet blir för specifikt och oflexibelt vid utformning av egna sys -
tem, vilket kan skapa problem vid förändrade behov. Magnituden av lagringsutrymme 
kommer också ständigt behöva uppdateras och den utvecklingen måste tas i beaktning 
från början. 
EU:s Cyber Security Act (komplement till NIS-direktivet och GDPR) verkar också 
för att förenkla val av tjänster och leverantörer genom att låta dem ENISA-certifiera sig 
eller sina produkter. Detta innebär att de uppfyller vissa standarder, krav och processer.
4.2.2 Generell kommentar om nuläget
Som diskuterat ovan är nuläget kring användande av molnlösningar komplext. Detta 
främst på grund av snabb utveckling, rättslig osäkerhet, växande hotbilder och ökade 
eller förändrade risker. Flera myndigheter har slutat använda tjänster som är ägda av 
Lagring av data för digitala applikationer 46
Microsoft (så som Office365) då säkerheten inte kan säkerställas (Skatteverket, 2021). 
Adda Inköpscentral, tidigare SKL Kommentus Inköpscentral, har också valt att inte 
upphandla ett nytt volymavtal med Microsoft (Adda, 2021)
EU arbetar med att öka lagstiftade krav på cybersäkerhet i förslaget på NIS 2, samt 
i etablering av gemensamma standarder och liknande. Efterfrågan för en marknad av 
tjänster och plattformar där en hög säkerhetsnivå säkerställts har lyfts, såväl nationellt 
som gemensamt för EU. Detta skulle öppna upp för företag att använda molnlösningar 
samt även kunna öka den generella säkerheten hos organisationer som inte har kapacitet 
att själva säkerställa säkerhet vid egen hantering. I och med ökat fokus på cybersäkerhet 
och efterfrågan på säkra molntjänster i en uppkopplad värld kommer förhoppningsvis 
tydligare riktlinjer komma, och därmed kan lösningar tas fram.
4.3 Sammanfattning – insamling, lagring och delning av data
Att organisationen ser över sina behov och förutsättningar för insamling, lagring och 
delning av data generellt är en nödvändighet. Organisationen måste ha en tydlig syste -
möversikt, protokoll för datahantering och göra strategiska beslut för att kunna hantera 
data i framtiden. Modulära och flexibla system är att föredra för att inte skapa inlåsning 
och även för att tillåta för förändrade behov och krav. I upphandlingar av såväl hårdvara 
som andra tjänster måste frågorna kring delningskrav, dataägandeskap, med mera, tas 
i beaktning. Det kan vara så att det krävs en gemensam efterfrågan från organisationer 
kring flexibilitet från leverantörer för att utforma marknaden efter de behov som finns. 
Risker med molnlagring beror helt på valet av molntjänst samt vad organisationen 
upphandlat. Olika typer av data kräver olika högt skydd. Det är möjligt att separera 
data och lagra på olika sätt även om detta kan medföra vissa svårheter i att exempelvis 
veta var data finns. I tider med snabb digital utveckling kan investeringar i lokal lagring 
vara ostrategiskt, då det ofta resulterar i vissa inlåsningseffekter och seghet i utveck -
ling. Ofta är flera olika molntjänster beroende av varandra, och att blanda interna och 
externa lösningar kan leda till stora kostnader då flera system måste vara kompatibla 
och organisationen får kostnader kopplade till alla typer av lösningar. Husering av egna 
molntjänster kan vara ett alternativ, men det är kopplat till stora kostnader och krav på 
organisationen (tekniska, organisatoriska, kompetensmässiga). 
Lagstiftningen kring molnlagring är idag otydlig och osäker. Det förväntas dock 
tydligare riktning kring detta, och det diskuteras även om upphandling av en offentlig 
molntjänsteleverantör för offentliga organisationer i Sverige för att kunna säkerställa 
att data behandlas rätt och enligt kravställda standarder. Oavsett val av lagringstjänst 
finns krav kring säkerhetsklassning av informationen, och säkerställande av säkerhet 
i systemen de hanteras. För extern hantering (av tjänsteleverantör) krävs då avtal som 
reglerar detta, medan vid man vid intern hantering måste identifiera och upprätthålla 
nödvändiga skyddsåtgärder kontinuerligt.
Det viktigaste är att organisationen funderat över denna fråga: Vilka behov finns inom 
organisationen idag gällande datainsamling och delning, och hur förutspår ni detta kom -
mer förändras? Beroende på komplexiteten av insamlingen och delning, olika datakällor 
och säkerhetsbehov för dessa, kommer behov kring system och organisation se olika 
ut. Det är dock inte bara dagens behov som ska uppfyllas, utan även kommande behov. 
Lagring av data för digitala applikationer 47
Försäkringskassan sammanfattar nyttjandet av publika molntjänster i privat regi på 
följande sätt (Föräkringskassan, 2019):  
De publika molntjänster som marknaden erbjuder medför enligt vår mening många fördelar. 
Övergången till sådana molntjänster har i många fall lett till ökad verksamhetsnytta, ökad 
teknisk säkerhet och tillgänglighet till rimliga kostnader. Det är därför önskvärt och ofta 
nödvändigt att myndigheterna kan använda tekniken som sådan och dra nytta av innova -
tionsförmågan i den privata sektorn. De positiva effekterna får emellertid inte innebära att 
svenska myndigheter använder publika molntjänster utan att först bedöma konsekvenserna 
ur ett samhällsperspektiv och för individers personliga integritet.
Översiktlig checklista för att påbörja utvärderingen kring vad som är rätt lagrings-
metod för er organisation
Krav på system och organisation, oavsett lagringsmetod
 ●Integrerade system för insamling, lagring och analys.
 ●Separation av information och data beroende på säkerhet .
 ●Tydliga och dokumenterade dataprotokoll, informationsägare, dataägare, risk-
analyser och informations- samt säkerhetsklassningar. Ska finnas för alla insamlade 
data. 
 ●Tydlig dokumentation om till vilka data delas, och licenser/överenskommelser för 
detta. 
 ●Kryptering
Använd ett vedertaget verktyg för stöd i informationsklassning som exempelvis SKR:s 
KLASSA (SKR, 2021a).
Krav vid molnlagring
Några viktiga aspekter som skiljer sig från krav vid lokal lagring är:
 ●Säkerhetsavtal enligt informationsklassning.
 ●Service-level-agreement.
 ●Tillgång till dokumentation av system, protokoll och åtkomst. 
 ●Tillgång till dokumentation av leverantörsförhållanden, och riskhanteringsplan om 
leverantörsförhållanden förändras.
Följ rekommendationer från MSB (MSB, 2018b, 2019a) och SKR (SKR, 2021b). 
Vägledning för upphandling och standarder finns även på informationssäkerhet.se. SIS 
har också material och standarder att tillgå, så som:
 ●ISO/IEC 27040:2015, IDT Information technology - Security techniques - Storage 
security 
 ●ISO/IEC 17789:2014 Information technology — Cloud computing — Reference 
architecture
Använd även KLASSA för stöd i upphandling. 
Lagring av data för digitala applikationer 48
Krav vid lokal lagring
 ●Dokumentation av fysiska säkerhetsåtgärder .
 ●Regelbunden uppdatering och ajourhållning av hård- och mjukvara.
 ●Kompetens för risk- och krishantering för cyberattacker. 
Fördelar Nackdelar
Molnlagring • Mindre ansvar och kostnad för drift och säkerhet
• Mer flexibilitet för systembyte och integration av 
andra tjänster
• Bättre verksamhets- och kostnadseffektivitet
• Skalbarhet (upp och ner)
• I linje med IT-politiska mål• Risk för läckage av data. 
• Internationell lagstiftning är komplicerad
 -Det man är rädd för är att information blir 
begärd ut
• Krävs starka avtal för att uppnå fördelar och und -
vika nackdelar
• Nätverkskrav
Egna servrar • Kan vara billigt
• Hög kontroll
• Data finns tillgängligt oavsett nätverksaccess• Besvärligt att hantera säkerhet
 -Mycket kontinuerligt arbete
 -Krav på hög och specifik kompetens
 -Dyrt med uppdateringar/åtgärder för endast en 
organisation
• Ständig uppgradering i och med utveckling och 
ökad datainsamling
• Dålig skalbarhet
• Inlåsning i egna system
• Större sårbarhet på grund av den mänskliga fak -
torn och mindre kompetenser tillgängliga
• Kan bli mycket dyrt i och med krävande förarbete 
kring arkitektur, modeller och strukturer, standar -
der, krav, behov, risker, säkerhet, m.m.
• Fysiska/geografiska restriktioner av verksamheten.
4.3.1 Möjliga åtgärder och lösningar för ett uppkopplat VA-system
 ●Kryptering av data med högre säkerhetsklass, där krypteringsnyckeln hanteras sepa -
rat från molntjänsten.
 ●Användning av svenskt servercenter möjliggör molnlagring i större grad då interna -
tionell lagstiftning inte komplicerar.
 -Gynnar också Sveriges konkurrenskraft med utländska it-företag
 -Enklare att säkerställa att de följer PUL, SUA, OSL etc. 
 -Exempelvis RISE ICE ( https://www.ri.se/sv/ice-datacenter ) eller Interxion 
(https://interxion.com/se ).
 ●Hybridmolntjänster 
 -Separera data baserat på klassning.
 ●Allt måste inte ske samtidigt. Skapa en strategi eller roadmap för hur övergången bör 
ske. Byt de delar där behovet är störst först. 
 -Ska någon IT-tjänst/del bytas ut inom en snar framtid? Kan denna virtualiseras? 
Kan andra utbyten synkas? 
 ●Titta på andra verksamheter som gjort förändringar eller kommit längre i dessa 
frågor. Förutsättningarna för el-bolag är delvis lika som för VA-bolag, och kan bidra 
med viktiga insikter kring organisation, kostnadseffekter och juridiska aspekter.
 ●Workshop med VA-bolag och konsult som går igenom infoklassningsverktyg .
 ●Gemensam kartläggning av behov och specifika krav.
 ●Gemensam efterfrågan på flexibilitet från tjänsteleverantörer och hårdvaruleveran -
törer,  samt formulering av gemensamma datadelningskrav. 
 ●Gemensam workshop kring upphandling av molntjänster.
 ●Branschgemensam analys och kartläggning av tjänster och utformningar, snarare 
än att alla VA-bolag gör egna analyser.T abell 4.1
Jämförelse av för- och nack -
delar för molnlagring och 
lagring på egna servrar.
Lagring av data för digitala applikationer 49
 ●Federerade data, system och lösningar kan utformas. 
 ●Branschen efterfrågar att  VA-bolag inkluderas i framtida statliga molntjänster .
4.4 Vidare läsning
 ●Informationssäkerhet och outsourcing - SKR
 ●Samordning och omlokalisering av myndighetsfunktioner - delrapport juni 2016
 ●Säker och kostnadseffektiv it-drift – rättsliga förutsättningar för utkontraktering 
(SOU 2021:1) (regeringen.se)
 ●Mät din informationssäkerhet - Gap-analys
 ●Vitbok (forsakringskassan.se)
 ●Molntjänster, offentlighet och sekretess i offentlig sektor (Cirio).
Lagring av data för digitala applikationer Digitalisering av den svenska VA-branschen50
5 Cybersäkerhet för samhälls -
kritisk infrastruktur – fallet VA
Vad är cybersäkerhet?
Begreppet cybersäkerhet används flitigt i samband med digitalisering. Den exakta inne -
börden kan dock vara något oklart för de flesta. Ordet “cybersäkerhet” finns inte i Svenska 
Akademins ordlista som däremot innehåller ord som cyberrymd (“en sorts datorsimulerad 
verklighet”) och cyberpunk (“science fiction med visioner om informationsteknologins 
utveckling”).
Cybersäkerhet är en direkt översättning från engelska ”cyber security”  som helt enkelt bety -
der digital säkerhet d.v.s. metoder för att skydda digitala tillgångar och enheter (till exempel 
kryptering och behörighetskontroll). Cybersäkerhet är en del av informationssäkerhet, som 
även innefattar säkerhet för icke-digitala tillgångar som till exempel fysiska dokument.
Notera att cybersäkerhet normalt inte täcker alla typer av digitala problem, dock kan många 
normala IT-problem utnyttjas av en (fiktiv) attackerare och faller därför även under cybersä -
kerhet. Till exempel, om någon raderar en viktig fil av misstag anses det vara ett IT problem 
men om en utomstående lyckas förmå en anställd att radera samma fil ser man det som en 
cybersäkerhets incident.
Medan digitalisering ofta kan förenkla och effektivisera industriella system, så kan upp -
koppling och sammankoppling även öka risken för obehörig åtkomst och skapa nya 
sårbarheter. Detta uppmärksammas av German Water Partnership (2015) som något 
som kan hindra och fördröja digitalisering medan Sarni  et al.  (2019) efterfrågar nya 
tekniker, standarder och processer för att kunna möta cybersäkerhetshoten. Här nämns 
skydd av data som den viktiga komponenten, men en färsk internationell granskning 
av incidenter i VA-branschen visar att i endast ett fall av 15 var företagets data målet 
för attacken (Hassanzadeh  et al. , 2020). Franke (2020) visar i en ny studie att medan 
dataläckage anses vara ett problem så rankas incidenter som leder till driftstopp betydligt 
allvarligare av de svenska företagen, se Figur 5.1 . 
Driftavbrott
Dataläckage där en angripare
får tillgång till data
Dataläckage där data blir publik
Vet ej
Annan konsekvens
0%
10%
20%
30%
40%
50%
60%
Vilken typ av konsekvens av en cyberincident
vore absolut allvarligast för ditt företag?
Figur 5.1
Hotuppfattning hos svenska 
företag och myndigheter 
(Franke, 2020). 51
Exempel på cyberattacker mot vattenförsörjningssystem
En aktuell händelse som uppmärksammades även i svenska medier var attacken mot en 
vattenförsörjningsanläggning i Oldsmars, Florida. I februari 2021 lyckades en ännu okänd 
aktör bryta sig in i de datorsystem som styr stadens vattenverk. Attackeraren ökade därefter 
tillförseln av natriumhydroxid från 100 ppm till över 10 000 ppm.
Höga halter av natriumhydroxid i dricksvatten är giftiga och kan leda till allvarliga permanenta 
skador hos människor (t.ex. blindhet). Ändringen uppmärksammades dock av en operatör 
som kunde återställa processen och kontakta berörda myndigheter. Men vad hade kunnat 
hända om vattenverket var helt automatiserat utan någon manuell översyn?
5.1 Regelverk och processer
Att regelverk inte är uppdaterade för att täcka digitalisering och cybersäkerhet är ett 
stort problem. Livsmedelsverkets föreskrifter (“Lås och Bom”) (LIVSFS 2008:13, 2008) 
och branschens egna riktlinjer (Svenskt Vatten, 2011) tar endast upp fysisk säkerhet. 
Problemet är att uppkopplade enheter har en logisk placering som ofta är viktigare än 
dess fysiska position. En kritisk enhet kan vara inlåst i ett säkert rum men nås av hela 
världen via en oskyddad internetanslutning.
Den uppdaterade säkerhetsskyddslagen (SFS 2018:585, 2018) uppmärksammar beho -
vet av informationssäkerhet medan lagen om informationssäkerhet för samhällsviktiga 
och digitala tjänster (SFS 2018:1174, 2018) beskriver leverantörers skyldigheter. Bland 
annat kräver lagen att leverantörer av samhällsviktiga tjänster ska
1. Bedriva ett systematiskt och riskbaserat informationssäkerhetsarbete
2. Göra en riskanalys som ska ligga till grund för val av säkerhetsåtgärder
3. Vidta ändamålsenliga och proportionella tekniska och organisatoriska åtgärder
4. Vidta lämpliga åtgärder för att förebygga och minimera verkningar av incidenter
Organisationer kan ha svårt att avgöra vad som anses vara lämpligt och proportioner -
ligt. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) har därför publicerat flera 
dokument med rekommendationer och riktlinjer (MSB, 2009, 2014, 2018a). Svenska 
organisationer bör också kunna utnyttja rekommendationer framtagna i andra länder, 
till exempel den europeiska cybersäkerhetsorganisationen ENISA (ENISA, 2016), ame -
rikanska NIST (NIST, 2018) och tyska BBK och BSI (BBK, 2008; BSI, 2014).
5.2 Säkerhet som en process
Cybersäkerhet är en återkommande process som aldrig avslutas och inte ett tids -
bestämt projekt som avslutas med, till exempel, inköp och installation av ett antal 
säkerhetsprodukter.
Något förenklat kan en organisations säkerhetsarbete ses som en iterativ process i 
flera steg som innefattar bland annat en inledande analys, implementation och åter -
koppling. Se till exempel PDCA-modellen i Figur 5.2  (MSB, 2018a).
Cybersäkerhet för samhälls kritisk infrastruktur – fallet VA 52
Cybersäkerhetprocessen är något som bör involvera alla i organisationen. Tyvärr är det 
ofta först under implementationen som de flesta medarbetare kommer i kontakt med 
cybersäkerhet, till exempel vid utrullning av en ny IT-policy. Detta kan leda till flera 
problem:
1. Åtgärder kan sakna förankring i organisationen och därför ignoreras.
2. Medarbetare kan besitta viktig information som inte fångas upp vid 
säkerhetsanalysen.
3. Viktig återkoppling uteblir då medarbetare inte inser betydelsen av vissa 
händelser.
Det är därför önskvärt att involvera så många som möjligt i säkerhetsprocessen. Men 
hur involverar man medarbetare i något de saknar erfarenhet av och kanske uppfattar 
som något ointressant? En möjlig lösning är att involvera medarbetarna redan under 
första steget i säkerhetsprocessen. Även när medarbetare saknar rätt kompetens för att 
utföra hot- och sårbarhetsanalyser kan de ofta utgå från sina egna arbetsuppgifter och 
bidra med värdefull information om verksamheten. 
Exempel på aktiviteter som alla kan ta del av
Vi lät projektdeltagarna med utgång från egna arbeten förslå hypotetiska attack-vektorer för 
följande attackscenarion (baserade på verkliga incidenter):
Sabotage i reningsverk leder till miljökatastrof
Manipulering av faktureringssystemet 
Någon tar över kritiska system och kräver lösensumma
Experimentet resulterade i ett antal s.k. attack-träd som mycket väl täckte de verkliga fall 
som studerades senare i projektet. De identifierade attack-vektorerna kunde användas 
senare för att motivera olika säkerhetsåtgärder. Vi tror en den tydliga kopplingen mellan hot 
och åtgärd kan även öka medarbetarnas engagemang i processen.
5.3 Isolering och separation
Digitalisering innebär ofta att nya enheter introduceras i företagets nätverk, både för att 
ersätta gamla manuella system eller för att implementera helt nya funktioner. Många 
gånger placeras kritiska komponenter i ett befintligt nätverk avsett för annan verk -
samhet. Enligt en svensk studie från 2010 är många organisationers kontorssystem 
fysiskt sammankopplade med kritiska styrsystem och man saknar teknisk kompetens 
och processer för att kartlägga och åtgärda dessa risker (Johansson, 2010). Hassanzadeh  
et al.  (2020) påpekar att detta ökar risken att enklare IT-incidenter leder till allvarliga Figur 5.2
PDCA-modellen (Plan-Do-
Check-Act) är exempel på en 
iterativ säkerhetsprocess.
(Bild från MSB, 2018a)
Cybersäkerhet för samhälls kritisk infrastruktur – fallet VA 53
driftstörningar. I ett fall från 2019 slogs flera viktiga system ut på en VA-anläggning 
när en dator tillhörande en av kommunens poliser blev infekterad med ransomware.
För varje ny enhet som introduceras i ett nät måste man uppmärksamma två risker:
1. Enheten kan användas som ingångsport till företagets nätverk
2. En attackerare som redan har tillgång till företagets intranät kan nå och 
manipulera enheten för att åstadkomma mer skada.
För att minimera problemet bör man därför dela organisationens nätverk i mindre 
delar där kommunikation mellan dessa undernätverk är förbjuden eller sker genom en 
begränsad och kontrollerad kanal. 
5.3.1 Partitionering i industriella nätverk
Flera modeller för partitionering av nätverk i industriella verksamheter existerar idag. 
Ett exempel är den föråldrade men fortfarande populära Purdue modellen (som egent -
ligen heter PERA) av Williams (1994), Figur 5.3 . I denna modell delas organisationen 
i fem nivåer Figur 5.3 . Kommunikation kan endast ske mellan två angränsande nivåer. 
Det är också vanligt att separera dessa ytterligare efter fysisk placering, t.ex. om orga -
nisationen har kontor i flera städer.
Efterföljande ANSI/ISA-95 och ISA99 (ISA-62443) tar även upp säkerhet och föreslår 
olika tekniska lösningar. NIST 800-82-r2 utforskar olika tjänster och nätverksprotokoll 
och ger exempel på olika lösningar med brandväggar, DMZ, med mera.
PERA och liknande modeller har en enkel struktur och är lätta att förstå, men det 
strikt hierarkiska informationsflödet kanske inte alltid lämpar sig för moderna industri -
ella system, med till exempel IoT, AR och andra komponenter som måste kommunicera 
över partitionsgränserna och/eller är direkt nåbara över internet ( Figur 5.4 ).Figur 5.3 
Purdue Enterprise 
Reference Architecture 
(PERA).
Cybersäkerhet för samhälls kritisk infrastruktur – fallet VA 54
5.3.2 Brandväggar, datadioder och dataslussar
En organisations nätverk kan ses som en sammanslagning av flera mindre nätverk som 
måste hållas helt eller delvis isolerade från internet och från varandra. Många företag 
använder olika typer av brandväggar för att åstadkomma detta. Kritiska komponenter 
kan även placeras i helt isolerade nätverk (så kallade “air gap”).
En datadiod är en relativ ny typ av nätverksutrusning för partitionering av komplexa 
nätverk. I sin enklaste form tillåter en datadiod överföring av information i endast en 
riktning, se Figur 5.5 .
Enklare datadioder lämpar sig bäst nätverksprotokoll med blind kommunikation, t.ex. 
överföring av loggar eller mätdata. Den mer komplexa datadioden klarar av komplexa 
protokoll (t.ex. epost) som kräver dubbelriktad kommunikation (t.ex. för handskak -
ning och synkronisering). Dessa går under benämningen “datasluss” (eng. “Information 
Gateway”). 
Jämfört med traditionella brandväggar kan datadioder och dataslussar vara enklare 
att konfigurera och underhålla, vilket brukar leda till bättre säkerhet. Notera att s.k. 
IoT-hubbar och liknande nätverksutrustning är en form av dataslussar.Figur 5.4
PERA-modellen är 
svårare att tillämpa när 
vertikal kommunikation 
förekommer, något som är 
vanligt i Industri 4.0.
Figur 5.5
Datadioder kan användas för 
säker enkelriktad överföring 
av information (bild från 
Advenica).
Cybersäkerhet för samhälls kritisk infrastruktur – fallet VA Digitalisering av den svenska VA-branschen55
Referenser
Adda (2021). Adda Inköpscentral tackar nej till nytt volymavtal med Microsoft. 
https://www.adda.se/aktuellt/adda-inkopscentral-tackar-nej-till-nytt-volymav -
tal-med-microsoft/  (accessed 24 juni 2021).
Andersson S. L., Åmand L., Samuelsson O. and Nilsson S. (2019). Instrumentera rätt 
på avloppsreningsverk. Report 2019-14, Svenskt Vatten AB, Stockholm, Sverige.
Arbetsförmedlingen (n.d.). Yrken och yrkesområden. https://arbetsformedlingen.se/
for-arbetssokande/yrken-och-framtid/hitta-yrken/  (accessed 6 maj 2021).
BBK (2008). Protection of critical infrastructures – Baseline protection concept 
recommendation for companies, German Federal Ministry of the Interior, Berlin, 
Germany.
Bossen H. and Ingemansson J. (2016). Digitalisering av svensk industri – 
Kartläggning av svenska styrkor och utmaningar, Roland Berger AB, Stockholm, 
Sverige.
BSI (2014). ICS security compendium test recommendations and requirements for 
product suppliers of components. Report Version: 19.11.2014, German Federal Office 
for Information Security (BSI), Bonn, Germany.
Cirio (2020). Molntjänster, offentlighet och sekretess i offentlig sektor, Cirio 
Advokatbyrå AB, Stockholm, Sverige.
ENISA (2016). Communication network dependencies for ICS/SCADA systems. 
Report TP-06-16-344-EN-N, The European Union Agency for Network and 
Information Security (ENISA), Heraklion, Greece.
eSam (2018). Rättsligt uttalande om röjande och molntjänster. Dnr/ref: VER 
2018:57. e-samverkansprogrammet, Stockholm, Sverige.
eSam (2019). Kompletterande information om molntjänster. e-samverkansprogram -
met, Stockholm, Sverige.
ETSI (2019). Context information management (CIM); NGSI-LD API, Reference: 
DGS/CIM-009-NGSI-LD-API. ETSI, Sophia Antipolis, Frankrike.
European Commission (2012). Unleashing the potential of cloud computing in 
Europe. European Commission, Bryssel, Belgien.
European Commission (2020a). The European cloud initiative. https://ec.europa.eu/
digital-single-market/en/european-cloud-initiative  (accessed 19 maj 2021).
European Commission (2020b). Factsheet: Revised directive on security of network 
and information systems (NIS2). European Union, Brussels, Belgium.
European Commission (2021). Rolling plan for ICT standardization. Rolling plan 
2021; Smart cities and communities. https://joinup.ec.europa.eu/collection/rol -
ling-plan-ict-standardisation/smart-cities-and-communities  (accessed 18 maj 2021).
FIWARE (n.d.). Smart data models. https://github.com/smart-data-models  (acces -
sed 18 maj 2021).
Föräkringskassan (2019). Vitbok – Molntjänster i samhällsbärande verksamhet – 
Risker, lämplighet och vägen framåt. Report Dnr. 013428-2019, Försäkringskassan, 
Stockholm, Sverige.
Franke U. (2020). Cybersäkerhet för en uppkopplad ekonomi. Report ISBN: 978-91-
89301-12-2, Entreprenörskapsforum, Örebro, Sverige.
German Water Partnership (2015). Water 4.0, German Water Partnership e. V., 
Berlin, Tyskland. 56
Grievson O. (2020). Digital water – The role of instrumentation in digital transforma -
tion, International Water Association, London, UK.
Hansson M. (2021). Tesla visar att det går att bygga fabrik snabbare och effektivare. 
https://sverigesradio.se/artikel/tesla-visar-att-det-gar-att-bygga-fabrik-snabbare-
och-effektivare  (accessed 23 juni 2021).
Hassanzadeh A., Rasekh A., Galelli S., Aghashahi M., Taormina R., Ostfeld A. and 
Banks M. K. (2020). A review of cybersecurity incidents in the water sector. Journal of 
Environmental Engineering 146(5).
Integritetskommittén (2016). Hur står det till med den personliga integriteten? (SOU 
2016:41). Justitiedepartementet, Stockholm, Sverige.
Investigatory Powers Act (2016). Investigatory Powers Act 2016 c.25. 
Johansson E. (2010). Kartläggning av SCADA-säkerhet inom svensk dricksvattenför -
sörjning. Report MSB311, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap och Svenskt 
Vatten, Stockholm, Sverige.
Juhlin M. (2018). Faktisk innovation i bygg- och anläggningsbranschen – 
Slutrapport, Policy Impact AB, Stockholm, Sverige.
Justitiedepartementet (2019). Offentlighetsprincipen och sekretess – Kortfattat om 
lagstiftningen. Regeringskansliet, Stockholm, Sverige.
Kammarkollegiet (2019). Förstudierapport webbaserat kontorsstöd. Report Dnr. 
23.2-6283-18, Kammarkollegiet, Stockholm, Sverige.
Kapelan Z., Weisbord E. and Babovic V. (2020). Digital water – Artificial intelligence 
solutions for the water sector, International Water Association, London, UK.
LIVSFS 2008:13 (2008). Livsmedelsverkets föreskrifter om åtgärder mot sabotage 
och annan skadegörelse riktad mot dricksvattenanläggningar. Livsmedelsverket, 
https://www.livsmedelsverket.se/om-oss/lagstiftning1/gallande-lagstiftning/
livsfs-200813?AspxAutoDetectCookieSupport=1 .
Macias F. and Thomas G. (2011). Cloud computing concerns in the public sector – 
How government, education, and healthcare organizations are assessing and overco -
ming barriers to cloud deployments. Cisco Systems, Inc., San Jose, CA, USA.
Malm A., Mårtensson H. and Persson K. (2019). Framtidens smarta VA-ledningsnät – 
lägesrapport. Report Nr 2019-7, Svenskt Vatten, Bromma, Sverige.
McMahan B. and Ramage D. (2017). Federated learning: Collaborative machine 
learning without centralized training data. https://ai.googleblog.com/2017/04/fede -
rated-learning-collaborative.html  (accessed 18 maj 2021).
Mildebrath H. (2021). EU-UK private-sector data flows after Brexit: Settling on 
adequacy. Report PE 690.536, European Parliamentary Research Service (EPRS), 
European Union, Brussels, Belgium.
MSB (2009). Vägledning till ökad säkerhet i industriella kontrollsystem, 
Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB), Karlstad, Sverige.
MSB (2014). Vä gledning till ökad säkerhet i industriella informations- och styr -
system. Report MSB718, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB), 
MSB (2018a). Systematiskt arbete med skydd av samhällsviktig verksamhet – Stöd 
för arbete med riskhantering, kontinuitetshantering och att hantera händelser. 
Report MSB932, Stockholm, Sverige.
MSB (2018b). Upphandla informationssäkert – en vägledning. Report MSB1177, 
MSB (2019a). Molntjänster inom ICS. Report MSB1339, Myndigheten för samhälls -
skydd och beredskap (MSB), Karlstad, Sverige.
Referenser 57
MSB (2019b). Vägledning för identifiering av samhällsviktig verksamhet. Report 
MSB1408, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB), Karlstad, Sverige.
Nationalencyklopedin (n.d.). big data. Nationalencyklopedin, http://www.ne.se/upp -
slagsverk/encyklopedi/l ång/big-data [hämtad 2021-05-05] .
NIST (2018). Framework for improving critical infrastructure cybersecurity, National 
Institute of Standards and Technology (NIST), Gaithersburg, MD, USA.
Norström A. (2019). Räcker högskole- och civilingenjörerna även till VA i framtiden? 
Vattenstämman 2019, Svenskt Vatten AB, Örebro, Sverige.
Oxford English Dictionary (n.d.). artificial intelligence. Oxford English Dictionary, 
https://www.lexico.com/definition/artificial_intelligence  [hämtad 2021-05-05].
Regeringskansliet (2021). Mål för IT-politik. http://www.regeringen.se/regering -
ens-politik/it-politik/mal-for-it-politik/  (accessed 19 maj 2021).
Säkerhetspolisen (2018). Säkerhetspolisens årsbok 2017, Säkerhetspolisen, 
Säkerhetspolisen (n.d.). Säkerhetsskydd vid upphandlingar och affärsavtal. https://
www.sakerhetspolisen.se/sakerhetsskydd/sakerhetsskydd-vid-upphandling -
ar-och-affarsavtal.html  (accessed 19 maj 2021).
Säkerhetspolisen (2019). Vägledning i säkerhetsskydd – Informationssäkerhet, 
Säkerhetspolisen, Stockholm, Sverige.
Sarni W., White C., Webb R., Cross K. and Glotzbach R. (2019). Digital water – 
Industry leaders chart the transformation journey, International Water Association, 
London, UK.
Schema.org (n.d.). https://schema.org/docs/about.html  (accessed 18 maj 2021).
SFS 2010:566 (2010). Lag (2010:566) om vidareutnyttjande av handlingar 
från den offentliga förvaltningen. Svensk författningssamling, https://www.
riks- dagen.se/sv/dokument-lagar/dokument/svensk-forfattningssamling/ 
lag-2010566-om-vidareutnyttjande-av-handlingar_sfs-2010-566 . 
SFS 2018:585 (2018). Säkerhetsskyddslag. Svensk författningssamling, https://
www.riksdagen.se/sv/dokument-lagar/dokument/svensk-forfattningssamling/
sakerhetsskyddslag-2018585_sfs-2018-585 .
SFS 2018:1174 (2018). Lag om informationssäkerhet för samhällsvik -
tiga och digitala tjänster. Svensk författningssamling, https://www.riks -
dagen.se/sv/dokument-lagar/dokument/svensk-forfattningssamling/
lag-20181174-om-informationssakerhet-for_sfs-2018-1174 .
Skatteverket (2021). Promemoria om ersättning av Skype i Skatteverkets och 
Kronofogdens verksamhet. Dnr: 8-958696. Skatteverket, Solna, Sverige.
SKR (2021a). KLASSA, informationsklassning. https://skr.se/naringslivarbetedigita -
lisering/digitalisering/arkitektursakerhet/informationssakerhet/klassainformations -
klassning.7558.html  (accessed 19 maj 2021).
SKR (2021b). Vägledningar, molntjänster. https://skr.se/naringslivarbetedigita -
lisering/digitalisering/arkitektursakerhet/molntjanster/vagledningarmolntjans -
ter.29885.html  (accessed 19 maj 2021).
Statens servicecenter (2016). Samordning och omlokalisering av myndighetsfunk -
tioner – Delrapport juni 2016. Report Dnr. 10052-2016/1121, Statens Servicecenter, 
Gävle, Sverige.
Statens servicecenter (2017). En gemensam statlig molntjänst för myndigheternas 
it-drift – Delrapport i regeringsuppdrag om samordning och omlokalisering av 
myndighetsfunktioner. Report R:001 / Dnr. 10052-2016/1121, Statens servicecenter, 
Referenser 58
Svenskt Vatten (2011). Råd och riktlinjer – Fysiskt och tekniskt skydd för dricksvat -
ten, Svenskt Vatten AB, Stockholm, Sverige.
Svenskt Vatten (2020). Investeringsbehov och framtida kostnader för kommunalt 
vatten och avlopp – en analys av investeringsbehov 2020-2040, Svenskt Vatten AB, 
Bromma, Sverige.
SWAN Forum (2019). Smart water report – Navigating the smart water journey: 
From leadership to results, Water Online & The Smart Water Network (SWAN) 
Forum, Horsham, PA, USA.
SWAN Forum (n.d.). A layered view of smart water networks. https://www.swan-fo -
rum.com/swan-tools/a-layered-view/  (accessed 2021-05-04 2021).
Teknik- och fastighetsnämnden (2020). Kallelse/föredragningslista 2020-03-16. 
Botkyrka kommun, Botkyrka, Sverige.
Thors A. (2019). Detta är blockchain - så fungerar den stekheta tekniken. PC för 
alla, https://pcforalla.idg.se/2.1054/1.699910/blockchain-blockkedjor  [hämtad 
2021-05-05].
Thorslund J. (2019). Ställningstagande om informationshantering i vissa molntjäns -
ter. Dnr. 19/00087. Sveriges Kommuner och Landsting, Stockholm, Sverige.
United Nations (2015). Resolution adopted by the General Assembly on 25 September 
2015: A/RES/70/1 – Transforming our world: the 2030 Agenda for Sustainable 
Development. United Nations, New York, NY, USA, pp. 1-35.
Valverde-Pérez B., Johnson B., Wärff C., Lumley D., Torfs E., Nopens I. and Townley 
L. (2021). Digital water – Operational digital twins in the urban water sector: case 
studies, International Water Association, Londin, UK.
van der Meulen R. (2018). Edge computing promises near real-time insights and 
facilitates localized actions. https://www.gartner.com/smarterwithgartner/what-ed -
ge-computing-means-for-infrastructure-and-operations-leaders/  (accessed 18 maj 
2021).
Williams T. J. (1994). The purdue enterprise reference architecture. Computers in 
Industry 24(2-3), 141-158.
Wise IT (n.d.). Data scientist. https://www.wiseit.se/yrkesguide/data-scientist/  
(accessed 6 maj 2021).
Referenser Digitalisering av den svenska VA-branschen59Inspirationskatalog
 Digitalisering av den svenska VA-branschen60
Goda exempel på digitalisering
10. Exempel på nya möjligheter med befintliga data Digitalisering av den svenska VA-branschen61
1 LakeIT – om att tillgängliggöra 
data och smarta analyser
På många sätt går det att se data som mat för en 
VA-organisation. På NSVA försöker vi bygga det perfekta köket. 
Vi har ett tillflöde av olika råvaror som måste hålla god kvalité, 
det finns en kock som tillagar kreationer, det finns serverings -
personal, hovmästare samt kunder som har olika krav på kvalité, 
kostnader och trygghet. En kund önskar en specialanpassad 
rätt som består till största delen av råvaran – likväl vill kunden 
att råvaran ska vara kvalitetsgranskad av köket. Andra kunder 
har ett stort intresse av gastronomi där råvarorna bearbetas 
till perfektion och serveras i helt annan form än när de kom in i 
restaurangköket.
Författare: Ingemar Clementson, NSVA
Viktigaste fördelarna
• Tillgängliggöra data för organisationen
• Samköra data från olika system
• Renodla driftssystem för ökad säkerhet 
• Industrialisera analyser
• Kvalitetsgranska data
• Skapandet av en plattform för framtidens AI-tekniker
• Etiam placerat sem eget interdum imperdiet
Bakgrund
Ovanstående är kanske en märklig ingress till en text om datahantering men i grund 
och botten vill en modern VA-organisation kunna behandla ett stort antal råvaror, kva -
litetsgranska, tillaga och servera dessa på ett så smakligt och prisvärt sätt som möjligt.
NSVA har en stor mängd data som används dagligen. Data har historiskt hanterats i 
många olika system som har kompletterats med fler nya system efterhand. Detta har gjort 
att sammanställningar och en överblick blir komplicerad och kräver mycket manuell 
handpåläggning. Det har också inneburit problem vid implementering av nya tekniker. 
Hur mycket intelligens och analyser får vi lägga in i drift och övervakningssystem? Hur 
många personer ska ha tillgång till den högst skyddsklassade informationen? Hur många 
anställda nyttjar data? Och hur påverkar driftsdata de långsiktiga besluten gällande 
utredning och investering?
En viktig frågeställning för oss har också varit hur vi, i så stor utsträckning som 
möjligt, ska förbereda oss inför framtidens tekniker. Till stor del finns idag effektiva och 
starka maskininlärningsalgoritmer, chansen är stor att du läser detta på någon form av 
teknisk utrustning som nyttjar dessa tekniker. För att VA-branschen ska kunna nyttja 
dessa tekniker fullt ut har ett behov blivit tydligt: vi måste samla och standardisera data 
för att kunna jobba med business intelligens på riktigt. 62
Beskrivning av digital applikation
LakeIT drivs i grund och botten via ett datawarehouse. Ett datawarehouse är i sig självt 
ingen revolutionerande teknik, de används i många olika sammanhang runtomkring oss. 
Då vi inom överskådlig framtid inte ser någon möjlighet att fullt ut använda ett system 
för hela organisationen har vi valt att organisera oss på sådant sätt att vi har kvar ett 
stort antal system men möjliggör för automatiserade analyser samt för datadistribution. 
På så sätt kan vi jobba aktivt med säkerhet och redundans inom driftssystem samtidigt 
som vi kan skräddarsy lösningar som levererar data. 
I korthet går det att beskriva processen som att vi, till en central lagringsenhet, anslu -
ter våra viktigaste källsystem. Data kopieras, tvättas, bearbetas och aggregeras till en 
sådan nivå att vi får bra data med jämförbara tidsintervall. Därefter kan vi, via script 
eller via programvaror, göra sammanslagningar av olika typer av data samt genomföra 
analyser. Därefter skickas data och analysresultat vidare till en visualiseringsportal där 
användare snabbt och smidigt kan skapa kartor, nyckeltal samt automatiserade rappor -
ter tillgängliga för våra medarbetare. 
För att illustrera nyttan presenteras ett praktiskt exempel:
Efter ett nederbördsrikt dygn har ett flertal pumpstationer levererat larm i driftssyste -
met. Under natten sker analyser och databearbetning i LakeIT. En driftstekniker kan, 
innan ankomst till jobbat, därmed få en kartöversikt över var det är lämpligast att 
påbörja insatser och var man bör åka därefter. Samtidigt har det genererats automa -
tiska bräddrapporter som kan skickas in till länsstyrelsen för en snabb och transparent 
rapportering. Utöver detta har adekvata nyckeltal för de senaste dygnen genererats 
vilka visar på en stor ökning av tillskottsvatten i en region. Planering för att hitta ett 
eventuellt rörbrott påbörjas omgående. Genom att jämföra elförbrukning med upp -
mätta nivåer noteras också märkligheter i en större pumpstation. Vid inspektion på 
plats upptäcks att en pump i serien ej fungerar. Reparation påbörjas, det är bråttom 
då prognossystemen visar på stora flödemängder inom de kommande dygnen.
Ovanstående är en vision men att arbeta med datahantering kräver både en verklighet 
och en vision. 
Erfarenheter från implementation och drift
I likhet med många andra projekt har vi under implementeringen av LakeIT genomfört 
en inventeringsprocess. Data som vi trodde oss ha full koll på visade sig innehålla fel, 
hanteras på fel sätt eller helt enkelt vara redundant. Vi har också insett värdet av kom -
petent IT-personal och vikten av att dessa har ordning och reda.
Vi har också märkt av att intresset från våra kollegor är stort. Många vill vara med och 
driva utvecklingen framåt och ser projektet som en möjlighet att ta del av många av de 
fantastiska tekniker som finns tillgängliga idag. Vi har också insett vikten av att involvera 
våra medarbetare. Digitaliseringen är en process som kräver en organisationsförändring. 
Ska medarbetare arbeta mer med digitala verktyg gäller det att visa på en nytta för den 
enskilda medarbetaren. 
En insikt vi också har fått under projektets gång är att vi nog aldrig blir hundra procent 
färdiga. Datahantering och integration av IoT-anordningar kommer att bli större och 
viktigare för oss framöver. Vi kommer framöver behöva utveckla vår kompetens inom 
dataanalys, IT och systemförvaltning, något som blir extra viktigt när vi i framtiden 
kommer att få in data från tusentals IoT sensorer.
Effektmål och resultat
Inom projektet har vi visat att en integration av olika typer av förvaltningssystem är 
rimlig att genomföra. Vi har också testat möjligheten att använda oss av olika typer 
av maskininlärningsalgoritmer i större skala. Slutsatsen från detta är att teknikerna 
LakeIT – om att tillgängliggöra data och smarta analyser 63
fungerar men att den stora nyttan kommer erhållas om vi får möjlighet att använda 
oss av molnlösningar. Kostnaden kommer då reduceras drastiskt och potentialen att 
använda flera olika tekniker kommer öka explosionsartat. 
I dagsläget är inte projektet klart. Vi har centraliserat datahanteringen och påbör -
jat processen med hur vi ska visa och kommunicera data samt analysresultat på bästa 
möjliga sätt. Vi arbetar också intensivt med hur NSVA på ett så smidigt sätt som möjligt 
ska kunna ansluta data från nya externa system såsom väderradar och meteorologiska 
prognoser. Här krävs arbete inom plattformstänk och integration mot olika typer av 
datasystem. Inom kort kommer vi att bygga på fler komponenter till LakeIT båda gäl -
lande indata, datahantering, visualisering och smarta analyser.
LakeIT är för oss en språngbräda in i digitaliseringens tidevarv. Vi ser med spänning fram 
emot dialog med våra branschkollegor kring gemensamma lärdomar och erfarenheter 
som förhoppningsvis kan komma oss alla till nytta. 
LakeIT – om att tillgängliggöra data och smarta analyser Digitalisering av den svenska VA-branschen64
2 Beslutsstödsystem för  
planering av dricksvatten -
produktion
I ett förändrat klimat kan produktionen av säkert dricksvatten 
bli en utmanande uppgift. Att kombinera hydrologiska, geohy -
drologiska och massbalansmodeller i ett ramverk och integrera 
det med SCADA-system innebär att en mer hållbar och mot -
ståndskraftig dricksvattenproduktion kan ske. Det framtagna 
beslutsstödsystemet ger en rekommendation om råvattenuttag 
som uppfyller kriterierna för kvalitet, tillgänglighet och hållbar -
het baserat på de utvecklade modellerna.
Författare: Magnus Rahmberg, IVL Svenska Miljöinstitutet 
• Underlättar när produktionen behöver klara av en anpassning till nya yttre villkor
• Möjliggör tester av olika scenrior och hur dessa påverkar råvattentäkten.
• Samlar all information på ett ställe.
Bakgrund
Alla råvattenkällor har naturliga svängningar. Utmaningen ett vattenverk har är att kunna 
anpassa produktionen efter dessa. I ett kort perspektiv handlar det om att justera i real -
tid på ändrat innehåll i inkommande vatten och ur ett längre perspektiv att planera för 
kommande förändringar i klimatet med intensivare och förändrad nederbörd samt var -
mare temperaturer. För en operatör på vattenverket blir det många signaler att ta in och 
många modeller att beräkna om detta ska göras på bästa sätt. Därför har vi arbetat med 
framtagande av modeller för råvattentäkterna, automation och processintegration, för att 
ge operatören begriplig information att använda för driften av vattenverket. Vi har utfört 
test och implementation av beslutstödet vid Rökebo dricksvattenverk i Sandvikens kom -
mun. Rökebo utnyttjar både ytvatten från sjön Öjaren samt grundvatten som råvatten.
För att inte landa i en situation där man måste klicka sig runt bland många olika program 
och dessutom behöva lägga samman informationen från dem manuellt, har vi tagit fram 
en prototyp för en integrationsplattform. Den har byggts i Genesis64 från Iconics. Det 
är en mjukvara som arbetar ovanför befintliga styrsystem, PLC:er och signalgivare. 
Genesis64 bildar ett lager ovanför befintlig mjukvara dit alla datakällor kan integre -
ras, bland annat processignaler (från alla kommunens VA-anläggningar), databaser, 
web-tjänster eller modeller som vi utvecklat i detta projekt. 
Beslutsstödsystemet har implementerats i en testmiljö, en så kallad virtuell maskin. Alla 
funktioner i de utvecklade modellerna har körts och levererar indata som ligger till grund 
för de beslut som ska tas. Vid skarp drift i en produktionsmiljö är i princip allt förberett 
men viss anpassning behövs innan en full integration är möjlig. 65
En av grundförutsättningarna för att hantera förändring är att ha bättre kontroll på 
råvattentillgången, idag och i framtiden. Att flytta perspektivet, från vattenverkets 
intagspunkt till att omfatta hela tillrinningsområdet, möjliggör detta. Processen blir 
genast mer komplex i och med detta, men genom moderna sensorer som kommunicerar 
realtidsdata och modeller som kan beräkna prognoser blir det görbart. Givet det kli -
matscenario som använts för beräkningarna, antas årsmedeltillrinningen till sjön Öjaren 
att öka med 15 % och grundvattenbildningen med 13 %. Mängderna kommer därmed inte 
vara något problem givet dagens uttag. Kvaliteten på sjövattnet, och i och med detta också 
det inducerade grundvattnet, kommer att bli sämre sett ur ett dricksvattenperspektiv. 
Schematisk bild över ingående komponenter i beslutsstödsystemet. 
Läs vidare här. IVL rapport B2389. Dricksvattenproduktion när spelreglerna ändras. 
-Digitalisering och automation som hjälp för klimatanpassning. https://www.ivl.se/
download/18.4c0101451756082fbad7b/1603698658804/B2389.pdf
Beslutsstödsystem för planering av dricksvatten produktion  Digitalisering av den svenska VA-branschen66
3 DOS-modell, AI-stödd  dosering 
av fällningskemikalier på 
dricksvattenverk
Ett modellbaserat beslutstöd för dosering av fällningskemikalie 
har utvecklats och implementerats på ett antal olika dricks -
vattenverk. Med hjälp av befintliga sensorer på inkommande 
råvatten som kompletteras med ett instrument för mätning 
av UV-absorbans har en AI-algoritm tagits fram som beräknar 
dosen av fällningskemikalie. Efter implementation reducerades 
variansen med en faktor tre på det utgående UV-absorbansen. 
Bakgrund
Vid rening av ytvatten sker det en tillsats av fällningskemikalie för att fälla ut humusäm -
nen och partiklar ur råvattnet. Dosering av fällningskemikalie på inkommande råvatten 
kan ske på ett antal olika sätt, det kan till exempel vara flödesproportionell dosering eller 
att driftpersonal ändrar dosering manuellt. 
Ett modellbaserat beslutstöd för dosering av fällningskemikalie har utvecklats och 
implementerats på fyra dricksvattenverk. Produktionsvolym på de studerade vattenver -
ken varierar mellan 2 000 - 600 000 personekvivalenter . För en mindre anläggning var 
enklare instrumentering en förutsättning så det medför att beslutstödet måste kunna 
hantera olika nivåer av instrumentering.
Målet med beslutstödet är att kunna reagera snabbare på förändringar i råvat -
tensammansättning och därigenom minimera kvalitetsvariationerna i det utgående 
dricksvattnet. 
Doseringsrekommendationen baseras på en modell (AI-algoritm) som efterliknar ope -
ratörernas manuella dosering av fällningskemikalie. Modellen använder historiska data 
för uppmätta variabler för inkommande vattenkvalitet och historiska data för manuell 
operatörsdosering för att förutsäga den optimala dosen. Modellen bygger enbart på 
sammansättningen av råvattnet som beskrivs i termer av en kombination av värden 
för UV-absorbans, färg, COD, TOC, pH och konduktivitet och används för att förutsäga 
dosen från observerad dosering. 
Den första modellen introducerades i februari 2015. Eftersom modellen var preliminär 
lades det också till möjligheten för operatören att manuellt lägga till/subtrahera en off -
setdos i steg om 1 [mg/l]. Den manuella korrigeringen ersattes senare av en återkoppling 
från UV-absorbansen efter sandfiltret. Efter att ha testat den rekommenderade dosen 
under en period till dess att driftpersonalen litade på det föreslagna doseringsmängden 
implementerades den till att automatiskt styra doseringen. 67
Variationen i kvaliteten på det utgående dricksvattnet minskade efter att modellen 
implementerades och samtidigt bibehölls kemikalieförbrukningen. Detta visade sig 
genom en 75 % minskning av variationen av UV-absorbansen på utgående vatten efter 
sandfiltret. Kvaliteten på dricksvattnet ökade därmed också.
Blockschema som beskriver vilka parametrar som har används och vart i reningsprocessen de 
har mätts.
Läs vidare här: Nilsson S., Hallgren F. 2015 Quicker response to quality changes in 
incoming water with decision support for coagulant dosage at Görväln drinking water 
plant. Journal of Water Management and Research. 71, 183–190.
DOS-modell, AI-stödd  dosering av fällningskemikalier på dricksvattenverk Digitalisering av den svenska VA-branschen68
4 Digitala stöd för läcksökning
Vattenförlusterna i Sverige uppgår till ungefär 20 % och en majo -
ritet av förlusterna är på grund av vattenläckor. Digitaliseringen 
möjliggör för VA-organisationers att effektivisera arbete med 
att hitta vattenläckor och åtgärda dessa. 
Författare: Simon Granath, VA Syd
Bakgrund
Att som VA-organisation arbeta med att upptäcka vattenläckor kan ofta vara en vin -
staffär. Det vatten som läcker ut har kostat betydande summor pengar i produktion 
och distribution. Att upptäcka en läcka i ett tidigt skede så att den kan lagas under 
kontrollerade former innebär också många fördelar. Att laga akuta läckor bryter upp 
arbetslagens planering och ofta kommer de på olämpliga tidpunkter så att jourpersonal 
behöver kallas in. 
Ett tydligt exempel på fördelarna att arbeta proaktivt med läcksökning och kunna 
laga dem innan de blir akuta har kunnat påvisas hos VA SYD. I februari 2020 inträffade 
i centrala Malmö en akut vattenläcka och med hjälp av intern personal och konsulter 
kalkylerades den totala kostnaden, inklusive samhällskostnaderna. I det fallet var vat -
tenläckan på ett busstråk vilket på vardagarna påverkade 22 000 resenärer per dag. 
VA SYDs utgifter uppgick till 1 790 000 SEK plus en andra återställning 2 år senare på 
700 000 kr. Räknas där emot samhällskostnader in beräknas läckan totalt ha kostat 
13,3 miljoner kr. 
Förutom miljömässig vinning kan det alltså finnas stora ekonomiska incitament för 
kommuner att arbeta proaktivt med att hitta vattenläckor. 
Beskrivning av digitala applikationer
Läcksökning med satellit
Flera skandinaviska kommuner har senaste åren testat olika metoder för att upptäcka 
vattenläckor mer hjälp av satelliter.
Det största företaget verksamma inom området är det israeliska bolaget Utilis, som 
köper in data från en SAR (Syntetisk aperturradar) placerad på en japansk satellit. Med 
hjälp av dataanalys kan de inte bara upptäcka om det finns vatten under markytan (ned 
till ca. 2m), utan även vad för vatten. Detta sker genom att analysera konduktiviteten då 
dricksvatten generellt sett har helt annan konduktivitet än grundvatten eller ytvatten. 
Resultatet från Utilis fås i form av kartbilder med cirklar med 200 meter diameter där 
läckan misstänks vara och metoden ska fungera både i stadsmiljö och på landsbygd. 
Metoden testades av 6 olika VA-organisationer i västra Skåne under 2020. VA SYD 
var en av de organisationer som testade metoden och under 4 veckors fältarbete kunde 
66 läckor upptäckas på 175 genomsökta punkter som Utilis levererat. Där emot fanns 
inte alla inom 200 meters cirkeln, det gjorde endast 58 % av läckorna. Resterande hit -
tades mellan 5 och 300 meter utanför cirkeln. Ur en ekonomisk synvinkel var det ett 
lyckat projekt för VA SYD, efter 4 månader beräknades kostnaderna för metoden vara 
intjänade genom minskade driftskostnader.
I efterföljande analyser var det där emot svårt för VA SYD att statistiskt bevisa om 
metoden lämpar sig för svenska förhållanden eller ej. Företaget har i andra internatio -
nella projekt mycket högre träffsäkerhet. 
Utöver Utilis har även det svenska bolaget Metria länge använt radarbilder för att 
mäta markfuktighet och använder EU:s satellit Sentinel-1. Styrkan på radarn är svagare  69
än den Utilis använder vilket gör att metoden endast lämpar sig för analys utanför tätbe -
byggda samhällen. De svarar även bara på om det finns vatten under markytan, inte vad 
för vatten. Till skillnad från Utilis som endast analyser en ögonblicksmätning, analyserar 
Metria flera radarbilder för att upptäcka trender över tid i markfuktigheten. VA SYD och 
Sydvatten har testat metoden utan framgång men de har fortfarande förhoppningar om 
att den ska kunna användas i framtiden.
Ett annat exempel på hur satellitdata kan användas är det brittiska företaget Rezatec. 
De använder sig primärt av spatial dataanalys och tittar efter trender och mönster genom 
satellitdata. Till exempel kan de se hur marknivåerna förändras över tid där en sättning 
kan indikera att där finns en vattenläcka. Genom att analysera bilder kan de även se om 
växtligheten är grönare på specifika punkter än andra och en potentiell källa till ökad 
tillgång till vatten än närliggande växter kan vara en vattenläcka. 
Punkter för misstänkta läckor från Utilis importerade i VA SYDs GIS-system. Färgsättning som 
avgör prioritering (metallrör eller plaströr samt om det historiskt varit läckor inom området eller ej)
RörANN
ANN-modellen som ursprungligen utvecklats vid Stockholm Vatten och Avfall är ett 
mycket bra underlag att använda sig av i prioritering av områden där läcksökning ska ske. 
ANN-applikationen finns tillgänglig för svenska VA-organisationer via Svenskt Vattens 
VASS-portal. Se vidare beskrivning av RörANN i exempel nr. 8.
VA SYD har under början av 2021 börjat prioritera den aktiva läcksökningen till 
områden där stor del av vattenledningarna har risk på >0.9 (max 1.0). Sedan underla -
get började användas har genomsnittsvärdet för hittade läckor per månad dubblerats.
Digitala stöd för läcksökning 70
Exempel på hur det kan se ut när högriskledningar för att vattenläckor ska uppstå på läggs in i 
GIS-system som läcksökare kan använda som underlag.
Mjukvaruprogram för läckagedetektering
Det finns idag många olika program på marknaden för att analysera data från flödesmä -
tare på anläggningar och ledningsnätet för att få larm om potentiella vattenläckor. Det 
vanligaste är fortfarande att använda sig av sitt SCADA-system för att sätta upp olika 
larmgränser där man oftast fokuserar på att analysera nattflöden till tryckzoner eller 
mätzoner. 
Senaste åren har det kommit flera olika mjukvarusystem specialiserade på att just 
hitta vattenläckor vilka använder sig av mer avancerad dataanalys. Maskininlärning 
används ofta för att beräkna vad flödet borde vara och jämför det mot uppmätt värde, 
vilket gör att man under dygnets alla timmar kan få larm om vattenläckor med god 
precision. 
Ett gott exempel på ett mer avancerat system är Siemens SIWA LeakPlus powered by 
Buntplanet som använder artificiell intelligens tillsammans med hydrauliska modeller. 
Detta möjliggör att man kan skapa ”virtuella mätzoner” som i korta drag innebär att 
VA-organisationer markant skulle kunna minska antalet flödesmätare som installeras 
då modellen gör att alla zoner inte behöver avgränsas med fysiska mätare. Om läckan 
är tillräckligt stor kan systemet lokalisera läckan ned till gatunivå vilket effektivise -
rar läcksökningsarbetet markant. Installation av systemet har skett hos VA SYD och 
genom att simulera läckor (öppna brandposter) kunde läckor ned till 0,5 l/s upptäckas. 
Konceptet med virtuella mätzoner ledde även till att VA SYD i test-samhället kunde få 
7 olika mätzoner genom att installera 2 flödesmätare. Bara där sparas mycket pengar 
eftersom en fysisk installation av flödesmätare på ledningsnätet beräknas kosta drygt 
250 000 kr på VA SYD.
Digitala vattenmätare
Allt fler VA-organisationer går nu över till att installera digitala vattenmätare med 
fjärravläsning hos kunder. Detta innebär många fördelar, inte minst för läcksöknings -
arbetet. Genom att jämföra mätdata för hur mycket vatten som går in i ett område mot 
hur mycket vatten som gått till slutkonsument, får man svart på vitt hur mycket vatten -
förluster som finns. En sådan analys sker ofta i samma mjukvarusystem som nämnt ovan. 
Digitala stöd för läcksökning 71
Det har även lanserats en digital vattenmätare från Kamstrup med en funktion som ”lyss -
nar” på ledningsnätet. Det möjliggör upptäckande av vattenläckor på servisledningar 
och ibland även kommunens ledningar. Många svenska kommuner har börjat använda 
mätaren med mycket bra resultat och det har effektiviserat deras läcksökningsarbete 
markant. Mätaren är påtagligt dyrare än flera konkurrenter på marknaden men det skulle 
kunna räknas hem genom minskad arbetsinsats på andra områden.
Läckageloggrar
Ett proaktivt sätt att tidigt upptäcka vattenläckor är att placera ut läckageloggrar på 
strategiska punkter (t.ex. på viktiga ledningar, ledningar som har förhöjd sannolikhet 
för läckor, ledningar till samhällskritisk verksamhet, ledningar under väg / järnvägs -
knutpunkter med risk för stor samhällspåverkan). Genom att upptäcka läckor medan de 
är små på viktiga platser kan samhällskonsekvenserna minska markant. Det är sensorer 
som oftast mäter ljudnivå och frekvens och med leverantörens digitala stöd kunna kor -
relera var vattenläckan är och larma. Det har kommit flera nya sensorer som använder 
sig av IoT-teknik (bl.a. LoRaWAN och NB-IoT) som möjliggör långa batterilivslängder. 
Digitala stöd för läcksökning Digitalisering av den svenska VA-branschen72
5 Rätt åtgärd på rätt plats och vid 
rätt tillfälle – nu och i framtiden
Oavsett om fokus är ledningsnät, reningsverk eller strategisk 
planering, har beslutsstödsystemet Future City Flow ett klart 
mål: att minska utsläpp av orenat vatten i miljön som följd av 
tillskottsvatten.
Future City Flow är en lösning som kombinerar data från SCADA 
och GIS med tillförlitliga väderprognoser och modeller, ett 
lättanvänt verktyg för att:
• styra infrastruktur optimalt i realtid utifrån väderanpassade 
styrstrategier baserat på förväntat belastning.
• planera hur och var pengar ska investeras för att med störst 
effekt minska konsekvenserna av tillskottsvatten.
Författare: Dennis Jursic Wanninger, DHI
• Få insikt i tillskottsvatten och vilka åtgärder som lämpar sig bäst här och nu, och i 
framtiden.
• Jobba strukturerat med tillskottsvatten och skapa ett beslutsunderlag som alla aktörer 
kan samlas runt.
• Förbered dina anläggningar i realtid för kommande belastning, och undvik översvämningar, 
bräddningar och förbiledning.
Bakgrund
Trollhättan Energi AB valde i 2017 att påbörja etableringen av Future City Flow Planering. 
Bakgrunden var att Trollhättan Energi AB hade erhållit krav från tillsynsmyndighet att 
andelen tillskottsvatten av det totala inkommande flödet till avloppsreningsverket inte 
fick överstiga 60 % från och med år 2023. Därutöver skulle Trollhättan Energi, som 
en uppföljning av deras 10-årsplan för sanering av tillskottsvatten, årligen redovisa 
en uppdaterad åtgärdsplan samt uppföljning av tidigare plan till tillsynsmyndigheten.
Trollhättan har en hög andel tillskottsvatten som huvudsakligen kan härledas dels 
från kombinerat ledningsnät och dels från felkopplat dagvatten och dränering som ham -
nar i spillvattenledningar. Även stadens lokalisering förvärrar problemet då årsneder -
börden är större än riksgenomsnittet och jordarterna är generellt täta vilket minskar 
infiltration. En jämförelse med andra svenska städers tillskottsvattenarbete visar att 
Trollhättan följt nationella riktlinjer för hur tillskottsvattenarbete bör organiseras, samt 
också att Trollhättan nått förhållandevis god effekt av de åtgärder som genomförts i 
jämförelse med likvärdiga kommuner i Sverige. Genom riktade åtgärder har bräddad 
avloppsvolym i Trollhättan sjunkit med 90 % de sista 10 åren och ligger idag på ca. 2 % 
av den totala avloppsvolymen ett normalår. 73
Future City Flow-plattformen är utformad så att aktörer med olika kompetensområ -
den och intressen enkelt ska kunna fatta samhällskritiska beslut. Det var ett krav från 
projektets början, att plattformen skulle tillgodose de aktörer som har djup insikt i 
VA-frågor samt de aktörer som på en överordnad nivå vill förstå konsekvenserna av 
olika situationer. 
Det webbaserade gränssnittet erbjuder tre olika vyer: Historiskt (analys) – Realtid 
(operativ styrning) – Framtid (strategisk planering).
Navet i Future City Flow är en karta, där information om varje delavrinningsområde 
finns lätt tillgängligt.
 ●I realtidsdelen av plattformen varnas användaren via en karta i realtid där de områ -
den/punkter som kommer att belastas vid ett kommande regn markeras. Sedan kan 
användaren lätt få en översikt över den kommande belastningen, och hur belast -
ningen skulle kunna se ut om man använder de av systemet föreslagna väderanpas -
sade styrstrategierna. 
 ●I planeringsdelen är det också kartan som står i centrum, där de olika delavrin -
ningsområden klassificeras utifrån vilket nyckeltal man som användare fokuserar 
på. Sedan föreslår Future City Flow vilka åtgärder som lämpar sig bäst för att adres -
sera det problem man vill förebygga. Allt presenteras i ett överskådligt kostnads- / 
nytto-diagram, där alla användare direkt kan se effekterna av valda åtgärder, samt 
simulera egna scenarion direkt med omedelbar konsekvensberäkning och presen -
tation av resultatet.
Trollhättan Energi AB har jobbat i enlighet med Svenskt Vattens rekommendation för 
åtgärder avseende bräddningar och tillskottsvatten. Det saknades dock en möjlighet att 
visa på dessa åtgärders effekt.
En stor del av arbetet i samband med etableringen av Future City Flow lades därför på 
att lägga in historiska åtgärder för att kunna visa på deras effekt, samt underlag för kom -
mande 10 års plan. Det fanns – och finns – en hög ambition hos Trollhättan Energi AB att:
 ●Få en större förståelse för tillskottsvatten-problematik, snabba / långsamma flöden etc.
 ●Vilka åtgärder som bör sättas in
 ●Ge flera personer i verksamheten möjlighet att se data såsom regn, flöden m.m.
 ●Kunna kommunicera med tillsynsmyndigheten (Länsstyrelsen) ännu bättre
Den implementeringen man valde hos Trollhättan Energi AB baseras på en moln-lös -
ning, där användaren får tillgång till en webb-klient. Ett tidigt beslut om plattform och 
nära samverkan mellan IT-avdelningarna hos VA-organisationens och leverantören 
underlättade vid implementationen. Den löpande driften sköts av leverantören, och 
ingår i den serviceavgift som utgår för den valda versionen.
För att kunna presentera åtgärdsplan för 10 år samt uppföljning av tidigare plan, valde 
Trollhättan Energi AB att dela upp etableringen av Future City Flow i två delar:
1. För den första delen av etableringen, valde Trollhättan Energi AB att registrera samt -
liga åtgärder som hade gjorts inom kommunen för att minska tillskottsvatten. Detta 
gjorde man för att kunna visualisera och kommunicera effekterna av åtgärderna. 
2. Den andra delen av etableringen hade fokus på målvärden i deras affärsplan och hur 
dessa skulle kunna realiseras på bästa sätt, inom rimlig tid och till lägsta investering:
 -Minskning av direkt regnpåverkan, DRP
Trollhättan Energi AB ska minska den direkta regnpåverkan (DRP) på avlopps -
reningsverket, genom att koppla bort snabba dagvattenytor. 
Rätt åtgärd på rätt plats och vid rätt tillfälle – nu och i framtiden 74
 -Minskning av bräddningar 
Trollhättan Energi AB ska minska den totala bräddningen, på ledningsnätet och 
vid avloppsreningsverket, för att på sikt närma sig minsta möjliga bräddning, 
i syfte att minska sin miljöpåverkan. 
Genom att ha delat in Trollhättan i 30 delavrinningsområden, där information fanns 
om vilka flödeskomponenter som bidrog mest i det givna området, samt tillgång till ett 
urval av åtgärdsalternativ med kostnader och effekt på de problem Trollhättan försökte 
att lösa, kunde applikationen användas för att ta fram ett antal rekommendationer som 
lades till grund för ny tillståndsansökan:
Rekommendationen från analysen visade att Trollhättan borde fokusera på: 
 ●Rätta till felkopplingar 
 ●Täta spillvattenledningar i utvalda separerade delavrinningsområden 
 ●Börja använda tillgänglig volym i avloppstunnelnätet för tillfällig magasinering
 ●Slutföra separering av ej verksamma duplikatsystem där god kostnadseffektivitet 
för detta kan påvisas 
 ●Se över möjligheten att minska förbiledningen på reningsverket, tex genom att öka 
kapaciteten för intag och försedimentering. 
Utifrån rekommendationerna, simulerade Future City Flow flera hundra olika åtgärds -
scenarior, med syfte att identifiera den optimala kombinationen av effekt och pris. 
Utifrån samtliga åtgärdsscenarion, visualiserades resultaten i ett kost/nytto-diagram, 
där Trollhättan Energi AB sedan valde ut ett antal åtgärder för kommande 10 åren.
Detta kost/nytto-diagram – tillsammans med den föreslagna 10 års planen – skapade 
förutsättningarna för förenklad kommunikation internt och externt, och förutsättning -
arna för att ha en kvalificerad dialog kring åtgärdersplaner, budget och effekter.
Kost/Nytta diagram över utförda simuleringar för T rollhättan Energi AB.
Rätt åtgärd på rätt plats och vid rätt tillfälle – nu och i framtiden Digitalisering av den svenska VA-branschen75
6 Virtuell driftsättning av 
 styrsystem på reningsverk
Denna text baseras på valda delar ur rapporten: IVL rapport 
B2399. Virtuell driftsättning av styrsystem på reningsverk.
En tidskritisk aspekt vid införandet av nya styrsystem är kont -
rollera att den nya styrningen är korrekt implementerad. Detta 
görs idag genom s.k. Factory Acceptance och Site Acceptance 
Tests (FAT och SAT). Dessa tester är tidskrävande och kan ta 
månader att genomföra.
I detta projekt visas hur digitala tvillingar kan användas för att 
göra ett virtuellt acceptance test (VAT) och därmed förbättra 
och effektivisera driftsättningen av ny processtyrning. 
Författare: Erik Lindblom & Oscar Samuelsson, IVL Svenska Miljöinstitutet
• Förenklat användande av komplicerade processmodeller 
• Realistisk operatörsträning och intrimning
• Snabbare utvärdering av driftändringar utan risk att störa den verkliga processen.
• Effektivare och säkrare test av programmerad styrning
Bakgrund
VA-kollektivet i Sverige står inför stora investeringar om 2-3 miljarder kronor/år för ny- 
eller ombyggnationer av reningsverk. I Stockholmsregionen och på Stockholm Vatten 
och Avfall (SVOA) specifikt byggs avloppsreningsverken för närvarande om i stora och 
tidspressade projekt. 
Kraven på dagens reningsverk ökar; utgående koncentrationer av både traditionella 
föroreningsparametrar (BOD7, kväve, fosfor) och nya fokusämnen som läkemedels -
rester behöver kontinuerligt hållas allt lägre, miljöpåverkan genom resursförbrukning 
(t.ex. energi- och kemikalieförbrukning) och växthusgasutsläpp skall minimeras och 
biogasproduktionen maximeras. För utbyggnationerna är dessutom ofta platsbrist en 
utmaning vilket i kombination med ovan leder till att mer avancerade reningstekniker, 
baserade på till exempel biofilms- och membranteknik, ofta behöver användas.
Utmaningarna innebär också att den automatiska processtyrningen blir både mer 
komplex och allt viktigare för att målen skall kunna nås. En förutsättning för att pro -
cesstyrningen ska ge önskat resultat är en korrekt implementering och intrimning av de 
hundratals regulatorer och tusentals signaler som används inom styrsystemet. Vidare 
förutsätts det att den operativa personalen är väl införstådd med både processens och 
styrsystemets funktion samt i hur dessa samverkar.
Henriksdals reningsverk i Stockholm byggs om vilket kräver nya styrsystem för den 
nya reningsprocessen. En tidskritisk aspekt vid införandet av nya styrsystem är kont -
rollera att den nya styrningen är korrekt implementerad. Detta görs idag genom s.k. 
factory acceptance och site acceptance tests (förkortas FAT och SAT). Dessa tester är 
tidskrävande och kan ta månader att genomföra eftersom de i hög grad utförs manuellt  76
genom att exempelvis utvärdera effekten av ett ändrat signalvärde för var och en av de 
tusentals signaler och hundratals regulatorer som utgör styrsystemet. Trots det omfat -
tande arbetet är det ändå vanligt att fel upptäcks först efter verklig driftsättning. Detta 
kan även bero på missförstånd mellan alla aktörer som samverkar under processen 
att implementera ett styrsystem. Hur själva styrningens processmässiga funktion ska 
beskrivas i termer av styrsystemskod kan vara svårt att beskriva i text. En ytterligare 
komplicerande faktor är att intrimning av regulatorerna, vilken är avgörande för önskad 
funktion, kan göras först efter driftsättning av styrsystemet med den verkliga processen. 
Kombinationen av möjliga (okända) fel i styrsystemet och intrimning av regulatorer 
som i sin tur ska styra en ny och för driftpersonal obeprövad process med bibehållen 
reningsgrad, gör driftsättningsperioden kritisk.
SVOA har i samarbete med bl.a. IVL under lång tid arbetat med att utveckla dynamiska 
processmodeller för reningsstegen i de befintliga (Bromma/Henriksdal) och planerade 
(Stockholms framtida avloppsrening, SFA) avloppsreningsverken, en så kallad digital 
tvilling. Med modellerna kan i stort sett alla biologiska, kemiska och fysikaliska renings -
processer beskrivas och både reningsresultat och resursförbrukning kan simuleras. 
Genom att även modeller för generering av olika scenarier (t.ex. nuvarande och fram -
tida belastning, kraftiga regnhändelser) och modeller över processtyrsystemen (t.ex. 
luftning, kemikalietillsats, recirkulationspumpning) har utvecklats kan reningsverken 
som helhet simuleras verklighetstroget och resurseffektiva styrstrategier kan utvecklas.
Det befintliga styrsystemet på SVOA:s avloppsreningsverk är Siemens system 
SIMATIC PCS 7. För att möjliggöra (1) kommunikation mellan den verkliga styrsystem -
koden och processmodellen och (2) snabbare simulering än realtid användes Siemens 
programvara Simit. Applikationen byggdes upp så att processmodellen i MATLAB®/
Simulink® kommunicerar med Simit.
Den fallstudie som implementerats i projekt kan köras utan kända problem. Med pro -
cessmodellen i MATLAB®/Simulink® kan scenarier med diverse processtörningar och 
ändringar i inkommande avloppsvatten testas. I det för projektet uppbyggda styrsyste -
met kan användaren titta på resultat och göra ändringar i inställningar i en miljö som 
är identisk med den verkliga styrsystemmiljön. 
En digital tvilling finns nu implementerad på en dator inom Stockholm Vatten och Avfalls 
nätverk. Den kan köras upp till fem gånger snabbare än realtid utan kända problem och 
följande slutsatser kan dras:
 ●Det är tekniskt möjligt att skapa en digital tvilling bestående av verklig styrsystem -
skod och en dynamisk processmodell.
 ●Den digitala tvillingen kan användas för att:
 -Upptäcka fel i styrsystemet
 -Ta fram realistiska startvärden på regulatorer
 -Säkerställa önskad funktion från styrsystemet vid kritiska driftfall, till exempel 
att anti-windup fungerar tillfredsställande
 ●Det simulerade styrsystemet är identiskt med det verkliga vilket gör den digitala 
tvillingen realistisk och väl lämpad för operatörsträning
Virtuell driftsättning av  styrsystem på reningsverk 77
Schematisk bild över den digitala tvillingen i projektet. Genom att använda en exakt kopia av 
styrsystemet och koppla denna med en dynamisk processmodell kan ändringar i styrsystemet 
utvecklas och testas virtuellt (VAT) innan verkliga driftsättning.
Läs vidare här: IVL rapport B2399. Virtuell driftsättning av styrsystem på reningsverk 
https://www.ivl.se/download/18.72fab6cc1761c7ad2944d5/1607067557765/B2399.
pdf
Virtuell driftsättning av  styrsystem på reningsverk Digitalisering av den svenska VA-branschen78
7 TwinPlant – digital tvilling för 
avloppsreningsverk
Den digitala applikationen TwinPlant syftar till att, genom en 
digital plattform som kombinerar data, databearbetning, model -
lering och beslutsalgoritmer med ett användarvänligt gräns -
snitt, representera det fysiska reningsverket i en digital tvilling. 
Den utbyggda plattformen är fullt automatiserad, prognos -
ticerande och intelligent och används för att automatiskt styra 
och optimera driften av avloppsreningsverket. 
Författare: Trine Dalkvist och Jan Krejcik, DHI
Bakgrund
Bakgrunden till applikationen baseras på mångårig erfarenhet av optimering av avlopps -
reningsverk utifrån energiförbrukning, kemikalieanvändning, resursåterföring med 
mera. Utformning och processoptimering samt avancerad databearbetning har gjorts 
sedan lång tid med stöd av applikationer för processmodellering och datahantering 
kombinerat med processkunskap. Utifrån dessa erfarenheter har DHI tagit steg och 
byggt ihop de olika tekniska komponenterna som används för optimering in i en real -
tidsfungerande en digital tvilling för styrning och processautomation. 
TwinPlant-plattformen kombinerar hantering och bearbetning av data, processmo -
dellering, optimering, prognostisering och resultatpresentation samlat i en gemensam 
plattform. 
Utgångspunkten för TwinPlant-plattformen är användning i Microsoft Azure molnmiljö 
men möjlighet finns att etablera en lokal installation vid behov. TwinPlant har utvecklats 
genom huvudsaklig användning av följande ingående komponenter:
 ●DIMS-CORE – datahantering – insamling, assimilering, gapfilling, data validering, 
etc 
 ●MIKE Cloud – databibliotek 
 ●Domain services (Generella komponenter för exekvering och styrning av interaktio -
ner och arbetsflöden mellan de olika delarna i plattformen)
 ●WEST – programvara för modellering av processfunktionerna i reningsverket
 ●Webbaserat användargränssnitt – inloggning, användning och tillgång, daglig styr -
ning och kontroll etc. 79
Arkitekturen för  applikationen.
DHI har i ett pilotprojekt påbörjat implementeringen av en digital tvilling för Egå 
reningsverk (90 000 PE), Danmark, för att bidra till Aarhus Vands mål att öka återvin -
ningen av resurser och energi och samtidigt minska CO2-avtrycket.
Följande arbetsmoment ingår i implementeringen av den digitala tvillingen för Egå:
Steg 1 – Prioriterade frågeställningar och värdeskapande 
Relevanta måltal och fördelar och värden som förväntas uppnås som till exempel förbätt -
rad kvalitet i utflödet, minskade kostnaderna eller lägre energiförbrukning definieras.
Steg 2 - Data 
Inledningsvis fokuseras på datatillgång och kvaliteten på data. Hög kvalitet på data 
som används som input till TwinPlant är grundläggande för att få tillförlitliga resultat. 
För fallstudien Egå saknades exempelvis realtidsdata för totalfosfor (TP) och pålit -
liga data för organiskt material (COD) och suspenderade ämnen (TSS). I stället har en 
funktion i WEST-modellen använts för att generera indata – dels för att komplettera 
och validera befintliga mätdata och dels för att vid brist på data beräkna inflöde och 
koncentrationer till verket baserat på information om tillrinningsområdet: total yta, 
andel exploaterad/bebodd yta, antal boende, andel separat ledningsnät etc.
En annan del kring datatillgången är att identifiera sensorer och tillgängliga analyser 
på verket, samt att utvärdera kvaliteten på dessa data. Målsättningen är att identifiera 
data med sämre kvalitet eller tillförlitlighet, vad som orsakar detta och hur det skall 
hanteras. 
Från detta steg erhålls en detaljerad översikt av verket för att skapa erforderliga 
dataflöden från sensorer och provtagningspunkter som krävs av applikationen. Det är 
önskvärt att data för en längre period (>2 år) och en hög tidsupplösning (1 minut) för 
realtidsdata utvärderas.
Steg 3 - Dynamisk modell för reningsverket 
I nästa steg etableras en dynamisk processmodell över reningsverket med validerade 
TwinPlant – digital tvilling för avloppsreningsverk 80
historiska data och styrstrategier i modelleringsmjukvaran WEST. 
Modellen är ett stöd för att identifiera optimala styrstrategier samt konfiguration av 
och virtuell testning av nya processer jämfört med befintliga förhållanden. Modellen 
möjliggör utvärdering av olika driftstrategier innan implementering sker i verket. En 
kostnadsfunktion tillämpas i kombination med funktionsbeskrivningar kring t.ex. ener -
giförbrukning, driftskostnader, reningsgrad, kemikalieanvändning och CO2-avtryck och 
för att hitta den mest optimala driftsstrategin utifrån måltal.
Resultatet från detta steg är en processmodell över reningsverket som möjliggör för 
driftspersonalen att analysera olika frågeställningar såsom att undersöka och identifiera 
orsaker till luftningsproblem samt testa och utvärdera luftningsstrategier.
Steg 4 – TwinPlant plattformen 
I detta steg kopplas data och modell ihop för att automatisera utbytet av datakällor i 
realtid i applikationen bland annat för automatiserade kalibreringsrutiner av modellen 
mot mätsensorer för en tillförlitlig överensstämmelse i modellresultaten, prognostise -
ring och slutligen också aktiv styrning av verket baserat på TwinPlants val av styrning. 
Aktuella och identifierade utmaningar för driften för ett specifikt avloppsverk beror 
på de lokala förutsättningarna kring utformningen av befintligt verk, belastning från 
ledningsnätet och nederbördsberoende högflödesvariationer. 
Målsättningen för implementeringen av TwinPlant är att applikationen tillämpar 
styrstrategier i realtid genom verklig styrning av verket för en optimerad drift med 
avseende på de effektmål som formulerats. 
Implementering av energi-, resurs- och kostnadseffektiva strategier på VA verksam -
heten kräver nya integrerade verktyg för att hantera stora mängder data samt simulera 
reningsverkens drift. Den digitala tvillingen fungerar idealt som ett beslutsstödsystem 
för den operationella driften av reningsverket och är ett steg mot det självstyrande 
reningsverket. 
TwinPlant – digital tvilling för avloppsreningsverk Digitalisering av den svenska VA-branschen81
8 Ordning i RörANN –
proaktivt underhåll av 
dricksvattenledningar
Vi vill sätta ”glasögon” på ledningsnätägarna så att de tydligare 
kan se ledningar i dåligt skick. Den ANN-modell (artificiellt neu -
ralt nätverk) som använts och utvärderats i Ordningen i RörANN 
tar inte fram några nya data, utan nyttjar data som nätägaren 
redan har samlat in (material, anläggningsår, trycknivåer etc.) 
eller har tillgång till hos andra aktörer (jordart, trafiklaster, 
demografi etc.) för att beräkna sannolikheten för rörbrott i varje 
ledning. Med modellen ger vi VA-huvudmännen ett verktyg till 
smartare beslutsstöd.
Författare: Johanna Sörensen, Lunds universitet
• Utnyttja existerande data
• Möjliggör sammanvägning av många olika attribut som påverkar risken för läcka eller brott
• Kan vägas ihop med konsekvensbedömning för fullständig riskbedömning
Bakgrund
Idéen med projektet har varit att ta till vara alla de data som VA-huvudmännen redan 
har tillgång till. Genom att analysera dessa med en typ av AI (artificiell intelligens), vill vi 
hjälpa dem att prioritera vilka ledningar eller områden av ledningar som ska undersökas 
vidare genom till exempel läcksökning. I Sverige går cirka 15–20 % av dricksvattnet till 
spillo genom läckage. Det leder till stora kostnader: för reparation, för avbrott i distri -
butionen, för trafikförseningar vid större ledningsbrott med mera. Dessutom spills en 
värdefull resurs i onödan. Projektet Ordningen i RörANN har samlat flera av Sverige mest 
proaktiva VA-huvudmän för att under två år testa och statistiskt verifiera applikationen 
på fyra ledningsnät: Malmö/Lund/m.m. genom VA SYD i söder, Umeå genom Vakin 
i norr, Göteborg genom Kretslopp och vatten i väst och Stockholm genom SVOA i öst. 
Parallellt har vi tillsammans med Svenskt Vattens VASS AI-projekt arbetat med hur små 
ledningsägare med ofta sämre datakvalitet kan använda likande AI-teknik. Projektet 
har letts av LTH med stöd från Sweden Water Research och tekniken har utvärderats 
av forskare på LTH. Dessutom har ytterligare fem VA-huvudmän och Svenskt Vatten 
bidragit med kunskap och erfarenheter.
ANN-modellen (ANN – artificiellt neuronnät, en ML-algoritm) bygger på ett tjugotal 
attribut såsom material, dimension, jordtyp och tryckzon. Genom att mata modellen 
med denna information, samtidigt som den får reda på vilka ledningar som tidigare haft 
skador (läckage eller rörbrott), får vi en siffra för varje ledning hur väl den överensstäm -
mer med tidigare skadade ledningar. De ledningar som liknar tidigare skadade ledningar 
mest får upp mot 1 och de som är väldigt olika får ner mot 0. I projektet har vi sett att de 
nya skador som uppstått senare, efter att modellen körts, som förväntat oftast uppstår  82
på ledningar med värden upp mot 1. Vi kan alltså använda modellen till att peka ut vilka 
ledningar vi bör prioritera i det proaktiva arbetet med ledningsunderhåll. För att göra 
riskbedömningen komplett bör sannolikhetsbedömningen (värdet från ANN-modellen) 
vägas ihop med en konsekvensbedömning. Därför har konsekvensbedömning varit en 
stor del av projektet.
Stockholm Vatten och Avfall (SVOA), där ANN-modellen ursprungligen utarbetades, har 
kommit relativt långt i sitt arbete med proaktivt ledningsunderhåll. Modellen används i 
det dagliga arbetet med läcksökning och investeringsplanering. Dessutom håller SVOA 
på att utveckla sin modell för konsekvensbedömning. I Umeå avses ANN-modellen 
användas till förebyggande underhåll och som underlag till förnyelseplanering. Vindeln, 
vars ledningar sköts av VAKIN liksom i Umeå, har för dålig datakvalitet för att kunna 
träna ANN-modellen direkt på data från Vindeln. Därför tränas modellen på data från 
Umeå och appliceras på Vindelns ledningar i stället. VA SYD har testat flera digitala 
verktyg parallellt och använder i nuläget ANN-modellen som underlag för att planera 
arbetet för sitt läcksökningsteam och som en del i att identifiera vilka ledningssträckor 
som är intressanta att undersöka vidare i förnyelsearbetet. Modellen har även körts på 
data från Göteborg. Miljö- och Vatten i Örnsköldsvik AB (Miva) planerar att köra model -
len inom närmaste åren. De har parallellt med Ordning i RörANN deltagit som piloter 
i systerprojektet VASS AI. Även MSVA har testat VASS AI-modellen och de ser ett stort 
behov av denna typ av verktyg. Därför följer de utvecklingen och arbetar med sina data 
för att kunna använda denna typ av modell skarpt i en nära framtid. Uppsala vatten har 
följt projektet och planerar att göra en samlad riskbedömning av sina större vattenled -
ningar framöver. Dessutom har NSVA, och Ängelholm följt projektet. Prediktioner från 
ANN-modellen och VASS AI används med andra ord som prioriteringsverktyg i arbetet 
med strategisk förnyelse runtom i Sverige.
Detta projekt kick-startar arbetet med AI för ledningsunderhåll i VA-branschen. Ett 
viktigt resultat av projektet har varit att se att ANN-modellen ger ett vettigt resultat. Det 
har vi sett genom statisk analys av nyinkomna rapporter om läckor och ledningsbrott, 
vilka väl följer en binomialfördelning (dvs den statiska fördelningen för ja eller nej, eller 
som i detta fall läcka  eller inte läcka ). 
Tekniken kommer att ge bra förutsättningar för att kunna hitta de ledningar som 
har störst risk för olika negativa händelser. När risken är känd kan både kontinuerligt 
underhåll och planering av investeringar göras mer effektivt. Förhoppningen är att inves -
teringarna i slutänden kan vara mer effektiva än 1:1, det vill säga att en investering medför 
att flera problem (läckor) löses vid samma tillfälle och därmed undviks i framtiden. 
Inom kort publiceras en längre artikel om projektet i Tidskriften VATTEN. Håll utkik 
där!
Ordning i RörANN –proaktivt underhåll av dricksvattenledningar 83
  
Exempel på visualisering av resultat från ANN-modellen. Sannolikhet för läcka eller ledningsbrott 
ledningsvis (till vänster) och områdesvis (till höger). Sannolikheten indikeras med färg där röd 
visar högre sannolikhet och grön visar lägre sannolikhet. 
Ordning i RörANN –proaktivt underhåll av dricksvattenledningar Digitalisering av den svenska VA-branschen84
9 Modellprediktering av bad -
vattenkvalitet efter nederbörd
Stranden Beauport Bay Beach i Quebec, Kanada hade inte 
hållits öppen för bad i över 50 års tid på grund utav otillräcklig 
badvattenkvalitet. Under denna period investerades närmare 
en halv miljard CAD för att förbättra vattenkvalitén i stadens 
vattendrag. Efter analyser gjorda under 2014 och 2015 utveck -
lades en prediktiv modell av badvattenkvalitén av forskare vid 
Universite Laval vilket gjorde det möjligt att hålla stranden 
öppen under 39 dagar sommaren 2016, utan att riskera besökar -
nas hälsa. 
Författare: Marcus Ahlström, RISE
Viktigaste fördelarna 
• Relativt enkel typ av modell att testa och implementera med redan tillgängliga data och 
mjukvara
• Effektivt beslutsstöd
• Handfasta resultat som är lätt att kommunicera med allmänheten
Bakgrund
Badvattenkvaliteten i Beauport Bay påverkas å ena sidan av de föroreningar som når 
bukten via tillrinning (bräddningar, avrinning från jordbruksmark, vattenfåglar och 
olyckor), och å andra sidan av de tillrinnande vattnens förmåga att späda ut och trans -
portera bort föroreningar. Den största floden i Quebec, S:t Lawrencefloden vilken direkt 
gränsar till stranden, är starkt påverkad av tidvatten vilket orsakar stora ändringar i 
vattenströmmarna och komplicerade och varierande flödesmönster.
För att badvattenkvaliteten i Quebec ska vara att betrakta som godtagbar krävs det 
att halten av Eshcerichia coli (E.coli) är lägre än 200 CFU/100 ml (colony forming units 
per 100 ml) i badvatten-prover. Mätkampanjer vid Beauport Bay Beach under 2014 och 
2015 visade att detta kvalitetskrav uppnåddes under 65 % av tiden. Dock togs inte dessa 
prov med någon regelbundenhet (som bäst ett prov per dag) vilket inte gjorde det möjligt 
att följa utvecklingen av badvattenkvalitét över tid med tillräcklig upplösning. Dessutom 
var det inte heller möjligt att få tillbaka analysresultaten förens dagen efter provtagning 
vilket gjorde det omöjligt för den ansvariga förvaltningen att veta om de hade tillräckliga 
beslutsunderlag vid starten av en arbetsdag för, att med någon säkerhet, kunna besluta 
om stranden borde hållas öppen eller stängas av. 
Quebec-stad hade, med bakgrunden ovan, ett intresse av att hålla stranden öppen 
för bad samtidigt som de hade ett behov av att inte utsätta allmänheten för onödiga 
hälsorisker. Sammantaget fick detta staden att överväga att utveckla en prediktiv modell 
för badvattenkvalitén som kunde användas som beslutsstöd för att varje morgon kunna 
besluta om att hålla stranden öppen för bad eller inte.  85
Modellen som togs fram för att prediktera halten av E.coli i badvattnet (som kan lik -
nas med en mjukvarusensor) var en förhållandevis enkel  multipel linjär regression på 
formen: xxvi 
 
© RISE Research Institutes of Sweden  9. Modellprediktering av badvattenkvalitet efter 
nederbörd 
Stranden Beauport Bay Beach i Quebec, Kanada hade inte hållits öppen för 
bad i över 50 års tid på grund utav otillräcklig badvattenkvalitet. Under 
denna period investerades närmare en halv miljard CAD för att förbättra 
vattenkvalitén i stadens vattendrag. Efter analyser gjorda under 2014 och 
2015 utvecklades en prediktiv modell av badvattenkvalitén av forskare vid 
Universite Laval vilket gjorde det möjligt att hålla stranden öppen under 39 
dagar sommaren 2016, utan att riskera besökarnas hälsa.  
Författare: Marcus Ahlström, RISE  
Bakgrund 
Badv attenkvalite ten i Bea uport Bay påverkas å ena sidan av de föroreningar som når 
olyckor), och å andra sidan av de tillrinnande  vattnens förmåga att späda ut och 
transportera bort föroreningar. Den största floden i Quebec, S:t Lawrencefloden vilken 
direkt gränsar till stranden, är starkt påverkad av tidvatten vilket orsakar stora ändringar 
i vattenströmmarna och komplicerade och v arierande flödesmönster.  
För att badvattenkvaliteten i Quebec ska vara att betrakta som godtagbar krävs det att 
halten av Eshcerichia coli (E.coli) är lägre än 200 CFU/100 ml (colony forming units per 
100 ml) i badvatten -prover. Mätkampanjer vid Beauport B ay Beach under 2014 och 2015 
visade att detta kvalitetskrav uppnåddes under 65  % av tiden. Dock togs inte dessa prov 
med någon regelbundenhet (som bäst ett prov per dag) vilket inte gjorde det möjligt att 
följa utvecklingen av badvattenkvalitét över tid me d tillräcklig upplösning. Dessutom var 
det inte heller möjligt att få tillbaka analysresultaten förens dagen efter provtagning 
beslutsunderlag vid starten av en arb etsdag för, att med någon säkerhet, kunna besluta 
om stranden borde hållas öppen eller stängas av.  
Quebec- stad hade, med bakgrunden ovan, ett intresse av att hålla stranden öppen för 
bad samtidigt som de hade ett behov av att inte utsätta allmänheten för onödiga 
besluta om att hålla stranden öppen för bad eller inte.  
Beskrivning av digital applikation 
Modellen  som togs fram för att prediktera halten av E.coli i badvattnet  (som kan liknas 
med en mjukvarusensor) var en förhållandevis enkel multipel linjär regression på 
formen:  
𝑌𝑌=𝛽𝛽!+∑	𝛽𝛽"𝑋𝑋" 
Där Y är den beroende variabeln, i detta fall log 10 av koncentrationen av E.  coli i 
badvattnet, β0 är en konstant, X i är de förklarande variablerna i modellen och and βi är 
modellens parametrar .  Där Y är den beroende variabeln, i detta fall log10 av koncentrationen av E. coli i bad -
vattnet, β0 är en konstant, Xi är de förklarande variablerna i modellen och and βi är 
modellens parametrar. 
Hundratals kombinationer av tillgängliga variabler undersöktes för prediktiv för -
måga och den kombination som föll ut som den bästa modellen i detta fall bestod av 
endast fyra oberoende variabler. Dessa var, i fallande ordning efter påverkan på model -
lens prediktiva förmåga: (1) Nederbörd under det senaste dygnet, (2) tidvattnets höjd 
och fas, (3) antalet måsar och andra stora fåglar som befann sig på stranden, och (4) 
vindriktningen.
Baserat på den prediktiva modellen utvecklades ett automatiskt beslutsstödsverk -
tyg. Det automatiska verktyget hämtade in nödvändiga data och tillgängliggjorde det 
för modellen som därefter predikterade den dagliga vattenkvaliteten och den tillhö -
rande osäkerheten. Det togs också fram en manuell version baserat på Visual Basic 
for Applications  (VBA) som gjorde det möjligt att köra modellen, och visualisera data 
snabbt, i ett Excel-blad. Den manuella versionen av verktyget gjorde det möjligt att 
genomföra scenarioanalyser (exempelvis effekter av olika regnväder).
En begränsning med den framtagna modellen, i och med de indata den använder, är att 
den inte kan ta hänsyn till varken spill / bräddningar / läckage som sker vid torr väderlek 
(ex. om någon komponent i systemet har gått sönder). Vid rapporter om spill / brädd -
ningar / läckage under dessa förhållanden stängdes stranden av i förebyggandes syfte.
Modellen introducerades den 24 juni, 2016 och användes varje dag fram till den 9 sep -
tember, 2016. Den dagliga arbetsgången bestod av att först beräkna en prediktion innan 
kl. 8 för att bestämma om stranden skulle hållas öppen eller stängas, och därefter ta ett 
vattenprov som lämnades in för analys. Analysresultaten som kom tillbaka dagen därpå 
användes sedan för att bekräfta eller motbekräfta modellens prediktion. 
Figur A.9.1 nedan visar, för varje dag under sommaren, modellens prediktion base -
rat på observationen som gjordes vid samma tidpunkt. De blå cirklarna motsvarar 
dagarna när simning var tillåtet och de röda trianglarna dagarna när det inte var tillåtet. 
Sammantaget var stranden öppen för bad 39 dagar och stängd 36 dagar. Av de 39 dagar 
som stranden var öppen var det bara 4 observationer som var falsk-positiva (det vill säga 
att modellen tillåter bad men observationen/mätvärdet från samma dag var för högt). 
Flera typer av modeller kan användas för att prediktera föroreningar vid stränder: 
statistiska, empiriska eller hydrodynamiska modeller. I detta fall baserades valet av 
modelltyp på det faktum att föroreningarna främst bedöms komma från bräddningar. I 
Quebec är det få bräddningspunkter där denna information mäts kontinuerligt. Utöver 
detta har S:t Lawrencefloden en väldigt komplicerad flödesregim, dess ebb och flod varie -
rar med mer än fyra meter i Quebecs hamn vilket gör det svår att mäta vattenmassorna 
som når stranden och påverkar vilken utspädning som föroreningarna utsätts för. Med 
bakgrund i detta bedömdes det att ett statistiskt tillvägagångssätt (med multipel linjär 
regression) hade störst potential. 
Det är viktigt att notera att en stad växer för varje år som går. Nya stadsdelar gene -
rerar nya föroreningskällor, gamla föroreningskällor identifieras och tas bort, och 
hanteringen av vatten i olika delar av staden kan ändras (ex. dagvattendammar), vilket 
påverkar vattensammansättningen och flödet i recipienten. Det är därför viktigt att 
med jämna mellanrum uppdatera modellens parameter och ifrågasätta vilka variabler 
Modellprediktering av bad  vattenkvalitet efter nederbörd 86
som används. En bra linjär modell behöver inte betyda att ett kausalt samband, utan 
visar endast en korrelation mellan variablerna i modellen. Dessa korrelationer kan 
ändras över tid. 
Genom att samla in många olika parametrar och använda sig av relativt enkla metoder 
går det många gånger att hitta korrelationer mellan uppmätta parametrar och andra 
variabler som kan vara intressanta att övervaka men som av olika anledningar kan vara 
svåra att mäta med tillräcklig upplösning. Tack vare att Quebec hade en pålitlig, omfat -
tande och uppdaterad databas med mycket tillgängliga data var det möjligt att utveckla 
en statistisk modell.
I detta fall var det möjligt att, bara genom att mäta och använda fyra variabler (neder -
börd, tidvatten, antalet fåglar på stranden, och vindriktning), prediktera badvattenkva -
liteten och därigenom hålla badet öppet 39 dagar under sommaren för första gången 
på 50 år.
Predikterade och observerade värden för E.coli varje dag under sommaren 2016. Modellen 
användes mellan 24 juni, 2016 till 9 september, 2016. Positiv: modellen och observationen klarar 
kvalitetskraven; Negativ: modellen och observationen klarar inte kvalitetskraven; Falsk-positiv: 
modellen klarar kvalitetskraven men inte observationen; Falsk-negativ: modellen klarar inte 
kvalitetskraven men observationen gör det.  
Läs vidare här:
https://www.researchgate.net/publication/314869835_Developpement_d’un_
modele_de_prevision_de_la_qualite_de_l’eau  
Modellprediktering av bad  vattenkvalitet efter nederbörd Digitalisering av den svenska VA-branschen87
10 Exempel på nya möjligheter 
med befintliga data
Svenska VA-organisationer har generellt mycket historiska data och det arbetas på 
många håll med att utöka antalet sensorer, speciellt i och med utökade utbudet av bil -
liga IoT-sensorer.
Trots detta är det få VA-organisationer som har en tydlig plan för vilken data man ska 
spara, hur länge och med vilken upplösning. En bidragande faktor är sannolikt att drift 
och automation historiskt har definierat behoven för datalagring, vilka varit mer kortsik -
tiga än de som uppkommer i och med utökade möjligheter för avancerade dataanalyser. 
VA SYD utförde inom projektets ramar en variant av ett ”Hackathon” (def.: ett evene -
mang där programmerare träffas för att programmera och lösa en eller fler utmaningar) 
där den huvudsakliga frågeställningen var: ”vilken potential finns det i att göra mer 
avancerade dataanalyser av den befintliga data VA SYD redan har?”
All data från två mindre samhällen inom VA SYD sammanställdes, vilket var: vatten -
flöde, tryck, temperatur, pumpars rotationshastighet & effekt, spillvattenflöden, regn, 
lufttemperatur, befolkningsrörelser från Telia (Telia Crowd Insight), driftstörningar 
(vattenläckor & avloppsstopp) samt metadata om samhällena. De flesta signaler hade 
1-2 års historisk data.
Tre företag med kompetens inom data science (Backtick Technologies, Combine 
Control Systems och Siemens powered by Buntplanet) fick ta del av all data och ge 
förslag på analyser och applikationer som var möjliga att applicera utifrån denna data 
(Figur A.10.1 till A.10.5).
Slutsatsen är att det finns mycket potential i data och nedan är en sammanfattning av 
vad de på kort tid kom fram till:
 ●Väldigt låg svårighetsgrad
 -Att skapa flödesprognoser med machine learning för dricksvatten- och spillvatten -
flöden kommande dagar eller till och med upp till en månad (osäkerheten ökar 
där emot med tiden). Se exempel i Figur A.10.1.
 -Dynamiska larm – idag används oftast tröskellarm i SCADA/DCS-system, dvs. om 
värdet under eller över ett specifikt värde skickas det ut ett larm. Med dynamiska 
larm anpassas larmgränserna kontinuerligt beroende på tidssteg (t.ex. klockan 
två på natten är det en annan larmgräns än sju på morgonen). Se exempel i Figur 
A.10.2.
 -Analys av pumpars effektivitet, Det finns mycket pengar att spara genom att över -
vaka pumpars effektivitet och byta ut dem i rätt tid. För att bedöma när ett byte bör 
ske är det viktigt ta hänsyn till trender, för vilket minst 5 års data rekommenderas. 
Se exempel i Figur A.10.3.
 ●Måttlig svårighetsgrad
 -Genom att övergå från att pumpar startas och stoppas med jämna intervall under 
normaldrift, till att ha roterande pumpstarter beroende på flöde finns mycket 
energikostnader att spara. Se exempel i Figur A.10.4.
 ●Hög svårighetsgrad:
 -Att låta pumpar aktivt styras efter flödesprognoser. 
Övriga tips från bolagen:
 ●Det behövs mer än ett års data för att göra bra analyser. De kommer ofta långt med  88
tim-data men för vissa användningsområden rekommenderas data i nära realtid. 
 ●Börja testa i liten skala för att få snabba resultat och sedan iterera sig fram. 
 ●Att hela tiden väga arbetsinsatsen mot nyttan när applikationer ska implementeras. 
 ●Samla så mycket data som möjligt men se till att den är kvalitetssäkrad. De ser hellre 
lite data av hög kvalitet än mycket data av låg kvalitet.
 ●Att få ordning på data tar mycket längre tid än vad man tror. Utifrån företagens tidi -
gare erfarenheter är det inte ovanligt att 80 % av tiden består av att förstå data och 
strukturera den, medan 20 % av tiden är dataanalys. 
 ●Analysera inte dricksvatten, avlopp och dagvatten var och en för sig, för att få bästa 
insikterna och resultaten bör de analyseras tillsammans.
 ●Det kan finnas stora vinningar med att använda AI tillsammans med välkalibrerade 
hydrauliska modeller. 
 ●Det är väldigt viktigt med systemkännedomen inom VA, att bara lämna över data och 
låta den analyseras av sig självt fungerar inte. Förståelsen för hur mätdata hänger ihop 
och varför saker beter sig som de gör är väldigt viktigt. Att engagera driftpersonal och 
ingenjörer är avgörande för att en data scientists ska kunna prestera bra. 
 ●Att dokumentera alla driftstörningar med så mycket information som möjligt och 
inte bara en datumstämpel när den upptäcktes. Genom att träna modeller på mycket 
och bra data, och att undvika att låta den tränas med data som i verkligheten inte är 
en driftstörning, ger det bättre prediktioner.
Sep 23
2020Sep 25 Sep 27 Sep 29 Oct 1 Oct 3050100150200Water flowed [m^3]
Exempel på flödesprognos (lila= historisk data, grönt=prognostiserat) där osäkerheten ritas ut 
som blå area. Bild: Backtick T echnologies.
Exempel på nya möjligheter med befintliga data 89
Exempel på dynamiska larmgränser som varierar beroende på årstid, dag och timme.  
Bild: Combine Control Systems.
Nov 2019 Jan 2020 Mar 2020 May 2020 Jul 2020 Sep 2020 Nov 20201.522.533.544.5
T rendlinje, här över 1 år, som indiktar en 5 % minskad effektivitet per år. Här ser man även att de 
tre olika pumparna har olika effektivitet från start. Skulle alla pumpar i det här fallet ha samma 
effektivitet som den bästa (röd kurva) skulle elförbrukningen minska med 10 %. Bild: Backtick 
T echnologies.
Visar en befintlig anläggnings pumpars effektivitet i olika flöden. Det finns däremot stor poten -
tial i minskad elförbrukning och ökad livslängd på pumpar genom att styra pumpar beroende på 
flöde istället för regelbundna intervall. Pump 1 kör vid låga hastigheter, pump 2 i medelhöga och 
pump 3 vid höga flöden, respektive pump är optimerad för att vara effektiv på just dessa flöden. 
Bild: Backtick T echnologies.
Exempel på nya möjligheter med befintliga data 90
Exempel på hur en enkel dashboard kan se ut med flödesprognostisering, anomaliprediktering 
och detektering, pumpeffektivitetsvarning samt övervakning hur befolkningsrörelserna ser ut i 
olika områden. Bild: Combine Control Systems.
Exempel på nya möjligheter med befintliga data 91
www.svensktvatten.se

Färdplan: Teknik, material och förmågor för hållbar industriell konkurrenskraft

Roadmap: Technology, Materials and Capabilities for Sustainable Industrial Competitiveness

Färdplan
Teknik, material och förmågor för hållbar industriell konkurrenskraft
En analys av den svenska industrins behov av kontinuerlig digitalisering, materialomställning, 
 innovations- och transformationsförmåga samt kompetensförsörjning, i nuläget och 15 år framöver. 
Utförd av RISE med ﬁ  nansiering och stöd från Teknikföretagen och Vinnova.
Version 1.0. Lanserad 6 maj 2020.
Framställd med stöd av
RISE rapport 2020:46
ISBN 978-91-89167-28-5 /two.tab/uni00A0Sverige har länge ha/f_t e/t_t framgångsrikt näringsliv och 
i relation till befolkningsmängden många stora inter -
nationellt lyckosamma industriföretag och en uppsjö fram-gångsrika små företag. T rots a/t_t antalet industrijobb succes -
sivt minskat sedan mi/t_ten av 1960-talet så spelar de stora industriföretagen alltjämt en mycket viktig roll för syssel -
sä/t_tningen. Förutom de direkt anställda så skapar industri -
företagen indirekt ca 2–3 gånger så många jobb, inte minst inom servicesektorn och i underleverantörsledet. Sverige har också en förhållandevis bred industristruktur med klassisk basindustri som stål-, kemi- och skogsindustrierna som en viktig del och verkstadsindustrin som en annan. Vår position rankas bland de främsta i världen vad gäller forskning, utveckling och innovationskra/f_t. Även här spelar industrin en viktig roll – exempelvis står näringslivet för ca 70% av Sveriges totala FoU-insatser. Sveriges inträde i EU år 1995 har också inneburit mycket positivt för näringslivet – inte minst genom skapandet av den inre marknaden.
Likväl står näringslivet i Sverige – liksom i hela EU – in-
för stora utmaningar, såväl geopolitiska som strukturella. USA som rör sig mot en alltmer protektionistisk position. Kina expanderar sin industri kra/f_tigt både i och utanför landet, och hindrar samtidigt tillgången till sin hemma -
marknad för många icke-kinesiska företag. Industrin på -
verkas därtill av den minskade tilltron till globaliseringen som en följd av /f_inanskrisen och det förändrade politiska landskapet, samt förstås av Storbritanniens beslut a/t_t läm-na EU. Klimatutmaningen ställer också stora krav, men öppnar även upp helt nya aﬀärsmöjligheter – inte minst genom e/t_t ökat fokus på fossilfria produkter och proces -
ser, på resurseﬀektivitet, på nya material och på en över -
gång till hållbara aﬀärsmodeller. Inom elektri/f_ieringen av transportsektorn /f_inns /f_lera exempel på de/t_ta. Samtidigt /f_inns en utbredd oro för den långsiktiga energiförsörj-ningen i Sverige. Även digitaliseringen – med automati -
sering, arti/f_iciell intelligens och maskininlärning – ställer nya krav på näringslivet men öppnar också, med tillgång till rä/t_t kompetens, upp för helt nya möjligheter. En ge-mensam nationell fokusering på för svenskt näringsliv viktiga områden är därför helt nödvändig för a/t_t säker -
ställa existerande industris konkurrenskra/f_t samt för a/t_t  utveckla nya industriföretag för en global marknad.
Under regeringens förra mandatperiod initierades e/t_t  
antal samverkansprogram där fem svenska styrkeområden pekades ut vari staten och industrin investerar tillsammans i framtiden. Det handlade om nya sä/t_t a/t_t resa, bo, skapa in-dustriell ny/t_ta, göra aﬀärer, leva, kommunicera samt tillva -
rata och bevara jordens resurser och ekosystem. Samverkan mellan oﬀentliga aktörer, näringsliv och akademi har under lång tid varit framgångsrikt i Sverige med många exempel där samverkan och kra/f_tsamling kring innovationsinsatser ge/t_t goda resultat utifrån de resurser som satsats. E/t_t av samverkansprogrammen fokuserade på Upp -
kopplad industri och nya material. Den snabba tekniska utvecklingen möjliggör digitaliserad produktion, nya sä/t_t  a/t_t bemöta kunder och förändrade aﬀärsmodeller. Nya ekologiskt hållbara material, molntjänster, automation, robotik och additiv tillverkning skapar möjligheter inom alla branscher och användningen krävs för a/t_t klara kon-kurrenskra/f_ten i Sverige. Dessutom är hållbara material och avancerad miljö- och klima/t_teknik några av nycklarna för a/t_t uppnå en mer eﬀektiv och hållbar produktion. Det -
ta samverkansprogram var således nära knutet såväl till re-geringens nyindustrialiseringsstrategi Smart industri som till a/t_t möta /f_lera av de stora samhällsutmaningarna. 
Samverkansprogrammen avslutades formellt i maj 
2018, men för a/t_t driva arbetet vidare med de utpekade prioriteringarna initierade Vinnova och T eknikföreta -
gen gemensamt e/t_t arbete med a/t_t ta fram en färdplan för svensk industri inom området uppkopplad industri och nya material. Projektet, som drivits i samarbete med RISE, sy/f_tar till a/t_t samla relevanta industriaktörer för a/t_t  gemensamt arbeta fram en färdplan för svensk industri till grund för prioriteringar, strategiarbete och policy. Ambitionen är a/t_t färdplanen ska bli väl förankrad hos e/t_t  stort antal industriföretag i Sverige och bygga på tydliga industriella behov, med slutsatser som är relevanta och användbara också i enskilda företags strategiarbete.
I juli 2019 beslöt regeringen a/t_t fortsä/t_ta fokusera på 
samverkan och lanserade fyra nya samverkansprogram. Även dessa bygger på målsä/t_tningarna a/t_t stärka Sveriges globala innovations- och konkurrenskra/f_t och a/t_t möte de stora samhällsutmaningarna. Programmen fokuserar mot i) Näringslivets digitala strukturomvandling, ii) Hälsa och life science, iii) Näringslivets klimatomställning och 
iv) Kompetensförsörjning och livslångt lärande. T re av dessa områden (i, iii och iv) ligger också helt i linje med vad som Färdplansprojektet redan identi/f_ierat som några av de mest framträdande områdena.
Föreliggande rapport presenterar en första färdplan för 
svensk industri och pekar ut e/t_t antal viktiga områden och förslag som förhoppningsvis kan bidra både i samverkans -
programmens fortsa/t_ta arbete och för a/t_t fördjupa andra pågående arbeten relaterade till svensk industris konkur -
renskra/f_t. Det är också förhoppningen a/t_t själva arbetet med färdplanen även kommer a/t_t leda till eﬀekter som ökad sam-verkan, samsyn och fortsa/t_t dialog, och en process för hur svensk industri kan samlas kring gemensamma framsynta analyser och färdplaner. Då omvärlden och industrins för -
utsä/t_tningar kontinuerligt förändras kommer färdplanen a/t_t behöva regelbunden översyn och uppdatering. 
Jan-Eric Sundgren
/s.a/t.a/y.a/r.a/g.a/r.a/u.a/p.a/p.a/s.a/o.a/r.a/d.a/f.a/u00F6.a/r.a/a.a/n.a/d.a/e.a ”Färdplansprojektet”
Programförklaring  /three.tab/uni00A0Rapporten ”Färdplan – teknik, material, förmågor för 
hållbar industriell konkurrens-kra/f_t” var i princip 
färdig i början av mars 2020, med lansering planerad till början av april. Plötsligt kom då coronapandemin och ändrade alla förutsä/t_tningar. För Färdplansarbetet, för svensk industri och för en stor del av världens befolkning. 
Ovanpå e/t_t akut folkhälsoläge och restriktioner i sam-
hället ryckte pandemin på några få veckor undan ma/t_tan för stora delar av näringslivet. Leveranskedjor har slagits sönder både inom Sverige, Europa och globalt, små och stora företag har tvingats permi/t_tera eller varsla personal. Samhällets – människornas och ekonomins – sårbarhet har blivit uppenbar. Det näringsliv som ska generera skat -
teintäkter för a/t_t /f_inansiera vår gemensamma välfärd har få/t_t sig den tuﬀaste tacklingen sedan andra världskriget, som det kommer a/t_t ta tid a/t_t hämta sig från. Konsekven-serna ser, trots regeringens kra/f_tfulla åtgärder, ut a/t_t bli en historiskt djup lågkonjunktur, minskad BNP med /f_lera procent, rekordhög arbetslöshet och risk för in/f_lation. 
Samtidigt var svensk industri före corona mi/t_t inne i 
två stora omställningar – en ny våg av digitalisering med AI som ledstjärna och en transformation mot hållbarhet. Båda omställningarna hade bara hunnit börjat genere-ra nya produkter, tjänster och aﬀärsmodeller. Hur dessa omställningar fortgår e/f_ter coronakrisen förblir oklart åtminstone tills industrins hjul börjat snurra igen. Och om industrin ska komma igång igen krävs till en början a/t_t de stöd som regeringen aviserat når de företag där de gör mest ny/t_ta, a/t_t regionala värdekedjor kommer igång på ny/t_t och a/t_t transporterna inom EU och i världen åter börjar fungera. På lite längre sikt måste även /f_inansmark -
nadens ägartillsko/t_t till forskningsintensiva tillväxtbolag säkras, liksom likviditetsbehovet hos startups som står i begrepp a/t_t skala upp sin verksamhet. Även investeringar i forskning och utveckling behöver säkras för fortsa/t_t in-dustriell konkurrenskra/f_t. Två saker som coronakrisen redan lärt oss är a/t_t digi -
taliseringen av samhället kommer a/t_t accelerera, och a/t_t  industrin behöver öka marginalerna i och säkra sina leve-ranskedjor. Coronakrisen visade hur snabbt vi kunde öka förmågan a/t_t digitalisera våra arbetssä/t_t, med distansarbe-te och e/t_t uppsving för e-handeln i nya kretsar. Mer ro -
busta leveranskedjor kommer a/t_t kräva mer och smartare digitalt stöd för dessa, och givetvis a/t_t EU:s öppenhet för gods e/f_terlevs. 
Färdplanrapporten understryker vikten av a/t_t arbeta 
med scenarion och omvärldsanalys, a/t_t omsä/t_ta slutsat -
serna från dem till strategier och a/t_t genomföra de för -
ändringar som krävs för a/t_t stärka såväl motståndskra/f_ten som konkurrenskra/f_ten i industrin – och därmed visa prov på dynamisk kapabilitet. Färdplanen ly/f_ter fram cen-trala områden som behöver utvecklas inom digitalteknik, materialomställning och förmågor för robust konkurrens -
kra/f_t och en hållbar samhällsutveckling. Den belyser även vikten av kompetensstrategi på såväl nationell nivå som inom företagen. Flera slutsatser är aktuella under pågåen-de krishantering, andra bör planeras för redan idag inför återstarten av industrin. Slutsatserna kommer a/t_t vara högaktuella när de akuta sjukdomseﬀekterna av corona -
viruset klingat av. 
När stora delar av samhället står still blir det än vikti -
gare a/t_t mobilisera för en konkurrenskra/f_tig industri. När många aktörer bekämpar själva pandemin behöver andra aktörer bygga för framtiden. I det krisläge vi nu står inför där välfärdens motor – industrin – till stor del tvärbrom-sat, så blir Färdplanens slutsatser än viktigare. Det är nu det gäller a/t_t engagera berörda målgrupper för a/t_t ta till sig materialet och a/t_t utveckla Färdplanen vidare tillsam-mans.
Förord: Coronakrisen  
och Färdplan 
Stockholm i april 2020
 Klas Wåhlberg  Pia Sandvik Jan-Eric Sundgren
 /v.a/d.a /t.a/e.a/k.a/n.a/i.a/k.a/f.a/u00F6.a/r.a/e.a/t.a/a.a/g.a/e.a/n.a /v.a/d.a /r.a/i.a/s.a/e.a /s.a/t.a/y.a/r.a/g.a/r.a/u.a/p.a/p.a/s.a/o.a/r.a/d.a/f.a/u00F6.a/r.a/a.a/n.a/d.a/e.a /four.tabProgramförklaring  . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 2
Förord: Coronakrisen och Färdplan  . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 3Innehåll . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  41 Slutsatser och avgränsningar . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 52 Nuläge, mål och förslag på åtgärder . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 6
        2.1  SWOT Svensk industri, december 2019 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  8–9
        2.2  Förslag på åtgärder för att uppnå hållbar industriell konkurrenskraft  . . . . . . . . . . . . . . . . . 10
3 Sju spaningar  . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  12        3.1  Teknikutvecklingen och hållbarhetsmålen . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 13
        3.2  Alla pratar om klimatet och många planerar att göra något åt det . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  13
        3.3  Alla vill ha AI, och allt kopplas upp . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 14
        3.4  Autonoma fordon kommer sakta men säkert . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 15
        3.5  Stora bolag anammar entreprenörskap  . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 16
        3.6  Små företag behöver mer än pengar . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 17
        3.7  Vad växer exponentiellt? . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 17
4 Fem målbilder . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 18        4.1  Materialomställning . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 19
        4.2  CO
2-omställning . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 20
        4.3  Autonom omställning inom industrin . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 21
        4.4  Tjänsteﬁering . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 22
        4.5  Innovationsinfrastruktur  . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 22
5 Digitalisering för transformation  . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 24
        5.1  Människan i samspel med digital teknik . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 26
        5.2  Tillämpad AI . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 27
        5.3  Digital integration och basinfrastruktur  . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 28
        5.4  Cybersäkerhet  . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 29
        5.5  Programvaruutveckling . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  30
6 Materialomställning . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 32        6.1  Metalliska material för hållbart samhälle  . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 34
        6.2  Avancerade smarta material  . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 35
        6.3  Additiv tillverkning  . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  36
        6.4  Bioekonomi – biobaserade material, produkter och kemikalier  . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 37
        6.5  Spårbarhet . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 39
7 Nödvändiga förmågor för Sveriges konkurrenskraft . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 40
        7.1  Kompetensstrategi . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 41
        7.2  Förmågor för transformation . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 42
        7.3  Ny aﬀärslogik . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 44
8 Metod och medverkande . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 47Innehåll  /five.tab/uni00A0Denna Färdplan tar temperaturen på industrin i Sve-
rige och spanar 15 år framåt, i sy/f_te a/t_t stärka indu-
strins konkurrenskra/f_t. Arbetet har inkluderat e/t_t tiotal workshops, e/t_t tre/t_tiotal intervjuer med företrädare för stora och små företag, industriorganisationer och forska -
re samt inläsning av cirka 200 skri/f_tliga källor. Rapporten bygger på input från dessa källor och analys därav. Projek -
tet är utfört av RISE, i samarbete med och /f_inansierat av T eknikföretagen och Vinnova.
De slutsatser som nå/t_ts är optimistiskt präglade. Den 
viktigaste slutsatsen är a/t_t klimatfrågan skapar möjlighe-ter till nya aﬀärer, innovation och engagemang. Det är tydligt a/t_t svensk industri på olika sä/t_t omfamnar dessa möjligheter. Klimatfrågan har faktiskt potential till a/t_t bli en enande kra/f_t för hela nationen, och Sverige kan bli en global ledare inom industriell klimatomställning vilket även skulle öka nationens a/t_traktionskra/f_t som samar -
betspartner inom en rad områden.
Den kommersiella logiken bo/t_tnar i teknikutveckling -
en och tvärorganisatorisk samverkan. Digitaliseringen – där AI, arti/f_iciell intelligens, är inkluderat – möjliggör en tjänste/f_iering av industrin, som driver fram resursef -
fektivisering, som i sin tur – o/f_ta med nya material som ingrediens – driver fram cirkulärt tänkande, som driver på omställningen för ökad hållbarhet. Stärkt konkurrenskra/f_t blir därmed såväl konsekvens som önskvärt mål. Struktu-rellt resulterar utvecklingen därtill i nya bransch- och sek -
toröverskridande samarbeten, och nya industriella ekosys -
tem där företag, branscher och akademiföreträdare möts.
En relaterad slutsats är a/t_t AI spelar en huvudroll för kli -
matomställningen. AI är, jämte IoT (Internet of /T_hings) och kontinuerligt uppgraderad digital infrastruktur, en naturlig fortsä/t_tning på den digitaliseringsresa som hela den svenska industrin genomgår. Kontentan av inputen till Färdplanen är a/t_t vi kan använda digitalisering och AI för a/t_t ”rädda planeten och behålla mänskligheten på jor -
den” . De/t_ta jämte ökad användning av förnybara bränslen, minskat slöseri med energi och andra resurser (där AI för -
visso också har en roll) och punktinsatser för bland annat stål- och cementproduktion.
Därtill kommer a/t_t nya material och substanser – bio -
baserade, interagerande, smarta, o/f_ta nanoteknikbaserade – har stor potential a/t_t, exempelvis genom substitution av fossila motsvarigheter, driva hållbar och konkurrenskraf -
tig utveckling under rä/t_t premisser. Men ny teknik räcker inte för a/t_t stärka konkurrenskraf -
ten. Lika viktigt är a/t_t utveckla förmågan till transforma -
tion. Det handlar om förändringskultur, aﬀärsmodeller som tjänste/f_iering och cirkularitet, nya arbetssä/t_t, ökad samarbetsförmåga och agilitet. Och de/t_ta gäller inte bara företag – även staten, inklusive universitet, högskolor och forskningsinstitut, måste ta ansvar för sin omställnings -
förmåga. Frågan om transformation är strategisk och måste därför ligga på styrelsenivå för a/t_t få genomslag i organisationen. 
Hållbar transformation kräver både spetskompetens 
och bredd, såväl inom de olika teknikområdena som vad gäller själva transformationsarbetet. Spets kräver sats -
ningar från såväl staten som akademin och företag med ambition a/t_t ligga i frontlinjen. Spets är nödvändigt men inte tillräckligt för a/t_t nå bredd – om ”alla ska med” måste därtill breddprogram formuleras.
Föga förvånande råder i dagsläget stor osäkerhet kring 
hur många av omställningarna och transformationerna ska /f_inansieras. Industrin kan göra mycket själv, men inte allt. Fokuserade, strategiskt långsiktiga statliga satsningar måste också till.
Hur industristrukturen förändras på 15 år är naturligt -
vis också en fråga där mycken osäkerhet råder. Sverige har, trots framgångsrika digitala företag som Spotify, Skype, Mojang och Klarna, hi/t_tills inte upplevt samma omsä/t_t -
ningshastighet bland de riktigt stora bolagen som USA och Kina. Förvisso skapas 80 procent av alla nya jobb i mindre företag, men storbolag som Atlas Copco, Electro -
lux, Ericsson, Scania, AB Volvo och Volvo Cars toppar alltjämt listorna över de största industriföretagen i Sverige. Huruvida de/t_ta kommer a/t_t ändras framöver återstår a/t_t se.
Arbetet med denna Färdplan har fokuserat på e/t_t antal 
teknikområden, främst inom digitalisering och nya mate-rial, samt på nödvändiga förmågor för industriell transfor -
mation. Då dessa områden även är i stort behov av kom-petensutveckling och kompetensly/f_t har även e/t_t sådant avsni/t_t inkluderats. 
Uppdraget har explicit exkluderat vissa områden där 
andra utredningar ha/f_t sina fokus, däribland life science- branschen, livsmedelsbranschen, energiförsörjningen och den fysiska infrastrukturen.1.  Slutsatser och  
avgränsningar /six.tab/uni00A0Bilden av svensk industri och dess framtida konkur -
renskra/f_t är i dagsläget tudelad. Optimisterna pekar 
på en basindustri med lika stolta anor som ekologiskt 
präglad framtidstro, en verkstadsindustri med globalt starka varumärken och stora satsningar på forskning och utveckling och en telekomindustri med världsledande patentportfölj. Optimisterna pekar också på en teknik -
bejakande befolkning, /f_lera ”enhörningar” (startups vär -
derade till minst en miljard dollar) och mängder med bubblande nystartade bolag samt möjligheter inom EU:s gemensamma program för e/t_t Sverige som tack vare soci -
alt betingad tillit och samverkansförmåga drillad av sko -
lans grupparbeten landar högt i innovationslistorna. Och förstås de enorma möjligheterna som öppnas med nya teknologier som AI, arti/f_iciell intelligens.
Men många väljer a/t_t istället fokusera på utmaningarna. 
För stunden är fokus coronakrisen och dess följder, inte minst Sveriges ojämna grad av självförsörjning på råvaror. Men de nämner även ökande konkurrens från Kina och låglöneländer, allt mer protektionism i omvärlden, nedåt -
gående FoU-investeringar i industrin, avsaknad av statlig FoU-strategi, brist på svenska universitet i global topp -
klass, ont om riskvilligt kapital, dålig samordning mellan oﬀentliga och privata satsningar och tröghet i många fö -
retags förändringsarbete från styrelser och nedåt. Till det kommer sviktande möjligheter till elektriskt eﬀeku/t_tag i många kommuner, e/t_t anorektiskt järnvägsnät, försenad 5G-utrullning, kompetensbrist och ungdomar som hellre vill bli in/f_luencers i sociala medier än jobba i industrin, en global teknikutveckling som accelererar snabbare än industrin hinner anamma, och en stelbent lagsti/f_tning på e/f_terkälken inom allt från datahantering till mineralpro -
spektering. Och förstås alla de hot som AI öppnar dörren för, och som sä/t_ter /f_ingret på utmaningar som cybersäker -
het, integritet och människans roll i e/t_t digitaliserat sam-hälle.
Staten och myndigheterna väljer o/f_tast den optimistis -
ka synen, medan industrin och dess organisationer o/f_ta väljer den andra, åtminstone då samverkan och samarbe-te står på agendan.
Till de/t_ta kommer hållbarhetsfrågan. Här har en re-
markabel förändring ske/t_t i svensk industri de senaste åren, då synen på hållbarhet gå/t_t från e/t_t hot till en po -
tentiell konkurrensfördel. A/t_t en övervägande del av alla inspel till den kommande forskningspropositionen be-tonar hållbarhetsfrågorna är e/t_t tecken i tiden, liksom industriorganisationernas uppslutning kring initiativet Fossilfri/t_t Sverige. Förvisso ropar många av dessa inspel och CO
2-färdplaner på mer eller mindre massiva statliga 
insatser, men de indikerar likväl en medvetenhet och en beredvillighet a/t_t se utmaningarna kring ekologisk och ekonomisk – och i viss mån även social – hållbarhet som sporrande snarare än sänkande. Tämligen stark konsen-sus verkar råda kring a/t_t hållbarhet, rä/t_t hanterat, kan bli en svensk industriell paradgren.
Denna rapport sy/f_tar till a/t_t identi/f_iera de teknikom-
råden och förmågor som svensk industri behöver för a/t_t  stärka sin konkurrenskra/f_t på 15 års sikt, men många av slutsatserna och rekommendationerna är aktuella på be-tydligt kortare horisont än så. Rapporten ly/f_ter också e/t_t  antal områden som behöver förstärkas på systemnivå – kompetensstrategi, elsäkerhet, regleringar etc – e/f_tersom industrin påtalat dem så unisont. 
Hur lång tid 15 år faktiskt är illustreras kanske bäst av 
a/t_t blicka lika långt bakåt i tiden. Då, kring 2005, tillverka -
de Saab fortfarande personbilar och T esla hade ännu inte sålt en enda elbil. Nokia dominerade mobilförsäljningen, och mobilnäten var av modell 3G. Iphone och Android var okända storheter, och Christer Fuglesang hade ännu inte varit ute i rymden. Facebook var e/t_t internt påhi/t_t på Harvard. Få anade vilket genomslag de nylanserade da -
taspelen World of Warcra/f_t, Counterstrike och sederme-ra svenska Minecra/f_t skulle få. Ingen hade hört talas om Pewdiepie eller Avicii. 
I den svenska politiken var Alliansen nybildad, och 
Sverigedemokraterna sa/t_t inte riksdagen. USA hade inte upplevt Barack Obama som president, och i Tyskland kandiderade Angela Merkel till förbundskansler för första gången. Global uppvärmning var det bara e/t_t fåtal forskare som var intresserade av – övriga världen oroade sig mest för ”peak oil” . Lehman Brothers var e/t_t aktat varumärke. Kinas BNP var en sjä/t_tedel av USAs.
En spaning från 2005 om hur världen skulle se ut 2020 
hade nog knappast inkluderat Donald T rump, Greta /T_hunberg, Kinas tillväxt, GDPR eller coronavirus. Den som påstå/t_t a/t_t vi skulle få mobiler med /f_ler appar än vi kan räkna, eller globalt tillgängligt mobilt internet i hög hastighet hade möjligen blivit trodd av entusiasterna. Hu-morn i synen av tvååringen som hopplöst försöker svajpa med si/t_t lilla /f_inger över den dumma tv-skärmen hade inte gå/t_t a/t_t förklara, inte heller vår besa/t_thet av sociala medier. Så se/t_t ur det perspektivet blir förstås frågan hur världen ser ut 2035 omöjlig a/t_t svara på.
E/t_t vanligt sä/t_t a/t_t förbereda sig för det okända är scena -
rioplanering, något som såväl statliga organ som privata företag använder sig av. Rä/t_t utfört är metoden e/t_t frukt -
bart sä/t_t a/t_t ta höjd för geopolitiska och andra förändring -
ar och de konsekvenser de kan tänkas få för den egna or -
ganisationen, eller för företaget och dess kunder. 
E/t_t företag som systematiskt arbetar med scenariopla -
nering är Scania. I sina framtidsscenarier utgår de från e/t_t  antal megatrender – ökad befolkning, ökad medelklass, 2.  Nuläge, mål och förslag  
på åtgärder /seven.tabökad urbanisering, maktski/f_te från väst till öst, och e/t_t  
växande mobilt internet där allt blir uppkopplat. Samti -
digt pekar deras analys på e/t_t antal osäkerheter – klimat -
förändringar, hantering av naturresurser, hållbarhetspo -
litik, förändrade värderingar och innovationshastighet. Olika utfall här kan landa i tre scenarier, av Scania kallade ”evig tillväxt” , ”ny balans” samt ”krig om resurser” .
Vid scenariot ”evig tillväxt” har världen år 2035 få/t_t nya 
indelningar. Ryssland har lierat sig med Kina och Indien och bildat e/t_t kra/f_tfullt östblock. I rika gröna städer le-ver den växande medelklassen go/t_t, medan fa/t_tigare län-der och regioner drabbats hårt av klimatförändringarna. E/f_terfrågan på högteknologi är stark, och konkurrensen hård, vilket för industrins del resulterar i ökade krav på produktivitet och funktionalitet. Nya lä/t_tare material, hy -
bridlösningar och nanoteknologi står i fokus snarare än återvinning. A/t_t allt är uppkopplat hjälper till a/t_t öka pro -
duktiviteten och /f_lexibiliteten i produktionen, samtidigt som kraven ökar på IT-säkerhet då ägandet av data blir allt väsentligare. Konkurrensen om kompetent arbets -
kra/f_t hårdnar också, då kunniga medarbetare – i synner -
het specialister och ingenjörer med /f_lera domänkompe-tenser – byter jobb allt snabbare. 
I scenariot ”ny balans” har världen istället fokuserat på 
hållbarhet och hårdare miljökrav. Lu/f_ten är ren, och Kina har tagit en grön ledarroll i världen. Höga böter på utsläpp av CO
2 och NO x har resulterat i biobaserade bränslen 
och hög grad av elektri/f_iering av fordonen. För a/t_t mini -
mera transporterna sker produktion nära kund, i fabriker med egna solceller som ger översko/t_t nog för närområdet. Materialvalen fokuserar på minimal energiåtgång, och på a/t_t undvika skadliga material. I produktionen har under -
håll av maskiner och återvinning av material – inte minst med digital styrning – närapå eliminerat spill. För a/t_t re-krytera kompetent personal krävs e/t_t go/t_t renommé kring hållbarhet.Vid ”krig om resurser” ser det helt annorlunda ut. I den 
världen har svag politik le/t_t till protektionism, låga inves -
teringar och dålig respekt för upphovsrä/t_t. Stagnation och piratkopiering har blivit följden, liksom vägpirater och allmän brist på respekt för lag och ordning. T ransporter -
na har minskat, och lastfordon byggs för a/t_t kunna drivas på vad som /f_inns tillgängligt, exempelvis olja av må/t_tlig kvalitet. Klimatkrisen har alstrat extremväder och pande-mier, liksom brist på va/t_ten. Företag fokuserar på produk -
tion snarare än utveckling, och tvingas lagerföra allt högre mängder komponenter e/f_tersom leveranserna är opålitli -
ga. Automatiseringen har avtagit och produktionen sker i stor utsträckning manuellt. 
Noterbart är a/t_t det för industrin /f_inns stora aﬀärsmöj-
ligheter i alla dessa scenarier. Det som krävs är fokus på rä/t_t saker, och vad som är rä/t_t beror i stor utsträckning på hur omvärlden förändras. 
Vilket av dessa scenarier som kommer a/t_t stämma bäst 
överens med verkligheten återstår förstås a/t_t se. Denna rapport utgår från en kombination av de två första – en värld som e/f_ter förmåga försöker kombinera global till -
växt och starkt fokus på hållbarhet. Huruvida de/t_ta sedan är det mest sannolika – eller om det ens är möjligt – är en större fråga än vad denna rapport belyser. Det /f_inns geopolitiska strömningar som skulle kunna motivera e/t_t  scenario mer likt ”krig om resurser” . Samtidigt /f_inns en-tusiaster som påpekar a/t_t om den installerade solenergin fortsä/t_ter växa exponentiellt så behöver vi i vart fall inte oroa oss för energiförsörjningen, se avsni/t_t 3.7. 
A/t_t arbeta med framtidsstudier, där scenarier för Sve-
rige är en bland /f_lera metoder, kommer a/t_t bli en viktig del av framtida Färdplansarbete, inte minst för a/t_t stärka förståelsen av omvärlden och öka handlingsberedskapen hos såväl stora som små företag som för oﬀentlig sektor. Sådant framtidsarbete torde även stärka samverkan mel -
lan aktörerna. /eight.tabSTYRKOR
• Tillit. 
 •  Samverkansförmåga – mellan 
individer, företag, sektorer och branscher, samt mellan arbets-marknadens parter. 
• Innovationsförmåga.
•  T eknikbejakande,  
IT-mogen befolkning. 
•  Utbre/t_t hållbarhetsmedvetande  i industri och samhälle.
•  Stark basindustri – skog,  gruvor, papper, stål, etc. 
 •  Globalt framgångsrika storföre- tag, många i verkstads industrin.
•  Starkt entreprenörskap inom  digital tjänstedesign – spel,  musik, /f_intech.
•  T elekomindustri med världs-ledande patentportfölj. 
 •  Flest ”enhörningar” (startups värderade till mer än en miljard dollar) per capita. 
•  Mängder av startups med  internationell potential. 
•  Minimal byråkrati för a/t_t starta  och driva företag.2.1  SWOT Svensk industri, december 2019Denna SWOT illustrerar synpunkter på svensk industri som framkommit i Färdplansarbetet.
SVAGHETER
• Nationell naivitet.
•  Nationell förnöjdhet – vi ser inte hoten. Inte tillräckligt paranoida.
•  Branscher, sektorer, kompetenser och myndigheter agerar i silon.
• Exportberoende ekonomi.•  ”Svenska paradoxen” – låg nationalekonomisk utväxling  
på stora FoI-insatser.
• Minskande FoU-investeringar i industrin. 
•  Svag statlig FoU-strategi, som i bästa fall sträcker sig en mandatperiod.
• Brist på universitet i global toppklass.•  Dålig samordning mellan oﬀentliga och privata FoU- satsningar.
•  Bristfällig oﬀentlig upphandling, inte minst av innovationer,  
trots goda  intentioner.
• T rögt för SME a/t_t komma in i svenska storföretag.
• Försenad 5G-utrullning.• Stelbent lagsti/f_tning när nya innovationer ska rullas ut.  •  Långa handläggningstider för tillstånd – elnät, industrier,  
mineralbrytning etc.
•  Kompetensbrist inom många teknologier, däribland AI och AM.  Och förändringsförmågor.
• Ingen strategi för livslångt lärande.
• Ingen nationell strategi för a/t_t locka utländska topptalanger.• Rädsla för a/t_t göra fel, i synnerhet i oﬀentlig sektor. • T est- och pilotanläggningar är inte tillräckligt marknads orienterade.
• Otillräcklig omvärldsbevakning.• Urholkad och sliten infrastruktur, t.ex elnät och järnvägar.• Svårigheter a/t_t hantera kort och lång sikt. /nine.tabHOT
• Klimat- och hållbarhetskrisen.
• Global protektionism.•  Demogra/f_iska förändringar – minskande andel  
av  befolkningen i förvärvsarbete.
• Ökande konkurrens från Kina och låglöneländer.
•  Utländska aktörer köper upp strategiska svenska 
 tillgångar.
•  Svenska innovationer och startups köps upp av 
 utländska aktörer.
• Ökat beroende av utländska råvaror och produkter.
• Industrispionage, cyberosäkerhet.• Global teknikutveckling springer ifrån Sverige.• Andra länder satsar mer på utveckling.•  Industriell FoU-strategi styrs allt mer av utländska 
intressen – FoU /f_ly/t_tas från Sverige.
• Polarisering av samhället och växande extremism.
• ”Digitaliseringströ/t_thet” .• AI styr mer än människan kan hantera.MÖJLIGHETER
• AI-revolutionen.• Digitalisering, 5G, IoT . • CO
2-ledarskap med statlig och industriell samverkan.
•  Starka industrisektorer som skogen och jordbruket  
kan bli ännu starkare med rä/t_t samverkan.
•  Stärkt förmåga a/t_t omsä/t_ta nya teknologier  i innovationer.
• Locka utländska företag a/t_t bedriva FoU i Sverige.
•  Uppskalning och internationalisering av innovativa 
startups.
•  Positionera Sverige som e/t_t föregångsland inom AI, håll barhet och sektor- och branschöverskridande 
samarbeten.
•  ”Sverige en internationell testbädd för hållbarhet  och  digitalisering” .
•  Hållbarhet, kompetens och etik skapar a/t_traktions- kra/f_t för ansvarsfulla investerare. 
• Hållbara aﬀärsmodeller.
• Tjänste/f_iering.
• Nya material (resurseﬀektiva, smarta).• Bioekonomi.• Ökad transformationsförmåga.•  Strategiska satsningar, långsiktiga över /f_lera mandat-
perioder. /one.tab/zero.tab2.2 Förslag på åtgärder för att uppnå hållbar 
industriell konkurrenskraftDet /f_inns e/t_t enormt starkt engagemang i industrin vad gäller a/t_t bygga en framtidssäker konkurrenskra/f_t med hållbara förtecken. För a/t_t industrin ska kunna uppnå den önskade ökade konkurrenskra/f_ten i e/t_t hållbart samhälle, och fullt ut ta vara på de aﬀärsmöjligheter som digitalise-ring med AI och klimatomställningen innebär, så måste e/t_t antal åtgärder genomföras. Företagen kan göra mycket själva, men inte allt. Forsknings- och utbildningsaktörer från grundskola till universitet och institut har givna rol -
ler a/t_t fylla. Ska den nya aﬀärslogiken främja hela samhäl-let är rä/t_t initiativ från politiker och myndigheter också nödvändiga. Arbetet med Färdplan ger fog för optimism kring a/t_t klimatomställning faktiskt kan bli en svensk pa -
radgren. 
Förmåga till innovation och transformation hos före-
tag, oﬀentlig sektor, men även utbildningssektorn är nöd -
vändiga för a/t_t tillgodose inhemska behov och bibehållen robust global konkurrenskra/f_t. Dagens etablerade spelare måste överbrygga sektorgränser och se möjligheter i nya samarbeten. Nya strukturer behöver genereras i en stän-dig dynamisk process som innefa/t_tar såväl etablerade ak -
törer som växande startups och bolag under uppskalning. 
Politisk uppgörelse högt upp på önskelistan
Se/t_t ur industrins perspektiv är politikens roll a/t_t skapa förutsä/t_tningar för de transformationer som behövs för såväl konkurrenskra/f_t som till omställning för ökad håll -
barhet. Politikens roll blir därför a/t_t:
Etablera en industriuppgörelse. Idealet vore en indu-
striuppgörelse som i likhet med försvarsuppgörelsen är blocköverskridande, och som helst sträcker sig över /f_lera mandatperioder. Den bör innehålla:
• Ökade satsningar på industriell forskning, utveckling 
och innovation, och e/t_t bejakande av entreprenörskap och startupmiljöer. Just en långsiktig nationell innova -
tionsstrategi med rejäla satsningar på sådant som bedöms som strategiskt viktigt – och därmed mindre ”du/t_tande” – är något som industrin skulle sä/t_ta stort värde på. I arbetet bör också ingå a/t_t vidareutveckla innovationsstödssyste-met för ökat resultat av såväl oﬀentliga som privata inves -
teringar. Rä/t_t utformad kommer en långsiktig nationell innovationsstrategi a/t_t upplevas som kvalitetsfylld, kon-kret och resultatorienterad av såväl små som stora företag. 
• En strategi för oﬀentliga investeringar och oﬀentlig 
upphandling. Denna behöver vara klimatsmart, resursef -
fektiv, hållbar, livscykelfokuserad och innovationsdriven. Oﬀentlig upphandling som motor för innovation är inte någon ny idé, men industrin vill gärna se a/t_t det oﬀentliga går från ord till handling, och e/f_terfrågar innovationsupp -
handling med fokus på hållbara, företrädesvis cirkulära lösningar där upphandling av tjänst snarare än produkt blir e/t_t naturligt inslag. Innovation ska vara en del av den dagliga verksamheten, inte en underordnad försöksverk -
samhet.
• Rä/t_t utförd kan en långsiktig industriuppgörelse lägga 
grunden för a/t_t Sverige som nation blir en internationell testbädd för hållbarhet och digitalisering.
Reglera över domängränserna. A/t_t de existerande 
stöden till klimatomställande satsningar ska fortsä/t_ta är också viktigt, och de får gärna följas upp av domänöver -
skridande omregleringar exempelvis för a/t_t snabba upp tillståndsgivning för sådant som kan driva innovation och utveckling framåt, från mobilmaster till gruvbrytning.
Skapa en nationell kompetensstrategi. Jämte indu-
striuppgörelsen behövs en nationell kompetensstrategi, även det en politisk fråga. Hur ska kompetensförsörjning -
en säkras långsiktigt? Hur ska livslångt lärande bli verklig -
het? Vilka topptalanger behövs i Sverige, hur ska vi locka hit dem och hur ska vi få de som /f_inns här a/t_t stanna? Här pekar många industriföreträdare på Kanada och Nya Ze-eland som två föregångsländer där inspiration kan häm-tas. Kompetensstrategin är nödvändig för a/t_t Sverige ska kunna fostra en innovationskultur i världsklass.
Stärk den digitala infrastrukturen. Det gäller kom-
munikationsnät som 5G och /f_iber men också tillhörande elförsörjning. Industrin förväntar sig ”ständig uppkopp -
ling” , en hundraprocentig tillgänglighet dygnet runt, med höga krav på a/t_t latenstiderna (fördröjningarna i näten) inte får vara för långa, och därtill stabilitet i den fördröj-ning som likväl /f_inns. . Den försenade 5G-tillståndsgiv -
ningen har skapat e/t_t oönskat hack i utvecklingskurvan som inte får upprepas. A/t_t skapa avreglerade innovations -
zoner där tillstånd för exempelvis radiotra/f_ik eller själv -
körande bilar erhålls automatiskt är en stark önskan. 
Gynna hållbarhet på bekostnad av fossilt. Fly/t_ta de 
subventioner som idag går till fossilindustrin till mer håll -
bara satsningar, och driv på revision av europeiska lagar och regler för a/t_t gynna mer cirkulära och hållbara lös -
ningar. Givetvis med frihandel som utgångspunkt.
T ransformera statsapparaten också. A/t_t myndig -
heter och oﬀentliga organ själva tar ansvar för sin egen förändring och transformation kring digitalisering och hållbarhet är en förutsä/t_tning för positiv förändring, och något som industrin räknar med. 
Bara de paranoida företagen överlever
Om nu politiken och myndigheterna drar dessa strån till stacken – vad kan och bör då företagen göra själva? Bland den viktigaste inputen till Färdplansarbetet har varit a/t_t  det behövs en ”sense of urgency” , en samsyn om a/t_t snart sagt varje företag står inför en viktig förändringsresa och a/t_t denna kräver mer input från omvärlden, aktivt styrel -
searbete, proaktivt strategiarbete, investeringar och en in-sikt om a/t_t förändring är det nya normala. Företagen bör således:
Bevaka hela världen. Stärk omvärldsbevakningen och 
förmågan a/t_t snabbt agera på förändringar i omvärlden. Utmaningen här är a/t_t sovra bland all information som /f_inns, och då inte bara ”leta där det är ljust” . Som exempel – svensk industri konkurrerar med asiatiska företag, men har långt ifrån alltid tillräckligt bra information om Kina eller andra länder i Asien. A/t_t arbeta med scenarior och a/t_t lägga strategier och handlingsplaner för olika scenrior kan vara e/t_t sä/t_t a/t_t skapa beredskap inför det oförutsedda. /one.tab/one.tabStärk innovations- och transformationsförmågan. 
För a/t_t möta den höga förändringstakten behövs dy -
namisk entreprenörskultur och kunniga personer som 
proaktivt tar sig an utmaningarna. Det krävs ”dynamisk kapabilitet” , det vill säga förmåga a/t_t löpande förnya sin uppfa/t_tning och förståelse om omvärlden och a/t_t utifrån den förståelsen snabbt anpassa företaget för a/t_t möta nya utmaningar. Förmågan a/t_t skap en dynamisk, responsiv organisation får inte underska/t_tas och är av vikt för alla organisationer, inte minst de etablerade. En väsentlig för -
måga är a/t_t kunna bygga ekosystem med konstellationer där nya aktörer tar plats, så a/t_t nya möjligheter fångas på helt nya sä/t_t.
Säkerställ styrelsens kompetens. De strategiska be-
slut som ska fa/t_tas är förstås individuella för varje före-tag. Men strategierna måste förhålla sig till hållbarhet, ny teknik som AI och AM likaväl som nya material, och till transformationsarbetet i sig själv, och hålla en etisk kom-pass som genomsyrar hela företaget. A/t_t de strategiska besluten är frågor för styrelsen är uppenbart. På vissa om-råden, som cybersäkerhet, kan rä/t_t strategiskt beslut vara samarbete med branschkollegor eller rentav med en kon-kurrent eller på annat sä/t_t branschöverskridande. Varje styrelse bör kontinuerligt säkerställa a/t_t den har kompe-tensen som krävs vad gäller utvecklingen inom exempel -
vis teknik, material, aﬀärsmodeller och transformation. 
Formulera en intern talangstrategi.  Etablera en ta -
langstrategi där det är tydligt vilken kompetens som krävs på kort och lång sikt, och hur denna kompetens ska sä -
kerställas.
Arbeta fram nya aﬀärsmodeller. Ska de nya aﬀärs -
möjligheterna som digitalisering och klimatomställning -
en skapar bli verklighet så krävs o/f_ta nya aﬀärsmodeller, som kan vara mer tjänstebaserade eller mer cirkulära. A/t_t  hantera /f_lera aﬀärsmodeller samtidigt är en utmaning som många företag behöver ta höjd för.
Glöm inte den egna basinfrastrukturen. En grund -
förutsä/t_tning för förändringen är a/t_t den interna digitala basinfrastrukturen utvecklas kontinuerligt – inte minst för a/t_t vidmakthålla kvaliteten på all data som företaget äger – vilket i sin tur också kan kräva ny kompetens i fö -
retaget.
Akademin måste lyssna på industrin
Givet det stora behovet av ny kompetens och av a/t_t ly/f_ta be/f_intliga medarbetares kompetens så ligger en stor del av ansvaret för möjligheterna hos utbildningssektorn, främst akademi och institut. Här /f_inns e/t_t starkt önskemål från industrin om a/t_t akademin ska bli mer lyhörd för indu-strins behov. Fler och bä/t_tre bryggor mellan akademi och industri behövs, vilket förvisso inte är något ny/t_t behov men som aktualiserats återkommande i arbetet med Färd -
planen. Forskning- och utbildningssektorns roll blir där -
för a/t_t:
Gör AI obligatoriskt. Industrin vill gärna se a/t_t AI, 
AM, cybersäkerhet, transformation och utveckling av innovations- och aﬀärsmodeller blir obligatoriska ele-ment i samtliga civilingenjörs- och civilekonomutbild -ningar. Industrin e/f_terfrågar /f_lexibilitet och uppdatering av utbildningsprogram för a/t_t fånga nya kompetensbehov såväl vad gäller existerande teknik som nya tvärveten-skapliga områden.
Forska på det industrin behöver. Industrin vill ock -
så a/t_t akademien ökar sina satsningar på cybersäkerhet, transformationsförmåga och människans samspel med digital teknik – tre områden som industrin upplever som underbeforskade, och där företag är i skriande behov av mer kompetens.
Släpp fram tvärvetenskapen. Akademin måste bli 
bä/t_tre på a/t_t samarbeta mellan sina egna domäner – det gäller a/t_t ”riva silorna” .
Konkretisera det livslånga lärandet. Etablera meto -
dik och former för strukturerat livslångt lärande, såväl för ingenjörer som för andra yrkesgrupper. Akademin – och andra aktörer – har en gyllene chans a/t_t ta initiativ här, givetvis med industriell input för bästa resultat. Industrin är villig a/t_t betala om rä/t_t värde levereras.
Hi/t_ta nya format för forskningsresultat. Intrycket 
från färdplansarbetet är också a/t_t industrin gärna vill till -
godogöra sig mer av akademins forskningsresultat, men a/t_t dessa resultat o/f_ta brister i tillgänglighet och använd -
barhet. Här behövs nya format utvecklas, till exempel med fokus på tillgänglighet för små och medelstora fö -
retag eller ökad marknadsorientering av testbäddar och demonstrationsanläggningar. De/t_ta för a/t_t forskningsre-sultaten ska kunna tas vidare som en del i en innovations -
process som kan alstra nya industriella värden. 
Inför dataslöjd i skolan. Om därtill förskolan och sko -
lan kunde förmås a/t_t ta teknik och innovation på allvar, exempelvis genom a/t_t införa ”dataslöjd” jämte trä- och textilslöjd och så småningom också använda AI för indi -
vidualiserad undervisning så skulle industrin ha mycket a/t_t vinna i förlängningen.
Det /f_inns också åtgärder som alla aktörer behöver ta an-
svar för och jobba med. Dit hör:•  A/t_t samarbeta bä/t_tre över domängränserna – gärna i marknadsanpassade testpla/t_tformar och demonstra -
tionsanläggningar – med fokus på resultat och lösningar snarare än samarbetet i sig. De/t_ta gäller i synnerhet då gemensamma utmaningar kan identi/f_ieras, exempelvis så som Swedish Composite Innovation Cluster, Asta -
Zero och RISE North gjort.
•  A/t_t bä/t_tre ta vara på EU:s möjligheter till såväl akade-miskt som industriellt samarbete.
•  Gemensamt kan vi också prioritera långsiktigt tänkande till omställning – här har inte minst /f_inansmarknaderna en roll a/t_t axla. /one.tab/two.tab3. Sju spaningar
 /one.tab/three.tab/uni00A0Hur industrin i Sverige kommer a/t_t utvecklas de kom-
mande 15 åren – från idag till 2035 – är som sagt 
en omöjlig fråga a/t_t svara på. E/t_t par trendspaningar kan dock ge några spännande /f_ingervisningar. Det brukar heta a/t_t man överska/t_tar förändringar på något års sikt, men underska/t_tar dem på e/t_t decenniums sikt. Förmodligen kommer några av de förändringar vi idag ser som mar -
ginella a/t_t ha större påverkan än vi anar idag, samtidigt som en del av det vi idag tycker är disruptivt kommer a/t_t  upplevas som vardagsmat om tio-femton år. Här följer sju spaningar – om teknikutveckling och hållbarhets  målen, 
om klimatet, AI och uppkoppling, självkörande bilar, storbolag, små och medelstora bolag, Moore’s lag och sol -
energi.
3.1 Teknikutvecklingen och  
hållbarhetsmålenKonkurrenskra/f_ten i den svenska industrin påverkas till stor del av två kra/f_tfält – den globala teknikutvecklingen och kraven på ökad hållbarhet. Båda dessa har förstås ele-ment av såväl hot som möjligheter.
T eknikutvecklingen sker till övervägande del utanför 
Sveriges gränser. Svensk industri kan påverka någon eller några procent av den, inte mer 
1). Inom vissa nischer – ex -
empelvis telekom, tunga fordon och dataspel – har svens -
ka företag förvisso ledande positioner och möjlighet a/t_t  påverka betydligt mer, men för många industriföretag är utmaningen snarare a/t_t dra ny/t_ta av utvecklingen och så eﬀektivt som möjligt anamma annorstädes framtagna innovationer. Avvägningen mellan a/t_t å ena sidan själv ut -
veckla något och å andra sidan tillämpa andras framsteg i den egna verksamheten är en nyckelfaktor för framgång. De/t_ta är ju ingen nyhet, men blir en allt större utmaning i takt med den ständigt accelererande teknikutvecklingen. 
Hållbarhetsfrågorna är bitvis av annorlunda karaktär, 
men genomsyrar näringslivet lika mycket som teknikut -
vecklingen. Rä/t_t utfört kan hållbarhetsarbete spara stora pengar genom minskad åtgång av material och energi, öka försäljningen till en allt mer hållbarhetsmedveten kund -
krets, och stärka konkurrenskra/f_ten genom a/t_t snabbare än andra kunna uppfylla politiskt ställda krav. Hållbar -
hetsfrågorna – ekonomiska, ekologiska och sociala 
2)– 
blir också allt viktigare för kompetensförsörjningen då unga välutbildade människor tenderar a/t_t välja hållbar -
hetsmedvetna arbetsgivare. Industrin har /f_lera höga håll -
barhetsambitioner, speglat inte minst genom samverkan i Fossilfri/t_t Sverige.
A/t_t navigera rä/t_t mellan dessa kra/f_tfält kräver förvis -
so investeringar. Det kan handla om egen forskning och inno vation likaväl som internt hållbarhetsarbete. Men 
lika viktigt är investeringar i sådant som omvärldsbevak -
ning, omställningsförmåga, ledarskap och etik, då trans -
formationen påverkar hela eller delar av aﬀärsmodellen. Då frågorna är av strategisk vikt behöver de hanteras av såväl styrelser som företagsledning. Varken teknikutveck -
ling eller hållbarhet kan sålunda helt och hållet delegeras nedåt i organisationen. 
I dagsläget domineras teknikutvecklingsdiskussionerna 
av AI, digitalisering, uppkoppling och nya material, med -
an diskussioner om hållbarhet mestadels handlar om glo -
bal uppvärmning och övergång till ickefossil produktion. Kra/f_tfälten samspelar – AI kan användas som stöd för hållbarhetsarbetet, och övergången till ickefossil produk -
tion och cirkulär ekonomi kan stödjas av digitalisering och nya material. Förmågan a/t_t rä/t_t utny/t_tja de nya möj-ligheter som utvecklingen här erbjuder – och i förekom-mande fall bidra med egna innovationer – kommer a/t_t bli helt avgörande för konkurrenskra/f_ten hos svensk industri på något decenniums sikt. 
3.2 Alla pratar om klimatet och många 
 planerar att göra något åt detA/t_t hotet om klimatförändringar är reellt, och a/t_t indu-strin har stora möjligheter a/t_t bidra till a/t_t påverka klimat -
förändringarnas hastighet genom minskade CO
2-utsläpp 
har i /f_lera år varit uppenbart. Det nya år 2019 är a/t_t indu-
1)  Sverige stod för 0,76 procent av världens patentansökningar 2018 och andelen har minskat stadigt de senaste åren. Ericssons totalt 49 000 
patent ger förvisso företaget en stark ställning inom telekom, men helhetsbilden är likväl a/t_t Sveriges andel av teknikutvecklingen är marginell 
och sakta men säkert minskande.
2)  Agenda 2030 som innehåller de 17 hållbarhetsmål som FN sa/t_t upp har stor påverkan på industrins framtid. Dessa täcker tre olika aspekter av 
hållbarhet. Ekologisk hållbarhet handlar om a/t_t långsiktigt bevara jordens ekosystem genom a/t_t ta tillvara materiella resurser på e/t_t sä/t_t som skapar hållbara värdekedjor. Social hållbarhet har fokus på e/t_t långsiktigt och dynamiskt samhälle som tar hänsyn till grundläggande mänskliga behov. Ekonomisk hållbarhet  handlar om a/t_t vi samtidigt som vi tillgodoser de behov vi har idag ger kommande generationer möjlighet a/t_t 
sörja för sina behov. Baserat på dessa mål har regeringen sa/t_t upp e/t_t antal mål som direkt påverkar industrin. Sammantaget tillsammans gör de/t_ta a/t_t de tre aspekterna kommer a/t_t få följande påverkan på industrin: Ekologisk hållbarhet uppnår industrin bland annat genom a/t_t återanvända material och minimera energiförbrukningen, hi/t_ta alternativa lösningar med nya sä/t_t a/t_t använda olika material och genom a/t_t skapa cirkulära /f_löden. Social hållbarhet åstadkommer industrin genom a/t_t säkerställa a/t_t ny teknik och människor kan samverka baserat på människans behov, göra e/t_t livslångt lärande till en naturlig del av arbetslivet och se till a/t_t arbetsbelastning fördelas på den tillgängliga arbetskra/f_ten. Ekonomisk hållbarhet  handlar om a/t_t vi samtidigt som vi tillgodoser de behov vi har idag ger kommande generationer möjlighet a/t_t sörja för sina behov.
 /one.tab/four.tabstrin i allt högre utsträckning ser minskade CO 2-utsläpp 
som en central aﬀärsmöjlighet, både för a/t_t spara pengar 
genom eﬀektiviseringar och genom a/t_t utveckla CO 2-be-
sparande teknik och tjänster till fromma för försäljning och positionering på arbetsmarknaden. Klimatkonferen-
sen i Madrid i december 2019 må ha slutat i besvikelse, men den svenska industrin ser likväl stora aﬀärsmöjlig -
heter i klimatomställningen. Halverade CO
2-utsläpp till 
2030 och CO 2-neutralitet 2045 – såsom EU sa/t_t upp som 
klimatmål – är i hög grad aﬀärsdrivande målsä/t_tningar för 
svensk industri och ses som en sporre.
De färdplaner som Fossilfri/t_t Sverige presenterat ger 
några /f_ingervisningar om vart utvecklingen är på väg. Där 
visas till exempel hur tillverkning av stål och cement – två 
av de största utsläpparna av CO 2 i svensk industri – fak -
tiskt kan göras fossilneutrala. Förvisso till hög kostnad, som Fossilfri/t_t Sverige tycker a/t_t staten bör dela axlandet 
av, men tekniskt möjligt och aﬀärsmässigt sunt under rä/t_t  premisser. Ansträngningarna a/t_t etablera en kol/f_iberfa -
brik i norra Sverige som nav i en hel värdekedja för gröna 
material, ledda av Invest in Norrbo/t_ten, är e/t_t annat exem-
pel i samma anda.
Regeringen har, å sin sida, lagt fram sin första Klimat -
plan, som poängterar vikten av a/t_t all lagsti/f_tning ska sam-ordnas för a/t_t gynna klimatet, och alla politiska förslag ska analyseras ur klimatsynpunkt. Det är inga små steg, och de borde välkomnas av industrin. Planen betonar transportsektorn, och ser såväl biodrivmedel som elek -
tri/f_iering som svaret. Regeringen ly/f_ter också upp frågan om oﬀentlig upphandling som klimatmotor, vilket förstås också är välkommet. Förhoppningsvis kommer /f_ler in-dustririktade /f_inansieringsinsatser i den forsknings- och innovationsproposition som väntas under 2020. EU:s klimatsatsningar kommer sannolikt också a/t_t ha stor be-tydelse för svensk industris CO
2-omställning.
Vad varken Fossilfri/t_t Sverige, Klimatplanen, eller EU 
dock trycker särskilt hårt på är de möjligheter som digi -
talisering och AI erbjuder till eﬀektivisering. När allt är uppkopplat – och det är faktiskt bara en tidsfråga tills det händer – så /f_inns både data och styrmöjligheter som gör det möjligt a/t_t med förebyggande underhåll och optime-ring av snart sagt varenda verksamhet snudd på eliminera onödig förbrukning av energi och andra resurser. Jämte tekniktunga punktinsatser för vissa tunga industrier och drivmedelsomställningen så torde digitalisering och auto -
mation kryddat med AI vara den teknik som kommer a/t_t  betyda mest för industrins eﬀektivisering och CO
2-om-
ställning. E/t_t företag som går i bräschen här är Alfa La -
val som med hjälp av startupbolaget Ekkono analyserar sensordata i sina värmeväxlare, som då kan signalera när underhåll krävs. 
Men teknik är inte allt som krävs, en annan avgörande 
komponent är vad företagen egentligen säljer, och hur de gör det – det som kallas aﬀärsmodell. T renden går mot tjänste/f_iering (se kapitlet 4.4) där kunden köper ”hål istället för borrar” , och kanske prenumererar på ”hål” snarare än köper nya ”borrar” . Vid första anblicken kan tjänste/f_iering tyckas trivialt, men det kan skapa ekono -miska incitament för ökad hållbarhet som i sin tur kräver 
ny/t_t innovationstänkande. Här /f_inns go/t_t om exempel 
på föregångare – några är SKF som marknadsför ”pålit -
lig rotation” snarare än kullager, tjänsten ”tillgång till bil under begränsad tid” erbjuds av en rad bilpooler, och lilla 
Robotic Lawn Care som nyligen har börjat erbjuda tjäns -
ten ”klippt gräsma/t_ta utan buller” baserat på en /f_lo/t_ta av 
smart styrda robotgräsklippare. 
Tjänste/f_ieringen har i samtliga fall genererat föränd -
ringar i såväl organisation som teknikutveckling, samti -
digt som hållbarhetsbidragen ökat och konkurrenskra/f_ten stärkts. Kunderna verkar gilla utvecklingen när de vidta -
git praktiska må/t_t och steg för a/t_t matcha nymodigheter -
na till sina egna behov. SKF konstaterar dock a/t_t man få/t_t  agera draglok för delar av underleverantörernas digitalise-ring, vilket inte varit trivialt.
3.3 Alla vill ha AI, och allt kopplas upp
Arti/f_iciell intelligens, AI, /f_ick e/t_t medialt genombro/t_t  
2019 och är numera e/t_t fenomen som snart sagt varje företag och aktör inom oﬀentlig sektor upplever a/t_t man behöver förhålla sig till. Wallenbergsfärens satsning på WASP , Wallenberg Arti/f_icial Intelligence, Autonomous Systems and So/f_tware Program – Sveriges genom tiderna största privata forskningssatsning – har följts av febril ak -
tivitet inom såväl högskolor och institut som i industrin. En annan stor satsning är AI Innovation of Sweden, e/t_t  nationellt initiativ uppbackat av såväl universitet och hög -
skolor som en rad myndigheter och en rad små och stora företag. Därtill seglade en rad AI-baserade startups upp inom olika applikationsområden, däribland Peltarion, Ekkono, Sentian, Univrses, Mavenoid, Racefox, Norna, Worddiagnostics och Byon8.
Ska Sverige dra ny/t_ta av AI så krävs både spets och 
bredd. WASP har sa/t_t ribban för spetsen – dess ambition är a/t_t Sverige ska vara världsledande inom arti/f_iciell intel -
ligens, autonoma system och mjukvaruutveckling. WASP tänker få fram 400 AI-specialiserade doktorander på kort tid, redo för industrin. Är då industrin redo för de/t_ta? Hos de stora företagen /f_inns beredskapen, och hos e/t_t antal specialiserade småföretag, men frågan är hur breddbeho -
vet ska tillgodoses. Ska det lilla verkstadsföretaget i Vet -
landa eller Järfälla som idag slåss med streckkodsystem och digitalisering av bokföringen kunna dra ny/t_ta av AI inom tio år så krävs e/t_t par rejäla språng framåt från deras sida, och månne även en oberoende kunskapspla/t_tform a/t_t ta avstamp från. 
AI utan data är dock något av en racerbil utan hjul. För 
dagens AI-utvecklare är tillgången till data något av en /f_laskhals, som inte heller förenklas av GDPR och vår in-tegritetsbejakande kultur. Bristen på data kommer dock sannolikt a/t_t förändras när 5G och IoT , Internet of /T_hings, blir så allmänt förekommande som trenderna pekar på. I dagsläget, tidigt 2020, står 5G och bankar på dörren till Sverige e/f_ter a/t_t ha rullats ut i /f_lera andra länder. Men a/t_t  5G kommer, om än försenat, råder inget tvivel om. Och många företag har förbere/t_t sig, med egna 5G-tester eller genom a/t_t delta i bredare testprojekt.  /one.tab/five.tabOm några år, när 5G mognat och alla ”bells & whistles” 
är standardiserade, kommer dessa nät a/t_t kunna erbjuda 
säker uppkoppling med hög bandbredd och låg latenstid för snart sagt vad som helst, och dessutom ge möjlighet till virtuella privata nät. För första gången skapas då e/t_t  verkligt alternativ till Internet, där det är cellulär teknik som styr, och där det går a/t_t välja hur man ska kombinera den cellulära teknikens fördelar med säkerhet och kon-troll med Internets fördelar med massiva mängder pu-blikt tillgängligt data.
Samtidigt förses numera så go/t_t som varenda produkt 
– i och utanför industrin – med någon form av kommuni -
kationsmöjlighet. Det gäller infrastruktur, robotar, bilar, hemutrustning, leksaker och hälsovårdsprodukter. A/t_t  räkna antalet uppkopplade enheter blir knappast me-ningsfyllt då analyser pekar på en biljon – tusen miljar -
der – uppkopplade prylar redan om 2–3 år. Uppkoppling håller på a/t_t bli så billigt och enkelt a/t_t det snart tas för givet. Uppkopplade sensorer som ger tidiga signaler om a/t_t underhåll behövs är en tillämpning som redan börjat få fotfäste i industrin. 
När uppkopplingsmöjligheterna i praktiken är obe-
gränsade, och AI /f_inns tillgängligt för analys, så kommer sannolikt en stor mängd av det arbete som idag sköts av människor a/t_t tas över av maskiner. Huruvida de/t_ta ger positiva eller negativa eﬀekter på samhället beror förstås på hur vi hanterar fenomenet. Redan har banker, försäk -
ringsbolag och mycken juridik börjat basera stora delar av sin verksamhet på uppkopplade, AI-baserade system, något som lär öka markant framöver. Även den interna -
tionella handeln med patent och andra IP-rä/t_tigheter kommer sannolikt a/t_t digitaliseras betydligt mer än idag, förhoppningsvis med mer transparens, lägre kostnader och bä/t_tre IP-skydd som konsekvens.
Oron för hur IT-utvecklingen ska påverka säkerheten 
och integriteten är idag stor, och befogad. Industriföre-trädare nämner o/f_ta cybersäkerhet som e/t_t oerhört vik -
tigt, och samtidigt underbeforskat och under/f_inansierat område. Vi upplever idag hot om phishing, denial-of-ser -
vice och utpressare som kräver bitcoins för a/t_t låsa upp din dator, och försöker skydda oss med ständigt /f_ler och mer komplicerade lösenord, som i likhet med /f_lygplatser -
nas kontroller av handbagaget bara känns må/t_tligt adek -
vata i förhållande till hur mycket irritation de alstrar. Vi lagrar data i amerikanska moln och litar på a/t_t de är säkra. Vi lämnar digitala fotavtryck som inte alltid lämpar sig för insyn. Och vi kopplar upp kameror och matar bilderna till AI-baserade system för ansiktsigenkänning, vilket för -
stås kan vara utmärkt för säkerhet och bro/t_tsbekämpning, men som givetvis kan missbrukas ur integritetssynpunkt. A/t_t cybersäkerhet och etik kommer a/t_t bli allt viktigare rå -
der inget tvivel om. Noterbart är a/t_t WASP adresserar de etiska frågorna i e/t_t parallellt program, WASP-HS där HS står för Humaniora och Samhälle, men industrin och dess stödsystem behöver säkerligen göra betydligt mer för a/t_t  få etiken på rä/t_t köl.
En positiv aspekt är a/t_t AI – rä/t_t hanterat – faktiskt kan 
öka integriteten. T ekniken går ju a/t_t använda för a/t_t skyd -da integritet liksom för a/t_t göra intrång i den, i synnerhet om IT-infrastrukturen i övrigt är trovärdig nog. Sådan teknik, som ökar vår tilltro till densamma, är en förutsä/t_t -
ning för a/t_t vi som människor ska kunna ta till nya sä/t_t  för a/t_t kommunicera med varandra – och med maskiner – där den virtuella och den fysiska världen blandas. (Mer om hur gränssni/t_ten mot maskinerna förändras /f_inns i ka -
pitel 3.1.1, Människan i samspel med digital teknik.) 
Vad som händer på längre sikt, om sådär 5–10 år, är 
gissningsvis a/t_t AI blir ännu mer kra/f_tfullt, a/t_t datacentren drivs av bränsleceller (eller solel – se nedan) och blir en naturlig del av /f_järrvärmen, och a/t_t smarta, miljövänliga material syntetiseras fram automatiskt vid behov för a/t_t  ingå i nya ting, som i sin tur kopplas upp och bidra än mer till det totalt uppkopplade samhället. Ska man tro visio -
närer på Ericsson och andra företag så är denna ”cycle of progress” en fullt realistisk framtidsspaning. Huruvida vi framemot år 2030 får en 6G-deba/t_t analog med dagens 5G-deba/t_t, eller om vi lärt oss något som kan tillämpas om tio år, återstår dock a/t_t se.
3.4 Autonoma fordon kommer 
sakta men säkertDet /f_inns något science /f_ictionartat över självkörande bi -
lar. Som a/t_t det bara är a/t_t sä/t_ta sig i en lagom sportig ka -
ross, berä/t_ta vart man ska och så kör bilen automagiskt dit medan man själv arbetar eller ti/t_tar på en /f_ilm. Som Uber fast utan människa i förarsätet – för det /f_inns inget förar -
säte. Dit kanske vi kommer, men det dröjer nog längre än tio år. Övergången kommer snarare a/t_t ske gradvis. For -
don kommer a/t_t förses med ökande grad av egenstyrning och de första fordonen helt utan mänsklig styrning tas i dri/f_t i hamnar, fabriker och andra inhägnade områden. De bussvärdar – med nödstopps- och nödstyrningskapacitet – som /f_inns i dagens självkörande bussar i exempelvis Jär -
fälla kommer a/t_t få behålla sina jobb och arbetsuppgi/f_ter under överskådlig tid.
Ska man se det ur fordonsindustrins synvinkel så pågår 
just nu samtidigt två av de mest genomgripande föränd -
ringarna i dess historia – elektri/f_ieringen och strävan mot autonomi. Förändringarna drivs på av teknikutveckling och hållbarhetskrav, men den stora drivkra/f_ten är förstås rent aﬀärsmässig. Autonoma, uppkopplade, elektriskt drivna bilar har förutsä/t_tningar a/t_t bli betydligt mer kost -
nadseﬀektiva än dagens, se/t_t över livscykeln, för såväl pro -
ducent som konsument. Hur mycket mindre återstår a/t_t  se, men uppgi/f_ter på 40–50 procent lägre totalkostnader under fordonets livstid kommer från industrin.
I dagens tunga fordon är det föraren som utgör många 
av begränsningarna. Hen kan ”producera transport” 4,5 timmar i taget, och då gäller det a/t_t köra fort under den tiden, med så mycket last som möjligt. T aket för eﬀektivi -
teten sä/t_ts av säkerhet och lagsti/f_tning.
Fordon utan förare har andra optimeringsparametrar. 
Sänkt hastighet ger sänkt lu/f_t- och rullmotstånd, och därmed lägre energiåtgång per transport. Utan förarens begränsningar – och med anpassad logistik – kan också hastigheten sänkas utan a/t_t totaltiden för transporterna  /one.tab/six.tabpåverkas. A/t_t leveranserna till butiker i våra städer inom 
några år kommer a/t_t ske na/t_tetid med sakta framkrypande förarlösa fordon är en klart rimlig spaning. 
Ski/f_tena kommer inte heller a/t_t bli allomfa/t_tande. En 
rad fordon bör inte bli autonoma – blåljuspersonal hos polis och brandkår kommer rimligen även framgent a/t_t  få köra själva, möjligen med ökat stöd av drönare. Och alla fordon kommer inte heller a/t_t bli elektriska. Förbrän-ningsmotorn har mycket kvar a/t_t ge, och kan optimeras för andra drivmedel än fossila, exempelvis hämtade från skogen eller jordbruket. 
För fordonsindustrin blir kanske ändå den största för -
ändringen själva aﬀärsmodellen. Dagens tunga fordon säljs till åkerier med förare som sä/t_ter värde på en väl de-signad hy/t_t och en pålitlig och bränslesnål drivlina. När hy/t_ten tas bort och drivlinan blir elektrisk försvinner två tunga försäljningsargument. Och det värdeskapande som föraren idag alstrar – vem ska stå för det? Stora åkerier? Kanske i viss mån, men en annan möjlighet är a/t_t Scania, AB Volvo och dess gelikar kommer a/t_t äga fordonen själva i större utsträckning, åtminstone så länge tekniken upp -
levs som komplex.
E/t_t ofrånkomligt faktum, åtminstone som det verkar 
just nu, är a/t_t ba/t_terierna som krävs för a/t_t driva elbilar väger en hel del. Här har fordonsindustrin börjat ti/t_ta på lösningar, men har en hel del kvar a/t_t göra. Volvo Cars har sa/t_t upp e/t_t strategiskt mål a/t_t minska sina CO
2-utsläpp 
mä/t_t under livscykeln med 40% fram till 2025 – vad får det för konsekvenser? Kommer vi a/t_t få se kol/f_iberbase-rade kompositer ersä/t_ta stål? Sannolikt. Ba/t_terier i nya formfaktorer som utgör delar av en bärande kaross? Kan-ske. Vad som dock är tydligt är a/t_t när elbilarna breder ut sig så kommer även dess brandfarlighet a/t_t uppmärksam-mas allt mer. Brandsläckare för bilverkstäder och garage med elbilar är under utveckling.
3.5 Stora bolag anammar entreprenörskap
Tiden då svenska storföretag såg små företag som under -
leverantörer eller potentiella sådana är e/t_t minne blo/t_t. För småföretag är ju så mycket mer. Det är i små och medelstora företag – eller i partnerskap med dessa – som många innovationer kommer fram, det är småföretagens tillväxt som står för 4 av 5 nya jobb, och när det gäller den he/t_t e/f_tertraktade entreprenörsförmågan är det o/f_ta små företag som ly/f_ts fram som förebilder. 
Många svenska storföretag har tagit konsekvenserna av 
de/t_ta, och gjort en rad försök a/t_t själva driva accelerato -
rer och andra innovativa miljöer för startups, något som historiskt varit det oﬀentligas roll. Målsä/t_tningen var a/t_t  få in de små företagens specialiteter, drivkra/f_t och entre-prenörsanda i storföretaget, samtidigt som de innovativa små företagen /f_ick tillgång till labb, varumärke, kontakt -
nät och /f_inansiella muskler. De tidiga försöken stö/t_te på utmaningar från juridik till bristande förståelse för den andra sidans tidsuppfa/t_tning, krav och förutsä/t_tningar – och därtill kulturella skillnader – men numera /f_inns /f_lera goda exempel. I /f_lera fall har storbolagens satsningar del -
/f_inansierats av oﬀentliga medel och ske/t_t i samklang med regionala innovationsstödsaktörer. 
ABB-satsningen Synerleap i Västerås är kanske det tyd-
ligaste exemplet. Bolagen i Synerleap – idag e/t_t fyrtiotal – får stöd av ABB för teknikutveckling genom expertkon-takter och tillgång till labb, tillgång till ABBs nätverk av kunder och partners genom event och workshops, och ibland även investeringar från ABB Ventures. För ABB har satsningen ge/t_t tillgång till en rad innovationer bok -
stavligt talat i huset, vilket stärkt konkurrenskra/f_ten. And -
ra företag spanar förstås på Synerleap och noterbart är a/t_t  Siemens i Finspång har börjat jobba på liknande sä/t_t. 
På fordonssidan bör Volvos samverkanslabb CampX 
nämnas, liksom Mobility X Lab, beläget på Lindholmen Science Park och stö/t_tat av Cevt, Ericsson, Veoneer, Volvo och Zenuirty. Även Forest Business Accelerator i Örn-sköldsvik, stö/t_tat av SCA, IBM, Processum och Bizmaker förtjänar a/t_t ly/f_tas fram. Astra Zenecas Bioventurehub, startad 2014, har tjänat som inspiration för /f_lera av de lyckade satsningarna.
Ignite Sweden är y/t_terligare en satsning på a/t_t få små och 
stora företag a/t_t samverka kring innovation. T anken med Ignite är a/t_t accelerera tillväxten i startupbolag genom a/t_t  öka kontaktytorna till stora företag – och även oﬀentlig sektor – för veri/f_iering och samverkan. Satsningen leds av en rad inkubatorer och stö/t_tas av Vinnova, Tillväxtverket och Energimyndigheten. Även denna satsning, startad 2017, indikerar hur storföretagen allt mer anammar en-treprenörskap. 
Internationellt är fokuset på entreprenörskapets vikt 
än mer tydlig i stora företag. A/t_t Google med början år 2015 strukturerade om sin verksamhet till Alphabet Inc, där sådant som tidigare var projekt eller verksamheter inom Google stöptes om till egna företag, är e/t_t exempel. Alphabet Inc har idag drygt tiotalet do/t_terbolag och ligger runt plats tio på listan över världens största bolag, räknat på omsä/t_tning.
E/t_t svenskt företag som också organiserat om sig i sy/f_te 
a/t_t behålla startupmentaliteten är betalningsbolaget Klar -
na. Företagets 2 500 anställda är sedan våren 2019 inde-
lade i omkring 300 team, alla med ansvar för sina projekt, med stora befogenheter. T eamen är designade utifrån vil -
ka kundproblem som de ska lösa, och är tänkta a/t_t fungera som små startuper inom bolaget. 
Den stora revolutionen inom entreprenöriell organi -
sation av storföretag sker dock inte i Silicon Valley, utan i Kina. Åtminstone om man får tro forskaren Annika Steiber på Menlo College, som studerat både Google och /f_lera kinesiska bolag, däribland vitvarujä/t_ten Haier Group. Haier har, enligt Steiber, tagit det interna entre-prenörskapet till dess extrem genom a/t_t göra om bolaget till e/t_t jä/t_testort konglomerat av mikroföretag, se avsni/t_t  1.4. Det allt överskuggande målet är a/t_t följa kunden och hålla kunden nöjd, vilket skapar ”sense of urgency” och sä/t_ter kunden i centrum. Moderorganisationen agerar som tjänstepla/t_tform, teknikleverantör, aﬀärscoach och investerare. Andra kinesiska jä/t_tar som T encent och Ali -
baba tänker i liknande banor och agerar på liknande sä/t_t, och dessa företag växer så det knakar.  /one.tab/seven.tabBilden är givetvis förenklad, men visar vartåt vinden i 
Kina blåser vad gäller företagsorganisation och aﬀärsmo -
dellinnovation. Vad kan vi i Sverige lära av det?
3.6 Små företag behöver mer än pengar
Det ligger i det lilla företagets natur a/t_t tvingas trolla med 
knäna för a/t_t få sina idéer a/t_t /f_lyga. Förvisso behöver små företag i första hand kunder, men för a/t_t få den första kun-den krävs o/f_ta pengar till utveckling och nätverkande. 
När det gäller pengar /f_inns en rad möjligheter – Vinnova, 
Energimyndigheten, EU och andra stö/t_tar med oﬀentliga medel och änglainvesterare och venture capital-bolag in-vesterar i många lovande småföretag.
Kapital må vara nödvändigt, men det är dock inte till -
räckligt för många små företag. Två områden som på sistone o/f_ta ly/f_ts fram där småföretagen inte räcker till själva är juridik och digitalisering. Den typ av småbolag 
som är underleverantörer till stora står inför a/t_t antingen 
följa med storbolagen på digitaliseringsresan eller gå en dyster framtid till mötes. Här borde /f_innas aﬀärsmöjlighe-ter, som torde kunna stö/t_tas av digitaliseringens positiva 
klimateﬀekter. Allt behöver inte vara AI – man kommer 
långt med sådant som a/t_t kunna koppla upp sina produk -
ter till molnet och a/t_t digitalisera sina aﬀärsprocesser med kunderna. Satsningar som Produktionsly/f_tet och Kick -
start Digitalisering har ge/t_t en hel del bra resultat, men mycket återstår så /f_ler liknande program e/f_terlyses. Exem-pelvis har Kickstart Digitalisering tidvis ha/f_t svårt a/t_t re-krytera ”rä/t_t” företag, och Produktionsly/f_tet kan behöva vidareutvecklas med de senaste tio årens utveckling kring material och digitalisering i åtanke.
När det gäller juridiskt stöd så /f_inns förvisso go/t_t om 
patent- och advokatbyråer a/t_t tillgå. Men få småföretag har likviditet nog a/t_t leva e/f_ter devisen a/t_t ”det enda som i längden är dyrare än dyr advokat är en billig advokat” . En-treprenörers tillgång till kvali/f_icerad juridisk rådgivning är en oknäckt nöt för samhället – å ena sidan är småföre-tag och dess IPR väl värd samhällets skydd, å andra sidan vill vi inte ha det som i USA där juridiken står för en opro -
portionerligt stor del av det lilla företagets kostnader och energi. Det stöd som erbjuds i dagsläget, som Vinnovas IP-checkar och EU-programmet IPA4SME, är långt ifrån tillräckligt.
3.7 Vad växer exponentiellt? 
Vissa saker vänjer man sig vid. Som a/t_t våra datorer och mobiltelefoner ständigt blir allt snabbare och mer kom-petenta, mycket tack vare Moore’s lag – a/t_t halvledarnas prestanda dubblas var 18:e månad. Men på den punkten är det sannolikt dags a/t_t tänka om, e/f_tersom fysiken snart sä/t_ter stopp. Moore’s död har förvisso förutspå/t_ts många gånger tidigare, men då har halvledarindustrin lyckats innovera sig ur utmaningarna med smartare processer och nya material. Men framemot mi/t_ten av 2020-talet så /f_inns goda anledningar a/t_t tro a/t_t förbä/t_tringstakten avtar och a/t_t halvledarna inte blir bä/t_tre i samma takt. Vilket får en rad konsekvenser för mjukvaruutvecklingen, se kapitel 5.5.Exakt när de/t_ta händer och hur snabbt inbromsningen 
går vet vi förstås inte. Och det /f_inns sä/t_t a/t_t fortsä/t_ta le-verera på industrins krav på ständigt komplexare system, främst genom smartare programmering. Det pågår också 
intensiv forskning kring kvantdatorer, och månne blir de 
praktiskt användbara under 2020-talet. I så fall är våra be-hov av datorkra/f_t ingen utmaning längre. Men spaningen om Moore’s möjliga insomnande är icke desto mindre 
värd a/t_t ta på allvar och förhålla sig till.
En annan svårspanad framtid gäller solens bidrag till 
elförsörjningen. De senaste åren har mängden installerad 
solkra/f_t fördubblats. Solcellerna får allt högre verknings -
grad och produktionen för/f_inas i en takt som inte så lite påminner om halvledarvärlden under Moore. Med den nuvarande exponentiella takten dröjer det ”bara” fram till ungefär 2028 innan världen har solalstrad el som vida 
överstiger världens elenergibehov. Det kan förvisso låta 
för bra för a/t_t vara sant, men rent matematiskt blir det konsekvensen om den exponentiella kurvan fortsä/t_ter e/t_t par år till. Entusiasterna talar till och med om ”photo -
voltaic paint” , alltså solceller i form av målarfärg som kan målas på bilar och hustak. Är det en rimlig framtidsspa -
ning? Solens bidrag till elförsörjningen hör till det mest svårspanade fenomenen just nu. /one.tab/eight.tab4. Fem målbilder
 /one.tab/nine.tab/uni00A0Spaningarna i förra kapitlet sä/t_ter /f_ingret på några 
trender och extrapolerar dem några år framåt. Men 
de säger inget om industrins ambitioner. Vart vill vi kom-ma? Vad vill industrin ha uppnå/t_t om 15 år när det gäller produkter, tjänster, klimat och innovationer? Och hur vill industrin då a/t_t de omgivande ekosystemen ska se ut? Helt klart är a/t_t målen skiljer sig från dagens lägen. 
Här följer fem målbilder – för materialomställningen, 
CO
2-omställningen, industrins omställning mot auto -
nom verksamhet, tjänste/f_ieringen och innovationsinfra -
strukturen. Målbilderna är valda via workshops och intervjuer med företrädare för industrin, intresseorgani -
sationer, industriprogram och rapporter som beskriver sambanden. Så om vi gör det vi idag tror är rä/t_t så kan dessa mål för år 2035 mycket väl vara det vi styr mot. Mål -
bilderna är beskrivna ur e/t_t 2035-årsperspektiv, och blick -
ar ”tillbaka” på hur vägen dit te/t_t sig. För CO
2-målbilden 
har vi dock valt 2030 som år, för a/t_t matcha det gällande klimatpolitiska ramverket.
4.1 Materialomställning
År 2035 är klimatomställning, minskade CO
2-utsläpp 
och kemikalier alltjämt högt på agendan. Den svenska industrin verkar globalt när det gäller teknik- och mate-rialutveckling, har en ledande position och deltar natur -
ligt i internationella samarbeten när det gäller hållbarhet och grön utveckling. Prestanda och hållbarhetsutveckling går hand i hand. Sverige har – tack vare goda tillgångar på grön el och råvaror från skog och mark, parat med ut -
veckling av teknik och aﬀärer – lyckats etablera sig som e/t_t föregångsland avseende material- och teknikinnovationer och cirkulär bioekonomi. 
Långsiktiga svenska satsningar har ge/t_t positiva resultat 
både avseende klimat och miljö, svensk konkurrenskra/f_t  och export. Dessa strategiska satsningar har bland annat fokuserat på utveckling med användning av förnyelsebara och biobaserade råvaror, resurseﬀektiva tillverkningspro -
cesser och material med låg miljöpåverkan genom hela livscykeln. De har bland annat resulterat i cirkulära sys -
tem och /f_lera nya multifunktionella interaktiva biobasera -
de material. De/t_ta har därtill medvetandegjort och i stor utsträckning påverkat konsumentbeteendet.
Produkter producerade år 2035 som håller betydligt 
längre än 15 år tidigare, och svensk industri har ställt om till cirkulära aﬀärer. För a/t_t nå dit har industrin tagit stora steg mot materialhantering som bevarar en långt större del av värdet än idag, exempelvis sker återvinning med fokus på värde snarare än vikt och volym. 
Utvecklingen hade inte kunnat ske utan djup förståel -se för vikten av materialstrategier i bolagsstyrelser och i FoI-systemet. Y/t_terligare en nyckel är a/t_t materialtekno -
logins betydelse funnits högt den politiska agendan. E/t_t  viktigt exempel på förbä/t_tring är a/t_t tillståndsgivningen för gruvbrytning av mineraler och metaller blivit såväl snabbare som förutsägbar. Resultatet år 2035 är en svensk råvaruindustri som positionerat sig som världsledande även när det gäller hållbarhetslösningar, med stark patent -
portfölj kring materialinnovationer. 
Den ledande positionen har inte bara nå/t_ts genom 
produktdesign, teknikutveckling, infrastrukturer och strategiska samarbeten som möjliggjort utveckling av biobaserade material. Lika viktigt har varit aﬀärsmodell -
utvecklingen, som resulterat i aﬀärsmässiga cirkulära materialsystem med höga bibehållna materialvärden av sekundära material.
Några områden där svensk industri få/t_t globalt genom-
slag de senaste 15 åren är multifunktionella biobaserade material i textilier och barriärmaterial, plaståtervinning där kolkedjorna blivit råvara för nya plaster, biokompo -
siter, och fossilfria ba/t_terier och andra energilagringssys -
tem. Genombro/t_ten har gällt såväl produktutveckling som produktionsutveckling och cirkularitet vilket bidra -
git till stora steg för klimatomställningen, spetskompe-tens och konkurrenskra/f_t för svensk industri. Genom a/t_t  kombinera ”Design för circularity” , tillämpning av avan-cerad AI, tekniker för spårbarhet och etablering av strate-giska samarbeten med aktörer både inom och utom vär -
dekedjor har både innovativa produkter med interaktiva biobaserade material och nya cirkulära system utvecklats. 
Just spårbarhet har blivit en svensk specialitet, genom 
satsningar på det som i början av 2020-talet kallades ”Machine learning/Deep learning through traceability” . Dessa satsningar har resulterat i avancerade beslutsstöd där företag systematiskt kan utvärdera hur den egna verksamheten, produktionen och produkter under hela deras livscykel påverkar samhälle och miljö samt opti -
mera resurs- och materialny/t_tjande. Genombro/t_ten inom digitaliserad spårbarhet har ge/t_t kontroll över hela råva -
rukedjan, och även vad gäller kemikalier. Den stora infor -
mationsmängd som tidigare alstrats exempelvis genom kraven från REACH-direktiven 
3) kan nu i mycket större 
utsträckning ny/t_tjas av återvinnaren och konsumenter. Redan i tidiga utvecklingsfaser sker aktivt samarbete för a/t_t skapa tillit i relationer mellan aktörer och tidigt han-tera utmaningar kring patent och andra IP-rä/t_tigheter. Svensk industri har som konsekvens en ledande roll i eu-ropeiska färdplansarbeten kring vidareutveckling av avan-cerade spårbarhetssystem.
3)  h/t_tps://eur-lex.europa.eu/legal-content/SV/TXT/PDF/?uri=CELEX:02006R1907-20191030&qid=1578494846623&from=SV
 /two.tab/zero.tabNär det gäller interaktiva biobaserade material har helt 
nya produkter, tjänster och aﬀärer utvecklats år 2035. 
Interaktiva plåster utsöndrar automatiskt mediciner ut -
ifrån människans signaler. Produkter som används nära kroppen fungerar kemiskt som aktuatorer och sensorer i dessa nya material, som både kan interagera med krop -
pen och med omgivningen i närmiljön. Exempelvis kan klädesplagg ski/f_ta i både värme och färg, och samtidigt mäta och reagera på hälsotillstånd. Innovationer utveck -
las i nya konstellationer mellan sektorer, branscher och i tvärvetenskaplig interaktion mellan forskningsområden såsom teknik, material, psykologi, IT och hållbarhet. 
Bland de åtgärder som vidtagits för a/t_t stärka de/t_ta indu-
striella ekosystem märks långsiktiga och strategiska statliga FoI-satsningar, som inkluderat stöd till test- och demo -
anläggningar och uppskalning av lovande verksamheter, något som inte var särskilt utvecklat under 2010-talet. 
T ack vare Sveriges framgångar och kompetens kring 
processteknologier för användning av råvaror, IT/data -
baskunskap, digitaliseringen av kemiindustrin och ut -
veckling av hållbarhetssystem så drivs år 2035 Europas ledande FoU från Sverige, även om många huvudkontor ligger i andra länder. Här har svensk industris kunskaps -
utveckling kring materialomställning stärkts tack vare det internationella samarbetet mellan globala industriföretag.
4.2 CO
2-omställning 
År 2030 har Sverige – i en nationell ambition a/t_t vara fö -
regångare för övriga världen – halverat utsläppen av koldi -
oxid och andra växthusgaser jämfört med 2018 års nivåer, 
och vi har skapat förutsä/t_tningar för a/t_t halvera dem en gång till fram till 2040. Allt för a/t_t nå ne/t_to nollutsläpp år 2045 eller senast år 2050, och därmed tagit globalt ledar -
skap för a/t_t få den globala uppvärmningen a/t_t stanna mel -
lan 1,5 och 2 grader C. 
Omställningen började på allvar redan 2020. Redan då 
hade industrins pendel svängt från a/t_t ha betraktat miljö -
frågor som något nödvändigt ont eller en tämligen perifer CSR-fråga till a/t_t se kompetens för CO
2-omställning som 
en globalt viktig konkurrensfördel.
Industrin genomförde då en rad åtgärder. Med stöd av 
omfa/t_tande digitalisering optimerades allt /f_ler processer i industrin. Samtidigt förändrades allt /f_ler aﬀärsmodeller till a/t_t sälja funktion snarare än produkt eller tjänst. Det ökade drivkra/f_terna a/t_t få ut högre ny/t_ta ur alla enheter och allt material. Parallellt minimerades spill och trans -
porter, något som gynnade övergången till cirkulära processer. De datacenter som krävs för digitaliseringen började drivas av bränsleceller – vätgas – i allt högre ut -
sträckning, och värmen från datacentren började åter -
vinnas i /f_järrvärmeverk. Ståltillverkningen krävde tio års forskning och utveckling för a/t_t bli CO
2-neutral, liksom 
cementproduktionen. De/t_ta tillsammans med a/t_t betong återanvändes i hög utsträckning, a/t_t biobaserade bränslen /f_ick större genomslag och a/t_t allt /f_ler nya hus började byg -
gas i trä bidrog starkt till målet. 
Vid det här laget, år 2030, är livscykelanalyser basen 
för upphandlingar, oﬀentliga liksom privata. Biobaserad plast har i många sammanhang ersa/t_t fossilbaserad. Plast -
förpackningar från livsmedelsindustrin sorteras och åter -
används. T ransporterna på vägar och va/t_tendrag, i gruvor och i skogen, är elektri/f_ierade eller drivs av biobaserade bränslen. Inrikes/f_lyget använder en stor del biobaserade drivmedel samtidigt som /f_lygbranschen satsar allt mer FoU-insatser på eldri/f_t. Utvecklingen av koldioxidlag -
ring (CCS, Carbon Capture and Storage) och i viss mån även industriell koldioxidanvändning för bränsle (CCU, Carbon Capture and Utilization) har kommit så långt a/t_t  metoderna kan bidra substantiellt till klimatneutraliteten. För CCS och CCU har Sverige dragit stor ny/t_ta av tidiga FoU-insatser i Norge, Tyskland och andra länder.
Staten har, i samklang med industrin, drivit igenom en 
rad reformer och stö/t_tat e/t_t antal stora satsningar. År 2030 har det sedan länge gå/t_t snabbt och enkelt a/t_t antingen få tillstånd eller avslag på ansökningar för a/t_t etablera allt från elledningar och mineralprospektering till hela indu-strier under förutsä/t_tning a/t_t dessa bidrar till klimatmå -
len. För byggindustrin har reglerna ändrats så a/t_t mycket av det som år 2019 kallades byggavfall numera är bygg -
material. Ska/t_tesystemet har reformerats för a/t_t kra/f_tigt gynna ru/t_toptimerade CO
2-besparande transporter på 
väg, på räls, till sjöss och i lu/f_ten. Elförsörjningen har säk -
rats delvis tack vare rejäl utbyggnad av vind- och solkra/f_t, som redan i början av 2020-talet visade sig så lukrativa a/t_t staten lät de oﬀentliga pensionssti/f_telserna investera i även onoterade bolag som utvecklade sådan teknik. Väl utformade incitament ser till a/t_t skogens dubbla roll som kolsänka och leverantör av bioråvara hålls i balans.
Staten har också kontinuerligt stö/t_tat två stora industri -
projekt för a/t_t få bukt med två av de största utsläpparna av CO
2 – stålet och cementen. Samtidigt har oﬀentliga 
medel stö/t_tat såväl AI-spetsforskning som en rad kun-skaps- och kompetensbyggande digitaliseringsprojekt som främst gagnat mindre och medelstora företag. 
Hybrit – den satsning som SSAB, L/K_AB och Va/t_tenfall 
drog igång redan 2016 i sy/f_te a/t_t göra stålproduktionen fossilfri – har i sig minskat Sveriges CO
2-utsläpp med 10 
procent, och på köpet få/t_t med sig en minskning i Finland med 7 procent. Hybrit har tre ben – e/t_t direktreduktions -
schakt som ersä/t_ter masugnen och där väte används i stäl -
let för naturgas som energikälla, pellets framställda med bioenergi eller elkra/f_t samt massiv lagring av väte i täta -
de bergrum, något som dessutom hjälpt till a/t_t balansera energisystemets allt ökande användning av sol och vind. Hybrits pilotanläggningar stod klara i Luleå i början av 2020-talet, och blev omedelbara framgångar.
CemZero – satsningen på fossilfri cementframställning 
ledd av Cementa och Va/t_tenfall – har också varit fram-gångsrik och bidragit med y/t_terligare 5 procents bespa -
ring av Sveriges CO
2-utsläpp. T ack vare massivt utbyggd 
vindkra/f_t på Gotland, där Cementa byggt upp världens första fullskaliga klimatneutrala cemen/t_tillverkning, fram-steg inom plasmatekniken och en lösning för koldioxid -
lagring, har projektet blivit en modell för övriga världen. A/t_t den koldioxidneutrala cementen initialt blev dubbelt så dyr som konventionellt framställd cement kompense- /two.tab/one.tabrades för genom oﬀentlig upphandling och ska/t_tereduk -
tioner för byggare som gick i bräschen för utvecklingen.
T ransportsektorn har med hjälp av elektri/f_iering och 
autonoma fordon, styrda genom 5G-nät, också lyckats 
halvera sina CO 2-utsläpp. Självstyrande lastfordon, som 
började användas i hamnar, fabriksområden och andra inhägnade ytor redan på det tidiga 2020-talet har sedan några år börjat leverera varor både till bostäder och före-tag i glesbygd och till butiker i städer. Dessa fordon går än så länge ganska sakta – som mest 30 km/h – för a/t_t  minimera olycksriskerna och spara energi, men det vägs upp av a/t_t digitaliseringen minimerat omlastningstider och optimerat fordonens ru/t_ter. Flera motorvägssträck -
or har elektri/f_ierats helt, och där kan eldrivna lastfordon köras lika snabbt som övrig tra/f_ik. Somliga av dessa eld -
rivna lastfordon har alltjämt förare, som ibland styr hela fordonståg i leveranskonvojer.
Som enskild faktor torde dock digitaliseringen ha/f_t  
störst påverkan på CO
2-utsläppen under 2020–2030. 
Elnäten, med sol- och vindkra/f_t och lokal ellagring, har krävt massiv digital styrning för sin optimering. AI har hjälpt till vid processoptimering och vid omställning av produktdesign för återanvändning och återvinning, samt till a/t_t etablera förebyggande underhåll så a/t_t maskiner och utrustningar kan renoveras eller bytas utan produk -
tionsbortfall. Skogen har digitaliserats så a/t_t varje träd ut -
ny/t_tjas maximalt. Jordbruket har med hjälp av digitalise-ring och AI ökat sin produktion per ytenhet radikalt. Och med hjälp av AI, 5G, IoT och digitala tvillingar har vägar och annan fysisk infrastruktur kunnat användas maximalt vilket minskat behovet av nybyggen.  
Elförsörjningen har globalt till stor del tryggats med 
hjälp av solenergi. Den exponentiella utbyggnad som började synas under 2000-talets början blev allt tydligare kring 2020 då den installerade eﬀekten dubblerades /f_le-ra år i rad tack vare teknikutveckling och prispress. Med linjär tillväxt hade solkra/f_tens andel av elförsörjningen landat på 10 procent nu år 2030 – men som vi alla nu-mera vet så står solen idag för en dominerande del av den alstrade elektriciteten.
Noterbart är a/t_t år 2030 har många av lösningarna för 
världens koldioxidneutralitet utvecklats i Sverige och där -
med bidragit till den svenska industrins konkurrenskra/f_t.
4.3 Autonom omställning inom industrin
Industrin har under de senaste 15 åren tagit tillvara de teknologiska framstegen inom bland annat AI och kom-munikation och genom de/t_ta kunnat öka automatise-ringsgrad både inom industrin och i samhället. 
Det som gjort dessa omställningar möjliga var satsning -
en på a/t_t få en väl fungerande basinfrastruktur baserat på den första versionen av 5G-standarden. Utbyggnad av 5G-nätverk under första halvan av 20-talet gjorde det möjligt a/t_t med låga fördröjningar kommunicera mellan olika föremål och utrustningar, till exempel mellan for -
don i tra/f_ik. Anpassningen av 5G för industriellt bruk in-tensi/f_ierades under denna tid. I mi/t_ten på 20-talet börja -
de investeringarna på allvar ta fart. Stora framsteg gjordes genom a/t_t resultat från utvecklingen av 6G-teknik kunde integreras i tekniken för 5G och testas på bred front både inom tillverknings- och processindustrier. Genom sats -
ningar på gemensamma testbäddar har 6G-utvecklingen kunnat påskyndas och vissa lösningar föras in i produk -
tion snabbare än vad som tidigare var fallet. Industrin har därför numera tillgång till tillförlitlig IT-infrastruktur med realtidsfunktioner med 100% täckning dygnet runt. 
Bland de teknologier som kan utny/t_tja den utökade 
funktionaliteten och kapaciteten i den förbä/t_trade infra -
strukturen /f_inns digitala tvillingar som kan överblicka hela processer i e/t_t företag, en industri eller e/t_t helt ekosystem. De/t_ta i kombination med AI möjliggör systemoptimering vilket bland annat bidrar till den miljöomställning som genomförts. Dessa förbä/t_trade processkontrollsystem och nya sensorer har ge/t_t oss nya metoder för övervak -
ning och kontroll av arbetsmiljön. Samtidigt har miljö -
riskhanteringen förbä/t_trats genom möjligheterna till miljö  övervaknings- och datahanteringssystem on-line.
Bland de utmaningar som ligger framför oss det närmas -
te decenniet /f_inns a/t_t utveckla en mer fullständig övergri -
pande systemintegration för system och utrustning från olika leverantörer och a/t_t uppnå en 100% kontinuerlig on-line processkontroll och styrning. För a/t_t klara de/t_ta behövs det automatiserad utrustning som optimerar pro -
cessen med hjälp av AI samt a/t_t mä/t_teknik samt metoder för a/t_t behandla stora datamängder kopplade till olika ty -
per av industriella processer behöver vidareutvecklas. 
Den teknik som behövdes för a/t_t skapa den autono -
ma fabriken fanns till största delen tillgänglig i början av 2020-talet. Den huvudsakliga utmaningen låg i kapaci -
teten hos industrin a/t_t ta till sig ny teknik e/f_tersom den transformation som behövdes krävde investeringar, för -
ändringar i hur man organiserade sig och nya kompeten-ser hos de anställda. En svårighet för mindre företag var a/t_t de lösningar som fanns tillgängliga var för komplexa. Utvecklingen av enklare lösningar som bygger på modu-laritet, i kombination med stöd för implementering, fort -
sa/t_te under hela 2020-talet. 
Digitalisering och automation gav även gruvindustrin 
och den metallutvinnande industrin lösningar på många av de utmaningar som branschen hade i slutet på 10-ta -
let. Ny teknik gjorde utvinningen mer kostnadseﬀektiv, produktiv och säker. Automatisering i kombination med autonoma och /f_järrstyrda fordon bidrog till a/t_t elimine-ra farliga miljöer och allvarliga olycksfall. Utvecklingen inom analys av stora datamängder, arti/f_iciell intelligens, sakernas internet (IoT) och cyberfysiska system samt en högpresterande kommunikationsinfrastruktur var tekno -
logier som bidrog till denna utveckling. 
Den största utmaningen var a/t_t integrera de digitala 
verktygen i de industriella processerna, organisationer -
na och arbetssä/t_ten. Framför allt var det viktigt a/t_t till låg kostnad kunna integrera ny teknik och nya system i exis -
terande anläggningar – en utmaning som fortfarande gäl -
ler. E/f_tersom de avancerade digitala lösningarna krävde en helt ny typ av kunskap och kompetens bland medar -
betarna gjordes stora ansträngningar för a/t_t vidareutbilda  /two.tab/two.taboch rekrytera nya typer av kompetens till industrin. Inom 
gruvindustrin fanns också speci/f_ika behov a/t_t vidareut -
veckla övervakningsmetoder för bergmekanik, seismik och underhåll genom anpassad användning av sensortek -
niker. Vi såg också framför oss a/t_t gruvindustrins olika en-hetsoperationer kunde automatiseras genom smart gru-vutrustning anpassade för dessa operationer. I och med a/t_t tekniken för kontinuerlig processövervakning och styrning utvecklades så som vi hoppats, så såg vi också a/t_t digitaliserade förädlingsanläggningar med online-analys och karaktärisering, sensorteknik och dataanalys med hjälp av AI kunde bli verklighet.
4.4 Tjänsteﬁering 
År 2035 är Sverige e/t_t föregångsland inom hållbart led -
arskap och klimatomställning. Den kanske viktigaste faktorn är a/t_t 00-talets trippelhelix-modell komple/t_terats med ”allmänheten” till en kvadruppel-helix som nu an-vänds och där även en femte komponent – naturen – räk -
nas in i samspelet. 
Samarbeten mellan oﬀentlig sektor, akademi och nä -
ringsliv har möjliggjort stora strukturella förändringar som varit nödvändiga för a/t_t industrin på allvar skulle kunna införa nya aﬀärsmodeller. Samarbetet gör även a/t_t  samhällstjänster nu levereras på nya sä/t_t och med en hög relevans både gentemot medborgare, industri och dem sinsemellan. 
Vägen dit har kantats av ökad förståelse kring hur man 
identi/f_ierar och speci/f_icerar värdet som ska åstadkommas med digitalisering, automation och nya material. Vilken teknik som ska väljas och i förekommande fall utvecklas styrs i allt högre grad av förbä/t_tringsincitament, resurs- och kompetensutny/t_tjande.
Därtill har lagsti/f_tningen hängt med i utvecklingen. 
Numera – år 2035 – /f_inns domänöverskridande regel -
verk och nationell policy som stö/t_tar utveckling av re-surseﬀektiveserande teknik, organisationsformer och af -
färsmodeller. Det /f_inns också uthålliga ekonomiska stöd till forskning, kommersialisering av forskningsresultat, utveckling, praktiska tester och utvärdering av lösningar som genererar resurseﬀektivisering. 
Den allmänna kunskapsnivån om globala trender, 
 eﬀekten av digitalisering, strategisk hållbarhet och förmå -
ga till utveckling och transformation har höjts enormt de 
senaste tio åren. De/t_ta la grunden för a/t_t allt /f_ler utifrån sin roll i samhället inte bara kunnat utan även ha/f_t inci -
tament a/t_t bidra till en hållbar samhällsutveckling där de nya aﬀärsmodellerna och ”medborgar-relevansmodeller -
na” blivit motorer för industri och samhällsutveckling. 
Det visade sig a/t_t tjänste/f_ieringen, alltså ski/f_tet från le-
verans av produkter till skapandet av kundvärde, åstad -
kom de största resurseﬀektiviseringarna om den drogs till sin logiska konsekvens, dvs där kunderna enbart betalar för det skapade kundvärdet, och inte för produkterna som antas kunna användas för a/t_t skapa önskat värde. 
Den tjänste/f_ierade aﬀärsmodellen var en stark driv -
kra/f_t för såväl hållbarhetsarbetet som lönsamheten. För a/t_t kunder ska kunna betala för det skapade värdet kräv -des a/t_t önskat värde kunde speci/f_iceras och skapat värde mätas. Högre precision på speci/f_ikationen av vilket värde som önskas av e/t_t projekt drev fram e/t_t ny/t_t fokus på ut -
vecklingsresurser, med nya innovationer som följd. 
De riktigt stora positiva konsekvenserna för hållbar -
hetsarbetet har kommit från det faktum a/t_t när kunder enbart betalar för skapat värde så /f_ly/t_tas incitamentet a/t_t  eﬀektivisera från mo/t_tagarna av produkterna till skaparna av värdet.
Med enbart ersä/t_tningar för skapat värde blev frågan om 
’värde över vilket tidsintervall’ mycket viktigare och då utvecklades produkter och lösningar för mycket resurs -
eﬀektivt underhåll, resurseﬀektiva uppgraderingar, samt för snabb och resurseﬀektiv introduktion av nyutvecklad teknologi i praktisk användning. E/f_terfrågan på lösning -
ar som eﬀektivt kunde användas som värdeskapande verktyg på e/t_t kostnadseﬀektivt sä/t_t även under längre tid gjorde a/t_t förmågan till cirkularitet och utveckling av produkter för den cirkulära ekonomin blev en avgöran-de konkurrensfaktor. En konsekvens blev a/t_t ”design för sönderfall” upphört. Design av produkter för den cirku-lära ekonomin är numera en central del av utvecklings -
avdelningarnas ansvar. Övergången till värdefokuserade aﬀärsmodeller och insikten om dess fördelar har stö/t_tats av lagsti/f_tning, regelverk, och stat och kommuners policy för upphandling.
Digitala pla/t_tformar visade sig vara en resurseﬀektiv 
grund för a/t_t maximera det totala kundvärdet. E/t_t /f_lertal skäl för de/t_ta har identi/f_ierats, som skalbarhet för global räckvidd, analys av användardata, återkopplingsmekanis -
mer till kund och möjligheter a/t_t snabbt hi/t_ta partner för kommersialisering. Dess kanske största styrka är dock a/t_t  den skapar förutsä/t_tningar för a/t_t eﬀektivt utny/t_tja ledig kapacitet för värdeskapande, e/f_tersom pla/t_tformens vär -
de ökas genom aktiviteten på pla/t_tformen. I många fall kommer pla/t_tformarnas erbjudanden genom byteshandel med data – typexemplet är Googles sökresultat. 
I Sverige har denna utveckling bland annat medfört a/t_t  
fordonstillverkarna erbjuder ”transportlösningar” snara -
re än fordon, och har komple/t_terat sin verksamhet med a/t_t driva fordons/f_lo/t_tor som maximerar transportkapaci -
teten. Därtill har IT-industrin fångat upp e/f_terfrågan på tekniska lösningar för identi/f_iering, koordinering och er -
bjudande av ledig industriell kapacitet.
4.5 Innovationsinfrastruktur
A/t_t nå marknaden med nya produkter, tjänster, processer eller aﬀärsmodeller – det vi kallar innovation – är redan högprioriterat inom stora delar av svensk industri. Ändå /f_inns mycken förbä/t_tringspotential både vad gäller före-tagens systematiska innovationsarbete och det oﬀentliga innovationsstödet. Vikten av innovation kommer med största sannolikhet a/t_t öka än mer fram till 2035. I en ideal värld har då /f_lera av dagens hinder för innovation rätats ut. 
År 2035 är det självklart och rä/t_tframt a/t_t bedriva inno -
vationsarbete i Sverige. Tillgången på stöd som kompe-tens, kapital och nätverk är tillfyllest och transparent. Staten har en tydlig innovationsstrategi som resulterat i  /two.tab/three.tabrejäla satsningar på de områden som bedöms strategiskt 
viktiga. Oﬀentlig upphandling är en naturlig väg för sta -
ten a/t_t få fram innovationer inom de strategiska områden, och en vanlig väg för små innovativa bolag a/t_t få igång sin försäljning. Stora företag interagerar självklart med små innovativa bolag kring såväl inkrementell som disruptiv innovation, och det /f_inns go/t_t om arenor där innovationer från startups och småföretag möter större aktörer på rä/t_t -
visa villkor. Små och stora bolag implementerar lärdomar från varandra.
Rä/t_ten till immateriella tillgångar har tydliggjorts och 
stärkts. IPR-handeln har digitaliserats internationellt, och därmed blivit lä/t_thanterad, snabb, kostnadseﬀektiv och tydlig. Startups och småföretag får adekvat juridiskt stöd av väletablerade stödfunktioner, och staten värnar tydligt svenska innovatörers upphovsrä/t_t.
Ska/t_tesystemet har reformerats för a/t_t gynna innova -
tion och entreprenörskap, och även riskfyllda investering -
ar i innovationsbolag. Lagsti/f_tningen tillåter tester av nya produkter, tjänster och system i större skala – exempelvis i innovationsrika frizoner, områden där automatiskt un-dantag fås för annars nödvändiga tillstånd och lagregler. Vid bredare marknadsutrullningar löser staten – eller EU – snabbt de domänöverskridande omregleringar som kan behövas för a/t_t samhället ska gagnas av nymodigheterna. 
Både större och mindre företag har kunniga styrelser 
där såväl IPR-strategi som förmågan a/t_t styra och leda organisationen för innovation står högt på dagordning -
en. Alla bolag bedriver kontinuerligt innovationsarbete, strukturerat enligt framtidens innovationsledningsstan-dard som tagit stora steg från dagens ISO56000. 
Uppdragen till de myndigheter, organ och projekt som 
idag heter exempelvis Vinnova, Tillväxtverket, Ignite, PRV , Almi, inkubatorer och science parks har förtydligats. Behovet av samordning har gjort a/t_t /f_lera organisationer omformats och slagits samman så a/t_t innovationsstöds -
systemet mer eﬀektivt kan bidra med kompetens, kapital och relevanta nätverk. Nationella tematiska inkubatorer har kritisk massa och volym nog för specialisering. Inno -
vationsmiljöer i Sverige är naturligt internationella, och benchmarkas regelbundet av internationella peer-re-view-nätverk. 
Alla dessa funktioner samverkar sömlöst med EU:s 
supportnätverk – sådant som idag benämns exempelvis ramprogram, EASME, COSME och Enterprise Europe Network men som till 2035 vidareutvecklats till en lä/t_t -
tillgänglig stödorganisation. För internationaliseringen av innovationerna samverkar även funktioner som idag bedrivs inom exempelvis Business Sweden och Export -
kreditnämnden på e/t_t smidigt sä/t_t. 
Akademins premiering av näringslivskontakter och 
innovation har ökat forskarnas och studenternas förstå -
else och intresse för innovationsarbete. A/t_t arbeta till -
sammans med industrin är en naturlig del av forskningen. Akademins forskare har lärt sig a/t_t hantera lärarundanta -
get som en innovationstillgång. Forskningsinstitut, uni -
versitet och högskolor samverkar sömlöst med industrin till nationens fromma, bland annat genom a/t_t tillhanda -hålla lä/t_tillgängliga aktuella och välutrustade testbäddar och labb – såväl fysiska som virtuella – till rimlig kost -
nad. Svenska testbäddar samverkar väl med testbäddar i andra länder, åtminstone inom EU. E/t_t av resultaten är a/t_t svenska universitet klä/t_trat på de internationella ranking -
listorna.
Forsknings- och innovationssatsningar inom nya tek -
nologier och tillämpningsområden görs strategiskt och koordinerat mellan såväl de statliga som de privata ak -
törerna. Innovationsmiljöerna lägger stor vikt vid nya aﬀärsmodeller som möter såväl nationella som interna -
tionella marknadskrav. Den tilltänkta kunden är en natur -
lig samarbetspartner och ny/t_tiggörande av innovationen ingår i aﬀärsupplägget. 
De/t_ta betyder inte a/t_t innovationsarbetet år 2035 är 
vare sig enkelt eller riskfri/t_t. Det ligger i innovationsarbe-tets natur a/t_t man inte kan vara säker på vare sig arbetets resultat, innovationens slutgiltiga egenskaper eller hur väl marknaden ska ta emot nyheten. Den ökade tillgången på information medför förvisso fördelar i innovationsarbe-tet, men utjämnar också spelplanen globalt på så vis a/t_t all information /f_inns tillgänglig för allt /f_ler människor, vilket ökat konkurrensen och därmed kraven på innovationens verkshöjd. Men i Sverige är vid det laget såväl innovation som entreprenörskap givna element i akademisk utbild -
ning, så landet står sig go/t_t i den globala konkurrensen. Sveriges innovationsinfrastruktur kommer inte a/t_t passa alla, då oﬀentliga medel inte satsas på sådant som inte be-döms vara strategiskt viktigt. 
År 2035 kommer förstås /f_inansiärerna – oﬀentliga så -
väl som privata – alltjämt a/t_t behöva prioritera. Men det har blivit lä/t_tare, då statens strategi är klarare, och i tydlig samklang med EU:s innovationsstödsystem. De lovande entreprenörer som prioriteras får hjälp med såväl kapital som kontaktnät så a/t_t de kan accelerera si/t_t arbete med innovationer som gör samhället bä/t_tre. Dödens dal är en historisk parentes – det privata kapitalet tar vid när inno -
vationen tagit sina första steg ut på marknaden och risken sålunda sänkts. Det /f_inns en hälsosam symbios mellan entreprenör, stat och privat /f_inansiär, där kunskap, erfa -
renhet och kontaktnät korsbefruktas till entreprenörens fromma. 
Inalles har de/t_ta resulterat i e/t_t hållbart, innovativt Sve-
rige som i ökande grad blir en internationell testmarknad, där allt /f_ler internationella storaktörer förlägger sin forsk -
ning- och innovationsverksamhet. Ty digitaliseringen till trots så är fysisk närhet till kompetens, testmarknad och tidiga kunder alltjämt viktig, och vår position som före-gångsland inom hållbarhet och digitalisering inklusive AI är år 2035 helt unik. /two.tab/four.tab5.  Digitalisering  
för transformation
 /two.tab/five.tab/uni00A0De trender och målbilder som beskrivits i de föregå -
ende kapitlen bygger till stor del på den tekniska 
utvecklingen. För a/t_t vi ska uppnå målbilderna behöver vi 
säkerställa a/t_t teknikutvecklingen fortsä/t_ter, vilket ställer krav på industri, akademi och samhället i övrigt. Vi behö -
ver också säkerställa a/t_t de teknologier som kommer fram kan utny/t_tjas på rä/t_t sä/t_t. De/t_ta kapitel fokuserar på fem områden inom digitalteknik där den samlade inputen till Färdplan indikerat a/t_t särskilda kra/f_tsamlingar är nödvän-diga: Människan i samspel med digital teknik, Tilläm -
pad AI, Digital integration och basinfrastruktur, Cy -
bersäkerhet och Programvaruutveckling. Vi föreslår e/t_t antal åtgärder inom vart och e/t_t av dessa fem områden, och presenterar e/t_t spindeldiagram där vi bedömt dagslä -
get och e/t_t realistiskt önskat läge år 2035. 
I kapitel 6 behandlas e/t_t antal olika områden för mate-
rialomställning, och i kapitel 7 de förmågor som behöver vässas för a/t_t säkerställa a/t_t all denna teknologi kan kom-ma industrins konkurrenskra/f_t till fromma. 
Avsni/t_ten om teknikområdena inleds med e/t_t spindel -
diagram där vi bedömt dagsläget och hur det kan komma a/t_t se ut 2035. Däre/f_ter beskrivs viktiga aspekter, och vil -
ken önskvärd utveckling vi ser för det aktuella området. 
Digitaliseringens mantra har i många år genomsyrat 
svensk industri. Inom allt från lönerullor och bokföring till försäljning, lager- och orderhantering, och på verk -
stadsgolv, så har funktion e/f_ter funktion eﬀektiviserats med robotisering och IT-stöd. Förvisso ojämnt spri/t_t  – stora företag har o/f_ta gå/t_t före små och interna proces -
ser har o/f_tast föregå/t_t interaktioner med externa aktörer - men inriktningen a/t_t ”allt som kan digitaliseras kommer a/t_t digitaliseras” har varit tydlig länge. 
I dagsläget står industrin inför nästa digitaliseringsvåg. 
Med arti/f_iciell intelligens (AI), Internet of /T_hings (IoT) och uppkoppling exempelvis via 5G öppnas dörren mot visioner som den helt automatiserade fabriken, gruvan eller hamnen. Digitaliseringen – inklusive AI – ger också nya möjligheter a/t_t utveckla tjänsteaﬀärer, ibland indivi -
duellt utformade för varje kund. Som tidigare förklarats /f_ly/t_tas då hela eller delar av incitamentet för eﬀektiv resur -
sanvändning från kund till producent. Denna resurseﬀek -
tivisering driver på utvecklingen av nya material och pro -
duktionsmetoder, däribland additiv tillverkning (AM), som också kan ses som en del av digitaliseringen. Digitali -
sering och uppkoppling är sålunda en aﬀärsmässigt sund väg mot en mer hållbar, konkurrenskra/f_tig industri.
Digitaliseringen av industrin i Sverige har dock hi/t_tills 
ske/t_t ojämnt, där det som varit självklart för stora bolag inte alls i samma utsträckning gällt små företag. När IVA 2017 frågade 360 små och medelstora företag hur de låg till med digitaliseringen så svarade 40% a/t_t de låg lite på e/f_terkälken eller långt e/f_ter. I samma undersökning kon-staterades a/t_t det var eﬀektivisering av interna processer och automatisering som dominerade digitaliseringsarbe-tet – där låg fokus hos omkring 40%. Färre än var tionde svarande fokuserade digitaliseringen på eﬀektivare kund -
hantering, nya aﬀärsmodeller eller nya produkter och tjänster. Med AI och tillhörande tekniker kommer sanno -
likt polariseringen a/t_t öka än mer mellan de som gör och de som inte gör något, då AI erbjuder fantastiska möjlig -
heter för sådant som kundhantering och innovation. 
Alla små företag ska förstås inte dras över en kam. 
 Listan över startups och växande bolag som bygger på 
digitala innovationer för industrin kan göras lång, och utgör en viktig del av återväxten inom svensk industri. En värdemätare här är den så kallade 33-listan där tid -
ningarna Ny T eknik och Aﬀärsvärlden årligen publicerar de i deras tycke hetaste startupbolagen. På 2019 års lista åter/f_inns exempelvis fyra bolag inom robotik (Cogni -
botics, Furhat, Gleechi och T endo), fyra som gör olika typer av specialiserad mjukvaruutveckling för industri -
bruk (Chromaway, Fossid, Mavenoid och Stravito), fyra hårdvarunära bolag (Myvox, Swegan, Xenergic och Zero -
point), två bolag inom grafen för industribruk (2D Fab och Graphmatech) samt e/t_t vardera inom autonoma bilar respektive 3D-skrivare för byggindustrin (Einride res -
pektive BLB Industries). 
En sak som stora och små företag har gemensamt är be-
hovet av en säker och stabil digital basinfrastruktur. A/t_t  introduktionen av 5G i Sverige skjutits upp är förstås en nackdel för industrin i de/t_ta sammanhang. Ska lö/f_tena med industriell 5G kunna infrias krävs förutom dri/f_tsa/t_ta 5G-nät även e/t_t ekosystem av support- och tjänsteföre-tag inom området, och det tar tid a/t_t bygga upp. Förvisso /f_inns en rad testbäddar för 5G i landet som delvis fyller den funktionen, men steget från torrsim i testbädd till verklig kommersiell 5G-ny/t_ta kräver en hel del mer. 
Jämte 5G-nät skulle industrin även vara betjänt av 
/f_ler och öppnare datacenter. A/t_t amerikanska jä/t_tar som  Facebook, Amazon, Google och Microso/f_t bygger ut sina 
serverhallar i Sverige – motiverade av grön, säker och låg -
beska/t_tad elkra/f_t – ger visserligen deras kunder här till -
gång till näraliggande lagringskapacitet. Men företag med större krav på egenkontrollerad datalagring har behov av mer öppna datacenter än vad som /f_inns idag. A/t_t frågan är viktig illustreras av a/t_t digitala pla/t_tformar blir en allt viktigare del av företagens aﬀärsmodeller.
4)  Smart Industri, fokus på små och medelstora företags digitalisering, 
IVA 2017.
5)  h/t_tps://www.nyteknik.se/special/har-ar-alla-vinnarna-pa-33- 
listan-2019-6958385.
 /two.tab/six.tabA/t_t digitaliseringen driver utvecklingen av aﬀärsmodel -
lerna är något som o/f_ta påpekas. Autonoma transporter 
med tunga fordon är e/t_t tydligt sådant exempel. När föra -
ren av fordonet försvinner ur ekvationen kan själva fordo -
nen designas utifrån helt andra optimeringsparametrar. Då de i princip kan köras dygnet runt behöver de sannolikt inte ha samma formfaktor som idag, och av energibespa -
ringsskäl inte heller köras lika fort. Utan förare försvinner en stor del av värdet som åkerierna skapar, och då uppstår möjligheten a/t_t med fordons/f_lo/t_tor leverera tjänster som ”transport” och ”rullande lager” snarare än a/t_t sälja fordon. Vem som i det läget äger och dri/f_tar fordonen, optimerar fordons/f_lo/t_torna och deras leveranser, hur nätverken av un-derhållstjänster ser ut och vem som tar ansvaret vid olyckor är bara några frågor som ännu inte har få/t_t sina svar. Lägg därtill a/t_t dagens förbränningsmotorer i stor utsträckning kommer a/t_t ersä/t_tas av elmotorer som får sin energi ur bat -
terier eller från elektri/f_ierade vägar så inses lä/t_t a/t_t fordons- och transportindustrin står för gigantiska omvälvningar som kommer a/t_t kräva helt nya nivåer av digitalisering.
5.1 Människan i samspel med digital teknik 
Digitaliseringen förändrar inte bara industrin. Den påver -
kar i hög grad människan, hur människan förhåller sig till 
den digitala tekniken och faktiskt vice versa – hur tekni -
ken förhåller sig till människan. Något hårdraget har tek -
nik tidigare varit verktyg för människan, men i takt med a/t_t tekniska föremål bli alltmer autonoma ändrar relatio -
nen karaktär. De/t_ta ökar kraven på e/t_t etiskt förhållnings -
sä/t_t i teknikutvecklingen. Etiken – läran om vad som är rä/t_t och fel – spås därför få en allt viktigare roll för indu-strins konkurrenskra/f_t de kommande 10–15 åren.
En enkel Googlesökning kan förvisso ge mig e/t_t infor -
mativt svar, så långt är tekniken e/t_t verktyg. Men samtidigt är min sökning indata till Google, som modi/f_ierar sökal -
goritmen. Google kapitaliserar på de/t_ta och tar betalt för a/t_t annonser relaterade till min sökning dyker upp i mi/t_t  /f_löde. I vissa länder, som Kina, sparar myndigheterna alla mina sökningar. Min användning av verktyget har blivit en datakälla som förändrar infrastrukturen runt mig, med för mig synnerligen opaka betalnings- och påverkans -
strömmar som följd. Som enskild företeelse kan det vara harmlöst, men när fenomenet skalar upp och blir en del av vår digitala vardag så påverkas min relation till tingen runtom mig, och även till människorna i min omgivning.AI och maskininlärning ökar de etiska kraven på utveck -
larna, och ställer de etiska frågeställningarna på sin spets. En algoritm för ansiktsigenkänning som enbart tränats på en etnisk typ av ansikten fungerar inte överallt, och kan till och med uppfa/t_tas som rasistisk – sådana övertramp var inte ovanliga i AI-teknikens barndom. 
En av de just nu mest omdeba/t_terade etiska frågorna 
inom teknikutveckling gäller autonoma bilar, som i en olyckssituation kan tvingas välja mellan a/t_t köra på en bland /f_lera personer. Vem ska ”oﬀras”? Ska det över huvud taget /f_innas en algoritm för den frågan, eller ska slumpen avgöra? Och vem bär ansvaret för olyckan? Vem ska få av -
göra de/t_ta – programmeraren, biltillverkaren, kunden eller någon annan? Eller kanske försäkringsbolaget, som kan er -
bjuda lägre premier om de får in/f_lytande över algoritmen? 
När produkter kopplas upp – blir de ting som bygger 
upp Internet of /T_hings – ändras också designrymden. Hur designas bäst en uppkopplad mixerstav? En autonom gräsklippare? En drönare? Vi kan inte ha en app för varje pryl, och allt kan inte ha en skärm, sålunda krävs ibland andra typer av sensorer och aktuatorer för den mänskliga interaktionen. Ljus, ljud och känsel blir troligen viktigare som kommunikationsformer. På några års sikt har sanno -
likt ögonstyrning kommit betydlig längre än idag, liksom audiovisuell och haptisk återkoppling. Hur vi rör oss runt maskinerna kommer – med hjälp av AI – a/t_t påverka dem, och i takt med a/t_t vi lär oss hur kommer maskinerna a/t_t  påverka vårt rörelsemönster och vice versa. Designfrågan är central för en rad konsument företag, som Husqvarna, Electrolux och Ikea. Men även industriföretag som ABB påverkas i hög grad. ABBs robotar är ju numera designa -FÖRKLARING TILL SPINDELDIAGRAMMEN
Spindeldiagrammen bygger på en bedömning baserad på det material, de workshops och de intervjuer som gjorts i arbetet med Färdplansprojektet. Denna typ av bedömningar blir spekulativa och grova men kan ge en indikation huruvida Sverige ligger väl till eller be-höver utveckla området. Spindeldiagrammen är främst avsedda att användas som underlag för diskussion.  
Vid bedömningar har vi använt följande deﬁnitioner: 2020:  Bedömt nuläge utifrån insamlat material. 
2035:  Målbild 2035 baserat på det insamlade materi-
alet. För axlarna i diagrammen gäller följande: Spetskompetens: Kompetens i relation till världsle-dande forskning. 0 indikerar att ingen forskning pågår, 3 att det pågår grundläggande forskning, 5 att kompe-tensen är i världsklass. Eftersom forskningsfronten ﬂyt-tar sig så visar bedömningarna gapet till denna front. Bred användning: Denna indikator speglar hur stor del av industrin som bedöms ha implementerat den aktu-ella tekniken. 3 innebär att hälften av industrin använ-der den och 5 innebär att tekniken ﬁnns implemente-rad inom relevanta industrier. Industriell användbarhet: Denna indikator visar hur långt utvecklingen kommit mot en teknik som är lätt att tillämpa i praktiken. 1 innebär att tekniken ﬁnns som koncept och 5 innebär att den teknologi som beskrivs är användbar i industriell produktion.
 /two.tab/seven.tabde för samarbete med människor, och den interaktionen 
för/f_inas allt mer.
A/t_t människan ny/t_tjar teknik till a/t_t förbä/t_tra sig själv är 
inget ny/t_t – glasögon, hörapparater och pacemakers har funnits länge. Det nya är a/t_t dessa – och många andra – kan kopplas upp till internet och då alstra mängder av data vil -
ket reser än /f_ler etiska frågor. Plåster och inopererade kaps -
lar med sensorer kan styra doseringen av medicin, vilket förvisso är av godo. Men all data som dessa produkter och tjänster alstrar – vem har rä/t_t a/t_t använda dem, och hur? Ägandet och ny/t_tjanderä/t_ten av den data som alstras i en värld fylld av AI och Internet of /T_hings är en central fråga just nu, med djupgående etiska och ekonomiska aspekter. Vilken data äger användaren, och vilken äger företaget som sålde produkten eller tjänsten. Och hur göra med eventuel -
la mellanhänder, som distributörer och serviceföretag? 
Å ena sidan är integriteten viktig. Det /f_inns e/t_t mänsk -
ligt behov a/t_t ha någon slags kontroll över vem som har tillgång till data om oss, och vad de som har tillgången får göra med denna data. Å andra sidan är konkurrenskra/f_ten också viktig. Alla bolag som utvecklar AI-tillämpningar behöver tillgång till stora mängder data. I konkurrerande länder som USA och Kina är den tillgången mycket enk -
lare, på bekostnad av integriteten. Integritetskraven – i Europa lagsti/f_tade genom GDPR – kan då bli e/t_t hinder för företagsutvecklingen. Noterbart är a/t_t EU:s AI-strate-gi, presenterad i e/t_t white paper 
6) i februari 2020, ingår 
a/t_t koordinera hur Europa hanterar mänskliga och etiska implikationer kring arti/f_iciell intelligens.
REKOMMENDATIONER:
Samspelet mellan människa och teknik är e/t_t relativt obeforskat ämne, där frågorna för närvarande är /f_ler än svaren. Rekommendationerna blir därmed mer kring hur mer kunskap ska åstadkommas än hur den ska tillämpas.
Gemensamt, på nationell nivå
•  Följ och påverka EU:s policy och lagsti/f_tning, i workshops eller motsvarande. Hur kan och bör Sverige agera? Här krävs en strategi.
•  Som konsumenter och avnämare av AI-tjänster bör vi alla ställa höga etiska krav på leverantörerna. 
Industriföretag•  Väga in etiska aspekter i utformningen av AI-algoritmer och deras tillämpningar. Hur AI används inom företaget är o/f_tast en strategisk fråga som bör ägas av styrelsen och ledningen.
Staten, myndigheter och oﬀentliga  forskningsﬁnansiärer•  Öka resurserna till forskning kring samspelet mellan 
människor och maskiner. Vid tillsä/t_tningen av sådana re-surser bör tvärvetenskapliga och korsfunktionella aspek -
ter betonas, med /f_lertalet domänkompetenser inblandade.5.2 Tillämpad AI
Arti/f_iciell intelligens, AI, /f_ick e/t_t markant uppsving under 
2019 och tillämpningarna spås närmast explodera i antal och betydelse. På sä/t_t och vis är AI en naturlig del av in-dustrins digitalisering – det handlar om programvara och algoritmer för analys av stora mängder data, i sy/f_te a/t_t fa/t_ta mer eller mindre autonoma beslut. Och AI som sådant är inte ny/t_t. De akademiska de/f_initionerna och teorierna går tillbaka till 1950-talet, men det är först nu som datorerna är tillräckligt kapabla, algoritmerna tillräckligt utvecklade och datamängderna jämte behoven är tillräckligt stora för a/t_t  tillämpningarna ska ta verklig fart för industriella ändamål.
Självkörande fordon, medicinsk diagnostik, sökmoto -
rer, ansiktsigenkänning och annan bildanalys, språkbe-arbetning och annonsplacering i sociala medier är några områden där AI redan tillämpats i så hög utsträckning a/t_t  de sa/t_t spår i den allmänna deba/t_ten. En av de riktigt stora implikationerna av AI ser dock ut a/t_t kunna bli ökad indi -
vidualisering på en rad områden som tjänsteanpassning, prediktivt underhåll, marknadsföring, och diagnostik av såväl människor som maskiner. 
A/t_t AI kommer a/t_t få stor betydelse för industrins håll -
barhetsomvandling är tämligen okontroversiellt. Det ser ut a/t_t ske på /f_lera sä/t_t, där mer optimerade tjänster och processer inklusive förebyggande underhåll är relativt lågt hängande frukter. På längre sikt torde dock AI-tek -
nikens stöd för tjänste/f_iering, och de därmed tillhörande resursoptimeringarna, få än större betydelse. 
Enligt en internationell studie 
7) planerar sex av tio fö -
retag a/t_t använda AI för a/t_t förbä/t_tra sina processer, vilket kanske inte är så överraskande. A/t_t nästan lika många – 57% – ser AI som e/t_t hjälpmedel a/t_t förändra hur de kom-municerar med sina kunder, och 48% tänker utveckla nya produkter och tjänster med AI är däremot e/t_t trendbro/t_t. Andra undersökningar ger liknande svar – enligt konsult -
företaget Splunk som frågat 1 300 företag globalt kommer 
mellan 60 och 70% av bolagen a/t_t de närmaste fem åren använda AI för a/t_t driva innovation, styra aﬀärsstrategier, optimera kundupplevelsen och rekrytera mer eﬀektivt, förutom a/t_t förstås förbä/t_tra eﬀektiviteten internt. Några ”bubblare” här är AI-stödd mjukvaruutveckling och AI-stödd design av fysiska produkter, där det /f_inns indikatio -
ner på kommande genombro/t_t.
6)  h/t_tps://ec.europa.eu/info/sites/info//f_iles/commission-white- 
paper-arti/f_icial-intelligence-feb2020_en.pdf7)  PA Knowledge Ltd och /T_he Consumer Goods Forum, via WASP
 /two.tab/eight.tabDen svenska industrins fokus på spetskompetens inom 
AI illustreras kanske bäst av de redan tidigare nämnda 
satsningarna AI Innovation of Sweden och WASP , /T_he Wallenberg Arti/f_icial Intelligence, Autonomous Sys -
tems and So/f_tware Program. WASP vill gå i spetsen för a/t_t bygga den kompetens som svensk industri behöver inom AI, autonoma system och programvara. Metoden är akademisk – WASP /f_inansierar forskningsprojekt och rekryterar internationella toppforskare – målet är 400 doktorander varav 100 industridoktorander. E/f_terfrågan från industrin uppges vara mycket stark. Hos stora företag som Ericsson och Saab /f_inns redan tiotalet WASP-indu-stridoktorander medan e/t_t stort antal mindre företag re-dan har anställt en eller två. 
Tillgången till kompetens uppges o/f_ta vara e/t_t hinder 
för a/t_t genomföra digitaliseringsåtgärder, och med AI lär just kompetensfrågan bli än mer accentuerad. Stora före-tag har muskler nog a/t_t köpa hela AI-bolag för ändamålet – e/t_t exempel är SKFs förvärv av israeliska Presenso, spe-cialist på prediktivt underhåll. WASPs satsningar kom-mer sannolikt a/t_t ha stor betydelse för de företag som har möjlighet och förmåga a/t_t delta. Flera universitet, institut och nätverk har aviserat satsningar på AI som förvisso kommer a/t_t ha betydelse, men som skulle kunna bli mer samordnade för industrins gagn. Dock /f_inns anledning till oro för de främst mindre och medelstora företag som väljer a/t_t avvakta snarare än aktivt delta i AI-utvecklingen. 
Industriföretag•  Skapa eller utöka AI-strategin. AI-strategin bör vara en styrelsefråga för de /f_lesta svenska industriföretag.
•  Bygg upp den kompetens som krävs långsiktigt, exem-pelvis i samverkan med AI Innovation of Sweden och/eller WASP .
• Avvakta inte!
Akademin, institut och utbildningsaktörer
•  Se till a/t_t AI ingår i alla civilingenjörsprogram, och även berörs i andra program som till exempel civilekonom-program.
•  Skapa orienterande AI-utbildningar för industriända -
mål.
Gemensamt, på nationell och  internationell nivå•  Samordna den svenska AI-forskningen så a/t_t inte alla springer på samma bollar.
•  Utveckla modeller för a/t_t identi/f_iera och speci/f_icera vil -
ket värde AI-tillämpningar kan ge.
•  Påskynda tillgängliggörandet av gemensamma öppna data.
•  Samverka med EU:s kommande storsatsningar på AI.•  Tillse a/t_t AI-kompetens når /f_ler små och medelstora fö -
retag, och även företag utanför universitetsorterna.5.3 Digital integration och basinfrastruktur
För a/t_t kunna utny/t_tja de teknologiska framstegen inom 
IKT – informations- och kommunikationsteknik – be-hövs såväl strategier som a/t_t en digital basinfrastruktur /f_inns på plats. Basinfrastrukturen innefa/t_tar för det första kommunikationsnätverk, inklusive kra/f_tförsörjning, som kan tillgodose de behov som industrin har vad gäller ka -
pacitet, noggrannhet och tillgänglighet. För många tillver -
kande företag kan även produktionsrobotar ses som del av basinfrastrukturen. För det andra behövs gemensam-ma gränssni/t_t som gör a/t_t företag i hela värdekedjan har möjlighet a/t_t samarbeta genom a/t_t dela data. De/t_ta kan antingen göras genom teknisk dominans för en vald lös -
ning eller genom standardisering på internationell nivå. 
För en industriell användning av infrastrukturen /f_inns 
förväntningar på ”ständig uppkoppling” , en hundrapro -
centig tillgänglighet dygnet runt. Dessutom /f_inns stora krav på kort latenstid, det vill säga a/t_t fördröjningar inte får vara för långa, och därtill krävs stabilitet i den fördröj-ning som likväl /f_inns. Denna tillgänglighet ska kombine-ras med en ökad användning av internet för privat och samhällelig ny/t_ta. I de/t_ta perspektiv kommer också an-vändning av infrastrukturen för kommunikation i tra/f_iken in. I en miljö där autonoma bilar samexisterar med fordon med förare krävs a/t_t dessa fordon har en säker kommuni -
kation mellan sig. 
Ständigt uppgraderad digital infrastruktur är också 
snudd på en förutsä/t_tning för a/t_t hålla kvaliteten på den data som företaget äger på en tillräckligt hög nivå. E/t_t ex -
empel är realtidsstyrning, som ställer höga krav på med -
vetenhet om de tidsintervaller som olika system uppda -
teras med. 
En del av förutsä/t_tningarna för a/t_t realisera de/t_ta är a/t_t  
skapa digitala pla/t_tformar där olika lösningar som AI, di -
gitala tvillingsystem och aﬀärssystem hänger intimt sam-man. Realiseringen kräver också en utbyggd behandlings -
kapacitet i datacenter, såväl lokalt som i molnet. Systemen kommer inte a/t_t enbart /f_innas där för datadelning utan även för a/t_t dela tjänster och skapa ekosystem. 
Den ökade dataanvändningen av data ställer inte bara 
krav på kommunikationstekniken. Den globala progno -
sen för 2025 indikerar a/t_t den energi som behövs för a/t_t  driva de datacenter som behövs motsvarar mellan 9 och 14 megastäder. 
Y/t_terligare en aspekt på infrastrukturen är a/t_t antalet 
 /two.tab/nine.tabdatakällor växer med mycket stor hastighet. De/t_ta krä -
ver också stora mängder energi, dels för enheternas dri/f_t, 
dels för kommunikation. På området ”energi för sensorer och aktuatorer” är sålunda behovet av innovation stort, främst vad gäller energiskördning (energy harvesting) och energi lagring. 
Integrationen av industrin och internet spelar en stor 
roll, och den kommer a/t_t öka drastiskt de närmaste 10 till 15 åren. Gränsen mellan produktionsapparaten och den virtuella världen som modellerar produktionen kommer a/t_t bli allt suddigare. Maskiner kopplas samman med and -
ra maskiner och människor, vilket skapar nya möjligheter till eﬀektivisering och optimering. De/t_ta kan bara ske i praktiken genom a/t_t olika typer av standardisering av hur delning av data ska ske mellan olika typer av system och maskiner. Produktionen kommer a/t_t vara känslig för stör -
ningar i den digitala infrastrukturen. 
Med automatisering, AI och digitala tvillingar uppkom-
mer en rad nya aﬀärscase, såväl för besparingar som för nya intäkter. Digitala tvillingar av produktionsprocessen och den färdiga produkten gör a/t_t nya samarbeten med både leverantörer och kunder kan etableras. När speci -
/f_ikationer delas digitalt minskar behovet av mellanlager samtidigt som svinn kan minimeras. 
När den digitala tvillingen matas med data från sen-
sorer kan produkt- och processutveckling optimeras ex -
empelvis genom a/t_t onödiga tester skalas bort. Data från olika tester och produkter och processer i produktion och ute hos kund ger tillgång till resultat som var svåra eller rent ut av omöjliga a/t_t simulera tidigare. Samtidigt skapas en mängd data som man behöver ha kompetens för a/t_t  hantera. 
All data från funktion, processer, användning och un-
derhåll kan bli en gedigen kunskapsbas som med hjälp av AI kan komma a/t_t bli som en ”kristallkula för a/t_t se bä/t_tre in i framtiden” . Den kan inte bara ge värdefull informa -
tion om vad som till exempel kommer a/t_t gå sönder 3–6 månader i förväg utan även för/f_inade prognoser för ökat alternativt minskat behov av företagets tjänster vid e/t_t gi -
vet tillfälle. Den ger möjlighet till a/t_t eﬀektivt beställa ma -
terial och produkter i tid och a/t_t hi/t_ta producenter tidigt. Det ger en större /f_lexibilitet när det kommer till valet av a/t_t tillverka själv eller a/t_t köpa in en vara eller tjänst. Ut -
vecklingsarbetet får möjlighet a/t_t börja på en högre nivå. 
”Go to market”-strategin förändras fundamentalt. En 
riktig digital tvilling delas med kunder och används i kundens digitala tvilling, med stora potentiella vinster i kvalité, tid och innovation. En ”äkta digital tvilling” krä -
ver en äkta fysikalisk representation med alla ekvationer och värden. För a/t_t nå dit krävs a/t_t kunskap om processer, domänen och AI samlas och samverkar. 
En av forskningscheferna på e/t_t svenskt IT-bolag ut -
tryckte det så här: 
”Man har pratat länge om digital twin som e/t_t forsknings-område, som nu håller på a/t_t realiseras. Det kommer a/t_t  påverka maskinleverantörerna. Du kan i/f_rågasä/t_ta vad maskinleverantörerna skall leverera i /f_ramtiden. Andra kan komma a/t_t leverera styrsystemen. En industriell ma-skintillverkare kan utveckla en fantastisk mjukvara som även kan styra konkurrenternas robotar och inte bara den egna. Det förändrar hela konkurrensbilden. Vi kommer a/t_t se nya företag som kommer in med förebyggande underhåll, med algoritmer för a/t_t monitorera verksamheter. Här ska-las värdet bort /f_rån de traditionella industrierna. Den digi-tala in/f_rastrukturen kommer a/t_t bli den produktionsteknik som är central för a/t_t cheferna skall kunna känna kontroll över verksamheten. En annan eﬀekt är a/t_t värdet idag inte ligger i den fysiska maskinen utan i mjukvaran som styr den och mjukvaran kommer a/t_t /f_ly/t_tas ut /f_rån maskin till moln. Maskinen är motorerna, men styrs /f_rån molnet.” 
Å andra sidan behöver det i många fall inte vara så kom-plicerat. Basal kunskap om uppkoppling kan räcka långt. A/t_t förstå hur man ska använda data, och hur företagens produkter uppför sig kan resultera i bä/t_tre service och underhåll. Många industriföretag kan komma långt med aningen mer grundläggande kompetens kring data, upp -
koppling och infrastruktur.
Gemensamt•  De/f_iniera vad som bör ingå i grundläggande digital basinfrastruktur. 
Staten, myndigheter•  Se till a/t_t processer för tillståndsgivning löper snabbt och förutsägbart. Förseningen av 5G-utrullningen i  Sverige får inte upprepas!
•  Tillse a/t_t de av Nordens statsministrar undertecknade Le/t_ter of Intent från Nordiska Ministerrådet 2018 om-sä/t_ts i handling.
Industriföretag•  Bygg upp kunskap kring uppkoppling och digital infra -
struktur. 
•  Utvärdera om och hur 5G eller alternativ kan tillämpas i det egna företaget.
•  Utvärdera hur annan ny teknik som ”cloud” och ”edge” påverkar den egna digitala infrastrukturen.
Akademi och institut•  Samverka med industrin för kommande generationer digital infrastruktur, exempelvis 6G.
•  Möjligen kan akademin och instituten även ha en roll för industrianpassning av 5G och annan infrastruktur. /three.tab/zero.tab5.4 Cybersäkerhet 
Dagens snabba tekniska utveckling gör a/t_t riskerna för 
bland annat datakriminalitet, intrång och spridning av felaktig information ökar. Genom ökad kunskap om lös -
ningar för cybersäkerheten kan vi skydda människor, or -
ganisationer och utrustningar. De utmaningar som /f_inns är av både teknisk och social karaktär. Här /f_inns det e/t_t  klart behov av miljöer där industrin kan testa lösningar och lämpliga skyddsnivåer på e/t_t kontrollerat sä/t_t. Bland de områden där y/t_terligare forskning och utveckling behövs /f_inns säkerhetspolicys, förståelse för motiv till angrepp, säkerhet och pålitlighet i IT-infrastrukturen, hur förtroende för system kan skapas inom företag och i samhället samt metoder för utveckling av säkra system, inklusive hanteringen av redan existerande system. Rela -
terat till de/t_ta är frågan om integriteten vid datadelning. är e/t_t område som är kritiskt för a/t_t skapa tilltro till tekni -
ken. Om tilltron undermineras kommer det a/t_t förhindra nya sä/t_t a/t_t dela information för eﬀektivare produktion, transport och återvinning. Svårigheten är a/t_t det /f_inns en inbyggd motsä/t_tning mellan a/t_t dela och a/t_t skydda data. Detsamma gäller också för hur information sprids och hur man kan skilja den från desinformation. 
De hot som /f_inns via vår uppkopplade värd behöver han-teras på alla nivåer. Det gör a/t_t vi ser a/t_t handlingsplaner behövs internationellt, nationellt och på organisations -
nivå.
Gemensamt, på nationell och  
internationell nivå•  På nationell nivå ser vi a/t_t aktiviteterna för prevention, försvar och hantering av återstart behöver koordineras. Alla aktörer i samhället, statsmakterna, den privata sek -
torn och civilsamhället behöver delta i denna koordi -
nering. De aktiviteter som behövs innefa/t_tar a/t_t ta fram en genomarbetad nationell strategi, a/t_t utveckla e/t_t re-gelverk med stöd i standarder, samt säkerställa en mot -
ståndskra/f_tig digital infrastruktur genom e/t_t gemensamt ramverk där de olika intressenterna samverkar.
•  På internationell nivå pågår e/t_t antal initiativ, speciellt på europeisk nivå. Dessa behöver samordnas och koordi -
neras men är helt nödvändiga e/f_tersom en övervägande del av hoten kommer från externa aktörer.Industriföretag•  Varje industriföretag bör – eventuellt i samverkan andra – göra en strategisk plan för a/t_t förstå hotbilden, förebyg -
ga angrepp samt för a/t_t hantera eﬀekterna av eventuella intrång och hot. Den strategiska planen behöver hantera både kort- och långsiktighet. Genom egna experter el -
ler genom a/t_t delta i närverk behöver varje organisation hålla sig uppdaterade om utvecklingen inom området och säkerställa a/t_t man följer leverantörers rekommen-dationer om hot och uppdateringar. En aspekt som är viktig är a/t_t integrera alla säkerhetslösningar som /f_inns för den fysiska miljön med lösningar för cybersäkerhet. Vid produkt- och systemutveckling behöver företagen ta hänsyn till sina produkters livslängd och säkerställa a/t_t produkter kan uppdateras baserat på nya hot och me-toder för intrång.
Akademin, institut och utbildningsaktörer•  Vad industrin önskar från akademin inkluderar bland annat lösningar och säkerhet och pålitlighet i IT-infra -
strukturen, hur förtroende för system kan skapas inom företag och i samhället samt metoder för utveckling av säkra system. Stora delar av denna forskning behöver också bedrivas i internationella projekt för a/t_t kunna skapa gemensamma pla/t_tformar för en säker miljö som inte försvårar industriella verksamheter. 
5.5 Programvaruutveckling
En viktig ingenjörsuppgi/f_t som sannolikt kommer a/t_t för -
ändras i grunden under de kommande åren är utveckling 
av programvara. Men inte främst för a/t_t AI och nya verk -
tyg kommer a/t_t skapa nya möjligheter, utan för den fun-damentala förändringen a/t_t Moores lag ser ut a/t_t gå mot vägs ände. Vilket innebär a/t_t hårdvarusidan inte längre kommer a/t_t ge mjukvarusidan en automatisk skjuts i pre-standa, och a/t_t mjukvaruingenjörerna således måste arbe-ta i nya banor för a/t_t klara industrins krav på produktivitet – dessa kommer ju knappast a/t_t minska.
Moores lag, uppkallad e/f_ter halvledarpionjären 
Fairchilds grundare Gordon Moore, har sedan den for -
mulerades på 1960-talet med närmast kuslig precision förutspå/t_t a/t_t halvledarnas – processorernas – prestanda dubblerats var 18:e månad. De har antingen blivit dub -
belt så snabba eller häl/f_ten så energikrävande, beroende på tillämpning. De verktyg och processförbä/t_tringar som 
 /three.tab/one.tabkrävs för a/t_t vidmakthålla denna förändringstakt för dock 
nu en ojämn kamp mot fysikens lagar. Nya generationer halvledare kräver redan allt längre utvecklingstid och allt /f_ler miljarder i utvecklingsbudget, och prognoser från halvledarindustrin pekar nu på a/t_t omkring år 2025 eller så är det sannolikt så a/t_t processorerna så som vi känner dem idag inte blir bä/t_tre.
8)
De/t_ta ger stora konsekvenser för en av Sveriges största 
yrkesgrupper. A/t_t utveckla programvara och system är det å/t_tonde vanligaste jobbet i Sverige, och det vanligaste job -
bet i Stockholmsregionen. Cirka 75 000 personer i landet 
jobbar med de/t_ta  
9), varav 35 000 i huvudstaden 10). Dessa 
personer och deras arbetsgivare kommer a/t_t behöva job -
ba med radikalt nya metoder om de ska kunna fortsä/t_ta leva upp till framtidskraven. Industrin kommer av allt a/t_t  döma a/t_t även framgent vilja ha allt snabbare IT-utrust -
ning som löser allt komplexare problem, dessutom med lägre energiförbrukning.
En hyggligt näraliggande lösning är a/t_t fokusera mer på 
optimering av kod, sannolikt såväl eﬀektiviserade kompi -
latorer som optimerade algoritmer. För gamla mjukvarur -
ävar är de/t_ta inget ny/t_t, det var sådant som krävdes förr, för 1900-talets processorer, minnen och andra halvledar -
kretsar. Men konsten har i stor utsträckning fallit i glöm-ska, då så mycket av dagens mjukvaruutveckling bygger på icke-optimerad öppen källkod, återanvändning av gammal kod och en vana vid a/t_t halvledarkapacitet är så go/t_t som gratis. Öppen källkod – open source – kommer förvisso inte a/t_t försvinna, däremot kommer eﬀektivitet a/t_t bli en allt viktigare parameter vid val av kod. 
Därtill kommer möjligheterna a/t_t tillämpa AI på pro -
gramvaruutvecklingen, inte minst för a/t_t felsöka och av -
lusa kod. Även för optimeringsändamål kan AI vara an-vändbart – tekniken har de/f_initivt potential a/t_t hi/t_ta icke optimerade kodavsni/t_t och kanske även a/t_t söka bland öp -
pen källkod för a/t_t hi/t_ta mer optimerad kod för liknande ändamål.
Man kan förstås sä/t_ta si/t_t hopp till a/t_t halvledarindu-
strin hi/t_tar nya metoder a/t_t förbä/t_tra processorerna trots a/t_t fysiken sä/t_ter stopp för minskade geometrier. Men de ansatser som hi/t_tills presenterats, som tredimensionellt byggda halvledare, spinntronik eller nya material som grafen och InGaAs (Indium-Gallium-Arsenid) har hi/t_tills inte utvecklats tillräckligt snabbt för a/t_t utgöra hållbara al -
ternativ till dagens CMOS i kisel. Även kvan/t_teknik har nämnts som framtida lösning på halvledarutmaningen, och genombro/t_t där skulle förändra situationen radikalt. Mycken forskning pågår hos såväl företag som akademi, men för närvarande är intrycket a/t_t industrin i Sverige be-traktar kvan/t_tekniken som mer spekulativ och lovande på sikt än praktiskt användbar i närtid. På vägen mot den värld där ”allt” är uppkopplat, och där 
100 Mbit/s är så billigt a/t_t det ses som en hygienfaktor snarare än en tilläggsfunktion, så kommer systemen med nödvändighet a/t_t bli allt mer distribuerade. De/t_ta leder till y/t_terligare utmaningar för mjukvaruutvecklarna. När 5G slår igenom, om inte förr, kommer sannolikt dagens standardarkitektur för appar, med en mobil frontend och en backend i molnet, a/t_t behöva komple/t_teras med en tredje del, en beräkningsintensiv del i ”edge” . Denna ”ed -
ge”-del kommer a/t_t behöva /f_ly/t_tas snabbt till det datacen-ter eller motsvarande där den kan exekvera mest eﬀektivt. Kraven på beräkningshastighet kommer i e/t_t stort antal tillämpningar helt enkelt a/t_t vara så höga a/t_t backend i molnet tar för många nanosekunder a/t_t kommunicera direkt med. Och då kostnaden i energi och kapacitet är dyrare i edge än i cloud kommer optimeringen här a/t_t bli en delikat uppgi/f_t. A/t_t kunna göra en smart uppdelning mellan data och beräkningar i denna tredelade arkitektur kan sannolikt bli en specialitet i sig. I synnerhet om man väger in säkerhetsaspekter, inklusive den robusthet som kan krävas då kommunikationen till molnet av någon an-ledning inte fungerar.
Vad behöver då göras i denna situation? A/t_t Moores 
lag går in i väggen har förvisso förutspå/t_ts tidigare, och varningssignalerna har i viss mån varit av typen ”vargen kommer” . Men om det tidigare varit processteknik och skalekonomi som spå/t_t bromsa Moore så är det faktiskt fysik det handlar om denna gång. Så framtidsspaningen är värd a/t_t ta på allvar. Området kommer sannolikt a/t_t få ökad betydelse för industrin i allmänhet och framtidens mjukvaruingenjörer i synnerhet. 
När det gäller de nya kraven från distribuerade system 
är åtgärdslistan rimligen mer företagsspeci/f_ik då situatio -
nen på varje företag är mer unik här. T roligen kommer de konsulter som behärskar utmaningarna a/t_t få en god marknad. Akademisk forskning och utbildning är förstås viktigt även på de/t_ta område. I den mån andra statligt stödda satsningar behövs åligger det industrin a/t_t påvisa sådana behov, då fenomenet o/f_ta är av evolutionär snarare än revolutionär karaktär.
Rekommendationer:
Industriföretag•  Varje industriföretag bör själv – eller i samverkan andra – identi/f_iera vad förändringen innebär och göra en stra -
tegisk plan för a/t_t hantera eﬀekterna. 
Akademin, institut och utbildningsaktörer•  E/t_t önskvärt fokus vore alternativa metoder för prestan-daökning som bygger mer på optimerad kod, och möj-ligen på mer AI-användning, än på ständigt snabbare processorer. 
Staten, myndigheter och oﬀentliga  forskningsﬁnansiärer•  Tillse a/t_t insikterna breddas även till små och medel -
stora företag, och eventuellt stö/t_ta utvecklingsinitiativ.
8)  h/t_tps://en.wikipedia.org/wiki/Moore%27s_law
9)  h/t_tps://www.scb.se/hi/t_ta-statistik/statistik-e/f_ter-amne/ 
arbetsmarknad/sysselsa/t_tning-forvarvsarbete-och-arbetstider/ 
yrkesregistret-med-yrkesstatistik/pong/tabell-och-diagram/ 30-storsta-yrkena/
10)  h/t_tps://www.chamber.se/cldocpart/2596.pdf /three.tab/two.tab6. Materialomställning
 /three.tab/three.tab/uni00A0En av utgångspunkterna för Färdplan Sverige var e/t_t  
konstaterande från det tidigare Samverkansprogram-
met a/t_t svensk industri trots stora satsningar på material -
forskning inte tar till sig nya material i särskilt hög ut -
sträckning. Vi får helt enkelt inte tillräckligt mycket ”bang for the buck” , trots a/t_t många svenska stora och små före-tag bygger sin verksamhet på avancerad materialtekno -
logi och a/t_t vi i vissa nischer kan visa upp världsledande forskning. 
Hållbarhetsmålen med minskat fossilberoende och 
ökad resurseﬀektivitet påverkas i hög grad av hur vi han-terar material som används i alla typer av produkter och förpackningar. Minskat fossilberoende kan till exempel nås genom byte från fossilbaserade material till biobase-rade, ny/t_tjande av lokala material och lokal produktion för a/t_t minska transporter, fossilfri energi vid produktion och transporter samt lä/t_tare produkter (mindre energi -
krävande transporter och transportlösningar med redu-cerad energiförbrukning).
Ansatser för ökad resurseﬀektivitet är bland andra cir -
kulärt tänkande, ökat värdebevarande – från nedgrade-ring till uppgradering vid återvinning – och beslutsfat -
tande baserat på totala miljöpåverkan. Hur vi arbetar med återvunnet material är en fråga som institut och industrin arbetar med. Eﬀektivare användning av energi för fram-ställning av material behövs och en övergång till proces -
ser som baserar sig på förnyelsebara källor skulle minska påverkan på miljön. 
Genom a/t_t använda andra material än idag och dess -
utom gå från linjära till cirkulära material/f_löden kan in-dustrin bidra till a/t_t uppnå de uppsa/t_ta målen med ökad resurseﬀektivitet och minskad miljöpåverkan. Med den samverkanstruktur, kluster, inkubation och teknikut -
veckling som krävs för materialomställning har Sverige unika förutsä/t_tningar a/t_t etablera en ledande position för utveckling av aﬀärsmässiga cirkulära materialsystem med materialvärdeökning av sekundära material.
För a/t_t kunna genomföra materialbyte med resurs -
eﬀektivitet i fokus krävs /f_lertalet åtgärder för a/t_t möta in-dustrins behov. Genom sänkt vikt för både produkt och transporter inom många industrier påverkas energiför -
brukningen. Det /f_inns också nya behov av egenskaper på grund av ändrade transportlösningar där ljud- och tem-peraturisolering, EMC och designfrihet är några exem-pel som kräver helt nya förutsä/t_tningar. Närproducerad tillverkning är också en faktor för a/t_t minska transporter. Y/t_terligare potential /f_inns i a/t_t använda nya material som möjliggörare till ny hårdvara. Produkter kan göras /f_lexi -
bla, bärbara, eﬀektiva, hållbara och mindre. När nya mate-rial tas fram är det nödvändigt a/t_t säkerställa återanvänd -
ning etc. för a/t_t uppnå cirkulära /f_löden även för dessa. Påpekas bör också a/t_t Sverige är rikt på miljövänlig energi och råvara från skog och mark, vilket ger förutsä/t_tningar för en rad biobaserade materialinnovationer. Exempel här är biobaserade plaster, ligninbaserad kol/f_iber och natur -
/f_iberförstärkta produkter.
Varför är det så svårt för nya material a/t_t nå genombro/t_t 
på marknaden? Frågan har inget enkelt svar. I arbetet med Färdplanen har /f_lera synpunkter inkommit, som noterar hinder inom företag, bland forskarna, kring /f_inansiering -
en och i hela ekosystemet. 
A/t_t börja med nya material kan vara e/t_t stort steg för 
många företag, inte minst om man är stor, mogen och tjänar bra med pengar med be/f_intlig maskinpark. A/t_t då hellre förbä/t_tra det man har, inkrementellt och stö/t_t av be/f_intlig incitamentsstruktur, kan locka mer än disruptiva innovationskliv. Sålunda är det inte konstigt a/t_t det mest är startups och mindre företag som driver många nya material framåt. Inte heller är det konstigt a/t_t de mindre företagen kan ha svårt a/t_t hi/t_ta rä/t_t timing för a/t_t etablera samarbete med större företag. 
A/t_t ta till sig nya material tarvar o/f_tast investeringar, 
och ibland även arbete med patentportföljen eller hela aﬀärsstrategin. Vissa internationella storföretag, bland dem IBM och Samsung, scoutar aktivt bland forskare och startups för a/t_t få insikter om teknikutveckling. Det handlar om a/t_t vara förändringsfähig, och implementera de processer som krävs för a/t_t kunna ta konsekvenserna av insikterna. För radikala sådana konsekvenser krävs a/t_t  frågan om nya material ly/f_ts till styrelsenivå. 
Flera små svenska materialföretag vi/t_tnar om svårig -
heten a/t_t få gehör från svenska storföretag kring materi -
alinnovationer, och menar a/t_t de/t_ta till stor del beror på bristande materialkompetens på styrelsenivån. En konse-kvens av de/t_ta kan bli a/t_t teknik som utvecklats i Sverige, delvis med svenska ska/t_temedel, köps upp av internatio -
nella företag och då försvinner ut ur landet. 
Y/t_terligare en utmaning är a/t_t materialutveckling tar 
lång tid. Utväxlingen kan förvisso bli god, men det krä -
ver uthålliga /f_inansiärer, inte minst då uppskalningspro -
cessen o/f_ta är mer kostsam inom material än inom andra teknikområden. Ska resultatet få globalt genomslag krävs långsiktiga, strategiska satsningar där många parter drar åt samma håll.
Industriföretag•  Ly/f_t frågan om nya material till styrelsen. T a höjd för möjligheten a/t_t modi/f_iera strategin. Se över IPR-port -
följen med materialinnovation i åtanke. Överväg ökad scouting.  /three.tab/four.tabStaten, myndigheter och oﬀentliga 
 forskningsﬁnansiärer•  Skapa långsiktiga strategiska satsningar där hela eko -
system knyts ihop från forskning till avnämare, till -
sammans med satsningar i test- och demoanläggningar med möjlighet till framtida uppskalning, gärna i Vinn-växt-liknande satsningar.
Gemensamt, på nationell nivå•  Skapa /f_ler forum för möten mellan materialforskare och företag, stora som små. 
•  Skapa möjlighet till utbildning inom material för såväl investerare som styrelseledamöter. 
6.1 Metalliska material för hållbart samhälle
Inom svensk metallindustri /f_inns världsledande förmåga 
a/t_t framställa högkvalitativa stål från råmaterial såväl från gruvor som från skrotbaserad produktion och användning av sekundärstål. T ekniskt kunnande inom metallurgi och andra materialvetenskaper är i /f_lera fall i världsklass. Flera högst relevanta produktkategorier – däribland lastbilar, bi -
lar, möbler, kläder/textil och vitvaror – räknar svenska me-tallproducerande bolag bland de ledande producenterna. 
För a/t_t vi ska få en hållbar användning av metalliska 
material behöver hela kedjan från gruva till produkt och konsument hanteras. De mest påtagliga, omfa/t_tande och avgörande utmaningarna för gruv- och metallindustrin är relaterade till omställning och nödvändigheten av ny teknik, nya metoder och arbetssä/t_t samt nya cirkulära aﬀärsmodeller. Samtidigt som mineral och metaller är en nödvändig möjliggörare för a/t_t uppfylla många av de globala målen, så är exempelvis energi- och klimatmålen samt hållbar produktion stora utmaningar för branschen som helhet. 
Stora möjligheter men också stora utmaningar ligger i a/t_t 
eﬀektivt använda sig av automation och digitalisering. Det /f_inns idag tillgänglig teknik som kan införas för a/t_t upp -
fylla de övergripande målen. Dessa mål innefa/t_tar bland annat minimal påverkan på omgivningen, a/t_t vara kon-kurrenskra/f_tig, branschledande och a/t_t vara en a/t_traktiv arbetsgivare. Övriga områden som identi/f_ierats av gruv-, mineral-, och metallindustrin som viktiga för en omställ -
ning är mineraltillgång, resurseﬀektivitet och cirkularitet, 
eﬀektiv och säker produktion, minskad klimatpåverkan och elektri/f_iering samt minskad miljöpåverkan. Industrin vill också kunna ha e/t_t kundnära samarbete vid produkt -
framtagning och dessutom har skräddarsydda erbjudan-den vad gäller produktegenskaper, kvalitet och leverans.
Ny teknik kan sålunda förbä/t_tra kostnadseﬀektivitet, 
produktivitet och säkerhet, samt prospektering, karaktä -
risering, processeﬀektivitet och kvalitet. Automatisering kan också bidra till a/t_t eliminera farliga miljöer och all -
varliga olycksfall. Utvecklingen inom big  data  analytics, 
arti/f_iciell intelligens, sakernas internet (IoT) och cyberfy -
siska system samt en högpresterande kommunikationsin-frastruktur är kritiska möjliggörare. Samtidigt är en bitvis obesvarad fråga hur de digitala verktygen ska integreras i de industriella processerna, och organisationerna och arbetssä/t_ten är stora utmaningar för branschen.  En avgö -
rande utmaning är hur man går till väga och hur man kan investera i ny teknik och nya system till låg kostnad för a/t_t dessa ska kunna integreras i existerande anläggningar. De olika leden i värdekedjorna behöver samordnas, och samarbetet mellan olika aktörer i hög grad automatiseras. Det krävs en fungerande spårbarhet genom någon typ av märkning som också kan visualiseras. De avancerade di -
gitala lösningarna kräver dessutom en bitvis nya typer av kunskap samt ökad kompetens bland medarbetarna och stor omställning i produktionen.  
Om vi – industrin och dess ekosystem – lyckas identi -
/f_iera de nya tekniska lösningarna, och också har förmåga a/t_t införa dem, kan det starkt bidra till industriell kon-kurrenskra/f_t och hållbar utveckling. Men det kräver både fortsa/t_t materialutveckling och utny/t_tjande av digital tek -
nik. Resurseﬀektivitet skapar fördelar genom a/t_t minska kostnader för framställning av metalliska material och genom a/t_t nya användningsområden för restprodukter identi/f_ieras. I de/t_ta perspektiv bör hela värdekedjan beak -
tas. Genom a/t_t använda rä/t_t material, produktionsmetod och konstruktioner går det till exempel a/t_t minska vikten på fordon vilket leder till reducerat behov av energi. De/t_ta kan uppnås till exempel uppnås genom a/t_t i ökande grad använda stål och aluminium i kombination med kol/f_iber eller avancerade ytbeläggningar. 
Den snabba urbaniseringen skapar e/t_t behov av a/t_t även 
framtidens byggnader byggs betydligt lä/t_tare än i dag, för a/t_t våra städer ska kunna byggas högre och tätare, o/f_ta ovanpå be/f_intlig infrastruktur som tunnelbanor, nedgräv -
da vägar och andra försörjningssystem. Parallellt behöver byggnadernas uppvärmnings- och kylbehov minska. Det är en kombination som kommer a/t_t kräva nya avancerade material som möjliggör nya funktioner. 
Även vid produktion av energi behöver resurseﬀekti -
viteten ökas. Bä/t_tre material kan ge möjligheten a/t_t öka verkningsgraden i kra/f_tverk. Det handlar om material som klarar högre temperaturer, har bä/t_tre hållfasthet, och kan bidra till a/t_t kunna producera energi i ogästvän-liga miljöer än idag. Svensk metallindustris satsningar på höghållfasta, värmetåliga rostfria stål, avancerade gjutna komponenter, aluminium- och nickellegeringar spelar här redan en nyckelroll som kan fortsä/t_ta utvecklas. Indu-strin är dock också medveten om kundernas behov av a/t_t  ta hänsyn till existerande lösningar och material, speciellt 
 /three.tab/five.tabdå nya material kräver ändringar i infrastrukturer och där -
med investeringar i ny utrustning och ny kompetens. 
Genom a/t_t Sverige är e/t_t land med väl utvecklade vär -
dekedjor inom metallindustrin /f_inns goda möjligheter 
till samverkan mellan olika sektorer. Sverige har unika möjligheter a/t_t skapa innovativa, resurseﬀektiva sä/t_t a/t_t  nå olika, komplexa funktioner. Dessutom kan forskning -
en och metodutvecklingen kring alltifrån koldioxidsnål framställning av råjärn till konstruktion av lä/t_ta produkter med resurssnål användning ge förutsä/t_tningar för viktiga exportprodukter och dessutom bidra till investeringar i Sverige. Den teknik som är generell och som i stora delar är gemensam med andra delar av svensk industri baserar sig på informations- och kommunikationsteknologier.
Gruv- och metallindustrin•  Vidareutveckla digitala tvillingar och processkontroll -
system som möjliggör systemoptimering  
•  Skapa nya övervakningsmetoder för bergmekanik, se-
ismik  och underhåll genom a/t_t anpassa användningen 
av sensortekniker  
•  Utveckla tillförlitlig IT-infrastruktur med realtidsfunk -
tioner och hundraprocentig täckning dygnet runt.  
•  Vidareutveckla automatiserad och smart utrustning till exempel för gruvor och för alla enhetsoperationer.  
•  Digitalisera förädlingsanläggningar med online-analys och karaktärisering, sensorteknik och dataanalys med hjälp av AI.  
•  Utveckla nya metoder för övervakning och kontroll av arbetsmiljön samt nya iterativa ramverk för planering av a/t_traktiva arbetsplatser.  
•  Genomför miljöriskhantering genom on-line miljö -
övervaknings- och datahanteringssystem  
•  På lite längre sikt behövs y/t_terligare utveckling av över -
gripande systemintegration för system och utrustning i hela produktionsprocessen, 100% kontinuerlig on-line processkontroll och styrning, automatiserad utrustning som optimerar processen med hjälp av AI, och utveck -
lad mä/t_teknik samt metoder för a/t_t behandla stora data -
mängder kopplade till metallurgiska reaktioner  
Gemensamt, på nationell/internationell nivå•  Säkra kompetensförsörjningen, skapa a/t_traktionskra/f_t. Den nya tekniken i kombination med den komplexa gruv- och metallindustrin gör a/t_t det krävs hög kompe-tens inom denna industri. 
Staten, myndigheter och oﬀentliga  forskningsﬁnansiärer•  Snabba upp hanteringen av tillståndsgivning. Den tid det tar för a/t_t erhålla e/t_t miljötillstånd i Sverige är myck -
et längre än i övriga länder vilket påverkar investerings -
viljan i Sverige hos företag som har alternativa lokali -
seringsmöjligheter. Den svenska miljölagsti/f_tningen, som framför allt i tillståndsprocessen är unik i Europa, medför dessutom a/t_t vi står för särskilda utmaningar vid implementeringen av EU:s industriemissionsdirektiv. 6.2 Avancerade smarta material
Utvecklingen av avancerade smarta material ger möjlighe-
ter och kan påverka all industri. Vissa grundfunktioner och teknologier ger möjlighet till nya innovationer för alla ty -
per av produkter och system. En bred de/f_inition är a/t_t dessa material är multifunktionella och har en eller /f_lera egenska -
per som kan förändras genom en mindre y/t_tre påverkan. En bil kan till exempel ha en yta som fungerar som en sol -
fångare men som vid regn fungerar som va/t_tenavvisare. 
Flera av de teknologier som tagits fram och som /f_inns 
tillgängliga idag har inte kommit i bred användning. E/t_t  exempel är grafen vars egenskaper kan leda till hållbara, eﬀektiva och /f_lexibla funktioner i produkter. Här /f_inns /f_lera spännande svenska startups, däribland Graphma -
tech vars material kan användas för exempelvis hållfasta, elektriskt och termiskt ledande polymerkompositer eller tåliga metallkompositer för slitstarka kontaktdon.
Längre fram ser vi a/t_t det kommer a/t_t kunna /f_innas /f_ler 
typer av tvådimensionella material (material som i likhet med grafen består av e/t_t enda atomlager) som kan kombi -
neras och ge nya egenskaper. Forskning pågår för a/t_t dessa material ska kunna användas i olika applikationer som halvledare och elektronik utan kisel, komponenter för en-ergiskördning med mera. Det skulle till exempel ge möjlig -
het a/t_t ta fram /f_lexibla ”wearables” som smidigt kan integre-ras i kläder. E/t_t applikationsområde för de/t_ta kan vara inom sjukvården för a/t_t lä/t_tare kunna övervaka hälsotillstånd hos patienter. E/t_t annat exempel som kan vara användbart för industritillämpningar är smart mekatronik som integrerar sensorer, små motorer, elektronik och programvara. 
För a/t_t från början säkerställa a/t_t vi får hållbarhet och 
cirkularitet för dessa material krävs bland annat nya fog -
ningsmetoder, inklusive metoder för a/t_t separera material då produkter ska återvinnas. Det behövs även modeller för a/t_t göra det eﬀektivt a/t_t konstruera processer baserade på materialblandningar som i utvecklingsprocessen in-kluderar hållbarhetsaspekten. Vi ser e/t_t behov av en kom-bination av material- och processutveckling som har stöd av avancerad simulering. 
Långsiktigt kommer de avancerade smarta materialen 
kunna ha funktioner som gör a/t_t de kan reparera den pro -
dukt de ingår i. E/t_t exempel är a/t_t repor och sprickor i ytor på mobiler och klockor kommer a/t_t kunna bli ”självläkande” .
 /three.tab/six.tabREKOMMENDATIONER:
Gemensamt
•  Skapa /f_ler arenor där storföretag, forskare och speciali -
serade startups kan mötas för ömsesidig ny/t_ta.
•  Stärk ESS och MAX IV vad avser samarbete med svens -
ka stora och små företag och andra svenska intressenter, i sy/f_te a/t_t stärka den nationella a/t_traktionskra/f_ten.
Industriföretag•  Skapa interna strategier för hur avancerade smarta ma -
terial kan och bör integreras i kommande produkter och tjänster.
Akademi och institut•  Utred återanvändbarheten för avancerade smarta mate-rial ur e/t_t återvinnings- och cirkularitetshänseende.
 
6.3 Additiv tillverkning
Additiv tillverkning, o/f_ta även kallat 3D-printning, är en 
av de disruptiva teknologier som spås påverka den till -
verkande industrin mest. Med additiv tillverkning går det a/t_t ta fram helt nya strukturer som ökar hållfastheten, minskar vikten, minimerar materialåtgången och ger helt nya möjligheter till kortare ledtider, snabbare prototyp -
framtagning, sänkta komponentkostnader och helt ny kundanpassning. Svensk industri anammar additiv till -
verkning i metall i ökande grad med Siemens turbintill -
verkning i Finspång och Saab Dynamics i Linköping som två ledande aktörer bland användarna och Höganäs och Sandvik som världsledande leverantörer av metallpulver. Wallenbergsfären stöder AM-utvecklingen genom det av Wallenbergföretag samägda bolaget Amexci, och e/t_t antal andra små och medelstora företag har etablerats i bran-schen för exempelvis designtjänster, legotillverkning och service. Svenskt kunnande /f_inns också vad gäller elek -
tronstrålebaserade produktionmaskiner för AM, kanske främst genom bolaget Arcam, grundat 1997 i Mölndal och sålt till General Electric år 2016.
Inom industrin uppska/t_tas a/t_t drygt 400 personer job -
bade med additiv tillverkning i metall i Sverige år 2018 
11), 
tre gånger så många som 2015. De/t_ta anses dock bara vara en modest början – den strategiska forsknings  agenda som 
togs fram 2018 på uppdrag av Amexci, stödd av många 
stora och små AM-företag i Sverige, beskriv AM-utveck -
lingen som en tsunami 
12). ”Simma mot vågen – förbered 
dig e/f_ter bästa förmåga – eller spring mot bergen och hi/t_ta något annat a/t_t göra. Men stå inte stilla på stranden och låtsas a/t_t allt är som vanligt” var budskapet i den skri/f_ten. Den agendan uppska/t_tar a/t_t det inom tio år behövs om-kring 5 000 personer med kompetens inom additiv till -
verkning i landet. 
En annan indikator på branschens tillväxt är a/t_t mäng -
den metallpulver som används i industrin globalt har ökat med mer än 40% de senaste fem åren, och branschen som helhet spås växa med 28% årligen framöver 
13).
I Sverige bedrivs en hel del forskning på området. Fram 
till år 2023 har den svenska forskningen hi/t_tills beviljats drygt en halv miljard kronor, varav Vinnova stå/t_t för en tredjedel. Årets forskningsanslag uppgår till cirka 120 mil -
joner kronor 
14). Forskningen äger rum på dryga tiotalet 
olika universitet och institut, delvis samordnat genom e/t_t antal strategiska innovationsprojekt – SIP:ar – Metalliska Material, Produktion2030, LIGHT er samt INNOVAIR. Likväl har bristen på gemensamt fokus och samordning mellan forskningsgrupperna påpekats av industrin i /f_lera sammanhang, exempelvis den av Amexci framtagna stra -
tegiska forskningsagendan för industrin 
12). 
Utmaningarna på området poängteras aningen olika av 
forskarsamhället och av industrin. Projektet Ramp-Up4, /f_inansierat av Vinnova och utfört av dåvarande Swerea (idag Swerim) i samarbete med industrin år 2017 iden-ti/f_ierade sju fokusområden för forskningen – material, komponent- och systemdesign, processtabilitet och pro -
cesskvalitet, produktion, miljö med hälsa och säkerhet, standard och certi/f_iering samt kunskap och utbildning. Amexcis forskningsagenda ly/f_te fram tre områden – ut -
bildning, kvalitet och produktivitet samt arbetsmiljö – som mest trängande behov. 
För företagen i industrin innebär rekommendationer -
na här a/t_t investera i AM-utbildning för de anställda, a/t_t  bygga tvärfunktionella team med kompetens inom såväl design som produktion som aﬀärsutveckling, a/t_t skapa kritisk massa inom huset eller med partners – allt för a/t_t  på några års sikt kunna använda AM i samma utsträck -
ning och med samma naturlighet som vilken annan pro -
duktionsmetod som helst. Sy/f_tet är förstås a/t_t dra ny/t_ta av AM:s möjligheter, vilket i vissa fall kräver investeringar i egna AM-maskiner och i andra fall kan betyda närmare samarbete med specialiserade AM-företag.
De nämnda forskningsbehoven gäller främst på kort 
och medellång sikt, för a/t_t lösa dagens utmaningar med produktion där det handlar om monomaterial – någon metall eller polymer. Andra material som forskningen siktar på är till exempel trä, glas och även mat. 
De aﬀärsmässiga anledningarna a/t_t anamma additiv till -
11)  ”Koordinering av forskning inom additiv tillverkning av metall” , 
Swerim 2019 (MEF-18121).
12)  ”/T_he Strategic Research Agenda for the Swedish Additive Metal 
Manufacturing Industry” , Amexci 2018.
13)  Wohlers Report 2019, h/t_tps://wohlersassociates.com/ 
2019report.htm.
14)  “Research Needs and Challenges for Swedish Industrial Use  
of Additive Manufacturing” , 2016-03898 – Research Needs  
and Challenges – Version 2, 2017.
 /three.tab/seven.tabverkning varierar i industrin. Möjligheten a/t_t göra en pro -
dukt lä/t_tare genom smartare design uppska/t_tas inte minst 
av /f_lygindustrin. Möjligheten till individuellt designade element med höga krav på hållfasthet och temperatur var drivkra/f_ten för Siemens stora AM-satsning i Finspång. Andra ser främst möjligheten a/t_t reducera antalet kom-ponenter genom a/t_t kombinera funktioner i element som inte kan göras utan AM som den viktigaste orsaken. A/t_t  på kort tid kunna tillverka enskilda reservdelar, kompo -
nenter eller verktyg för a/t_t slippa lager och transport kan också vara e/t_t aﬀärscase.
Vissa regulatoriska hinder /f_inns även i denna nisch. Ex -
empelvis föreskriver EU:s tryckkärlsdirektiv 
15) a/t_t sådana 
kärl kan tas fram med e/t_t antal olika tekniker, dock inte additiv tillverkning. Så tryckkärl framtagna med AM får sålunda inte säljas i Europa oavse/t_t egenskaper. Dock går det utmärkt a/t_t sälja sådana tryckkärl i andra länder. 
På längre sikt /f_inns nya utmaningar, då /f_ler än e/t_t material 
ska kunna användas i samma produkt. Bland de lägre häng -
ande frukterna där nämns isolerande och ledande material i samma additiva process. Än längre fram /f_inns visioner om ”4D-printning” – av produkter som innehåller komponen-ter som på e/t_t styrbart sä/t_t ändrar sin geometri eller andra egenskaper med tiden, ljuset eller temperaturen, exempelvis genom element av hydrogel, minnespolymerer eller -metall. Experiment görs också med så kallad M43D – multi-ma -
terial multi-metod 3D-printning, som med hjälp av olika 3D-tekniker kan inkorporera hydrogel, ledande bläck, elas -
tomerer och minnespolymerer. Hur och om de/t_ta kommer a/t_t tillämpas i svensk industri återstår a/t_t se – tekniken är synnerligen omogen idag men framsteg görs kontinuerligt. 
Industriföretag• Investera i AM-utbildning för de anställda. •  Bygg tvärfunktionella team med kompetens inom såväl design som produktion som aﬀärsutveckling.
Akademin, institut och utbildningsaktörer • Fokusera forskningen inom kvalitet och produktivitet• Utveckla forskning även inom AM:s hälsoaspekter• T a höjd för ökat utbildningsbehov inom AM
Staten, myndigheter och oﬀentliga 
 forskningsﬁnansiärer•  Samordna den svenska forskningen så a/t_t inte /f_lera  aktörer springer på samma bollar.
•  Utred och ta vid behov bort regulatoriska hinder för AM-användning. T ryckkärlsdirektivet är e/t_t exempel på reglering som behöver ses över.
6.4 Bioekonomi – biobaserade material, produkter och kemikalierSkall vi klara de tuﬀa klimatmålen behöver vi snabbt och eﬀektivt ställa om från e/t_t fossilbaserat samhälle till e/t_t  biobaserat. Med biobaserade produkter, material och ke-mikalier kan vi minska användningen av miljöbelastande olja, kol och plast. Sveriges skogar, åkrar och va/t_ten producerar rikligt med 
råmaterial för utveckling av en biobaserad samhällseko -
nomi. Bioekonomi har potential a/t_t öka Sveriges självför -
sörjningsgrad, bidra till e/t_t kolneutralt samhälle och kan lägga grunden för starkare ekonomisk tillväxt. Skogen står redan idag för en betydande del av vår export och kan e/f_ter en omställning ha ännu större betydelse. Genom bioekonomi har Sverige möjlighet a/t_t minska beroendet av fossila bränslen, öka andelen förnyelsebar energi och samtidigt skapa arbetstillfällen. Forskningsrådet Formas har de/f_inierat begreppet biobaserad samhällsekonomi el -
ler bioekonomi såhär 
16):
”Omställningen till en biobaserad samhällsekonomi inne-bär en övergång /f_rån en ekonomi som till stor del baseras på fossila råvaror till en resurseﬀektivare ekonomi grundad på förnybara råvaror producerade genom en hållbar använd-ning av ekosystemtjänster /f_rån mark och va/t_ten.”
En biobaserad samhällsekonomi bygger på både produk -
tion och förädling: •  En hållbar produktion av biomassa för a/t_t möjliggöra en ökad användning inom en rad olika samhällssektorer. Sy/f_tet är a/t_t minska klimatpåverkan och användningen av fossila råvaror. 
•  E/t_t ökat förädlingsvärde av biomassa, samtidigt som energiåtgången minimeras och näring och energi tas tillvara från slutprodukterna. Sy/f_tet är a/t_t optimera eko -
systemtjänsternas värde och bidrag till ekonomin.
T ransformationen till e/t_t fossilfri/t_t samhälle kräver kraf -
tig tillväxt inom bioekonomin. Det förutsä/t_ter en ökad produktion av biomassa, konkurrenskra/f_tiga villkor för näringen och satsningar inom forskning och utveckling samt tillgång till mer kompetens. Omställning kräver både utveckling av nya produkter som kan ersä/t_ta existerande men också helt nya innovationer. Det /f_inns idag möjlighet a/t_t göra till exempel plast baserat på biomaterial, men höga kostnader och omogna processer gör a/t_t dessa lösningar har svårt a/t_t klara konkurrensen från existerande produkter.
Mer forskning krävs för a/t_t de biobaserade materialen ska 
bli starkare, säkrare och mer formbara, så a/t_t produkterna de ingår i ska få rä/t_t egenskaper. Flera av framtidens marknader för dessa produkter kommer sannolikt a/t_t uppstå i gräns -
15)  h/t_tps://eur-lex.europa.eu/legal-content/SV/TXT/PDF/ 
?uri=CELEX:32014L0068&from=EN
16)  Forsknings- och innovationsstrategi för en biobaserad 
 samhällsekonomi, Formas, Rapport R2:2012
 /three.tab/eight.tabytorna mellan olika områden, som kommer a/t_t tas fram i 
gränssni/t_ten mellan tekniska och vetenskapliga discipliner. 
Vi behöver också utveckla kostnadseﬀektiva proces -
ser och teknik som kan utgå från en varierande kvalitet i bioråvaran och säkra en stabil produktkvalitet som svarar mot kundernas behov. Till exempel behöver vi ta tillvara det spill som idag uppstår vid förädling av biobaserade rå -
varor. De lösningar som har tagits fram måste skalas upp vilket i sin tur gör a/t_t det behövs pilotanläggningar och demonstrationsprojekt. 
Genom a/t_t kombinera e/t_t eﬀektivt utny/t_tjande av råva -
ror och bra system för cirkularitet kan till exempel pro -
dukterna som bygger på trä/f_iber återvinnas /f_lera gånger och däre/f_ter användas till bioenergi för transport, elpro -
duktion eller uppvärmning.
I Sverige pågår /f_lera initiativ kring a/t_t göra bränslen och 
produkter med stora volymer från biobaserad råvara. Inom området ”specialkemikalier” ligger produkter med högt vär -
de men mindre volymer, vilket kräver andra insatser. I många fall kan det, delvis eller helt, kräva nya processer vilket är ut -
manande a/t_t utveckla. Ny industriell bioteknik är e/t_t område där svensk forskning har en del nischer och där möjligheter /f_inns. Centralt för specialkemikalier är o/f_ta kostnadseﬀektiv teknik för separation, så a/t_t produkten kan renas fram, vilket gör separationsteknik till en nyckelteknologi. 
Centralt för a/t_t använda förnybara råvaror är a/t_t pro -
cessteknologin utvecklas så a/t_t tekniken tål dessa förnyba -
ra råvaror. E/t_t exempel är skogsrester som har högre halter syre i sig, vilket kan påverka katalysatorer, separationstek -
nik och annan utrustning.
De /f_inns behov av utveckling inom kemiområdet e/f_ter -
som det /f_inns behov av additiver och kemikalier för olika funktioner – som ytbehandling och sammanfogning – men som idag är begränsat tillgängliga. Antingen måste nya lösningar tas fram eller tillgången bli bä/t_tre.
Om vi kan ta hand om dessa utmaningar /f_inns en 
mängd innovationer som är biobaserade. För a/t_t säker -
ställa a/t_t dessa verkligen är hållbara behöver man göra en analys av hela livscykeln. E/t_t exempel är textilframställ -
ning baserat på råvaror från naturen. Dessa är inte nöd -
vändigtvis hållbara e/f_tersom produktionsprocesserna i många fall inte är utvecklade med hållbarhet som mål. De kan vara energislukande, kräva stora mängder va/t_ten vid tillverkning och genom kemikalieanvändning påverka miljön negativt. Det /f_inns dock intressanta och bra lös -
ningar. Lyocell är e/t_t sådant exempel på material som idag används i kläder och är träbaserat, framställs i miljöanpas -
sade processer och med låg energiåtgång.
E/t_t annat synnerligen intressant material är kol/f_iber – su-
perstarkt, lä/t_t och idag använt i exempelvis racingbilar och segelduk. Dagens kol/f_iber är baserat på fossilt kol men kan numera göras biobaserat med lignin, en restprodukt från pappersmassatillverkning. E/t_t exempel på ersä/t_tning som redan idag används är tallolja, en restprodukt från pappers -
tillverkning som kan användas för tillverkning av diesel. 
Nanogel är en typ av material som går a/t_t använda i 
smink, läkemedel och lågkalorimat och som kan base-ras på biomaterial. Med nanoteknik går det a/t_t framställa cellulosamaterial som är hållfasta, lä/t_ta, miljöanpassade och billiga. T ekniken bygger på a/t_t trä/f_ibrerna demonte-ras i sina minsta beståndsdelar och sä/t_ts ihop igen till nya material. Nanocellulosan kan få användning i avancerade elektronikprodukter och för framtidens sensorer. Den testas som konstgjorda blodkärl och som /f_ilter som kan /f_iltrera viruspartiklar. Materialet kan även användas i bi -
lar och /f_lygplan – enligt entusiasterna är dessa produkter bara e/t_t stenkast bort. Även traditionella produkter som papper kommer a/t_t få ny/t_t liv med hjälp av nanocellulo -
sa, exempelvis ”optisk transparens” , alltså genomskinligt papper. E/t_t sådant genomskinligt, starkt och fuk/t_tåligt papper kan vara e/t_t bra barriärmaterial i förpackningar för exempelvis livsmedelsindustrin.
Det /f_inns således redan en uppsjö av klimatsmarta 
material och kemikalier som redan är utvecklade men ännu inte tillräckligt utprovade genom värdekedjan för a/t_t komma till användning. Y/t_terligare exempel är smarta tillsatsmedel som minskar klimatpåverkan från cement, färger och lim. Dessa kan redan tas fram utifrån förnybara råvaror, men kan användas bä/t_tre. Mer eﬀektiva isoler -
material som kan bidra till klimateﬀektivare byggnader, smarta båtfärger som kan minska friktionen för fartyg och bionedbrytbara plastpåsar för insamling av matavfall som kan öka mängden biogas är andra exempel.
Lönsamhet i be/f_intliga processer och produkter är nöd -
vändigt för konkurrenskra/f_t och för förmågan a/t_t utveckla framtidens fossilfria produkter i en cirkulär bioekonomi. AI och digitalisering är nödvändiga möjliggörare för den cirkulära bioekonomin och kommer a/t_t öppna nya möj-ligheter för samarbeten från råvara till avnämare. Det behövs digitaliserad information i strukturerade system genom hela värdekedjan, för a/t_t kunna spåra och använda data genom produktens hela livslängd. För a/t_t snabba på teknikutvecklingen behövs också simuleringsmiljöer för a/t_t kunna kombinera material- och processutveckling. 
Skogsindustrin betonar behovet av långsiktiga forsk -
ningssatsningar – som T reesearch – framför en större mängd mindre satsningar. Centralt för utvecklingen av den biobaserade sektorn är a/t_t statlig med/f_inansiering /f_inns långsiktigt tillgänglig även för genomförandefasen för a/t_t  säkra implementeringen och ny/t_tiggörandet av resultaten.
Gemensamt och nationell/internationell nivå•  Ny/t_tja Sveriges starka samverkanstruktur – med kluster och inkubatorer för teknikutveckling för materialom-ställning – för a/t_t etablera en ledande position för ut -
veckling av aﬀärsmässiga cirkulära materialsystem med materialvärdeökning av bland annat sekundära material.
•  Stärk leverantörs- och kundnära samarbeten i produkt -
framtagningen för teknologi- och materialutveckling med resurseﬀektiva klimatsmarta lösningar.
•  Utveckla simuleringsmiljöer för a/t_t kunna kombinera analyser av material- och processutveckling.
Industriföretag•  Genomför strategiarbete för a) omställning från fossil -
baserade material till biobaserade, b) ny/t_tjande av lokala material och c) lokal produktion.  /three.tab/nine.tab•  Utveckla kompetens kring strategisk cirkulär bioekono -
mi för ökat värdebevarande och övergång till processer 
som baserar sig på biobaserade råvaror.
•  Se över möjligheter för materialbyten/ersä/t_tningsmate-rial och gå från linjära till cirkulära material/f_löden med materialvärdeökning av sekundära material, biobasera -
de material och återvunna material, allt för a/t_t återvinna så högt materialvärde som möjligt.
•  Utveckla biomassa med högre förädlingsvärde och ut -
veckla hållbara produktionsprocesser för biomassa.
•  Utveckla kostnadseﬀektiva processer och teknik som kan 
utgå från en varierande kvalitet i bioråvaran och säkra en stabil produktkvalitet som svarar mot kundernas behov.
•  Utmana slöseri och arbeta aktivt med hur spill som upp -
står vid förädling kan omvandlas till värde, både inom den egna verksamheten, men även i nya typer av pro -
dukter/nya marknader
•  Utveckla förmågan a/t_t genomföra kvali/f_icerade livscyke-lanalyser i samverkan med aktörer i värdekedjan.
Akademin, institut och utbildningsaktörer• Integrera materialomställningsområdet i olika delar av utbildningssystemet.
•  Stärk kunskaper och forskning om biobaserade råvarors roll i det hållbara samhället, och hur de kan ersä/t_ta fos -
silbaserade.
•  Utveckla forskningen runt standardisering av begrepp och 
data/f_löden för a/t_t nå en eﬀektiv och obruten kommunika -
tion både genom och mellan olika värdekedjor och aktörer. 
•  Stärk kunskapsspridning och forskning om marknadsfrå -
gor och nya aﬀärsmodeller för a/t_t skapa kunskapsnoder 
som kan ny/t_tjas av den biobaserade näringens intressenter.
Staten, myndigheter och oﬀentliga  forskningsﬁnansiärer•  Stärk långsiktiga forskningssatsningar kring biobasera -
de material och nya tillämpningsområden där forskning behöver ske i samverkan med tekniska och vetenskapli -
ga discipliner. 
•  Stärk FoU inom kemiområdet då det /f_inns behov av additiver och kemikalier för olika funktioner som ytbe-handling och sammanfogning, men som idag är begrän-sat tillgängliga. 
•  Stärk FoU-pilotanläggningar och demonstrationspro -
jekt för utprovning och tester i hela värdekedjan. Exem-pel kan vara cirkularitet i olika loop-perspektiv, nanotek -
nik för framställning av biobaserade ersä/t_tningsmaterial i hela värdekedjan, digitaliseringstekniker för spårbar -
het, simulering och avancerade analyser. 
6.5 SpårbarhetSpårbarhet – av material, komponenter, programvara och förbrukningsvaror – är en förutsä/t_tning för a/t_t den cirkulä -
ra aﬀärsmodellen ska fungera. Man måste helt enkelt veta vad som ingår i en produkt och varifrån dessa ingående delar kommer, för a/t_t kunna återanvända, renovera eller återvinna den på e/t_t hållbart sä/t_t. För komplexa produkter kräver spårbarheten stora datamängder, som i sin tur kan kräva ordentliga investeringar i spårbarhetssystem. Det /f_inns /f_lera sä/t_t a/t_t arbeta med spårbarhet. För mät -
instrument är det självklart a/t_t arbeta med exempelvis journaler med kalibreringsresultat. Tillverkare av kom-plexa tekniska produkter för produktjournaler där varje ingående komponent kan spåras till detaljer i processen och till komponen/t_tillverkare, och de kräver detsamma av sina underleverantörer. För förbrukningsvaror /f_inns ibland certi/f_ikat som visar exempelvis vilken tillverk -
ningsbatch den kommer ifrån, var ingående mineraler är brutna eller var malmen kommer ifrån. 
I spårbarhetssammanhang nämns o/f_ta blockchain eller 
dess nära släkting ”distributed ledger” , som en lösning. Med sådan teknik lagras alla transaktioner som ske/t_t  utan möjlighet a/t_t ändra historiken, vilket är perfekt för krypto valutor som Bitcoin.
Men huruvida blockchain är tillämpbart för storska -
lig spårbarhet i sy/f_te a/t_t gynna cirkularitet ifrågasä/t_ts av forskare. Någon storskalig tillämpning har veterligen inte kommit igång ännu. A/t_t kostnaderna – både i pengar och energi – för närvarande ser ut a/t_t vara högre än vinsterna pekas ut som e/t_t av hindren. Och den stora poängen med blockchain – omutbarheten och därmed tilliten – ly/f_ts som mindre nödvändig i de/t_ta sammanhang. Mer prag -
matiska lösningar, som certi/f_ikat och produktjournaler, skulle kunna vara mer eﬀektiva, i synnerhet i länder som Sverige där tilliten till såväl företag som kontrollmyndig -
heter är relativt hög. E/t_t väl digitaliserat certi/f_ieringsför -
farande med hög nivå på datasäkerheten kan mycket väl vara både enklare och billigare än blockchain. 
Så är dagsläget. Men mycket forskning pågår, och vilken 
roll blockchain kommer a/t_t spela för spårbarhet i cirkulära ekonomier är i dagsläget oklart. På kort till medellång sikt ser dock väl digitaliserade men konventionella metoder ut a/t_t vara mer kostnadseﬀektiva.
Gemensamt•  Utveckla nya funktioner som behövs för den dataanalys som är nödvändig för spårbarheten.
Industriföretag•  Hi/t_ta lösningar för spårbarhet tidigt i diskussion med kunder och andra intressenter i ekosystemet, anpassade e/f_ter värdekedjan.
Akademi och institut•  Vidmakthåll fokuset på Blockhainforskningen samtidigt som mer energi- och kostnadseﬀektiva lösningar bör beforskas.
 /four.tab/zero.tab7.  Nödvändiga förmågor för 
Sveriges konkurrenskraft
 /four.tab/one.tab/uni00A0Den kontinuerliga digitaliseringen och införandet av 
nya material som beskrivits i föregående kapitel är 
nödvändiga för a/t_t svensk industri ska bibehålla och stär -
ka sin konkurrenskra/f_t i e/t_t hållbart samhälle. Men teknik räcker inte. Lika viktigt är a/t_t stärka själva förmågan till transformation. De/t_ta gäller varje företag och även andra aktörer i samhällssystemet, något som ly/f_ts fram av en lång rad företrädare för såväl industrin som institut, indu-striföreningar och andra industrins vänner.
De förmågor som poängteras tydligast är omvärldsför -
ståelse, kompetensförsörjning, förmåga a/t_t utveckla och tillämpa nya aﬀärsmodeller, a/t_t arbeta agilt och med inno -
vation i hela organisationen, för a/t_t svara upp mot änd -
rade kundpreferenser och förändrad omvärld. Förmågan a/t_t skapa en dynamisk, responsiv organisation kan inte underska/t_tas. ”Det är inte de stora som äter upp de små, utan de snabba som äter upp de långsamma” , som en av respondenterna u/t_tryckte det.
De förmågor som beskrivs i de/t_ta kapitel ligger helt i 
linje med vad som krävs för a/t_t driva den hållbara aﬀärs -
logiken som beskrivs i avsni/t_t 7.3 framåt.
 
7.1 KompetensstrategiKompetensfrågan inom industrin och hela samhälls -
systemet har pekats ut som helt avgörande för landets fortsa/t_ta position och har på olika sä/t_t belysts av alla som intervjuats i de/t_ta färdplansarbete. A/t_t e/t_t av regeringens nya samverkansprogram ska fokusera helt och hållet på kompetens och livslångt lärande ger förhoppningar om a/t_t dessa frågor kommer a/t_t få det fokus de förtjänar, till fromma för industrins konkurrenskra/f_t. Oron över ut -
vecklingen kring kompetensförsörjningen och bristen på kompetensly/f_t är nämligen stor hos snart sagt alla före-tag och samhällsaktörer, och oron gäller utvecklingen på både kort och lång sikt. 
På kort sikt gäller det a/t_t möta det skriande behovet av 
kompetens inom såväl existerande teknik- och industrid -
omäner som vad gäller nya teknologier och angränsande områden. Företag belägna utanför universitetsområdena är speciellt utsa/t_ta. 
Jämte teknisk kompetens behövs ökad kompetens 
inom hållbarhet – ekonomisk, ekologisk och social, och hur de komple/t_terar varandra för ökad konkurrenskra/f_t. Såväl teknik- som ekonomiutbildningarna behöver kom-ple/t_teras med insikten a/t_t ny teknik – inklusive material och kemikalier – möjliggör hållbara lösningar och nya aﬀärsmodeller, och a/t_t de/t_ta kan bli en stark motor i håll -
barhetsarbetet. För a/t_t lyckas krävs kunskap om hur man driver innovation och transformativa processer, så kallad ”transformation management” .
Mer långsiktigt understryker industrin vikten av a/t_t suc -cessivt bygga upp forsknings- och innovationsförmåga i industriell internationell branschöverskridande samver -
kan, i den bästa av världar med en politisk blocköverskri -
dande ”industriöverenskommelse” över /f_lera mandatpe-rioder. E/t_t viktigt element här är a/t_t utveckla en nationell övergripande kompetensstrategi, alltså en strategi för a/t_t  både locka utländska topptalanger till Sverige och för a/t_t  behålla dem som redan /f_inns här. I arbetet med a/t_t ta fram en sådan strategi bör ingå a/t_t identi/f_iera vilka kompeten-ser som behöver förstärkas inom landet, vilka som behö -
ver a/t_traheras, samt hur dessa kan behållas och utvecklas. Med en sådan strategi kan de orimliga utvisningar av kompetenta arbetskra/f_tsinvandrare som tyvärr förekom-mit i Sverige under de senaste åren undvikas. 
Nya Zeeland och Kanada nämns återkommande som 
två länder a/t_t inspireras av vad gäller talangstrategi. Som nation kan Sverige komple/t_tera den inspirationen med incitament för a/t_t stanna kvar, exempelvis ska/t_telä/t_tnader och hjälp med familjefrågor som skolor och dagis. Till -
gångar som demokrati, jämlikhet och den svenska natu-ren bör också ingå i positioneringen av Sverige. 
A/t_t frågan om kompetensstrategi är viktig råder inga 
tvivel om. Forskaren Carlota Perez vid University Colle-ge London u/t_trycker vikten både drastiskt och väl: ”T ek -
no-ekonomiska paradigmski/f_ten kan göra a/t_t samhällen går under om de inte möter behovet av a/t_t utveckla och behålla talanger” , konstaterar hon. 
Bland industrins förslag på förbä/t_tringar ingår a/t_t ut -
bildningsväsendet i större utsträckning bör utgå från de behov industrin prioriterar, men även välja de områden där vi har en forskningsmässig spets, och som identi/f_ie-rats som strategiskt viktiga. Industrin understryker a/t_t  dessa spetsgrupper är viktiga a/t_t fånga upp, då både spets och bredd – i symbios – behövs för industriell konkur -
renskra/f_t. Kompetensfrågan inom industrin och hela samhällssystemet har pekats ut som helt avgörande för landets fortsa/t_ta position och blivit e/t_t av de mest belysta och kommenterade ämnena i färdplansarbetet. A/t_t e/t_t av de nya samverkansprogrammen ska fokusera helt och hål -
let på kompetens och livslångt lärande välkomnas av in-dustrin. Oron över utvecklingen kring kompetensförsörj-ningen och bristen på kompetensly/f_t nämns som akut av snart sagt alla företag och även av andra aktörer. Sverige kan svårligen bli den mest a/t_traktiva platsen för industriell FoU utan säkerställd kompetensförsörjning, och a/t_t den-na kompetens når industrin. 
Individer som väljer a/t_t växla mellan akademi och in-
dustri under sin karriär behöver också uppmuntras mer, från båda hållen. Industriell erfarenhet och kompetens bör kunna vara akademiskt meriterande, menar industrin. I dagsläget missgynnas också individer som valt a/t_t dela  /four.tab/two.tabsina tjänster mellan akademi och industri genom a/t_t deras 
pensioner försämras jämfört med heltidsanställning på endera sidan.
Glappet mellan industrin och akademin är uppenbart, 
och pekas ut som en rejäl utmaning – på /f_lera håll är gniss -
let rejält. Flera industrirepresentanter har poängterat svårigheter a/t_t komma i kontakt med akademi och forska -
re. De har ly/f_t frågor som: Hur gör man för a/t_t få kontakt? Vad kan man göra tillsammans och hur går det till? Vad krävs för a/t_t komma med på en forskningsarena? De/t_ta kan upplevas som paradoxalt av akademiföreträdare som kämpar för a/t_t få med /f_ler industripartner i sina forsk -
ningsprojekt. Båda sidor illustrerar tydligt behovet av /f_ler bryggor och mötesplatser, kanske i mjukare och mer till -
gängliga varianter än vad som står till buds idag. 
Även akademins forskningsparadigm utmanas, bland 
annat från fordonsindustrin. ”Inom vissa fält går utveck -
lingen så fort a/t_t gamla sanningar inte längre gäller. T a till exempel självkörande fordon – där /f_inns inte tid för bas -
forskning. Man bör fråga sig när det /f_inns utrymme för traditionellt tänk, och när man måste tänka ny/t_t,” konsta -
terade en ledande företrädare för en svensk fordonstill -
verkare.  
A/t_t någon form av AI-kompetens, månne även block -
chain och spårbarhet, och även cybersäkerhet borde bli obligatorisk på tekniska högskolor är andra återkomman-de synpunkter. Lika viktigt är a/t_t kunskap om aﬀärs- och organisationsmodeller lärs ut i större omfa/t_tning, liksom förändrings- och transformationsledning. Utan sådan kompetens kan företagen inte dra full ny/t_ta av digitalise-ringens möjligheter. Även grund- och gymnasieskolan behöver utvecklas, menar industriföreträdare. Flera konstaterar a/t_t eleverna i Sverige läser sådant som slöjd, hemkunskap och musik, men skolan nämner knappt digitalisering, uppkoppling, dataanalys, maskininlärning, mjukvaruutveckling eller cybersäkerhet. Skolans kunskap om industrins utveckling och behov är e/t_t område som helt klart behöver utvecklas. A/t_t AI även kan användas för a/t_t fylla de/t_ta gap och till a/t_t  individualisera utbildningen är något som inte syns i da -
gens skola, trots a/t_t tekniken ger möjlighet a/t_t möta varje elev där hen är och utveckla dennes potential.
7.2 Förmågor för transformation 
Jämte teknikutveckling, materialutveckling och kompe-tensutveckling torde förmågan till transformation vara den viktigaste nyckeln för konkurrenskra/f_t. A/t_t utveckla sin organisation i riktning mot a/t_t bli mer dynamisk och mer responsiv gentemot förändringar i omvärlden är nå -
got som många företag jobbar intensivt med. De/t_ta krä -
ver såväl omvärldsbevakning och omvärldsförståelse som arbete med den interna kulturen. Resultatet blir i bästa fall en bä/t_tre förståelse för det ekosystem man verkar i, de nya konkurrensvillkor som organisationen kontinuerligt ställs inför och vilka nya kundpreferenser som dyker upp.
T ransformation – en strategisk för/f_ly/t_tning av verksam-
heten med fokus på a/t_t ta tillvara exempelvis digitalise-ringens positiva möjligheter genom en ny aﬀärsmodell – kan rä/t_t genomförd ge företaget betydligt bä/t_tre posi -
tionering genom tillämpandet av ny aﬀärslogik, ökad pro -
duktivitet och ökad närhet till kund. Väl genomförd har en transformation potential a/t_t ge företaget en helt ny och mer konkurrenskra/f_tig position och identitet. 
T ransformation är en strategisk fråga, av samma digni -
tet som hållbarhetsutveckling och digitalisering. Frågan hör sålunda hemma på styrelsenivå.
Ska transformationen bli av godo krävs åtminstone tre 
saker – god omvärldsförståelse, en ”sense of urgency” och handlingsförmåga. Många företag, såväl stora som små, lägger avsevärda resurser på omvärldsbevakning, men långt ifrån alla gör det i tillräckligt hög utsträckning. En samlad bedömning från industriföreträdare ger också vid handen a/t_t den omvärldsbevakning som görs i stor utsträckning fokuserar på Europa och USA, vilket gör a/t_t  in/f_luenser från Asien riskerar a/t_t hamna under radarn. In-dustrin påpekar också a/t_t en stor del av den information som faktiskt /f_inns inte når ut till företagen – det gäller så -
väl bre/t_t insamlad information från exempelvis Tillväxt -
analys, RISE och IVA som domänspeci/f_ik information från exempelvis branschorganisationer, industrikluster och forskningsprojekt. A/t_t sovra bland all tillgänglig in-formation i dagens samhälle är förvisso inte det lä/t_taste, men om en starkare ”sense of urgency” kan etableras bland företagen så ökar sannolikheten för a/t_t den tillgäng -
liga informationen verkligen e/f_terfrågas och når ut. Om denna ”sense of urgency” därtill möts upp med ökade ansträngningar från berörda parter a/t_t söka upp företagen på deras villkor, inte bara ”runt Stureplan” , så kan stora steg mot den nödvändiga bä/t_tre omvärldsförståelsen och handlingskra/f_ten tas i hela samhället.
Mycket av logiken bakom organisationstransformation 
bygger på digitalisering och kundförståelse, som i sin tur hänger ihop med varandra. Utan digitalisering av verk -
samheten går det svårligen a/t_t åstadkomma den tjänste-/f_iering, de pla/t_tformar eller de andra mål som transforma -
tionen siktar på. Digitaliseringen hjälper också i hög grad till a/t_t öka kundförståelsen. Kundförståelsen behövs för a/t_t med entreprenöriell förmåga driva transformationen i rä/t_t riktning. När kompetenser inom digitalisering, håll -
barhet, aﬀärsmodellering, aﬀärskultur och entreprenör -
skap samverkar kan resultatet bli a/t_t även stora industri -
företag disrupterar sig själva och får en helt ny självbild och marknadspositionering. 
En uppenbar utmaning i sammanhanget är a/t_t kunna 
bedriva både den gamla och nya aﬀären parallellt, vilket är helt nödvändigt. Som en CTO på e/t_t av Sveriges störs -
ta industriföretag u/t_tryckte det: ”Vi disruptar oss själva. 
Vi förstör vår gamla aﬀärsmodell genom a/t_t bygga upp helt nya, samtidigt som vi håller resultatet uppe med den gamla aﬀärsmodellen”. Managementkonsulten Cordial u/t_trycker fenomenet väl: ”Gemensamt för företag som /f_ramgångsrikt genomgår digitala transformationer är a/t_t de lyckas digitali-sera aﬀärsmodellen uti/f_rån /f_lera dimensioner och ny/t_tjar di-gitaliseringens disruptiva, eﬀektiva och kommunikativa kra/f_t  för a/t_t förbä/t_tra företagets aﬀärslogik och prestanda såväl internt som externt. Digital transformation är alltså själva  /four.tab/three.tabför/f_ly/t_tningen för a/t_t genomföra omfa/t_tande digitaliseringar 
av be/f_intliga aﬀärsmodeller, alternativt utveckla helt nya.”
E/t_t extremt exempel på digital transformation kan häm-
tas från Kina, där vitvarukoncernen Haier nå/t_t en omsä/t_t -
ning kring 40 miljarder dollar och en dominerande posi -
tion i /f_lera vitvaru- och konsumentelektroniksegment. Företaget var relativt okänt utanför Kina fram till 2016 då man köpte General Electrics kyl- och vitvarudel för 5,4 mil -
jarder dollar. Grundaren, tillika vd och styrelseordförande Zhang Ruimin har skapat en egen managementmodell som få/t_t namnet Rendanheyi som fri/t_t översa/t_t betyder ungefär ”producent-kund-integration” . De cirka 100 000 anställda 
har delats in i 4 000 självstyrande mikroföretag varav e/t_t  
/f_lertal kallas ”användare” och har som främsta uppgi/f_t a/t_t  ha kontakt med kund. De övriga kallas ”noder” och förser ”användarna” med komponenter, delsystem och tjänster som HR, /f_inans och IT . En konsekvens är a/t_t antalet chefs -
lager skurits ner drastiskt, vilket minskat antalet anställda med 45% samtidigt som antalet människor som sysselsä/t_ts i Haiers ekosystem ökat till närmare 1,9 miljoner personer. Målet är ”tre nollor” – noll distans till kunderna, noll dis -
tans till upplevelse och noll signeringar i processen. 
Haier kan tyckas vara e/t_t extremt exempel, hämtat från 
en del av världen som inte alltid uppmärksammas för sina transformativa management/f_iloso/f_ier. Poängen med ex -
emplet är a/t_t ly/f_ta fram e/t_t företag som dragit ny/t_ta av den tekniska utvecklingen, organiserat sin verksamhet på e/t_t  sä/t_t som driver innovation och entreprenörskap, och som kontinuerligt byggt in förändring i sin kultur. 
Digital transformation är förvisso inte enkel, vilket ly/f_ts 
i /f_lera intervjuer och workshops. En rad hinder /f_inns på vä -
gen och /f_lera forskare har pekat ut dessa. En internationell studie av 46 tillverkningsföretag identi/f_ierade 17 barriärer för digital transformation, indelade i fem grupper – avsak -
nad av kompetens, tekniska barriärer, individuella barriä -
rer, organisationsbarriärer och omgivningens barriärer.
Kompetensbristen kan gälla såväl IT som annan tek -
nologi, liksom processer för transformation. De tekniska barriärerna kan bestå av avsaknad av nödvändig infra -
struktur, bristande datasäkerhet eller beroende av andra teknologier. Bland de individuella barriärerna nämns tidsbrist, rädsla för a/t_t tappa kontroll över data och rädsla för a/t_t bli av med jobbet. Organisationsbarriärer innefa/t_t -
ar bland annat ovilja till risktagande, brist på vision och strategi, konservatism kring roller och principer, och e/t_t  allmänt motstånd mot kulturell förändring. Omgivning -
ens barriärer är o/f_ta kopplade till lagar och regleringar.
Företag som trots alla hinder lyckas med sin digitala 
transformation /f_inner o/f_ta a/t_t de linjära värdekedjor de ti -
digare orienterat sig e/f_ter komple/t_terats med helt nya eko -
system, där nya former av samarbete uppstå/t_t, o/f_ta med partner som man tidigare inte befryndat sig med. Men ekosystem kan också byggas nerifrån och upp. 
E/t_t aktuellt svenskt exempel är Composite Center 
Sweden som har ambitionen a/t_t utveckla nya kol/f_iber -
baserade materialanvändningar genom a/t_t ta e/t_t helhets -
grepp med alla aktörer från forskning, test- och demoan-läggning och uppskalningsanläggning till leverantörer av råmaterial till den som slutligen säljer eller levererar tjäns -
ten (kan vara aktörer från hela trippel-helix). Genom a/t_t  involvera aktörer från e/t_t helt ekosystem kommer det a/t_t  /f_innas en större möjlighet a/t_t redan i en tidig fas utveck -
la material som har en direkt tillämpning i industrin. För a/t_t tex ersä/t_ta e/t_t be/f_intligt material inom bilindustrin be-höver man o/f_ta komma in redan i design- och konstruk -
tionsprocessen. Kompositer med kol/f_iber ger möjlighet till nya frihetsgrader så som a/t_t styra egenskaper och in-tegrera andra delar, exempelvis kablage i bilar. Då tar man bort en del andra delar i produktion, vilket kräver e/t_t ti -
digt samarbete.   I denna samverkan har man e/t_t livscykel -
perspektiv och då är det viktigt a/t_t hållbarhetsaspekterna börjar i materialets ursprung (fossilt versus bio) samt ex -
empelvis vilken energi som går åt för a/t_t ta fram material -
et eller i tillverkningsprocesserna, samt hur mycket CO
2 
som släpps ut. Nedan visas en skiss över aktörsnätverkets långsiktiga målsä/t_tning.
 /four.tab/four.tab7.3 Ny aﬀärslogik
T eknik- och materialutvecklingen, tillsammans med för -
mågan a/t_t göra något med dem, ligger till grund för a/t_t dri -
va den hållbara aﬀärslogiken framåt. Som tidigare nämnts skapar digitaliseringen – o/f_ta med AI –förutsä/t_tningar för tjänste/f_iering och lägger grunden för nya aﬀärsmodeller som kan möta den ökade e/f_terfrågan av hållbara produk -
ter och tjänster. Tjänste/f_ieringen /f_ly/t_tar incitamentet för eﬀektivisering från kund till producent när producenten behåller ägandeskapet av de fysiska produkterna. De/t_ta i sin tur driver – där så är tillämpligt – på den cirkulära ekonomin och vidare nya innovationer. Resurseﬀekti -
viseringen maximeras redan på designbordet genom a/t_t  produkten utvecklas för a/t_t vara så resurs- och materia -
leﬀektiv som möjligt och för a/t_t återvinnas med så högt materiellt värde som möjligt i alla delar. Därmed tas steg mot ökad hållbarhet – ekonomisk, ekologisk och social.
Digital aﬀärsmodellinnovation handlar om hur e/t_t fö -
retag kan använda digitala teknologier för a/t_t omvandla sin aﬀärsmodell för a/t_t skapa nya intäktsströmmar samt värdeproducerande möjligheter i industriella ekosystem. 
T re viktiga element som särskiljer dessa aﬀärsmodeller:
17)
•  Förändring krävs bortom företaget för a/t_t involvera hela 
ekosystemet.
•  Alla delar av aﬀärsmodellen påverkas, det vill säga hur man skapar, levererar och fångar värde. (Viktigt blir då a/t_t kunna identi/f_iera, speci/f_icera och mäta värdet.)
•  Möjligheten till a/t_t hi/t_ta nya sä/t_t a/t_t uppnå hållbarhets -
målen.
Misslyckas man med a/t_t införliva teknik som möjliggör nya sä/t_t a/t_t koppla ihop olika funktioner kommer man inte hel -
ler a/t_t kunna dra ny/t_ta av viktiga digitala möjligheter och nya möjligheter till värdeskapande och resurseﬀektivisering. 
För företag kan fyra viktiga frågeställningar urskiljas. 
För det första gäller det a/t_t se bortom teknologin till a/t_t  kritiskt utvärdera hur denna teknologi skapar värde och intäkter. För det andra krävs omvandling av processer för värdeskapande, exempelvis genom a/t_t utny/t_tja digitala analysverktyg. För det tredje ställer digitala aﬀärsmodel -
ler krav på förändrad organisationskultur och ökat stöd till individuell kompetensutveckling. Slutligen krävs för -
ändrade partnerskap, där företag i allt högre grad behöver fundera på hur man orkestrerar relationerna med partner i si/t_t industriella ekosystem.
17) 
O/f_ta måste företag hantera de ”gamla” aﬀärsmodellerna 
parallellt med a/t_t de nya, baserade på digitala möjligheter, realiseras. De/t_ta kan i sig vara en stor utmaning.
När det gäller övergången från produkter till tjänster 
/f_inns /f_lera intresseväckande svenskutvecklade exempel. Idag skiljer vi o/f_ta mellan produktion och produkt, men med ökad digitalisering kommer den gränsen a/t_t bli sud -
digare. E/t_t exempel är Scania, där de uppkopplade fordo -
nen ser ut a/t_t förändra bolaget från a/t_t producera produk -
ter till a/t_t bli e/t_t tjänsteföretag. Digitaliseringen blir en centrala möjliggörare för a/t_t gå från a/t_t enbart sälja last -
bilar, reservdelar och reparationer till a/t_t sälja transport -
lösningar. E/t_t annat exempel är Volvo Cars senaste del -
ningstjänst för bilar kallad ”M” , som riktar sig till personer som vill köra men inte äga bil. E/t_t tredje svenskt exempel är Saab, som tagit upp konkurrensen med amerikanska molngiganter genom a/t_t börja sälja insynsfri datalagring i form av den egna molntjänsten Egira. Målgruppen här är främst svenska bolag och myndigheter som hanterar säkerhetsklassad information. 
A/t_t digitalt drivna pla/t_tformar som Google, Facebook, 
Alibaba, Uber, Amazon, AirBnB och Spotify har förändrat den svenska industrins syn på gångbara aﬀärsmodeller är knappast någon nyhet. Business Sweden konstaterar i en analys 
18) a/t_t många pla/t_tformsföretag växer snabbt, ger hög 
avkastning på investerat kapital och har stora vinstmargina -
ler (eller trovärdiga lö/f_ten därom), vilket a/t_traherar inves -
terare. Pla/t_tformarnas skalbarhet ger möjlighet till global närvaro, och reducerade kostnader för a/t_t utöka antalet af -
färspartner. ”Den kanske största konkurrensfördelen är a/t_t framgången för en pla/t_tform o/f_ta blir större ju lägre priser på de erbjudanden som pla/t_tformen förmedlar, e/f_tersom aktivitetsnivån på pla/t_tformen o/f_tast är den viktigaste fram-gångsparametern” skriver Business Sweden. 
Skillnaden i aﬀärsmodell mellan e/t_t traditionellt pro -
duktföretag och e/t_t pla/t_tformsföretag ligger i sä/t_tet på vilket värdeskapandet sker. För e/t_t rent produktföretag är värde-skapandet någorlunda linjärt, från tillverkning i fabrik, dist -
ribution, marknadsföring till konsument. För pla/t_tforms -
företag kan man, något förenklat, säga a/t_t värdeskapandet sker i två riktningar. Kring pla/t_tformsföretagen skapas det ekosystem som många företag är en del av, men också slut -
kunder som e/f_terfrågar produkterna. E/t_t svenskt exempel här är ABB Ability, en digital pla/t_tformslösning där kun-derna kan ta del av företagets senaste digitala lösningar och innovationer. Det kan handla om stöd till utveckling av processer för a/t_t hantera prestandahantering, styrsys -
tem, /f_järrövervakning och en mängd andra. Y/t_terligare e/t_t  exempel är Northvolt, där utveckling sker för spårbarhet av ba/t_terier i hela livscykeln. Företaget tar hjälp av AI och optimering för minimal miljöpåverkan i hela värdekedjan.
T renden a/t_t utveckla industriella pla/t_tformar är i hög 
grad internationell. E/t_t kinesiskt exempel värt a/t_t upp -
märksammas är Alibaba Cloud, även känd som Aliyun, en IoT-pla/t_tform som erbjuder molntjänster till företag tillsammans med Alibaba’s egna e-handelsekosystem.
E/f_terfrågan av hållbara lösningar tillsammans med ut -
vecklingen av ny teknik och nya material driver fram nya aﬀärsmodeller som bygger på värde, funktion och del -
ning. A/t_t sälja tjänst av en funktion kan dessutom öka kundlojaliteten då det öppnar upp för regelbunden kund -
kontakt som gör a/t_t man kan sälja premium- och kring -
tjänster, samtidigt som det o/f_ta ökar eﬀektivitetsincita -
mentet och möjligheter till resurseﬀektivisering kra/f_tigt. De/t_ta i synnerhet då incitamentet a/t_t eﬀektivisera över -
går från köparen av produkten till skaparna av värde. Om 
17)  Vinit Parida i Ny T eknik, 2019-04-11, Experterna: Så växer företag med digitala aﬀärsmodeller, www.nyteknik.se
18)  Business Sweden, Tjänste-revolutionen en global möjlighet för Sverige och svenska företag, sid 5, 10 /four.tab/five.tabproducenten får betalt per användning, per månad eller 
kvartal för funktionen av en produkt, tex e/t_t kylrum, en bil eller en cykel, driver det producenten mot a/t_t utveckla produkter som skall hålla över tiden för a/t_t på så vis öka lönsamheten genom sänkta kostnader. 
Intrycket just nu är a/t_t svensk industri under våren 2020 
i allt högre grad anammat poängerna med de/t_ta tankesä/t_t, och är i färd a/t_t hi/t_ta aﬀärscase där mer hållbara aﬀärsmo -
deller kan valideras. En allt vanligare sådan aﬀärsmodell för hållbarhet är den så kallade cirkulära aﬀärsmodellen. 
Cirkulär ekonomi handlar om a/t_t använda, och åter -
använda resurser på e/t_t smartare sä/t_t. Det kan tyckas självklart både ur e/t_t ekonomiskt och e/t_t miljömässigt perspektiv, men trots det fastnar många företag i linjära /f_löden som inte är hållbara över tid. En cirkulär aﬀärsmo -
dell ändrar incitamentsmodellen och driver viljan a/t_t göra uppgraderbara, långlivade produkter. 
För näringslivet /f_inns stora möjligheter i a/t_t tänka mer cir -
kulärt. Enligt forskaren Mats Williander på RISE /f_inns tre huvudargument för a/t_t företag ska ta frågan på allvar – eko -
nomisk stabilitet, miljöhänsyn och nya aﬀärs  modeller 
19).
Det ekonomiska argumentet går ut på a/t_t en mer cir -
kulär verksamhet minskar företagets beroende av råvaror 
och därmed gör det mindre känsligt för prissvängningar på resurser, i synnerhet sådana det råder brist på. Dessut -
om /f_inns möjligheten för företag a/t_t hi/t_ta nya marknader genom a/t_t introducera återanvända, återtillverkade eller renoverade produkter.
Det miljömässiga argumentet bo/t_tnar i a/t_t mänsklighet -
ens totala miljöavtryck idag är ohållbart. Och genom a/t_t  använda mer resurseﬀektiva system där cirkulär ekonomi är e/t_t exempel så kan mänskligheten framöver verka inom planetens gränser. Argumentet är också socialt, då vi so -
lidariskt i den industrialiserade delen av världen måste minska våra ekologiska fotavtryck för a/t_t ge utrymme åt de miljarder människor som strävar e/f_ter a/t_t uppnå vår ekonomiska standard.
Nya aﬀärsmodeller, det tredje argumentet, bygger på a/t_t 
en mer cirkulär aﬀärsmodell o/f_ta knyter kunden närmare säljaren, exempelvis genom erbjudanden som innehåller såväl produkt som underhåll eller andra tjänster. De/t_ta kan ge svenska företag konkurrensfördelar gentemot län-der med låga löne- och produktionskostnader. 
De cirkulära modellerna kan delas in i fem olika nivåer 
beroende på när i /f_lödet i cirkeln sluts. Första nivån för cirkularitet är a/t_t använda tillgångar optimalt genom a/t_t  till exempel dela dem med andra, och därmed minska produktionen genom delningsekonomi. Istället för a/t_t  erbjuda ägandeskap erbjuds tillgång. Uthyrning av jord -
bruksmaskiner och bilpooler är exempel på verksamheter som har delningsekonomi som aﬀärsmodell. Nästa nivå handlar om a/t_t förlänga livstiden på en produkt genom underhåll eller erbjuda produkter som tjänster. Här /f_inns många exempel på företag som börjat sälja ”hål” istället för ”borrar” . 
Den tredje nivån är a/t_t återanvända hela eller delar av pro -dukter. På den /f_järde nivån tillvaratas den gamla produkten när den inte längre är användbar som den är. Genom reno -
vering, utbyte av delar eller genom a/t_t ta tillvara på kompo -
nenter i nytillverkning kan resurser användas eﬀektivt.
Fungerar ingen av de fyra första nivåerna så är återvin-
ning den sista nivån i e/t_t cirkulärt /f_löde. De förbrukade delarna kan bli till nya material eller komma till ny/t_ta på annat sä/t_t. Här /f_inns behov av a/t_t arbeta med återvinning baserad på värde snarare än volym eller vikt, så som alltför o/f_ta är fallet idag.
T rots alla positiva egenskaper som cirkulära aﬀärsmo -
deller har i teorin så är de hi/t_tills inte så vanliga i industrin, och man kan med fog fråga sig varför. Forskarna Johan Frishammar och Vinit Parida har identi/f_ierat vanligt före-kommande barriärer som hindrar övergången till cirkulä -
ra aﬀärsmodeller 
20). 
Barriärerna beskrivs på tre nivåer: Företagsnivå, eko -
systemnivå och policynivå. Barriärerna på företagsnivå och ekosystemnivå tenderar a/t_t ha en huvudsaklig tyngd -
punkt mot någon av aﬀärsmodellens tre delar: A/t_t skapa värde, a/t_t fånga värde, eller a/t_t leverera värde, medan bar -
riärer på policynivå har en påverkan på helheten.
En vanlig barriär på företagsnivå är höga initiala inves -
teringskostnader, exempelvis för a/t_t skapa prototyper för avancerade tjänstelösningar eller för a/t_t skapa nätverk av partners. Många företag tycks därtill ha en bristande förståelse för sin existerande aﬀärsmodell, exempelvis kring vilket speci/f_ikt värde som kunderna ser i det som levereras. E/t_t starkt fokus på intern produktutveckling av hårdvara kan också försvåra övergången till en cirkulär aﬀärsmodell, e/f_tersom den förutsä/t_ter gemensamt vär -
deskapande ihop med kunder. Denna barriär förvärras o/f_ta av bristfällig kommunikation mellan avdelningar och funktioner, och då speciellt mellan FoU (som o/f_ta /f_inns i Sverige) och enheter för tjänsteleverans (som o/f_ta /f_inns på internationella marknader). 
A/t_t skapa en cirkulär aﬀärsmodell kan också leda till en 
”kannibaliseringseﬀekt” där den traditionella produktför -
säljningen tar stryk. Nytillverkning kan därtill anses vara billigare än återbruk av produkter och delar, som är cen-tralt i cirkulära aﬀärsmodeller, och därtill är många före-tags nuvarande produkter inte designade för cirkuläritet och återbruk. En annan vanlig barriär på företagsnivå är kultur; om denna är alltför produktcentrerad och bygger på produktförsäljning försvåras skapandet av en cirkulär aﬀärsmodell. De/t_ta uppkommer o/f_ta i kombination med felaktigt utformade mätetal för prestanda – KPI:er – där företagets strategi kan vara a/t_t gå mot ökad cirkuläritet och tjänsteförsäljning medan man fortsä/t_ter a/t_t mäta pre-stationsutfall i form av produktförsäljning. 
Cirkulära aﬀärsmodeller kräver samarbete över företa -
gets gränser, och a/t_t eﬀektivt dela information, kunskap och tillfälligt ledig kapacitet i e/t_t nätverk av samverkande företag och organisationer är en central barriär. Bristfällig kund- och leverantörssamverkan är också vanligt förekom-mande, speciellt då företag säljer internationellt och har 
19)  T eknikföretagen, Cirkulär ekonomi: ”E/t_t ny/t_t sä/t_t a/t_t skapa värden”
20) h/t_tp://mgmt.imit.se/nummer/nr-4-december-2019/#a/t_t-lyckas-med-cirkulara-aﬀarsmodeller  /four.tab/six.tabkunder i olika delar av världen med olika behov. Många 
kundföretag upplevde också bristfällig tillförlitlighet gäl -
lande tjänstelösningars funktion och livslängd vilket till del förklaras av a/t_t många företags inköpsfunktioner är betyd -
ligt mer vana vid produkt- än vid tjänsteinköp. 
En annan viktig barriär är själva processen a/t_t hi/t_ta rä/t_t  
partner, exempelvis underleverantörer eller leverantörer av komplementära tjänster. Många företag beskrev processen med a/t_t hi/t_ta rä/t_t partner som tidskrävande och svår då en cirkulär aﬀärsmodell har en högre grad av komplexitet än en traditionell och ”linjär” dito. Därtill saknades o/f_ta ruti -
ner för återtagande och återbruk av produkter och delar. 
En speciellt viktig barriär är bristfällig incitaments -
struktur i partnerkonstellationen, och svårigheten a/t_t ska -
pa en aﬀärsmodell som är ”win-win” för alla som deltar. Därtill fanns rädslan a/t_t kunderna kan missbruka en viss tjänstelösning, exempelvis genom a/t_t överanvända eller inte ta hand om den hårdvara som o/f_ta utgör kärnan i en avancerad tjänstelösning.
Lagar och regler är något av e/t_t tveeggat svärd. Å ena sidan 
kan ny lagsti/f_tning vara en primär drivkra/f_t mot ökad cirku-läritet och hållbarhet; å andra sidan kan lagar och regelverk utgöra barriärer. Exempel på sådana barriärer är handelsav -
tal och överenskommelser som inte styr mot ökad cirku-läritet, otydligheter i regelverket för återbruk på EU-nivå, eller olika landsspeci/f_ika standarder och regler vilket mot -
verkade en cirkulär aﬀärsmodells potential till uppskalning. Därtill kommer institutionell osäkerhet samt det faktum a/t_t nuvarande lagar, regelverk och samhälleliga mätetal o/f_ta är anpassade för en linjär snarare än en cirkulär ekonomi.
Gemensamma satsningar, nationellt  och internationellt•  De/f_iniera hållbara digitala aﬀärsmodeller som en ny svensk paradgren och ge stöd och förutsä/t_tningar till akademi och institut, jämte inkubatorer och science parks för a/t_t stödja utvecklingen.
•  Utveckla program för digitala hållbara aﬀärsmodellsly/f_t  (industri)/”värdeskapandely/f_t” (oﬀentlig sektor/aka -
demi)
•  Starta e/t_t ny/t_t innovationsprogram med sy/f_te a/t_t accele-rera transformation av industrin, eventuellt inom någon av EU:s innovationshubbar.
•  T est- och demoanläggningar för återanvändning, repa -
ration och återvinning av material, produkter och kemi -
kalier med sikte på a/t_t återvinna värde och inte primärt vikt eller volym.
•  De strategiska innovationsprogrammen och andra in-dustriella pla/t_tformar kan i högre utsträckning arbeta med temat hållbara digitala aﬀärsmodeller. 
•  Höga miljökrav på produktion av råvaror i internationel -
la samarbeten. Den cirkulära ekonomin är global fråga – arbeta genom EU. 
Staten/myndigheter•  T a bort policys som försvårar eller förhindrar /f_inansiella institut a/t_t bidra till fossila investeringar. •  Eliminera samhälleliga subventioner till fossilindustrin.•  Etablera en blocköverskridande strategi för klimat -
smart, resurseﬀektiv, hållbar, livscykelfokuserad och innovationsdriven oﬀentliga investeringar.
•  Satsa på strategisk upphandling i oﬀentlig sektor, med fokus på innovativa, hållbara aﬀärslösningar. Säkerställ a/t_t innovativa små och medelstora företag har möjlig -
het a/t_t delta i dessa upphandlingar, exempelvis genom a/t_t minska köparens risk om e/t_t företag i uppskalnings -
skede inte lyckas leverera de kvantiteter som krävs. 
•  Intensi/f_iera regeringsarbetet med regelförbä/t_tring och förenkling med fokus på vad som ska uppnås istället för hur. 
•  Stimulera nya hållbara lösningar genom a/t_t /f_ly/t_ta sub -
ventioner som upprä/t_thåller mindre hållbara produkter och tjänster till subventioner av nya cirkulära produkter och tjänster. E/t_t exempel är kollektivtra/f_ik och bilpooler som skall konkurrera med privatägda bilar och hyrbilar.
•  Utred vilka europeiska lagar och regler som bör revide-ras för a/t_t gynna mer cirkulära och hållbara lösningar med frihandel som utgångspunkt. 
•  Utveckla hållbarhetsrapporteringen och internationella standarder för a/t_t driva utvecklingen mot användning av återvunnet material. 
Industrin/branschorganisationer/föreningar•  Öka kunskapen om digitaliseringens möjligheter och hur de digitaliseringen öppnar upp för nya digitala och hållbara aﬀärsmodeller och synliggör lyckade exempel. 
•  Utbilda och sprid kunskapen om hur nya aﬀärsmodel -
ler arbetas fram tillsammans med kunskap om trans -
formationsprocessen för hur e/t_t företag går från kon-ventionella aﬀärsmodeller till digitala. Här behöver transformation av industrin ingå i högre utbildning,  gärna kombinerat med korta universitetskurser riktade 
till olika målgrupper på arbetsmarknaden.
•  T estdesign för utvärdering av nya aﬀärsmodeller inom områden som inte utgör företags kärnverksamhet, och spridning av resultat.
•  Studera barriärerna för cirkulära aﬀärsmodeller och analysera e/t_t rimligt förhållningssä/t_t till dessa, inom före taget, inom ekosystemet och på policynivå. 
Akademi/institut/utbildningssektorn•  Stärk FoU och testbäddar som ökar kunskapen kring kopplingen mellan teknik- och materialutveckling till hållbarhet från e/t_t systemperspektiv, och då samtidigt beaktar ekonomisk, ekologisk och social hållbarhet.
•  Utbildningsväsendet bör i större utsträckning utgå från de behov industrin prioriterar. T ransformation av in-dustrin bör ingå i högre utbildning, gärna kombinerat med kortare akademiska kurser riktade mot olika mål -
grupper på arbetsmarknaden. Ökad kunskap om vad som sker i Asien inom transformation management står också på listan.
•  Utveckla bryggor och mötesplatser, kanske i mjukare och mer tillgängliga varianter än vad som står till buds idag mellan akademi och industri. /four.tab/seven.tab/uni00A0I samband med avslutningen av förra regeringens sam-
verkansprogram som bedrevs mellan 2016 och 2018 
så identi/f_ierades olika möjligheter a/t_t driva vidare arbetet med de prioriteringar som samverkansgruppen pekat ut. Konkret har de/t_ta inneburit a/t_t Vinnova, T eknikföretagen och RISE samverkat i e/t_t projekt för a/t_t ta fram en färd -
plan för svensk industri. 
E/t_t av resultaten från de/t_ta projekt är denna Färdplans -
rapport. Sy/f_tet är a/t_t beskriva industrins behov av ny tek -
nik och stärkta förmågor, och i och med de/t_ta peka på de områden som är lämpade för gemensamma satsningar dels inom industrin, dels i samverkan mellan industri och samhälle. 
För a/t_t säkerställa en bred förankring och samtidigt 
hög kvalitet har projektet under 2019 genomfört e/t_t antal workshopar, intervjuer och arbetsmöten i mindre grup -
per för a/t_t identi/f_iera och dokumentera industrins behov samt deltagarnas syn på den tekniska och samhälleliga ut -
vecklingen. Projektet har också ha/f_t speci/f_ika workshops med /f_lera av de strategiska innovationsprogramment – SIP:arna – e/f_tersom dessa jobbar nära den svenska indu-strin med fokus på sina speci/f_ika områden. Parallellt med de/t_ta har e/t_t stort antal externa källor använts som under -
lag. Under arbetet har vi strävat e/f_ter bred representation men inser a/t_t endast en liten del av svenskt näringsliv har varit direkt involverad. Vi är övertygade om a/t_t de /f_lesta förslagen och konklusionerna som förs fram har en gene-rell tillämpning men det innebär också a/t_t vi ser projektets leverabler som e/t_t första steg i en kontinuerlig process.
Under den första perioden av projektet låg fokus på a/t_t  
hi/t_ta möjliggörande teknologier som är viktiga för svensk industri nu och de närmaste femton åren. De/t_ta gjordes genom workshops och insamling av trender från exter -
na källor där projektet gick igenom över 200 dokument. Dessa var en blandning av rapporter av olika karaktär, presentationer och websidor. Projektets initiala resultat var baserat på denna informationsinsamling och resulte-rade i a/t_t e/t_t antal teknikområden identi/f_ierades. Baserat på de/t_ta material genomfördes e/t_t tre/t_tiotal intervjuer med industri-, organisations- och akademirepresentanter. Genom dessa konstaterade projektet a/t_t för a/t_t kunna till -
godogöra sig den nya tekniken behöver industrin också vässa e/t_t antal förmågor. 
För a/t_t säkerställa kvaliteten på resultaten har projektet 
anordnat workshopar i slutet av 2019 samt ge/t_t möjlighet till återkoppling på den preliminära rapporten i början på 2020. På de/t_ta sä/t_t har industri, organisationer, institut och akademi ha/f_t möjlighet a/t_t kommentera och kom-ple/t_tera det som projektet kommit fram till. 
I analysarbetet och i förfa/t_tandet av färdplansrappor -
ten har projektgruppen strukturerat informationen så a/t_t  bakgrund och målbilder presenteras först för a/t_t sedan be-skriva de teknikområden och förmågor som framkommit som möjliggörare för a/t_t vi ska kunna nå det övergripande målet med a/t_t ha en konkurrenskra/f_tig industri i e/t_t håll -
bart samhälle. I projektarbetet har dock de/t_ta /f_löde vuxit fram genom e/t_t antal iterationer e/f_tersom de olika stegen påverkar varandra och a/t_t in/f_lödet av information är kon-tinuerligt – både samhällsutvecklingen och teknikutveck -
lingen tar stora, snabba steg kontinuerligt. De/t_ta pekar också på a/t_t denna typ av arbete behöver göras fortlöpan-de, och a/t_t en färdplan av denna typ behöver vara levande.8. Metod och medverkande
 Projektet har ha/f_t stor hjälp av sin styrgrupp för a/t_t hi/t_ta 
rä/t_t inriktning och avgränsningar i arbetet. I styrgruppen har följande personer deltagit, dels via styrgruppsmöten, dels via återkoppling på preliminära resultat från projektet. (Vid vissa möten har dessa personer representerats av  ersä/t_tare): 
Jan-Eric Sundgren, styrgruppsordförande
Charlo/t_te Brogren, ALIMAKJohan Carlstedt, IVAMikael Dahlgren (Stefan /T_horburn), ABBErik Ekudden (Mats Nilsson), ERICSSONKajsa Hedberg (Lena Strömberg), SISPT ord Hermansson, LINDHOLMEN SCIENCE PARKT orbjörn Holmström, AB VOLVOLars Henrik Jörnving (Hans Olofsson), SCANIAAnna Hultin Stigenberg, RISEÅsa Sundqvist, L/K_ABAleksandar Zuza, IF METALLI det löpande arbetet har en ledningsgrupp med represen-tanter från Vinnova, T eknikföretagen och RISE samt styr -
gruppens ordförande coachat projektet, stö/t_tat med kon-takter och kommunikation samt säkerställt a/t_t projektet ha/f_t rä/t_t angreppssä/t_t och fokusering. Ledningsgruppen har bestå/t_t av: 
Andreas Aurelius, VinnovaMargaretha Groth, VinnovaPeter Johansson, T eknikföretagenPer-Olof Sjöberg, RISE
Projektgruppen på RISE som sammanställt materialet och 
förfa/t_tat rapporten har bestå/t_t av Stig Larsson (projektle-dare), Ulrika Harlin, Susanna Winzenburg och Adam Ed -
ström. Projektgruppen har få/t_t go/t_t stöd av Lena Nilsson, Sten Grahn, Anders Wikström och Linda Olofsson.
RISE Research Institutes of Sweden ABBox 857, 501 15 BORÅST elefon: 010-516 50 00E-post: info@ri.se, Internet: www.ri.seRISE rapport 2020:46ISBN 978-91-89167-28-5

– STOCKHOLMS STADSHUS AB  – Årsredovisning 2015
 3  INLED NING
 4 
 ORDF
ÖRANDE OCH DIREKTÖRERNA HAR ORDET
 4
 Ett 
Stockholm för alla 
 
6
 TIDSLI
NJE 
 8
 ETT S
TOCKHOLM SOM HÅLLER SAMMAN 
 
10
 St
ockholm växer
 16
 ETT KL
IMATSMART STOCKHOLM 
 18
 Bolag
en arbetar för ett klimatneutralt Stockholm 
 24
 ETT EK
ONOMISKT HÅLLBART STOCKHOLM 
 26
 F
ortsatt positivt stabilt resultat 
27
 R
esultat per bolag 
 
31
 Brutt
oinvesteringar 2015 
 34
 ETT DEM
OKRATISKT HÅLLBART STOCKHOLM 
 36
 En 
grund för nya idéer, bredare perspektiv och utveckling 
 
40
 P
ersonal 
 
41
 Äg
arstyrning 
 
42
 DO
TTERBOLAGEN 
54
 
FÖRVAL TNINGSBERÄTTELSE
 59
 F
örslag till vinstdisposition
 60
 K
ONCERNEN I SAMMANDRAG
 
62
 BOK
SLUTSDISPOSITIONER
64
 
RESUL TATRÄKNINGAR
65
 
BALANSRÄKNINGAR
68
 
KASSAFLÖDESANALYS
69
 
NOTER
82
 S
TYRELSENS UNDERSKRIFTER
83
 
REVISIONSBERÄTTELSE
 
84
 GR
ANSKNINGSRAPPORT
 
85
 ADRES
SER
 86
 S
TYRELSE OCH REVISORERInnehåll 19
39131411
Stockholms Stadshus AB
– en del av staden –
Stockholm är möjligheternas stad med höga ambitioner för ett hållbart 
samhälle inom det sociala, ekonomiska, ekologiska och demokratiska. 
Stockholms Stadshus AB:s årsredovisning presenterar hur stadens 
bolag, tillsammans med stadens förvaltningar, under 2015 arbetat för 
att förverkliga politikens uppdrag och mål.
 S TOCKHOLMS STADSHUS AB  ägs av  
Stockholms stad och fungerar som  
en sammanhållande funktion för  
flertalet av stadens aktiebolag. Sedan  
1991 är Stockholms Stadshus AB  
moderbolag i en koncern, som består  
av 16 aktiva dotterbolag. Därutöver finns två intresse-  
företag. Mer än hälften av bolagen har i sin tur egna dotterbolag – underkoncerner. Bolagen inom kon-cernen Stockholms Stadshus AB bildar tillsammans med stadens nämnder kommunkoncernen.
BOLAGEN BEDRIVER KOMMUNAL VERKSAMHET i hela  
Stockholms stad genom att erbjuda ett brett spekt-  
rum av tjänster, från bostäder och skolbyggnader, vattenförsörjning, fibernät, hamnanläggningar och parkeringsverksamhet till turistinformation och  
kultur. På kartan intill visar vi ett axplock av projekt. Från sidan 42 kan du läsa mer om varje dotterbolag och dess verksamhet.
KOMMUNFULLMÄKTIGE I STOCKHOLMS STAD  har delegerat  
ägarrollen för bolagen till moderbolaget Stockholms Stadshus AB:s styrelse, koncernstyrelsen. Styrelsen består av politiker och speglar mandatfördelningen i kommunfullmäktige. Moderbolaget Stockholms Stadshus AB med dess koncernledning, som består  
av tjänstemän, ansvarar för den operativa ägarrollen med bl.a. strategisk ledning och övergripande  
utveckling av bolagskoncernen. Det innebär att  
planera, styra, stödja och följa upp så att dotter-  
bolagen genomför kommunfullmäktiges ägar-  
direktiv och uppnår uppsatta mål, samt att de  
finansiella resurserna används på ett optimalt sätt.
KOMMUNALA BOLAG STYRS AV  fler lagar än privatägda  
och publika bolag; de berörs förutom av aktiebolags-lagen bl.a. av, kommunallagen, lagen om offentlig upphandling, offentlighets- och sekretesslagen samt  
arkivlagen. Vissa bolag omfattas även av annan  
lagstiftning, t.ex. VA-lagen, lagen om allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag och försäkrings-  
rörelselagen. På sidan 41 kan du läsa mer om  
ägarstyrningen.    Snabba hus 
ÄlvsjöstadenStockholmshusen
Ytterstadssatsning
Bolagen bedriver verksamhet över hela Stockholms stad.
Stigbergsgaraget3 inledning
årsredovisning 2015 stockholms stadshus ab stockholms stadshus ab årsredovisning 2015 Ett Stockholm  
för alla 
Efter ett drygt år med den nya majoriteten i staden  
och med nya ägardirektiv står det klart att stadens 
bolag har en framträdande roll i förverkligandet  
av stadens nya vision Ett Stockholm för alla.  INOM RAMEN FÖR STADENS VISION  ryms en mängd viktiga mål och uppdrag som bara 
kan uppnås om samtliga bolag, förvaltningar, enheter och medarbetare inom 
staden bidrar med just sin specifika kompetens och sitt engagemang. Men det räcker inte med det. Staden är också beroende av andra aktörers bidrag till utvecklingen av staden. Det gäller t.ex. inom ramen för bostadsförsörjningen, 
men också inom en mängd andra områden som infrastruktur och service i olika 
former. Det är avgörande för stadens utveckling att såväl privata aktörer, akademin 
som det offentliga arbetar gemensamt för att utveckla frågor kring service till med -
borgarna, t.ex. genom digitalisering av tjänster.
I BOSTADSFRÅGAN  får självklart bostadsbolagen en central roll, men även övriga bolag i 
koncernen får – likt ringar på vattnet – en mer framträdande betydelse. Med fler  
bostäder behövs fler förskolor och skolor. Med fler stockholmare behövs mer av kommunal service och tjänster i olika former samt ett breddat kulturutbud och  
utökad besöksnäring. Det kräver mer av stadens infrastruktur med vattenförsörjning, 
parkeringsverksamhet, återvinning och bredband. Det ställer högre krav på transport-
system och fungerande logistik där vattnet och hamnarna kommer alltmer mer i fokus och görs mer tillgängliga för såväl boende som besökare. 
BOSTADSFÖRSÖRJNINGEN  är den fråga som kan sägas vara den mest framträdande och 
därmed också den mest prioriterade frågan i staden. Att bygga 40 000 bostäder till 2020 och 140 000 bostäder till 2030 är en enormt tuff utmaning och som kräver sin 
organisation för att förverkligas. Vi dryftar oss till att konstatera att det arbete som gjorts under 2015 har lagt en genuin grund för en leverans som kommer att leda  
till en måluppfyllnad i kombination med en fortsatt bibehållen god kvalitet och pris -
värdhet.
OM ALLA AKTÖRER JOBBAR MOT SAMMA MÅL  och ser värdet av en i framtiden jämn och hög 
nivå i produktionen torde också de värsta flaskhalsarna kunna arbetas bort. En lång-siktighet i planeringen och genomförandet är den mest effektiva medicinen för att undanröja osäkerheter i produktionen. Och det positiva med detta är att alla blir vinnare i en stad där hjulen snurrar, men framför allt är det stockholmarna och de 
som både vill och behöver flytta in till staden som kommer ha någonstans att bo.
FÖR ATT FÖRSTÅ BOSTADSUTMANINGENS BREDD OCH KOMPLEXITET  behöver vi också ta med i  
beräkning stadens utökade behov och krav på mottagande av flyktingar. Den kraft- 
ansamling som staden gjort i denna fråga är också imponerande om man för en stund ställer sig som en betraktare utifrån. Stadens bolag har en stabil basleverans med hög servicegrad, men har också en beredskap och kraft att hantera extraordinära situationer.  
Karin Wanngård Ingela Lindh Jonas Schneider
Ordförande VD Vice VDBostadsförsörjningen är den fråga som kan sägas  
vara den mest framträdande och därmed också den 
mest prioriterade frågan i staden .
INGELA   LINDH   VD Stockholms 
Stadshus AB tillika biträdande 
stadsdirektör Stockholms stadKARIN  WANNGÅRD   Ordförande 
Stockholms Stadshus AB tillika finansborgarråd Stockholms stad
JONAS  SCHNEIDER   Vice VD 
FOTO ISTOCK FOTO NIKLAS PALMKLINT
5
årsredovisning 2015 stockholms stadshus abordförande och direktörerna har ordet DECEMBER
APRIL
FEBRUARIJANUARI
JUNIAUGUSTI
JULI
SEPTEMBERNOVEMBER
ILLUSTRATION AIX ARKITEKTERILLUSTRATION ORIGO ARKITEKTERFOTO STOCKHOLMS HAMNAR
FOTO STOCKHOLMS HAMNARFOTO MICASA
MAJFOTO STOCKHOLM PARKERINGMARSFOTO ISTOCK
OKTOBER
Bostadsbolagen  
– Kompiskontrakt 65+
Bostadsbolagen inför 
s.k. kompiskontakt även för 
personer över 65 år. Detta ger 
en möjlighet för två personer 
att kunna stå på samma  
kontrakt och söka lägenhet  
med den sammanlagda  
inkomsten som underlag. Stockholm Vatten  
– Vinnare av S:t
 Julian-
prise
t
Stockholm Vatten fick S:t  
Julianpriset i kategorin bästa 
arbetsgivaregenskaper.  
Praktikanter med funktions-  
hinder tas fortlöpande emot  
 i syfte att rekrytera nya  
medarbetare. Stockholm Business Region  
– Innovationsjubileum
 I december var det 30 års jubileum 
för Stockholms stads innovations-  
stipendium. Totalt är 600
  000 
kronor
avsatta för utdelning. Av de totalt 
321 inskickade ansökningarna är 
55
 % 
inskickade av män och 45
 %
 
kvinnor. Priset delas årligen ut av 
Stockholm Business Region.S:t Erik  
Markutveckling  
– Nya förvärv
Under november 2015 för-  
värvade S:t Erik Markutveckling  
tre fastigheter vid Årstafältet. 
Genom förvärvet ökar stadens möjligheter för ytterligare bostadsbyggande i stads-  
utvecklingsområdet.Stokab  
– Vinnare av European 
Broadband Award 2015
Priset delas ut av EU-kommis -
sionen och juryn motiverade sitt 
val med att Stockholm agerat långsiktigt, varit pionjärer när det gäller bredbandstillgång och byggt ett hållbart nät.SGA Fastigheter  
– Ny mötesplats i 
Globen-området
I september invigdes konstverket 
The Mirror, en ca tio meter hög och 
femton meter bred roterande platt -
form placerad framför norra entrén 
till Tele2 Arena. Stockholm Konst 
utsåg 2015 The Mirror till Årets 
enprocentsprojekt.Stadsteatern  
– Klarabiografen är 
tillbaka i egen regi
Klarabiografen är åter i regi av 
Kulturhuset Stadsteatern – ett 
självklart nav för kvalitetsfilm 
i Stockholm. Med ett brett 
utbud finns det något för 
alla smaker. 
Bostadsförmedlingen  
– Invigning av nya 
Stockholmsrummet
Bostadsförmedlingen har tillsammans 
med de tekniska förvaltningarna och Stadsledningskontoret arbetat 
med uppbyggnaden av det nya 
Stockholmsrummet i Kulturhuset  
som är en interaktiv utställning  
som visar hur Stockholm växer. Stockholms Hamn  
– Nya kajer klara
Efter en lång tid av förberedel-ser var det i början av oktober dags för det första fartyget med passagerare och last att angöra de nya kajerna i Värtahamnen.SISAB – Framtidens förskola #3
Förskolan Blomsterkungen i Hässelby  
är med sina åtta avdelningar SISAB:s tredje 
och största färdigbyggda Framtidens för -
skola. Det finns dessutom genomförande- 
beslut för ytterligare åtta förskolor. 
Framtidens förskola är en styrka för SISAB 
som möjliggör snabbare färdigställande 
av beställda förskolor. Stockholmshem  
– Invigning av genom-
gångsbostäder
I april stod en etapp med 
ytterligare 23 genomgångs -
bostäder i Västertorp klara. 
Stockholmshem bygger just 
nu totalt 276 lägenheter som 
kommer att förvaltas av SHIS 
Bostäder. Stockholm Parkering  
– Invigning av nytt
P-hus i Råcksta
P-hus Råcksta invigdes med
720 p-platser i april. 275 av dessa är för infartsparkering  
och andra besökare. Här finns också cykelparkering och  
laddplatser för elbilar. Micasa Fastigheter  
– Flytt till ytterstaden
I mars avslutades ombyggnaden av  
Micasas nya kontor och flytten gick från Södermalm till Husby. Detta sker i enlighet med stadens mål om att fler bolag och förvaltningar ska flytta utanför tullarna och skapa förutsättningar för fler jobb  
i ytterstaden och bidra till att det  
befintliga företagandet utvecklas.
Stockholm Vatten  
– Miljötillstånd för ny tunnel inlämnat
I juli lämnades ansökan om miljötillståndet 
för utbyggnaden med en ny avloppstunnel 
från Bromma till Henriksdals reningsverk in till 
Mark- och miljödomstolen. Detta är en del av 
SFA (Stockholms Framtida Avloppsrening), 
bolagskoncernens största investeringsprojekt.Stokab  
– Stimulerad IT-utveckling 
Priserna i ytterstaden har harmoniserats med innerstadspriserna för att underlätta etablering i ytterstaden. Med prisföränd-ringen och anslutningen av kommersiella fastigheter i ytterstaden har det blivit lika enkelt för en företagare att vara en del i  
den digitala ekonomin i Rågsved  
som i city.Familjebostäder  
– Innovation och nytänkande
Familjebostäder vann markanvisnings -
tävlingen i Midsommarkransen för bästa förslag till hur nya studentlägenheter kan kombinera en låg hyresnivå med innova-tion och nytänkande för yteffektivitet. Byggstarten för de 31 lägenheterna i Oxläggen vid Tellusborgsvägen är  
planerad till 2019. Bostadsbolagen  
– Bostäder för utsatta 
grupper
För att tillgängliggöra bostäder 
för flera grupper med svag ställning på bostadsmarknaden 
har bostadsbolagen infört nya 
godkännanderegler för lägenhets-  
uthyrning. Reglerna började gälla 
från 1 januari 2015.
SISAB – Energiagenterna dubbelt prisbelönt
Projektet Energiagenterna syftar till att minska energi-
förbrukningen i förskolan. Utgångspunkten är barnens 
perspektiv och påverkan av beteenden. Lek, 
lust och nyfikenhet driver dem framåt och 
genererar många lärdomar. Under året till-
delades projektet såväl Förnyelsepriset som 
Pingvinpriset. Projektet vidgades  
till att 2015 omfatta fem förskolor 
och 2016 växer det ytterligare.
Familjebostäder
Älvsjöstaden är Familjebostäders största nyproduktions-  
projekt. För den sista etappen anordnades en projekt- tävling om hur ett stort område kan utformas med en hög volym bostäder och attraktiva miljöer. Det vinnande förslaget,  
Dela&Delta AIX Arkitekter, gör att etappens ursprungligt antagna 350 bostäder kan planeras för 455 hyresrätter,  
90 studentbostäder och ytterligare 140 bostäder i en  
intilliggande markanvisning. Stockholms Hamn  
– Stort besök
Den 5 juni anlände  
kryssningsfartyget M/S Britannia  
till Stockholm. Med en längd på  
330 meter är hon det största  
fartyg som någonsin besökt  
Stockholms Hamn.
Stockholmshem  
– Pris inom hållbar utveckling
Torbjörn Kumlin, projektchef på Stock -
holmshem, belönades med priset för positiva bidrag till hållbar byggnads-  
och fastighetsutveckling på 2015 års Sweden Green Building Awards. S:t Erik Försäkring  
– Samtliga barn inom
staden försäkras
S:t Erik Försäkring förnyade 
sitt avtal med Stockholms stad 
om att olycksfallsförsäkra samtliga
barn som deltar i verksamhet som 
bedrivs av eller sker på uppdrag 
av staden, inkl. asylsökande barn 
och barn med tidbegränsat 
uppehållstillstånd. Stockholm Business  
Region – Eurovision till  
Stockholm
Efter Sveriges vinst i Eurovision Song  
Contest 2015 gav SVT  värdskapet  
för tävlingen 2016 till Stockholm.  
Ambitionen är att lyfta fram och  
befästa Stockholms position som  
tech- och musikstad.Gemensam kraftsamling  
för Stockholmshusen
Stockholms stad samlar sin bostads-  
byggarkraft med målet att i hög takt  
bygga kostnadseffektiva hyresrätter.  
Genom bl.a. satsningen Stockholmshusen  
kommer Familjebostäder, Stockholms -
hem och Svenska Bostäder tillsammans 
att bygga 3
 500 
– 5
 000 
nya hyresrätter 
de kommande fem åren.6TidsLinJe 
ett urv
al av vad som skett under 2015FOTO STOKABFOTO KUL TURHUSET SATDSTEATERN
FOTO SISAB   ILLUSTRATIONER LI ROSÉN
FOTO SISAB
FOTO STOKAB7TidsLinJe 
ett urv
al av vad som skett under 2015 1 400
Tillsammans har fastighetsbolagen 
bidragit med ca 1 400 platser för ankomstboenden.
84 %
Svenska Bostäder är för tredje året i rad nominerade till en kundkristall i kategorin Högsta Serviceindex. 84 
procent svarade 2015 att de var nöjda 
med bolagets service. 
2 450
studentlägenheter och ungdoms-lägenheter har förmedlats under året. Det är det högsta hittills.
stockholms stadshus ab årsredovisning 2015Under 2015 har kommunfullmäktige antagit en vision  
för staden, Vision 2040 – Ett Stockholm för alla. Stockholm  sjuder av liv och rörelse och här ska barn och vuxna ha möjlighet att förverkliga sina liv. Stadens bolag har under 2015, genom sina verksamheter, bidragit till att flera steg mot  ett förverkligande av visionen tagits. 
1 300 000
befolkningen i stockholm bedöms öka 
till 1,3 miljoner till 2040.
årsredovisning 2015 stockholms stadshus abEtt Stockholm som     håller samman409
är antalet försöks- och tränings- 
lägenheter bostadsbolagen  
tillsammans har bidragit med under 
året, vilket överträffar stadens 
målsättning. Dessa förmedlas av 
Bostadsförmedlingen på upp-
 drag av socialtjänsten.
besökte kulturhuset 
stadsteaterns  
program- och  
föreställningsverk -
samhet under 2015.Stadens bostadsbolag har under 2015 drivit  
ett stort antal nybyggnadsprojekt och under  året har 1 584 bostäder påbörjats  
och 746 färdigställts.Underlättad etablering i ytterstaden
Stokab har anslutit alla företagsom-  
råden och kommersiella fastigheter  
i ytterstaden till fibernätet. Därmed 
möjliggörs en rationellare och miljö-  
vänligare drift för Stokabs kunder samtidigt som företagarna i ytter-  
staden ges ökad valfrihet. Sedan 
flera år är det nationella bredbands -
målet uppnått i Stockholm.
FOTO DANIEL HOLKING 723 000
FOTO  ISTOCKFOTO STOKAB
Läs mer:
snabbahus.se
#snabbahusSnabba hus 
är mobila hyresrätter för unga. Konceptet Snabba Hus 
går ut på att bygga flyttbara 
bostadsmoduler med hög 
standard och kvalitet som placeras på tomter med tidsbegränsade bygglov. 
När bygglovet löper ut flyt -
tas de mobila bostäderna 
till annan lämplig plats.
konceptet har utvecklats 
tillsammans med unga vuxna 
utifrån deras behov med fokus på att bygga med bra kvalitet som ger god boendestandard. Svenska Bostäder har samarbetat med 
jagvillhabostad.nu  för att utveckla 
bostäder för unga med tillfälliga bygglov på mark som t.ex. kan 
komma att utvecklas för andra ändamål. Under året har ett projekt med 280 sådana bostäder 
byggts i Västberga för inflyttning 
under sommaren 2016.
FOTO SVENSKA BOSTÄDER9deLmåL 1  
ett s tockholm som håller samman  BEFOLKNINGEN I STOCKHOLM  bedöms öka till 1,3 miljoner till 2040. För att tillgodose  
de behov som denna tillväxt kräver ska 40
 0
00 bostäder byggas till 2020 och 
140
 0
00 till 2030. Samtliga av koncernens bolag är engagerade i denna utveckling 
genom planering för och utbyggnad av bostäder, äldreboenden, skolor, förskolor 
och infrastruktur såsom hamnar, svartfiber, vatten och avloppsledningar, avfalls- och återvinningsanläggningar, energiförsörjning och parkeringsmöjligheter. Dess -
utom tillhandahåller stadens bolag tjänster och kompetens inom kultur, näringslivsutveckling, bostadsförmedling och försäkring. 
Stadsutveckling och bostadsproduktion 
Stadens bostadsbolag Svenska Bostäder, Familjebostäder och Stockholmshem har under 2015  
drivit ett stort antal nybyggnadsprojekt och under året har 1
 5
84 bostäder påbörjats och 746  
färdigställts. Bolagens projektplaner omfattar i dagsläget ca 16
 900 lägenheter
. Bland stora projekt 
som färdigställts kan nämnas kvarteret Korthållaren i Vällingby, Duggregnet i Kärrtorp, Gyllene  Ratten i Fruängen, Kvarteret Grimman på Södermalm, Töfsingedalen i Norra Djurgårdsstaden och Rubinvägen i Solberga. Under året har bostadsbolagen utarbetat en gemensam strategi för att till  år 2019 gemensamt fördubbla nyproduktionen till 3
 0
00 lägenheter per år.Stockholm växer
Stockholms Stadshus AB:s bolag har under 2015 präglats av historisk stor 
investeringsverksamhet. De största enskilda investeringarna innebär 
utvecklad infrastruktur i hamnar och framtida avloppshantering. Under året 
har också rekordmånga stora investeringsprojekt över 300 mnkr drivits, 
totalt ca 45 stycken varav huvuddelen är bostadsprojekt.
STADENS BOLAG ÄR ENGAGERADE  i utvecklingen i många 
stadsdelar. Bostadsbolagen har starkast fokus i områden  
där de har ett stort antal bostäder och hyresgäster.  Områden där större åtgärder och planer pågår är  
Husby, Rinkeby, Vällingby, Hökarängen, Rågsved,  
Bagarmossen, Skärholmen och Farsta. 
Familjebostäder har genomfört utvecklingen av 
Rinkebystråket, där gatan byggts om för ett mer  
promenadvänligt stråk och skapat en miljö med service och arbetsplatser. Planeringen och genomförandet  
har skett i dialog med Rinkebyborna. Under året  
har medborgarkontor och nio butiker öppnat i stråket och ett par hundra arbetsplatser bedöms hittills ha  etablerats kring området. 
I Rågsved genomför Familjebostäder ett visions-  
arbete för att ta fram ett underlag till stadens planering. Arbetet sker tillsammans med övriga fastighetsägare och utifrån de boende och lokala aktörers synpunkter. Under året har bostadsbolagen  
utarbetat en gemensam strategi för att  
till år 2019 fördubbla nyproduktionen   
till 3
 0
00 lägenheter per år.
Fokus i Rågsved är bl.a. att skapa ett attraktivt centrum. Ett pilotprojekt har också inletts i samarbete med polis, socialtjänst och fastighetsägare, Alla kvinnors Hus och Hyresgästföreningen i syfte att motverka våld i nära relationer. 
Familjebostäder genomför också renoveringar av en 
större bostads- och lokalfastighet i centrumanläggningen  
och ett s.k. vårdprogram för underhåll och utveckling har tagits fram för Årsta Centrum.
Svenska Bostäder har en betydande del av sina  
bostäder i områdena kring Järva. Sedan 2007 har  
bolaget gjort omfattande upprustningar av fastigheter 746 BOSTÄDER
HAR FÄRDIGSTÄLL TS 
UNDER 2015, BL.A.:
• K varteret Kort-  
hållaren i Vällingby
•
 D
uggregnet i 
Kärrtorp
•
 G
yllene Ratten i
Fruängen
•
 K
varteret Grimman
på Södermalm
•
 T
öfsingedalen 
Norra Djurgårds -
staden 
•
 Ru
binvägen i 
Solberga.   Med satsningen Stockholmshusen samlar Stockholms stad sin bostadsbyggarkraft 
med målet att i hög takt bygga kostnadseffektiva hyresrätter. FOTO PIERRE VINCENSINI
stockholms stadshus ab årsredovisning 2015
10
Delmål 1  
Ett Stockholm 
S
om håll
E
r 
S
amman
årsredovisning 2015 stockholms stadshus ab stockholms stadshus ab årsredovisning 2015 i Akalla, Husby, Kista, Rinkeby och Tensta. Åtgärderna 
har genomförts i dialog samt med delaktighet och in-flytande från de boende. Till grund för ombyggnaderna ligger ett ramavtal med hyresgästföreningen. Under 2015 har planering för renovering av Husby centrum 
och intensivt detaljplanearbete för utveckling av Rinkeby 
allé och Rinkebysvängen pågått. Även för Kärrtorp och Björkhagens centrum finns planer för utveckling. 
Svenska Bostäder genomför även boendedialoger i 
Hässelby-Vällingby som en del av ytterstadssatsningen.  
I Vällingby har Kulturhuset Stadsteatern etablerat verksamhet i Kulturhuset Trappan som renoverats  
och verksamheten öppnas under våren 2016.
Stockholmshem har avslutat projektet Hållbara 
Hökarängen med en utvärdering som ska ligga till grund för utveckling av bolagets kommande stads-delsutvecklingsprojekt. Under 2015 har Bagarmossen SmartUp pågått med syfte att stödja lokalt engagemang för utveckling av centrum, hållbarhet och stadsodling-ar. Ytterligare områdesutvecklingssatsning planeras i Skärholmen. Stockholmshem har även under 2015 tecknat nytt ramavtal med hyresgästföreningen avseende upprustningar, vilket säkerställer och reglerar hyres-
gästernas inflytande vid projektgenomförande.
ANTALET LÄGENHETER  som förmedlats av Bostadsförmed-
lingen i Stockholm AB uppgår till ca 12  400, vilket är 
rekord hittills, liksom antalet inlämnade som uppgått 
till 11 800. Antalet förmedlade studentlägenheter och ungdomslägenheter har under året uppgått till 2 450, 
vilket är det högsta hittills. 
Snabba Hus
Svenska Bostäder har samarbetat med ”jagvillhabostad.nu” för att utveckla bostäder för unga genom tillfälliga  
bygglov på mark som t.ex. kan komma att på sikt ut-vecklas för andra ändamål. Under året har ett projekt med 280 sådana bostäder påbörjats i Västberga för 
inflyttning under sommaren 2016.
Stockholmshusen
De tre allmännyttiga bostadsbolagen, Svenska Bostäder, 
Familjebostäder och Stockholmshem, har under året utvecklat och handlat upp ett gemensamt koncepthus ”Stockholmshusen” för att, genom att ge förutsättningar till stora volymer bostäder med viss standardisering  
i entreprenader, sänka byggkostnaderna. Fyra entre-  
prenörer ska tillsammans med bolagen utveckla pro-  
jekten med målsättning att starta de första etapperna  om ca 1 500 lägenheter under 2017. Ett av de första 
projekten planeras i kvarteret Ledinge i Tensta, där  en av SISAB:s fastigheter, som inte längre ska nyttjas  
för pedagogisk verksamhet, utvecklas till bostäder.  
I samband med projektet kommer även idrottsplatsen att rustas upp. 
Utveckling i ytterstaden 
Under 2015 har kommunfullmäktige beslutat om  
Riktlinjer för lokala utvecklingsprogram där sju  
stadsdelars utveckling ska prioriteras för att lyfta de  
områden som identifierats ha större utmaningar än  andra. Koncernens bolag deltar i analysarbetet som  
pågår för att konkretisera planer och åtgärder. 
Micasa Fastigheter flyttade i mars 2015 huvud-  
kontoret från Södermalm, till en egen fastighet i Husby, 
vilket bidragit till arbetsplatser i ytterstaden. 
Stokab har under året ökat sina investeringar i  
strategiska och prioriterade områden. Detta innebär bl.a. att samtliga kommersiella fastigheter i ytterstadens före-tagsområden fått fiber. Bolaget har också harmoniserat 
priserna för anslutning med innerstaden för att under -
lätta etablering av företag i dessa delar. Även anslutnings-
avgifterna har halverats i syfte att fortsätta stimulera ICT (Information and communications technology)- utvecklingen. 
Bostäder för utsatta grupper
För att tillgängliggöra bostäder för flera grupper med svag ställning på bostadsmarknaden har bostadsbolagen infört nya godkännanderegler för lägenhetsuthyrning. Reglerna började gälla från 1 januari 2015. Därutöver har bostadsbolagen även i inledningen av 2015 infört möjligheten att hyra ut bostäder med kompiskontrakt där två kompisar mellan 18–25 år får teckna kontrakt 
gemensamt. Under slutet av året infördes även en mot-
svarande modell för äldre hyresgäster. 
I samtliga större bostadsprojekt som planeras prövas, 
i samråd med stadens övriga förvaltningar om det finns efterfrågan, att inrymma även bostäder för personer med särskilda behov, s.k. LSS-boenden. Under året har beslut om sådana därför tagits i flera nyproduktionsprojekt, bl.a. Sandaletten i Älvsjö, Rösträknaren i Årsta, Grimman  
på Södermalm, Töfsingedalen i Norra Djurgårdsstaden och Algoritmen i Hagastaden. 
För att förbättra förutsättningarna för hyresgästerna  
genomför bostadsbolagen bl.a. tillgänglighetsinvente-ringar, som ligger till grund för att förbättra tillgänglig-heten i och till lägenheterna vid upprustning av fastig-heterna men också för att på ett enklare sätt tillgodose olika behov. 
UNDER ÅRET HAR STOCKHOLMSHEM FÖRVÄRVAT  ett student- 
bostadsprojekt i Älvsjö med ca 280 lägenheter som  
beräknas stå klara till hösten 2016. Under året har detaljplanen för Svenska Bostäders utbyggnad av ca  1  000 studentbostäder i Albano vunnit laga kraft. 
Projektet genomförs i samarbete med Akademiska Hus och överdäckningen av Värtabanan har påbörjats i samarbete med Trafikverket.
Visionsbild för Stockholmshusen.  Interiör- (vänster) och exteriörbild (höger) från Svenska Bostäders projekt Snabba Hus. 1 584
stadens bostadsbolag 
svenska bostäder, familje-  
bostäder och stockholms -
hem har under 2015 drivit  
ett stort antal nybyggnads-  
projekt och under året har 1 584 bostäder påbörjats  
och 746 färdigställts.För att öppna nya vägar in på 
bostadsmarknaden för unga införde 
Familjebostäder, Stockholmshem 
och Svenska Bostäder ett nytt slags 
kontrakt – Kompiskontrakt – där 
två kompisar kan hyra tillsammans. 
Avtalen kan tecknas av personer i 
åldrarna 18–25, de gäller i max fyra 
år och hyresgästen behåller sin kötid 
hos Bostadsförmedlingen.FOTO STEFAN BOHLIN
 Micasas nya huvudkontor i Husby.FOTO MICASA
BILD  DINELL JOHANSSON
FOTO NIKLAS PALMKLINT
FOTO FAMILJEBOSTÄDER
stockholms stadshus ab årsredovisning 201512
Delmål 1  
S
om håll
E
r 
S
amman 13
Delmål 1  
S
om håll
E
r 
S
amman
årsre Dovisning 2015 St ockholm S  St ad S huS  ab
stockholms stadshus ab årsredovisning 2015 årsredovisning 2015 stockholms stadshus ab Karl Dyall och Rennie Mirro 
i Parkteaterns föreställning 
From Sammy with love – en av 
de produktioner som lockade 
rekordpublik till Kulturhuset 
Stadsteatern under 2015.FOTO PETRA HELLBERG
Under året har bostadsbolagen tillsammans bidragit med 
409 försöks- och träningslägenheter, vilket överträffar stadens målsättning. Dessa förmedlas av Bostadsförmed-lingen på uppdrag av socialtjänsten.
MICASA FASTIGHETER ERBJUDER  boende i servicehus, LSS- 
och vård- och omsorgsboenden. Bolaget har också  
senior- och trygghetsboenden med gästlägenheter och  gemensamma utrymmen. I trygghetsboende erbjuds  
Micasavärdar för social samvaro. Under året har bolaget fortsatt införa en långsiktig fastighetsplan som innebär både om- och nybyggnad av boende för äldre och  
personer med särskilda behov. Planen utgår från  
respektive fastighets tekniska och ekonomiska status  
samt Arbetsmiljöverkets ut-rymmeskrav i badrum. Bolaget har inför 2016 tre markanvis-ningar för nyproduktion.
Bolagets fastigheter har 
försetts med en tillgänglighets-beskrivning som harmonierar med stadens modell för till-gänglighet.
UNDER 2015  HAR MICASA FASTIGHETER  arbetat intensivt med 
att ta fram bostäder och lokaler för nyanlända, ensam-  
kommande flyktingbarn och familjer med osäkert bo-ende. Detta har gjorts i byggnader som stått vakanta och som relativt snabbt gått att iordningställa. Men även Svenska Bostäder, Familjebostäder, Stockholmshem, S:t Erik Markutveckling och SISAB har bidragit till att bereda plats för de flyktingar och andra utsatta grupper som kommit till staden. Tillsammans har de alla bidragit med ca 1
 400 platser för ankomstboenden.
 Stockholms-
hem bidrar även genom att tillgodose behoven av sär- skilda boenden genom att hyra ut och bygga nya lokaler och bostäder till SHIS (Stiftelsen Hotellhem i Stockholm). 
Ökat behov av skolor och förskolor
Stadens planerade nyproduktion av bostäder och den kraftiga befolkningstillväxten medför ett omfattande behov av skol- och förskolelokaler. SISAB har därför under 2015 genomfört investeringar på över 1,4 mdkr vilket är en rekordhög nivå. Under året har en om-
byggnad av Högalidsskolan genomförts. På Nybohovs-backen har en ny förskola för 140 barn färdigställts, vilken är en av stadens första med ”grönt tak”, d.v.s sedumtak. Arbetet med konceptförskolan,  
Framtidens förskola, har fort-satt och tre förskolor är klara 
och fyra ytterligare är under produktion. Konceptet möjliggör att staden snabbare kan bygga förskolor. 
Stadens bostadsbolag bidrar också till att tillgodose  
behoven av ytterligare förskolor och ta hänsyn till detta i nyproduktionsprojekt. Som exempel kan nämnas utbyggnaden av en förskola i kvarteret Vallgossen på Kungsholmen, Syllen i Årstadal, Grimman på Södermalm och i två kvarter i Norra Djurgårdsstaden. SISAB har under 2015 
genomfört rekordhöga 
investeringar  i skol- och förskole-  
lokaler på över 1,4 mdkr.Barn & unga
Under året har ca 400 000 barn och unga besökt  
Kulturhuset Stadsteaterns verksamheter. Kulturhuset  
Biblioteken Rum För Barn, Tio Tretton samt Lava Bibliotek och verkstad stod för ca 350
  0
00 besökare. 
Teaterverksamheten satte också upp ca 40 produktioner för unga. Under 2015 har Kulturhuset Stadsteatern ytterligare förstärkt barn- och ungdomsverksamheten med utveckling av teaterns etableringar i Skärholmen och Vällingby. 
Idrott & Fritid
Kulturhuset Stadsteaterns programverksamhet lockade över 720
 0
00 besökare, vilket är ett rekord. Av dessa 
besökte ca 70 procent program med entréavgift. Hela verksamheten och huset tog emot 3,2 miljoner besök. Verksamheten rymmer idag dans, teater, musik, konst, design, debatt, litteratur, film och mode. 
SISAB har under året deltagit i flera arbetsgrupper  
för att tillgängliggöra skol- och idrottslokaler efter skoltid för idrott, föreningar, kultur och möten. Två testprojekt pågår i Alviksskolan och i Mälarhöjden där gymnastiksalarna förbereds för att kunna användas även under helgerna. 
SISAB har under året genomfört ett stort antal 
upprustnings- och underhållsarbeten på skol- och förskolegårdar för att förbättra barn och ungdomars lek- och idrottsmiljöer. Totalt har ca 350 fastigheter omfattats, där man har renoverat eller bytt ut fall-skyddsunderlag, sandlådor, trappor och trädäck,  
anlagt konstgräs eller beskurit träd.
Föreningsliv & kultur
Svenska Bostäders dotterbolag Stadsholmen förvaltar stadens kulturfastigheter med både lokal- och bostads-hyresgäster. Många av bolagets fastigheter är små och inhyser förenings- och kulturverksamhet bland hyres-gästerna. Under 2015 har Stadsholmen tillsammans med bostadsbolagen tagit fram ett förslag till en långsiktig och hållbar hyresmodell för hyressättning av dessa.
   12 400
LÄGENHETER FÖRMEDLADES 
AV BOSTADSFÖRMEDLINGEN I 
STOCKHOLM AB UNDER 2015, 
VILKET ÄR REKORD HITTILLS.
Åkerbrodden/Blomsterkungen är en av 
många förskolor i Stockholm där SISAB rustat 
 
    upp ut
omhusmiljön under 2015. Med Rink ebystråket ökar utbudet av service och handel och området får även en ny 
mötesplats. I oktober var det dags för de första butikerna på stråket att slå upp sina dörrar. Handelsplatsen öppnar etappvis fram till sommaren 2016. 
FOTO GUSTAV KAISER, FAMILJEBOSTÄDER 
Under 2015 har Bostadsför -
medlingen tillsammans med 
de tekniska förvaltningarna och 
stadsledningskontoret arbetat 
Stockholmsrummet i Kulturhuset 
som invigdes den 20
  ok
tober. 
Stockholmsrummet är en interaktiv 
utställning som visar hur staden 
växer. Syftet är att besökarna på ett 
spännande sätt ska få större kun-
skap om pågående och framtida 
stadsbyggnadsprojekt.FOTO ANDERS WIRSTRÖM
FOTO SISAB
15
Delmål 1  
S
om håll
E
r 
S
amman
stockholms stadshus ab årsredovisning 2015stockholms stadshus ab årsredovisning 2015 antalet invånare som varje dag 
får sitt dricksvatten levererat 
och avloppsvatten renat av 
stockholm vatten.
stockholms stadshus ab årsredovisning 2015Ett klimatsmart   StockholmStockholms klimatutsläpp från uppvärmning och trafik ska minska  
och andelen förnybar energi ska öka. Under 2015 har bolagskoncernen aktivt bidragit till målen genom löpande åtgärder i driften, men även  
via investeringar. Inom bolagskoncernen Stockholms Stadshus AB är  ansvar för miljö en del av affärsmodellen och bolagen arbetar med  
miljöledningssystem, vilket säkerställer ett strukturerat miljöarbete  
med möjlighet till ständiga förbättringar.
Bostadsbolagens investeringar i  
upprustning och nyproduktion innebär 
ett stort bidrag till minskad energi-  
användning och miljöpåverkan.
målet är att  
stockholm ska vara 
fossilbränsle-  
fritt till år 2040.
årsredovisning 2015 stockholms stadshus ab
Solenergi  
Med ökande miljöproblem  
och sti  g
ande energipriser blir 
solenergi allt viktigare för såväl privatpersoner som för kommu-  
nala och privata fastighets-  
förvaltare och energibolag. 
Kuriosa:
•
 D
en årliga solinstrålningen mot 
jorden är 5 000 000 EJ
 /
 y
r. Det är
ca 10 000 gånger mer än dagens 
globala energianvändning
•
 S
olinstrålningen i Sverige är 
ca 1
 0
00 kWh/m 2 per år.
•
 S
olen har lyst i 4 miljarder år 
och kommer att lysa i ytter- ligare 6 miljarder år.2040 1,3 miljoner
för elbilar har Stockholm Parkering installerat under året för att minska mängden CO2-utsläpp.240laddplatser
barn kommer att få plats på den  
nya förskolan på nybohovsbacken. 
det är en av stadens första med ”grönt tak” (sedumtak). 
Benämningen Gröna tak är ett samlingsnamn för tak 
med levande växter som takbeläggning. Sedumtak är miljövänligt på många sätt. Med noggrann planering  och god skötsel kan det bidra till att: 
•
 Minsk
a risken för översvämning vid plötsliga skyfall.
•
 Sky
dda takets tätskikt mot UV-strålning. 
•
 T
a upp och binda föroreningar i luften.
•
 Isoler
a byggnaden året runt.
•
 Dämp
a buller.140
från noll till 55 på sex år.  
I rasande fart har matavfallsbehållarna vuxit upp som svampar 
ur jorden runt om i Familjebostäders bestånd. Sedan starten 
2009 kan idag över hälften av hyresgästerna sortera ut sitt mat-  
avfall och bidra till en ökad biogasproduktion i Stockholm.
Campus Albano kommer 
att bli ett vetenskapligt nav som binder samman Stockholms universitet och KTH med varandra och staden.  
Området ska bli en förebild inom hållbart  
stadsbyggande och ge plats i första hand för  
promenad och cykling. Svenska Bostäder  
bidrar med bygget av 1 000 klimat-  
smarta student- och forskar-  
lägenheter under 2016–2018.1 000ILLUSTRATION TOVATT ARCHITECTS AND PLANNERSFOTO FAMILEBOSTÄDERFOTO ISTOCK
FOTO   ANNE LINT ALA17deLmåL 2 
e
tt klimatsmart 
st
ockholm Bolagen arbetar  
för ett klimatneutralt 
Stockholm
Stadens verksamhet ska i alla dess delar utgå från målet om  
en så liten miljöpåverkan som möjligt. Stadens bolag bidrar aktivt 
till att uppfylla stadens miljömål och gör det samtidigt lättare för 
stockholmare att vara miljömedvetna i vardagen. 
800 
SISAB HAR UNDER ÅRET  
SAMMANLAGT GENOMFÖRT 
CA 800 ENERGIEFFEKTIVI-
SERANDE ÅTGÄRDER. 
Åtgärderna har bl.a. 
bestått av: 
•
 d
riftoptimering,
•
 u
tbyten av fjärrvärme -
c
entraler, 
•
 ko
nvertering av 
elvärme till bergvärme, 
•
 i
nstallation av ca
  
2
 
500
inomhustemperatur -
givare för optimerad 
styrning och instal -
lation av värmeåter -
v
inning i ventilations -
system. 
  I Stigbergsgaraget har Stockholm Parkering installerat åtskilliga laddplatser för elbilar.
 MÅLET ÄR ATT  Stockholm ska vara fossilbränslefritt till 2040. Stadens bolag arbetar  
aktivt och långsiktigt med att minska de klimatpåverkande utsläppen. Många  
åtgärder genomförs och utmaningen för bl.a. bostadsbolagen har under året varit 
att sänka energianvändningen ytterligare, och samtidigt behålla kundnöjdheten. Bostadsbolagens investeringar i upprustning och nyproduktion innebär ett stort bidrag till minskad energianvändning och lägre miljöpåverkan. 
ETT EXEMPEL PÅ ETT STRUKTURERAT MILJÖARBETE  är Svenska Bostäder som har vidareutvecklat en energi-
plan för 2015–2020. I energiplanen kartläggs bolagets potential för energibesparing med hänsyn  
tagen till; hyresgästernas önskemål om inomhuskomfort, planerade investeringar och underhåll.  Utifrån det tas underlag fram för bedömning av energibesparing fram till 2020. I strategin ingår ett systematiserat arbete med kartläggning av högförbrukande fastigheter och energibesparingsåtgärder i upprustningsprogram. Bolagets nyproduktion och ombyggnader sker med lågenergiteknik, kombinerat  
med ett uppföljnings- och utvecklingsarbete. Lokala planer kommer att utarbetas för att nå balans mellan kundnöjdhet och energianvändning.
Ett annat exempel är Stockholmshem som har fortsatt arbetet med energibesparande åtgärder och 
med att genomföra investeringar för att styra att fastigheternas värmeförbrukning blir effektivare. Det arbetet kommer även fortsätta under 2016, vilket kommer leda till energieffektiviseringar, minskade utsläpp och sänkta kostnader. 
FAMILJEBOSTÄDER HAR UNDER ÅRET  fokuserat på optimering av tidigare genomförda energisparprojekt. 
Samtidigt har ett antal ytterligare energieffektiviserande projekt genomförts. Bl.a. har fasader til
l
-
läggsisolerats i samband med fasadrenovering.BOSTADSBOLAGEN HAR ÄVEN  bedrivit indi-  
viduell mätning och debitering (IMD)  
i försöksverksamhet. Bostadsbolagens gemensamma modell är att förbereda mätningen i nyproduktion, men att  
avvakta rimliga förutsättningar för att  
införa IMD som standard. 
SISAB, SOM ÄGER OCH FÖRVAL TAR förskole- 
och skollokaler, har bedrivit ett om-  
fattande arbete i enlighet med bolagets  
energiplan. I budgeten för 2015  
beslutades att tidigarelägga 2016 års  
planerade aktiviteter inom energiplanen.  
Sammantaget har SISAB under året  
genomfört ca 800 energiåtgärder, som bl.a. bestått av driftoptimering, utbyten av fjärrvärmecentraler, konvertering av elvärme till bergvärme samt installation av ca 2
 500 inomhustemperaturgivare 
för optimerad styrning och installation
 
av värmeåtervinning i ventilationssys-tem. Resultatet för året är en minskad energiförbrukning med 3,8 procent. SISAB har totalt minskat sin energian -
vändning med 16 procent sedan 2012.
STOCKHOLM PARKERING  har i många av 
sina anläggningar bytt ut belysningen till energibesparande LED, vilket minskat energiförbrukningen. Vidare har bolaget under året installerat 240 laddplatser för elbilar, både på besöksparkeringar och på förhyrda p-platser. Detta möjlig-gör för stockholmare att skaffa elbil och för besökare att ladda sin elbil. Därmed minskas mängden utsläpp av CO2.
I slutet av året beviljades även 
Stockholm Parkering ett stöd på 6,1 miljoner kronor från Naturvårdsverket, genom Klimatklivet, för utbyggnad av laddplatser för elbilar. Skälet till stödet är att investeringen genererar en hög klimat-nytta för varje investerad krona. Genom stödet kan bolaget fortsatt installera ladd-platser – ca 300 nya laddplatser kommer  
att installeras under den kommande 3-års-  
perioden. Antalet laddplatser i bolagets Stadens bolag 
arbetar aktivt och långsiktigt med att minska de klimat-  
påverkande utsläppen.FOTO NIKLAS PALMKLINT
stockholms stadshus ab årsredovisning 201518
Delmål 2  
Ett klimatsmart 
st
ockholm 19
Delmål 2  
st
ockholm
årsre Dovisning 2015 stockholms stadshus ab 6,1
STOCKHOLM PARKERING BEVILJADES  
ETT STÖD PÅ 6
 
100
 
000
  
KR FRÅN 
NATURVÅRDSVERKET , GENOM  
”KLIMATKLIVET” , FÖR UTBYGGNAD AV 
LADDPLATSER FÖR ELBILAR. SKÄLET 
TILL STÖDET ÄR ATT INVESTERINGEN 
GENERERAR EN HÖG KLIMATNYTTA 
FÖR VARJE INVESTERAD KRONA.  Närmar e 3 400 av Svenska Bostäders hushåll kan 
nu sortera sitt matavfall. Flertalet av dessa hyresgäster 
har tillgång till Gröna påsen som slängs i samma behållare som övrigt hushållsavfall och sedan sorteras ut optiskt för att därefter gå till rötning och bli biogas och ny näring.
 St adens målsättning till 2020 är att minst 
70
  pr
ocent av det årliga matavfallet ska samlas  
in. Stockholm Vatten har under året skapat en  ny projektenhet för att nå detta mål. 
 St ockholms Hamnar har under 
2015 arbetat med att öka andelen förnybar energi bl.a. genom att sätta upp solceller på två av bolagets  tak. Nu finns solcellsanläggningar  
i Stockholm, Nynäshamn och  Kapellskär (bilden).FOTO NIKLAS PALMKLINT
FOTO STOCKHOLMS HAMNFOTO SVENSKA BOSTÄDER
för att utreda möjligheter att investera 
i solcellsanläggningar på skoltak. 
Två solcellsanläggningar har på-  
börjats och kommer under perioden  
2015–2016 att installeras. Projektet  
genomförs på Kvickentorpsskolan samt på Thorildsplans gymnasium. Stockholms  
Hamnar har under året arbetat med att öka andelen förnybar energi. Det har skett bl.a. genom att sätta upp solceller på två av bolaget tak. Nu finns solcells-anläggningar i Stockholm, Nynäshamn och Kapellskär. Arbetet fortsätter under 2016 med fler solcellsanläggningar. 
STOCKHOLMSHEM  har även under året in-
venterat vilka förutsättningar som finns att investera i solcellsanläggningar på olika fastigheter.
2015 BESLUTADE RIKSDAGEN  om skattereg-
lering för solceller. Skatten införs från 1
 juni 2
016. Effekten för koncernbolagen 
är att all producerad solel kommer att beskattas. Berörda bolag har pekat på konsekvenserna av en förändrad lagstift-ning gällande utbyggnaden av solceller.Insamling av matavfall
Stockholm har även en hög ambition för insamling av matavfall. Insam-lingen ska öka, t.ex. genom optisk sortering, med en målsättning till 2020 om att minst 70 procent av det årliga matavfallet ska samlas för att bli biogas som en del i om-  
ställningen till en stad där trafiken  
går på förnyelsebara drivmedel. 
Stockholm Vatten har under året  
antagit en insamlingsstrategi för mat-  
avfall 2016–2020.
Insamlingsstrategin kommer att 
kompletteras med en mer detaljerad handlingsplan för 2016. Handlings-planen kommer sedan att revideras årligen i samband med budgetarbetet. Den höga ambitionen ställer krav på ökade kommunikationsinsatser, riktade insatser till olika kundkategorier, upp-sökande verksamhet hos kunder samt tydlig taxestyrning. För att skapa förut-sättningar och genomföra åtgärder har Stockholm Vatten under året skapat en ny projektenhet för perioden 2016–2020, Projekt matavfall.HELA BOLAGSKONCERNEN ÄR INVOLVERAD  i 
att nå målen kring matinsamling och avfallshantering. Respektive bolag bidrar 
utifrån sina förutsättningar. Bostads
-
bolagen ett väl utbyggt system f
ör fastig -
hetsnära och miljöeffektiv källsortering. 
Insamlingen av källsorterat material och grovavfall är likartad och utgår från  
det lagstiftade producentansvaret för vissa produktgrupper. Vid slutet av 2015  
har exempelvis 55 procent av alla lägen
-
hetsinnehavare hos Familje
 bostäder
  
tillgång till matavfallsinsamling. Bostads
 bolagen har även genomfört
  
informationsinsatser under året. 
ÄVEN Stockholms Hamnars insamling 
av matavfall har ökat. Huvudkontoret i Magasin
 2 och projektkontoret i
 Värtan 
har insamling av matavfall och bolagets hyresgäster erbjuds denna tjänst. anläggningar uppgick till 700 stycken vid utgången av år 2015.
STOCKHOLMS HAMNAR  köper in el till både 
egen förbrukning och för hyresgäster. För att bl.a. tydliggöra vem som använder vilken el har ett eldebiteringsprojekt startats under 2015. Det gör det enklare att läsa av eldebiteringen för varje  
enskild hyresgäst, fartyg och skutägare. Det leder också till att det blir tydligare för samtliga kunder, deras individuella elförbrukning, vilket i förlängningen  
verkar för en minskad elförbrukning.
Solceller
Utöver att investera i energieffektivi-seringar har dotterbolagen under året investerat i förnybar energiproduktion; solceller. Syftet är att minska utsläppen samtidigt som stadens långsiktiga kost-nader sjunker. 
FLERA BOLAG  har under året jobbat med 
solcellsutveckling. SISAB har under 2015 genomfört ett utvecklingsprojekt Hela bolagskoncernen är involverad i att nå målen  
för matinsamling och avfallshantering, varje bolag bidrar 
utifrån sina förutsättningar.
SPARSAM ENERGI
Stockholmshem genomför  investeringar för att styra att  fastigheternas värmeförbrukning blir effektivare vilket kommer leda till energieffektiviseringar, minskade utsläpp och sänkta kostnader.
21
Delmål 2  
st
ockholm
årsre Dovisning 2015 stockholms stadshus ab
stockholms stadshus ab årsredovisning 2015 FÖR ATT SÄKERSTÄLLA 
EN SUND INOMHUSMILJÖ ARBETAR FASTIGHETS-BOLAGEN AKTIVT OCH LÖPANDE MED:
• Fu ktskydd
•
 B
ra materialval
•
 G
od ventilation
•
 B
ra upplevd inom -
hustemperatur 
•
 G
od ljudmiljö. St ockholms Hamnar arbetar med att ta fram ett index som 
kan ligga till grund för miljödifferentieringen av avgifter. FOTO STOCKHOLMS HAMN
Accesskort på sex infartsparkeringar. 
I Johannelund är det kostnadsfritt för alla att parkera. 
En relativt ny strategi för bolaget  
är att bygga infartsparkeringar som  anknyter till en busshållplats med tät trafik till och från centrala Stockholm.  I slutet av år 2015 hade Stockholm Parkering 23 infartsparkeringar med sammanlagt 3
 1
11 p-platser. Det är ca 
100 fler p-platser än vid samma tid-punkt året innan. En översyn av infarts-  
parkeringarnas läge och nyttjandegrad ingår i Stockholm Parkerings åtagande 2016.
Utöver infartsparkeringar har 
Stockholm Parkering skapat ca 100  
cykelplatser vid tolv av bolagets be-  
fintliga parkeringsanläggningar. Ett aktivt arbete pågår för att identifiera utrymmen i anläggningarna som passar som cykelparkeringar. I det arbetet  
fäster bolaget stor vikt vid trafiksäkerhet och cykelparkeringarnas målpunkter. 
Av dagens bestånd är vissa cykel-
parkeringar öppna för alla och andra är för dem som hyr parkeringsplats hos 
nätet både för kunder och för Stokabs egna verksamhet med bl.a. minskade transporter som följd. Stokab bidrar även till minskade transporter genom ökad digital tillgänglighet i hela staden.
Ren luft och rent vatten
Staden ska arbeta aktivt för ren luft och rent vatten. Det behövs ytterligare åtgärder för att klara luftkvalitetsnor -
merna. Som ett led i detta arbete vidare -
utvecklas fukt-, miljö- och energistyrning i ny- och ombyggnadsprojekten.
Reningen av avloppsvatten sköts av 
Stockholm Vatten på ett klimatsmart sätt med värmeåtervinning av spillvattnet och en stor biogasproduktion. Stockholm  
Vatten driver projektet Stockholms fram-tida avloppsrening (SFA), som kommer  
att ha stora positiva miljöeffekter.  
Projektet är bolagskoncernens enskilt största och i juli 2015 lämnades den  
omfattande tillståndsansökan in till mark- och miljödomstolen i Nacka, vilket är att se som en milstolpe. Mål-sättningen för projektet är att bygga ett bolaget. Utöver det hyrs cykelboxar ut genom hyresavtal. 
Cykelparkeringar finns i dag i bl.a. 
P-hus Råcksta i Vällingby Parkstad,P-hus Åkeshov och P-hus Sjöstaden iHammarby Sjöstad.
STOCKHOLMS HAMNAR tecknar årligen  
avtal med rederierna innefattande  
miljörabatter. Rabatterna omfattar bl.a. kväve, LNG och elanslutning. 
Stockholms Hamnar arbetar också, 
i såväl nationella som internationella nätverk, med att ta fram ett gemensamt index som ligger till grund för miljö-  
differentieringen av avgifter, d.v.s ju mindre miljöpåverkan av fartygen  
desto lägre hamnavgifter. 
EN ANNAN AKTÖR  inom bolagskoncernen 
som indirekt arbetar med att minska transporter är Stokab. Bolaget bygger  
en nätstruktur för miljövänlig drift. Fiber -
utbyggnaden fortsätter med en utbyggnad  
till kommersiella fastigheter, främst i ytter-  
staden. Denna nätstruktur är utformad för att underlätta drift och underhåll av av världens modernaste avloppsrenings-verk och betydligt renare vatten kommer att släppas ut i Östersjön. Reningsverk-samhetens påverkan på omgivningen kommer också att minska betydligt,  
utifrån att färre personer kommer att störas av transporter, buller och lukt.
Möjligheter till miljö-  
vänlig livsstil
Möjligheten att återvinna har förbättrats under året bl.a. öppnade Roslagstulls återbruk i Vanadisberget, en ny åter-  
vinningsanläggning med fokus på åter -
användning. Stockholm Vatten ökade även försäljningen under året av klipp-kort på stadens återvinningscentraler. 
Stockholm Vatten har under året även 
satsat på informationsspridning för att påverka medborgarna till ett hållbart  
beteende inom vatten- och avfallsom-rådet. Arbetet kommer att intensifieras under 2016 .
   
När fler ska resa på en 
begränsad yta  måste gång-, 
cykel- och kollektivtrafik 
prioriteras och investeringar 
fördelas jämställt
Målsättningen med Stockholms fram  t
ida avlopps-  
rening (SFA) är att bygga ett av världens modernaste 
avloppsreningsverk och betydligt renare vatten kommer att släppas ut i Östersjön.
Hållbara transporter
Stockholm växer! När fler ska resa på 
en begränsad yta måste gång-, cykel- och kollektivtrafik prioriteras och investe-ringar fördelas jämställt. Biltrafiken måste minska för att nå de nationella klimat- målen för vägtrafiken till 2030. I bolags-koncernen ska det uteslutande användas miljöbilar och avsikten är även att öka antalet elbilar i bolagens fordonsflottor.  
Respektive bolag arbetar utifrån sina verksamheters möjligheter och bolagen med den tydligaste kopplingen till håll-bara transporter i bolagskoncernen är Stockholm Parkering och Stockholms Hamnar.
STOCKHOLM PARKERING  arbetar kontinu-
erligt för att utöka antalet infartsparke-ringar. Under året påbörjades bygget  
av en ny infartsparkering i Vällingby  
och infartsparkeringen i P-hus Råcksta  
kunde åter öppnas efter två års av-stängning. En utredning om en ny in-fartsparkering i Norra Sköndal pågår. 
I samarbete med SL erbjuder bolaget 
kostnadsfri infartsparkering med SL 9  av  10
VAROR KOMMER TILL SVERIGE  
SJÖVÄGEN. STOCKHOLMS HAMNAR 
VERKAR FÖR ATT DESSA VAROR SKA 
KOMMA SÅ NÄRA SLUTDESTINA-  
TIONEN SOM MÖJLIGT TILL SJÖSS 
FÖR ATT AVLASTA DET HÅRT  
BELASTADE VÄG- OCH JÄRNVÄGS-  
NÄTET OCH FÖR ATT DETTA GER 
STORA MILJÖFÖRDELAR.
FOTO ISTOCK
stockholms stadshus ab årsredovisning 201522
Delmål 2  
st
ockholm 23
Delmål 2  
st
ockholm
årsre Dovisning 2015 stockholms stadshus ab Ett ekonomiskt hållbart samhälle skapar grunden för att staden  
ska stå sig stark även i tider som präglas av yttre påfrestningar.  En god ekonomi är en förutsättning för att kunna utveckla staden  och för att kunna nå visionen om ett Stockholm för alla. Fler arbets- tillfällen, ett ökat bostadsbyggande, satsningar på utbildning och  ett aktivt näringsliv är även centrala delar för en välfungerande samhällsekonomi och ett hållbart ekonomiskt Stockholm. 
Ett ekonomiskt     hållbart Stockholm
10,5 miljoner
stockholms stadshus ab har ett fastighets -
innehav om ca 10,5 miljoner kvm uthyrnings -
bar yta.
143
marknadsvärdet  för fastigheterna är nästan 
143 miljarder kronor och gör Stockholms 
Stadshus AB, genom sina dotterbolag, till en av Sveriges största fastighetsägare. Stadens strategiska utbyggnad av ett neutralt 
och öppet fibernät har främjat konkurrens, mångfald och valfrihet.
Antalet kryssningsfartyg som 
besökte Stockholms Hamnar under säsongen april
 
– 
oktober 
blev 247 med rekordhöga antalet 530 000 resenärer. 
530 000Grattis! 
Stockholm Vatten vann 2015 S:t   J ulian-  
priset, Stockholms stads pris för att belöna arbete som görs för att inkludera människor med funktions -
nedsättning i samhället.
30
varv runt jorden skulle 
stokabs samlade fibernät kunna dras.uppgår bo
Lag
ens  
samman Lag
da 
inves Te
ringar 
TiL
L
 år 2015.10,8
FOTO STOCKHOLMS HAMN
Främjad konkurrens 
Stockholm har 100 procents bredbands-
täckning, såväl fast som mobilt. Stokabs nät är världens största  öppna fibernät och motsvarar  över 30 varv runt jorden med  sina 1,25 miljoner fiberkilometer,  5
 5
00 kabelkilometer, 600 kors- 
kopplingar och mer än 15 000anslutningspunkter.
Stadens strategiska utbyggnad av ett 
neutralt och öppet fibernät har främjat konkurrens, mångfald och valfrihet och EU-kommissionen utsåg Stokab som vinnare i tävlingen European Broadband Award 2015  i kategorin Future Proof 
Quality and service . 
25deLmåL 3 
e
tt ekonomiskt hållbart 
st
ockholm
stockholms stadshus ab årsredovisning 2015 årsredovisning 2015 stockholms stadshus ab Bolagskoncernen Stockholm Stadshus AB  
– Resultat 2015
År 2015 redovisar bolagskoncernen ett positivt resultat efter finansnetto, på 1 411 
mnkr. I resultatet ingår intressebolagen AB Fortum Värme samägt med Stockholms stad 
(fortsättningsvis benämnt som ”Fortum Värme”) och Mässfastigheter i Stockholm AB:s resultatandelar med 341 mnkr. 
Resultat efter finansnetto för koncernens dotterföretag uppgår till 1 070 mnkr. 
Årets jämförelsestörande poster är marginella i jämförelse med föregående år då 
realisationsvinster på 834 mnkr och en nedskrivning på 1 mdkr påverkade resultatet. 
FLERTALET DOTTERBOLAG  redovisar förbättrade underliggande resultat i jämförelse med 
förgående år. En anledning till bolagens positiva resultatutveckling är den historiskt låga räntenivån som medför lägre räntekostnader för de bolag som lånar – trots att investeringsvolymen är högre än föregående år i bolagkoncernen har de totala ränte-kostnaderna sjunkit. En annan faktor som påverkar resultatutvecklingen är det nya 
regelverket K3, som infördes räkenskapsår 2014. I jämförelse med tidigare regler så 
tillämpas nu komponentavskrivningar avseende materiella anläggningstillgångar som fastigheter. Förändringen innebär att underhållsåtgärder aktiveras i större utsträckning än tidigare, vilket till en början förbättrar resultatnivån. Denna ökning är temporär och den positiva effekten kommer att mötas av ökade avskrivningar inom ett par år. 
Det nuvarande goda konjunkturläget bidrar också till en positiv utveckling av  
omsättningen från infrastrukturbolagen. Resultat per bolag
Resultat efter finansiella poster (mnkr) 2015 2014 2013 2013* 2012 2011 
Moderbolaget
stockholms stadshus ab 408 1 239 3 647 3 647 1 576 438
 Realisationsvinster 25
 Varav utdelning från dotterbolag 20 976 3 372 3 372 1 310 123
203
Dotterbolagen
ab svenska bostäder (k) 275 345 406 383 305 318
 Stimulans för Stockholm -123 -175 -125 -500 -465 -445
 Realisationsvinster 161 522 522 1 376 480
ab familjebostäder (k) 324 428 191 238 233 195
 Stimulans för Stockholm, Järvalyftet -17 -17 -133 -184 -198
 Realisationsvinster 456 563 563 1 171 534
ab stockholmshem (k)  363 285 243 251 332 216
 Stimulans för Stockholm -143 -241 -199
 Realisationsvinster 57 57 388 203
bostadsförmedlingen i stockholm ab 0 4 8 8 9 9
skolfastigheter i stockholm ab 10 8 13 -2 -18 -10
 Stimulans för Stockholm -20 -20 -82 -140
 Realisationsvinster 27  
micasa fastigheter i stockholm ab  85 93 -15 34 -74 -67
 Stimulans för Stockholm -55 -61 -70
 Realisationsvinster 205
s:t erik markutveckling ab (k) 47 28 57 30 25 10
stockholm globe arena fastigheter ab (k) -152 -1 187 -155 -156 -79 -84
stockholm vatten holding ab (k) -82 17 -44 -65 42 -41
 Realisationsvinster  
stockholms hamn ab (k) 105 108 115 106 109 107
ab stokab (k) 212 188 175 175 174 171
stockholms stads parkerings ab 109 68 48 67 58 28
 Stimulans för Stockholm -20 -20 -20
stockholms stadsteater ab -346 -330 -286 -286 -222 -219
stockholm business region ab (k) -25 4 2 2 1 0
s:t erik försäkrings ab 25 -5 0 0 38 33
s:t erik livförsäkring ab 86 37 90 90 62 -166
stockholms stads utrednings- och statistikkontor**   
övriga bolag 0 0 0 0
Koncernjusteringar, netto -251 -1 022 -3 450 -3 440 -1 466 -185
Resultat dotterbolagen 1 070 965 2 015 1 354 3 006 923
Intressebolagmässfastigheter i stockholm ab*** 2 16 -7 -13
ab fortum värme samägt med stockholms stad**** 339 124
Resultat koncernen totalt 1 411 1 105 2 008 1 341 3 006 923
 varav realisationsvinster, netto -50 834 1 116 1 116 2 827 1 185
 varav Stimulans för Stockholm -123 -192 162 -816 -1 053 -1 072
Resultat exkl. realisationsvinster 1 461 271 892 224 179 -263
Notering: Dotterbolag med beteckningen (K) har underkoncerner. 
Realisationsvinster över 10 mnkr särredovisas för respektive bolag.* Siffrorna för år 2013 har reviderats i årsbokslut 2014 med anledning av K3-regelverket.** Bolaget såldes 2011-06-01.*** Stockholms stads andel om 50,4 %, förvärvades år 2013.**** Stockholms stads andel om 49,9 % förvärvades år 2014.Fortsatt positivt  
stabilt resultat
Ekonomisk hållbarhet är en utgångspunkt för stadens arbete.  
Grundläggande mål för soliditet, med kostnadseffektiva verksamheter och 
låga administrativa kostnader är en del av arbetet. En hög men stabil  
investeringsnivå för ett växande Stockholm är en annan. Samtidigt som fler 
arbetstillfällen, satsningar på utbildning och ett fungerande näringsliv är 
centralt för en bättre fungerande samhällsekonomi och stad.
4 100
ÄR ANTALET ARBETSTILLFÄLLEN  
SOM BERÄKNAS GENERERAS VARJE  
ÅR VIA FÄRJEPASSAGERARNA SOM  
BESÖKER STOCKHOLM. TOTAL T  
PASSERAR ÖVER 10,5 MILJONER  
PASSAGERARE STOCKHOLMS HAMNAR 
VARJE ÅR. PASSAGERARNA  
KONSUMERAR FÖR UPPSKATTNINGS-
VIS FEM MILJARDER KRONOR. 
stockholms stadshus ab årsredovisning 201526
Delmål 3  
Ett 
E
konomiskt hållbart 
st
ockholm 27
Delmål 3  
Ett 
E
st
ockholm
årsre Dovisning 2015 stockholms stadshus ab begärt prövningstillstånd hos Högsta  
Domstolen. Kostnaderna för avskriv-
ningar har ökat med drygt 33 mnkr,  
i jämförelse med år 2014. Det beror  
på ökad avskrivningstakt för Bromma 
reningsverk eftersom anläggningen 
kommer att utrangeras tidigare än  
planerat. Utrangeringen kommer att ske först när SFA-projektet – Stockholms Framtida Avloppsrening, har slutförts. Stadens avfallsverksamhet förvärvades från Stockholms stad i juli 2014. År 2015 ökar såväl kostnader som intäkter 
för verksamhet i jämförelse med före-
gående år beroende på helårseffekten. Under året har VA-taxan höjts.
STOCKHOLMS HAMNAR  redovisar även detta 
år ett fortsatt starkt resultat. Intäkterna  
utvecklas positivt beroende på ökade hyres- och arrendeintäkter. Räntekost- naderna är lägre än beräknat beroende 
på lägre investeringar och lägre räntor 
än beräknat. 
STOCKHOLM PARKERING  redovisar en  
stark resultatökning i jämförelse med föregående år. Resultatet om 109 mnkr förklaras av att omsättningen ökat för hyrda parkeringsplatser och besöks-  
parkeringar. 
STOKAB förbättrar resultatet efter finans-
netto med 24 mnkr i jämförelse med  föregående år, till 212 mnkr. En hög order -
ingång som genererar ökade intäk ter 
samt minskade nätrelaterade kostnader  
och finanskostnader förklarar resultatet.
KUL TURHUSET STADSTEATERNS underskott 
uppgår till -346 mnkr. Ökningen av underskottet i jämförelse med år 2014 avser ökade satsningar på kultur- och teaterverksamhet i bl.a. Vällingby och 
Skärholmen.
MODERBOLAGET STOCKHOLMS STADSHUS AB:S  
resultat, exklusive utdelningar, är 78  mnkr  
lägre. Det beror på att den låga ränte-
nivån genererar lägre ränteintäkter.
UTDELNINGEN FRÅN BOSTADSBOLAGEN  upp-
går till 19 mnkr enligt § 3 lagen om  
allmännyttiga kommunala bostads-bolag. Utdelning från intressebolagen Fortum Värme och Mässfastigheter i 
Stockholm uppgår till sammanlagt  
203 mnkr. Utdelningarna ger ingen  Bostadsbolagen redovisar positiva resultat. Faktorer som förskjutningar i investeringsvolymen, lägre räntekostnader och en snöfri vinter 2015 
har bidragit till starka resultatnivåer. 
SVENSKA BOSTÄDER har under året fortsatt med upprustningen i Järva, 
vilket även medför en något lägre resultatnivå än övriga bostadsbolag. 
SISAB  redovisar ett bättre resultat än föregående år. Det beror på ökade 
intäkter för tillkommande fastigheter vid Konradsberg och lägre ränte-kostnader.
MICASA FASTIGHETERS  resultat uppgår till 85 mnkr. Det är ett lägre resultat 
än föregående år, då poster av engångskaraktär såsom reavinster och återföring av skatt påverkade resultatet positivt. Det underliggande resul-tatet har förbättrats under året, framförallt på grund av effekter av K3.
SGA FASTIGHETER  visar ett underskott om -152 mnkr, att jämföra med ett 
minusresultat om 1,2 mdkr föregående år. Underskottet år 2014 avsåg framförallt en nedskrivning om 1 mdkr, då en omklassificering av  
anläggningstillgångar från byggnader till mark genomfördes. Omklassi-  
ficeringen har även medfört lägre kostnader för avskrivningar under 
2015. I jämförelse med föregående år har även hyresintäkterna från  
arenorna ökat.
STOCKHOLM VATTEN HOLDING redovisar, i jämförelse med föregående år, 
en resultatförsämring om 99 mnkr. I årets resultat ingår reserverade 
medel som en jämförelsestörande post om 76 mnkr. Reserveringen avser en dom i Hovrätten som innebär att bolaget skulle få lägre taxa för dagvattenhantering för väghållarna. Stockholm Vatten har  Bostadsbolagen redovisar positiva resultat. 
Faktorer som förskjutningar i investeringsvolymen, 
lägre räntekostnader och en snöfri vinter 2015  
har bidragit till starka resultatnivåer.
resultateffekt för bolagskoncernen som 
helhet. Det beror på att utdelningen är en intern transaktion inom koncernen, som elimineras under posten Koncern-
justeringar i resultatsammanställningen.  
Övriga koncernjusteringar avser i  
huvudsak planmässiga avskrivningar  
på övervärden i koncernen.
INTRESSEBOLAGET FORTUM VÄRME  ingår  
sedan halvårsskifte 2014 i bolags-  
koncernen, då bolaget förvärvades  
från Stockholms stad. Resultatandelen för Fortum Värme uppgår till 339  mnkr 
år 2015. Det är en högre andel än år 2014 beroende på helårseffekt. Fortum Värmes underliggande resultat är  
dock lägre än föregående år. Det  
beror på i första hand på förtida in-  
lösen av lån från Fortum i samband med att det nya konsortialavtalet  
mellan Stockholms Stadshus AB och 
Fortum OY som träder i kraft år 2016. 
Stockholms Stadshus AB:s andel av  
resultatet uppgår till 50 procent. 
INTRESSEBOLAGET MÄSSFASTIGHETER  
I STOCKHOLM  redovisar ett överskott  
om 2 mnkr.
FOTO  NIKLAS PALMKLINT
 Bjällerkransen – ett av många 
nybyggnadsprojekt i Västertorp.
   Resultatet för Stockholms stads bolags- 
koncern är ca 1,5 mdkr (exkl. realisationsvinst).
29
Delmål 3  
Ett 
E
st
ockholm
årsre Dovisning 2015 stockholms stadshus ab Bolagskoncernen Stockholm Stadshus AB 
– Bruttoinvesteringar 2015
I ett växande Stockholm finns ett stort behov av nya bostäder och utbyggd infrastruktur. 
Koncernens bolag bidrar inom dessa områden och investeringsvolymen ökar nu  
successivt för bolagskoncernen. År 2015 uppgår bolagens investeringar till 10,8 mdkr, vilket är drygt 200 mnkr högre än föregående år. 
I DEN UTÖKADE INVESTERINGSVOLYMEN  ingår S:t Erik Markutvecklings förvärv av tomträtter 
på Årstafältet och i Norra Djurgårdsstaden under hösten 2015. Köpeskillingen upp-gick till drygt 600 mnkr. Projektet är ett strategiskt förvärv för att säkra stadens  
långsiktiga planering av bostäder, arbetsplatser, trafikplatser m.m. 
SVENSKA BOSTÄDER, FAMILJEBOSTÄDER OCH STOCKHOLMSHEM redovisar en sammanlagd inves-
teringsvolym om 5,5 mdkr, vilket är 1 mdkr högre än år 2014. Bostadsbolagen svarar för drygt 50 procent av bolagskoncernens investeringar under året. Svenska Bostäder svarar för en investeringsvolym om 2,7 mdkr, varav 1,7 mdkr avser ombyggnad- och underhålls-projekt. Bostadsbolagen har under 2015 påbörjat ca 1
 5
80 lägenheter, att jämföra med 
890 påbörjade under förgående år. Antalet påbörjade lägenheter är högre än kommun-fullmäktiges mål för 2015 men lägre än de mål bolagen själva satte i sina verksamhets-  
planer för året. Det är tidsförskjutningar i nybyggnadsprojekten som försenar. 
STOCKHOLM VATTENS INVESTERINGAR  uppgår sammanlagt till drygt 1,5 mdkr. Investeringar 
i ledningsnät i befintligt nät och exploateringsområden samt vatten- och avloppsverk uppgår till närmare 1,1 mdkr. 
Stockholm Vatten genomför projektet Stockholms framtida avloppsrening, SFA.  
Projektet ska ge Stockholm ett av världens modernaste reningsverk i Henriksdal och totalprognosen för projektetet uppgår till 8,1 mdkr. Under 2015 har projektet förbrukat drygt 234 mnkr. Den långsiktiga planeringen för projektet är under revidering. 50  %
BOSTADSBOLAGEN INVESTERADE 
CA
  5,5 MILJARDER UNDER 2015
  
VILKET MOTSVARAR DRYGT 50
  PROCENT
 
AV BOLAGSKONCERNENS TOTALA 
INVESTERINGAR UNDER ÅRET .
  S:t Erik Markutveckling förvärvade  
under 2015 tre fastigheter vid 
Årstafältet och en fastighet i Norra Djurgårdsstaden. Förvärvet ökar stadens möjligheter för bostads-  
byggande i två av Stockholms stadsutvecklingsområden.
FOTO  MA TS ÅSMAN
FOTO 
 MA
TS ÅSMAN
Fastighetsbeståndet 2015
AnvändningArea  
(m2)Antal lgh/lok  
(st)Bokfört värde  
(mnkr)Verkligt värde
 
* 
(mnkr)Hyresintäkter  
(mnkr)
Bostäder 4 958 420 78 617 43 154 97 391 5 872
Lokaler 4 682 362 8 638 19 778 29 728 3 235
Butiker 290 133 1 629 1 976 3 006 286
Övrigt
 
** 554 223 7 278 6 932 12 358 604
Totalt 10 485 138 96 162 71 840 142 483 9 997
* Normalt marknadsvärde exklusive mark och vatten hos Stockholm vatten
** I övrigt ingår bl.a. garage och p-platser
UNDER ÅRET HAR SISAB  genomfört  
större ombyggnader av Nytorpsskolan,  
Kungsholmens grundskola, Högalids-  
skolan och Lindeparkens gymnasium.
MICASA FASTIGHETER  har under året  
påbörjat en renovering och ombyggnad 
av Vintertullens servicehus.STOKAB  har under året genomfört kom-
pletterande fiberutbyggnad till strategiska områden i ytterstaden.
STOCKHOLMS HAMNAR  har under året  
fortsatt ombyggnaden av Värtahamnen och moderniseringen av Kapellskärs Hamn. Den totala investeringsvolymen är något lägre än vad som planerades. Det beror främst på tidsförskjutningen av projekt Stockholm Norvik Hamn. 
STOCKHOLM PARKERINGS  investeringar för 
helåret uppgår till 106 mnkr. Under året har påbyggnad av P-anläggningen i Råcksta och byggnation av Stigbergs-garaget avslutats.mnkrFinansiella
anläggn.Imateriella
anläggn.Pågående  
anläggn.Maskiner
och inv. Byggnader Mark Summa bokslut
Stockholms Stadshus AB 1 0 0 0 0 1
AB Svenska Bostäder 0 2 718 2 0 0 2 720
AB Familjebostäder 0 638 3 -1 0 640
AB Stockholmshem 0 2 021 3 84 2 2 109
Bostadsförmedlingen i Stockholm AB 0 0 1 0 0 1
Skolfastigheter i Stockholm AB (SISAB) 0 1 449 0 0 12 1 461
Micasa Fastigheter i Stockholm AB 0 473 4 0 0 476
S:t Erik Markutveckling AB 0 0 0 761 0 761
Stockholm Globe Arena Fastigheter AB 0 16 2 0 0 18
Stockholm Vatten AB 0 19 1 195 239 69 0 1 523
Stockholms Hamn AB 0 705 3 0 14 722
AB Stokab 0 184 0 0 0 184
Stockholm Stads Parkerings AB 0 104 2 0 0 106
Stockholms Stadsteater AB 0 0 5 6 0 11
Stockholm Business Region AB 0 0 0 0 0 0
S:t Erik Försäkrings AB 0 0 0 0 0 0
S:t Erik Livförsäkring AB 33 2 0 0 0 0 36
Övriga bolag 0 0 0 0 0 0
Koncernen 34 21 9 503 263 920 28 10 769Bruttoinvesteringar 2015
stockholms stadshus ab årsredovisning 201530
Delmål 3  
Ett 
E
st
ockholm 31
Delmål 3  
Ett 
E
st
ockholm
årsre Dovisning 2015 stockholms stadshus ab FOTO STOKAB
 Stokab fortsätter arbetet med 
att stimulera IT-utvecklingen i 
regionen. Med prisförändringen och anslutningen av industrifastig-heterna i ytterstaden har det blivit lika enkelt för en företagare att vara en del i den digitala ekonomin i Rågsved som i city.
Att erbjuda feriejobb och praktikplatser är ett sätt för 
bolagen att arbeta med kompetensförsörjning men även 
att bidra till att minska arbetslösheten bland unga.Stockholm har agerat långsiktigt, varit  
pionjärer när det gäller bredbandstillgång  och 
byggt ett hållbart nät.
    SISAB erbjduer varje 
sommar feriearbete åt unga 
stockholmare.
SAMTLIGA FOTON  SISAB
Feriejobb och praktikplatser 
Att erbjuda feriejobb och praktikplatser  
är ett sätt för bolagen att arbeta med 
kompetensförsörjning men även att  
bidra till att minska arbetslösheten bland unga. Många anställs som sommar -
vikarier och under 2015 feriearbetade  
ca 330 ungdomar i bolagens verksam-heter. I flera fall anställer även bolagen ungdomar som förstärkning under hela året. Bolagen har olika sätt att rekrytera ungdomar; i vissa fall rekryteras de  
direkt i bolagens fastigheter och när-  
områden, och i andra fall sker rekryte-
ringen tillsammans med stadsdelsnämn-
derna. Exempelvis så har Familjebostäder under 2015 erbjudit 80 ungdomar ferie-arbete i samarbete med stadsdelförvalt-ningarna Rinkeby-Tensta, Årsta-Enskede-Vantör och Farsta. Som arbetsledare för dessa anställdes fyra studenter. Många av bolagen har även haft prakti -
kanter, via samarbete med Jobbtorgen, gymnasie- och högskolor eller genom nyutexaminerade akademiker som via stadens traineeprogram fått anställning hos SISAB och Familjebostäder.
STOCKHOLM VATTEN  har erbjudit praktik-
platser för ungdomar med funktions-hinder och vann 2015 S:t Julianpriset, Stockholms stads pris för att belöna  
arbete som görs för att inkludera 
människor med funktionsnedsättning i 
samhället. För Stockholms Hamnar har flera av de ”enkla jobben” för den yngre målgruppen under 20 år försvunnit i takt med att arbetsmiljö- och säkerhets-arbete har utvecklats och förstärkts, med högre krav på kompetens. Dock har förtöjningsuppdragen, som är ett 
mer riskfyllt arbete, ökat under 2015. För att möta arbetsmiljökraven men sam-tidigt bidra till arbetsplatser för unga  
har Stockholms Hamnar erbjudit personer 
över 20  år anställning sommaren 2015. 
STOKAB  har utvecklat ett samarbete  
med yrkeshögskolan i Nyköping för  en skräddarsydd utbildning för fiber- tekniker. 
För de bolag som har stor del av 
verksamheten hos externa utförare är en arbetsmodell att se till att samar -
betspartners erbjuder arbetsplatser, detta sker bl.a. via sociala krav i upp-handlingar. I samarbete med S:t Erik Markutvecklings externa förvaltare har bolaget under 2015 erbjudit sommarjobb inom bolagets förvaltningsverksamhet. 
STOCKHOLMS BUSINESS REGION  arbetar  
tillsammans med arbetsmarknads-nämnden och stadsdelsnämnder för  
att främja, samordna och utveckla det lokala näringslivet samt öka antalet 
praktikplatser och på sikt samhälls-  
engagemanget hos näringslivet. T.ex. har 
etniska föreningar och kvinnoföreningar informerats om var de kan söka rådgiv-ning för att få hjälp med nyföretagare. 
Läs mer om bolagens arbete med  
arbetsmarknadsinsatser under Ett  
Demokratiskt hållbart Stockholm.
Näringsliv & turism
Stokab har under året stimulerat IT-  
utvecklingen i regionen genom att  
underlätta etablering i ytterstaden.  
Priserna i regionen har harmoniserats och alla kommersiella fastigheter i ytter -
staden har anslutits till fibernätet, vilket möjliggör en rationellare och miljövän-ligare drift samtidigt som företagarna ges ökad valfrihet. Stadens strategiska utbyggnad av ett neutralt och öppet fibernät har främjat konkurrens, mång-fald och valfrihet och EU-kommissionen utsåg Stokab som vinnare i tävlingen  
European Broadband Award 2015 i kate-gorin Future Proof Quality and service. 
Juryn motiverade sitt val med att 
Stockholm agerat långsiktigt, varit  
pionjärer när det gäller bredbandstill-gång och byggt ett hållbart nät.ANTALET KRYSSNINGSFARTYG  som besökte 
Stockholms Hamnar under säsongen april till oktober blev 247 med rekord-höga antalet 530 000 resenärer. 
Stockholm slår även rekord när det 
gäller antalet turnaround, d.v.s när kryssningsfartygen byter passagerare i hamnen. Oftast spenderas extra dagar och nätter i staden vid en turnaround. 
EFTER SVERIGES VINST  i Eurovision Song 
Contest 2015 gav SVT, i juli, värd-  
skapet för att genomföra tävlingen 2016 till Stockholm. En projektorga-nisation under ledning av Stockholm 
Business Region har tillsatts bestående 
av medarbetare från stadens bolag och förvaltningar vilka har till uppgift att uppfylla stadens åtaganden. Ambitionen är att lyfta fram och befästa Stockholms  
position som tech- och musikstad för tillresta artister, journalister, fans och övriga. EUROVISION TILL STOCKHOLM
Efter Sveriges vinst i Eurovision Song Contest 2015 gav SVT värdskapet för tävlingen 2016 till Stockholm. En projekt -
organisation leds av Stockholm Business Region och ambitionen är att lyfta fram och befästa Stockholms position som tech- och musikstad för tillresta artister, journalister, fans och övriga.
FOTO STOKAB
32
Delmål 3  
Ett 
E
st
ockholm
årsredovisning 2015 stockholms stadshus ab stockholms stadshus ab årsredovisning 2015 årsredovisning 2015 stockholms stadshus abEtt demokratiskt       hållbart  StockholmStadens bolag har en viktig roll när det gäller inriktningsmålet  
om ett demokratiskt hållbart Stockholm. Med insatser från bolagen kan Stockholm bli en tillgänglig stad för alla, fritt från diskriminering, där alla stockholmare har nära till kultur och eget skapande och  medborgarna har inflytande. Bolagen arbetar också aktivt för  att vara bra arbetsgivare med goda arbetsvillkor.
[ DEMOKRATI ]grekiska dēmokratiʹa = ’folkvälde’, 
av demo- (’folk’) och 
 efterleden -kratiʹa (’-välde’)
För bolagen är samhälls-  
engagemanget en naturlig 
och viktig del av verksam-
heternas uppgifter. stockholm  
parkering ser 
flerspråkighet som 
en tillgång vid 
rekrytering. genom 
att flera av bolagets 
anställda talar flera 
språk kan bolaget 
erbjuda en bredare 
service.
Treårigt tillgänglighetsprojekt
sisab har påbörjat  ett 
projekt för att öka tillgäng -
ligheten i skolor hyrda av 
utbildningsnämnden. Bolaget åtgärdar ”Enkelt avhjälpta hinder” enligt Boverkets definition och även hissar och toaletter i anslutning  
till publika lokaler. de vanligaste åtgärderna 
i projektet är:
•
 r
amper till entréer
•
 fö
rlängda ledstänger
•
 s
änkta trösklar
•
 h
örslingor i aula/matsal
•
 in
stallation av dörrautomatik
•
 r
ullstolstoaletter
•
 t
illgänglighetsanpassning 
av äldre hissar
FOTO  Y ANAN LIJämställdhetsperspektiv 
i marknadsföring
i februari fattades beslut om att  
jämställdhetsperspektivet alltid ska 
beaktas när staden överväger olika marknadsföringsinsatser i evenemang  
som bidrar till att marknadsföra Stockholm internationellt och attrahera såväl besökare  som företag.
Ny fristadsförfattare 
den irakiske journalisten  och  
curatorn Ashraf Atraqchi anlände till Stockholm som stadens nya fristads- författare. Atraqchi kommer från Mosul  
i Irak, där han bloggat och skrivit artiklar om stadens kulturskatter som förstörts  
av extremister. 
Kulturhuset Stadsteatern ansvarar för 
stadens fristadsprogram. 
FOTO  MA TILDA RAHM, KUL TURHUSET STADSTEATERNmånadsavlönade 
arbetade den  
31 december 2015  
inom koncernen stockholms stadshus ab2 751
stockholms stadshus   ab 
är moderbolaget i bolags-  
koncernen som består av 16 aktiva dotterbolag.17
FOTO   PETER HOEL STAD/AGENT MOLLY & CO35deLmåL 4 
e
tt demokratiskt hållbart 
st
ockholm POSITIV UTVECKLING 
Både Hammarby och Djurgården Fotboll anger att andelen kvinnor och barnfamiljer  
har ökat bland evenemangsbesökarna sedan flytten till Tele2 Arena. FOTO ARILD VÅGEN  JÄMSTÄLLDHET , JÄMLIKHET och aktivt avstånds -
tagande från alla former av diskriminering 
är självklart i alla bolagen, både i det interna arbetet gentemot varandra och externt i kontakten med bolagens kunder, uppdrags -
givare och intressenter. Många av bolagen 
har under 2015 sett en utmaning i att öka mångfalden inom etnicitet, åldersstruktur och könsfördelning för sina olika yrkesområden. 
ETT SÄTT ATT ARBETA MED FRÅGAN  är att tillämpa kompetens-
baserad rekrytering. Familjebostäder konstaterar att bredden ökat i samband med de rekryteringar som  genomförts under året. Stockholms Hamnar har redan vid affärs- och verksamhetsplaneringen analyserat vilken kompetens som behöver uppgraderas för att nå 
önskade mål. Svenska Bostäder utrycker det som: ”Vi 
ser jämställdhet och mångfald som en grund för nya 
idéer, bredare perspektiv och utveckling”. Stockholm 
Parkering ser flerspråkighet som en tillgång vid rekryte-ring. Genom att flera av bolagets anställda är flerspråkiga kan bolaget erbjuda en service på flera språk. 
HOS STOCKHOLMSHEM VILL MAN FRÄMJA  ett arbetssätt med 
högt i tak och en tillåtande attityd, som bidrar till en kultur där samtliga anställda har ansvar att lyfta fram frågor och situationer som rör diskriminering, trakas-serier och kränkande särbehandling. Micasa Fastigheter 
kommer att fortsatt arbeta för att genusperspektiv och 
antirasistiskt perspektiv ska vara en naturlig del av bolagets arbetsprocesser.
SGA FASTIGHETER HAR UNDER 2015  GENOMFÖRT en jäm-  
ställdhetskartläggning som omfattar evenemangs- verksamheten i bolagets anläggningar. Den visade bl.a. att majoriteten av konsert- besökarna är kvinnor, medan männen är fler gällande sportevenemangen. Båda  
fotbollslagen som har Tele2 Arena som sin hemmaarena, Hammarby och Djurgården Fotboll, anger att andelen kvinnor och barnfamiljer har ökat sedan flytten till Tele2 Arena. Jämställdhetsarbetet kommer att fortgå och årliga undersökningar, med olika fokus, kommer att genomföras.
Arbetsmarknadsinsatser för unga 
För bolagen är samhällsengagemanget en naturlig och viktig del av verksamheternas uppgifter. Ett av bolagens uppdrag är att de ska bidra till att människor i utanför -
skap kommer i arbetsgemenskap. Ett lika viktigt uppdrag är att attrahera och behålla kompetens för att kunna nå andra verksamhetsmål, inte minst då bolagen möter stora pensionsavgångar. Bolagen arbetar sedan många år med olika modeller för att erbjuda 
vägar in till arbetsmarknaden och till framtidens arbetskraft. Under 2015 har arbetet 
intensifierat genom att bolagen utvecklat ett nära samarbete med stadens arbetsmark-nadsnämnd och dess Jobbtorg för att finna lämpliga arbetsuppgifter och erbjuda platser i organisationerna, bl.a. genom så kallade kommunala visstidanställningar och praktik för grupper som är långt ifrån arbetsmarknaden. Flera bolag erbjuder sina anställda ut-bildningar i handledning och/eller coachning för att kunna stötta de nya medarbetarna En grund för nya idéer, 
bredare perspektiv och 
utveckling
Ett demokratiskt hållbart samhälle bygger på jämställdhet, jämlikhet,  
tillgänglighet och frihet från våld och diskriminering. Stockholm är en stad där 
människor med många olika bakgrunder, erfarenheter och förutsättningar lever. 
Stockholm ska vara en stad som går före när det gäller invånarnas möjlighet att 
påverka och en stad där alla ges samma möjligheter. 
Ett av bolagens uppdrag är att de ska  
bidra till att människor i utanförskap  
kommer i arbetsgemenskap. Under sommaren skapade sommar-  
jobbande ungdomar ett konstverk på en 
av Familjebostäders miljöstugor i Rågsved. Porslin och glas återvanns till ett mosaik-  
motiv som skildrar Stockholm – den  
klimatsmarta och ekonomiskt hållbara staden. FOTO FAMILJEBOSTÄDER
36
Delmål 4  
Ett dEmokratiskt hållbart s tockholm
stockholms stadshus ab årsreDovisning 2015
årsredovisning 2015 stockholms stadshus ab på bästa sätt. Att erbjuda feriejobb och praktikplatser är 
också ett led i att attrahera framtida medarbetare och skapa intresse för olika yrkesroller. Bolagen anställer ungdomar som sommarvikarier och i vissa fall som för -
stärkning under hela året. 
SISAB ANVÄNDE UPPHANDLINGEN  av renoveringen av Dalhags-  
skolan i Husby som en modell för att få ca 12 ungdomar och unga vuxna i närområdet att få såväl utbildning som arbetslivserfarenhet. Projektet är även i sig en modell för att skapa delaktighet och engagemang och sker i samarbete med Fryshuset. När ombyggnaden  
är klar ska lokalerna, förutom skola, även inrymma föreningsverksamhet och annan social verksamhet som sammantaget kan bidra till ökat demokratisk delaktig-het och engagemang. Läs mer om bolagens arbete med arbetsmarknadsinsatser för unga under Ett ekonomiskt hållbart Stockholm.Delaktighet och inflytande 
Organisationerna bygger på samverkan mellan förtro-endevalda, chefer och medarbetare. Uppriktighet och förmåga att lyssna, liksom saklighet, målmedvetenhet och lojalitet gentemot beslut är viktiga delar i denna samverkan. Bolagen har under 2015 bedrivit ett aktivt 
arbete för att utveckla servicen till och dialogen med 
kunderna, genom bl.a. nya rutiner, utbildningar och nya tekniska stöd. Micasa Fastigheter ska fortsätta att arbeta med boinflytande för att stärka demokratin,  exempelvis genom kundundersökningar, boråd, trivsel-råd och kontinuerliga husmöten. Bolagets information ska vara enkel, tydlig och enhetlig. 
Svenska Bostäder, Familjebostäder och Stockholms-
hem arbetar för att förbättra förutsättningar för social hållbar utveckling i bostadsområdena. Aktiviteter som stödjs är bl.a. läxhjälp, idrott, nattvandring samt  
mötesplatser för ungdomar. 
För att mer systematiskt kunna arbeta med socialt 
ansvarstagande och samhällsutveckling har bostads-bolagen under 2015 arbetat med att ta fram CSR-  
strategier – Corporate Social Responsibilty; sam-
hällsansvar, enligt uppdrag från kommunfullmäktige. 
Exempel på bolagens arbete handlar om att utveckla 
stadsdelar, t.ex. genom upprustningar, boinflytande, trygghetsarbete och krav vid upphandlingar. Ett  
arbete pågår nu för att forma processer och uppföljning av strategierna. Under 2016 fortsätter arbetets nästa steg med hållbarhetsredovisning. Bostadsbolagens modell för CSR-strategi kommer även att ligga till grund för resten av bolagen inom koncernens CSR-strategier.
Familjebostäder arbetar med att ta fram en hand-
lingsplan för att säkerställa barns och ungdomars behov vad gäller främst de fysiska miljöerna där barn vistas. Tidigare har bolaget bl.a. genomfört en barnkonsekvens-analys som genomförts inom ramen för projekt Rinkeby-  
stråket. Vid upprustningar och utsmyckningar har även barn- och ungdomsperspektivet beaktats. Under sommaren 2015 genomförde unga i Rågsved en mosaik-
utsmyckning på en miljöstuga i området.
FÖR ATT STÄRKA DEN LOKALA NÄRVARON  i Stockholms ytter -
stadsområden har Kulturhuset Stadsteatern påbörjat 
kartläggningen av möjliga befintliga spelplatser i stadens yttre områden för en turnéverksamhet liknande Park-  
teatern, men inomhus. Under arbetsnamnet ”Krets-  
teatern” önskar Kulturhuset Stadsteatern erbjuda med-borgarna en uppsökande verksamhet som innebär att valda produktioner tas till etablerade kulturmötesplatser i ytterstaden, ett turnerande uppdrag som kommer  
erbjuda axplock ur Kulturhuset Stadsteaterns breda repertoar för såväl vuxna som barn och ungdomar.  Exempel på bolagens arbete handlar om att utveckla  
stadsdelar, till exempel genom upprustningar, boinflytande, 
trygghetsarbete och sociala krav vid upphandlingar. En av Svenska Bostäders samrådsgrupper i Tensta. 
  Visionsbild från Familjebostäder över Älvsjöstaden. 
Bolaget arbetar aktivt med att ta fram en handlings -
plan för att säkerställa barns och ungdomars behov 
vad gäller främst de fysiska miljöerna där barn vistas. 
 Svenska Bostäders upprustning av Husby centrum startade 2015 . Målet är ett centrum med god 
service, trygghet och gemenskap för Husbyborna. För att säkerställa kvinnors trygghet och tillgänglig-het till det offentliga rummet har Svenska Bostäder tillsammans med kvinnor i Husby och forskare från KTH startat ett feministiskt stadsplaneringsprojekt.
FOTO SVENSKA BOSTÄDER FOTO JOEL AHLGREN, VOLONTÄRBYRÅN FOTO MICASA S:t Erik Försäkring 
har tillhandahållit en olycksfallsförsäkring för volontärer inom stadens verksamheter. Detta har varit extra viktigt under året då allt fler frivilliga engagerat sig i stadens verksamheter, mycket p.g.a. den ökade flykting-  
tillströmningen.
 Micasa Fastigheter 
ska fortsätta att arbeta med boinflytande för att stärka demokratin genom kundundersök -
ningar, trivselråd och kontinuerliga husmöten.FOTO FAMILJEBOSTÄDERFOTO SVENSKA BOSTÄDER
39
Delmål 4  
årsreDovisning 2015 stockholms stadshus ab
stockholms stadshus ab årsredovisning 2015 Ägarstyrning
Kommunägda aktiebolag lyder under aktiebolagslagen, 
tillsammans med speciallagstiftning utifrån bolagens särskilda verksamheter. Därutöver finns vissa regler  
om kommunernas styrning och kontroll av bolagen i kommunallagen. Enligt kommunallagen utövar kom-
munfullmäktige ägarrollen och har det yttersta ägar- 
ansvaret. Kommunstyrelsen har en uppsiktsplikt över  de kommunägda bolagen.
Inom Stockholms stad är flertalet av de kommun-
ägda bolagen organiserade i en koncern. Stockholms Stadshus  AB är moderbolaget i bolagskoncernen som 
består av 16 aktiva dotterbolag. Därutöver finns två  
intressebolag. Aktiebolagsrättsligt medför bolags-  
koncernen att de kommunala organen inte kan utöva ägarrollen direkt i förhållande till dotterbolagen, utan ägarrollen måste utövas genom det kommunägda  
moderbolagets styrelse, koncernstyrelsen. Kommun-  
fullmäktige har delegerat den operativa ägardialogen  
till Stockholms Stadshus AB.
Ägardirektiv och det kommunala 
ändamålet
De 101 folkvalda ledamöterna i Stockholms kom-
munfullmäktige fastställer mål och riktlinjer för stadens verksamheter, där bolagen ingår. Ägardirek-tiven för bolagen beslutas av kommunfullmäktige i samband med budgeten för staden. I ägardirektiven 
för Stockholms Stadshus AB framgår det att moder -
bolaget bl.a. svarar för strategisk planering, löpande 
översyn och ekonomisk kontroll av bolagskoncernen. Uppföljning av direktiven sker löpande under året  
och i årsredovisningen.
KOMMUNFULLMÄKTIGE BESLUTAR OM bolagsordningarna och 
det kommunala ändamålet för bolagens verksamhet. Kommunfullmäktige ska även ta ställning till beslut som är av större vikt eller principiell karaktär, till exempel investeringsbeslut över 300 mnkr.
Kommunfullmäktige utser styrelser för de av staden 
helägda bolagen, om inte lagstiftning anger annat. 
Bolagens styrelser och verkställande ledningar har det 
operativa ansvaret för att kommunfullmäktiges beslut 
verkställs.
BOLAGSSTÄMMAN ÄR DET HÖGSTA BESLUTANDE ORGANET i  
bolaget, där aktieägarna beslutar i bolagets angelägen-heter. I Stockholm utser kommunstyrelsen, efter dele- gation från kommunfullmäktige, för aktieägarens  
räkning, ombud till moderbolaget Stockholms Stads-
hus AB:s stämma. Styrelsen för moderbolaget utser i sin  
 tur ombud till dotterbolagen inom bolagskoncernen. 
Dotterbolagen utser i sin tur ombud till sina respektive dotterbolag. Koncernens bolag revideras dels av auktori-  
serade revisorer och dels av lekmannarevisorer som är utsedda av kommunfullmäktige. Koncernens bolag finns angivna i not 79 och nyckeltal för koncernen finns på sidan 60.
Medarbetare vid moderbolaget
I moderbolaget finns nio personer, som svarar för  
koncernövergripande frågor, för att ägardirektiv verk-ställs samt att verksamheterna inom bolagskoncernen koordineras, följs upp och får det stöd de behöver.   De folkvalda i kommunfullmäktige 
fastställer mål och riktlinjer för 
stadens verksamheter.
INGELA LINDH  
VD * JENNIE LANDEGREN  
Administrativ sekreterareSUSANNA HÖGLUND  
Koncerncontroller 
INGER JOHANSSON  
KJAERBOE  Ekonomidirektör 
ANDREAS JAEGER  
*tillika biträdande stadsdirektör Stockholms stad
** tillika stadsadvokat Stockholms stads juridiska avdelning
→MALIN LINDVALL  
Bolagsjurist **SARA FEINBERG  
Administrativ direktör JONAS SCHNEIDER  
Vice VD 
JUAN COPOVI-MENA  
Utredare
ÅLDERSSTRUKTUR INOM STOCKHOLMS STADSemester 9,9 %FÖRDELNING AV ARBETSTID INOM 
BOLAGSKONCERNEN 
Arbetad tid 80,2 %Ett hållbart arbetsliv
I stadens bolag arbetade den 31 december 2015 totalt 2 715 månads-
avlönade, vilket motsvarar en ökning med 107 personer jämfört med 
samma tidpunkt föregående år. Medelantalet årsarbetare, enligt av- talad tid, var under året 2 651 (2 528). Mätt som faktiskt arbetad tid 
var medelantalet årsarbetare 2 330 (2 222). Se faktaruta för definitioner. 
Utöver dessa medarbetare har timavlönad personal arbetat motsva-rande 94 årsarbeten. Den timavlönade personalens arbete har minskat med 3 procent jämfört med 2014.
Könsfördelningen inom koncernen, som helhet, är relativt jämn,  
57 procent av de anställda är män och 43 procent är kvinnor. Av de tillsvidareanställda som arbetar i stadens bolag är 46 procent i åldern 30–49 år, vilket är jämförbart med stadens fack- och stadsdelsförvalt-ningar. Andelen tillsvidareanställda under 30 år är lägre än i stadens 
stadsdelsförvaltningar, men högre än i fackförvaltningarna. 
Sjukfrånvaron fortsatt låg
Sjukfrånvaron för bolagen är fortsatt låg, 3,9 procent, även om den 
marginellt ökat något jämfört med föregående år (3,5 procent). 
Andelen sjukskrivna som utgörs av långtidssjukfrånvaro (60  
dagar eller fler) var 38 procent, vilket är en lägre nivå än föregående  
år (41  procent). Under året genomfördes flera satsningar med fokus 
på de anställdas hälsa för att förebygga och minska sjukfrånvaro.
Stärkt AMI och arbetsgivarvarumärke
Koncernen har under året fortsatt arbeta målinriktat med att stärka medarbetarnas engagemang och delaktighet i verksamheten, vilket resulterat i att flera av bolagen har höjt sina resultat i Aktivt medarbe-tarindex (AMI) jämfört med föregående år. Bolagen har även arbetat framgångsrikt med att stärka sitt arbetsgivarvarumärke. Detta har 
skett genom en ökad närvaro på sociala medier, deltagande på arbets-
marknadsdagar samt erbjudanden om praktik och sommarjobb. Att behålla och attrahera nya medarbetare är särskilt viktigt då flera av bolagen ser ett ökat rekryteringsbehov de kommande åren. 
Under 2015 har nya VD:ar tillträtt i Stockholm Vatten, Stokab,  
Familjebostäder, Stockholmshem och Micasa Fastigheter. I SISAB  pågår rekrytering av ny VD.
Lönekartläggningar
Koncernen har under året arbetat aktivt och målinriktat med att för -
hindra diskriminering på grund av kön, etnisk tillhörighet, sexuell lägg-ning, funktionsnedsättning och trosuppfattning. Detta har bl.a. skett genom upprättande av jämställdhets-, mångfalds- och likabehandlings-planer. Under året har även flera lönekartläggningar genomförts i syfte 
att upptäcka och åtgärda eventuella osakliga löneskillnader mellan 
män och kvinnor.   Personalstatistik innehåller 
många olika begrepp och mått
INOM KONCERNEN  används måttet ”antal anställda” , vilket 
dock kan mätas på flera olika sätt; som ”antal” eller som 
”årsarbetare” . Årsarbetare innebär att man för tillsvidare-  
anställda och visstidsanställda summerar ihop de två  
gruppernas sysselsättningsgrad. 
EXEMPELVIS  blir två visstidsanställda (deltidsanställda) på 
50 procent en årsarbetare. Sysselsättningsgraden kan sedan baseras på den ”avtalade” eller den ”faktiskt arbetade” tiden. 
VIDARE UTTRYCKER ”medeltalet årsarbetare”  ett genom-  
snitt under året. De olika måtten på årsarbetare (”avtalad tid” och ”faktiskt arbetad tid”) kompletterar varandra då de fångar två olika aspekter; den avtalade tiden inbegriper exempelvis sjukskrivna och föräldralediga och visar på de årsarbetare som bolagen har arbetsgivaransvar för. Faktiskt arbetad tid visar däremot hur många årsarbetare som är i tjänst.  
Föräldraledighet 2,6 %
Sjukdom 3,9 %
Övrig frånvaro 3,4 %
01020304050
Åldersstruktur inom Stockholms stad 2015
Stadshus AB
FackförvaltningarStadsdelsförvaltningar
7% 6% 10%
46% 47% 46%47% 47% 44%–29 år 30–49 år 50– år50
40
3020
10
047%
44 %47%46% 46%47%
7%10%
6%→Att behålla och attrahera nya medarbetare är 
särskilt viktigt då flera av bolagen ser ett ökat 
rekryteringsbehov de kommande åren. 
Fackförvaltningar StadsdelsförvaltningarFOTON NIKLAS PALMKLINT40deLmåL 4  
personal 41deLmåL 4  
ägarstyrning
stockholms stadshus ab årsredovisning 2015 årsredovisning 2015 stockholms stadshus ab stockholms stadshus ab årsredovisning 2015 årsredovisning 2015 stockholms stadshus ab ÖKAT ANTAL BYGGSTARTER
SVENSKA BOSTÄDER  har ett viktigt uppdrag att bidra till stadens 
försörjning av nya hyresrätter. Bolaget har planerat de första 
Stockholmshusen med byggstart 2016 och är med i utveck-lingen av Albano, Årstafältet och Västerort. Vi har även  
påbörjat 469 klimatsmarta lägenheter och färdigställt 119.
Snabba Hus i Västberga har påbörjats och bidrar med 
280 lägenheter för unga vuxna mellan 18 och 30 år. Konceptet Snabba Hus är ett samarbete mellan Svenska Bostäder och organisationen jagvillhabostad.nu. Det innebär att vi bygger flyttbara modullägenheter med hög standard på tomter med tidsbegränsat bygglov.
PÅ JÄRVA FORTSÄTTER ARBETET  med upprustning, ombyggnad 
och renovering av gårdar och hus i nära samarbete med  
hyresgästerna. Svenska Bostäder har också startat upprust-ningen av Husby centrum där torgen och gångstråken ska utformas i dialog med boende. Tillsammans med kvinnor i 
Husby och forskare från KTH har bolaget startat ett femi-
nistiskt stadsplaneringsprojekt för att säkerställa kvinnors trygghet och tillgänglighet till det offentliga rummet.
BOLAGETS KUNDNÖJDHET ÄR FORTSATT HÖG och arbetet med det  
systematiska upprustningsarbetet och det enhetliga, mål-styrda förvaltningsarbetet fortsätter. Svenska Bostäder är  på god väg mot ett av sina mål – bäst på hyresrätt i Stor-Stockholm. Svenska Bostäders arbete präglas av ett omfattande 
upprustningsprogram, nybyggnation och strävan att 
erbjuda våra hyresgäster en förvaltning i toppklass. 
Bolagets kundlöfte ”Som en hyresvärd borde vara” 
genomsyrar vår verksamhet.
NYCKEL TAL
2015 2014 2013 2012 2011
Rörelsesintäkter, mnkr 2 585 2 520 2 481 2 524 2 534
Rörelseresultat, mnkr 281 452 475 1 269 363
Resultat efter finansnetto, mnkr 152 331 406 1 216 353
Avkastning totalt kapital, % 1,4 2,4 2,8 8,2 2,4
Soliditet, % 58,6 64,1 70,7 82,0 82,3
Räntetäckningsgrad, ggr 2,1 3,6 6,5 23,2 27,3
Balansomslutning, mnkr 21 922 19 875 17 711 16 545 15 795
Bruttoinvesteringar, mnkr 2 720 2 307 1 887 2 145 2 018
Avskrivningar, mnkr -594 -540 -534 -515 -492
Medelantalet årsarbetare, st 265 263 264 275 298TOTA LT   
14 189 mnkr
2 585 
mnkrVÄXANDE BOSTADSBOLAG
NYCKEL TAL
Rörelsesintäkter, mnkr 1 762 1 725 1 691 1 773 1 713
Rörelseresultat, mnkr 408 986 767 1 312 606
Resultat efter finansnetto, mnkr 324 867 667 1 221 531
Avkastning totalt kapital, % 3,0 7,2 5,8 10,6 5,0
Soliditet, % 64,3 63,5 60,5 73,5 72,8
Räntetäckningsgrad, ggr 4,8 8,1 7,6 14,4 7,9
Balansomslutning, mnkr 13 821 13 582 13 841 12 726 12 352
Bruttoinvesteringar, mnkr 640 665 1 163 1 366 1 249
Avskrivningar, mnkr -332 -304 -265 -274 -253
Medelantalet årsarbetare, st 296 265 277 267 267DRIFTOPTIMERING AV BEFINTLIGT BESTÅND FORTSÄTTER. Prognosen  
visar att målet om en tjugoprocentig energieffektivisering 2020 jämfört med 2011 kommer att nås. Under året uppnåddes att närmare 55 procent av alla hyresgäster kan sortera matavfall och bidra till biogasproduktionen i Stockholm. 
Bolaget fortsätter att utveckla servicearbetet för att stärka 
hyresgästernas upplevelse av ett modernt, professionellt och  
serviceinriktat bolag. En ny felanmälanprocess har etablerats  
som stärker återkopplingen till kunden och effektiviserar  
åtgärd av uppkomna fel och hantering av synpunkter på verksamheten. 
RINKEBYSTRÅKET  byter skepnad från byggarbetsplats till 
handels- och mötesplats. Handels- och serviceutbudet i  
området ökar markant och hela stråket beräknas vara öppnat sommaren 2016. Arbetet för fler arbetsplatser i området fortsätter och ett intentionsavtal är tecknat för projektering 
av en fastighetsutveckling för 250 nya arbetsplatser nära 
Rinkeby Centrum. 
FYRA PROJEKT STARTADE  med sammantaget 479 nya hyresrätter.  
Det framgångsrika ackvisitionsarbetet har fortsatt med 1  275 säkrade byggrätter genom markanvisning och förvärv. 
Satsningen Stockholmshusen initierades där de tre allmän-nyttiga bostadsbolagen samverkar för att de kommande fem 
åren bygga 3 500–5 000 kostnadseffektiva hyresrätter. Som växande bostadsbolag verkar Familjebostäder för 
att både utveckla befintligt bestånd och ge dagens 
kunder en kvalitativ service och för att i hög takt kunna 
bygga nya, attraktiva hyresrätter till nya kunder.
TOTA LT   
14 189 mnkr
1 762 
mnkr
FOTO  STOCKHOLMS HAMNAR
Från och med 2014 tillämpas K3 regelverket. Från och med 2014 tillämpas K3 regelverket.SVENSKA BOSTÄDER  bildades 1944 och äger 
och förvaltar drygt 25 000 lägenheter, 3 900 
lokaler samt fem affärscentra. Ett av bolagets 
mål är att vara bäst på hyresrätt i 
Stor-Stockholm. Genom dotter- 
bolaget Stadsholmen förvaltar vi 
stadens allra finaste kulturarv – 
1 631 lägenheter och 819 lokaler. 
Pelle Björklund, VD FAMILJEBOSTÄDER,  grundat 1936, förvaltar  
och bygger hyresrätter och lokaler. Vi verkar för  
dagens och morgondagens kunder med  
engagemang, kundnytta, affärsmässig-  
het och nytänkande i fokus. 40 000 
stockholmare har sitt hem hos oss 
och de kommande åren byggstartar 
vi minst 3 500 nya hyresrätter. 
Anette Sand, VD
 tillträdde hösten 2015BOLAGETS ANDEL 
AV KONCERNENS 
OMSÄTTNINGBOLAGETS ANDEL 
OMSÄTTNINGDotterbolagen
Stockholms Stadshus AB är moderbolaget i koncernen som består av  
16 aktiva dotterbolag eller underkoncerner. Bolagen verkar inom områden som  
är till nytta för kommunens invånare, bland annat bostäder, vatten- och avlopps -
hantering, parkeringsverksamhet, infrastruktur, kultur och turistinformation.
43
årsredovisning 2015 stockholms stadshus abdeLmåL 4  
dotterbolagen 2 156 
mnkrFLER BOSTÄDER I FOKUS
Stockholmshem har under året arbetat för att  
utveckla bostadsbyggandet, både genom nya bygg- 
projekt och nya arbetsformer. Det ökade behovet av 
akutboenden har inneburit ett prioriterat uppdrag  
att snabbt få fram tillfälliga boenden.
NYPRODUKTIONSTAKTEN ÄR HÖG  och totalt byggstartades 636 
lägenheter under 2015. För flera projekt var det dags för in-
flyttning, exempelvis i Norra Djurgårdsstaden, Årstadal och i Solberga. Samtidigt som vi bygger mycket har kundnöjd-heten vid inflyttning i nybyggt förbättrats stort under året. 
Från ett betyg strax över gränsen för nöjd kund till betyget 
mycket nöjda på bara ett år. 
EN VÄXANDE BOSTADSMARKNAD  kräver nya arbetssätt. Satsningen 
Stockholmshusen är ett exempel där bostadsbolagen sam- verkar för att snabbt och kostnadseffektivt bygga tusentals nya hyresrätter.
Stockholmshem har ett särskilt uppdrag att bistå SHIS 
Bostäder i deras verksamhet och under året har vi haft ett samarbete kring tillfälliga bostäder för nyanlända människor på flykt. Vi invigde även en ny etapp genomgångsbostäder i Västertorp.
STOCKHOLMSHEM ARBETAR PÅ OLIKA SÄTT med områdesutveckling 
för att ge goda förutsättningar att bo och verka i staden. I Bagarmossen Smartup arbetar vi för att tillsammans med  
boende och verksamma i Bagarmossen bidra till en levande, hållbar och sammanhållen stadsdel. Inom projektet Grow 
Smarter ska Stockholms stad testa smarta miljötekniklösningar. 
Stockholmshem deltar med ett bostadsområde i Årsta som ska utvecklas till en europeisk förebild för hållbara stadsdelar.  FÖRMEDLINGSREKORD
ÅR 2015 TOG VI ÄNNU ETT STEG NÄRMARE vår vision. Under året för -
medlades 12 384 bostäder vilket är fler än något år tidigare. Vi 
fick också in en större andel bostäder från privata fastighets- ägare än någonsin tidigare, 51 procent jämfört med 46 procent föregående år. Något som vi ser som ett mycket gott betyg.
STOCKHOLM ÄR EN REGION I STARK TILLVÄXT  och många vill bo och 
arbeta här. Efterfrågan på bostäder är stor och under senare år har nyproduktionen av bostäder tagit fart. Under året har vi tagit nya grepp för att bostadssökande och fastighets-  
ägare ska finna varandra ännu lättare. Genom digitala ut-
skick har vi kommunicerat med utvalda delar av vår kö för  
att berätta om möjligheterna som finns med nyproducerade 
bostäder. Drömbostaden ligger inte alltid där man först  
tänker sig och genom att aktivt berätta om nybyggda om- råden där kötiden kan vara kortare vill vi underlätta för både bostadssökande och byggande bolag.
 ANDRA MÅLGRUPPER  som har fått extra uppmärksamhet under 
året är studenter och ungdomar, båda utsatta grupper på bostadsmarknaden. Utskick och annonsering har gjorts för att göra det mer känt hos studenterna att Bostadsför -
medlingen förmedlar studentbostäder. Bostadförmedlingen 
förmedlade förra året 1 648 studentbostäder, en ökning med 
21  procent jämfört med året innan.  Med stadens vision som riktmärke är Bostads- 
förmedlingens vision att ”Alla når drömmen om en 
bostad lite enklare” en vägledning i vardagen. 
Målet är att göra det enklare för både bostads- 
sökande och fastighetsägare. MÅNGA STORA SKOLOR
Under 2015 byggde SISAB om flera stora skolor och 
levererade den tredje och största Framtidens Förskola. 
Bolaget fortsatte arbetet med att rusta upp skolgårdar 
och förskolegårdar.
SISAB INVESTERADE HELA 1,4 MILJARDER KRONOR 2015,  vilket är mer 
än någonsin tidigare. Några av årets största investeringar 
var Kungsholmens grundskola, Högalidsskolan och Linde-parkens Gymnasium. Arbetet med Framtidens förskola har fortsatt under 2015 och tre förskolor är nu färdigställda.  
Bolaget fick beställningar på flera nya stora skolor som  
Sjöviksskolan, Kämpetorpsskolan, Norra Djurgårdsstadens skola och Stadshagsklippans skola. Detta innebär att investe-ringarna kommer att öka ytterligare framöver.
SISAB HAR UNDER 2015  arbetat med ett stort antal reparations- 
och underhållsarbeten på skol- och förskolegårdar. Totalt omfattades ca 350 fastigheter till en utgift om 62  mnkr.  
Underhållet avsåg exempelvis asfaltering, fallskyddsunderlag, planteringar samt reparation av trappor och trädäck.
SISAB BEDRIVER  ett omfattande arbete i enlighet med en fast-
slagen energiplan. Under 2015 genomfördes ca 800 energi-sparåtgärder som innebar en sammantagen energibesparing vad gäller el och fjärrvärme på 3,8 procent. Sedan 2012 har energiförbrukningen minskats med hela 16 procent. 
 
SLUTLIGEN UPPLÄT SISAB under hösten två skolor, Kämpetorps-
skolan samt Frans Schartaus gymnasium, som flyktingboenden  
för 800 personer.  
TOTA LT   
14 189 mnkrTOTA LT   
14 189 mnkr
NYCKEL TAL2015 2014 2013 2012 2011
Rörelsesintäkter, mnkr 98 95 93 88 83
Rörelseresultat, mnkr -1 3 7 8 7
Resultat efter finansnetto, mnkr 0 4 8 9 9
Avkastning totalt kapital, % 0,4 5,9 13,7 15,5 15,4
Soliditet, % 17,0 16,7 14,6 4,7 4,0
Räntetäckningsgrad, ggr 27,1 332,1 1 055,3 634,9 800,2
Balansomslutning, mnkr 72 73 63 60 59
Bruttoinvesteringar, mnkr 1 0 1 1 0
Avskrivningar, mnkr -1 -1 0 0 0
Medelantalet årsarbetare, st 96 86 76 73 71NYCKEL TAL2015 2014 2013 2012 2011
Rörelsesintäkter, mnkr 2 167 2 084 2 024 1 717 1 699
Rörelseresultat, mnkr 216 256 191 121 87
Resultat efter finansnetto, mnkr 10 35 -22 -100 -150
Avkastning totalt kapital, % 1,9 4,6 2,2 1,5 1,1
Soliditet, % 3,1 3,2 2,8 2,6 2,7
Räntetäckningsgrad, ggr 1,0 1,2 0,9 0,5 0,4
Balansomslutning, mnkr 11 989 11 045 8 760 8 489 8 228
Bruttoinvesteringar, mnkr 1 461 2 880 770 739 469
Avskrivningar, mnkr -514 -475 -464 -437 -432
Medelantalet årsarbetare, st 169 177 173 151 157
Från och med 2014 tillämpas K3 regelverket. Från och med 2014 tillämpas K3 regelverket.NYCKEL TAL2015 2014 2013 2012 2011
Rörelsesintäkter, mnkr 2 156 2 063 1 996 1 912 1 824
Rörelseresultat, mnkr 534 484 339 627 349
Resultat efter finansnetto, mnkr 363 285 165 479 220
Avkastning totalt kapital, % 2,9 2,9 2,2 4,5 2,6
Soliditet, % 46,4 49,2 51,7 57,9 60,5
Räntetäckningsgrad, ggr 3,1 2,4 2,0 4,2 2,6
Balansomslutning, mnkr 19 230 17 541 16 300 15 211 14 327
Bruttoinvesteringar, mnkr 2 109 1 426 1 413 1 930 1 594
Avskrivningar, mnkr -406 -381 -351 -300 -274
Medelantalet årsarbetare, st 303 297 284 302 315
Från och med 2014 tillämpas K3 regelverket.
FOTO  STOCKHOLMSHEM
Gågatan i Hökarängens 
centrum.
STOCKHOLMSHEM  är ett av landets största 
bostadsföretag med närmare 50 000 hyresgäster 
i våra 26 000 bostäder. Över 90 procent av våra  
hyresgäster rekommenderar oss som 
hyresvärd. Vår vision är att erbjuda 
alla våra hyresgäster ett boende 
som på alla sätt är välkomnande, 
bekvämt och tryggt. Varje dag.
Eva Nygren, VD BOSTADSFÖRMEDLINGEN  startade 1947  
och övergick från förvaltning till bolag 1999. 
Vårt främsta uppdrag är att förmedla  
lediga hyresrätter i stockholms-  
regionen och vårt mål är att förenkla 
för fastighetsägare och bostads -
sökande att hitta varandra på hyresmarknaden. 
Lena Daag, VD SISAB, bildat 1991, äger och förvaltar merparten 
av Stockholms förskolor, grundskolor och 
gymnasieskolor. Vi erbjuder ändamåls -
enliga, flexibla och kostnadseffektiva lokaler för Stockholms förskole- och 
skolverksamhet. På våra 1,8 miljoner 
kvadratmeter vistas mer än hundra 
tusen människor dagligen.
Carl Bodsten, tf VD
2 167 
mnkr98 
mnkr
tillträdde hösten 2015BOLAGETS ANDEL 
OMSÄTTNING
45
dotterbolagen STADSUTVECKLING
S:T ERIK MARKUTVECKLING MED DOTTERBOLAG  äger lokaler med 
ca  250  000 kvm uthyrningsbar yta i stadsutvecklings-  
områdena Ulvsunda, Slakthusområdet, Västberga,  
Hammarby Sjöstad, Årstafältet och Norra Djurgårdsstaden. 
Fastigheternas marknadsvärde uppgår till ca 3,4 mdkr. 
ETT AV S:T ERIK MARKUTVECKLINGS ÄGARDIREKTIV  är att löpande 
pröva förvärv och försäljningar i syfte att främja Stockholms utveckling. Under året har S:t Erik Markutveckling förvärvat ett bolag med fyra tomträtter i Årstafältet och Norra Djur -
gårdsstaden. 
I Ulvsunda har bolagets fastigheter omvandlats till en 
modern handelsplats. Under året har fortsatt utveckling och uthyrning skett, främst kan nämnas ombyggnad av kontor, förråd och lager till Stockholm Vatten AB och att Andys Lek -
land öppnat i bolagets lokaler.
Bolagets fastigheter i Slakthusområdet är förvärvade i 
syfte att underlätta omvandlingen av området. I december presenterade stadsbyggnadskontoret ett s.k. programförslag 
för området med 100  000 kvm lokaler och ca 3 000–4 000 
bostäder varav flertalet är belägna på bolagets fastigheter. 
Den nya stadsdelen beräknas vara fullt utbyggd 2030.
I Hammarby Sjöstad förvärvades 2014 en tomträtt med 
tre byggnader. En av byggnaderna byggs i samarbete med  
SISAB om till skola, med planerad skolstart höstterminen 2016. S:t Erik Markutveckling AB ska äga, förvalta och 
utveckla fastigheter/aktier i fastighetsbolag i syfte  
att främja Stockholms utveckling och stadens  
förmögenhetsförvaltning. HÅLLBAR SJÖFART
9 AV 10 VAROR kommer till Sverige sjövägen. Stockholms  
Hamnar verkar för att dessa varor ska komma så nära  
slutdestinationen som möjligt till sjöss för att avlasta det hårt belastade väg- och järnvägsnätet och för att detta  
ger stora miljöfördelar.
Passagerarna är viktiga för Stockholm. Färjepassagerarna  
konsumerar för fem miljarder kronor och genererar 4 100 
arbetstillfällen varje år. Kryssningsfartygen blir något färre medan fartygens storlek och passagerarantal ökar. Med skärgårdstrafiken reser fyra miljoner passagerare varje år.
DET HAR VARIT ETT INTENSIVT  och lyckosamt byggår. Två stora 
utvecklingsprojekt pågår medan trafiken fungerar som  
vanligt. Ombyggnationen av Värtahamnen är ett viktigt projekt för Norra Djurgårdsstadens utveckling, medan  
ombyggnationen av Kapellskärs Hamn är efterlängtad av  
sjöfartskunderna. Båda projekten färdigställs under 2016.
Den nya godshamnen Stockholm Norvik Hamn tog ett 
stort kliv framåt när Mark- och miljööverdomstolen gav  ett positivt besked. Domen överklagades dock och besked från Högsta domstolen kommer under 2016. 
MILJÖN HAR SOM TIDIGARE ÅR STÅTT I FOKUS och Stockholms Hamnar 
fortsätter ambitionen att komma längre i hållbarhetsarbetet. Detta är fjärde året bolaget hållbarhetsredovisar enligt GRI och går nu över i den nya standarden G4.   Under 2015 reste över 11 miljoner passagerare och 
8  miljoner ton gods passerade via Stockholms Hamnar. 
Det gör bolaget till den största passagerarhamnen och 
den fjärde största godshamnen i Sverige. FLER FÄRDIGSTÄLLDA BOSTÄDER
I VÄSTERORT  har andra och sista etappen av Tunets trygghets-
boende färdigställts med 57 av totalt 106 bostäder med hög tillgänglighet. Inom samma fastighet har även ett vård- och omsorgsboende färdigställts. Boendets 54 bostäder har en finskspråkig inriktning och dessa är uppdelade i sex grupper 
om nio bostäder i varje. 
Tidigare Blackebergs äldreboende har iordningsställts för 
Socialförvaltningen, SHIS och Bromma stadsdelsförvaltning. 
Fastigheten används numera till bl.a. ensamkommande flyk-tingbarn och vuxna med osäkert boende. 
Under november färdigställdes 57 av totalt 120 senior -
bostäder i Axelsberg.
I Hammarbyhöjden blev tre huskroppar i kv. Lektionen  
inflyttningsklara under året. I en av huskropparna hyrs 18  bostäder ut till familjer med osäkert boende. De två  
andra färdigställda huskropparna med 36 bostäder tillhör  
Hammarbyhöjdens trygghetsboende om totalt 83 bostäder.I Älvsjö servicehus har ett 30-tal bostäder ytskiktsrenoverats för Socialförvaltningens räkning.
I mars avslutades ombyggnaden av bolagets nya kontor 
och flytten gick från Södermalm till Husby.
BOLAGETS ARBETE MED ATT MINSKA SIN ENERGIANVÄNDNING har fallit 
väl ut och årsmålet om 130 kWh/kvm har passerats med bred marginal. Det är ett pågående arbete med driftoptimering som har varit framgångsrikt.    Bolaget ska huvudsakligen tillhandahålla bostäder och 
lokaler för stadens verksamheter. Det har under året varit 
ett ökat fokus på av staden prioriterade grupper. Bolaget 
har färdigställt flera stora ombyggnader.
NYCKEL TAL NYCKEL TAL2015 2014 2013 2012 2011
Rörelsesintäkter, mnkr 257 231 246 146 117
Rörelseresultat, mnkr 95 82 82 56 34
Resultat efter finansnetto, mnkr 47 28 30 25 10
Avkastning totalt kapital, % 3,1 3,4 3,7 3,7 3,1
Soliditet, % 2,0 2,2 2,1 3,0 3,6
Räntetäckningsgrad, ggr 2,0 1,5 1,6 1,8 1,4
Balansomslutning, mnkr 3 541 2 653 2 232 2 218 1 326
Bruttoinvesteringar, mnkr 761 394 84 954 472
Avskrivningar, mnkr -42 -37 -49 -25 -15
Medelantalet årsarbetare, st 5 4 4 3 22015 2014 2013 2012 2011
Rörelsesintäkter, mnkr 728 713 724 704 661
Rörelseresultat, mnkr 142 144 135 137 135
Resultat efter finansnetto, mnkr 105 108 106 109 107
Avkastning totalt kapital, % 4,8 6,4 7,2 8,6 8,6
Soliditet, % 20,4 26,3 27,1 29,0 28,5
Räntetäckningsgrad, ggr 3,8 4,0 4,5 4,8 4,7
Balansomslutning, mnkr 3 521 2 481 2 035 1 748 1 700
Bruttoinvesteringar, mnkr 722 532 438 128 306
Avskrivningar, mnkr -111 -108 -112 -102 -90
Medelantalet årsarbetare, st 155 135 143 135 155
Rörelsesintäkter, mnkr 1 039 1 015 998 965 946
Rörelseresultat, mnkr 215 471 160 57 71
Resultat efter finansnetto, mnkr 85 298 -21 -135 -137
Avkastning totalt kapital, % 2,9 6,6 2,3 0,8 1,1
Soliditet, % 5,4 5,3 1,9 2,0 2,2
Räntetäckningsgrad, ggr 1,6 2,7 0,9 0,3 0,3
Balansomslutning, mnkr 7 379 7 238 7 107 7 039 6 871
Bruttoinvesteringar, mnkr 476 378 392 309 455
Avskrivningar, mnkr -295 -292 -148 -147 -129
Medelantalet årsarbetare, st 56 73 69 83 83
Från och med 2014 tillämpas K3 regelverket.Bolagets uppdrag är att äga och förvalta stadens 
utvecklingsfastigheter på ekonomiskt bästa sätt 
i avvaktan på att dessa ska omvandlas 
till bostäder, arbetsplatser m m. 
Verksamheten inriktas på förvalt -
ning, uthyrning och utveckling  
till god avkastning med hänsyn  
tagen till stadens utveckling. 
Marie Wallhammar, VDSTOCKHOLMS HAMNAR utvecklar Stockholm till 
en levande och modern sjöfartsstad för invånare, 
näringsliv och turism, med ansvarar för  
kajer, anläggningar samt service till 
färje-, kryssnings- och godstrafik.  
Stockholms Hamn AB bildades 1991 och är ett helägt dotterbolag till  
Stockholms Stadshus AB.  
 Johan Castwall, VD MICASA FASTIGHETER, bildat 1999, är det  
bolag som äger och förvaltar Stockholms stads 
omsorgsfastigheter. Bolagets huvud-  
sakliga uppgift är att tillhandahålla  
ett gott och anpassat boende  
med rimliga hyror till människor  
i behov av stöd och trygghet. 
 
Maria Mannerholm, VD
728 
mnkrTOTA LT   
14 189 mnkr
1 039 
14 189 mnkr
257 
14 189 mnkr
tillträdde hösten 2015
BOLAGETS ANDEL 
OMSÄTTNINGFOTO  NIKLAS  PALMKLINT
Gyllene Ratten – ett av  
många nybyggnadsprojekt  
i Fruängen.46
stockholms stadshus ab årsredovisning 2015deLmåL 4  
dotterbolagen PUBLIKREKORDENS ÅR
SGA Fastigheters mål är att bidra till utvecklingen  
av Stockholm som besöks- och evenemangsstad samt 
stärka Stockholms internationella konkurrenskraft. 
Under 2015 sattes flera publikrekord. 
DE FYRA ARENORNA HAR UNDER ÅRET  haft ungefär två miljoner  
besökare på de ca 300 evenemang som har genomförts. 
Bland dessa kan Madonna, med nytt publikrekord på Tele2 Arena, och U2:s hela fyra konserter i Globen, nämnas. Hammarby slog också de publikrekord med 25 507 personer  
i snitt per match. 
UNDER ÅRET  har ett energi- och miljöledningssystem imple-
menterats enligt SS-EN ISO 5001 och 14001. Ett särskilt miljömål för 2015 var att minska den jämförbara förbruk-ningen mot 2011, med minst 10 procent, vilket lyckades då resultatet blev – 15,9 procent. 
I september invigdes konstverket The Mirror, en ca tio  
meter hög och femton meter bred spegel. Under hösten utsågs The Mirror av Stockholms Konst till Årets enprocentsprojekt.
EN GEMENSAM VISION för Globenområdets utveckling har skapats 
med övriga fastighetsägare i området. En viktig del är att få området levande, även då det inte är evenemang. Tolv Stockholm bidrar till just det, och har under året vidareut-vecklats för att skapa rum för mer mat och nöjen. Söder -
stadion revs under 2015 och bolaget arbetar med utveckling av markinnehavet.
En jämställdhetskartläggning har genomförts under 
året. Den visade bl.a. att både Hammarby och Djurgården Fotboll har ökat andelen kvinnor och barnfamiljer sedan flytten till Tele2 Arena.  HÖG INVESTERINGSTAKT
UNDER ÅRET  har Stockholm Vatten fått en ny VD tillika en 
ny organisatorisk utformning, präglad av tydlighet och mer operativ orientering. Bolaget har under året flyttat delar av sin verksamhet till nya lokaler. Bl.a. har delar av lednings-nätspersonal flyttat till Högdalen. Flytten av huvudkontoret 
till Ulvsunda sker i mars 2016. De moderna kontoren ska 
underlätta samarbete inom bolaget och kommer att stödja ett aktivitetsbaserat arbetssätt.
ARBETET MED STOCKHOLMS FRAMTIDA AVLOPPSRENING  fortskrider.  
I somras lämnades tillståndsansökan in till Mark- och miljö-  
domstolen och en utbyggnad av Henriksdals reningsverk pågår för att klara stadens snabba befolkningsökning.
STADENS HÖJDA AMBITIONSNIVÅ  för matavfallsinsamling har lett 
till skapandet av en ny projektorganisation. Målet är att  
år 2020 samla in 70 procent av uppkommet matavfall för biologisk behandling. Inom ramen för detta utreds en  
optisk sorteringsanläggning i söderort.
FÖR ATT GE EN FÖRBÄTTRAD SERVICE  till kunderna har en samman-
slagning skett av kundtjänsterna för verksamheternas avfall och vatten. En helt ny webbplats har lanserats och ett gemen-samt verksamhets- och debiteringssystem har utvecklats.
Roslagstulls återbruk, en ny återvinningsanläggning  
med fokus på återanvändning, öppnade i slutet av året i Vanadisberget.  Stockholm Vatten har en fortsatt hög  
investeringstakt för att kunna möta Stockholms 
snabba tillväxt och delta i stadens många 
exploateringsprojekt.FORTSATT UTBYGGNAD 
RESUL TAT FÖRE SKATT 2015  ökade med ca 13 procent till 212   
miljoner kronor jämfört med 2014 vilket är det bästa resul-tatet i bolagets historia. Resultatet beror på en fortsatt stark efterfrågan på bolagets produkter, en hög leveranskapacitet och en god kostnadskontroll. Investeringarna i nätet är fort-
satt höga. Under året har ca 184 miljoner kronor investerats 
i bl.a. utbyggnad, förtätning och säkerhetshöjande åtgärder. Nettoomsättningen ökade med 1 procent och uppgår till 728 miljoner kronor jämfört med 2014.
UNDER 2015  har alla kommersiella fastigheter i ytterstaden  
anslutits till en nodstruktur som ger rationellare och  
miljövänligare drift för kunderna samtidigt som den  
möjliggör en ökad valfrihet för näringsidkare. Priserna i  
ytterstaden har harmoniserats med innerstadspriserna för  
att underlätta etablering i ytterstaden. Därutöver har an- slutningsavgiften i hela nätet halverats i syfte att fortsätta  
stimulera ICT-utvecklingen i regionen.
DET LÅNGSIKTIGA ARBETET  med att bidra till goda förutsätt-
ningar för ICT-utvecklingen och en positiv utveckling av regionen uppmärksammades av EU-kommissionen då de tilldelade Stockholm stad och Stokab European Broad-band Award 2015 med motiveringen att Stockholm agerat 
långsiktigt, varit pionjärer och byggt ett hållbart nät.  Det bästa resultatet i bolagets historia har möjliggjort 
både sänkta priser och fortsatt utbyggnad. Under året har 
alla företagsområden i ytterstaden anslutits, anslutnings -
avgiften halverats och prisstrukturen harmoniserats. 
Rörelsesintäkter, mnkr 72 44 25 24 24
Rörelseresultat, mnkr -84 -1 100 -115 -71 -74
Resultat efter finansnetto, mnkr -152 -1 187 -156 -79 -84
Avkastning totalt kapital, % -2,0 neg neg neg neg
Soliditet, % 9,7 10,2  11,3 14,9 18,4
Räntetäckningsgrad, ggr -1,2 neg neg neg neg
Balansomslutning, mnkr 4 040 4 110 4 077 3 114 2 493
Bruttoinvesteringar, mnkr 18 46 896 686 1 037
Avskrivningar, mnkr -77 -59 -23 -29 -23
Medelantalet årsarbetare, st 17 18 16 14 14
Från och med 2014 tillämpas K3 regelverket.NYCKEL TAL2015 2014 2013 2012 2011
Rörelsesintäkter, mnkr 1 931 1 655 1 311 1 307 1 175
Rörelseresultat, mnkr 81 205 121 233 165
Resultat efter finansnetto, mnkr -82 16 -65 42 -41
Avkastning totalt kapital, % 0,8 4,3 1,5 3,2 2,3
Soliditet, % 1,8 2,7 2,3 3,2 3,2
Räntetäckningsgrad, ggr 0,5 1,1 0,7 1,2 0,8
Balansomslutning, mnkr 10 799 9 511 8 236 7 703 7 409
Bruttoinvesteringar, mnkr 1 523 1 431 644 552 551
Avskrivningar, mnkr -296 -263 -271 -250 -234
Medelantalet årsarbetare, st 460 432 377 397 380NYCKEL TAL2015 2014 2013 2012 2011
Rörelsesintäkter, mnkr 728 722 712 692 662
Rörelseresultat, mnkr 223 208 203 207 204
Resultat efter finansnetto, mnkr 212 188 175 174 171
Avkastning totalt kapital, % 11,4 10,1 9,2 10,0 10,2
Soliditet, % 36,3 36,0 31,8 26,2 21,7
Räntetäckningsgrad, ggr 20,0 9,9 7,1 6,1 5,9
Balansomslutning, mnkr 1 968 1 970 2 164 2 273 2 154
Bruttoinvesteringar, mnkr 184 94 172 332 501
Avskrivningar, mnkr -260 -287 -258 -244 -210
Medelantalet årsarbetare, st 89 90 93 94 100
Från och med 2014 tillämpas K3 regelverket. Från och med 2014 tillämpas K3 regelverket.
FOTO SÖREN ANDERSSON
Framför norra entrén till  
Tele2 Arena står skulpturen The Mirror  
av Jonas Dahlberg. 
KONCERNEN SGA FASTIGHETER AB  äger,  
förvaltar och utvecklar arenafastigheterna i 
Globenområdet, Tele2 Arena, 
Ericsson Globe inkl. SkyView,  
Annexet samt Hovet. Bolaget äger därutöver nöjesdestinationen  
Tolv Stockholm samt Arenagaraget i Tele2 Arena. 
Mats Grönlund, VD  STOCKHOLM VATTEN  är Sveriges största vatten-  
och avfallsbolag. Verksamheten berör varje  
dag 1,3 miljoner invånare och företag 
i Stockholmsområdet. Vi levererar 
dricksvatten och renar avloppsvatten  
i Stockholms stad och Huddinge kommun, samt ansvarar för avfalls-
hanteringen i Stockholms stad.
Krister Schultz, VDSTOKAB  har till uppgift att tillhandahålla ett  
öppet och konkurrensneutralt passivt fibernät 
för att stimulera utvecklingen i Stockholm  
genom att främja konkurrens, mång-  
fald och valfrihet. Stokab sköter 
Stockholms stads interna data- och 
telekommunikationsnät via dotter-  
bolaget S:t Erik Kommunikation.
Staffan Ingvarsson, VD
72 
14 189 mnkr
728 
14 189 mnkr
1 931 
14 189 mnkr
tillträdde våren 2015 tillträdde sommaren 2015BOLAGETS ANDEL 
49
dotterbolagen REKORDÅR
ANTALET BESÖK, liksom biljettintäkterna har återigen slagit 
nya rekord. Under 2015 lockade programverksamheten 
722  765 (f.å. 665 042) besök, varav 484 677 var besök till 
föreställningar och program med entréavgift. Totalt hade hela verksamheten och huset ca 3,2 (f.å. 3,1) miljoner besök.
BILJETTINTÄKTERNA UPPGICK TILL 94,2 MILJONER KRONOR  
(f.å. 90,9), vilket är de hittills bästa i verksamhetens historia och självfinansieringsgraden ökade till 22 % (f.å. 21,8).  
En så hög självfinansieringsgrad är unik inom kultur -
sverige, speciellt med tanke på att varken Parkteatern,  
Forum/Debatt eller Biblioteksverksamheten genererar  
några intäkter. Biblioteken besöktes av 1 196 756 personer  
(f.å. 1 145 912) och under sommaren slog även Parkteatern rekord med 200 704 i publiken (f.å. 157 050).
ETT VARIERAT UTBUD INOM ALLA GENRER med både bredd och spets 
är en av anledningarna till framgången. Succéer som Ronja Rövardotter, Farmor och vår herre, Chicago och Cabaret har varvats med uppsättningar som Vågen, på Skärholmsscenen,  
som ställer demokratibegreppet på sin spets. Samtidigt har 
även utställningar som bl.a. Okänd, kvinna 2009-349701 av 
Anna Odell fört upp samtida frågor på agendan, i detta fall utanförskap och vem som äger tolkningsföreträde.  2015 blev det bästa året i bolagets historia.  
Biljettintäkter på 94,2 miljoner och fler besök än 
någonsin till programverksamheten visar på att 
arbetet med ett varierat utbud och nya  
publikgrupper har gett mycket goda resultat.STARKT ÅR FÖR STOCKHOLM
VI HAR UPPLEVT ETT REKORDÅR vad gäller antalet gästnätter. Tio 
procent upp sedan föregående år innebär att vi ligger en bra bit över Europasnittet, vilket krävs om vi åter ska ta oss in på tio-i-topplistan över Europas turistdestinationer. Av de utländska besökarna kan noteras att ökningen är störst bland 
de långväga besökarna. 
VÅRT REGIONALA SAMARBETE INOM STOCKHOLM BUSINESS ALLIANCE går 
under 2016 in i sitt tredje femårsavtal. Samarbetet har utvidgats 
även till Östergötland genom att Norrköping anslutit sig till partnerskapet. De 53 kommunernas frivilliga samarbete kring investeringsfrämjande och näringslivsutvecklingen har  
blivit en modell som flera andra regioner i Europa kopierat. 
STOCKHOLM ÄR EN AV VÄRLDENS FRÄMSTA PLATSER  för snabbväxande  
startups inom framförallt techsektorn. När det gäller nyin -
vesteringar i företag har vi en ledande position i den snabb-växande finansiella teknologin. Musikindustrin är starkt kopplad till techindustrin vilket ger oss möjlighet att mark-
nadsföra musikstaden Stockholm under 2016 års Eurovision 
Song Contest.
UNDER ÅRET har samarbetet med Nobelstiftelsen intensifierats 
och vi kan numera kombinera Nobel på ett konstruktivt sätt med regionens starka varumärke Stockholm – The Capital of Scandinavia.  Utvecklingen av Stockholmsregionen har fortsatt på  
ett mycket positivt sätt med fler besökare och stadig 
tillväxt i ekonomin. Vår roll som den ledande regionen  
i vår del av Europa har blivit än mer tydlig.TVÅ NYA P-HUS
TILLBYGGNADEN AV P-HUS RÅCKSTA,  från 240 till 720 p-platser, 
innebär att Vällingby Parkstad får en bättre miljö- och trafiksituation. Även infartsparkeringen där öppnades åter. Bolaget förvärvade också garaget Råckstaberget, som efter ombyggnad får 50 p-platser. 
I Vällingby påbörjades bygget av en ny infartsparkering. 
STIGBERGSGARAGET GER ETT TILLSKOTT på 300 nya p-platser på  
Södermalm. Detta motsvarar alla p-platser längs trottoaren på Folkungagatan – två gånger om. Garaget färdigställdes före plan och det blev dessutom billigare än budgeterat. 
BOLAGET ERBJUDER NU CA 700 LADDPLATSER FÖR ELBILAR. Nya  
platser har installerats både vid besöksparkeringar och för  
hyreskunder. Installationerna av laddplatser har lyfts fram av Naturvårdsverkets ”Klimatnytta” som en investering som gav mest miljönytta och beviljade bolaget 6,1  mnkr för 
en ytterligare utbyggnad under 2016–2018. Bolaget har också påbörjat arbetet att installera cykelparkeringar som nu  
erbjuds i tolv anläggningar, bl.a. i P-hus Råcksta, Stigbergs-garaget och P-hus Sjöstaden. 
RESUL TAT EFTER FINANSNETTO  uppgår till 109 mnkr vilket är 
41  mnkr mer än 2014. Ökad beläggning av besökare och 
hyreskunder är huvudorsaken till resultatförbättringen.  Invigningen av P-hus Råcksta och Stigbergsgaraget var 
årets stora händelser. Tillsammans gav dessa ett nytillskott 
på över 700 p-platser. Garaget Råckstaberget förvärvades 
och bygget av en ny infartsparkering påbörjades. 
Rörelsesintäkter, mnkr 546 511 496 488 459
Rörelseresultat, mnkr 122 83 61 54 27
Resultat efter finansnetto, mnkr 109 68 47 38 8
Avkastning totalt kapital, % 13,7 10,3 8,0 7,1 3,5
Soliditet, % 11,8 12,1 13,6 13,6 13,3
Räntetäckningsgrad, ggr 9,9 5,8 4,3 3,3 1,4
Balansomslutning, mnkr 918 855 759 758 773
Bruttoinvesteringar, mnkr 106 147 43 28 59
Avskrivningar, mnkr -36 -40 -43 -44 -42
Medelantalet årsarbetare, st 67 75 73 76 77
Från och med 2014 tillämpas K3 regelverket.2015 2014 2013 2012 2011
Rörelsesintäkter, mnkr 234 253 246 241 240
Rörelseresultat, mnkr -27 2 0 -2 -3
Resultat efter finansnetto, mnkr -25 4 2 1 0
Avkastning totalt kapital, % -17,4 2,6 1,5 0,7 0,1
Soliditet, % 18,2 30,9 29,8 29,5 29,5
Räntetäckningsgrad, ggr -909,0 229,9 249,3 962,0 7,5
Balansomslutning, mnkr 132 161 153 147 144
Bruttoinvesteringar, mnkr 0 9 0 0 0
Avskrivningar, mnkr -2 -2 0 -1 -1
Medelantalet årsarbetare, st 70 75 74 73 76
Rörelsesintäkter, mnkr 164 158 134 135 124
Rörelseresultat, mnkr -341 -324 -282 -218 -215
Resultat efter finansnetto, mnkr -346 -330 -286 -222 -219
Avkastning totalt kapital, % -78,7 neg neg neg neg
Soliditet, % 0,3 0,4 0,5 0,9 0,7
Räntetäckningsgrad, ggr -73,0 neg neg neg neg
Balansomslutning, mnkr 439 427 380 292 287
Bruttoinvesteringar, mnkr 11 9 17 9 6
Avskrivningar, mnkr -10 -10 -9 -8 -7
Medelantalet årsarbetare, st 499 445 384 330 349
Från och med 2014 tillämpas K3 regelverket.STOCKHOLMS STADSTEATER  bildades 1960  
som Sveriges yngsta stadsteater. Idag inne  - 
fattar verksamheten Kulturhuset Stads teatern  
teater, litteratur, dans, konst, 
design, musik, debatt och film. 
Ett brett utbud som bidrar till att 
göra Stockholm till en attraktiv 
plats att bo i och besöka.
Benny Fredriksson, VDKONCERNEN STOCKHOLM BUSINESS REGION 
marknadsför Stockholm som etablerings-  
och besöksort utifrån varumärket  
Stockholm – The Capital of Scandinavia. Målet för verksamheten är att  
Stockholm utvecklas till Europas 
ledande hållbara tillväxtregion. 
 Olle Zetterberg, VDSTOCKHOLM PARKERING  bildades 1976. Vi 
erbjuder attraktiva parkeringar på tomtmark och 
skapar utrymme för Stockholm att växa! Vi bygger 
nya parkeringar för att avlasta gatu-  
nätet från parkerade bilar och verkar för hållbar mobilitet genom våra 
infartsparkeringar, cykelparkeringar 
och laddplatser för elbilar. 
Christian Rockberger VD
234 
14 189 mnkr
164 
14 189 mnkr
546 
14 189 mnkrBOLAGETS ANDEL 
NYCKEL TAL NYCKEL TAL NYCKEL TALEn av många nybyggda 
fastigheter i Fruängen
FOTO   NIKLAS  PALMKLINT50
dotterbolagen SKADEFÖREBYGGANDE  
ARBETE GER RESULTAT
BÅDE ANTALET SKADOR  och den totala skadekostnaden sjönk 
2015 jämfört med tidigare år. Den största enskilda skadan 
var en brand som drabbade förskolan Bikupan i Hässelby-Vällingby stadsdelsförvaltning. Skadekostnaden beräknas till ca 11 miljoner kronor. 
Utöver arbetet med att försäkra staden har bolaget också 
varit delaktig i stadens skadeförebyggande arbete. Detta har till stor del skett genom den dagliga kontakten med bolagets kunder, men också genom riktade insatser rörande systematiskt brandskyddsarbete och uppföljning av stadens trygghets- och säkerhetsprogram.
UNDER ÅRET  har bolaget arbetat hårt med att anpassa sin verk-
samhet till det nya europeiska regelverket för försäkrings-  
bolag, Solvens II, som började gälla den 1 januari 2016. De nya reglerna medför högre kapitalkrav samt mer omfattande  
krav på bolagsstyrning och informationsgivning. Bolaget 
har fortsatt sitt arbete med att miljöanpassa sin verksamhet. 
Främst genom att se över bolagets transporter men också  
genom att tillhandahålla en energieffektiv och sund kontors-  
miljö för bolagets anställda. Årets medarbetarenkät resulterade i ett aktivt medskapandeindex om 93 av maximalt 100 vilket visar att bolagets höga ambitioner som arbetsgivare med bra anställningsvillkor gett god utdelning.  2015 blev ett bra år skademässigt för Stockholms stad  
och S:t Erik Försäkring. Detta gav i sin tur ett mycket bra 
ekonomiskt resultat som kommer väl till pass i arbetet 
med att skapa ett ekonomiskt hållbart Stockholm.HÅLLBAR ENERGI
Fortum Värme tog under året stora steg mot målet  
100 procent förnybar och återvunnen energi. 
FORTUM VÄRME utvecklar framtidens hållbara energilösningar för den 
moderna staden. Bolaget levererar fjärrvärme och fjärrkyla till en stor del 
av dem som bor och verkar i regionen.
BESÖKARMAGNETEN
VARJE ÅR VÄLKOMNAR STOCKHOLMSMÄSSAN  över en miljon  
människor till sina olika evenemang, vilket gör mässan till  
en av de största motorerna i Stockholms besöksnäring. 
Mässans verksamhet genererar årligen mellan tre och fyra miljarder kronor till aktörer inom hotell, restaurang,  
shopping, transport och upplevelser, vilket motsvarar 2 000 – 3 000 arbetstillfällen. De största mässorna under 
2015 var Stockholm Furniture & Light Fair, Formex och Allt för sjön. Tre medicinska kongresser hölls i Stockholms-mässans lokaler där den största hade drygt 17 000 delegater. 
Via Stockholmsmässan marknadsförs staden som en av norra Europas främsta mötesplatser, och fram till år  
2023 är ytterligare tio internationella kongresser redan  kontrakterade.  Stockholmsmässans uppdrag är att dra besökare  
till staden. Det gör man genom ett brett program av 
mässor, kongresser och andra event.
START 1942.  Mässfastigheter i Stockholm AB äger anläggningen i 
Älvsjö, och dotterbolaget Stockholmsmässan AB bedriver mäss- och 
kongressverksamhet. Staden äger 50,4 procent och Stockholms Han-
delskammare 49,6 procent.ETT BRA ÅRSRESULTAT!
DET GODA RESUL TATET beror både på att värdet på bolagets 
pensionsåtagande sjönk i värde, samtidigt som värdet på 
bolagets placeringstillgångar steg. 
UNDER ÅRET  har bolaget arbetat hårt med att färdigställa  
sitt nya verksamhetssystem. Arbetet har pågått sedan 2013 men beräknas vara klart första halvåret 2016.
BOLAGET HAR OCKSÅ  anpassat sin verksamhet till det nya  
europeiska regelverket för försäkringsbolag, Solvens II,  
som började gälla den 1 januari 2016. För S:t Erik Livs  
del medför de nya reglerna högre krav på bolagsstyrning  
och informationsgivning. 
BOLAGET HAR FORTSATT  sitt arbete med att miljöanpassa sin 
verksamhet. Främst genom att se över bolagets transporter men också genom att tillhandahålla en energieffektiv och sund kontorsmiljö för bolagets anställda. Ambitionen att vara en bra arbetsgivare med bra anställningsvillkor  
gav också god utdelning i årets medarbetarenkät som  
resulterade i ett aktivt medskapandeindex (AMI) om  
93 av maximalt 100.  2015 blev ett bra år resultatmässigt för S:t Erik Liv  
vilket kommer väl till pass i arbetet med att skapa  
ett ekonomiskt hållbart Stockholm. Resultatet  
före skatt blev plus 86 mnkr jämfört med  
budgeterat resultat om plus 44 mnkr.intressebolag
intressebolag
Premieintäkter, mnkr 131 130 116 104 108
Resultat efter finansnetto, mnkr 25 -5 0 38 33
Soliditet, % 40,7 32,5 32,3 32,6 36,4
Konsolideringskapital, mnkr 176,3 151,0 155,5 155,5 155,9 
Balansomslutning, mnkr 293 326 328 326 291
Medelantalet årsarbetare, st 7 7 4 4 6
Premieintäkter, mnkr 61 71 86 74 92
Resultat efter finansnetto, mnkr 86 37 90 62 -166
Soliditet, % 24,4 21,1 22,3 18,0 15,7
Solvensgrad, % 132,5 126,9 128,9 122,0 119,2
Konsolideringskapital 559,4 481,1 451,0 373,0 320,0
Balansomslutning, mnkr 2 289 2 279 2 019 2 074 2 035
Bruttoinvesteringar, mnkr 36 273 193 – –
Medelantalet årsarbetare, st 3 2 3 3 3
Från och med 2014 tillämpas K3 regelverket.I SLUTET AV ÅRET  startade driftsättningen av det nya biobränsle-  
baserade kraftvärmeverket i Värtan. Det kommer årligen att 
förse ca 190 000 lägenheter med förnybar fjärrvärme. Den 
mängd förnybara el som ska produceras motsvarar solceller på 20 000 hustak. Vägen mot ett integrerat fjärrvärmesystem  
i hela Stor-Stockholm fortsatte och ett nytt avtal om produk-tionssamarbete med Norrenergi tecknades. Övergången från ägarfinansiering till självfinansiering fullbordades i enlighet med ägarnas avtal. Som en del i detta gav bolaget ut gröna obligationer. Öppen fjärrvärme
®, affärsmodellen för energi- 
återvinning, fortsatte att introduceras och ett intentionsavtal om storskalig värmeåtervinning från Bahnhofs planerade  
datahall tecknades.  
FOTO   NIKLAS  PALMKLINT
Bjällerkransen  
– ett av många 
nybyggnadsprojekt 
i Västertorp.
S:T ERIK FÖRSÄKRING  är ett försäkringsbolag 
som bara försäkrar stadens egna intressen.  
Detta görs genom att tillhandahålla ett 
komplett kommunförsäkringsskydd 
där majoriteten av det som försäkras 
är byggnader och egendom som 
staden äger. I skyddet ingår även 
olycksfallsförsäkring för skolbarn.
Jan Willgård, VD S:T ERIK LIVFÖRSÄKRING AB är ett vinstdrivande  
livförsäkringsbolag som startade sin verksamhet 
2006. Bolaget försäkrar pensions- 
åtaganden för anställda inom  
Stockholms Stadshus AB:s bolags-  
koncern enligt de kommunala  tjänstepensionsplanerna KAP-KL  
och PA-KFS.
Jan Willgård, VD
61 
14 189 mnkr
131 
NYCKEL TAL
53
dotterbolagen Ägarförhållande
Stockholms Stadshus AB org.nr 556415-1727 ägs till 100 procent av Stockholms stad org.nr. 
212000-0142. Bolaget fungerar som holdingbolag för stadens bolagskoncern. I bolagskoncernen ingår 17 dotterföretag, som i sin tur ägs till 100 procent av moderbolaget Stockholms Stadshus AB. Förutom dotterföretagen ingår även två intresseföretag Mässfastigheter i Stockholm AB och AB Fortum Värme Holding samägt med Stockholms stad. AB Fortum Värme Holding samägt med Stockholms stad 
ägs till 50 procent av Stockholms Stadshus AB och till 50 procent av AB Fortum Power and Heat.  
Mässfastigheter ägs till 50,4 procent av Stockholms Stadshus AB. Övriga andelar ägs av Stockholms Handelskammare. 
Verksamheten i bolagen bedrivs till övervägande del geografiskt inom Stockholms stad. Bolags-
koncernen ingår och konsolideras in i Stockholms stads kommunkoncern. Kommunkoncernen redo-visas i Stockholms stads årsredovisning. 
Bolagens verksamhet
Dotterföretagen verkar inom flera områden till nytta för kommunens invånare. Verksamheterna om-  
fattar tre kommunala bostadsbolag; AB Svenska Bostäder, AB Stockholmshem, AB Familjebostäder,  
ett skolfastighetsbolag; Skolfastigheter i Stockholm AB (SISAB), ett omsorgsfastighetsbolag; Micasa Fastigheter i Stockholm AB, och ett bolag för utvecklingsfastigheter; S:t Erik Markutveckling AB.  Vidare finns ett fastighetsbolag som äger och förvaltar evenemangsarenorna i Globenområdet; 
Stockholm Globe Arena Fastigheter AB (SGA Fastigheter). Fastighetsbolagens primära uppgifter är  
att äga, förvalta och hyra ut samt bygga bostäder och lokaler i Stockholm. Vidare finns Bostadsför -
medlingen i Stockholm AB som förmedlar lägenheter. 
Inom området infrastruktur återfinns bolag som Stockholm Vatten Holding AB, Stockholms 
Stads Parkerings AB, Stockholms Hamn AB samt AB Stokab. Även intresseföretaget Fortum Värme 
Holding ingår i denna grupp. Därtill kommer de bolag som arbetar med evenemangs- och kultur -
verksamhet och marknadsföring av Stockholm; Stockholms Stadsteater AB och Stockholm Business Region AB samt intresseföretaget Mässfastigheter i Stockholm AB. Stockholm Stadshus AB har även 
två försäkringsbolag som arbetar inom koncernen; S:t Erik Försäkrings AB med sakförsäkringar och 
S:t Erik Livförsäkring AB med koncernbolagens pensionsåtaganden.
årsredovisning 2015 stockholms stadshus abFörvaltningsberättelse 2015 Verksamhet och resultat i koncernen
Resultat
Årets resultat efter finansnetto för koncernen uppgår till 1 411 (1 105) mnkr. I resultatet ingår realisationsförluster 
med sammanlagt -53 (809) mnkr netto och nedskrivningar med sammanlagt -53 (-847) mnkr netto. Koncernen har under flera år redovisat betydande realisationsvinster som 
uppkommit i samband med försäljningar av anläggningstill-
gångar. Det har i huvudsak varit försäljning av hyresfastig-heter till bostadsrättsföreningar. Enligt beslut i kommun-fullmäktige i samband med det politiska skiftet i staden hösten 2014 har försäljningen av fastigheter till bostads-rättsföreningar avslutats. Under år 2015 har inga försälj-ningar av anläggningstillgångar genomförts och därmed har inga realisationsvinster uppstått. Relisationsförluster 
redovisas bl.a. av Svenska Bostäder, Familjebostäder, Micasa 
Fastigheter, SISAB och Stockholms Hamn om sammanlagt  
-53 mnkr. Realisationsförlusterna har uppkommit i samband med utrangering av byggnader och är i huvudsak hänförliga till utrangeringar beroende på ombyggnader av anläggningar i bolagen.  
Årets nedskrivningar uppgår till 76 (1 015) mnkr. Det är 
Svenska Bostäder som redovisar en nedskrivning om  
60 mnkr som avser en kommande utrangering i fastigheten  
Pyramiden. Familjebostäder redovisar en nedskrivning om 16 mnkr avseende fastigheten Limkakan. Återföring av tidigare gjorda nedskrivingar uppgår till 23 (168) mnkr. Det är Stockholmshem som återför en nedskrivning i  
kv. Stadsfogden. I föregående års nedskrivningar ingick  
en post av engångskaraktär i SGA Fastigheter AB om  
1 000 mnkr, som avsåg nedskrivning av byggnader. Samtidigt gjordes en uppskrivning av markvärden med 
motsvarande belopp, vilken redovisades mot eget kapital. 
Koncernens rörelseintäkter uppgår till 14 189 (13 550) 
mnkr. Intäkterna är högre än föregående år. En stor del  
av ökningen svarar Stockholm Vatten Holding för. Det är 
framförallt en helårseffekt av bolagets förvärv av ren  
hållningsverksamheten från Stockholms stad. Bolaget har därutöver höjt VA-taxan under året efter beslut i kommun-  
fullmäktige. Rörelsekostnaderna har ökat med 177 mnkr. Det beror bland annat på att resultatet för försäljning av 
anläggningstillgångar har minskat och är negativt i jäm-
förelse med föregående år. Resultatet för försäljning av anläggningstillgångar redovisas som en nettopost under kostnader i resultaträkningen. Dessutom tillkommer hel-årseffekt för nya renhållningskoncernens kostnader hos Stockholm Vatten Holding. Kostnader för avskrivningar enligt plan ökar med 177 (187) mnkr, vilket beror på bola-gens höga investeringsnivå. Koncernens finansnetto förbättrades under året med  
78 (-153) mnkr. Resultat från övriga värdepapper avser  
S:t Erik Livförsäkring och redovisas separat. Räntekostna-
derna minskade med 178 (-148) mnkr, samtidigt som rän-teintäkterna minskade -100 (6) mnkr. Räntekostnadernas minskning är en effekt av den historiskt låga räntenivån  
under 2015.
Koncernens skattekostnad uppgår till 325 (372) mnkr. 
Årets resultat för koncernen uppgår till 1 086 (733) mnkr. 
Investeringar
Investeringsvolymen uppgår till 10 769 (10 552) mnkr.  
Investeringsvolymen har succesivt ökat under senare år och antalet stora projekt över 300 mnkr uppgår i nuläget till drygt 50 st.
Bostadsbolagen svarar för nyproduktion av bostäder 
och de upprustningsinsatser som samtliga fastighetsbolag genomför. Bostadsbolagens investeringar i nyproduktion och upprustningsprojekt uppgår till sammanlagt 5,5 mdkr, vilket motsvarar drygt 50 procent av bolagskoncernens samman-lagda investeringsvolym under året.
Under året har bostadsbolagen påbörjat byggnation av  
1 580 nya lägenheter, vilket är högre än kommunfullmäk-
tiges mål om 1 500 lägenheter.
SISAB har under under året genomfört ombyggna-
tioner i Högalidsskolan, Kungsholmens grundskola, Fridhemsskolan, Nytorpsskolan, Lindeparken, Högalid och Örby Herrängen. Därtill kommer ett antal nybyggda och påbörjade förskolor. Investeringarna uppgår till 1 461 mnkr.
Stockholm Vatten Holdings investeringar uppgår till 
1 523 mnkr. Det genereras av ökade insatser i både det 
befintliga ledningsnätet, vatten och avloppsverk samt i exploateringsområden.
Stockholm Hamnar har under året fortsatt ombyggnaden 
av Värtahamnen och moderniseringen av Kapellskär.
Finansiell ställning
Koncernens eget kapital uppgick vid årsskiftet till 57 363 
(56 764) mnkr. Soliditeten uppgick till 51 (55) procent. 
Resultat efter finansiella poster uppgår till 408 (1 239) mnkr 
för moderbolaget. I resultatet ingår utdelning 220 (976) mnkr. Finansnettot i moderbolaget är 91 mnkr lägre än före-gående år, beroende på minskade ränteintäkter.
Årets resultat efter skatt uppgår till 226 (979) mnkr.DOTTERFÖRETAG INGÅR I  
BOLAGSKONCERNEN STOCKHOLMS 
STADSHUS AB. 17
55 54
stockholms stadshus ab årsredovisning 2015 årsredovisning 2015 stockholms stadshus ab förvaltningsberättelse   
förvaltningsberättelse   Koncernstyrelsen
Styrelsens ledamöter är valda av kommunfullmäktige.  
Styrelsens ordinarie ledamöter består av 5 kvinnor och 
4  män. För suppleanterna är fördelningen 3 kvinnor och 
6  män. 
Koncernstyrelsen har under året följt upp den ekonomiska 
utvecklingen, bolagens finansiella ställning och bolagens arbete med ägardirektiven i budget och tertialrapporter. Koncernstyrelsen får även fortlöpande rapporter och analyser avseende större projekt.
Koncernstyrelsen har under året tillstyrkt inriktnings-
beslut avseende nyproduktion av lägenheter hos de tre bostadsbolagen. Det gäller nyproduktion i kv. Marman, kompletterande inriktningsbeslut gällande option för nyproduktion av hyreslägenheter inom Sandaletten kv. 12 samt student- och hyreslägenheter i kv. Perstorp. 
Koncernstyrelsen har under året tillstyrkt flera stora 
genomförandebeslut avseende nyproduktion i kv. Rösträk-naren, Älvsjöstaden, Rosenlundsparken, kv. Brevlådan och studentlägenheter i Albano.
Koncernstyrelsen har tillstyrkt att SISAB genomför en 
om-, ny-och tillbyggnad av Kämpetorpsskolan i Älvsjö.  
Styrelsen har även tillstyrkt genomförandebeslut för ny-
byggnation av skola i Djurgårdsstaden och för Sjöviks-  
skolan i Årstadal.
Koncernstyrelsen har även tillstyrkt att S:t Erik Mark-  
utveckling förvärvar ytterligare tomträtter i Norra Djur-  
gårdssaden och på Årstafältet.
Koncernstyrelsen har fattat beslut om upprustning och 
ombyggnad av lägenheter i Kv Drakenberg, Valla Torg och 
äldreboendet Vintertullen.
Kommunfullmäktige har därefter fattat beslut om ovan 
redovisade projekt.S:t Erik Markutveckling AB har under hösten 
förvärvat ett bolag med tomträtter på Årstafältet 
och i Norra Djurgårdsstaden. Förvärvet är ett led 
i att säkra stadens långsiktiga planering för 
bostadsbyggande i stadsutvecklingsområden.→
Personal
Medelantalet årsarbetare (avtalad tid) i koncernen uppgick 
under året till 2 651 (2 528), varav 1 519 (1 466) män och 
1 132 (1062) kvinnor. Antalet anställda i moderbolaget upp-
gick till 7 (6) personer, varav 3 män och 4 kvinnor.
Händelser under året och efter dess 
utgång
Under året har kommunfullmäktige beslutat om Stockholms 
stads vision, Vision 2040 – Ett Stockholm för alla. Visionen 
omfattar alla bolag och nämnder. Utgångspunkten i visions-
arbetet är den starka befolkningstillväxten, globaliseringen och klimatutmaningarna i regionen för att uppnå en socialt hållbar utveckling.
Bostadsbolagen och moderbolaget har under året tagit 
fram en CSR-strategi (Corporate Social Responsibility). Syftet är att visa hur bolagen i verksamheten och vid inves-teringar, genom en sammanhållen strategi, kan bidra till en positiv samhällsutveckling. Bostadsbolagen har inom ramen för en gemensam strategi utarbetat en tolkning av bolagens  
allmännyttiga syfte. Denna tolkning ska harmonisera med 
ett allmännyttigt syfte och affärsmässiga principer på av-  
kastningskrav. Under år 2016 kommer strategins struktur i stort kunna införas på bred front i övriga dotterbolag inom koncernen. Utifrån CSR-strategin kommer bolagskoncernen att arbeta fram riktlinjer för hållbarhetsredovisning, i enlighet med kommande lagändring i årsredovisningslagen. En del i redovisningen kommer att vara sociala bokslut. 
I syfte att sänka byggkostnaderna, genom standardisering  
och större volymer, har de tre bostadsbolagen under åren 
tagit fram ett koncepthus, Stockholmshusen. Fyra entre-  
prenörer ska tillsammans med bostadsbolagen utveckla  projektet. Planen är att starta de första etapperna med 
1 500 lägenheter under år 2017. 
Svenska Bostäder har under året startat det första Snabba 
Hus-projektet i Västberga. Bolaget har i samarbete med Jagvillhabostad.nu utvecklat mobila bostäder med tillfälliga bygglov för unga. 
Antalet asylsökande ökade kraftigt under senare delen 
av året. Stort fokus för Stockholms stad är att erbjuda 
boende till ensamkommande barn, vuxna och barnfamiljer. 
Fastighetsbolagen har tillsammans bidragit med ca 1 400  
platser för ankomstboenden.
Fortum Power and Heat AB och Stockholms stad  
träffade år 2013 ett nytt konsortialavtal om Fortum Värme 
Holding. Sedan år 2013 har vissa förändringar skett, 
bl.a. har Stockholms stad överfört sitt ägande i bolaget till Stockholms Stadshus AB den 1 juli 2014. Det nya konsorti -
alavtalet trädde i kraft den 1 januari 2016. Under året har förberedelser för det nya avtalet pågått. En konsekvens av det nya avtalet är att Stockholms Stadshus AB nyttjat sitt innehav av teckningsoptioner för teckning av stamaktier i Fortum Värme Holding i december 2015. Det innebär att ägarandelen nu uppgår till 50 procent för Stockholms Stadshus AB.
S:t Erik Markutveckling AB har under hösten förvärvat  
ett bolag med tomträtter på Årstafältet och i Norra 
Djurgårdsstaden. Köpeskillingen uppgick till drygt 600 mnkr. 
Förvärvet är ett led i att säkra stadens långsiktiga planering för bostadsbyggande i stadsutvecklingsområden.
Familjebostäder har i sin underkoncern fusionerat två 
dotterbolag, Fastighets AB Pendlaren 1 och Hemmahamnen Bostad AB, med moderbolaget AB Familjebostäder. SISAB har under året fusionerat dotterbolaget Datja Fastighets AB med moderbolaget SISAB. Syftet med genomförda fusioner 
är att förenkla administrationen hos bolagen.
Miljöredovisning 
Stadens verksamhet ska i alla dess delar utgå från målet  
om en så liten miljöpåverkan som möjligt. Stadens bolag  bidrar aktivt till att uppfylla stadens miljömål och gör det  samtidigt lättare för stockholmare att vara miljömedvetna  i vardagen. Koncernens bolag verkar för ett systematiskt  
miljöarbete genom att arbeta långsiktigt hållbart inom sina  delar av verksamheten. Förutom energieffektiviseringar och  utbyggnad av system för insamling av källsorterat avfall så  fokuserar bolagen miljöarbetet på åtgärder inom avfalls-  
hantering, byggnation, transporter och upphandling. Flera av bostadsbolagen och Stockholms Hamn har valt att certifiera sitt miljöarbete.
Stockholms Hamn bedriver tillståndspliktig verksamhet 
enligt miljöbalken. Tillståndsplikten avser den del av kon-cernens verksamhet som utgörs av hamnar, lastnings- eller lossningskajer som medger fartygstrafik.
Stockholm Vatten Holdings verksamhet är beroende 
av den tillståndspliktiga verksamhet som bedrivs i anlägg-ningar och de tillstånd som begränsar uttag och reglering av råvatten. Bolagets miljöpåverkan omfattar vattenpåverkan  i Stockholmsområdet, Mälaren och skärgården. 
Stadens miljöprogram har reviderats under 2015 och ett 
förslag till nytt miljöprogram för 2016–2020 har remitterats till nämnder och bolag.
Framtida utveckling
Investeringarna i bolagskoncernen kommer att vara mycket omfattande under kommande år för att möta stadens behov av bostäder, infrastruktur och skolor m.m.
En fortsatt prioriterad fråga är nyproduktion av 
bostäder. Stadens långsiktiga mål för bostadsbyggandet 
uppgår till 140 000 lägenheter till år 2030, kompletterat 
57
stockholms stadshus ab årsredovisning 2015 årsredovisning 2015 stockholms stadshus ab förvaltningsberättelse   med ett kortsiktigt mål om 40 000 bostäder fram till 
2020. Under året har kommunfullmäktige tagit beslut om ett antal bostadsproduktionsprojekt som kommer att öka nyproduktionen av lägenheter hos stadens bostadsbolag. Bostadsbolagen arbetar intensivt för att få fram ytterligare 
bostadsprojekt. Från år 2016 har bostadsbolagen ett höjt 
krav; att successivt fördubbla antalet påbörjade bostäder  till minst 3 000 per år till år 2019. 
Byggandet av en ny hamn i Norvik, som kommunfull-
mäktige fattat beslut om, avvaktas med hänsyn till pågående domstolsprövning. Mark- och miljööverdomstolen beslutade den 30 oktober 2015 att huvudsakligen fastställa under -
instansens dom, varefter motparter överklagat till Högsta domstolen med begäran om prövningstillstånd.
Övriga stora projekt är Stockholm Hamns utbyggnad av 
Värtapiren och moderniseringen av Kapellskärs Hamn. 
Stockholm Vatten Holdings arbete med projektet 
Stockholms Framtida Avloppsrening (SFA) fortskrider. Målet är att avloppsvattnet från Bromma och den del av Stockholm som är ansluten till SYVAB (Sydvästra Stockholmsregionens VA-verks AB) leds till Henriksdals reningsverk. Projektet är för närvarande koncernens enskilt största projekt. Ambitionen 
är att projektet ska ge Stockholm ett av världens modernaste 
reningsverk. Arbete med att ta fram en fördjupad lägesrap-port med uppdaterad tidplan och kalkyl för projektet pågår. 
Stadsutvecklingen av Slakthusområdet fortsätter. Ett led 
i detta arbete är att planera och utveckla de byggrätter som ska delfinansiera den nya Tele2 Arenan. 
Finansiella risker
Stockholms stads finansavdelning har ansvaret för den  
finansiella verksamheten inom kommunkoncernen. Kommun-  
koncernens lånebehov tillgodoses genom en sammanhållen central upplåning. 
All extern lånefinansiering och placering hanteras centralt. Stadens finansfunktion har till uppgift att stödja kärnverk-samheten och tillvarata skalfördelarna i den finansiella hanteringen. Detta uppnås genom att ett gemensamt kon-cernkontosystem som innebär att alla flöden nettoredovisas i kommunkoncernen innan staden behöver låna externt. 
Bolagen har en limit i stadens koncernkontosystem i stället 
för lån. Kommunkoncernens finanspolicy anger mål och riktlinjer för finansverksamheten inom kommunkoncernen. Det innebär att finansavdelningen har ansvaret för bolagens ränterisk enligt fastställd policy och bolagen i sin tur ansva-rar för sina investeringsbeslut och kapitalstruktur. Policyn identifierar även de finansiella risker kommunkoncernen är exponerad för och hur de ska hanteras. Riskerna följs upp löpande av en riskkontrollfunktion. 
Kommunkoncernen lånar i huvudsak genom olika 
marknadsprogram direkt på den finansiella marknaden.
Kommunkoncernen Stockholms stad har en stark 
finansiell ställning och en mycket hög kreditvärdig-het. Kreditbedömningen utförs av Standard & Poor’s och Stockholms stad har högsta möjliga betyg för både den korta och långa upplåningen, A-1+ respektive AAA. Ratingen uppdateras halvårsvis och bekräftades den  
20 november 2015.
Bolagskoncernens samlade låneskuldportfölj upp-
gick vid årsskiftet till 57 046 mnkr brutto, en ökning på 6 865 mnkr i jämförelse med föregående år. Ökningen är 
en effekt av bolagens höga investeringsnivå. Vid årsskif-tet uppgick den genomsnittliga räntebindningstiden för kommunkoncernens externa skuldportfölj till 2,8 (3,0) år. Kommunkoncernens och bolagskoncernens målduration  
uppgår till 3,0 år med ett tillåtet avvikelseintervall på 
+/-  1,5 år. 
Avdragsregler för koncerninterna räntor
Riksdagen beslutade i slutet av år 2012 om begränsningar för 
avdrag för koncerninterna räntor. Skatteverket har efter beslu-tet kommit ut med skriftliga ställningstaganden där verket tyd-liggör sina bedömningar av hur begränsningarna ska tolkas.
Stockholms stad har mot bakgrund av de nya reglerna 
sedan år 2013 fört en dialog med Skatteverket om huruvida rätt till avdrag föreligger för räntekostnader på lån från Stockholms stad. Skatteverket inkom den 16 mars 2015 med svar gällande avdrag för ränta på koncerninterna lån inkomstår 2014. Av svaret framgår att Skatteverket anser att stadens bolag inte har rätt till avdrag för ränteutgifter på lån från ägaren Stockholms stad om staden inte kan visa på att det skuldförhållande som ligger till grund för ränteutgifterna 
är huvudsakligen affärsmässigt motiverat.
Stockholms stad har en centraliserad finansfunktion som 
omfattar hela kommunkoncernen. Syftet är att uppnå en samordnad hantering av aggregerade finansiella risker och 
effektiv hantering av det samlade finansieringsbehovet för 
stadens bolag och förvaltningar. 
Bolagens upplåning hanteras därför centralt hos Stockholms 
stad. För att även täcka finansieringsbehovet för bolagen i 
koncernen Stockholms Stadshus AB behöver dock Staden låna medel då den egna kassan inte räcker. Stadens egen kassa, d.v.s överskottet av medel sedan den i förvaltningen bedrivna verk-samheten finansierats, är inte tillräcklig för att täcka de kom-munala bolagens finansieringsbehov. Staden lånar därför både 
externt men även av bolag i bolagskoncernen för att finansiera 
enskilda bolags lånebehov. Utlåningen till koncernens bolag med lånebehov har därför finansierats enligt nedan: 1. Extern upplåning till Staden som vidareutlånas till de  
kommunala bolagen (46 procent).
2. Lån från kommunala bolag i, första hand moderbolaget, som vidareutlånas till annat kommunalt bolag (29 procent). 
3. Utlåning av Stadens egen kassa (25 procent).
I avvaktan på ett definitivt ställningstagande från Skattever -
ket har räntekostnaderna till fullo bedömts vara avdragsgilla i boksluten för 2014 och 2015. Vad gäller bolagens deklara-tioner för beskattningsåret 2014 pågår en dialog mellan be-rörda bolag och Skatteverket som ännu inte är slutförd. 
Riskhantering 
Stockholms stad bedriver ett systematiserat arbete för att få en helhetsbild och samordning av stadens verksamheter utifrån ett risk- och sårbarhetsperspektiv. Samtliga bolag gör årligen egna risk- och sårbarhetsanalyser utifrån sin egen verksamhet. Dessa analyser sammanställs och därefter görs 
en övergripande analys för staden som helhet.
Koncernledningen genomför kontinuerligt granskningar 
avseende förtroenderisker inom bolagen. Dessa gransk-
ningar belyser eventuella risker avseende policyarbete, intern kontroll, ekonomi, inköp/ upphandling, uthyrning, projekt/underhåll, säkerhet, personal, representation, förmåner, media och kommunikation, IT m.m. Respektive område kommenteras och förslag till förbättrat kontroll- och/
eller riskhanteringsåtgärd föreslås. Under 2016 kommer koncernledningen tillsammans med extern expertis att 
påbörja arbetet med hållbarhetsrapportering. I samband 
med rapporteringen kommer ett antal områden att iden-
tifieras som bolagen systematiskt behöver följa upp; bl.a. motverkande av korruption och respekt för mänskliga rät-tigheter och de väsentliga risker som är kopplade till dessa områden och företagets verksamhet. Koncernledningen 
kommer att avvakta den rapportstruktur för hållbarhets-
redovisningen som tas fram, för att därefter genomföra en förnyad granskning av förtroenderisker inom bolagen. 
Vinstdisposition
Föregående år beslutade Stockholms Stadshus AB:s års-stämma om utdelning om 1 000 mnkr till Stockholms stad. 
Utdelningen var preliminär och slutligt beslut om utdelning tog kommunfullmäktige i samband med tertialrapport 2. Det innebär att staden kan avstå eller begränsa utdelningen om 
den ekonomiska situationen så medger. Under 2015 tog kom-
munfullmäktige beslut om att utdelning skulle begränsas till 500 mnkr under det aktuella året. 
Kommunfullmäktige har i samband med beslut om bok-
slut 2011, 2012 och 2013 beslutat om efterutdelning från bostadsbolagen enligt lagen om allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag § 4 och § 5:1. 
Efterutdelningen som kommunfullmäktige tog beslut om 
år 2013 med anledning av 2012 årsbokslut, har godkänts av förvaltningsrätten och kammarrätten, men är föremål för prövningstillstånd av Högsta förvaltningsdomstolen. Övriga efterutdelningar är godkända.
Länsstyrelsen, som tillsammans med Boverket har tillsyn 
över kommunala bostadsföretags värdeöverföringar, har gjort bedömningen att samtliga av stadens beslutade utdel-ningar är korrekta. 
Styrelsen föreslår årsstämman besluta om vinstutdelning 
med 1 000  mnkr.   Under 2016 kommer koncernled -
ningen tillsammans med extern 
expertis att påbörja arbetet 
med hållbarhetsrapportering.→
stockholms stadshus ab årsredovisning 2015 årsredovisning 2015 stockholms stadshus ab Stockholm är en av de storstäder där befolkningen ökar snabbast 
i Europa, enligt en ny rapport. Före 2030 spås Stockholmsregionen ha 
gått om London och blivit den snabbast växande staden i Västeuropa.
Förslag till vinstdisposition  
KONCERNEN
Koncernens egna kapital enligt koncernbalansräkningen uppgår till  
57 363 mnkr.
MODERBOLAGET
Till årsstämmans förfogande står
Balanserat resultat 16 381 632 433 kr
Överkursfond 7 499 999 000 kr
Årets resultat 225 707 387 kr
Tillsammans 24 107 338 820 kr
Styrelsen föreslår att vinstmedlen disponeras  
på följande sätt:Till aktieägaren delas ut per aktie 350,88 1 000 000 000 kr
I ny räkning överföres 23 107 338 820 kr
 24 107 338 820 kr
59
stockholms stadshus ab årsredovisning 2015 årsredovisning 2015 stockholms stadshus ab förvaltningsberättelse   Finansiella nyckeltal (mnkr om ej annat anges) 2015 2014 2013* 2013 2012** 2011** 
Rörelseintäkter 14 189 13 550 12 953 12 953 12 499 12 079
Resultat efter finansiella poster 1 411 1 105 2 008 1 341 3 006 923
Årets resultat 1 086 733 1 587 1 050 2 503 642
Avkastning på totalt kapital % 2,5 2,6 3,6 2,9 5,1 2,6
Avkastning på eget kapital % 1,9 1,4 3,3 2,1 5,2 1,5
Vinstmarginal % 9,9 8,2 15,5 10,4 24,0 7,6
Antal anställda 2 651 2 528 2 392 2 392 2 307 2 379
Bruttoinvesteringar 10 769 10 552 8 730 8 112 9 419 8 567
Anläggningstillgångar 108 710 100 764 85 755 85 056 80 056 74 945
Minoritetsintresse 46 40 33 28 25 21
Eget kapital 57 317 56 724 48 456 47 919 48 769 46 936
Balansomslutning 111 037 102 725 87 894 87 195 81 756 77 168
Soliditet % 51,4 55,4 55,2 55 59,7 60,9
* Siffrorna för år 2013 har reviderats i årsbokslut 2014 med anledning av K3-regelverket.
** Jämförelsetalen för år 2011–2012 har inte räknats om vid övergången till BFNAR 2012:1 (K3).Kommentarer till Koncernen i sammandrag
Koncernen Stockholms Stadshus AB:s omsättning uppgår till  
14 189 mnkr år 2015, att jämföra med 13 550 mnkr år 2014.  
Det är en ökning med 639 mnkr. I likhet med föregående år är det Stockholm Vatten Holding som svarar för den största intäkts-ökningen. Ökningen uppgår till närmare 280 mnkr och beror på en helårseffekt av bolagets förvärv av stadens renhållnings-verksamhet vid halvårsskiftet 2014. Under år har även VA-taxan höjts, vilket ökar bolagets intäkter. Samtliga fastighets- och infra-strukturbolag redovisar omsättningsökningar i storleksordningen 15–90 mnkr. Omsättningsökningarna beror på nyproduktion, förvärv av fastigheter och högre orderingång. SISAB har ökade 
beställningar från Stockholms stad på skol- och barnomsorgs-
lokaler, vilket ökar intäkterna med drygt 80 mnkr. 
Resultat efter finansnetto för koncernen, uppgår till 1 411 mnkr. 
Det är ett starkt resultat för koncernen. I jämförelse med tidigare år under femårsperioden redovisas inga realisationsvinster.  
Det beror på att koncernen inte genomfört några försäljningar 
av fastigheter under året. År 2014 och 2015 ingår resultat andelar 
från intresseföretagen, som ökar resultat efter finansnetto med 140 mnkr respektive 341 mnkr. Resultatandelarna för intressefö-retagen redovisas inom rörelseresultatet.
Årets resultat, efter skatt och minoritetsintressen, uppgår till 
1  086 mnkr. Aktuell skatt på årets resultat uppgår till 325 mnkr.
Balansomslutningen uppgår till 111 037 mnkr, vilket är en  
ökning med 8,3 mdkr. Det beror på bolagens omfattande inves-teringar i anläggningstillgångar i fastigheter och mark. Bolagens investeringar i nyproduktion, upprustningsprojekt nya skolor och 
infrastruktur har medfört att balansomslutningen har ökat med  
34 mdkr under den senaste femårsperioden, vilket mot svarar 
ca  44 procent.
Det egna kapitalet i koncernen uppgår till 57 317 mnkr och har 
ökat med närmare 600 mnkr, i jämförelse med före gående år. 
Soliditeten (exklusive minoritetens andelar) har sjunkit med 
4 procentenheter och uppgår till 51 procent, vilket är en fortsatt 
hög nivå. Soliditeten påverkas av bolagens investeringsvolym, som medför att upplåningen ökar. Bostadsbolagens nyproduktion 
och upprustningsinsatser är en bidragande orsak till de investe-
ringar som gjorts under året inom Stockholm Hamnars och  
Stockholm Vatten Holdings infrastrukturprojekt. De goda resultat som bolagen redovisat under senare år ger ett bra utgångsläge för fortsatta satsningar på investeringar i nyproduktion av lägenheter och infrastruktur. 
Antalet anställda har ökat i koncernen. Det är framförallt  
Familjebostäder, Stockholm Vatten Holding och Stockholms Stads-
teater som redovisar större ökningar. För de två förstnämnda 
bolagen beror ökningen på förstärkta organisationer för inves-teringsprojekten samt helåreffekt av Stockholm Vatten Holdings förvärv av avfallsverksamheten. Stockholms Stads teater har  
under året ökat antalet visstids- och pjäsanställningar, vilket  
är en effekt av stora produktioner på teatern.
Definition av nyckeltal 
Avkastning på totalt kapital
Resultat efter finansiella poster plus finansiella kostnader  i procent av genomsnittlig balans omslutning.
Avkastning på eget kapital
Resultat efter finansiella poster och avdrag för schablonskatt  dividerat med genomsnittligt eget kapital.
Vinstmarginal
Resultat efter finansiella poster dividerat med rörelseintäkterna.Antal anställda
Medelantalet årsarbetare enligt avtalad tid. Årsarbetare innebär att tillsvidareanställdas och visstidsanställdas sysselsättningsgrad summeras. Avtalad tid inbegriper till exempel sjukskrivna och föräldralediga och visar på de årsarbetare bolagen har arbets-givaransvar för.
Soliditet
Eget kapital i förhållande till balansomslutningen, enligt koncern-balansräkningen. I eget kapital ingår kapitalandelen av obeskat-tade reserver.Koncernen i sammandrag61 Koncernen i sammandrag  60 Koncernen i sammandrag
stockholms stadshus ab årsredovisning 2015 årsredovisning 2015 stockholms stadshus ab tkrLämnade  
koncern-  
bidrag Erhållna  
koncern-  
bidragLämnade  
aktieägar-  
tillskottErhållna  
tillskottUtdelning  
Stadshus AB  
koncernenUtdelning  
Stockholms  
stad3
Stockholm Stadshus AB -180 532 -1 000 000 1 000 000 
Dotterbolagen 10 049
AB Svenska Bostäder1869
AB Familjebostäder1995
AB Stockholmshem1
Bostadsförmedlingen i Stockholm AB
Skolfastigheter i Stockholm AB (SISAB) Micasa Fastigheter i Stockholm ABS:t Erik Markutveckling AB
2-45 218
Stockholm Globe Arena Fastigheter AB 199 000
Stockholm Vatten AB  Stockholms Hamn AB -9 000
AB Stokab -205 000
Stockholm Stads Parkerings AB -105 000
Stockholms Stadsteater AB 345 750
Stockholm Business Region ABS:t Erik Försäkrings AB S:t Erik Livförsäkring ABÖvriga bolagKoncernjusteringar
Summa -544 750 544 750 0 0 -988 087 1 000 000Bokslutsdispositioner  
koncernen år 2015
1 Utdelningen är hänförligt till §3 i Lagen om allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag.
2 S:t Erik Markutveckling lämnar koncernbidrag till Stockholm Globe Arena fastigheter.
3 Utdelningen avser förslag till vinstdisposition i årets bokslut.Kommentarer till Bokslutsdispositioner 
Bolagskoncernens samlade resultat efter finansnetto är i likhet  
med föregående år positiv. Överlag visar koncernföretagen  
överskott i boksluten men några har negativa resultat som 
Stockholms Stadsteater och SGA-fastigheter. För att täcka dessa förluster erhåller bolagen koncernbidrag från andra bolag i  
koncernen med positivt resultat. Koncernbidragen uppgår till  
sammanlagt 545 mnkr. 
Utdelning från bostadsbolagen Svenska Bostäder, Familje-
bostäder och Stockholmshem uppgår till närmare 20 mnkr,  enligt § 3 i lagen om allmännyttiga bostadsaktiebolag. Utdel-
ningen avser avkastning på bolagets grundkapital. 
Den budgeterade utdelningen till staden uppgår till 1 000  mnkr 
i budget 2016. Stadens utdelning är preliminär och slutligt beslut om utdelning tar kommunfullmäktige i samband med beslut om tertialrapport  2. Det innebär att staden kan avstå eller begränsa 
utdelningen om den ekonomiska situationen så medger.
År 2014 och 2015 har kommunfullmäktige beslutat om att  
begränsa utdelningen till 500 mnkr istället för den budgeterade  utdelningen på 1 000 mnkr. 
Redovisningstekniskt bokförs koncernbidragen i bokslutet  
för år 2015, beslutad utdelning i bokslut 2015 tas däremot upp i redovisningen året efter.63 boKslutsdispositioner  62 boKslutsdispositioner
stockholms stadshus ab årsredovisning 2015 årsredovisning 2015 stockholms stadshus ab Koncernen Moderbolaget  
mnkr Not 2015 2014 2015 2014
Rörelsens intäkter 3, 4
Nettoomsättning 13 399,9 12 769,4
Aktiverat arbete för egen räkning 128,5 118,2
Övriga rörelseintäkter 660,5 662,6 45,3 34,8
Summa rörelsens intäkter 14 188,9 13 550,2 45,3 34,8
Rörelsens kostnader
Råvaror och förnödenheter -346,4 -345,2
Övriga externa kostnader 4, 5 -6 933,9 -6 872,7 -59,4 -50,5
Personalkostnader 6 -1 935,9 -1 863,0 -10,2 -22,7
Avskrivningar 7 -3 003,3 -2 826,2 -0,2 -0,2
Nedskrivningar 8 -52,7 -847,0
Resultat från andelar i intresseföretag 9 341,8 139,5
Resultat vid försäljning anläggningstillgångar -52,6 808,5
Summa rörelsens kostnader  -11 983,0 -11 806,1 -69,8 -73,4
Rörelseresultat 2 205,9 1 744,1 -24,5 -38,6
Resultat från andelar i koncernföretag 10 19,8 976,4
Resultat från andelar i intresseföretag 9 203,0
Resultat från övriga värdepapper 56,1 289,3
Ränteintäkter och liknande resultatposter 11 222,9 323,5 209,9 301,3
Räntekostnader och liknande resultatposter 12 -1 073,5 -1 251,6 -0,2
Resultat efter finansiella poster 1 411,4 1 105,2 408,0 1 239,1
Bokslutsdispositioner 13 -180,5 -259,6
Skatt på årets resultat 14 -325,3 -372,3 -1,8 -0,6
Årets resultat 1 086,1 733,0 225,7 978,9
Hänförligt till moderföretagets aktieägare 1 080,5 725,3
Hänförligt till minoritetens  ägare 5,6 7,7
Balansräkningar
Koncernen Moderbolaget
mnkr Not 15-12-31 14-12-31 15-12-31 14-12-31
TILLGÅNGAR
ANLÄGGNINGSTILLGÅNGAR
Immateriella anläggningstillgångar 15 78,0 76,0
Materiella anläggningstillgångar
Byggnader och mark 16 78 605,1 74 633,1
Maskiner och andra tekniska anläggningar 17, 18 5 907,2 6 052,5
Inventarier 19 673,4 508,6 0,4 0,6
Pågående nyanläggningar 20 12 891,9 9 050,8
Summa materiella anläggningstillgångar 98 077,6 90 245,0 0,4 0,6
Finansiella anläggningstillgångar
Andelar i koncernföretag 21 6 572,9 6 572,9
Fordringar hos Stockholms stad 230,0 230,0
Andelar i intresseföretag 22 7 803,8 7 664,7 7 528,8 7 528,0
Andra långfristiga värdepappersinnehav 23 2 258,6 2 225,7
Uppskjuten skattefordran 14 245,5 259,8
Andra långfristiga fordringar 16,7 62,4
Summa finansiella anläggningstillgångar 10 554,6 10 442,6 14 101,7 14 100,9
Summa anläggningstillgångar 108 710,2 100 763,6 14 102,1 14 101,5
OMSÄTTNINGSTILLGÅNGAR
Varulager m.m.
Råvaror och förnödenheter 31,2 29,5
Summa varulager m.m. 31,2 29,5 0,0 0,0
Kortfristiga fordringar
Kundfordringar 587,3 543,6
Fordringar hos Stockholms stad 344,7 255,1 13 623,8 13 881,6
Fordringar hos dotterföretag 336,6 282,6
Fordringar hos intresseföretag 1,0 2,5
Skattefordringar 14 187,6 373,3 9,2 109,5
Övriga fordringar 792,7 339,5 1,4
Förutbetalda kostnader och upplupna intäkter 24 363,9 371,5 0,3 0,4
Summa fordringar 2 277,2 1 885,5 13 971,3 14 274,1
Övriga kortfristiga placeringar 35,0
Likvida medel
Kassa och bank 18,0 11,0 0,0
Summa likvida medel 18,0 11,0 0,0 0,0
Summa omsättningstillgångar 2 326,4 1 961,0 13 971,3 14 274,1
Summa tillgångar 111 036,6 102 724,6 28 073,4 28 375,6Resultaträkningar65 balansräKningar  64 resultaträKningar  
stockholms stadshus ab årsredovisning 2015 årsredovisning 2015 stockholms stadshus ab Balansräkningar
EGET KAPITAL OCH SKULDER
Moderbolagets egna kapital
Bundet eget kapital
Aktiekapital, 2 850 001 aktier – 2 850,0 2 850,0
Bundna reserver – 570,0 570,0
Summa bundet eget kapital – 3 420,0 3 420,0
Fritt eget kapital
Balanserad vinst – 16 381,6 15 902,7
Överkursfond 7 500,0 7 500,0
Årets resultat – 225,7 978,9
Summa fritt eget kapital – 24 107,3 24 381,6
Summa eget kapital – 27 527,3 27 801,6
Koncernens egna kapital
Aktiekapital 2 850,0 2 850,0 –
Övrigt tillskjutet kapital 7 500,0 7 500,0 –
Annat eget kapital inkl. årets resultat 46 967,0 46 373,6 –
Eget kapital hänförligt till moderföretagets ägare 57 317,0 56 723,6 –
Minoritetsintresse 46,0 40,4 –
Summa eget kapital 57 363,0 56 764,0 –
Avsättningar 25
Avsatt till pensioner 42,8 45,9 6,6 11,4
Avsatt till pensioner, S:t Erik Livförsäkring  1 726,8 1 795,4
Uppskjuten skatteskuld 14 1 896,0 1 853,7
Övriga avsättningar 188,1 52,2
Summa avsättningar 3 853,7 3 747,2 6,6 11,4
Långfristiga skulder
Övriga långfristiga skulder 18,9 18,4
Summa långfristiga skulder 26 18,9 18,4 0,0 0,0
Kortfristiga skulder
Förskott från kunder 8,3 6,4
Leverantörskulder 1 905,1 1 773,4 3,0 1,2
Skulder till koncernföretag 513,2 532,7
Skulder till Stockholms stad  44 117,2 37 358,9 15,4 14,2
Aktuella skatteskulder 14 141,4 215,8 0,7 0,6
Övriga kortfristiga skulder 435,2 487,8 0,3 2,2
Upplupna kostnader och förutbetalda intäkter 27 3 193,8 2 352,7 6,9 11,7
Summa kortfristiga skulder 49 801,0 42 195,0 539,5 562,6
Summa avsättningar och skulder 53 673,6 45 960,6 546,1 574,0
Summa eget kapital och skulder 111 036,6 102 724,6 28 073,4 28 375,6
Poster inom linjen
Ställda säkerheter inga inga inga inga
Ansvarsförbindelser 28 78,3 76,1 inga inga
Rapport över förändring i eget kapital
mnkr AktiekapitalÖvrigt tillskjutet  
kapitalAnnat  
eget kapital 
inkl årets  
resultat SummaMinoritets-
intresseTotalt eget 
kapital
KONCERNEN
Utgående balans 2013-12-31 2 850,0 0,0 45 605,8 48 455,8 32,7 48 488,5
Apportemission  7 500,0 7 500,0 7 500,0
Utdelning -950,1 -950,1 -950,1
Uppskrivning 1 000,1 1 000,1 1 000,1
Återläggning internvinst -41,2 -41,2 -41,2
Förändrad ägarandel i dotterföretag 33,6 33,6 33,6
Årets resultat 725,3 725,3 7,7 733,0
Utgående balans 2014-12-31 2 850,0 7 500,0 46 373,6 56 723,6 40,4 56 764,0
Utdelning -500,0 -500,0 -500,0
Uppskrivning   
Återläggning internvinst   
Övrig förändring 12,9 12,9 12,9
Årets resultat 1 080,5 1 080,5 5,6 1 086,1
Utgående balans 2015-12-31 2 850,0 7 500,0 46 967,0 57 317,0 46,0 57 363,0
mnkr Aktiekapital Bundna  reserver Över  kurs  fondÖvrigt 
fritt eget
kapitalÅrets  
resultatTotalt eget 
kapital
Utgående balans 2013-12-31 2 850,0 570,0 0,0 13 479,3 3 373,4 20 272,7
Apportemission   7 500,0 7 500,0
Resultatdisposition 3 373,4 -3 373,4  
Utdelning -950,0 -950,0
Årets resultat 978,9 978,9
Utgående balans 2014-12-31 2 850,0 570,0 7 500,0 15 902,7 978,9 27 801,6
Resultatdisposition 978,9 -978,9  
Utdelning -500,0 -500,0
Årets resultat 225,7 225,7
Utgående balans 2015-12-31 2 850,0 570,0 7 500,0 16 381,6 225,7 27 527,3
Aktiekapitalet består av 2 850 001 aktier67 eget K apital  66 balansräKningar  
stockholms stadshus ab årsredovisning 2015 årsredovisning 2015 stockholms stadshus ab Kassaflödesanalys Noter
 Koncernen Moderbolaget
Den löpande verksamheten
Resultat efter finansnetto 29 1 411,4 1 105,3 408,0 1 239,1
Justering för poster som inte ingår i kassaflödet 30 2 583,1 3 807,1 0,2 4,8
Nettoresultat försäljning av anläggningstillgångar 49,4 -834,3
Betald inkomstskatt -129,8 -268,6 97,9 -0,5
Kassaflöde från den löpande verksamheten före förändring av rörelsekapital 3 914,1 3 809,5 506,1 1 243,4
Förändring av varulager och pågående arbeten -1,8 9,1
Förändring av korta fordringar -526,2 -83,4 5,1 0,5
Förändring av kortfristiga skulder 437,6 -42,2 -8,5 12,8
Kassaflöde från den löpande verksamheten 3 823,7 3 693,0 502,7 1 256,7
Investeringsverksamheten
Förvärv av immateriella tillgångar -21,3 -2,7
Förvärv av finansiella anläggningstillgångar -33,3 -147,6  -0,2
Förvärv av fastigheter 31 -948,0 -2 421,3
Investering i pågående nyanläggningar -9 502,5 -7 819,9
Förvärv av övriga materiella tillgångar -261,0 -45,5
Erhållen likvid vid försäljning av anläggningstillgångar 16,4 1 295,5
Erhållen utdelning från intresseföretag 203,0
Kassaflöde från investeringsverksamheten -10 546,7 -9 141,5 0,0 -0,2
Finansieringsverksamheten
Nyupptagna lån 0,9
Amortering av skuld -13,3 -21,4
Koncernbidrag -259,6 -273,5
Utbetald utdelning -500,0 -950,1 -500,0 -950,0
Förändring av långfristiga fordringar 45,6
Kassaflöde från finansieringsverksamheten -466,8 -971,5 -759,6 -1 223,5
Årets kassaflöde -7 189,8 -6 420,0 -256,9 33,0
Likvida medel vid årets början -36 031,4 -29 611,4 13 880,7 13 847,7
Likvida medel vid årets slut -43 221,2 -36 031,4 13 623,8 13 880,7
I kassaflödesanalysen ingår likvida medel på stadens koncernkonto.
Saldot på koncerkontot ingår i kortfristiga fordringar/skulder hos  
Stockholms stad med: 43 239,2 36 042,4 13 623,8 13 880,7
-18,0 11,0
43 221,2 36 031,4     Redovisnings- och värderingsprinciper
Stockholms Stadshus AB upprättar års- och koncernredovisning-
arna med tillämpning av årsredovisningslagen och Bokförings-nämndens allmänna råd BFNAR 2012:1 Årsredovisning och  
koncernredovisning (K3). 
Redovisningsprinciperna är oförändrade i jämförelse med  
föregående år.
Koncernredovisning
I koncernredovisningen ingår dotterföretag där Stockholms Stadshus AB direkt eller indirekt innehar mer än 50 procent av rösterna eller på annat sätt innehar det bestämmande inflytandet. Koncernens bokslut är upprättat enligt förvärvsmetoden, vilket innebär att dotterföretagens egna kapital vid förvärvet, fastställt som skillnaden mellan tillgångarnas och skuldernas verkliga värden, elimineras i sin helhet. I koncernens egna kapital ingår härigenom endast den del av dotterföretagens egna kapital som 
tillkommit efter förvärvet. Förvärvstidpunkten är den tidpunkt 
då det bestämmande inflytandet erhålls.
Om det koncernmässiga anskaffningsvärdet för aktierna över -
stiger det i förvärvsanalysen upptagna värdet av bolagets net-totillgångar, redovisas skillnaden som koncernmässigt övervärde (goodwill). Om i stället det koncernmässiga anskaffningsvärdet för aktierna understiger det i förvärvsanalysen upptagna värdet av bolagets nettotillgångar redovisas skillnaden som negativ kon-
cerngoodwill under övriga avsättningar.  Negativ goodwill, som 
kan hänföras till förväntade framtida förluster och kostnader, 
ska redovisas i resultaträkningen samma räkenskapsår som dessa förluster och kostnader redovisas. Den del av avsättningen som inte överstiger verkligt värde på förvärvade identifierbara icke-  
monetära tillgångar upplöses i resultaträkningen över en period som beräknas vara den kvarvarande vägda genomsnittliga nyttjan -
deperioden för de tillgångar som är avskrivningsbara. Den del av avsättningen som överstiger verkligt värde på förvärvade identifier -
bara icke-monetära tillgångar redovisas i resultaträkningen under räkenskapsåret.
Under året förvärvade bolag inkluderas i koncernredovis-
ningen med belopp avseende tiden efter förvärvet. De exkluderas ur koncernredovisningen från och med den dag då bestämmande inflytande upphör.
Minoritetens andel av de förvärvade nettotillgångarna  
värderas till verkligt värde. I koncernens resultaträkning pre-
senteras årets resultat inklusive minoritetens andel. Hur stor del 
av årets resultat som är hänförligt till minoriteten anges i upp-
lysning som lämnas i anslutning till resultaträkningen. Minorite-
tens andel i dotterföretags kapital redovisas i separat post inom 
eget kapital i koncernens balansräkning. I moderbolaget tilläm-pas samma redovisningsprinciper som i koncernen.
Mellanhavanden mellan koncernföretag elimineras i koncern-
redovisningen i sin helhet.Koncernbidrag
Såväl erhållna som lämnade koncernbidrag redovisas som bok-slutsdisposition i resultaträkningen.
Intresseföretagsredovisning
Som intresseföretag betraktas de företag som inte är dotterföre-tag men där Stockholms Stadshus AB direkt eller indirekt innehar minst 20 procent av rösterna eller på ett annat sätt har ett bety-dande inflytande. I koncernens bokslut redovisas andelar i intres-seföretag enligt kapital andelsmetoden. Andelar i ett intresseföre-
tag redovisas till anskaffningsvärde med justering för koncernens 
andel av förändringen i intresseföretagets nettotillgångar, inklusive 
goodwill (efter avdrag för ackumulerade avskrivningar). I kon-
cernens resultaträkning ingår koncernens andel av intresseföre-
tagets resultat. Ej utdelad ackumulerad vinstandel hänförlig till intresseföretag redovisas i koncernbalansräkningen som kapital-andelsfond under bundna reserver. Orealiserade internvinster  
elimineras med den på koncernen belöpande andelen av vinsten.
Intäkter
Försäljning av varor redovisas när väsentliga risker och förmåner övergår från säljaren till köparen. För tjänsteuppdrag redovisas  inkomsten som är hänförlig till ett utfört tjänsteuppdrag som intäkt i takt med att arbetet utförs och material levereras eller förbrukas. Hyresintäkter redovisas i den period uthyrningen avser. Intäkter  
redovisas netto efter moms och rabatter. Försäljning inom  koncernen sker till ordinarie priser. 
Offentliga bidrag
Stockholms Stadsteater erhåller statligt stöd i form av ett årligt verksamhetsbidrag som utgår till samtliga institutionsteatrar  enligt regleringsbrev från regeringen till statens kulturråd. Stödet betalas ut kvartalsvis i förskott och bolaget periodiserar dem  så att de intäktsförs per månad. Bostadsbolagen hade rätt till  
investeringsbidrag för viss ny produktion enligt tidigare regelverk. 
För ytterligare information hänvisas till respektive dotterföretags 
årsredovisning.
Lånekostnader
Huvudprincipen är att inga lånekostnader aktiveras vid tillverk-ning av anläggningstillgångar utan belastar den period till vilken de hänför sig. Vid större infrastrukturprojekt kan lånekostnader komma att aktiveras under byggperioden. All nyupplåning hanterar Stockholms stads finansavdelning och respektive bolag har en  limit i stadens koncern kontosystem.Not
169 68
stockholms stadshus ab årsredovisning 2015 årsredovisning 2015 stockholms stadshus abnoter  Kassaflödesanalys   Inkomstskatter
Redovisade inkomstskatter innefattar skatt som ska betalas eller 
erhållas avseende aktuellt år och justeringar avseende tidigare års  aktuella skatt samt förändringar i uppskjuten skatt. Värdering 
av samtliga skatteskulder/-fordringar sker till nominella belopp enligt de skatte regler och skattesatser som är beslutade eller som 
är aviserade och som med stor säkerhet kommer att fastställas. Skatte effekter av poster som  redovisas i resultaträkningen, redo-
visas i resultaträkningen. Skatteeffekter av poster som redovisas direkt mot eget kapital, redovisas mot eget kapital.
Uppskjuten skatt beräknas på alla temporära skillnader som 
uppkommer mellan redovisade och skattemässiga värden på till-gångar och skulder. De temporära skillnaderna har huvudsakli-gen uppkommit genom att avskrivning av fastigheter sker med 
andra belopp i bok föringen än vad som är skattemässigt tillåtet. 
Uppskjuten skatte fordran avseende underskottsavdrag eller andra 
framtida skattemässiga avdrag redovisas i den utsträckning det är 
sannolikt att avdraget kan avräknas mot överskott vid framtida beskattning. Uppskjuten skatteskuld avseende temporära skillna-der i investeringar i dotterföretag och intresse företag redovisas 
inte i koncernredovisning då moderbolaget i samtliga fall kan styra tidpunkten för återföring av de temporära skillnaderna och det inte bedöms sannolikt att en återföring sker inom överskådlig 
framtid. I moderbolaget redovisas den uppskjutna skatteskulden 
på obeskattade reserver, som en del av de obeskattade reserverna.
Fordringar och skulder nettoredovisas endast när det finns en 
legal rätt till kvittning.
Finansiella instrument
De finansiella instrument som redovisas i koncernens balansräk-ning utgörs av värdepapper, kundfordringar och övriga fordring-ar, kortfristiga placeringar, leverantörsskulder och låneskulder. Instrumenten redovisas i balansräkningen när Stockholms Stads-hus AB blir part i instrumentets avtalsmässiga villkor. Finansiella 
tillgångar tas bort från balansräkningen när rätten att erhålla 
kassaflöden från instrumentet har löpt ut eller överförts och kon-cernen har överfört i stort sett alla risker och förmåner, som är förknippade med ägandet av tillgången. Finansiella skulder tas bort från balansräkningen när förpliktelserna har reglerats eller på annat sätt upphört.
Stockholms Stadshus AB har valt att värdera de finansiella  
instrumenten till anskaffningsvärde i enlighet med kapitel 11  
i K3. Inledningsvis redovisas de finansiella instrumenten till  
anskaffningsvärde förutom kundfordringar och övriga fordringar som redovisas till det belopp som förväntas bli inbetalt efter avdrag för individuellt bedömda osäkra fordringar. Fordringar som är räntefria eller som löper med en ränta som avviker från marknadsräntan och som har en löptid på mer än 12 månader, redovisas till ett diskonterat nuvärde och tidsvärdeförändringen redovisas som ränteintäkt i resultaträkningen.
I den efterföljande värderingen värderas kortfristiga placering-
ar i enlighet med lägsta värdets princip till det lägsta av anskaff-ningsvärde och marknadsvärde samt andra långfristiga värde-pappersinnehav till anskaffningsvärde med bedömning av  eventuellt nedskrivningsbehov.All extern upplåning och alla placeringar hanteras centralt av 
 Stockholms stads finansavdelning. I stället för lån har bolagen  
en limit i stadens koncernkontosystem. Kommunfullmäktige fast-ställer en finanspolicy som gäller för hela kommunkoncernen. Styrelsen för Stockholms Stadshus AB antar årligen en finans-policy för bolagskoncernen, som därefter antas av samtliga bolag  i koncernen. Det innebär att finansavdelningen har ansvaret  
för bolagens ränterisk och bolagen har i sin tur ansvar för sina investeringar och för sin kapitalstruktur.
Vid varje balansdag görs en bedömning om det finns någon  
indikation på nedskrivningsbehov i någon av de finansiella till-gångarna. Nedskrivning sker om nedgången bedöms vara  bestående.
Samtliga låneskulder har Stockholms stad som motpart.  
Låneskulderna är del av Stockholms stads koncernkontosystem. Det finns inga ränteswappar eller liknande i koncernen.
Varulager
Varulager värderas, med tillämpning av först-in först-ut-principen, till det lägsta av anskaffningsvärdet och nettoförsäljningsvärde på balansdagen. För råvaror ingår alla utgifter som är direkt hänför -
liga till anskaffningen av varorna i anskaffningsvärdet. Merparten av varulagret består av röranläggningar som används i VA-verksam-
heten hos Stockholm Vatten Holding AB.
Materiella anläggningstillgångar redovisas till anskaffningsvärde 
minskat med ackumulerade avskrivningar och nedskrivningar.  I anskaffningsvärdet ingår utgifter som direkt kan hänföras till  förvärvet av tillgången. Materiella anläggningstillgångar skrivs av systematiskt över tillgångens bedömda nyttjandeperiod. Kon-
cernens mark har obegränsad nyttjandeperiod och skrivs inte av. 
Linjär avskrivningsmetod  används för övriga typer av materiella 
tillgångar.
Följande avskrivningstider tillämpas:
Byggnader  25–100 år
Byggnadsinventarier  3–50 år
Maskiner och andra tekniska anläggningar 3–50 år
Inventarier, verktyg och installationer  5 år
När en komponent i en anläggningstillgång byts ut, utrangeras 
eventuell kvarvarande del av den gamla komponenten och den nya komponentens anskaffningsvärde aktiveras. Tillkommande utgifter som avser tillgångar som inte delas upp i komponenter läggs till anskaffningsvärdet till den del tillgångens prestanda 
ökar i förhållande till tillgångens värde vid anskaffningstid-
punkten. Utgifter för löpande reparationer och underhåll  redo visas som kostnader.
Fastigheter som inte används av koncernföretag och som inne-
has för långsiktig uthyrning klassificeras i koncernredo visningen 
som förvaltningsfastigheter, se not 14.
För närmare detaljer hänvisas till respektive dotterföretags 
årsredovisning.Immateriella anläggningstillgångar
Immateriella anläggningstillgångar redovisas till anskaffnings-värde minskat med ackumulerade avskrivningar och nedskriv-ningar. I koncernredovisningen tillämpas kostnadsföringsmodellen för internt upparbetade immateriella tillgångar.
Avskrivning görs linjärt över den bedömda nyttjandeperioden. 
Avskrivningstiden för tidigare aktiverade egenupparbetade  
immateriella tillgångar uppgår till 3–5 år och avskrivningstiden för hyresrätter uppgår till 50 år.
Nedskrivning av icke-finansiella anläggningstillgångar
När det finns en indikation på att en tillgångs värde minskat görs en beräkning av återvinningsvärdet, vilket är det högsta av nytt-jandevärdet och verkligt värde minskat med försäljningskostnader. Är tillgångens återvinningsvärde lägre än det redovisade värdet görs en nedskrivning av det redovisade värdet till återvinnings-
värdet. Vid bedömning av nedskrivningsbehov grupperas till-
gångarna på de lägsta nivåer för vilka ett separat kassaflöde kan identifieras (kassagenererande enheter). För tillgångar, andra än goodwill, som tidigare skrivits ned, görs vid varje balansdag en  
bedömning om återföring bör göras.
Leasingavtal
Leasingavtal som innebär att de ekonomiska riskerna och fördelarna med att äga en tillgång i allt väsentligt överförs från leasegivaren till något av koncernens företag klassificeras i koncernredovisningen som finansiella leasingavtal. Finansiella leasingavtal medför att  
rättigheter och skyldigheter redovisas som tillgång respektive skuld 
i balansräkningen. Tillgången och skulden värderas initialt till det 
lägsta av tillgångens verkliga värde och nuvärdet av minimilease-avgifterna. Utgifter som direkt kan hänföras till leasingavtalet läggs till tillgångens värde. Leasingavgifterna fördelas på ränta och amortering enligt effektivräntemetoden. Variabla avgifter redovisas som kostnad i den period de uppkommer. Den leasade tillgången skrivs av linjärt över den bedömda nyttjandeperioden.
Leasingavtal där de ekonomiska risker och fördelar som är 
hänförliga till leasingobjektet i allt väsentligt kvarstår hos lease-givaren, klassificeras som operationella leasingavtal. Betalningar, inklusive en första förhöjd hyra, enligt dessa avtal redovisas som en kostnad linjärt över leasingperioden.
Avsättningar
En avsättning görs när det finns en legal eller informell förpliktelse och en tillförlitlig uppskattning av beloppet kan göras. Förplik-telser som väntas regleras efter mer än tolv månader nuvärdes-beräknas. Den ökning av avsättningen som är hänförlig till att tid förflyter redovisas som räntekostnad.Fordringar, skulder och avsättningar 
Om inget annat anges ovan värderas kortfristiga fordringar till det lägsta av dess anskaffningsvärde och det belopp varmed de beräknas bli reglerade. Långfristiga fordringar och långfristiga skulder värderas efter det första värderingstillfället till upplupet anskaffningsvärde. Övriga skulder och avsättningar värderas till 
de belopp varmed de beräknas bli reglerade. Övriga tillgångar  
redovisas till anskaffningsvärde om inget annat anges ovan.
Ersättningar till anställda
Kortfristiga ersättningar i koncernen utgörs av lön, sociala  avgifter, betald semester och betald sjukfrånvaro. Kortfristiga  ersättningar redovisas som en kostnad och en skuld då det finns en legal eller informell förpliktelse att betala ut en ersättning.
Flertalet bolag i koncernen Stockholms Stadshus AB har sina 
pensionsåtaganden försäkrade i S:t Erik Livförsäkring, som har till uppgift att samordna och strukturera hanteringen av pensioner inom bolagskoncernen. De avtal som är försäkrade är KAP-KL (tidigare PFA), PA-KFS och PA-KL. De av S:t Erik Livförsäkring försäkrade åtagandena redovisas under posten Avsättning pensio-ner. Därtill förekommer det att enskilda koncernföretag redovisar enstaka pensionsåtaganden enligt lagen (1967:531) om tryggande 
av pensionsutfästelser m.m. Dessa avsättningar avser särskilda 
pensionsåtaganden som inte försäkrats, exempelvis avtalspensio-
neringar. Det innebär att koncernens pensions avsättningar är upp-
delade i två poster under avsättningar. 
För mer detaljerad beskrivning se not 6.
Kassaflödesanalys
Kassaflödesanalysen upprättas enligt indirekt metod. Det redo-visade kassaflödet omfattar endast transaktioner som medför in- eller utbetalningar. Som likvida medel klassificeras, förutom kassa- och banktillgodohavanden, tillgodohavanden hos finans-avdelningen inom kommunkoncernen Stockholms stad. Alla  
likvida medel kan utnyttjas för koncernens räkning.
Transparensdirektivet
Från och med den 1 januari 2006 gäller lagen om insyn i vissa  
finansiella förbindelser. Lagen ställer vissa krav på redovisning  i offentliga  företag genom krav på öppen och separat redovisning. 
Syftet med lagen är att implementera EU-kommissionens direktiv – transpararensdirektivet – i svensk lag för att motverka otillbörlig 
konkurrens. De dotterföretag inom koncernen som bedöms om-
fattas av direktivet är Stockholms Hamn, Stokab och Stockholm Parkering. Dessa bolag lämnar information i anslutning till  
respektive årsredovisning.
Övriga upplysningar
Vid försäljning av fastigheter ska inkomsten i normalfallet  
bokföras vid dagen för tillträdet. Utgifter knutna till försäljningen ska beräknas och bokas vid samma tillfälle. 71 70
stockholms stadshus ab årsredovisning 2015 årsredovisning 2015 stockholms stadshus abnoter  noter        Uppskattningar och bedömningar
 
Stockholms Stadshus AB gör uppskattningar och bedömningar om 
framtiden. De uppskattningar för redovisningsändamål som blir följden av dessa kommer, definitionsmässigt, sällan att motsvara det verkliga resultatet. De uppskattningar och antaganden som innebär en betydande risk för väsentliga justeringar i redovisade värden för tillgångar och skulder under nästkommande år  
behandlas i huvuddrag nedan.
Styrelser och VD har ett ansvar att fortlöpande följa upp 
samtliga stora projekt och investeringar. Både bolagskoncernen 
och stadens förvaltningar ska följa den av kommunfullmäktige beslutade investeringstrategin. Värdering av nyproduktionspro-jekt av fastigheter sker fortlöpande i fastighetsbolagen och görs utifrån en marknadsbedömning för aktuell verksamhet. Det inne-bär att stora förändringar på fastighetsmarknaden kan ha stor påverkan på till exempel nyproduktionsprojekt. 
Det nya regelverket K3 som tillämpas från och med år 2014  
innebär en ökad differentiering i koncernen på avskrivningstider beroende på att komponenter kommer att tillämpas. 
En stor del av koncernens av dotterföretag har materiella an-
läggningstillgångar i form av fastigheter och infrastruktur. Fast-igheter är en materiell anläggningstillgång, som består av många olika betydande komponenter. Stockholms Stadshus AB och berörda dotterföretag har gemensamt definierat principiella ställ-ningstaganden och vilka komponenter och avskrivnings tider som 
ska tillämpas från och med år 2014 . 
De olika komponenterna används i olika utsträckning hos de 
olika bolagen beroende på vilken typ av verksamhet, byggnad, nybyggnads-/ombyggnadsår, och hyresgäst som är aktuella i  
respektive bolags fastighetsbestånd. Bostadsbolagen har flest kom-ponenter medan infrastrukturbolagen har färre kompo nenter. Not
2
Koncernföretagens inköp från Stockholms stad uppgår till  769,5 (738,4) mnkr. Koncernföretagens försäljning till  Stockholms stad uppgår till 3 063,7 (3 035,7) mnkr.
Moderbolagets inköp från övriga koncernföretag uppgår  
till 7,9 (3,7) mnkr och inköpen från Stockholms stad uppgår  
till 43,8 (26,7) mnkr. Ökningen av inköp från staden avser  
implementering av ett gemensamt ekonomisystem.
Fakturerad försäljning ökar i jämförelse med föregående år.  
Det är Stockholm Vatten Holding, Stokab, Stockholm Hamnar  
och Stockholm Stads Parkering som ökat försäljningsintäkterna.
Stockholm Vatten Holding står för den största ökningen  
beroende på en helårseffekt av att bolaget har förvärvat renhåll-ningsverkssamheten från Stockholms stad från halvårsskiftet 2014 . Bolaget har höjt VA-taxan under året vilket också ökat 
omsättningen.
Stockholms Stadsteater erhåller statligt stöd för sin verk samhet.
Av övriga rörelseintäkter är 117 (114) mnkr hänförliga till 
Skolfastigheter i Stockholm AB (SISAB). De består av försäkrings-ersättning 15 (38) mnkr samt ersättning om 102 (76) mnkr från Stockholms stad för särskilda arbeten såsom verksamhetsanpass-ningar av lokaler och ventilationsarbeten m.m.
Stockholm Business Regions övriga rörelseintäkter uppgår till 
135 (131) mnkr varav 112 (108) mnkr är ersättning från  
staden. Resterande intäkter avser externa samarbetpartners.
Stockholm Vatten Holdings övriga rörelseintäkter uppgår till 
181 (211) mnkr. De största posterna avser intäkter för särskilda  
arbeten, försäljning av värme i vatten till Hammarbyverket  samt ersättning vid omhändertagande av industriavlopp. 
Bostadsbolagens övriga intäkter uppgår till sammanlagt  
158 (139) mnkr. En stor del av dessa tjänster består av försälj-ningar och vidarefaktureringar av sophämtning, värme, vatten samt kommunikationstjänster.I koncernens redovisning utgörs de operationella leasingintäk-terna i allt väsentligt av hyra av bostäder och lokaler samt garage och bilplatser. Hyresavtal avseende lokaler ingås normalt på 3 år. Hyresavtal avseende bostäder samt garage- och bilplatser ingås normalt tills vidare där hyresgästerna har möjlighet att säga upp avtalet med 3 månaders uppsägningstid.
Jämförbarheten mot 2014 är något bristande då samtliga bo-
lag inte kunnat inhämta uppgifter avseende 2014 års framtida 
minimileaseavgifter pga. systembegränsningar. Dessa bolag mot-
svarade 10,8 % av de framtida minimileaseavgifterna 2015 och 
29,9 % av årets erhållna variabla leasingavgifter.
I koncernens redovisning utgörs den operationella leasingen  
i allt väsentligt av hyrda fastigheter/lokaler samt av leasing av  bilar. Avtalstiden för hyrda fastigheter/lokaler varierar men ligger främst mellan 1–10 år medan avtalstiden för fordonsleasing  normalt löper på tre år. Indexklausuler såsom reglering avseende 
KPI förekommer.
ERSÄTTNING TILL REVISORER             Koncernen           Moderbolaget
mnkr 2015 2014 2015 2014
Ersättning till revisorer ingår med 
följande värden:
 Ernst & YoungRevisionsuppdrag 4,1 4,7 0,2 0,2
Revisionsverksamhet utöver  
revisionsuppdraget 1,8 1,4 0,4 0,4
Skatterådgivning 1,0 1,7
Övriga tjänster 2,7 0,9
Total ersättning till revisorer 9,6 8,7 0,6 0,6
Not
3Not
4
               Rörelseintäkter
            Koncernen           Moderbolaget
Hyror och arrendeintäkter 9 628,2 9 312,8
Fakturerad försäljning 3 686,3 3 374,2 45,3 34,8
Taxor 85,4 82,2
Statligt stöd 53,6 53,9
Aktiverat arbete för egen räkning 128,5 118,3
Övriga rörelseintäkter 606,9 608,8
Summa rörelseintäkter 14 188,9 13 550,2 45,3 34,8
varav försäljning till Stockholms stad 3 063,7 3 035,7 0,6 0,3
varav försäljning till koncernföretag 42,5 29,8              Operationella leasingavtal
STOCKHOLMS STADSHUS AB  
SOM LEASEGIVARE             Koncernen           Moderbolaget
Framtida minimileaseavgifter som 
kommer att erhållas avseende icke uppsägningsbara leasingavtal:
Förfaller till betalning inom ett år 4 836,3 4 440,5
Förfaller till betalning senare än ett 
men inom fem år 1 158,5 643,4
Förfaller till betalning senare än fem år 325,7 207,7
Summa 6 320,5 5 291,6 0,0 0,0
Under perioden erhållna variabla leasingavgifter 3 359,1 2 211,6
SOM LEASETAGARE             Koncernen           Moderbolaget
Framtida minimileaseavgifter  
som ska erläggas avseende icke uppsägningsbara leasingavtal:
Förfaller till betalning inom ett år 927,7 1 390,0
men inom fem år 804,0 1 490,3
Förfaller till betalning senare än 
fem år 123,1 106,7
Summa 1854,8 2 987,0 0,0 0,0
Under perioden erlagda leasing-
avgifter 1 508,2 1 816,2Tilläggsupplysningar
Not
5                Övriga externa kostnader73 72
stockholms stadshus ab årsredovisning 2015 årsredovisning 2015 stockholms stadshus abnoter  noter   Ersättningar till ledande befattningshavare 
inom koncernen
Koncernen
Inom koncernen utgår styrelsearvode enligt de principer som 
kommunstyrelsen och kommunfullmäktige beslutat om. Fast lön utgår till ledande befattningshavare i koncernen och det före-  
kommer inga bonus- eller incitamentsystem.
Styrelsens ledamöter är valda av kommunfullmäktige. Av styrelsens ordinarie ledamöter är 5 kvinnor och 4 män. För suppleanterna är fördelningen 3 kvinnor och 6 män. Ordförande har arvoderats med 70 (69) tkr och vice ordförande med 56 (55) tkr. 
Verkställande direktören i moderbolaget är samtidigt biträdande 
stadsdirektör i Stockholms stad och avlönas helt av staden. Vice 
VD är anställd på samma villkor som förvaltningschefer i staden. 
Dessa villkor innebär tillsvidareanställning med rätt till KAP-KL efter tolv års tjänstgöring, dock tidigast från 60 års ålder. Rätt till två årslöners avgångsvederlag föreligger vid uppsägning från bolagets sida. Övriga anställda i moderbolaget är ledande befatt-ningshavare. För dessa utgår ingen tilläggslön. De har rätt till pension enligt PA-KFS eller KAP-KL.Ersättningar och övriga förmåner under året.
Ingela Lindh, VD moderbolaget avlönas av Stockholms stadJonas Schneider, vice VD moderbolaget fr.o.m. 2015-01-01Grundlön och ansvarsförbindelse 1 576 (1 796)
Pensionsavsättning 239 (11 438)KAP-KL pensionsålder från 60 år
Koncernens personal
I jämförelse med föregående år ökar antalet anställda (medel-antalet årsarbetare faktiskt arbetad tid) i koncernen och uppgår vid årets slut till 2 330 (2 222). Av dessa var 1 377 män. Andelen  
män över 50 år eller äldre uppgår till 52 procent och bland kvinnor är motsvarande andel 41 procent. En bidragande faktor 
till ökningen av antalet anställda är att Stockholm Vatten Holding 
övertagit stadens renhållningsverksamhet. 
 Av den totala årsarbetstiden inom koncernen Stockholms 
Stadshus AB var 80 procent arbetad tid d.v.s närvaro på jobbet. 
Semester svarade för 10 procent, sjukdom uppgick till 4 procent, föräldra ledighet svarade för 3 procent och resten var övrig ledighet.
Den totala sjukfrånvaron ligger kvar på en fortsatt låg nivå  
3,9 (3,5) procent av ordinarie arbetstid och har ökat något i  
jämförelse med föregående år.
Långtidsfrånvaron (minst 60 dagar) utgör 38 procent av den  
totala sjukfrånvaron, vilket är något lägre nivå än föregående år. 
Den korta sjukfrånvaron (1 till 14 dagar) utgör 46 procent av 
den totala sjukfrånvaron.
Pensionsplaner i koncernen
PA-KL  är en förmånsbestämd bruttopension som gällt anställda 
inom kommun och landsting. Pensionsavtalet är för flertalet anställda ersatt med annat avtal, men är fortfarande giltigt för vissa chefs personer. PA-KL innebär att arbetsgivaren utlovar  
en bruttopension motsvarande viss nivå av lönen.
PFA är en pensionsplan för anställda inom kommuner och lands-
ting som innefattar avgiftsbestämd ålderspension och förmåns-bestämd kompletterande ålderspension.
KAP-KL  är en avgiftsbestämd ålderspension med kompletterande  
förmånsbestämda tillägg. KAP-KL ersatte PFA under år 2006.  Övergångsreglerna är komplicerade och kommer att påverka  resultatet i koncernen under ett antal år.
PA-KFS  är en ITP-liknande tjänstepensionsplan som gäller  
anställda i kommunala bolag. Den innehåller i huvudsak  
förmånsbestämd ålderspension, kompletterande ålderspension  
och efterlevandepension.
Not
6
              Personal
Medelantal anställda (avtalad tid) 2 651,0 2 528,0 7,0 6,0
Varav män, % 57,0 58,0 43,0 30,0
Löner, andra ersättningar  
och sociala kostnader
Styrelse, VD och vVD
Löner och andra ersättningar 36,8 35,9 1,8 8,3
Sociala kostnader 16,3 11,6 0,6 2,1
Pensionskostnader 15,1 14,7 0,2 4,8
Övriga anställdaLöner och andra ersättningar 1 227,7 1 159,4 4,9 4,7
Sociala kostnader 429,7 409,8 1,6 1,0
Pensionskostnader 141,9 179,7 1,1 1,7
Totalt löner och andra ersättningar 1 264,5 1 195,3 6,7 12,9
Sociala kostnader 446,0 421,4 2,2 3,1
Pensionskostnader 157,0 194,4 1,3 6,5
Moderbolaget står för merparten av koncernens ränteintäkter.
År 2015
SVENSKA BOSTÄDER:  Reservering för nedskrivning fastigheten  
Pyramiden, -60 mnkr.
FAMILJEBOSTÄDER:  Nedskrivning hänförlig till Limkakan 4, -16 mnkr.
STOCKHOLMSHEM: Återföring av tidigare nedskrivning i kv Stads- 
 fogden 12, 23,3 mnkr.
Not
13Not
9
              Bokslutsdispositioner
                      Moderbolaget
mnkr 2015 2014
Erhållet koncernbidrag 319,0 258,7
Lämnat koncernbidrag -499,5 -518,3
Summa -180,5 -259,6
Not
12
              Räntekostnader och liknande resultatposter
Räntor -1 072,5 -1 250,9 –
Övrigt -1,0 -0,7 -0,2 –
Summa -1 073,5 -1 251,6 -0,2 –
Varav till Stockholms stad -1 070,1 -1 250,5 -0,2
Not
11
              Ränteintäkter och liknande resultatposter
Räntor 222,9 323,5 209,9 301,3
Summa 222,9 323,5 209,9 301,3
Varav från Stockholms stad 214,8 308,7 209,1 301,3Not
10              Utdelning från dotterföretag
Utdelning från dotterföretag fördelar sig enligt följande: Svenska  
bostäder 16,7 (344,1) mnkr, Familjebostäder 1,4 (501,7) mnkr,  
Stockholmshem 1,7 (126,9) mnkr och Stockholm Vatten AB  0 (3,7) mnkr.
Not
7
              Avskrivning av immateriella och materiella
              anläggningstillgångar
            Koncernen  Moderbolaget
Immateriella anläggningstillgångar
Balanserade utvecklingskostnader 20–33 % -19,3 -16,8
Summa -19,3 -16,8 0,0 0,0
Byggnader och mark 2–20 % -2 624,1 -2 458,1
Tekniska anläggningar 2–33 % -275,8 -283,4
Inventarier 2–33 % -84,1 -67,9 -0,2 -0,2
Summa -2,984,0 -2 809,4 -0,2 -0,2
Summa avskrivningar -3 003,3 -2 826,2 -0,2 -0,2
Not
8
              Nedskrivningar och återföringar av tidigare  
              års nedskrivningar avseende materiella och              finansiella anläggningstillgångar
Byggnader och mark 7,3 -847,0
Pågående nyanläggning
Inventarier
Reservering för kommande nedskrivnings -
behov -60,0
Summa nedskrivningar -52,7 -847,0 0,0 0,0              Resultat från andelar i intresseföretag
I koncernen och moderbolaget ingår 
resultat från andelar i intresseföretag enligt nedan:
AB Fortum Värme Holding samägt 
med Stockholms stad339,5 123,5
Mässfastigheter i Stockholm AB 1,9 15,6
Sydvästra Stockholmsregionen  
VA-verks AB, SYVAB0,5 0,4
Utdelning 203,0
Summa 341,8 139,5 203,075 74
stockholms stadshus ab årsredovisning 2015 årsredovisning 2015 stockholms stadshus abnoter  noter   Skatter
Upplysning om skatter  
i resultaträkningen
Gällande skattesats, % 22,0 22,0 22,0 22,0
Aktuell skattRedovisat resultat före skatt 1 411,4 1 105,3 227,5 979,5
Skatt enligt gällande skattesats -310,5 -243,2 -50,1 -215,4
Skatteeffekter av kostnader som 
inte är avdragsgilla -315,7 -509,0
Skatteeffekter av resultatmässiga koncernjusteringar 9,9 0,2
Skatteeffekt av obeskattade reserver  -106,2
Skatteeffekt av intäkter som inte är skattepliktiga 318,7 482,7 49,3 214,8
Utnyttjade, tidigare inte redovisade underskottsavdrag 0,9 1,9
Aktuell skatt tidigare år -34,3 0,1 -1,0
Ej inkomstskattepliktig verksamhet (S:t Erik Livförsäkring AB)
11,4 1,5
Ökning av underskottsavdrag utan motsvarande aktivering av upp -
skjuten skatt -5,7
Redovisad skattekostnad -325,3 -372,3 -1,8 -0,6
Upplysning om skatter i balans-  
räkningen
Aktuella skattefordringar 187,6 373,3 9,2 109,5
Aktuella skatteskulder -141,4 -215,8 -0,7 -0,6
Uppskjutna skattefordringar
Skillnad skattemässiga/bokförings -
mässiga värden på fastigheter 149,4 187,8
Ej skattepliktiga reserveringar 32,0 2,3
UER investeringar 93/94 27,7 30,0
Bostadslånepost 36,4 39,7
Summa uppskjutna skattefordringar  245,5 259,8 0,0 0,0
Uppskjutna skatteskulder
Uppskjuten skatt övervärden -356,5 -139,5
Obeskattade reserver -976,8 -1 613,6  
Övriga uppskjutna skatteskulder -562,7 -100,5
Summa uppskjutna skatteskulder -1,896,0 -1 853,7 0,0 0,0
BALANSERADE UTVECKLINGS-  
KOSTNADER
Ingående anskaffningsvärde 183,4 163,6
Årets anskaffningar 21,3 2,7
Omklassificeringar 17,1
Utrangeringar -2,5
Utgående anskaffningsvärde 202,2 183,4 0,0 0,0
Ingående avskrivningar -108,2 -91,4
Årets avskrivningar -19,3 -16,8
Utrangeringar 2,5
Utgående avskrivningar -125,0 -108,2 0,0 0,0
Utgående nettovärde 77,2 75,2 0,0 0,0
HYRESRÄTTERIngående anskaffningsvärde27,6 27,6
Utgående anskaffningsvärde 27,6 27,6 0,0 0,0
Ingående avskrivningar -26,8 -26,8
Utgående avskrivningar -26,8 -26,8 0,0 0,0
Utgående nettovärde 0,8 0,8 0,0 0,0
GOODWILLIngående anskaffningsvärde 23,3 23,3
Utgående anskaffningsvärde 23,3 23,3 0,0 0,0
Ingående avskrivningar -21,2 -21,2
Utgående avskrivningar -21,2 -21,2 0,0 0,0
Ingående nedskrivningar -2,1 -2,1
Utgående nedskrivningar -2,1 -2,1 0,0 0,0
Utgående nettovärde 0,0 0,0 0,0 0,0
Summa immateriella tillgångar 78,0 76,0 0,0 0,0Not
14Not
15
 Byggnader och mark
     Koncernen   Moderbolaget
BYGGNADERIngående anskaffningsvärde 93 062,0 84 337,5
Årets anskaffningar 1 302,8 874,9
Försäljning/utrangeringar -140,4 -626,0
Omklassificeringar 6 174,9 8 475,6
Utgående anskaffningsvärde 100 399,4 93 062,0 0,0 0,0
Ingående avskrivningar -25 938,9 -23 515,3
Årets avskrivningar -2 620,5 -2 458,1
Förvärvade ackumulerade  
avskrivningar -233,6 196,6
Försäljning/utrangeringar 89,3
Omklassificeringar -57,4 -162,1
Utgående avskrivningar -28 761,0 -25 938,9 0,0 0,0
Ingående uppskrivningar 389,8 393,4
Årets avskrivningar på uppskrivet 
belopp -3,6 -3,6
Utgående uppskrivningar 386,3 389,8 0,0 0,0
Ingående nedskrivningar -1 374,3 -1 651,1
Årets nedskrivningar 7,3 24,7
Reversering nedskrivning 139,0
Försäljning/utrangeringar 20,1
Omklassificeringar 93,0
Utgående nedskrivningar -1 367,0 -1 374,3 0,0 0,0
Utgående nettovärde byggnader 70 657,6 66 138,7 0,0 0,0
MARK
Ingående anskaffningsvärde 7 494,4 5 973,9
Årets anskaffningar 27,8 1 546,3
Försäljning/utrangeringar -0,1 -28,3
Omklassificeringar -574,6 2,4
Utgående anskaffningsvärde 6 947,5 7 494,4 0,0 0,0
Ingående uppskrivningar 1 000,0
Utgående uppskrivningar 1 000,0 0,0 0,0 0,0
Ingående nedskrivningar
Utgående nedskrivningar 0,0 0,0 0,0 0,0
Utgående nettovärde mark 7 947,5 8 494,4 0,0 0,0
Taxeringsvärde byggnader 45 606,0 46 775,7
Taxeringsvärde mark 29 848,1 28 404,1
Verkligt värde 139 109,1 134 913,9
Redovisat värde förvaltnings-
fastigheter 62 380,2 58 192,9 0,0 0,0
Årets nedskrivningar och återföring av tidigare års nedskrivningar redovisas i not 8.
Verkligt värde är beräknat enligt följande:
Svenska Bostäder: Intern värdering av fastighetsbeståndet. I värderings-  
modell som är utvecklad av Datcha för analys utifrån aktuell  fastighets-  
marknadsinformation. Extern värderare har gjort en kontroll av represen-
tativt urval av internt värderade fastigheter. För Vällingby City har en extern värdering gjorts.
Familjebostäder: Beståndsvärdering gjord av externa oberoende värderings -
företag. 
Stockholmshem: Beståndsvärdering gjord av externa oberoende värderings -
företag. 
Micasa: Beståndsvärdering i samråd med externa oberoende värderings -
företag. Beståndsvärderingarna hos bostadsbolagen har kalibrerats och 
samordnats utifrån valda värderingsprinciper och kontrollerats av externa värderare.
SISAB: En intern avkastningsvärdering baserad på återvinningsvärdet.
Stockholms Hamnar: Värderingen gjord av externt oberoende värderings-  
företag, baserat på marknadsvärde.Not
16
Sammanställning avseende förvaltningsfastigheter
Av värdena för byggnader och mark ovan utgör  
följande nettovärden förvaltningsfastigheter: 62 380,2 58 192,9
Förvaltningsfastigheternas verkliga värde
Intäkter 4 822,0 4 675,2
Driftskostnader -3 046,0 -3 099,6
Övriga kostnader -840,5 -781,4
Finansiella kostnader -298,6 -320,1
Resultat 636,8 474,2
Upplysning avseende statliga stöd:
Räntebidrag som ingår i finansiella intäkter 51,677 76
stockholms stadshus ab årsredovisning 2015 årsredovisning 2015 stockholms stadshus abnoter  noter   Koncernen har genom dotterföretaget Stockholm Vatten AB ingått ett finansiellt 
leasingavtal av fordon. Leasingavtalen är ej uppsägningsbara och leasingperioden 
är fem år. Vid leasingperiodens slut har koncernen möjlighet att förvärva de leasade 
tillgångarna enligt de villkor som framkommer i leasingavtalen. Det finns inga restriktioner i de gällande avtalen, dock kan tillgångarna inte vidareuthyras under leasingperioden.
Koncernen har genom dotterföretaget S:t Erik Kommunikation AB ingått ett finan-
siellt leasingavtal om nätverksutrustning. Leasingperioden uppgår till tre respektive 
fyra år. Leasingavtalen innehåller inga variabla leasingavgifter utöver ränta. Vid 
leasing  periodens slut har koncernen möjlighet att förlänga leasingperioden, avsluta  
leasingavtalet eller förvärva de leasade tillgångarna enligt de villkor som fram -kommer i leasingavtalen. Det finns inga restriktioner i de gällande avtalen, dock 
kan tillgångarna inte vidareuthyras under leasingperioden. I ovanstående redo -
visade värden ingår redovisade värden för dessa tillgångar med 17,7 mnkr.
              Maskiner och tekniska anläggningar
Ingående anskaffningsvärde 9 643,9 8 929,4
Årets anskaffningar 231,0 25,0
Försäljning/utrangeringar -70,5 -23,2
Omklassificeringar -204,2 712,7
Aktiverade leasingavtal 10,9  
Utgående anskaffningsvärde 9 611,1 9 643,9 0,0 0,0 
Ingående avskrivningar -3 590,4 -3 377,3
Årets avskrivningar -275,8 -283,4
Försäljning/utrangeringar 67,8 18,0
Omklassificeringar 95,5 52,3
Utgående avskrivningar -3 702,9 -3 590,4 0,0  0,0
Ingående nedskrivningar -1,0 -1,0
Utgående nedskrivningar -1,0 -1,0 0,0  0,0
Utgående nettovärde  
tekniska anläggningar 5 907,2 6 052,5 0,0 0,0
Not
20Not
19Not
17
               Inventarier
Ingående anskaffningsvärde 1 067,1 1 057,8 1,3 1,3
Årets anskaffningar 32,2 22,8
Försäljning/utrangeringar -52,0 -65,9
Omklassificeringar 320,0 52,4
Utgående anskaffningsvärde 1 367,3 1 067,1 1,3 1,3
Ingående avskrivningar -552,9 -532,4 -0,7 -0,5
Årets avskrivningar -84,1 -67,9 -0,2 -0,2
Försäljning/utrangeringar 51,8 47,4
Omklassificeringar -103,2
Utgående avskrivningar -688,3 -552,9 -0,9 -0,7
Ingående nedskrivningar -5,6 -5,6
Utgående nedskrivningar -5,6 -5,6 0,0 0,0
Utgående nettovärde inventarier 673,4 508,6 0,4 0,6
              Pågående nyanläggningar
Ingående anskaffningsvärde 10 073,4 11 446,4
Årets anskaffningar 9 728,9 8 096,5
Försäljning/utrangeringar -10,4 0,1
Omklassificeringar -5 651,0 -9 192,9
Kostnadsförda investeringar -226,3 -276,7
Utgående anskaffningsvärde 13 914,6 10 073,4 0,0 0,0
Ingående avskrivningar
Utgående avskrivningar 0,0 0,0 0,0 0,0
Ingående nedskrivningar -1 022,7 -12,0
Årets nedskrivningar -1 015,1  
Återföring, nedskrivning 4,4
Utgående nedskrivningar -1 022,7 -1 022,7 0,0 0,0
Utgående nettovärde 12 891,9 9 050,8 0,0 0,0Not
21
              Andelar i koncernföretag
               Koncernen                Moderbolaget
mnkr  2015 2014 2015 2014
Ingående anskaffningsvärde 6 572,9 6 572,7
Lämnade aktieägartillskott/förvärv av bolag 0,2
Utgående anskaffningsvärden 0,0 0,0 6 572,9 6 572,9
Bokfört värde
Andel %  
kapital / röster Antal andelar 2015 2014 Org  
nummer Säte:
AB SVENSKA BOSTÄDER 100 % 15 190 000 2087,9 2 087,9 556043-6429 Stockholm
AB Stadsholmen 91 % 556035-1511 Stockholm
Fastighets AB Centrumhuset Vällingby 100 % 556203-5559 Stockholm
IT-BO i Stockholm AB 100 % 556615-7292 Stockholm
Svenska Bostäder L-Bolag 1 AB 100 % 556748-4141 Stockholm
AB STADSHOLMEN 9 % 0,4 0,4 556035-1511 Stockholm
AB FAMILJEBOSTÄDER 100 % 7 500 000 1 398,2 1 398,2 556035-0067 Stockholm
AB Familjebostäder Fastighetsnät 100 % 556715-5386 Stockholm
Hemmahamnen Kontor AB 100 % 556736-2156 Stockholm
Gyllene Ratten Ny AB 100 % 556876-3196 Stockholm
MICASA FASTIGHETER I STOCKHOLM AB 100 % 15 000 29,9 29,9 556581-7870 Stockholm
AB STOCKHOLMSHEM 100 % 17 640 000 1 630,2 1 630,2 556035-9555 Stockholm
Västertorp Energi AB 100 % 556052-2160 Stockholm
Bostads AB Hammarbygård 100 % 556664-4745 Stockholm
AB Stockholmshem Fastighetsnät 100 % 556715-5394 Stockholm
Anser AB 100 % 556705-9307 Stockholm
BOSTADSFÖRMEDLINGEN I STOCKHOLM AB 100 % 1 000 0,1 0,1 556057-8303 Stockholm
SKOLFASTIGHETER I STOCKHOLM AB 100 % 50 000 158,3 158,3 556034-8970 Stockholm
STOCKHOLM VATTEN HOLDING AB 100 % 1 000 122,6 122,6 556969-3111 Stockholm
Stockholm Vatten Avfall AB 100 % 1 000 556969-3087 Stockholm
Stockholm Vatten AB 98 % 980 556210-6855 Stockholm
Stockholm Vatten VA AB 100 % 556175-1867 Stockholm
STOCKHOLMS HAMN AB 100 % 500 000 96,9 96,9 556008-1647 Stockholm
Kapellskärs Hamn AB 91 % 556189-1010 Stockholm
Nynäshamns Hamn AB 100 % 556038-0882 Stockholm
AB STOKAB 100 % 500 000 159,9 159,9 556475-6467 Stockholm
S:t Erik Kommunikation AB 100 % 556738-9951 Stockholm
S:t Erik Fiber AB 100 % 556801-6603 Stockholm
STOCKHOLMS STADS PARKERINGS AB 100 % 40 000 49,8 49,8 556001-7153 Stockholm
STOCKHOLMS STADSTEATER AB 100 % 12 500 1,2 1,2 556026-1553 Stockholm
STOCKHOLM GLOBE ARENA FASTIGHETER AB 100 % 180 369,0 369,0 556206-4914 Stockholm
Arenan 9 Norra Fastigheten AB 100 % 556862-4182 Stockholm
Stockholm Entertainment District AB 100 % 556862-4166 Stockholm
Södra Byggrätten Globen AB 100 % 556862-4174 Stockholm
S:T ERIK FÖRSÄKRINGS AB 100 % 100 000 119,8 119,8 516401-7948 Stockholm
S:T ERIK MARKUTVECKLING AB 100 % 1 000 232,1 232,1 556064-5813 Stockholm
Fastighets AB G-mästaren 100 % 556605-2170 Stockholm
Fastighets AB Runda Huset 100 % 556605-2386 Stockholm
Stockholm Norra Station AB 100 % 556661-9929 Stockholm
Fastighets AB Styckmästaren 100 % 556026-2049 Stockholm
Fastighets AB Charkuteristen 100 % 556745-4862 Stockholm
Fastighets AB Tuben 100 % 556048-0328 Stockholm
Fastighets AB Kylrummet 100 % 556862-8142 Stockholm
Kylfacket Förvaltning AB 100 % 556566-6111 Stockholm
Fastighets AB Palmfelt Center 100 % 556833-4535 Stockholm
Langobardia AB 100 % 556681-4470 Stockholm
Fastighets AB Gavia 100 % 556860-2188 Stockholm
Fastighets AB Godsfinkan 100 % 556969-5314 Stockholm
Fastighets AB Grosshandlarvägen 100 % 556027-2972 Stockholm
STOCKHOLM BUSINESS REGION AB 100 % 21 000 9,1 9,1 556491-6798 Stockholm
Stockholm Visitors Board AB 100 % 556027-5736 Stockholm
Stockholm Business Region Development AB 100 % 556083-1306 Stockholm
S:T ERIK LIVFÖRSÄKRING AB 100 % 100 000 100,0 100,0 516406-0427 Stockholm
AB GLASBRUKSKVARTERET SWF 100 % 40 000 7,5 7,5 556409-1832 Stockholm
Summa 6 572,9 6 572,9En beskrivning av koncernens finansiella leasingavtal finns i not 17.
Not
18
              Finansiella leasingavtal
ska erläggas avseende icke upp -
sägningsbara leasingavtal:
Förfaller till betalning inom ett år 9,2 11,3
men inom fem år 8,8 6,7
Förfaller till betalning senare än fem år
Summa 18,0 18,0 0,0 0,079 78
stockholms stadshus ab årsredovisning 2015 årsredovisning 2015 stockholms stadshus abnoter  noter   Flertalet bolag i koncernen har merparten av sina pensionsskulder 
försäkrade i S:t Erik Livförsäkring (se redovisningsprinciper).  De pensionsavsättningar som bolagen redovisar avser garanti- 
och avtalspensioner. 
Periodens övriga avsättningar avser återbetalning till Stockholms 
läns landsting, Stokab 3,2 mnkr. Stockholm Vatten Holding avsätter 
under året ytterligare 76,9 mnkr. Bolaget har tidigare reserverat medel om 49,1 mnkr.
Avsättningen gäller en tvist avseende bolagets rätt att debitera 
väghållarna en differentierad taxa för dagvattenhantering.  
Stockholm Vatten Holdings taxesättning godkändes inte av Hov-rätten och bolaget har nu begärt prövning hos Högsta Domstolen.
Svenska Bostäder har avsatt 60 mnkr år 2015. Avsättningen 
avser nedskrivningsbehov i fastigheten Pyramiden beroende på kommande grundförstärkning.
              Andelar i intresseföretag
Ingående anskaffningsvärde 7 664,7 23,7 7 528,0 28,0
Årets inköp 7 500,0 7 500,0
Försäljning/utrangeringar 1,5
Utdelning -203,0
Övrigt 0,3 0,8
Årets resultatandel 341,8 139,5
Utgående nettovärde 7 803,8 7 664,7 7 528,8 7 528,0Not
22
Andel %  
kapital / röster Antal  andelar 2015 2014    Org  
Sydvästra Stockholmsregionens VA-verks AB, SYVAB 33 % 40 556050-5728 Stockholm
Nynäshamns Mark AB 50 % 2 000 556314-3113 Stockholm
Mässfastigheter i Stockholm AB 50,4 % 100 800 28,0 28,0 556094-5627 Stockholm
AB Fortum Värme Holding samägt med Stockholms stad 50,0 % 1 7 500,8 7 500,0 556040-6034 Stockholm
Summa 7 528,8 7 528,0
Not
24
Not
25
              Avsättningar
mnkr  2015 2014 2015 2014
Avsättningar för pensioner
Avsättning vid årets ingång 45,9 42,5 11,4 6,8
Årets avsättningar, netto -3,1 3,4 4,8 4,6
Avsättning vid årets utgång 42,8 45,9 6,6 11,4
Pensionsavsättningar  
S:t Erik Livförsäkring 1 726,8 1 795,4
Övriga avsättningar
Avsättning vid årets ingång 52,2 97,5
Årets övriga avsättningar 137,0 5,5
Ianspråktaget under året -1,1 -50,8
Avsättning vid årets utgång 188,1 52,2 0,0 0,0
              Förutbetalda kostnader och upplupna intäkter
Upplupna ränteintäkter 6,0 6,0
Upplupna hyror 1,8 0,2
Övriga upplupna intäkter 208,6 124,0 0,3 0,4
Övriga förutbetalda kostnader 147,6 241,3
Summa förutbetalda kostnader  
och upplupna intäkter 363,9 371,5 0,3 0,4
Not
23
              Andra långfristiga värdepappersinnehav
Ingående anskaffningsvärde 2 225,7 1 954,9
Årets inköp 33,3 270,8
Försäljning/utrangeringar -0,4 -0,1
Utgående ackumulerat  
anskaffningsvärde 2 258,6 2 225,7 0,0 0,0
Utgående nettovärde 2 258,6 2 225,7 0,0 0,0
Innehavet av värdepapper avser S:t Erik Livförsäkrings placeringar.
Familjebostäder redovisar en uppskjuten lagfartskostnad avseende 
fastighetsbeståndet i Farsta på 54,0 mnkr. Moderbolaget har ut-färdat kapitaltäckningsgaranti till förmån för: Stockholms Stads-teater, S:t Erik Markutveckling, SGA Fastigheter samt Micasa. Kapitaltäcknings garantierna är oberoende av belopp och ingår 
inte i summa ansvarsförbindelser.S:t Erik Markutveckling har förvärvat bolaget Fastighets AB 
Grosshandlarvägen under året med tomträtter och fastigheter  
i Årsta och Norra Djurgårdsstaden. Köpeskillingen uppgick till 
604 mnkr. Stockholms Hamn har förvärvat mark i Nynäshamn. SISAB redovisar en tilläggsköpeskilling avseende föregående års förvärv av Konradsberg. Stockholmshem har förvärvat en fastighet under ombyggnad i Älvsjö för nya studentlägenheter. Övriga poster avser direktinvesteringar i fastigheter.Av långfristiga skulder förfaller i koncernen 0 (0) mnkr till  
betalning senare än fem år efter balansdagen. Bolagens upp-  
låning sker enligt  Stockholms stads finanspolicy för kommun-
koncernen genom  Stockholms stads finansavdelning. 
Not
26
              Summa långfristiga skulder
Ingående balans 18,4 41,8
Omklassificering -0,2
Nyupplåning 3,1
Amortering -13,3 -33,7
Aktivering av finansiella leasingavtal 10,9 10,3
Summa långfristiga skulder 18,9 18,4 0,0 0,0
Långfristiga räntebärande skulder
Kortfristiga räntebärande skulder 43 834,2 50 190,8
Not
27
              Upplupna kostnader och förutbetalda intäkter
Semesterlöneskuld 119,2 115,1 0,3 0,4
Sociala avgifter 50,5 48,2 0,1 0,1
Förutbetalda hyresintäkter 734,6 654,5
Övriga förutbetalda intäkter 1 336,0 707,2
Övriga upplupna kostnader 953,5 827,7 6,5 11,2
Summa upplupna kostnader  
och förutbetalda intäkter 3 193,8 2 352,7 6,9 11,7
Not
28              Ansvarsförbindelser
Borgen och ansvarsförbindelser 78,3 76,1
Summa ansvarsförbindelser 78,3 76,1 0,0 0,0
Not
29
              Erhållna ränteintäkter och erlagda räntekostnader
Erhållna ränteintäkter 216,9 317,4 209,9 301,3
Erlagda räntekostnader 1 072,5 1 250,9
Not
30
              Poster som inte ingår i kassaflödet
Avskrivningar 3 003,3 2 826,2 0,2 0,2
Nedskrivningar -7,3 847,0
Avsättningar 69,3 133,6 4,6
Förändring av räntefordran 1,9
Resultat från andelar intresseföretag -341,8
Ej kassaflödespåverkande del av 
förvärv av fastigheter -149,0
Övrigt 8,6 -1,6
Summa poster 2 583,1 3 807,1 0,2 4,8
Not
31   
     Årsstämma
Årsstämma hålls i Stadshuset den 6 april 2016.Not
32              Förvärv av fastigheter
AB Stockholmshem 85,9 70,9
S:t Erik Markutveckling AB 761,4 343,8
SISAB 12,0 2 006,6
Stockholm Hamnar 14,0
Stockholm Vatten Holding 69,0
Övriga fastigheter 5,7
Summa förvärv 948,0 2 421,3 0,0 0,081 noter  80 noter  
stockholms stadshus ab årsredovisning 2015 årsredovisning 2015 stockholms stadshus ab Stockholm 21 mars 2016
Karin Wanngård 
Styrelseordförande
Ingela Lindh 
Verkställande direktör
Mikael Sjölander 
Auktoriserad revisorMin revisionsberättelse har avgivits  
den 21 mars 2016Anna König Jerlmyr 
Vice ordförandeRoger Mogert
Ann Mari Engel Åsa Lindhagen
Berthold GustavssonSten Nordin
Lotta EdholmDaniel HelldénRevisionsberättelse Styrelsens underskrifter
Rapport om årsredovisningen och koncernredovisningen
Jag har utfört en revision av årsredovisningen och koncernredo-
visningen för Stockholms Stadshus AB för räkenskapsåret 2015. Bolagets årsredovisning och koncernredovisning ingår i den tryckta versionen av detta dokument på sidorna 54–82.
Styrelsens och verkställande direktörens ansvar för  
årsredovisningen och koncernredovisningen
Det är styrelsen och verkställande direktören som har ansvaret  
för att upprätta en årsredovisning och koncernredovisning som  
ger en rättvisande bild enligt årsredovisningslagen och för den  
interna kontroll som styrelsen och verkställande direktören  
bedömer är nödvändig för att upprätta en årsredovisning och koncernredovisning som inte innehåller väsentliga felaktigheter, vare sig dessa beror på oegentligheter eller på fel.
Revisorns ansvar
Mitt ansvar är att uttala mig om årsredovisningen och koncern-
redovisningen på grundval av min revision. Jag har utfört revisionen enligt International Standards on Auditing och god revisionssed i Sverige. Dessa standarder kräver att jag följer yrkesetiska krav samt planerar och utför revisionen för att uppnå rimlig säkerhet att årsredovisningen och koncernredovisningen inte innehåller väsentliga felaktigheter.
En revision innefattar att genom olika åtgärder inhämta revi-
sionsbevis om belopp och annan information i årsredovisningen och koncernredovisningen. Revisorn väljer vilka åtgärder som ska utföras, bland annat genom att bedöma riskerna för väsent-liga felaktigheter i årsredovisningen och koncernredovisningen, vare sig dessa beror på oegentligheter eller på fel. Vid denna riskbedömning beaktar revisorn de delar av den interna kontrollen  
som är relevanta för hur bolaget upprättar årsredovisningen och koncernredovisningen för att ge en rättvisande bild i syfte att ut-
forma granskningsåtgärder som är ändamålsenliga med hänsyn 
till omständigheterna, men inte i syfte att göra ett uttalande om effektiviteten i bolagets interna kontroll. En revision innefattar också en utvärdering av ändamålsenligheten i de redovisnings-principer som har använts och av rimligheten i styrelsens och verkställande direktörens uppskattningar i redovisningen, liksom en utvärdering av den övergripande presentationen i årsredovis-ningen och koncernredovisningen.
Jag anser att de revisionsbevis jag har inhämtat är tillräckliga 
och ändamålsenliga som grund för mina uttalanden.
Uttalanden
Enligt min uppfattning har årsredovisningen och koncernredovis-
ningen upprättats i enlighet med årsredovisningslagen och ger en i alla väsentliga avseenden rättvisande bild av moderbolagets och koncernens finansiella ställning per den 31 december 2015 och av  dess finansiella resultat och kassaflöden för året enligt årsredovis-ningslagen. Förvaltningsberättelsen är förenlig med årsredovis-ningens och koncernredovisningens övriga delar.
Jag tillstyrker därför att årsstämman fastställer resultaträk-
ningen och balansräkningen för moderbolaget och koncernen.
Rapport om andra krav enligt lagar och andra författningar
Utöver min revision av årsredovisningen och koncernredovis-
ningen har jag även utfört en revision av förslaget till dispositioner beträffande bolagets vinst eller förlust samt styrelsens och verk-ställande direktörens förvaltning för Stockholms Stadshus AB för räkenskapsåret 2015.
Styrelsens och verkställande direktörens ansvar
Det är styrelsen som har ansvaret för förslaget till dispositioner  
beträffande bolagets vinst eller förlust, och det är styrelsen och 
verkställande direktören som har ansvaret för förvaltningen  
enligt aktiebolagslagen.
Mitt ansvar är att med rimlig säkerhet uttala mig om förslaget till 
dispositioner beträffande bolagets vinst eller förlust och om förvalt-  
ningen på grundval av min revision. Jag har utfört revisionen enligt god revisionssed i Sverige.
Som underlag för mitt uttalande om styrelsens förslag till disposi-
tioner beträffande bolagets vinst eller förlust har jag granskat styrel-sens motiverade yttrande samt ett urval av underlagen för detta för att kunna bedöma om förslaget är förenligt med aktiebolagslagen.
Som underlag för mitt uttalande om ansvarsfrihet har jag utöver  
min revision av årsredovisningen och koncernredovisningen granskat väsentliga beslut, åtgärder och förhållanden i bolaget  
för att kunna bedöma om någon styrelseledamot eller verkställande direktören är ersättningsskyldig mot bolaget. Jag har även granskat 
om någon styrelseledamot eller verkställande direktören på annat 
sätt har handlat i strid med aktiebolagslagen, årsredovisningslagen eller bolagsordningen. 
Jag tillstyrker att årsstämman disponerar vinsten enligt förslaget 
i förvaltningsberättelsen och beviljar styrelsens ledamöter och 
verkställande direktören ansvarsfrihet för räkenskapsåret. Stockholm den 21 mars 2016
Mikael Sjölander
Auktoriserad revisorTILL  ÅRSSTÄMMAN  I  STOCKHOLMS  STADSHUS  AB 
ORG.NR  556415–1727
83 revisionsberättelse  82 styrelsens undersKrifter  
stockholms stadshus ab årsredovisning 2015 årsredovisning 2015 stockholms stadshus ab Granskningsrapport
Jag, av fullmäktige i Stockholms stad utsedd lekmannarevisor, 
har granskat Stockholm Stadshus AB:s verksamhet under 2015. 
Styrelse och VD ansvarar för att verksamheten bedrivs enligt 
gällande bolagsordning, ägardirektiv och beslut samt de lagar och föreskrifter som gäller för verksamheten.
Lekmannarevisorns ansvar är att granska verksamhet och  
intern kontroll samt pröva om verksamheten bedrivits enligt  
fullmäktiges uppdrag och mål samt de lagar och föreskrifter  
som gäller för verksamheten. En sammanfattande redogörelse  
för den utförda granskningen har redovisats i en särskild  
granskningspromemoria 2016-02-19 som har överlämnats till  
bolagets styrelse.
Granskningen har utförts enligt aktiebolagslagen, kommunal-
lagen, god revisionssed i kommunal verksamhet och kommunens revisionsreglemente samt utifrån bolagsordning och fastställda ägardirektiv. Granskningen har genomförts med den inriktning och omfattning som behövs för att ge rimlig grund för min  bedömning.
Jag bedömer sammantaget att bolagets verksamhet har 
skötts på ett ändamålsenligt och från ekonomisk synpunkt  
tillfredsställande sätt samt att bolagets interna kontroll har  
varit tillräcklig.
Stockholm den 19 februari 2016 Bosse Ringholm
Av kommunfullmäktige i Stockholms stad
utsedd lekmannarevisorTILL ÅRSSTÄMMAN I STOCKHOLMS STADSHUS AB  
ORG.NR 556415–1727
STOCKHOLMS STADSHUS AB  (moderbolaget) 
105 35 Stockholm | Stadshuset, plan 3   
TELEFON VX  08-508 290 00  E-POST  info@stadshusab.se   
WWW. stadshusab.se  ORG NUMMER  556415-1727
AB SVENSKA BOSTÄDER
Box 95, 162 12 Vällingby | Vällingbyplan 2  
TELEFON VX  08-508 370 00  E-POST   info@svenskabostader.se  
WWW. svenskabostader.se  ORG NUMMER  556043-6429
AB FAMILJEBOSTÄDER  
Box 92100,120 07 Stockholm | Hammarby Fabriksväg 67 
TELEFON VX  08-737 20 00   E-POST   kontakt@familjebostader.com 
WWW. familjebostader.com   ORG NUMMER  556035-0067
AB STOCKHOLMSHEM 
Box 9003, 102 71 Stockholm | Hornsgatan 128   
TELEFON VX  08-508 39 000  E-POST  epost@stockholmshem.se   
WWW. stockholmshem.se   ORG NUMMER  556035-9555
BOSTADSFÖRMEDLINGEN I STOCKHOLM AB
Box 8317, 104 20 Stockholm | Fleminggatan 6
TELEFON VX  08-785 88 00  E-POST  info@bostad.stockholm.se
WWW. bostad.stockholm.se  ORG NUMMER  556057-8303
SKOLFASTIGHETER I STOCKHOLM AB (SISAB) 
Box 47311, 100 74 Stockholm | Förmansvägen 11, Årstadal   
TELEFON VX  08-508 460 00  E-POST   diarie@sisab.se   
WWW. sisab.se  ORG NUMMER  556034-8970
MICASA FASTIGHETER I STOCKHOLM AB 
Box 1298, 164 29 Kista | Nordkapsgatan 3   
TELEFON VX  08-508 360 00  WWW. micasa.se  ORG NUMMER  556581-7870
S:T ERIK MARKUTVECKLING AB 
105 35 Stockholm | Kaplansbacken 10   
TELEFON VX  08-508 290 00   E-POST  info@sterikmark.se   
WWW. sterikmark.se  ORG NUMMER  556064-5813
STOCKHOLM VATTEN HOLDING AB 
168 67 Bromma | Bryggerivägen 10   
TELEFON VX  08-522 120 00  E-POST  stockholmvatten@stockholmvatten.se   
WWW. stockholmvatten.se  ORG NUMMER  556969-3111STOCKHOLMS HAMN AB 
Box 27314, 104 35 Stockholm | Magasin 2, Frihamnen   
TELEFON VX  08-670 26 00  FAX 08-665 08 38   
E-POST  info@stockholmshamnar.se  WWW. stockholmshamnar.se   
ORG NUMMER  556008-1647 
AB STOKAB 
Box 6813, 113 86 Stockholm | Tulegatan 11
TELEFON VX  08-508 30 200  E-POST  stokab@stokab.se
WWW. stokab.se  ORG NUMMER  556475-6467
STOCKHOLMS STADS PARKERINGS AB 
Box 4678, 116 91 Stockholm | Palmfeltsvägen 5 
TELEFON VX  08-772 96 00  E-POST  kundservice@stockholmparkering.se
WWW. stockholm-parkering.se  ORG NUMMER  556001-7153
STOCKHOLMS STADSTEATER AB 
Box 16412, 103 27 Stockholm | Beridarbansgatan 5  
TELEFON VX  08–506 20 100  E-POST  kundtjanst@stadsteatern.stock -
holm.se  WWW. stadsteatern.stockholm.se  ORG NUMMER  556026-1553
STOCKHOLM GLOBE ARENA FASTIGHETER AB
Box 10026, 121 26 Stockholm-Globen | Arenatorget 1  
TELEFON VX  08-508 353 40  E-POST  info@sgafastigheter.se   
WWW. sgafastigheter.se  ORG NUMMER  556206-4914
STOCKHOLM BUSINESS REGION AB
Box 16282, 103 25 Stockholm | Drottninggatan 33
TELEFON VX  08-508 280 00  E-POST  info.sbr@stockholm.se   
WWW. stockholmbusinessregion.se  ORG NUMMER  556491-6798
S:T ERIK FÖRSÄKRINGS AB 
Box 16179, 103 24 Stockholm | Beridarbansgatan 1  
TELEFON VX  08-508 29 000  E-POST  info@sterikforsakring.se   
WWW. sterikforsakring.se  ORG NUMMER  516401-7948
S:T ERIK LIVFÖRSÄKRING AB 
Box 16153, 103 24 Stockholm | Beridarbansgatan 1  
TELEFON VX  08-508 29 000  E-POST  info@sterikliv.se   
WWW. sterikliv.se  ORG NUMMER  516406-0427Adresser
85 adresser  84 gransKningsrapport  
stockholms stadshus ab årsredovisning 2015 årsredovisning 2015 stockholms stadshus ab Styrelsen i Stockholms Stadshus AB
Kommunfullmäktige i Stockholms stad har för bolagen delegerat 
det operativa ägarinflytandet över bolagen till styrelsen i Stockholms Stadshus AB – koncernstyrelsen – som består av en politiskt  
sammansatt styrelse, vilken speglar mandatfördelningen i kommun-  
fullmäktige.
Koncernstyrelsen består av lägst fem och högst nio ledamöter 
med lägst tre och högst nio suppleanter, vilka väljs av kommunfull-mäktige. Koncernstyrelsen har det överordnande samordnings- Styrelse och revisorer
uppdraget för bolagen inom koncernen och ska bl.a. se till att bolagen följer de politiskt beslutade riktlinjerna och ekonomiska ramarna. Koncernstyrelsen ska även tydliggöra de strategiska vägvalen för kommunfullmäktige och ge kommunfullmäktige underlag för att göra avvägningar mellan kraven på ekonomisk 
avkastning och de krav på samhällsinsatser som kommunfullmäk-
tige kan ställa på bolagen. Mer information finns på sidan 41.
Revisorer
Mikael Sjölander (EY)  Auktoriserad revisor,  
Linda Strauss (EY)  Revisors  suppleant auktoriserad revisor,  
Bosse Ringholm (S)  Lekmannarevisor,  
Ulf Bourker Jacobsson (M)  Lekmanna  revisor suppleant
KARIN WANNGÅRD  
Ordförande (S)
STAFFAN HOLMBORN 
Ledamot (Vision)
vakant  
Suppleant (SACO) ANNA KÖNIG JERLMYR  
Vice ordförande (M)
MATS LAGERMAN  
Ledamot (LO)
anna-maja hellberg   
Ledamot (SACO)KRISTIN SELANDER  
Suppleant (Vision)CURT ÖHRSTRÖM  
Suppleant (LO)
EMILIA BJUGGREN  (S)
 AWAD HERSI  (MP)
LOTTA EDHOLM  (L)
ROGER MOGERT  (S)
OLLE BURELL  (S)
 LARS BÄCK  (V)
KARIN ERNLUND  (C)
KARIN GUSTAFSSON  (S) 
JOAKIM LARSSON  (M)
 PATRIK SILVERUDD  (L) 
 ERIK SLOTTNER  (KD)  
ANN MARI ENGEL  (V)
STEN NORDIN  (M)
 BERTHOLD GUSTAVSSON  (M)
DANIEL HELLDÉN  (MP)
 ÅSA LINDHAGEN  (MP)Styrelseledamöter ordinarieStyrelsesuppleanter
Fackliga företrädare
Saknas på bild:87 styrelse och revisorer  86 styrelse och revisorer  
stockholms stadshus ab årsredovisning 2015 årsredovisning 2015 stockholms stadshus ab PRODUKTION  Blomquist.  FOTO  OMSLAG  iStock.   FOTO INLAGA Niklas Palmklint, där inget annat anges.  TRYCK  Edita Bobergs 2016.  
ARTIKELNR  12963 Stockholms Stadshus AB 2016-03.
 
2021-12-14: Tematisk årsrapport om att använda och tillgängliggöra hälsodata med fokus på hälso- och sjukvården

2021-12-14: Thematic annual report on using and making available health data with a focus on health care

Årsrapport 2021  
Tematisk årsrapport om att använda 
och tillgängliggöra hälso data med 
fokus på hälso - och sjukvården   
Dnr: 2021/ 03351   1 (57) Denna publikation skyddas av upp hovsrättslagen. Citera gärna rapporten 
men uppge alltid källa: Rapportens namn, år och E-hälsomyndigheten.  
Publicerad: E-hälsomyndighete n, december, 2021.  
Diarienummer: 2021/03351 
Sankt Eriksgatan 117, Stockholm  
Förord  
I strategin för genomförande av Vision e -hälsa 2025  lyfts d en potential som 
finns i att använda data som strategisk resurs och förmågan att tillgodogöra 
sig ny tekn ik. Även i den nationella life science -strategin och nationella 
datastrategin betonas vikten av att öka användningen av data för att Sverige 
fortsatt ska  vara ett av världens främsta forsknings - och innovationsländer 
inom  detta område . 
E-hälsomyndigheten ska enligt sitt instruktionsenliga uppdrag samordna 
regeringens satsningar på e -hälsa samt övergripande följa utvecklingen inom 
området.  E-hälsomyndigheten har sedan 2018 tagit fram årsrapporter för att 
beskriva övergripande förhållanden rörande digitaliseringen inom hälso - och 
sjukvård och socialtjänsten . I årsrapporten för 2018 beskrevs styrningsfrågor 
och aktörer, regeringens satsningar på e -hälsoområdet, kunskapshöjande 
initiativ som stödjer Vision e -hälsa 2025 och myndighetens internationella 
samordning.  Årsrapport en för  2019 tog bland annat upp de mega trender som 
kan komma att ha stor påverkan rörande digitalisering inom hälso och 
sjukvård och socialtjänst.  Förra årets rapport tog sin utgångspunkt i den 
pandemi som påverkat utvecklingen inom de  flesta områden  såväl nationellt 
som globalt . E-hälsomyndigheten har tagit fram föreliggande årsrapport  för 
att bidra till ökad kunskap  om användningen av hälsodata och beskriva 
aktuell utveckling  inom området . Rapporten beskriver översiktligt  området 
med fokus på användning och tillgänggörande av hälsodata inom hälso - och 
sjukvård en. Den avslutas  med slutsatser och förslag på framtida arbete  som 
på en övergripande nivå  kan driva utvecklingen framåt .  
Rapporten är framtagen av utredar na Derya Akcan  och Staffan Gullsby samt  
jurist Maria Bergdahl . I arbetet har även s enior farmaceutisk utredare Lisa 
Ericson och utredare Bessam Saleh deltagit . I den slutliga handläggningen har 
enhetschef Susanna Wahlberg deltagit.  Beslut om rapporten har fattats av 
avdelningschef Annemieke Ålenius. Utredare Derya Akcan har varit 
föredragande.  
 
 3 (57)       
Innehåll  
Förord  ................................ ................................ ................................ .............  2 
Sammanfattning  ................................ ................................ .............................  7 
1 Inledning  ................................ ................................ ................................  10 
1.1 Uppdraget ................................ ................................ ........................  10 
1.2 Omfattning och a vgränsningar  ................................ ........................  11 
1.3 Genomförande  ................................ ................................ ................  11 
1.4 Begrepp  ................................ ................................ ...........................  12 
2 Megatrender påverkar tillgången och användningen av hälsodata ........  13 
3 Data är en viktig resurs för att förbättra hälso - och sjukvården  ............  16 
3.1 Vad är hälsodata?  ................................ ................................ ............  16 
3.1.1  Kombinationen av olika datakällor ger en bättre helhetsbild .... 17 
3.2 Data som resurs  ................................ ................................ ...............  17 
3.3 Patienter kan bidra med sina data  ................................ ...................  19 
4 Tekniska utvecklingen skapar förutsättningar för en datadriven vård  .. 20 
4.1 Internet of Things skapar stora mängder data från se nsorer  ...........  20 
4.2 Artificiell intelligens behövs för att analysera stora datamängder  . 21 
4.2.1  Distribuerad maskininlärning förväntas få stort genomslag inom 
vård och omsorg  ................................ ................................ ...................  22 
4.2.2  Natural language processing är användbar för att analysera stora 
mängder ostrukturerad data  ................................ ................................ .. 23 
4.3 FHIR är på väg att bli standarden för utbyte av vårddata  ...............  24 
5 Nationella datakällor stödjer beslutsfattare att utveckla vården  ............  25 
5.1 Kvalitetsregister  ................................ ................................ ..............  27 
5.2 Hälsodataregister  ................................ ................................ ............  28 
6 Data kan stödja vårdpersonalen att ge bättre vård  ................................ . 29 
6.1 Precisionsmedicin – individanpassad diagnostik och behandling  .. 30 
6.2 Prognostik och preventiva åtgärder  ................................ ................  31 
7 Nya datakällor och användningsområden  ................................ .............  33   
 
 5 (57)   7.1 Fler hälsofaktorer kan mätas idag  ................................ ...................  33 
7.2 Nya typer av data och nya sätt att använda data skapar nya 
möjligheter  ................................ ................................ ...............................  35 
7.3 Egeninsamlade hälsodata utanför hälso - och sju kvården  ................  36 
7.3.1  Appar och kroppsnära teknik som används i vården behöver 
kvalitetssäkras  ................................ ................................ .......................  37 
7.4 Covidbevis - ett bra exempel på hur hälsodata kan användas utanför 
hälso - och sjukvården  ................................ ................................ ..............  38 
8 Initiativ och uppdrag för att tillgängliggöra hälsodata  ...........................  39 
8.1 Några initiativ och möjliggörare är redan på plats  ..........................  40 
8.2 Nya regeringsuppdrag för att öka tillgången till och  användningen av 
hälsodata  ................................ ................................ ................................ .. 41 
9 Rättsliga förutsättningar avseende behandling av hälsodata  .................  43 
9.1 Regelverken  ................................ ................................ .....................  43 
9.2 Primär - och sekundäranvändning ur ett svenskt perspektiv  ............  44 
9.2.1  Primäranvändning  ................................ ................................ ...... 44 
9.2.2  Sekundäranvändning ................................ ................................ .. 45 
9.2.3  Reglering avseende sekundäranvändning av hälsodata  .............  46 
9.3 Forskning inom hälso - och sjukvården  ................................ ...........  47 
9.4 Aktörer inom ramen för sekundäranvändning av hälsodata  ............  47 
9.5 Europeiskt samarbete som rör sekundäranvändning av hälsodata  .. 48 
9.6 Sammanfattande analys avseende rättsliga förutsättningar  .............  49 
10 Utmaningar kring tillgång till och användning av hälsodata  .................  50 
10.1 Behov av interoperabilitet  ................................ ...............................  50 
10.2 Behov av ökad tillgång på data  ................................ .......................  51 
11 Slutsatser och vägen framåt  ................................ ................................ ... 52 
11.1 En nationell digital infrastruktur för hälsodata behövs  ...................  52 
11.2 Uppdragen inom hälsodataområdet behöver samordnas genom en 
nationell genomförandeplan  ................................ ................................ .... 53 
11.3 Inter nationellt samarbete kan ge tillgång till data  ...........................  54   
11.4 Öka tillgången till befintlig data i Sverige  ................................ ...... 55 
11.5 Oberoende granskning av kvalitet, tillförlitlighet och säkerhet kopplat 
till patientens egeninsamlade data behövs  ................................ ..............  56 
 
 7 (57)   Sammanfattning  
Regeringens mål är att Sverige ska vara bäst i världen på att använda 
digitaliseringens och e -hälsan s möjligheter inom hälso - och sjukvård  och 
socialtjänst till år 2025. I strategin för genomförande av Vision e -hälsa 2025 
pekas d atadriven utveckling ut som ett viktigt verktyg för att utveckla nya 
arbetssätt och smarta tjänster inom vård och omsorg . 
Vidare ska Sverige också vara ett ledande land inom life science .  
Nyttiggörande av hälso data för forskning och innovation är ett av åtta 
prioriterade områden i den nationella life science -strategin , där det  anses 
finnas behov av  förändringar för att driva utveckling en framåt.  
De båda nationella strategierna tar fasta på att det skapas stora mängder av 
data i samband med individens kontakt med hälso - och sjukvården och 
socialtjänsten . Analys av insamlad hälso data och den kunskap som erhålls 
därav kan utgöra en viktig  del i utveckl ingen av  framtidens vård och omsorg  
men också användas för att främja forskning och innovation.  
Coronapandemin har inneburit stora påfrestningar för vården och omsorgen i 
Sverige . Men den har också tydliggjort betydelsen av faktabaserade 
kuns kapsunderlag och att data från olika aktörer bör samordnas för att få ett 
tillräckligt stort patientunderlag för att kunna dra slutsatser kring 
förebyggande och behandling av sjukdomar . En nationell samordning av 
hälsodata med möjli ghet att koppla samman data från olika källor kan stärka 
förutsättningar för att möta vård - och omsorgens behov, och bidra till större 
nytta av data. En del arbete har redan gjorts på området och många initiativ 
har påbörjats under året , men ytterligare arb ete behövs för att kunna öka 
användningen av och tillgången till hälsodata.  
Denna rapport fokuserar i huvudsak  på användningen och tillgängliggörandet 
av hälsodata inom hälso - och sjukvården . Rapporten innehåller en 
beskrivning av de megatrender och den te kniska utvecklingen som driver 
fram den datadrivna utvecklingen inom hälso - och sjukvården. Vidare 
innehåller rapporten exempel på användningsområden för hälsodata för att 
exempelvis stödja vårdpersonal eller beslutfattare på nationell eller regional 
nivå.  I rapporten beskrivs även behovet av att använda och kvalitetssäkra 
egeninsamlade data från hälsoappar och kroppsnära  teknik.  Det finns även ett 
juridiskt avsnitt i årsrapporten som redogör för hur bestämmelserna för 
användning av hälsodata ser ut i dag.  
I rapporten presenterar E -hälsomyndigheten fem övergripande slutsatser. 
E-hälsomyndigheten har inte i detta skede genomfört någon juridisk analys   
kring behovet av författningsändringar kopplat till nedanstående slutsatser. 
För att uppnå önskad effekt inom  de aktuella områdena behöver visionerna  gå 
hand i hand med dataskyddsreglerna.  
De övergripande slutsatserna är :  
• Om användningen av hälsodata ska effektiviseras och utökas behöver 
både tekniska och semantiska förutsättningar förbättras för en ökad 
interop erabilitet. Det behövs en  nationell digital infrastruktur för 
hälsodata området  baserad på nationella standarder . 
• Det behövs nationell samordning av utvecklingsarbetet kring 
användningen och tillgängliggörandet av hälsodata. Det pågår många 
initiativ hos ol ika aktörer , men det är svårt att få en överblick över 
dessa och förstå hur de olika initiativen hänger ihop. En framkomlig 
väg kan vara att ta fram en nationell genomförandeplan för hälsodata 
där det tydliggörs vilken aktör som gör vad. En sådan 
genomföra ndepl an kan exempelvis tas fram inom ramen för befintliga 
initiativ och bör harmoniseras med redan befintliga nationella 
strategier  såsom Vision e -hälsa eller den nationella life science 
strategin . 
• För att kunna ta fram tillförlitliga kunskapsunderlag behöver de 
datadrivna analyserna utgå från stora mängder av hälsodata. I Sverige 
med en befolkning på drygt tio miljoner invånare , kommer det i vissa 
fall inte att vara möjligt att tillhandahålla den ty pen av 
kunskapsunderlag utan internationellt informationsutbyte. Detta 
innebär att Sverige  behöver  fortsätta samverka och samarbeta 
internationellt för att möjliggöra och driva arbetet med 
informationsutbyte framåt.   
• Det är viktigt att befintliga hälso data kan använd as och 
tillgängliggör as på ett mer effektivt sätt och  därmed  nå fler mottagare.  
Data om patienter som samlas in i vården finns utspridd i olika system 
och hos olika aktörer , vilket komplicerar  användningen för bland 
annat forskning  och utvecklin g. En gemensam ingång för frågor och 
samordnat utlämnande av hälsodata för sekundäranvändning skulle 
kunna göra det enklare för forskare och andra intressenter att navigera 
bland och få tillgång till den data som finns.  
• Det finns önskemål från individer oc h från hälso - och sjukvården om 
att använda individens egeninsamlade data tillsammans med övriga 
hälsodata för bättre diagnostik och behandling. För att detta ska bli   
 
 9 (57)   möjligt är det viktigt att individens egeninsamlade hälsodata är 
tillförlitlig a och kommer från kvalitetssäkrade produkte r. Det finns  i 
så fall  behov av en oberoende aktör som kan utvärdera och presentera 
kvalitetssäkrade hälsoappar och på så sätt bidra till att hälso - och 
sjukvården och patienter kan lita på den data som produceras av 
hälsoapparna . 
 
1 Inledning  
E-hälsomyndigheten har enligt sin instruktion uppdraget att samordna 
regeringens satsningar på e -hälsa samt övergripande följa utvecklingen på 
e-hälsoområdet. I uppdraget ingår att ta fram kunskaps - och beslutsunderlag 
på nationell niv å för att belysa viktiga frågor och områden som har eller kan 
ha stort genomslag inom vården och omsorgen. Ett sådant område är hur data 
kan användas i arbetet med att förbättra hälso - och sjukvården .  
E-hälsomyndigheten har sedan 2018 tagit fram årsrappor ter för att på ett 
övergripande sätt beskriva olika förhållanden rörande digitaliseringen inom 
hälso - och sjukvård en och socialtjänsten . Att E-hälsomyndigheten  väljer att 
belysa detta område i årets rapport beror på att digitaliseringen till stor del 
handl ar om tillgängliggörande och användning av befintlig data och att 
mängden data generellt sett ökar kraftigt .  
Målgruppen för rapporten  är regeringen, berörda departement samt andra 
intressenter . Rapporten ska bidra till att öka förståelse n för hur data kan 
användas inom hälso - och sjukvården och därmed till en snabbare utveckling 
gällande  tillgängliggörandet och användningen av hälso data. I rapporten ingår  
att: 
• Beskriva de megatrender  och trender  som påverkar tillgången och 
användningen av data inom hälso - och sjukvården.  
• Ge exempel på olika typer av data som används eller kan användas för att 
förbättra hälso - och sjukvården.  
• Beskriva möjliga användningsområden idag och potentiella framtida 
användningsområden.  
• Beskriva de rättsliga förutsätt ningarna för användning av hälso data.  
• Beskriva de möjligheter och eventuella hinder som finns för den fortsatta 
utvecklingen.  
• Beskriva pågående intitiativ  och insatser som syftar till att öka tillgången 
till hälsodata .  
• Dra slutsatser kring hur hälsodata som samlas in ska kunna användas på 
bästa sätt .   
 
 11 (57)   1.2 Omfattning och avgränsningar  
Rapporten syftar till att ge en övergripande överblick av  användningen och  
tillgängliggörandet av hälsodata  för att utveckla hälso - och sjukvården , 
inklusive sekundäranvändningen av hä lsodata . Sekundäranvändnin g av 
hälsodata innebär kortfattat att data  ”återanvänds” för andra ändamål än de 
ursprungliga,  för att bidra till ökad kunskap och nytta.   
I rapporten beskrivs  svenska förhållanden men vissa internationel la inslag 
förekommer . Rapporten ger inte en heltäckande bild av alla 
användnings områden för hälsodata , utan tar endast upp ett urval av angelägna  
exempel  inom hälso - och sjukvård en. E-hälsomyndigheten har inte  genomfört  
någon juridisk analys , vilket inklud erar informationssäkerhetsaspekterna,  
gällande  de exemplifierade användningsområdena  och slutsatserna . Det finns 
dock ett juridiskt avsnitt där de generellla rättsliga förutsättningarna för 
användning av hälsodata framgår  (se vidare under kapitel 9) . 
Rapporten handlar om  hälsodata som tillgängliggö rs inom ramen för hälso - 
och sjukvården. Inom hälso - och sjukvården är tillgången till individbaserad 
data på nationell nivå god.  Det innebär att det finns goda förutsättningar  för 
att analysera och skapa kunskapsunderlag för exempelvis uppföljning, 
styrning och nya arbetssätt.  
Användningen av hälsodata inom socialtjänsten berörs inte inom ramen för 
denna rapport.  Tillgången  till data inom socialtjänsten ser väldigt annorlunda 
ut jämfört med hälso - och sjukvården. Data från socialtjänsten  är 
fragmenterad och dokumentationen är inte enhetlig över olika 
verksamheter.1,2 Detta försvårar uppföljning på nationell nivå och begränsar 
möjligheterna till träffsäkra analyser och i förläng ningen implementeringen 
av nya arbetssätt.    
1.3 Genomförande  
Arbetet med årsrapporten har genomförts med hjälp av informationsinsamling 
och kartläggning inom området e -hälsa, med fokus på hälso data inom hälso - 
och sjukvården . Innehållet i rapporten basera s på rapporter,  utredningar  och 
uppdrag från andra myndigheter och aktörer med relevans för användningen 
och tillgängliggörandet av hälsodata inom hälso - och sjukvård.  
 
1 Myndigheten för vård - och omsorgsanalys, Under rådande omständigheter – Konsekvenser av covid -19 för 
socialtjänstens individ - och familjeomsorg, 2021.  
2 Sveriges Kommuner och Landsting, Utveckling av socialtjänstens kunskapsstyrning, 2017.    
API/API:er  Application programming interface. Tekniskt 
gränssnitt som möjl iggör maskin till maskin -
kommunikation mellan system.  
Artificiell intelligens 
(AI) Autonoma och adaptiva system som utgår från 
lärande algoritmer för att komma fram till ett 
resultat eller beslut.  
Chatbot  Datorprogram som simulerar mänskliga 
konversation er. 
Datadrivet/datadriven  Handlar om att använda data för att fatta 
faktabaserade eller proaktiv a beslut.  
Digital infrastruktur  Omfattar hård  infrastruktur så som servrar samt  
mjuk  infrastruktur, exempelvis system, lagar och 
standarder. Kan möjliggöra ett effektivt och säkert 
utbyte av information mellan och inom olika 
sektorer.  
E-hälsospecifikation  Specifikation för tillämpning inom hälso - och 
sjukvård och socialtjänst.  
aktörer har behov av , som är viktiga i samhället 
och som uppfyller överenskomna egenskaper, 
principer och riktlinjer.  
Hälsoapp  Begreppet omfattar många olika typer av hälso -, 
livsstils - och medicinska appl ikationer.  
Interoperabilitet  Förmåga hos system, organisationer eller 
verksamhetsprocesser att fungera tillsammans och 
kunna kommunicera med varandra genom att 
överenskomna regler följs. I detta sammanhang 
framför allt två eller flera systems förmåg or att 
utbyta information och att använda informationen 
som de får från varandra.    
 
 13 (57)   Life science  Life science -sektorn omfattar de företag, 
universitet och högskolor samt offentliga aktörer 
på kommunal, regional och statlig nivå, som 
genom sin verksamhet bidrar ti ll att främja 
människors hälsa. Sektorn omfattar forskning, 
högre utbildning och innovation, utveckling av 
läkemedel, medicintekniska produkter och 
behandlingar, samt prevention, implementering 
och uppföljning.  
Kroppsnära teknik  Små bärbara föremål, exempelvis en klocka, som 
med hjälp av sensorer samlar in data om våra 
kroppar ( wearables  på engelska).  
Nationell gemensam e -
hälsospecifikation, 
NGS  E-hälsospecifikation som motsvarar ett behov som 
delas av flera aktörer och som efter en 
genomgången formell process har funnits vara 
nationellt tillämplig.  
Sekundäranvändni ng Sekundäranvändning av hälsodata innebär 
kortfattat att data ”återanvänds” för andra ändamål 
än de ursprungliga, för att bidra till ökad kunskap 
och nytta.  
Specifikatio n Strukturerad beskrivning av krav och regler för 
dokumentation och informationsutbyte, inom eller 
mellan informationssystem, som är tillräckligt 
detaljerade för att kunna tillämpas entydigt.  
Standard  Accepterad beskrivning av regler och riktlinjer 
som an vänds i syfte att nå största möjliga reda i ett 
visst sammanhang.  
2 Megatrender  påverkar tillgången och 
användningen av hälso data  
Sverige är en del av världen och påverkas av vad som sker, inte bara inom 
landets gränser utan även globalt.    
Megatrender är e tt begrepp som används för att beskriva de faktorer som i 
störst utsträckning anses påverka människor, oavsett var någonstans i världen 
de bor . Det är t render som verkar på en övergripande samhällsnivå och som 
är starka, globala och driver utvecklingen öve r längre tid.  Olika länder , 
branscher och områden påverkas olika av dem . När det gäller exempelvis 
näringslivsutvecklingen och regioners tillväxt i Sverige anses följande  
megatrender  vara viktiga : globalisering, digitalisering och teknikutveckling, 
informa tions - och kunskapssamhälle, demografiska förändringar och 
värderingsutvecklingen mot individuella sekulära frihetsvärden.3  
Det är rimligt att anta att flertalet av megatrenderna på ett eller annat sätt även 
påverkar svensk hälso - och sjuk vård, särskilt inom ramen för digitalisering 
och teknikutveckling . I flera avseenden har hälso - och sjuk vården legat lite 
efter när flera andra branscher digitaliserats och omformat både innehållet 
och utförandet av sina traditionella tjänster.4 Samtidigt sker i dag en kraftfull 
utveckling inom vårdområdet som ger helt nya möjligheter till såväl 
diagnostik och behandling som uppföljning och fortsatt monitorering av 
individers hälsotillstånd.5  
Sjukvårdsturism är ett internationellt fenomen som v uxit fram  under de 
senaste årtionden a.  Det innebär  att individer reser till andra länder för att få 
sjukvårdsåtgärder utförda. Samtidigt sker informationsöverföring över 
landsgränser i stor skala . Exempelvis  när röntgenundersökningar 
distansgranskas av radiologer baserade i andra länder än där 
undersöknin garna har utförts6, eller att patienter kan hämta ut sitt recept i ett 
annat EU -land.7 Globaliseringen är alltså något som i allra högsta grad 
påverkar vård och omsorg.  
Sjukvårdspersonal som arbetat under lång tid kan även vittna om att dagens 
patienter tenderar att vara mer pålästa och kunniga om sina tillstånd. Det är e n 
konsekvens av att människor idag generellt sett är mer välutbildade och att 
hälsorelaterad information, såväl som all annan slags information, numera är 
betydligt mer tillgänglig för va r och en8. Auktoriteten från sjukvårdens sida 
har även minskat  och det är i dag betydligt mer accepterat att patienten 
 
3 Tillväxtverke t, I takt med tiden – en omvärldsanalys, 2019.  
4 PWC, Den digitala patienten är här – men är vården redo?, 2016.  
5 Jerlvall, Pehrsson, eHälsa och IT i regionerna, 2021.  
6 Dagens Medicin, Nu granskas Norrtäljes röntgenbilder på andra sidan jorden, 
https://www.dagensmedicin.se/specialistomraden/medicinsk -teknik/nu -granskas -norrtaljes -rontgenbilder -pa-andra -
sidan -jorden/ , Hämtad: 2021 -11-29. 
7 E-hälsomyndigheten, Informationshantering vid utlandsvård, 2019.  
8 SCB, Befolkningens it -användning 2020, Sex av tio söker hälsorelaterad information på internet, 
https://www.scb.se/hitta -statistik/statistik -efter-amne/levnadsforhallanden/levnadsforhallanden/befolkningens -it-
anvandning/pong/stat istiknyhet/befolkningens -it-anvandning -2020/ , Hämtad: 2021 -11-29.   
 
 15 (57)   ifrågasätt er rekommendationer och förslag från vården och omsorgen. Det har 
blivit allt vanligare att patienter använd er sig av möjlighe ten till ny medicinsk 
bedömning, så kallad second opinion.9 Samtidigt har patienterna nya krav och 
önskemål om individuella lösningar.10 Det är e n utveckling som löper 
parallellt med att behandlingar också tenderar att bli mer individanpassade. 
Detta är y tterligare exempel på hur globala megatrender, i detta fall 
individualiseringen , tenderar att påverka vardagen i vård en.  
Hälsa har stor betydelse för individen , om än ojäm nt fördelat över 
socioekonomiska grupper .11 För den som har resurser och vill prioritera sin 
hälsa finns idag många produkter och tjänster på marknaden  som gör det 
möjligt för individen att ha bättre koll på sin hälsa el ler sjukdom.  
Ur ett vårdgivarperspektiv är den demografiska utvecklingen med såväl en 
åldrande befolkning som urb anisering en utmaning. Att i storstadsområdena 
kunna fördela tillräckligt med resurser för att möta vårdbehovet , och att i 
glesbygd överhuvudtaget kunna erbjuda vård och omsorg med ett succesivt 
minskande befolkningsunderlag  är inte enkelt . Det återstår at t se om denna 
trend håller i sig eller om utvecklingen bromsas upp i kölvattnet av 
coronapandemin . Allt fler  har fått möjligheten att jobba hemifrån och söker 
sig därför utanför storstäderna för att få ett större boende och en lugnare 
livsstil.12,13  
De gl obala megatrenderna innebär samtidigt helt nya möjligheter. Diagnostik, 
behandling och uppföljning som tidigare inte varit möjlig är nu det. 
Tidpunkten för när diagnos ställs och behandling sätts in  är avgörande för  
sjukdomsförloppet . Den tekniska utveckli ngen har lett till att hälso - och 
sjukvården numera , för många sjukdomar , kan  ställa diagnos i ett tid igare 
skede  vilket påverkar hälsoutfallet positivt.  Det är inte omöjligt att vi någon 
gång i framtiden kommer att kunna behandla tillstånd som ännu inte har 
upptäckts eller gett några symtom.  
Den stora mängden data som genereras sekundärt till de stora globala 
megatrenderna innebär möjligheter att kunna se  mönster och dra slutsatser på 
ett helt annat sätt än när data kommer från  ett begränsat underlag.  
 
9 Cancerfonden, Om second opinion, https://www.cancerfonden.se/om -
cancer/undersokningar/ lakarundersokning/second -opinion , Hämtad: 2021 -11-10. 
10 E-hälsomyndigheten, Årsrapport 2020 – Pandemi och e -hälsa, 2020.  
11 Folkhälsomyndigheten, Folkhälsans utveckling – Årsrapport 2021, 2021.  
12 Dagens industri, Fler flyttar från Stocholm – hit går flyttlassen, https://www.di.se/nyheter/fler -flyttar -fran-
stockholm -hit-gar-flyttlassen/ , Hämtad: 2021 -11-26.  
13 SCB, Allt fler ar betar hemifrån, https://www.scb.se/pressmeddelande/allt -fler-arbetar -hemifran/ , Hämtad: 2021 -
05-20.   
Som exempel kan nämnas framtagningan av vaccin mot covid -19. När dessa  
vacciner togs fram och godkändes rekordsnabbt under 2020, byggde detta på 
kliniska pr övningar där vaccinerna getts till tiotusentals personer.14 Utifrån 
resultatet avseende respektive vaccin kunde de anses tillräckligt säkra för att 
användas brett i massvaccinationsprogram. Rapporter om ovanliga 
biverkningar började dyka upp när antalet va ccinerade uppnått flera miljoner 
individer , vilket ledde till att vissa vacciner pausades och resurser sattes in för 
att klarlägga sakförhållandena.15 Denna risk skulle kanske inte ha 
uppm ärksammats lika snabbt om det inte hade varit för den stora mängd da ta 
som fanns tillgänglig. Exemplet visar på kraften av att ha stora mängder data 
att analysera.  
3 Data är en viktig resurs för att förbättra hälso - 
och sjuk vården  
3.1 Vad är hälsodata?  
Digitaliseringen har, parallellt med den medicinska och tekniska 
utvecklinge n, lett till att allt mer data om enskilda individers hälsa samlas in 
och lagras digitalt. Detta kallas hälsodata. Hälsodata är ett vitt begrepp som 
täcker in olika typer av data som samlas in av olika aktörer såsom hälso - och 
sjukvården, socialtjänsten, f orskare eller individer. Med hälsodata avses i 
denna rapport, i enlighet med den nationella strategin för life science 
definition av Real world data, ”uppgifter om individers behandling och hälsa 
som finns i register och journaler samt hälso - och livsstils information som 
samlas in via exempelvis appar och sensorer”.16 Denna definition omfattar 
biologisk data, vårddata, livsstilsdata samt socioekonomiska, kulturella och 
miljödata (Figur 1).17 Data kan både vara strukturerad och ostrukturerad.  
 
14 University of Minnesota, Phase 3 trials show AstraZeneca COVID vaccine has up to 90% efficacy , 
https://www.cidrap.umn.edu/news -perspective/2020/12/phase -3-trials -show -astrazeneca -covid -vaccine -has-90-
efficacy , Hämtad; 2021 -10-27. 
15 European Medicines Agency, AstraZeneca’s COVID -19 vaccine: EMA finds possible link to v ery rare cases of 
unusual blood clots with low blood platelets , https://www.ema.europa.eu/en/news/astrazenecas -covid -19-vaccine -
ema-finds -possible -link-very-rare-cases -unusual -blood -clots -low-blood , Hämtad: 2021 -10-27. 
16 Regeringskansliet, En nationell str ategi för life science , 2019.  
17 Regeringskansliet, Samverkansgruppen för Hälsa och Life Science, 
https://www.regering en.se/490309/contentassets/61642f2efc0d40038fb411a489fbf0f0/arbetsgrupp -nyttiggorande -
av-halsodata.pdf , Hämtad: 2021 -10-12.   
 
 17 (57)    
Figur 1. Översikt hälsodata, Källa: Regeringskansliet, Samverkansgruppen för Hälsa och Life Science  
3.1.1  Kombinationen av olika datakällor ger en bättre helhetsbild  
Hälsa bygger på många faktorer och bestäms av både arv och miljö. Enligt 
Socialstyrelsen kan minst 20 procent av all sjukdom kopplas till ohälsosamma 
levnadsvanor.18 Det innebär att det inte räcker med att bara  studera data som 
skapas i hälso - och sjuk vården för att få en bra helhet sbild över individens 
hälsa och välbefi nnande . Genom att tolka och analysera olika typer av data, 
helst i kombination, finns det större möjligheter att identifiera samband 
mellan olika faktorer och hitta tidiga tecken på sjukdom  eller risk för 
sjukdom . Att använda hälsodata på det sättet kan fö rbättra hälso - och 
sjukvårdens möjligheter till vård och behandling.  
3.2 Data som resurs  
Hälso - och sjukvården är ett mångfacetterat verksamhetsområde som  enligt 
statistikmyndigheten SCB:s  senaste uppgift (2019) utgör cirka 11 procent av 
Sveriges bruttonation alprodukt  och omfattar miljontals kontakter mellan 
vårdgivare och patienter  varje år . Den demografiska utvecklingen där allt fler 
människor lever allt längre med fler kroniska sjukdomar kommer att leda till 
en fortsatt ökning i antalet arbetade timmar i hä lso- och sjukvårdssek torn.19 
Utöver den demografiska utvecklingen har invånarna  höga  förväntningar på 
 
18 Socialstyrelsen, Så kan sjukvården förebygga sjukdom, 2012.  
19 McKinsey Global Institute , Skill shift : Automation and the future of  the workforce , 2018.  
  
bättre tjänster och hög tillgänglighet till hälso - och sjukvården. Samtidigt 
kämpar många regioner och kommuner med begränsade resurstillgångar .20 
Att utnyttja digitalisering och datadrivna analyser anses vara en av de  
viktig aste komponent erna för att möta dessa utmaningar samt  behålla och 
utveckla den vård vi har idag. Genom att analysera data kan vi inte bara 
förebygga och behandla sjukdomar bättre, vi kan också mäta och synliggöra 
de problem som finns inom vård en och därmed bidra till dess utveckling.  
Digitalisering och data  är kraftfulla verktyg som kan stödja verksamheter att 
möta sina patienters behov samt förbättra sin verksamhet. Detta f örutsätter att 
verksamheterna förstår värdet av data som en förutsättning för kunskap och 
lärande. Verksamheterna kan erhålla stor nytta av att ta till vara på den data 
som samlas  in i deras digitala system och förstå vad den står för genom att 
bearbeta och  analysera  den.  
Informationsförsörjning blir en allt större och allt viktigare del av dagens 
kunskaps samhälle där det skapas stora mängder data till följd av 
teknikutvecklingen. Enligt In ternation al Data Corporation (IDC) kommer den 
globala mängden data m ellan 2018 och 2025 att öka med 61 procent till 175 
ZB (Figur 1).21 Idag används endast en ytterst liten  del av all data som skapas.  
 
Figur 2. Den estimerade årliga globala datamängden per år fram till 2025 . Källa: Forbes  
 
20 Sveriges Kommuner och Regioner , Ekon omirapporten, 2021.  
21 Forbes, 175 Zettabytes  By 2025, https://www.forbes.com/sites/tomcoughlin/2018/11/27/175 -zettabytes -by-
2025/?sh=455262125459, Hämtad: 2021 -10-27. 
  
 19 (57)   Vårdsektorn är inget undantag . Tvärtom är det en kunskap s- och 
informationsintensiv sektor där hälsodata har samlats i decennier. Även här 
ökar datamängderna kraftigt , framförallt data som samlas utanför vården och 
ägs av stora globala informationsaktörer såsom Google och Facebook.  År 
2019 köpte  Google Fitbit, en av världens största tillverkare av 
aktivitetsarmband . I köpet  ingick även all data som Fitbit har samlat från  sina 
användare såsom motionsdata, vikt , sömn  och menstruationscykler .22  
Sammanfattningsvis finns alltså  data och tekniken för att utnyttja data  på 
plats . Men både juridiken och bristen på interoperabilitet försvårar mer 
avancerade analys er genom exempelv is samkörning av data från olika 
datakällor från olika vård - och omsorgsgivare . 
3.3 Patiente r kan bidra med sina data   
En majoritet av invånarna har tillgång till dator eller smartphone för att 
använda internet . De förväntar sig kunna ta del av samhällsservice  digitalt, 
även inom vården och omsorgen.23 Dagens patienter anses vilja vara delaktiga 
i sin vård och ha en hög tillgänglighet till hälso - och sjukvården. De har också 
önskemål kring tillgång en till information om hälsa och sjukdom och en 
förvänta n på att vården och omsorgen hanterar informationen på ett 
strukturerat och automatiskt sätt.24,25 För att kunna möta invånarnas  
förväntningar på och behov av vård och omsorg behöver digitaliseringens 
möjligheter tas tillvara på bästa möjliga sätt.  
Redan idag , och i ännu högre utsträckning i framtiden , kommer patienten 
själv kunna ta ett större ansvar för sin hälsa och vård med hjälp av olika 
produkter eller tjänster och utföra många av de repetitiva arb etsmoment som 
idag utförs av vårdpersonal.26 Detta kommer att medföra att patienten får 
större kunskap om sin hälsa och tillgång till all sin data, vilken i sin tur kan 
delas med hälso - och sjukvården eller andra aktörer på marknaden . Dessa 
aktörer kan då använda data för att skapa individanpassade produkter och 
tjänster.  
 
22 SvD Näringsliv, Google köper Fitbit – värderas till 20 miljarder, https://www.svd.se/google -koper -fitbit , Hämtad: 
2021 -11-12. 
23 Internetstiftelsen, Svenskarna och internet 2021, 2021.  
24 Myndigheten för vård - och omsorgsanalys, En lag som kräver omtag – Uppföljning av patientlagens genomslag, 
med en fördjupning om valfrihet, 2021.  
25 Myndigheten för vård - och omsorgsanalys, För säkerhet s skull – Befolkningens inställning till nytta och risker 
med digitala hälsouppgifter, 2017.  
26 Sara Riggare  med flera, Spetspatienter – En ny resurs för hälsa , 2018.    
4 Tekniska utvecklingen skapar förutsättningar 
för en datadriven vård  
Hälso - och sjukvården har samlat, lagrat och använt information i alla tider.  
Det är inget nytt. Det nya är att förutsättningarna för att samla in, hantera och 
analysera stora datamängder har förbättrats betydligt de senaste åren . Det 
skapar nya förutsättningar för datadrivna analyser och datadriven utveckling 
inom vård och omsorg. Några av de viktigas te tekniker27,28 som bidrar till 
förändrade perspektiv och arbetssätt inkluderar:  
• Internet of Things (IoT) som möjliggör automatisk mätning av specifika 
värden i realtid och därmed skapar stora mängder av data som behövs för 
artificiell intelligens  (AI), korrekta analyser och beslutsunder lag. 
• Utvecklingen och framstegen inom AI och maskininlärning , men även 
andra metoder och verktyg , för att analysera data och få fram nya 
kunskaper och insikter.  
• Utvecklingen av lösningar för lagring, hantering samt delning av data på 
ett transparent och standardiserat sätt.  
4.1 Internet of Things  skapar s tora mängder data från 
sens orer 
För inte så länge  sedan  var vardagsföremål som bilar, klockor, 
hushållsapparater och hälsoprodukter separerade från varandra. Det fanns 
ingen möjlighet för dem att skapa, hantera och skicka över data med hjälp av 
en internetuppkoppling. Idag är detta fullt möjligt med hjälp av den teknik 
som kallas Internet of things ( IoT). Denna innebär att olika produkter kan 
mäta, styras och utbyta data med varandra med hjälp av elektroniska 
lösning ar som sensorer  och processorer och en kontakt via internet . Redan 
idag finns det många exempel på hur  IoT kan användas  i vården  och 
omsorgen . Det går till exempel att övervaka patienters tillstånd och hälsa på 
distans med trådlösa apparater som skickar signaler direkt till vården.  Den här 
typen av hälsoapparater anses var a särskilt användbara och 
kostnadsbesparande för  patienter  med kronisk sjukdom ar, som exempelvis 
diabetes,  vilka  står för 80 –85 procent av sjukvårdskostnaderna.29 
 
27 Västra Götalandsregionen, Digitaliseringsstrategi Hälso - och sjukvår i interaktion med invånare och patient, 2018.  
28 Digitaliseringsrådet, Data som strategisk resurs, 2019.  
29 Vårdanalys, Stöd på vägen, 2018.    
 
 21 (57)   Data  som samlas från dessa sensorer kan generera viktig information som i 
sin tur kan användas för att förbättra hälsa och livsstil hos patienter. En 
förutsättning för att göra korrekta fynd är att få tillgång till stora mängder av 
sensordata som gör att nya samband och insikter kan identifieras. Efterso m 
det handlar om stora datamängder behöv s dock hjälp av AI och andra 
analysmetoder för att hantera dem.   
En annan teknologi som med stor sannolikhet kommer att öka användningen 
av IoT och förstärka dess potential är utbyggnaden av 5G (femte 
generationens mobilprotokoll)  som fortfarande är i sin linda i Sverige. 5G 
kommer att leda till att fler IoT -enheter kan få en snabbare och säkrare 
uppkoppling till mobila , trådlösa nät så att stora mängder data kan utbytas.30  
4.2 Artificiell intelligens behövs för att ana lysera stora 
datamängder  
Stora framsteg  har gjorts  när det gäller utvecklingen av algoritmer och 
verktyg för att analysera data. Utvecklingen inom maskin inlärning och AI är 
kanske några av de mest avgörande områdena för att kunna analysera och 
extrahera ku nskap från stora mängder data.  
AI brukar definieras som intelligens som uppvisas av maskiner eller 
förmågan hos en maskin att efterlikna intelligent mänskligt beteende. Det som 
skiljer AI från andra metoder för automation är AI -teknikens förmåga att lära 
sig och bli intelligentare över tid.  Slutresultatet av automationen kan alltså 
förväntas bli allt bättre över tid.31  
AI spänner över ett brett område med många subdiscipliner , exempelvis att 
utföra fysiskt arbete (robotik), mönsterigenkänning (maskininlärn ing) och 
bearbetning av mänskligt språk (natural language processing , NLP ).32 De två 
sistnämnda kan antas vara de områden som kommer att få  störst genomslag 
inom vården som fortsatt kommer att vara beroende av  mänsklig 
kommunikation och interaktion.  
Användningen av AI i hälso - och sjukvården i Sverige är i dag begränsad, 
men det pågår mycket forskning på området. Enligt Socialstyrelsens 
kartläggn ing från 2019  används AI i totalt 59 tillämpningar eller stöd i hä lso- 
och sjukvårde n. De flesta av dem används för snävt definierade uppgifter , 
 
30 Digitaliseringsrådet , Data som strategisk r esurs, 2019.  
31 E-hälsomyndigheten , Fokusrapport – Artificiell i ntelligens och e -häsa, 2020 . 
32 Ibid.   
exempelvis diagnostisk bildanalys, signalanalys (EKG) och fjärrövervakning 
av patienter med kroniska sjukdomar.33 
4.2.1  Distribuerad maskininlärning förväntas  få stort genomslag inom 
vård och omsorg  
Maskininlärning innebär att tidigare erfarenheter modelleras och utmynnar i 
en algoritm som tränas med kända data för att göra mer och mer träffsäkra 
förutsägelser eller klassificeringar av okänd data. Detta förutsätter  tillgång till 
stora mängder träningsdata som algoritmen kan lära sig av och anpassa sig 
till.34 
Innovation och utveckling genom tillgång till hälsodata  behöver samtidigt 
vägas mot den enskildes integritetsskydd och de dataskyddsregler som gäller , 
exempelvis  utifrån dataskyddsförordningens bestämmelser. En lösning  har 
varit att använda sig av anonymiserad  data, som inte omfattas av 
dataskyddsförordningen s bestämmelser eftersom dessa data inte utgör 
personuppgifter . Ett annat alternativ har varit att  inhämta s amtycke från alla 
individer och patientgrupper vars data det finns önskemål om att använda sig 
av. Detta är dock inte tillräckliga åtgärder när stora datamängder rörande 
hälsodata och AI ska behandlas. Ett problem är att det i dessa sammanhang 
blir allt svårare att skapa anonymiserad data och därigenom undvika 
”baklängesidentifiering”, d et vill säga att det går att identifiera en individ 
genom att lägga samman information .35 
Ett sätt att få tillgång till data tvärs över systemen och koppla ihop 
information utan att göra avkall på individens integritetsskydd och säkerhet är 
att använda sig  av maskininlärning på distribuerade  data, även kallad 
federated learning. Det är en metod som gör det möjligt att göra statistiska 
analyser samt att träna och utvärdera modeller för maskin inlärning utan att 
behöva samla all data på ett ställe och därmed u ndvika att de blir exponerade 
för externa aktörer. Data ligger kvar i enskilda databaser och kan analyseras 
genom att ställa frågor och ta emot svar från var och en av databaserna. Något 
som innebär att det inte behöver skicka s eller dela s data. Endast de algoritmer 
som styr kontakten med de distribuerade databaserna är gemensamma. 
Informationsutbytet sker endast på aggregerad nivå. 36 
 
33 Socialstyrelsen, Digitala vårdtjänster och artificell intelligens i hälso - och sjukvården , 2019.  
34 E-hälsomyndigheten, Fokusrapport – Artificiellt intelligens och e -hälsa, 2020.  
35 Ibid. 
36 E-hälsomyndigheten, Pandemi och e -hälsa årsrapporten, 2020.    
 
 23 (57)   Användningen av distribuerad maskin inlärning är fortfarande i sin linda men 
väntas få stort genomslag inom fem till tio år.  Metoden har redan börjat 
användas av stora aktörer såsom Google och Apple för att komma åt och 
analysera de data som finns i enskilda individers mobiltelefoner , men också 
av forskare för att få tillgång till motsvarande data i andra länder och för att 
dela data som skapas på olika sjukhus.37 
Ett tillämpningsområde där distribuerad maskininlärning har visat på goda 
resultat är röntgenbaserad diagnostik som baseras på medicinsk bildanalys. 
Digitaliseringen inom radiologi har  globalt sett skett relativt stand ardiserat 
och därför genererat stora mängder data , vilket  bidragit till denna utveckling . 
I Storbritannien försöker National Health Service (NHS) släppa en 
distribuerad maskininlärningsplattform tillsammans med fyra av Londons 
undervisningssjukhus för att accelerera utvecklingen av AI -tjänster inom 
områden som cancer, hjärtsvikt och neurodegenerativ sjukdom. 38 Även i 
Sverige pågår liknande initiativ. Exempelvis har E-hälsomyndigheten fått i 
uppdrag av regeringen att genomföra en förstudie för utveckling av  ett 
statligt, nationellt datautrymme för hälsodata inom bilddiagnostik.39 
4.2.2  Natural language processing  är användbar för att analysera stora 
mängder ostrukturerad data  
Natural language processing (NLP) är en annan AI -teknik inom ramen för  
språkteknologi oc h kan beskrivas som hur tekniken förstår och analyserar 
språk. Den na teknik kan vara särskilt användbar i vården för att analysera 
stora mängder av ostrukturerad data som exempelvis finns som anteckningar i 
patientjournaler eller som samlas in genom telefonsamtal. Ett pågående 
forskningsprojekt hos SOS Alarm vis ar hur NLP kan stödja SOS -operatörerna 
att agera snabbt vid komplexa situationer, t ill exempel  vid hjärtstopp, genom 
att analysera och bearbeta den data som dokumenteras i samband med 
inkommand e nödsamtal.40 
NLP kan också vara användbar t för automatiserad kommunikation för att 
exempelvis svara på frågor eller vid behov slussa vidare i systemet. Det kan  
bland annat  handla om chatbot där en dator kommunicerar med en människa . 
 
37 Direktoratet for e -helse , Rapport Utvecklinstrekk 2021 E -helsetrender, 2021.  
38 Healthcare -in-Europ e.com, Federated learning brings AI with privacy to hospitals, https://healthcare -in-
europe.com/en/news/federated -learning -brings -ai-with-privacy -to-
hospitals.htmlhttps://www.substra.ai/en/healthchain -project%22 , Hämtad: 2021 -10.29.  
39 Uppdrag att genomföra  en förstudie om ett statligt, nationellt datautrymme för bilddiagnostik, S2021/05259  
(delvis).  
40 SOS Alarm, SOS Alarm använder doktorand till forskningsprojekt om hjärtstopp , 
https://www.sosalarm.se/pressrum/nyheter/2020/doktorand -till-forskningsprojekt/ , Hämtad 2021 -10-29.   
Det är högst troligt att hälso - och sjukvården inom de närmaste åren kommer 
att erbjud a fler sådana tjänster för rådgivning och därmed avlasta 
vårdpersonalen. Ett aktuellt exempel på en chat bot är den som 1177 har tagit 
fram , där kan invånarna ställa frågor om corona viruset  och vaccination.41 
4.3 FHIR är på väg att bli standarden för utbyte av vårddata  
Ytterligare en drivkraft för datadriven utveckling är de nya tekniska och 
kostnadseffektiva lösningar som finns på marknaden för att samla in, hantera 
och utbyta stora mängder av dat a. Det handlar exempelvis om molnbaserade 
tjänster som erbjuder it-infrastruktur för bland annat lagring, bearbetning och 
analys av data, samt om datasjöar där data från olika källor kan lagras och 
delas mellan olika aktörer. Det görs också viktiga framste g när det gäller att 
öka tillgängligheten genom öppna it-lösningar och standardiserade system.  
Inom hälso - och sjukvården finns ett stort behov av att dela data mellan olika 
aktörer men också mellan olika system inom en och samma organisation. För 
att kun na dela data mellan olika system krävs standardiserade API:er 
(application programming interface), ett gränssnitt som möjliggör 
kommunikation mellan olika system. Allt  fler är överens om att det behövs en 
gemensam standard , det vill säga en uppsättning av överenskomna regler,  för 
elektroniskt utbyte av data mellan olika vårdinformationssystem.  I nuläget 
finns tecken på att  det är standarden FHIR (Fast Healtcare Interoperabilitity 
Resources) som många  aktörer  väljer att bygga vidare på.42 Även 
E‑hälsomyndigheten har valt FHIR som standard för Nationella 
läkemedelslistans tjänstegränssnitt  som vård och apotekssystem ansluter sig 
till. 
Standarder som FHIR och offentligt tillgängliga API:er kan underlätta 
integration och interoperabilitet mellan sy stem inom hälso - och sjukvården 
och tillgängliggöra stora mängder av data för patienten, hälso - och sjukvården 
och för nya aktörer på marknaden. Det skulle t ill exempel  kunna innebära att 
patienten kan ladda ner sin vårddata i sin mobil och samköra med ann an data 
från andra aktörer för att kunna hantera sin hälsa och sitt välbefinnande. Med 
patientens samtycke  och givet att legala förutsättningar råder , skulle denna 
samlade data även kunna delas med vården och andra aktörer . Dessa skulle 
sedan kunna  analyse ra data för att erbjuda bättre vård och andra typer av 
 
41 Regionhälsan , Chatbot Corona svarar på frågor om covid -19, https://www.vgregion.se/f/regionhalsan/om -
regionhalsan/aktuellt -fran-regionhalsan/chatbot -covid -19/ , Hämtad 2021 -10-27. 
42 Inera , Omvärldsrapprt  - initiativ för d elning av häl sodata, 2020.    
 
 25 (57)   hälsofrämjande tjänster.  För att detta ska bli möjligt behöver juridiska 
förutsättningarna finnas på plats och informationsäkerheten säkerställas.  
5 Nationella datakällor  stödjer beslutsfattare att 
utveckla vården  
Data på aggregerad nivå kan , förutom som underlag vid diagnostik och 
behandling,  även  användas som beslutsstöd för uppföljning och 
kvalitetsutveckling av vårdens verksamheter . Detta förutsätter att  tillgång  till 
kvalitetssäkrad data  över vårdens  insatser och resultat finns tillgängliga för  de 
olika behoven som finns.  Coronapandemin har satt ljuset på den viktiga och 
kritiska roll som data har att spela inför beslutstagande både på nationell och 
global nivå.   
På verksamhets - och regi onal nivå kan  kunskap från datadrivna analyser 
användas för att planera, beställa och förbättra tjänster utifrån  invånarnas 
önskemål och behov . Om beslutsfattare använder felaktig information  och till 
exempel underskattar  antalet personer som riskerar att utveckla diabetes i ett 
område , kommer de inte  att kunna tillhandahålla tillräckligt med resurser för 
att stödja dessa individer.  
På samma sätt  är data ett viktigt verktyg för beslutsfattare  på nationell nivå 
för att göra vården och omsorgen mer effektiv  och jämlik över hela landet.  
För att förstå hälso - och sjukvårdssystemet och dess utmaningar , samt  för att 
kunna  vidta träffsäkra åtgärder , behövs faktabaserade beslutsunderlag som 
bygger på tillför litliga data på nationell nivå.  
Flera myndigheter , såsom Tan dvårds - och läkemedels förmåns verket (TLV) 
och Inspektionen för vård och omsorg (IVO) , är beroende av data  om vårdens 
insatser och resultat för att kunna utföra sina instruktionsenliga uppdrag. I en 
rapport till regeringen skriver IVO  att myndigheten behöver utveckla en mer 
datadriven tillsyn för en mer riskbaserad och träffsäker tillsyn .43 Även TLV 
understryker i en rapport till regeringen behovet av data  för att utveckla 
uppföljningen av läkemedel och medicintekniska produ kter för att säkerställa 
att kostnaden för användningen är rimlig.44 
 
43 Inspektionen för vård och o msorg, Tillsyn av tillgänglighet i hälso - och sjukvården, 2021.  
44 Tandvårds - och läkemedelsför månsverket, Utvecklad u ppföljning med hjälp av data från exempelvis nationella 
tjänsteplattformen, 2021.    
I Sverige har utvecklingen av nationella kvalitetsregister, 
kvalitetsindikatorer45 och de s å kallade öppna jämförelserna46 gjort det  
möjligt att jämföra hälso - och sjukvårdens  kvalitet me llan olika kommuner 
och regioner . Det ta kan i sin tur leda till att verksamheter utvecklas.  En stor 
del av resultaten publiceras på Socialstyrelsens webbplats  och i 
kvalitetsregistrens årsrapporte r. De tillgängliggörs även för beslutsfattare  och 
andra intr essenter på ett samlat sätt genom  databaserna Kolada47 eller Vården 
i siffror .48 
I takt med att patient - och personcentrering blir allt viktigare i vården och 
omsorgen har ett flertal återkommande undersökningar etablerats  som 
beskriver invånares  och patienters syn på hälso - och sjukvården i Sverige. 
Exempel på dessa är Sveriges Kommuner och Regioners ( SKR ) Nationella 
Patientenkät  och Hälso - och sju kvårdsbarometer  samt Myndigheten för v ård- 
och omsorgs analys internationella befolkningsundersökning Vården ur 
befolkningens perspektiv  som genomförs inom ramen för ett internationellt 
samarbete.  
Alla dessa nationella datakällor  ger förutsättningar för en sammanhållen och 
kontinuerlig  uppföljning och utvärdering av vården och omsorgen i Sverige . 
Men i dag  får inte forskare och beslutsfattare tillgång till all data .  
Ett sätt att öka potential en hos nationella datakällor är att koppla ihop data 
från olika källor för att få en bättre helhetsbild över hälso - och 
sjukvårdssy stemet eller en viss sjukdom. Ett exempel på detta är databasen 
PcBase Sweden som skapats genom en koppling mellan Nationella 
prostatacancerregistret (NPCR) och åtta  andra nationella register , såsom 
dödsorsaksregistret och befolknin gsregistret . På så sätt m öjliggör s en ökad  
förståelse av protatacancer  och därigenom förbättra s vård och behandling av 
män med prostatacancer.49 
Eftersom mängden data och datakällor är omfattande är det inte så enkelt för 
den enskilde forskaren att veta vilken data som finns tillg änglig och var data 
finns. För att underlätta detta har Vetenskapsrådet utvecklat 
metadataverktyget RUT (Register Utiliser Tool) . Verktyget  visar metadata 
om register o ch de variabler som finns i de olika registren och hjälper  på så 
 
45 Socialstyrelsen, Nationell uppföljning av kvalitetsindikatorer, https://www.socialstyrelsen.se/stod -i-arbetet/organ -
och-vavnadsdonation/nationell -uppfoljning -av-kvalitetsindikatorer/ , Hämtad: 2020 -10-28. 
46 Socialstyrelsen, Öppna jämförelser, https://www.socialstyrelsen.se/statistik -och-data/oppna -jamforelser/ , Hämtad: 
2021 -10-29. 
47 Kolada, https://www.kolada.se/ , Hämtad: 2021 -10-15. 
48 Vården i siffror, https://vardenisiffror.se/ , Hämtad 2021 -10-15. 
49 Svensk nationell datatjänst (SND), PcBaSe Sweden, https://snd.gu.se/sv/catalogue/study/ext0014 , Hämtad:  2021 -
10-15.   
 
 27 (57)   sätt forskaren att få en detaljerad bild av vilka data som kan vara relevant a att 
använda  och koppla ihop  för att svara på en fors kningsfråga.50 
5.1 Kvalitetsregister  
Information  om diagnoser, behandlingsåtgärder och resultat inom en rad olika 
medicinska områden samlas löpande in inom ramen för nationella 
kvalitetsregister. Arbete t initierades ursprungligen av vårdprofessionerna i 
syfte att följa patientgrupper över tid och samtidigt ha stora material att arbeta 
med för att göra jämförelser mellan olika enheter, utvärder a 
behandlingsmetoder och sprida ny kunskap. Arbetet med att samla in  data har 
pågått länge och i dagsläget finns cirka 100 olika nationella kvalitets register 
som kan användas för att löpande analysera, utvärdera och förbättra kvaliteten 
i hälso - och sjukvå rden.51  
Hur man de facto får behandla personuppgifter inom ramen för nationella och 
regionala kvalitetsregister framgår av 7 kap. patientdatalagen , det vill säga  
den nationella kompletterande lagstiftningen som  utöver 
dataskyddsförordningen gäller på områ det. 
Ett bra exempel på kvalitetsutveckling med hjälp av regist er är 
Reumatologiregistret där patienter själva har fått möjlighet att mata in 
anamnestisk a uppgifter om sitt hälsoläge. Det är n ågot som både har gett 
möjlighet till ett effektivare omhänderta gande av patienterna vid rätt tidpunkt 
under en skovvis löpande sjukdom  och en bättre översyn av den 
reumatologiska vård som erbjuds.52 
Under pandemiåret 2020 kom det svenska intensivvårdsregistret i fokus 
genom de dagliga uppdateringarna avseende allvarli gt sjuka i covid -19.53 
Genom registret kunde myndigheter, nyhetsmedier och privatpersoner hämta 
kunskap om exempelvis beläggningsgrader, åldrar och riskfaktorer för 
intensivvårdade covid -patienter. Detta har  i sin tur kunnat bidra till mer 
faktabaserade beslut. 
Svenskt Perio perativt Register (SPOR) är att annat register som har visat sig 
vara användbart för att få en uppfattning om hur stor den så kallade 
 
50 Registerforskning.se, Metadataverktyget RUT, https://www.registerforskning.se/sv/register -i-
sverige/metadataverktyget -rut/ , Hämtad: 2021 -10-18. 
51 SKR, Vad är ett N ationellt kvalitetsregister?, 
https://skr.se/kvalitetsregister/drivaregister/utbildningomnationellakvalitet sregister/1omnationellakvalitetsregister/va
darettnationelltkvalitetsregister.46082.html , Hämtad: 2021 -10-28. 
52 Nelson EC med flera, Patient focus registres can improve health, care and science; BMJ 2016;354:i3319  
53 Svenska intensivvårdsregistret (SIR), COV ID-19 i svensk intensivvård , http://www.icuregswe.org/data --
resultat/covid -19-i-svensk -intensivvard , Hämtad: 2021 -10-29.    
vårdskulden blir efter pandemin. Registret har data som visar att många både 
planerade och akuta operat ioner har ställts in . 
Trots fl itigt användande  så uppfattas det finnas en förbättringspotential i 
utnyttjandet av befintliga register , vilket  uppmärksammades  redan år 2010  i 
utredningen Guldgruvan i hälso - och sjukvården.54 Registren anses vara 
alltför heterogena med varierande datakvalitet  och många vårdgivare brister i 
insamling en av data vilket  bland annat leder till låg täckningsgrad.55 Den 
semantisk a och teknisk a interoperabilitet en är dessutom bristfällig . Långt 
ifrån alla register använder sig av standardiserade termer och begrepp  och 
automatiska kopplingar till sjukvårdens journalsystem är ingen  självklarhet.  
Värt att notera är att kvalitetsregisterdata i stor utsträckning kommer från 
olika vårdgivares journalsystem. Trots den stora mängd data som extraherats 
till registren utgör detta ändå bara en bråkdel av vad som finns samlat i alla 
form er av vårdinformationssystem hos vårdgivarna. Ett problem är att data 
finns  spridd i en stor mängd  system  och att dessa  sinsemellan inte är 
komp atibla. Utvecklingen går dock mot mer ensning och standardisering. Mer 
än hälften av de svenska regionerna står i begrepp att byta ut sina gamla 
journalsystem mot ett nytt vårdinformationssystem och när den processen är 
klar är en av förhoppningarna att förutsättningarna för interoperabilitet ska 
öka.56 
5.2 Hälsodataregister  
Hos Soc ialstyrelsen  finns ett antal nationella register , så kallade 
hälsodataregister, som  innehåller individbaserade uppgifter om diagnos, 
behandling och resultat. De används för forskningsändamål men även för att 
beräkna täckningsgrade n hos olika kvalitetsregis ter för att på så sätt 
undersöka tillförlitligheten hos respektive kvalitetsregister.57  
Det finns idag sex olika hälsodataregister , till exempel  patientregistret och 
läkemedelsregistret . Men det finns inget register som innehåller uppgifter från 
primärvår d. Detta har försvårat uppföljningen av patienters väg i vårdkedjan 
och därför har Socialstyrelsen föreslagit en utvidgning av patientregistret till 
att även inkludera  uppgifter från primärvården. Genom att samköra data från  
samtliga vårdnivåer  blir det möjligt att följa vården för patientgrupper som 
 
54 Rosén M m fl, Översyn av de nationella kvalit etregistren - Guldgruvan i hälso - och sjukvården -Förslag till 
gemensam satsning 2011 –2015, 2010.  
55 Socialstyrelsen,Täckningsgrader för Nationella kvalitetsregister 2020, 2020.  
56 Dagens medicin, Nästan två av tre regioner ska få nya journalsystem, https://www.dagensmedicin.se/vardens -
styrning/digitalisering/nastan -tva-av-tre-regioner -ska-fa-nya-journalsystem/ , Hämtad: 2021 -10-28. 
57 Socialstyrelsen, Att beräkna täckningsgrader för Nationella kvalitetsregister, 2020.    
 
 29 (57)   har komplexa vårdbehov och som får insatser från olika vårdaktörer, t ill 
exempel  patienter med psykisk ohälsa.58 Även Myndigheten för vård - och 
omsorgsanalys konstaterar i en rapport att n ationella data om primärvården är 
nödvändig för att kunna följa omställningen av god och nära vård och dess 
mål.59 Det är därför inte omöjligt att det tillkommer fler nationella 
hälsoregister.  Socialstyrelsen fick  under året  ett uppdrag att kartlägga 
datamängder som kan var a av nationellt intresse på hälsodataområdet.60 
6 Data kan stödja  vård personalen att ge bättre 
vård  
Data och avancerade analysmetoder kan använd as på nya sätt för mer 
träffsäker prognostik, diagnostik och behandling inom vården. När det 
handlar om att använ da data för att ge patienter vård och behandling som är 
skräddarsydd efter patientens egna förutsättningar och behov , kallas det för 
precisionsmedicin. När data används för att identifiera individer i riskzonen 
för att förebygga eller undvika sjukdom, kall as det prognostik.  Tillgång till 
rätt information och användbara beslutsstöd gör att hälso - och 
sjukvårdspersonal kan fatta korrekta beslut och ge den bästa möjliga vården.  
Både precisionsmedicin och prognostik bygger på att stora mängder data från 
andra i ndivider och från olika datakällor ligger till grund för vägledning i  
beslutsfattande t. Det kan handla om både genetiska data eller icke -genetiska 
faktorer som exempelvis ålder, kön, medicinska värden och levnadsvanor.  
Beslutsstöd som används i precisions medicin skt eller prognostiskt syfte 
behöver ofta vara komplexa  då de ska vägleda personalens beslutsfattande . 
Sannolikt gör det att implementeringen inom hälso - och sjukvården 
fortfarande är mycket begränsad.61 Enklare beslutsstöd finns redan idag . Ett 
exempel är Janusmed som  är integrerat  i vissa  journalsystem och är ett 
beslutsstöd vid förskrivning och läkemedelsgenomgångar.62 Motsvarande för 
farmaceuterna på apotek är E -hälsomyndighetens beslutsstöd Elektronisk t 
expertstöd (EES) som stödjer farmaceute n att se hur ett recept passa r in med 
kundens övriga läkemedel och hindra r eventuell felanvändning av 
 
58 Socialstyrelsen, Uppföljning av primärvård och omställningen till en mer nära vård, 2021.  
59 Myndigheten för vård och omsorgsanalys, Nära vård i sikte?, 2021.  
60 Uppdra g att kartlägga datamängder av nationellt intresse på hälsodataområdet, S2021/05369 (delvis)  
61 Myndigheten för vård och omsorgsanalys, Genvägen till ökad precision, 2021.  
62 Vårdgivarguiden, Janusmed integrerade, https://vardgivarguiden.se/it -stod/e -tjanster -och-system/janusmed -
integrerad/ , Hämtad:  2021 -10-18.   
läkemedel.63 Det finns även mer avancerade kliniska beslutsstöd (CDSS) som 
kombinerar specifika uppgifter för en enskild patient med regelverk baserade 
på kliniska riktlinjer och hjälper hälso - och sjukvårdspersonalen att ge 
behandling och råd utifrån vad som är den bästa behandlingen för patienten.64 
Det kommer sannolikt att införas allt mer avancerade automatiserade 
beslutsstöd som bygger på AI och maskin inlärning, vilket ställer höga krav på 
tillgång till befintliga data och interoperabilitet.  
6.1 Precisionsmedicin – individanpassad diagnostik och 
behandling  
I dagens hälso - och sjukvård  används ofta behandlingar framtagna för breda 
patientgrupper, vilket inte  alltid är effektivt. Medicinska behandlingar ger ofta 
olika effekt för olika personer. Vården strävar efter att effektivisera och 
förbättra sina metoder för att ställa mer träffsäkra diagnoser och skräddarsy 
behandling utifrån individens förutsättningar. Att undvika onödig behandling 
med eventuella biverkningar är positivt både för patient en och 
samhällsekonomin.  
I takt med en allt mer förfinad teknologi som förbättrar förutsättningarna att  
upptäck a medicinska parametrar och hanteringen av stora datamängd er, 
kommer även individers unika data och förutsättningar att kunna beaktas på 
ett annat sätt än tidigare. Detta innefattar även information och kunskap på 
genetisk nivå. Utvecklingen går alltså i en riktning mot en allt mer 
individanpassad diagostik och b ehandling där båda delarna utgår från 
respektive individ snarare än grupper av människor. Som ett samlande 
begrepp till detta har termen ”precisionsmedicin”65 lanserats och etablerats.  
Myndigheten för vård - och omsorgsanalys har nyligen analyserat hur 
utvecklingen av precisionsmedicin har påverkat och kommer att påverka 
hälso - och sjukvården. En slutsats är att tillämpning av precisionsmedicin i 
hälso - och sjukvården fortfarande  är i sin linda men väntas få en större roll i 
framtiden. Under 2020 utfördes 20 000 gensekvenseringar , analys av den 
genetiska uppsättningen,  inom hälso - och sjukvården och antalet kommer 
uppskattningsvis att stiga till 390  000 varje år i slutet av decenniet . Det är  
 
63 E-hälsomyndigheten, Elektroniskt expertstöd (EES), 
https://www.ehalsomyndigheten.se/tjanster/yrkesverksam/ees/ , Hämtad: 2021 -10-18. 
64 E-läkekonst Översikt, Kliniska beslutsstöd kan ge hjälp i den komplexa vården, https://lakartidningen.se/wp -
content/uploads/EditorialFiles/HT/%5BC3HT%5D/C3HT.pdf , Hämtad: 2021 -10-18. 
65 Näringsdepartementet , Färdplan life science -vägen till en nationell strategi, 201 8.    
 
 31 (57)   idag främst inom cancervården som gensekvensering används och bedöms 
fortsatt vara det område som kommer att växa mest.66 
Ett exempel på ett kliniskt beslutsstöd för individanpassad cancervård är 
databasen OncoKB som nyligen godkändes av den amerikanska 
läkemedelsmyndigheten Food and Drug Administration (FDA) som första 
tumörmutationsdatabas. OncoKB  sammanfattar  den kliniska expertisen hos 
läkare och forskare verksamma på Memorial Sloan Kettering Cancer Center 
(MSKCC) för att tillhandahålla ett omfattande och uppdaterat kliniskt 
beslutsverktyg för individanpassad  cancervård.67 
En viktig förutsättning för precisionsmedicinens u tveckling och framtid är 
tillgången till hälsodata från gensekvenseringarna samt möjligheten att koppla 
ihop dessa med andra personuppgifter om individer, exempelvis data om 
sjukdomshis torik, ålder, kön, etniskt ursprung  och livsstil.  
Om vården och behandl ingen ska skräddarsys och individanpassas behöver 
den behöriga vårdpersonalen, men även forskare och näringslivet, ha tillgång 
till detaljerad uppföljning utifrån de hälsodata som beskrivs ovan. Alltför 
aggregerade data kommer att vara för trubbigt för att  upptäcka mönster och 
samband som kan ligga till grund för att utforma en träffsäker vård och 
behandling. Dessutom behöver detta ske inom ram en för en reglering som 
säkerställer att respekten för patientens medbestämmande och integritet  
upprätthålls . Samma ntaget ställer detta nya krav på utformningen av framtida 
regelverk och framtagandet av beslutsstöd - och uppföljningssystem som 
möjliggör precisionsmedicin.  
6.2 Prognostik och preventiva åtgärder  
Folkhälsa är ett begrepp som avser hela befolkningens hälsotills tånd och 
målet med folkhälsoarbetet är att hälsan ska vara god hos individerna och att 
sjukdomar ska förebyggas. Folkhälsoarbetet har genom åren manifesterats 
genom allt från breda till specifika insatser  men handlar generellt om 
prevention, alltså förebyg gande åtgärder för att förhindra eller lindra en 
senare uppkomst av hälsoproblem.68 Kända sådana exempel har handlat om 
 
66 Myndigheten för vård och a nalys, Genvägen till ökad precision – En framåtblickande analys av precisionsmedicin 
i hälso - och sjukvården, 2021.  
67 Memorial Sloa n Kettering Cancer Center, OncoKB, https://www.mskcc.org/research -advantage/support/digital -
health -projects/oncokb , Hämtad 2021 -10-13. 
68 Folkhälsomyndigheten, Vad är folkhälsa?, https://www.folkhalsomyndigheten.se/en -god-och-jamlik -halsa -pa-alla-
nivaer/tema -folkhalsa -lokalt -och-regionalt -stod/vad -ar-folkhalsa/ , Hämtad: 2021 -10-13.   
att få människor att öka sin fysiska aktivitet, fluorsköljning av tänderna i 
skolan och att minska eller upphöra med konsumtion av tobak  och alkohol.  
Även screening - och vaccinationsprogram har preventiva syften genom att 
exempelvis möjliggöra tidig upptäckt eller att förhindra eller lindra 
konsekvenserna av specifika sjukdomar. De nationella screeningprogrammen 
för bröstcancer och livmode rhalscancer är två exempel på insatser för tidig 
upptäckt  och beräknas rädda flera hundra liv varje år.69 Gemensamt för alla 
dessa program är att de berör individer utan symptom och de erbjuds utifrån 
kön och ålder. I region Stockholm kallas exempelvis alla kvinnor mellan 40 -
74 år till mammografi för bröstcancerscreening  vartannat år .70 
Dessa undersökningar skapar stora mängder av hälsodata som används för att 
möjliggöra tidig upptäckt och tidigt insatt behandling . Två faktorer som är 
viktiga för ett lyckat behandlingsresultat. Ju tidigare en sjukdom hittas desto 
mindre kommer den att ha skadat kroppen och ju tidigare den kan behandlas 
desto större chans till både bot och färre biverkningar.  
Dödligheten till följd av bröstcancer minskar påtagligt  för kvinnor som 
regelbundet deltar i bröstcancerscreening.  Bland kvinnor som går på 
bröstcancerscreening regelbundet upptäcks 60 ‒70 procent av alla 
bröstcancerfall genom screening.71 
Ett första steg mot datadriven screening sk ulle kunna  vara att införa 
individanpassade tidsintervaller utifrån individuella riskprofiler och på så sätt 
öka träffsäkerheten i diagnosticeringen. För att kunna göra detta skulle det 
krävas datadrivna analysmodeller där olika typer av hälsodata kopplas 
samman för att identifiera risk för sjukdom , vilket skulle utgöra ett stöd för 
hur ofta individen ska kallas till screening.72 
Datadrivna analysmodeller är användbara även för andra ändamål. AI-
baserade lösningar  har i flera fall visat stor potential för a tt förutsäga risk och 
upptäcka begynnande sjukdom  exempelvis för att förutsäga risk för 
blodförgiftning och hjärt infarkt  med högre träffsäkerhet än etablerade 
skattningsinstrument. Även AI -baserade journalgranskningar baserade på 
stora mängder av data i pa tientjournalen har visat sig vara framgångsrika när 
 
69 Cancerfonden, Vad är scr eening?, https://www.cancerfonden.se/om -cancer/screening -vad-ar-det, Hämtad: 2021 -
10-14. 
70 1177 Vårdguiden, Screening för tidig upptäckt av bröstcancer med mammografi , 
https://www.1177.se/Stockholm/behandling --hjalpmedel/undersokningar -och-provtagning/bildu ndersokningar -och-
rontgen/mammografiscreening -i-stockholms -lan/, Hämtad: 2021 -10-28. 
71 Cancerfonden, Cancerfondensrapport, 2021.  
72 PWC, Från sjukvård till h älsovård, 2019.    
 
 33 (57)   det gäller upptäck t av tecken på sjukdom eller risk för sjukdom.73 Den här 
typen av analysmodeller  ger vården  möjlighet er att sätta in ny a läkemedel 
eller kalla in till en undersökning i ett tidigt skede, redan innan sjukdomen har 
börjat ge symptom.  
Det preventiva arbetet tenderar att fokusera på individen snarare än systemet. 
Det handlar om vad individen kan göra eller ta ansvar för själv. Begreppet 
hälsa ställs mot vård och prevention mot intervention. Den tekniska 
utvecklingen där allt fler hälsoappar och kroppsnära teknik  tillgängliggörs på 
konsumentmarknaden och på så sätt  möjliggör tidigare upptäckt av sjukdom , 
gör denna fokusering både  enklare och mer lättillgänglig för allmänheten . 
Samtidigt som dessa produkter tillgängliggörs för stora befolkningsgrupper 
och individer blir det än mer viktigt att upprätthålla en jämlikhet i folkhälsan. 
Det finns en risk  att individer som använder den t ypen av produkter oftare 
söker vård för symptom som exempelvis en hälsoapp upptäckt eller till och 
med föreslagit en behandling för , utifrån egen insamlade data. Detta skulle 
kunna tränga undan delar av befolkningen som saknar intresse av eller inte 
vill an vända sådana produkter och som därmed skulle hamna i ett slags 
preventionsutanförskap.  
7  Nya datakällor och användningsområden  
7.1 Fler hälsofaktorer kan mätas idag  
Utvecklingen inom hälso - och sjukvården går fort. Forskning och utveckling 
leder till att ny k unskap löpande tas fram runt om i hela världen. Varje år ökar 
den medicinska databasen Medline74 med omkring en miljon nya artiklar och 
hälso - och sjukvården blir tack vare detta successivt allt bättre på att 
diagnos tisera och behandla olika sjukdomstillst ånd. 
Parallellt med det medicinska kunskapsläget har också en medicinteknisk 
utveckling som är minst lika dramatisk ägt rum. Det var först under 
sjuttiotalet som sjukvården fick tillgång till kraftfull diagnostisk utrustning 
som ultraljud, datortomografi o ch magnetkameraundersökningar. Så sent som 
på åttiotalet påbörjades experiment med att datorisera administrativa 
processer som journalföring och receptförskrivning. Internet var något som 
fick allmän utbredning under nittiotalet och efter millenieskiftet h ar allt fler 
 
73 Smer, Artificiell intelligens i hälso - och sjukvården, 2020.  
74 Wikipedia, MEDLINE,  https://en.wikipedia.org/wiki/MEDLINE , Häm tad: 2021 -10-29.   
produkter och tjänster som bygger på informationsteknologi börjat användas i 
vården.  
Hälso - och sjukvården har även i takt med utvecklingen blivit mer tillgänglig 
för allmänheten . När exempelvis  de automatiska blodtrycksmätarna 
introducerades fanns en viss skepsis från sjukvårdens sida . Men tiden och 
utvecklingen har gjort blodtrycksmätarna  allt bättre och säkrare75 och de är nu 
lika självklara på läkarmottagningarna som på lagerhyllorna i 
elektronikbutiken.  
Hjärtstartare var ursprungligen något som enbart vissa sär skilt utbildade fick 
använda, inte minst då det bland annat krävdes förmåga att tolka ett EKG. 
Tack vare utvecklingen och att EKG -tolkningen kunnat automatiseras är det 
idag fullt möjligt att låta ä ven den som inte har någon djupare kunskap inom 
området hjärtsjukdomar använda motsvarande apparat.76 
Pandemiåret 2020 innebar att proceduren med att ta luftvägsprov på sig själv 
blev allt vanligare .77 Många kom att göra det både en och två, om inte fler , 
gånger för att sedan logga in på avsedd plattform  för att erhålla svar . 
Utvecklingen har alltså gått från högspecialiserad kunskap till allmän kunskap 
och den utrustning som används har gått från att vara något som exklusivt 
erbjudits hälso - och sjukvården  till att bli konsumentprodukter.  
Det gemensamma för en stor del av den utveckling som skett och sker i denna 
riktning är att den basera s på sensorteknologi. Alltså att den apparat som 
tillgängliggörs i grunden har någon form av sensor som mäter och levere rar 
mätvärden om någon specifik indikator gällande kroppens funktioner. Det 
finns redan idag flera sådana på marknaden och det är ett rimligt antagande 
att vi med tiden kommer att få se ett betydande utbud av motsvarande 
produkter.  
Under senare år har sens orer för kontinuerlig blodsockermätning etablera ts på 
marknaden, sensorer som sätts fast på och mäter genom huden utan att 
behöva  sticka hål  och pressa fram en bloddroppe.78 Ytterligare en fördel med 
sensorer är att blodsockernivån kan mätas upprepat och k ontinuerligt vilket 
 
75 Myers MG, Conventional versus automated measurement of blood pressure in primary care patients with systolic 
hypertension: randomized parall ell design controlled trial, BMJ 2011, 342:d286.  
76 Kerber RE, Automatic External Defibrillators for Public Access Defibrillation: Recommendations for Specifying 
and Reporting Arrhythmia Analysis Algorithm Performance, Incorporating New Waveforms, and Enhan cing Safety, 
Circulation 1997, 95:1677 –1682. 
77 Folkhälsomyndigheten, Utökad testning för covid -19, https://www.folkhalsomyndigheten.se/utokad -testning -for-
covid -19/test -for-covid -19/pcr -test-for-pagaende -infektion/ , Hämtad: 2021 -10-29. 
78 Battelino T m fl, Clinical Targets for Continuous Glucose Monitoring Data Interpretation: Recommendations 
From the In ternational Consensus on Time Range, Diabetes Care, 2019 Aug; 42(8): 1593 -1603.    
 
 35 (57)   ger en mer adekvat information om vilken blodsockernivå som råder i varje 
givet ögonblick. En information som medför att tillförseln av insulin kan 
styras mer korrekt , vilket i sin tur över tid bör kunna minska 
långtidskomplikationer av  diabetes som exempelvis småkärlsskador i ögon 
och fötter. I teorin går det att tänka sig att kontinuerlig blodsockermätare i 
realtid skickar information till en insulinpump  som portionerar ut exakt rätt 
mängd insulin  på motsvarande  sätt som bukspottkörtle n gör hos en icke -
diabetessjuk individ . 
Det har även under lång tid funnits inplanterade hjärtstimulatorer som ICD 
och pacemaker, som  följer  hjärtats elektriska impulser och vid behov hjälper 
eller tar över stimuleringen med hjälp av en strömstöt.79 I och med att dessa 
produkter kontinuerligt mäter  hjärtrytmen fångar de såväl information om 
eventuella hjärtrytmrubbningar  inklusive dem  som patient en inte noterat, som 
sådant som inte behöver visa sig vid de regelbundna besök på 
hjärtmottagningen som pati enterna går på.  
Teknikutvecklingen har medfört att  motsvarande information inte bara går att 
mäta  vid läkarbesöken . Den kan även  med regelbundna mellanrum  eller till 
och med kontinuerligt överföras på distans via telenätet , så kallad 
distansmonitorering . Behandlande läkare kan därigenom uppmärksammas på 
eventuella förändringar i patientens hjärtfunktion. Steget från denna manuella 
åtgärd behöver inte vara långt till att såväl övervakning som rådgivning och 
justering sker automatiserat, kanske med någon form  av AI -teknologi  inom en 
snar framtid . Detta kan i förlängningen  bidra  till ökad tillgänglighet för 
patienten och ett mer effektivt användande av vårdpersonalens resurser.  
7.2 Nya typer av data och nya sätt att använd a data skapar 
nya möjligheter  
Det finns idag en trend att använda andra datamängder än traditionella 
hälsodata  för att förbättra vården och omsorgen. Data kan nu skapas av andra 
aktörer än hälso - och sjukvårdspersonal, individen själv eller tekniska 
lösningar, och användas för andra ändamål än vård och behandling.  
För drygt tio år sedan startade Google ett projekt kallat Google Flu Trends.80 
Tanken var att människors sökmönster, inte minst om influensaspecifika 
symptom, skulle kunna ge indikationer om en förestående epidemi på ett 
 
79 Bjurman C m fl, Nya tekniker för att övervaka och behandla arytmi vid hjärtsjukdom, Läkartidningen 
2018,115:E3DL.  
80 Wikipedia, Googl e Flue Trends, https://en.wikipedia.org/wi ki/Google_Flu_Trends , Hämtad: 2021 -10-29.   
tidigare stadium än när sjukvården börjat uppmärksamma densamma. 
Resu ltaten var på många sätt lovande men integritetsfrågor kring indiv iders 
sökmönster ställdes liksom otydlighet kring vad det egentligen var som 
mättes, människor s symptom eller sökord . Denna typ av  datainsamling har 
aktualiserats  igen det senaste året då det påbörjats studier  där man mätt  rester 
av coronavirus  i avloppvatten i några större svenska städer.81 Data som 
teoretis kt kan ge värdefull kunskap om de t epidemiologiska läget inom ett 
visst geografiskt område.  
Ett klassiskt exempel på samma tema är när John Snow vid det stora 
kolerautbrottet i London 1854 använde en kartbild där bostaden för respektive 
sjukdomsfall plotta des in. På detta vis gick det att konstatera en koppling 
mellan dessa och vissa dricksvattenpumpar i staden, något som i sin tur ledde 
till en ny förståelse för hur kolera spreds.82 Med tanke på dagens utveckling 
med geografisk a informationssystem (GIS) fi nns stora möjligheter i att 
kombinera hälsodata med GIS -data.  
Ett annat exempel på hur icke -traditionella data som genereras utanför vården 
kan användas för att förbättra hälsotillståndet hos individer är att använda sig 
av väderdata. I en studie har forsk are tagit fram en modell som kan ge en 
prognos över en hel pollensäsong genom att kombinera data över 
luftte mperatur, nederbörd och pollenkoncentrat ioner från utplacerade 
mätstationer. På det sättet  kan individer och hälso - och sjukvården få en 
prognos öve r hur allvarlig den kommande säsongen blir och vidta de åtgärder 
som behövs för att lind ra allergirelaterade sjukdomar.83 
7.3 Egeninsamlade hälsodata utanför hälso - och sjukvården  
Mängden digital information som den enskilde behöver hantera ökar i takt 
med sam hällets digitalisering. Individer och företag genererar och lagrar i allt 
större grad egen data  i tjänster från näringslivet. Detta sker inom alla sektorer 
och i högsta grad även inom hälsa i takt med individers ökade intresse för sin 
hälsa. De senaste åren har ett stort antal sensorer introducerats för 
hemmabruk, så kallade hälsoappar och kroppsnär a teknik . Alltså produkter 
som mäter något eller några indikatorer avseende kroppens funktion. 
Exempelvis antal steg, aktuell puls och blodtryck. Redan med denna 
information kan individen få hjälp att bli medveten om och fatta kloka beslut 
 
81 Covid-19 Data Portal Sweden, Mängd SARS -CoV -2 virus i avloppsvatten från svenska städer,  
https://covid19dataportal.se/sv/data_typ es/environment/wastewater/ , Hämtad: 2021 -10-29. 
82 Wikipedia, John Snow, https://sv.wikipedia.org/wiki/John_Snow , Hämtad: 2021 -10-29. 
83 Kurganskiy Alexander , Predicting the severity of the grass pollen season and the effect of climate change in 
Northwest Europe . Science Advances . Vol. 7, nr. 1 3, 2021. doi : 10.1126/sciadv.abd7658 .   
 
 37 (57)   kring sin hälsa.  Det går att tänka sig att en rad olika andra mätvärden kommer 
att ingå i motsvarande produkter i framtiden , vilket  ökar möjligheterna till 
kunskap om den egna kroppens funktion och dagsform.  
Enligt prognoser från Gartner kommer globala konsumenter att spe ndera 81,5 
miljarder dollar på kroppsnära teknik under 2021, en ökning med över 18 
procent jämfört med 202 0.84 Det ökade utbudet av dessa produkter i 
kombination med individernas  ökade intresse för sin hälsa gör att mängden 
egeninsamlade data växer och beh över tas tillvara. Individer tycks även vara 
redo att dela med sig av sin egeninsamlade hälsodata till vården. Knappt 80 
procent av svenskarna kan tänka sig att dela sin egeninsamlad e hälsodata till 
vården och hälften önskar att vården skulle lägga stor vi kt vid  den data som 
de själv a samlat in vid beslut som gäller deras hälsa.85 Det innebär att 
invånare har ett behov som vården behöver tillgodose, annars finns risken att 
de vänder  sig till andra aktörer på marknaden.  
Denna typ av egenmonitorering kommer med stor sannolikhet att bli allt 
vanligare i framtiden.86 Det är e n utveckling som inte bara ställer krav på de 
produkter som används och det juridiska reg elverk som sätter ramarna, utan 
även på såväl organisation och finansiering för implementering i vården och 
omsorgen.  
7.3.1  Appar  och kroppsnära teknik  som används i vården behöver 
kvalitetssäkras  
Hälsoappar och k roppsnära teknik som används inom vården ska vara säkra 
för patienten och av hög kvalitet. Det innebär att de som är avsedda för 
diagnos och behandling  ska vara CE-märk ta som medicintekniska produkter . 
Genom CE -märkningen intygar tillverkaren att produkten  är säker och 
lämplig för sitt ändamål  i enli ghet med regelverkets krav .87 Samma krav ställs 
inte på produkter som säljs på konsumentmarknaden, vilket gör att vården 
varken kan använda produkten eller den data som den genererar som underlag 
för diag nostik och behandling.  
 
84 Gartner, Gartner Forecasts Global Spending on Wearable Devices to Total $81.5 Billion in 2021 , 
https://www.gartner.com/en/newsroom/press -releases/2021 -01-11-gartner -forecasts -global -spending -on-wearable -
devices -to-total-81-5-billion -in-2021 , Hämtad: 2021 -10-29. 
85 PWC , Från sjukvård till h älsovård, 2019.  
86Sveriges Kommuner och Regioner , Digitala produkter och tjänster för egenmonitorering , 
https://skr.se/skr/hasasjukvard/utvecklingavverksamhet/ehalsa/standardiseringinformatik/egenmoniteringdigitalaprod
ukter.15226.html , Hämtad: 2021 -10-29. 
87 Läkemedelsverket, Vägen till CE -märket, https://www.lakemedelsverket.se/sv/medicinteknik/tillverka/vagen -till-
ce-market , Hämtad: 2021 -10-21.   
Osäkerheten kring kvaliteten och tillförli tligheten hos dessa data gör att 
vården  idag inte kan ta emot patientens egeninsamlad e hälsodata från appar 
och kroppsnära teknik . Det finns även frågetecken kring vem som äger dessa 
data. Stora aktörer som Google och Apple använder data i sin a appar för 
forskningsändamål.88  
Om det ska vara meningsfullt att samköra egeninsamlade data mot den 
hälsodata som finns hos vårdgivaren  behöver individen använda 
kvalitetssäkrade appar och digitala stöd som vården kan lita på .  
Marknaden för dessa konsumentprodukter är dock oreglerad och det finns 
inget sätt att avgöra vilka som är av god kvalitet och verkligen gör nytta.  Med 
tanke på den höga utvecklingstakten och det stora utbudet av appar och stöd 
som finns på marknaden  är det svårt för  individen och vården att ha koll på  
vilka appar som är tillförlitliga och säkra när det gäller kvaliteten på den data 
och de rekommendationer som de producerar . Enligt Orcha,  ett brittiskt 
företag som arbetar med utvärdering och certifiering av hälsoappar , har 
användningen av hälsoappar ökat med 25 procent sedan början av 
corona pandemin, motsvarande ytterligare fem miljoner nedladdningar om 
dagen. Det finns cirka 370 000 hälsoappar på nätet  och endast 20 procent av 
de utvärderade apparna uppfyller kliniska  standarder.89 Med andra ord finns 
ett stort behov av ett system eller ett sätt att ackreditera hälsoappar så att 
patienter och hälso - och sjukvården kan lita på dem.  
En ackreditering av hälsoappar skulle underlätta för patienter, vård och 
apputvecklare. U tvecklarna skulle få en tydlig bild av vilka krav hälso - och 
sjukvården har på dessa produkter. Vårdgivare och patienter skulle få en 
garanti att appen lever upp till vårdens krav för användning.  
7.4 Covidbevis - ett bra exempel på hur hälsodata kan 
användas u tanför hälso - och sjukvården  
Covidbevis är ett samlingsnamn och utgörs av tre bevis; vaccinationsbevis för 
genomförd vaccination, testbevis för negativt covid -19-test samt 
tillfrisknandebevis ( efter ett positivt covid -19-test) i enlighet med EU:s 
förordning .90 Bevisen innehåller olika typer av hälsodata relaterad till covid -
 
88 Apple, Appen Forskning från A pple och integritet, https://www.apple.com/se/legal/privacy/data/sv/apple -research -
app/, Hämtad: 2021 -10-19. 
89 ORCHA, ORCHA’s digital helath insights featuren in national newspapaers, https://orch ahealth.com/orchas -
digital -health -insights -featured -in-national -newspapers/ , Hämtad: 2021 -10-29. 
90 EU 2021, EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING av den 14 juni 2021 om en ram för 
utfärdande, kontroll och godtagande av interoperabla intyg om vaccination  mot, testning för och tillfrisknande från 
covid -19 (EU:s digitala covidintyg) för att underlätta fri rörlighet under covid -19-pandemin (2021/953 och 
2021/954).    
 
 39 (57)   19, personuppgifter samt uppgifter med metadata om certifikatet, till exempel 
uppgifter om certifikatutfärdaren.  
Covidbevisen är ett bra exempel på hur  statliga myndigheter, reg ioner och 
privata vårdgivare  behövde samverka för att Sverige skulle kunna erbjuda 
covidbevis till sina invånare enligt EU:s förordning. En nationell utmaning i 
framtagandet har varit att det inte finns en enhetlig och centraliserad digital 
infrastruktur f ör att hantera information om vaccinationer och provsvar som 
kunnat  utgöra en gemensam källa till covidbevisen. Istället har 
E-hälsomyndigheten behövt tre olika informations källor för de olika 
bevistyperna för att inhämta rel evant data som grund för utfärd andet. 
Vaccinationsbevisen har en nationell källa via Nationella 
vaccinationsregistret. För testbevis och tillfrisknandebevis hämtas 
informationen via vårdgivaren som tar proven.91 
Covidbevisen  exemplifierar  den möjlighet digitaliseringen ger och hur 
indiv ider får tillgång till sina personliga hälsodata. På det här sättet kommer 
individerna närmare sina hälsouppgifter och får större f örståelse för hur de 
används, i det här fallet för ett annat ändamål än vård och omsorg.  
8 Initiativ och uppdrag för att tillgä ngliggöra 
hälsodata  
För att kunna fortsätta vara ett innovativt och framstående land inom life 
science och klara av de utmaningar som vården står inför behöver data 
användas i högre utsträckning än idag. Detta är något som tydliggörs även i 
den nationella strategin för life science som syftar till att stärka Sverige som 
life science -nation.  
Hindren som alla experter inom området är eniga om , och återkommer till , 
handlar om hur lagstiftningen begränsar användningen av personuppgifter, 
utmaningarna med att t illgängliggöra stora mängder av data för att möjliggöra 
AI-baserade lösningar och avsaknaden av nationella standarder för hälsodata 
som begränsar möjligheterna att dela data mellan regioner. Dessa områden 
utgör också de grundläggande förutsättningarna inom  ramen för arbetet med 
Vision e -hälsa: regelverk, enhetligare begreppsanvändning och standarder. 
Dessa områden anses vara nödvändiga förutsättningar för ökad 
interoperabilitet och därmed ökad användning av data.  
 
91 E-hälsomyndigheten, Delrapport uppdrag framtagande av covidbevis, 2021.    
I visionen pekas d atadriven utveckling ut s om ett viktigt verktyg för att 
utveckla nya arbetssätt och smarta tjänster inom hälso - och sjuk vård. Den är 
också en viktig förutsättning för att nå visionens mål att Sverige ska vara bäst 
i världen på att ta tillvara digitaliseringens möjligheter i hälso - och sjukvård 
och socialtjänst.  
Det finns ett antal utmaningar som hela vårdsektorn behöver ta ansvar för. 
Mycket återstår att göra men en hel del insatser och initiativ pågår redan som 
på olika sätt syftar till att förbättra förutsättningarna för att öka  användningen 
av hälsodata.  
8.1 Några i nitiativ och möjliggörare är redan på plats  
Det finns redan idag ett antal etablerade nationella tjänster som bygger på en 
gemensam infrastruktur  för informationshantering inom hälso - och 
sjukvården, bland annat E -hälsomyndighetens register  Nationella 
läkem edelslistan (NLL) . Även  Ineras olika tjänster, exempelvis Nationell 
patientöversikt ( NPÖ ), bygger på en gemensam digital infrastruktur som 
kallas  den Nationella tjänsteplattformen.  Hälso - och sjukvårdens 
Adressregister ( HSA -katalogen)  som administreras av Inera är ett annat 
exempel på nationell tjänst . 
Utvecklingen av  NLL  syftar till en sammanhållen informationsförsörjning 
kring förskrivning av och  uthämtning av läkemedel, hjälpmedel och 
livsmedel (handelsvaror) inom förmånen  och stödjer bland annat förskrivare 
av läkemedel och apotek . Registret ger samma information oavsett var i 
landet förskrivningen är gjord eller var patienten har hämtat ut sina  varor.  I 
det nya registret samlas  strukturerad information om en individs totala 
läkemedelsanvändning, inklusive tillhörande informationsmängder , vilket 
möjliggör bättre uppföljning och öppnar upp för sekundäranvändning av data 
för exempelvis innovation.  
Inera stödjer aktörer som utför vård och omsorg finansierad av regioner och 
kommuner. Vårdgivare som inte har offentlig finansiering eller behöver 
information för andra ändamål än vård, exempelvis forskning och 
krisberedskap, har inte möjlighet att ansluta  sig till Ineras tjänster.92 
En viktig förutsättning för nationell digital infrastruktur och god 
interoperabilitet är att det finns nationella standarder.  E-hälsomyndigheten har 
sedan tidigare haft i uppdrag att tillgängliggöra och förvalta gemensamma 
 
92 E-hälsomyndigheten,  Ökat nyttjande av sammahållen journalföring, 2021.    
 
 41 (57)   nationella specifikationer  för tillämpning inom hälso - och sjukvård och 
socialtjänst , så kallade  nationella gemensamma  e-hälsospecifikationer  
(NGS) .93 NGS  är en förutsättning för att information skapas och utbyts  på ett 
standardiserat sätt inom  och mellan  hälso - och sjukvård samt  socialtjänst. 
Uppdraget har utmynnat i ett digitalt stöd, NGS -tjänsten , som samlar och 
tillgängliggör e -hälsospecifikationer från olika utgivare  till exempel 
kommuner, regioner, statliga myndigheter samt SKR . På sikt ka n en utbredd 
användning av nationella gemensamma e-hälso specifikationer ge bättre  
förutsättningar för en sammanhålle n nationell digital infrastruktur och 
underlätta förståelsen för den information som delas i den . Därmed ge s även 
tillgång till hälsodata av  högre kvalitet för sekundäranvändning såsom  
uppföljning, forskning och innovation.  
En annan viktig förutsättning för interoperablitet är enhetlig terminologi och 
begreppsanvändning, så kallad semantisk interoperabilitet. Det innebär 
förmågan att utbyta  information mellan datorsystem på ett sådant sätt att 
mottagande system kan tolka informationen och producera användbara 
resultat för slutanvändaren utan manuella åtgärder . Socialstyrelsen har enligt 
sitt instruktionsenliga uppdrag ett särskilt ansvar för at t utveckla och förvalta 
en nationell informationsstruktur (NI) och ett nationellt fackspråk för vård 
och omsorg med syfte att skapa förutsättningar för strukturerad och entydig 
dokumentation inom vård och omsorg. I uppdraget ingår bland annat 
begrepps - och informationsmodellering och utredning om regelverk.94 
8.2 Nya regeringsuppdrag för att öka tillgången till och 
användningen av hälsodata  
Regeringen har på senaste tiden initierat flera uppdrag till 
E-hälsomyndigheten och andra berörda myndigheter som syftar t ill att skapa 
en ökad tillgänglighet och på så sätt förbättra förutsättningarna för ökad 
användning av hälsodata.  
E-hälsomyndigheten fick 2021 uppdraget att analysera och föreslå hur de 
legala möjligheterna till sammanhållen journalföring kan användas  i så stor 
utsträckning som möjligt i vården och i omsorgen, i hela landet och av alla 
vårdgivare.  I sitt uppdrag ska E -hälsomyndigheten överväga både befintliga 
och alternativa tekniska lösningar.  En delrapport innehållande en inventering 
och behovsanalys har  överlämnats till regering en.95  
 
93 Uppdrag att tillgängliggöra och förvalta gemensamma nationella specifikationer, S2019/01521/FS.  
94 Socialstyrelsen, E -hälsa, https://www.socialstyrelsen.se/utveckla -verksamhet/e -halsa/ , Hämtad: 2021 -11-16. 
95 E-hälsomyndigheten, Ökat nyttjande av sammanhållen journalföring, 2021.    
E-hälsomyndigheten har fått i uppdrag att genomföra en förstudie för 
utveckling av ett statligt nationellt datautrymme för bilddiagnostik.96 
Uppdraget syftar till att främja kontrollerad datadelning inom bilddiagnostik. 
E-hälsomyndigheten ska lämna förslag på pilotprojekt för att utveckla en 
tjänst i syfte att öka tillgången till data gällande mammografi för såväl 
primär - som sekundäranvändnin g. Fokus för piloterna ska vara en nationell 
statlig federeringslösning, som bygger på, och binder samman, befintliga 
lösningar och infrastruktur. I uppdraget ingår också att identifiera vilka 
datamängder som bör utgöra grunddata samt behov et av gemensamma  
digitala infrastrukturer. Datadelningstjänsten ska också kunna kompletteras 
av ett statligt, nationellt screeningregister och vara utformad så att det 
tekniskt går att dela data över landsgränser.  
Socialstyrelsen har fått i uppdrag att kartlägga hälsodata  som är intressant att 
samla in på nationell nivå inom hälso - och sjuvården. Socialstyrelsen ska ta 
hänsyn till att insamlad hälsodata ska vara tillgänglig för bland annat 
myndigheter . Men uppdraget ska inte begränsas till enbart data inom 
Socialstyrelsens  område utan även inkludera hälsodatamängder som andra 
behöver, till exempel kommuner och regioner. Uppdraget ska inte heller 
begränsas avseende i vilka syften aktörer behöver data samt att forsknings - 
och innovationsperspektivet i möjligaste mån ska beakt as.97 
E-hälsomyndigheten har även fått i uppdrag att genomföra en förstudie om 
digital nationell infrastruktur för nationella kvalitetsregister. Syftet med 
uppdraget är att klargöra hur staten ska kunna tillhandahålla en digital 
infrastruktur för kommuner och regioner som bedriver nationella 
kvalitetsregister. En gemensam statlig nationell infrastruktur för nationella 
kvalitetsregister ska leda till effektiv användning av data samt underlätta och 
minska administrationen för regioner, kommuner och statliga m yndigheter.98 
För att förbättra offentliga myndigheters hantering och utbyte av data  har 
Myndigheten för digital förvaltning ( Digg ) sedan 2019 bedrivit ett arbete med 
att etablera en förvaltningsgemensam digital infrastruktur för 
informationsutbyte och ett  ramverk för grunddata . Inom ramen för dessa 
uppdrag har etableringen av flera byggblock för informationsutbyte och 
grunddatadomäner påbörjats. 99  I detta arbete har behovet av en ny 
grunddatadomän för hälsodata  identifierats . E-hälsomyndigheten bedriver 
 
96 Uppdrag att genomföra en förstudie om ett statligt, nationellt datautrymme för bilddiagnostik S2021/0 5259 
(delvis).  
97 Uppdrag att kartlägga datamängder av nationellt intresse på hälsodataområdet S2021/05369 (delvis)  
98 Uppdrag att genomföra en förstudie om digital nationell infrastruktur för nationella kvalitetsregister S2021/06170.  
99 Digg, Sveriges digit ala förvaltning, 2020 .   
 
 43 (57)   därför en förstudie vars syfte är att undersöka förutsättningarna för en ny 
nationell grunddatadomän för hälsodata. Genom att standardisera grunddata 
enligt en gemensam struktur ökar förutsättningarna att kunna bygga tjänster 
där det går att hitta och jämf öra vårdgivare och kommunikationen mellan 
organisationer  eller enheter underlättas . 
9 Rättsliga förutsättningar  avseende  behandling  
av hälsodata   
När en anställd inom vården tillgängliggör, använder eller delar hälsodata, 
behandlas personuppgifter hos vårdgivaren. Det är vårdgivaren som är 
personuppgiftsansvarig för denna behandling och som måste se till att 
behandlingen av personuppgifter na är laglig.  
Att på något sätt använda sig av hälsodata innebär att uppgifter som rör hälsa 
behandlas. Uppgifter om hälsa klassi ficeras som känsliga personuppgifter 
enligt dataskyddsförordningen, vilket innebär att uppgifterna är särskilt 
skyddsvärda på grund av dess känsliga karaktär.  
Normalt sett är det förbjudet att hantera känsliga personuppgif ter, men det 
finns undantag från förbudet. För att behandlingen ska vara tillåten krävs att 
behandlingen lever upp till grundläggande principer och har stöd i en rättslig 
grund , vilka framgår av dataskyddsförordningen . 
9.1 Regelverken  
Det finns regelverk på olika nivåer som reglerar behandlingen av 
personuppgifter. På EU -nivå finns Europaparlamentets och rådets förordning 
(EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med 
avseende på behandling av personuppgifter och o m det fria flödet av sådana 
uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän 
dataskyddsförordning) – även kallad GDPR (General Data Protection 
Regulation).  
Dataskyddsförordningen är direkt tillämplig i Sverige sedan den 25 maj 2018, 
precis som i al la andra EU -länder. Utöver dataskyddsförordningen finns även 
kompletterande nationell lagstiftning inom det aktuella området. För hälso - 
och sjukvården aktualiseras exempelvis patientdatalagen (2008:355), 
Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd om j ournalföring och 
behandling av personuppgifter i hälso - och sjukvården (HSLF -FS 2016:40),   
offentlighets - och sekretesslagen (2009:400) och lagen (2003:460) om 
etikprövning av forskning som avser människor.  
9.2 Primär - och sekundäranvändning ur ett svenskt 
pers pektiv  
Nedan följer en beskrivning av primäranvändning respektive 
sekundäranvändning av hälsodata samt en sammanfattande analys.  
9.2.1  Primäranvändning  
När det gäller behandling av personuppgifter inom hälso - och sjukvården får 
dessa behandlas utifrån vissa prim ära fastställda ändamål  som framgår av 2 
kap. 4 § första stycket patientdatalagen.   
Personuppgifter får behandlas inom hälso - och sjukvården om det behövs för  
1. att fullgöra de skyldigheter som anges i 3 kap. och upprätta annan 
dokumentation som behövs i och  för vården av patienter,  
2. administration som rör patienter och som syftar till att ge vård i 
enskilda fall eller som annars föranleds av vård i enskilda fall,  
3. att upprätta annan dokumentation som följer av lag, förordning eller 
annan författning,  
4. att syste matiskt och fortlöpande utveckla och säkra kvaliteten i 
verksamhetenm  
5. administration, planering, uppföljning, utvärdering och tillsyn av 
verksamheten, eller  
6. att framställa statistik om hälso - och sjukvården.  
De ändamål som anges i punkterna 1 och 2 kan bes krivas som 
vårddokumentation. Båda punkterna tar sikte på den individinriktade 
patientverksamheten. En viktig bas i denna informationshantering är 
patientjournalhanteringen och den admi nistration som behövs av 
patientvården. Med administration i punkt 2 av ses såväl patientrelaterad 
ekonomiadminstration som annan administration som behövs för eller 
föranleds av vård i enskilda fall (prop. 2007/08:126, s. 228).  
När det gäller punkt 3 kan följande nämnas. Det finns en rad olika 
författningar som föreskriver at t hälso - och sjukvården ska lämna ut uppgifter 
till olika myndigheter. I allmänhet är det fråga om utlämnande av uppgifter 
som primärt samlats in som vårddokumentation. I viss mindre utsträckning   
 
 45 (57)   torde det vara nödvändigt med en särskild personuppgiftsbeha ndling där 
dokumentationen utformas utifrån hur uppgiftsskyldigheten ska fullgöras och 
där man inte kan tala om ren ”återanvändning” av för andra ändamål redan 
insamlade personuppgifter, t.ex. uppgiftsskyldighet enligt 14 kap. 1 § 
socialtjänstlagen (2001:4 53). Det behövs därför ett särskilt ändamål som 
uttryckligen klargör detta (prop. 2007/08, s. 57).  
Av 2 kap. 4 § andra stycket framgår att det i 7 kap. 4 och 5 §§ finns särskilda 
bestämmelser om ändamålen med behandling av personuppgifter i nationella 
och regionala kvalitetsregister.  
De primära ändamålen tar sikte på den egentliga kärnverksamheten inom 
hälso - och sjukvården, det vill säga personuppgiftsbehandlingar som normalt 
äger rum i varje sjukvårdshuvudmans verksamhet. De första tre angivna 
ändamålen a vser den individinriktade hälso - och sjukvårdsverksamheten . De 
övriga ändamålen avser  sådana särskilda ändamål som faller vid sidan av den 
individinriktade verksamheten .  
Syftet med att ange ändamål är att slå fast en yttersta ram för när 
personuppgifter f år samlas in och fortsättningsvis behandlas. Utgångspunkten 
är således att endast sådan personuppgiftsbehandling får äga rum som inryms 
i något eller några av de uppräknade ändamålen, se dock 5 § . Inom denna ram 
måste vårdgivaren i allmänhet bestämma mer k onkreta och preciserade 
ändamål (prop. 2007 /08:126, s. 227).   
9.2.2  Sekundäranvändning  
I Sverige saknas det för närvarande en generell nationell lagstiftning som 
reglerar sekundäranvändning av hälsodata. I de fall sekundärandvändning av 
hälsodata är möjligt har detta oftast reglerats i samband med den lagstiftning 
som rör det primära ändamålet, till exempel i 7 kap. patientdatalagen som rör 
nationella och regionala kvalitetsregister. Där framgår att personuppgifter 
som behandlas för de ändamål som anges i 2 kap. 4 § patientdatalagen även 
får behandlas för till exempel forskning inom hälso - och sjukvården.  
Det kan i detta sammanhang nämnas att personuppgifter i nationella och 
regionala kvalitetsregister får behandlas för ändamålet att systematiskt och 
fortlöpande utveckla och säkra vårdens kvalitet (primärt ändamål), men att 
uppgifterna även får behandlas för till exempel forskning inom hälso - och 
sjukvården (sekundärt ändamål).    
9.2.3  Reglering avseende sekundäranvändning av hälsodata  
Sekundäranvändning av hälsodata kan regleras på två sätt. Antingen genom 
att det i nationell lagstiftning anges för vilka ytterligare ändamål uppgifterna 
får behandlas inklusive beaktande av relevanta bestämmelser i 
dataskyddsförordningen – eller enbart ge nom de bestämmelser som framgår 
av dataskyddsförordningen.  
Finalitetsprincipen  framgår av artikel 5. 1 b i dataskyddsförordningen.  Av 
artikeln följer att personuppgifter ska samlas in för särskilda, uttryckligt 
angivna och berättigade ändamål och inte senare behandlas på ett sätt som är 
oförenligt med dessa ändamål. Ytterligare behandling för arkivändamål av 
allmänt intresse, vetensk apliga eller historiska forskningsändamål eller 
statistiska ändamål i enlighet med artikel 89.1 ska inte anses vara oförenligt 
med de ursprungliga ändamålen (ändamålsbegränsning).   
Därutöver kan sekundäranvändning av data i vissa fall ske med stöd av artik el 
6.4 i dataskyddsförordningen.  
Det är viktigt att notera att även när det finns ett fastställt ändamål för 
sekundäranvändning av hälsodata i den nationella lagstiftningen (artikel 6 – 
rättslig grund), måste behandlingen även leva upp till övriga relevant a 
bestämmelser i dataskyddsförordningen, t ill exempel :  
• de grundläggande principerna (artikel 5),  
• den personuppgiftsansvariges ansvar (artikel 24),  
• inbyggt dataskydd och dataskydd som standard (artikel 25) , och  
• säkerhet i samband med behandlingen (artik el 32).  
Den personuppgiftsansvarige måste beakta alla relevanta bestämmelser i 
dataskyddsförordningen för att säkerställa att den tilltänkta behandlingen 
lever upp till de krav som ställs i förordningen. En  viktig del av 
personuppgiftsbehandlingen är bland  annat informationssäkerhetsarbetet  
(artikel 32) . I korthet, och väldigt översiktligt, innebär detta att  
personuppgifterna i sig initialt  ska analyseras  tillsammans med en analys av 
omfattningen av behandlingen samt  vilka risker som finns med denna . Om 
behandlingen består av känsliga personuppgifter behöver en 
konsekvensbedömning  avseende dataskydd  sannolikt utföras. Därefter ska 
lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder analyseras och vidtas . 
Hur bestämmelserna faktiskt ska tillämpas av en personuppgiftsansvarig i 
praktiken är således inte helt okomplicerat. Vidare råder det ännu inte någon   
 
 47 (57)   enighet inom ramen för EU hur bestämmelserna - exakt - ska tillämpas. 
Förhoppningen är dock att EDPB:s (European Data Protection Board) 
kommande riktlinjer om behandling av hälsodata för forskningsändamål ska 
ge vägledning i frågan.  
9.3 Forskning inom hälso - och sjukvården  
Patientdatalagen reglerar endast vårdgivares behandling av personuppgifter 
inom hälso - och sjukvården. Därmed faller delar av den medicinska 
forskningen och annan vårdrelaterad forskning utanför tillämpningsområdet, 
nämligen i den mån den bedrivs av andra  huvudmän.  
Sjukvårdshuvudmännen bedriver emellertid själva i betydande omfattning 
medicinsk eller annan forskning inom hälso - och sjukvården. När det gäller 
den så kallade patientnära eller kliniska forskningen som förekommer hos 
vårdgivare, bedrivs den i nte sällan integrerad med patientvården. Forskning 
respektive patientvård kan emellertid utgöra självständiga verksamhetsgrenar 
i förhållande till varandra. Den särskilda personuppgiftsbehandling som 
föranleds av forskningen i den patientnära forskningen s ka inte regleras av 
patientdatalagen. Härmed avses dokumentation som enbart sker i 
forskningssyfte och som inte heller har någon betydelse för vården. Till den 
del den patientnära forskningen innefattar patientjournalföring eller annan 
dokumentation som hö r till vården, ska den informationshanteringen dock 
regleras av patientdatalagen (prop. 2007/08:126, s. 50 f).  
9.4 Aktörer inom ramen för sekundäranvändning av 
hälsodata  
Forskning kan bedrivas genom statliga institutioner såsom universitet eller 
myndigheter so m har i sitt uppdrag att bedriva forskning. När statliga aktörer 
som universitet står bakom forskningen tillämpas oftast den rättsliga grunden 
allmänt intresse eller i vissa fall rättslig förpliktelse.  
Forskning kan även bedrivas av privata aktörer eller n ationella och 
internationella konsortier. Privata aktörer kan i Sverige inte tillämpa den 
rättsliga grunden allmänt intresse eller rättslig förpliktelse, då det inte finns 
någon lagstiftning som anger att forskning generellt sett är ett allmänt 
intresse. D essa aktörer måste då i praktiken framförallt förlita sig på den 
rättsliga grunden samtycke.  
När det kommer till sekundärandvändning av registerdata eller journaldata 
krävs det således att de privata aktörerna dels identifierar vilka personer som   
ska ingå i forskningen, dels inhämtar deras samtycke för den specifika 
forskningsstudien. Utöver detta krävs även ett etikgodkännande av 
forskning sstudien från Etikprövningsmyndigheten . 
9.5 Europeiskt samarbete som rör sekundäranvändning av 
hälsodata  
I slutet av 2020 presenterade EU -kommissionen sitt förslag till förordning om 
dataförvaltning, Digital Governance Act  (DGA) , som syftar till att hantera 
data på ett likartat sätt över hela Europa och på så sätt underl ätta 
informationsutbyte inom EU. Förslaget omfattar blan d annat hälsodata  där 
syftet är att göra det  enklare för företag och offentliga aktörer att dela sina 
data med andra parter  och därmed främja  forskning, innovation och 
ekonomisk tillväxt. Offentlig sektor nämns specifikt i förordningen då DGA 
bygger på , och kompletterar , ett kommissionsdirektiv ”öppna datadirektivet” 
(2019/1024) som handlar om  att tillgängliggöra  data och vidareutnyttja 
information från den offentliga sektorn. Ambitionen är bland annat att skapa 
europeiska system för hantering av data, exe mpelvis delning av känsliga data, 
i enlighet med strikta EU -regler för sekretess.100 Kommissionens första 
förslag var tidsatt till slutet av 2021 men har förskjutits till första halvåret 
2022.  
Ett EU -konsortium, TEHDAS (Joint Action Towards the European Hea lth 
Data Space), har bildats för att bidra med underlag till lagförslaget. Inom 
ramen för det samarbetet  är målet att skapa gemensamma principer för 
nyttjande av hälsodata i Europa. Det är tänkt att samarbetet i förlängningen 
ska möjliggöra medlemsstaterna s användning och delning av hälsodata för 
I delarbetspaket 5.2 ska bland annat  en juridisk analys göras när det gäller 
sekundäranvändning av hälsodata utifrån dataskyddsförordningens 
bestämmelser. E -hälsomyndigheten är ansvarig för arbe tspaket 5.2 där rollen 
är Task leader. Den slutliga leveransen ska innehålla en juridisk vägledning 
avseende hur medlemsstater som vill  eller är på väg att införa nationell 
lagstiftning på området ska resonera, för att det ska bli en enhetlig tillämpning 
av dataskyddsförordningen med möjlighet att sekundäranvända hälsodata 
över landsgränserna inom ramen för EU.  
 
100 KOMMISSIONENS FÖRSLAG (EU) 2020/0340  av den 25 november 2020 om dataförvaltning.    
 
 49 (57)   9.6 Sammanfattande analys  avseende rättsliga 
Det finns, som ovan beskrivits, regler som styr sekundäranvändning av 
hälsodata och det är idag således möjligt att behandla hälsodata för sekundära 
ändamål. Hur  den nationella lagstiftningen och dataskyddsförordningens 
bestämmelser ska tillämpas i praktiken är dock inte helt enkelt. Vidare 
bedrivs t ill exempel  forskning rörande hälsodata av olika huvudmän, både 
offentliga och privata, vilket innebär att bestämmelserna kan komma att 
tillämpas på lite olika sätt och emellanåt inte alls.  
En bristfällig kännedom om lagstiftningen och dess tillämpning kan 
komplicer a och ibland även bromsa utvecklingen inom ett område. Det kan 
även leda till att den personuppgiftsansvarige inte kan tillförsäkra patienten 
det integritetsskydd som ska finnas på plats när känsliga personuppgifter 
behandlas inom ramen för exempelvis  forskning.  
En stor del av den svenska befolkningen har generellt sett ett högt förtroende 
för både de svenska myndigheterna och för den svenska hälso - och 
sjukvården.101 Många registrerade är även positivt inställda till forskningen 
och vill gärna bidra till de nna genom att låta den personuppgiftsansvarige 
behandla deras personuppgifter.102 Behandlingen måste dock ske på ett , för 
den registrerade , säkert sätt så att dennes uppgifter exempelvis  inte riskerar 
att hamna i orätta händer eller kommer att behandlas på ett sätt som den 
registrerade i förväg inte hade kunnat förvänta sig. Ansvaret för detta åligger 
den personuppgiftsansvarige . För att kunna upprätthålla allmänhetens 
förtroende vad gäll er forskning är det därför viktigt att kännedom om 
dataskyddsbestämmelserna finns inom ramen för de olika verksamheterna 
samt att de skyddsåtgärder som ska skydda patienternas integritet 
implementeras.  
När det gäller sekundäranvändning av hälsodata kan de t, med anledning av 
ovanstående, sannolikt finnas ett behov av att förtydliga lagstiftningen och 
dess tillämpning. Till exempel behöver det sannolikt ses över om det i svensk 
rätt finns behov av att införa någon form av reglering som tar sikte på om 
forskn ing kan anses vara ett allmänt intresse och när en sådan rättslig grund 
bör finnas.  
För att den fortsatta processen ska fungera på bästa sätt, utifrån olika vinklar, 
är det viktigt att dataskyddsperspektivet beaktas och införlivas både inom 
 
101 Vårdanalys, Förnuft och känsla – Befolkningens förtroende för hälso - och sjukvården, 2018.  
102 Vårdanalys, Försäkerhets skull – Befolkningens i nställning till nytta och risker med digitala hälsouppgifter, 2017.    
ramen för den nationella lagstiftningen men även när det gäller behandlingen 
av personuppgifter ute hos de olika aktörerna  och personuppgiftsansvariga.  
10  Utmaningar kring  tillgång till och användning 
av hälsodata  
För att identifiera samband mellan olika faktorer och få en helhetsbild över 
individens hälsa och välbefinnande  är det nödvändigt att få tillgång till stora 
datamängder och att kunna kombinera olika typer av data från olika 
informationssystem. Detta förutsätter  interoperabilitet, alltså att de tekniska 
lösningar na ska kunna överföra information mellan varandra och att de talar 
samma språk.  
10.1  Behov av interoperabilitet  
I takt med utvecklingen genereras allt fler produkter och leverantörer , det gör 
att behovet av interoperabilitet  ökar. Behov et finns såväl mellan olika  typer 
av produkter som mellan samma produkter hos olika organisationer. Även om 
behovet inte finns idag måste tanken finnas att de lösningar som  införskaffas  i 
dag, i morgon ska kunna kommunicera med andra. Att det finns så många 
olika typer  av it-system inom  sjukvården i Sverige kan ses som en följd av att 
upphandling och implementering  av vårdinformationssystem  är regionala 
uppgifter.  Samtidigt är det inte ovanligt att leverantörer idag bygger egna 
”ekosystem” där det är full int eroperabilitet till deras egna produkter men inte 
till andra . Detta kan visserligen underlätta för kunden att erhålla 
helhetslösningar från enskilda leverantörer men innebär problem när andra 
produkter behöver kopplas in.  
Lagstiftningen har inte  heller  underlättat informationsöverföring över 
vårdgivargränser. Att utbyta patientinformation inom ramen för 
sammanhållen journalföring är idag frivilligt. Därför är endast en begränsad 
del av patientens data tillgänglig utanför hemregion en.103  
Patienten kan ha di rektåtkomst till vissa av sina journaluppgifter via 
Journalen men har ingen möjlighet att ladda ner eller dela information med 
andra aktörer. Om patienten har fått vård av olika vårdpersonal i olika 
regioner finns en risk för att information en är utspridd hos olika 
journalsystem från olika leverantörer som inte kan kommunicera, d et vill säga 
 
103 E-hälsomyndigheten, Ökat nyttjande av sammahållen journalföring, 2021.    
 
 51 (57)   inte är interoperabla. Att vårdgivaren eller patienten inte får en snabb  
överblick över patientens sjukdomshistoria kan i förlängningen leda till 
patientsäkerh etsrisk er.  
10.2  Behov av ökad tillgång på data  
Att kunna göra träffsäkra analyser kräver tillgång till stora mängder data. Om 
hälso - och sjukvården ska kunna skräddarsy och individanpassa vård och 
behandling till patienterna behövs stora mängder patientdata s om 
algoritmerna kan träna på. Sverige är ett land med en liten befolkning på 
drygt tio miljoner invånare. Patientunderlaget är i vissa fall inte tillräckligt 
stort för att  medge  tillförlitliga analyser och beslutsunderlag , särskilt om 
analysen kräver en de taljerad indelning av undergrupper inom varje sjukdom 
för att nå slutsatser kring exempelvis  en mer träffsäker behandling.  
Därför är det viktigt att Sverige arbetar internationellt för att hitta samarbeten 
och möjligheter till att dela med sig av data men också få tillgång till 
patientdata från andra länder , under förutsättningen att den personliga 
integriteten upprätthålls . 
Samtidigt som det kan saknas data för ett visst ändamål så är det viktigt att 
öka tillgången till den data som redan finns i Sverige  och på så sätt säkerställa  
att de används i så stor omfattning som möjligt . Trots tidigare och pågående 
initiativ och satsningar finns en allmän uppfattning om att det finns mängder 
av data som , av olika anledningar,  inte nyttjas till sin fulla potential .104 Då 
mängden data och datakällor är omfattande så är det inte heller enkelt att veta 
vilken och var data finns. Det är  angeläget att forskare och andra får  tillgång 
till den data de behöver men också stöd kring hante ringen av hälsodata.  
Utöver den hälsodata som samlas in inom vården och omsorgen  och av 
forskare, börjar också en betydande mängd av data växa fram hos individer 
som via exempelvis olika hälsoappar  samlar in data om sin hälsa eller 
sjukdom . Användningen av  hälsoappar har ökat kraftigt under de senaste åren 
och det finns ett behov av att hälso - och sjukvården tar tillvara patientens 
egeninsamlade data. Det finns samtidigt en stor osäkerhet kring hur 
tillförlitliga och säkra dessa produkter är och den data so m produceras och 
lagras i dem. I dag finns det ingen aktör som har helhetsansvar för att 
kvalitetssäkra och utvärdera hälso appar och kroppsnära teknik inom det 
medicinska området.  
 
104 I2021/02739, Data – en underutnyttjad resurs för Sverige: en str ategi för ökad tillgång av data för bl.a. artificiell 
intelligens ohch digital innovation. Bilaga till beslut II 5 vid regeringssammanträde den 20 oktober 2021.    
11  Slutsatser och vägen framåt   
Sammanfattningsvis går utvecklingen mot ökad a nvändning av, och ökat 
behov av tillgång till, hälsodata. För att möjliggöra innovation , 
kunskapsbaserad styrning  samt individanpassad diagnostik och behandling 
behövs nationell styrning och koordinerade insatser på området.  
I det här kapitlet presenteras  följande slutsatser om vad som kan bidra till att  
potentialen med hälsodata bättre ska kunna tas till  vara:  
• En nationell digital infrastruktur för hälsodata behövs.  
• Uppdragen inom hälsodataområdet behöver samordnas genom en 
nationell genomförandeplan.  
• Internationellt samarbete kan ge tillgång till data . 
• Öka tillgången till befintlig data i Sverige . 
• Oberoende granskning av kvalitet, tillförlitlighet och säkerhet kopplat 
till patientens egeninsamlade data behövs . 
Den primära dataskyddslagstiftningen inom detta område är 
dataskyddsförordningen samt kompletterande nationell lagstiftning. För att 
uppnå önskad effekt inom de  föreslagna  områdena ovan behöver visionerna  
gå hand i hand med dataskyddsreglerna. Det finns möjligheter re dan nu att 
behandla hälsodata för sekundäranvändning på ett lagligt sätt, men det finns 
även vissa juridiska utmaningar  för att uppnå de önskade visionerna  (se 
kapitel 9) . 
11.1  En nationell digital infrastruktur för hälsodata behövs  
Om användningen av hälsodat a ska effektiviseras och utökas behöver både 
tekniska och semantiska förutsättningar förbättras för en ökad 
interoperabilitet. Det behövs en sammanhållen nationell digital infrastruktur 
för hälsodata baserad på nationella standarder för att  Sverige ska upp nå målen 
i Vision e -hälsa och life science -strategin där hälsodata pekas ut som en 
viktig förutsättning för bättre vård. Detta är något som E -hälsomyndigheten  
har tidigare påtalat  i delrapporten Ökat nyttjande av sammahållen 
journalföring . Även Utredningen om ökade förutsättningar för hållbara 
investeringsprojekt i framtidens hälso - och sjukvård , framför att digital   
 
 53 (57)   infrastruktur påverkar hälso - och sjukvårdens förmåga och därför är av starkt 
nationellt intresse.105 
I framtiden behöver sannolikt al la relevanta aktörer och datakällor ha 
möjlighet att  kunna  ansluta sig till en digital infrastruktur  för hälsodata . För 
att satsningar i infrastrukturen ska vara kostnadseffektiva och långsiktiga 
behöver förutsättningar skapas för sekundäranvändning av häl sodata, till 
exempel för tillsyn och forskning.106 I en sådan digital infrastruktur måste 
även integritetskrav och säkerhetskrav  vara uppfyll da. 
Tillgängliggörande av korrekt data med hög täckningsgrad till nationella 
digitala infrastrukturer förutsätter et t arbete med att  harmonisera  tekniska 
gränssnitt och ensa semantiskt innehåll hos 21 regioner och i vissa fall 290 
kommuner. För att underlätta detta behöver regioner och kommuner stöd för 
att utveckla förutsättningarna för att tillgängliggöra  data av hög kvalitet, 
vilket E -hälsomyndigheten skriver om i ovannämnda rapport . 
11.2  Uppdragen inom hälsodataområdet behöver samordnas 
genom en nationell genomför andeplan  
Det pågår många uppdrag, initiativ  och projekt  hos olika aktörer som på olika 
sätt syftar till att öka tillgången till och användningen av hälsodata. Parallellt 
etableras en förvaltningsgemensam och sektoröverskridande digital 
infrastruktur. D et är svårt att få en överblick över dessa och förstå hur de 
olika initiativen hänger ihop , vilket kan leda till dubbelarbete och uteblivna 
synergieffekter.  
Det behövs  en nationell samordning av utvecklingsarbetet kring 
användningen och tillgängliggörandet av hälsodata. Ett sätt att göra detta på 
kan vara genom att ta fram en nationell genomförandeplan för hälso data där 
det tydliggörs vilken aktör som gör vad.  En sådan genomförandeplan bör 
harmoniseras med redan befintliga nationella strategier , till exempel Vision e -
hälsa 2025 och den nationella Life-science  strategin . Något som också 
konstateras i ovannämnda rapport Ökat nyttjande av sammahållen 
journalföring . 
I sammanhanget kan även nämnas att TLV under året har initierat en 
samverkan mellan myndigheter inom Rådet för styrning och kunska p kring 
 
105 SOU 2021:71 Riksintressen i hälso - och sjukvården – stärkt statlig styrning för hållbar vårdi nfrastruktur . 
106 E-hälsomyndigheten , Ökat nyttjande av sammanhållen journalföring , 2021.     
frågor om hälsodata. Syftet är att stärka arbetet med hälsodata på nationell 
nivå, undvika dubbelarbete och finna synergieffekter.107  
11.3  Internationellt samarbete kan ge tillgång till data  
Det finns stora förväntningar på att AI ska bidra till att lösa framtidens 
utmaningar inom hälso - och sjukvården . Det kan handla om att AI-baserade 
lösningar  kommer att tillämpas i vård och omsorg, exempelvis inom 
precisionsmedicin. Gemensamt för dessa lösningar eller algoritmer är att de 
behöver tillgång till stora mängder av data att träna på för att ge träffsäkra 
beslut sunderlag.  Tillgång till större mängder av data förutsätter internationellt 
samarbete och många satsningar görs inom området. Sverige behöver 
fortsätta att samverka internationellt  för att hantera utmaningarna med att 
tillgängliggöra stora mängder av  data. 
Närmast till hands ligger kanske utbyte av data med de nordiska 
grannländer na som Sverige  har mycket gemensamt med, både när det gäller 
genetiska och socioekonomiska faktorer som gör att data över gränserna är 
jämförbara. Ett pågående initiativ är The Nordic Interoperability Project 
(N!P) där arbet e sker för att koppla ihop olika datasjöar för att skapa en 
nordisk datasjö som möjliggör jämförelser av patienter och behandlingar 
mellan de olika nordiska länderna.108 Detta blir än viktigare i framtidens m er 
specialiserade vård där det kommer att finnas möjlighet att differentiera 
diagnoser i större utsträckning än idag . Det leder till färre och färre patienter i 
varje diagnosgrupp, vilket försvårar jämförelser och slutsatser på aggregerad 
nivå. Exempel på andra internationella samarbeten  som syftar till delning av 
data över landsgränser  är EU-projektet TEHDAS109 som nämnts tidigare (se 
avsnitt 9.5)  och Nordic Commons som finansieras av Nordiska ministerrådet.  
Nordic Commons  är ett strategiskt samverkansinitiativ kring hälsodata som 
syftar till att skapa en nordisk digital infrastruktur för hälsodata i de nordiska 
länderna  och bygger på nationella insatser .110  
 
107 Tandvårds - och läkemedelsförmånsverket, Utvecklad u ppföljning med hjälp av data från exempelvis nationella 
tjänsteplattformen, 2021.  
108 The Nordick Interoperability P roject, https://nordicinteroperability.com/, Hämtad: 2021 -10-22. 
109 E-hälsomyndigheten, Sekundäranvändingen av hälsodata – ett EU -perspektiv (2021 -03-24), 
https://www.ehalsomyndigheten.se/om -e-halsa/sa -jobbar -vi-med-e-halsa/sekundaranvandning -av-halsodata --for-
forskning -innovation -och-beslutsfattande/eu -perspektiv/ , Hämtad: 2021 -10-21. 
110 NordForsk, A vision of a  Nordic secure digital infrastructure for health cata: The Nordic Commons, 2020.    
 
 55 (57)   11.4  Öka tillgången till befintlig data i Sverige  
Parall ellt med det internationella arbetet behöver Sverige också fokusera på 
vad som går att göra nationellt för att tillgängliggöra data på nationell nivå till 
kommuner, regioner och andra relevanta aktörer . Regeringen har redan 
initierat flera sådana uppdrag  som beskrivs ovan , exempelvis Socialsty relsen s 
uppdrag om att kartlägga nya datamängder på hälsodataområdet men också 
E-hälsomyndighetens förstudie om statligt, nationellt  datautrymme  för 
bilddiagnostik .111,112 På så sätt öka s tillgången till nationell data som ligger 
hos enskilda regioner och andra aktörer.  
Hälsodata som samlas in i vården finns utspridd i olika system och hos olika 
aktörer , vilket komplicerar användningen för forskning och utveckling. För 
att skapa tydlighet kring stöd till forskare och besluts fattare för att de ska 
kunna navigera bland all typ av data som finns och veta hur det går till att få 
tillgång till dem , är en gemensam nationell  ingång  för att kunna ta del av eller 
analysera hälso data för sekundäranvändning  ett alternativ . Någon aktör, 
exempelvi s en myndighet, har i ett sådant upplägg  det övergripande ansvaret  
för den gemensamma nationella ingången. I uppdraget kan det förslagsvis 
ingå att samordna  arbetet med att samla in datamängder som tillhandahålls av 
offentliga och privata o rganisationer, samköra hälsodata från olika datakällor 
och lämna ut uppgifter på ett säkert sätt till mottagaren för användning.  
Behovet av e n sådan så kallad ”one stop shop” som kan hantera hela 
processen från beställning till utlämnande av data från olik a datakällor har 
också uppmärksammat s av Myndigheten för vård och omsorgsanalys i 
rapporten Genvägen till ökad precision .  
Några liknande initiativ finns redan , om än i mycket begränsad omfattning . 
Socialstyrelsen har en ingång för forskare som vill beställa  data och statistik 
från hälsodataregistren.113 På regional nivå har Region Stockholm utvecklat 
en motsvarande verksamhet, Centrum för hälsodata, som utgör ett nav för de 
som behöver stora mängde r av hälsodata för forskningsändamål.114 Det är två 
initiativ  som kan skalas upp nationellt och innefatta fler ändamål än 
forskning, exempelvis uppföljning och kunskapsbaserad styrning.  
 
111 Uppdrag att kartlägga datamängder av nationellt intresse på hälsodataområdet S2021/05369 (delvis).  
112 Uppdrag att genomföra en förstudie om ett statligt, nationellt datautrymme för bilddiagnostik S2021/05259 
(delvis).  
113 Socialstyrelsen, Det här gör vi på registerservice, https://b estalladata.socialstyrelsen.se/om -registerservice/ , 
Hämtad: 2021 -10-22. 
114 Region Stockholm, Centrum för hälsodata, https://www.sll.se/om -regionstockholm/f orskning -och-
innovation/centrum -for-halsodata/ , Hämtad: 2021 -10-21.   
I Sveriges grannländer finns det exempel på satsningar på infrastruktur  för 
sekundäranvändning av hälsodata. I Finland har  det bildats en ny 
tillståndsmyndighet för att godkänna sekundäranvändningen av  social - och 
hälsovårdsdata. För att åstadkomma detta har en ny lagstiftning behövts för 
att kunna använda data inom social - och hälsovården till forskning, tillsyn , 
statistik och innovation. Lagstiftningen bedöms motsvara kraven som anges i 
Dataskyddsförordningen.115 
Även i Norge pågår initiativ för att effektivisera sekundäranvändningen av 
hälso data genom  att öka tillgången till  hälsodata och möjliggöra  analyser där 
olika datakällor kan kopplas samman.  Direktoratet for e -helse, d en norska  
motsvarigheten till svenska E-hälsomyndigheten , har fått i uppdrag att ta fram 
en analysplattf orm, Helseanalyseplattformen, i samarbete med andra aktörer.  
Införandet ska ske stegvis och de första datamängderna kommer att vara 
tillgänglig a under första halvåret 2022.116 
I en skrivelse till regeringen föreslår Kommittén för teknologisk innovation & 
etik ( Komet ) att regeringen skyndsamt  bör tillsätta en utredning för att snabba 
på utvecklingen och användningen av tekniska lösningar inom 
hälsodataområdet. Komet anser att utredningen bör se över den lagstiftning 
som styr insamling och delning av hälsodata . Utredningen bör bland annat  
fokusera på nya ändamål för sekundäranvändningen av hälsodata , exempelvis  
utveckling och innovation, styrning och tillsyn av myndigheter, planering och 
utredning inom myndigheter samt undervisning. Utredning en bör också 
fokusera på  organisering och tillämpning av sekundäranvändning av 
hälsodata, till exempel om någon myndighet (eller motsvarande) bör få i 
uppdrag att på begäran om information samla in, samköra och lämna ut 
uppgifter som bygger på sekundäranvändning av hälsodata .117 
11.5  Oberoende granskning av kvalitet, tillförlitlighet och 
säkerhet kopplat till  patientens egeninsamlade data 
behövs  
I takt med samhällets digitalisering  och individers ökade intresse att ta ansvar 
för sin hälsa kommer allt mer hälsorelat erad data att skapas  utanför den 
traditionella hälso - och sjukvården . I dag används inte individens egna 
 
115 Social - och hälsovårdsministeriet, Sekundär användning av perseonuppgifter inom social - och hälsovården, 
https://stm.fi/sv/datasaker -anvandning -av-social -och-halsodata , Hämtad: 2021 -10-21. 
116 Direktoratet för e -hälse, Helseanalyseplattformen, 
https://www.ehelse.no/progra mmer/helsedataprogrammet/helseanalyseplattformen , Hämtad: 2021 -10-21. 
117 Registerforskning.se, Kommittén Komet föreslår att lagstiftning för hälsodata ses över, 
https://www.registerforskning.se/sv/kommitten -komet -foreslar -att-lagstiftning -for-halsodata -ses-over/ , Hämtad: 
2021 -10-21.   
 
 57 (57)   hälsodata, exempelvis via hälsoappar eller kropp snära teknik,  tillsammans 
med vårdens data . Det saknas gemensamma standard er för informationsutbyte 
och kunskap om  hur pati entens egeninsamlade data kan användas  i hälso - och 
sjukvård för diagnos och behandling  är begränsad.  Vidare  saknas det i dag 
även ett rättsligt stöd för denna typ av personuppgiftsbehandling.   
Det behöver också säkerställas att individens egeninsamlade hä lsodata  är 
tillförlitliga och säkra  och kommer från kvalitetssäkrade produkter . Individen 
behöver veta vilka produkter de kan  lita på och vården behöver veta vilka 
appar de kan rekommendera . I dag finns det inget samlat nationellt 
helhetsgrepp för att utvä rdera appar  inom det medicinska området . 
I takt med att användningen av hälsoappar ökar börjar allt fler aktörer 
uppmärksamma behovet av  att utvärdera  och kvalitetssäkra  appar. 
Exempelvis har SIS (Svenska institutet för standarder)  nyligen tagit fram e n 
modell som kan användas av olika aktörer för att kvalitetssäkra hälsoappar.118 
Det pågår också ett nordiskt initiativ  inom ramen för Nordiskt Interoperability 
Project  med ambitionen att ta fram ett gemensa mt sätt att ackreditera 
hälsoappar .119 
Med stöd av de ssa intiativ och verktyg skulle e n offentligt finansierad eller på 
annat sätt oberoende aktör kunna utvärdera och presentera kvalitetssäkrade 
hälsoappar  och på så sätt bidra till en effektiv introduktion i svensk hälso - och 
sjukvård samt hos svenska patien ter. 
Sammantaget finns det ett behov av ett system eller en process för att 
kvalitetssäkra  hälsoappa r. Ett sådan t system skulle underlätta även för 
leverantörer som skulle ha ett ramverk att utveckla hälsoappar emot.   
 
118 Svenska instiutet för standarder , SIS-CEN ISO/TS 82304 -2:2021, 
https://www.sis.se/produkter/informationsteknik -kontorsutrustning/ittillampningar/halso -och-
sjukvardsinformatik/sis -cen-isots-82304 -22021/ , Hämt ad: 2021 -10-21. 
119 The Nordick Interoperability project, https://nordicinteroperability.com/ , Hämtad: 2021 -10-21. 

Årsrapport 2019  
– trender på  
e-hälsoområdet  
Återrapportering enligt  
E-hälsomyndighetens regleringsbrev 201 9  
S2018/06066/RS (delvis)  
Dnr: 201 9/04068  
Datum : 24 oktober 2019  
 
 2/84 
 
Förord  
I regleringsbrevet för 20 19 har E-hälsomyndigheten fått i uppdra g att utifrån 
myndighetens instruktionsenliga ansvar , ta fram en rapport om övergripande 
förhållanden rörande digitaliseringen inom hälso - och sjukvård och socialtjänsten. 
Uppdraget ska redovisas till regeringen ( Socialdepartementet) senast den 31 oktober 
2019.  
Årsrapporten för 2018 gav en bred bild om övergripande förhållanden rörande 
digitalisering inom hälso - och sjukvård och socialtjänst. Där beskrevs styrningsfrågor 
och aktörer, regeringens satsningar på e -hälsoområdet, kunskapshöjande initiativ som 
stödjer Vision e -hälsa 2025 och myndighetens internationella samordning. Föreliggande 
årsrapport för 2019 beskriver bland annat de trender som kan komma att ha stor 
påverkan rörande digitalisering inom hälso - och sjukvård och socialtjänst.  
Denna rapport är f ramtagen av enhetschef Susanna Wahlberg, med stöd av utredarna 
Erik Frisk , Åke Nilsson , Agneta Aldor, Vivéca Busck Håkans , digital strateg Erika 
Ericsson , jurist Maria Jacobsson , säkerhetsskyddschef Stephen Dorch  samt 
enhetschef erna Carl Jarnling och  Miche l Silvestri . I den slutliga handläggningen har 
avdelningschef Annemieke Ålenius deltagit. Beslut om denna rapport har fattats av 
generaldirektören Janna Valik. Enhetschef Susanna Wahlberg har varit föredragande.  
 
Stockholm d en 24 oktober 2019 
    
 3/84 
 
Innehållsförteckning  
Förord  ................................ ................................ ................................ ................................ .........  2 
Sammanfattning  ................................ ................................ ................................ .........................  7 
1. Bakgru nd................................ ................................ ................................ ...........................  10 
2. Vi påverkas av megatrenderna  ................................ ................................ ......................  10 
2.1 Globalisering  ................................ ................................ ................................ ............  11 
2.2 Demogra fiska förändringar  ................................ ................................ ...................  11 
2.3 Individualisering  ................................ ................................ ................................ ...... 12 
2.4 Digitalisering  ................................ ................................ ................................ ............  13 
2.5 Klimatförändringar  ................................ ................................ ................................ . 13 
3. Hållbar utveckling – en förutsättning för överlevnad  ................................ ...............  14 
3.1 Arbete med Agenda 2030  ................................ ................................ ......................  15 
3.2 Mål 3 – Säkerställa hälsosamma liv och främja välbefinnande för alla i alla 
åldrar  15 
 Ökad tillgänglighet genom digitala verktyg  ................................ ..................  15 
3.3 Mål 7 – Hållbar energi för alla  ................................ ................................ ..............  16 
 Resurskrävande vårdinrättningar  ................................ ................................ ... 16 
 Transporters miljöeffekter  ................................ ................................ ..............  16 
 Läkemedels påverkan  ................................ ................................ ......................  17 
 Telehälsa i centrum för hållbar utveckling  ................................ ...................  18 
3.4 Mål 9 – Hållbar industri, innovationer och infrastruktur  ................................ . 18 
3.5 Mål 13 – Bekämpa klimatförändringarna  ................................ ............................  18 
4. Internationellt arbete skapar kraft  ................................ ................................ ................  19 
4.1 Innovationspartnerskap för att utveckla e -hälsa  ................................ ................  19 
 Innovationspartnersk ap mellan Sverige och Frankrike  .............................  19 
 Innovationspartnerskap mellan Sverige och Tyskland  ..............................  20 
4.2 Bilaterala samarbetsavtal inom områ det hälsa  ................................ ....................  20 
4.3 Agenda 2030 i internationell kontext  ................................ ................................ ... 20 
4.4 Nätverk för samordning och erfarenhetsutbyte  ................................ .................  20 
 Global Digital Health Partnership (GDHP)  ................................ ...............  20 
 eHealth Network/eHAction  ................................ ................................ ..........  21   
 
 4/84 
 
 Nordiska  ministerrådet och prioriteringsprojektet Vård och omsorg på 
distans (VOPD)  ................................ ................................ ................................ ..............  21 
4.5 Nationell kontaktpunkt för e -hälsa (NCPeH)  ................................ ....................  21 
4.6 EU-konsortium för utökad interoperabilitet  ................................ ......................  22 
4.7 Internationell standardisering  ................................ ................................ ................  22 
5. Den demografiska utvecklingen behöver mötas med nya lösningar  ......................  23 
5.1 Välfärdsteknik stöder ett oberoende  ................................ ................................ .... 23 
 Definition av välfärdsteknik  ................................ ................................ ...........  24 
 Definitionens begränsningar  ................................ ................................ ..........  24 
5.2 Utveckling av välfärdsteknik  ................................ ................................ .................  24 
5.3 Utmaningar med att införa välfär dsteknik  ................................ ..........................  25 
 Vart är vi på väg? ................................ ................................ ..............................  26 
6. Digitalisering – en fråga om verksamhetsutveckling  ................................ .................  27 
6.1 Tekniska förbättringar  ................................ ................................ ............................  27 
6.2 Utveckling av artificiell intelligens (AI)  ................................ ...............................  27 
 AI kräver investeringar – men inte enbart i pengar?  ................................ .. 28 
 Risker, tillit och tolerans  ................................ ................................ .................  28 
 EU:s syn på AI  ................................ ................................ ................................ . 30 
 AI och regelverket  ................................ ................................ ...........................  31 
 AI inom e -hälsa  ................................ ................................ ................................  32 
 Kompetensförsörjning  ................................ ................................ ....................  33 
6.3 Data är en strategisk resurs  ................................ ................................ ....................  33 
6.4 Standardisering inom e -hälsa ................................ ................................ .................  34 
 Tydliggörande av ansvar och  roller  ................................ ...............................  36 
 Överenskomna processer och arbetssätt  ................................ .....................  38 
 Standardisering av informationsmängder – exempel på initiativ och 
arbetssätt  ................................ ................................ ................................ ..........................  41 
 Sammanfattande slutsatser om standardisering  ................................ ..........  44 
6.5 Juridiska hinder för ändamålsenlig informationshantering inom och mellan 
hälso - och sjukvård och socialtjänst  ................................ ................................ ...............  44 
 Ett exempel på hur information kan hanteras  ................................ ............  45 
 Hur kommer det sig att infor mationen hanteras på detta sätt?  ................  46 
 Individens perspektiv  ................................ ................................ ......................  47   
 
 5/84 
 
 De yrkesverksammas perspektiv  ................................ ................................ ... 48 
 Vård - och omsorgsgivarnas ansvar  ................................ ...............................  48 
 Förslag på åtgärder som lagts fram tidigare  ................................ .................  49 
 Pågående utredningsarbete  ................................ ................................ .............  50 
 Hur långt har vi kommit?  ................................ ................................ ...............  51 
 Vilka fler juridiska hinder finns?  ................................ ................................ .... 53 
 Hur ska hindren åtgärdas?  ................................ ................................ ..............  55 
6.6 Ökat fokus på informationssäkerhet  ................................ ................................ ... 57 
 Systematisk arbe te med informationssäkerhet behövs  ..............................  58 
 Incidenter, konsekvenser och kostnader  ................................ ......................  59 
 Regelverk inom informationssäkerhetsområde t ................................ .........  60 
 Informationssäkerhet i kommuner  ................................ ...............................  61 
 Informationssäkerhet i regioner  ................................ ................................ .... 63 
 Uppföljning av offentlig sektors informationssäkerhet  .............................  64 
 Pågående arbete, företeelser och trender  ................................ .....................  64 
 Stöd till kommuner och regioner  ................................ ................................ .. 68 
 Kompetensförsörjning kan vara ett hinder  ................................ ..................  69 
7. Individens fokus allt mer centralt  ................................ ................................ .................  70 
7.1 Personcentrerad vård och omsorg ger mervärde  ................................ ...............  71 
7.2 Vi tar reda på vad användarna tycker och vill  ................................ ....................  71 
 Tjänstedesignsmodellen  ................................ ................................ ..................  71 
 Invånarundersökning ................................ ................................ .......................  71 
 Internationell omvärldsanalys gällande invån ares tillgång till hälsodata  . 72 
8. Digitalt utanförskap – ett observandum  ................................ ................................ ...... 79 
9. Möjligheter för att möta utmaningarna ................................ ................................ ........ 81 
9.1 Utveckling sker i samverkan  ................................ ................................ ..................  81 
9.2 Tillåtande och nyfiket innovationsklimat behövs  ................................ ..............  81 
9.3 Stöd för utveckling efterfrågas  ................................ ................................ ..............  82 
 Ledarskapet kräver en tydlig strategi  ................................ .............................  82 
 Vissa grundförutsättningar behöver var a uppfyllda  ................................ ... 83 
9.4 Nationell styrning är en kraftig signal  ................................ ................................ .. 83 
9.5 Satsa på flera områden samtidigt  ................................ ................................ ..........  84   
 
 6/84 
 
 7/84 
 
Samhället förändras snabbt och genererar ständigt nya trender, såväl nationellt som 
globalt. De megatrender som denna rapport utgår från är:  
• Demografiska förändringar  
• Klimatförändringar  
Eftersom megatrenderna är kraftfulla blir en fråga hur vi kan möta dessa trender för att 
digitaliseringen inom vård och omsorg ska gå i önsk ad riktning. I denna rapport lyfter vi 
några av de företeelser och drivkrafter som , ur detta perspektiv , behövs för att Sverige 
år 2025 ska vara bäst i världen på att tillvarata digitaliseringens och e -hälsans 
möjligheter.   
Flera av de stora problem världen står inför hänger nära  samman , och en omställning 
till ett mer hållbart samhälle kräver insatser på många områden. Om mänskligheten ska 
överleva  långsiktigt behöver utvecklingen vara hållbar, såväl socialt och ekonomiskt som 
miljömässigt.  I rapporten beskrivs kopplingar till e -hälsa och vad som kan påverka 
I en globaliserad värld utgör inte Sverige en solit är. Vi ingår i ett sammanhang  – i 
Norden, i Europa och i världen  – och p åverka r vår omgivning. E -hälsomyndigheten ser 
ett stort värde i att medverka på såväl den nationella som den  internationella arenan . 
Denna rapport beskriv er hur myndigheten ur ett inte rnationellt perspektiv bidra r till 
utvecklingen  inom e -hälsa.   
Andelen invånare i arbetsför ålder minskar samtidigt som antalet pensionärer ökar . Vi 
lever också allt längre. Med stigande ålder drabbas  vi även av fler sjukdomar, samtidigt 
som den medicinska  utvecklingen gör att vi lever längre med kroniska sjukdomar. Vi 
vårdas också längre tid hemma. Behovet av omsorgs - och omvårdnadspersonal är 
därför stort och bristen på personal märks extra tydligt i glesbygd.  Allt detta gör att det 
finns ett stort behov av teknik som stödjer människors hälsa och  oberoende.  
Behovet av distanslösningar för vård och omsorg kommer att öka då regioner och 
kommuner i glesbygder ofta har ansträngda ekonomier samtidigt som behovet av 
välfärdstjänster ökar . Lösningar med hemmonit orering, sensorer och GPS -larm innebär 
i de flesta fall en kvalitetshöjning för den enskilde och bättre resursutnyttjande i den 
aktuella verksamheten.  Samtidigt kan det fortfarande vara problem med  grundläggande  
infrastruktur genom att det saknas mobilt/fa st bredband till ordinärt boende och wifi i 
egna boende n.  
För att breddinförande av välfärdsteknik ska ske snabbare  behövs långsiktig stimulans 
och expertstöd , nationellt och regionalt. Samtidigt behöver c hefer och politiker stöd för 
att verksamhetsutveck la på ett ändamålsenligt och effektivt sätt .   
 
 8/84 
 
Informationssäkerhet  och skydd för den personliga integriteten  är också  en utmaning , 
såväl inom kommuner som inom regionernas verksamheter . Det finns en stor 
utvecklingspotential då såväl kunskap  och kompetens som systematiskt arbete inom 
området ofta saknas  eller är bristfällig .  
En grundläggande orsak till problemen med informationshanteringen i hälso - och 
sjukvården och socialtjänsten är att det legala ansvaret för dessa verksamheter är 
uppdelat på olika huvud män.   
Artificiell intelligens ( AI) är ett område under stark utveckling, även inom hälso - och 
sjukvården och social omsorg där enorma mängder data genereras.  Utmaningen  kan 
beskrivas som en balansgång mellan å ena sidan säkerhet, trygghet och tillit för de n 
enskilde och samhället och  å den andra  fortsatt AI -utveckling.  Det finns stora 
förväntningar om effektiviseringar, kvalitetshöjning och ekonomiska vinster. Samtidigt 
är situationen komplicera d rörande etik, juridik och ansvar om något går fel.   
Behovet a v standardisering inom e -hälsa ökar och drivs framåt av att digitaliseringen i 
samhället ökar generellt. I ett ekosystem som består av vård - och omsorgsgivare, 
systemleverantörer och aktörer som ansvarar för nationell kunskapsstyrning och 
uppföljning, behö ver många aktörer samverka för att arbetet med standardisering ska 
bedrivas effektivt och kvalitetssäkert. I rapporten beskrivs pågående arbeten med 
standardisering.  
Något som ofta efterfrågas när det gäller arbetet med standardisering  är prioriteringar,  
rekommendationer och gemensamma beslut på en konkret och nationell nivå. Många 
regioner framför önskemål om ett tydligt forum för prioriteringar och 
beslut/rekommendationer avseende  val av standarder.  
Även i andra länder  är centraliserat stöd till standar disering för interoperabilitet en 
högaktuell fråga, som dock hanteras på olika sätt.  Sverige kan sannolikt lära av dessa 
exempel för att uppnå en mer konkret och efterfrågad styrning på området.  
En ökad digitalisering och bättre e -hälsa förutsätter att ett  antal viktiga 
grundförutsättningar är uppfyllda. Förutom fungerande teknisk , semantisk , 
organisatorisk  och legal interoperabilitet handlar det även om kompetensförsörjning 
inom flera områden. För exempelvis programmerare, datavetare och chefer behövs  
ökad  kunskap om informationssäkerhet, juridik och etik.  
Utvecklingsarbetet mot en ökad digitalisering och bättre e -hälsa underlättas av att vissa 
grundförutsätttningar är uppfyllda. Det handlar inte sällan om behovet av digitala 
hjälpmedel (till exempel mobil a enheter, appar), användarvänliga verksamhetssystem, 
fungerande teknisk och semantisk interoperabilitet, samordnade upphandlingar och en 
lagstiftning som inte skapar rättsliga hinder.  Det handlar även om kompetensförsörjning 
inom flera områden. För exempe lvis programmerare, datavet are och chefer behövs  
ökad  kunskap om informationssäkerhet, juridik o ch etik.  
För att  möta framtidens utmaningar krävs nya sätt att tänka och en djupare förståelse 
för vad som skapar värde för invånarna. Vi behöver också skapa n ya och  smartare 
samhällstjänster. Vi blir bättre på att se till användarnas behov, genom att arbeta med   
 
 9/84 
 
undersökningar, tjänstedesign och brukar - och patientmedverkan. Men v i behöver 
utveckla arbetssätten ytterligare.  
Årsrapporten belyser också att  det beh övs insatser på flera områden för att leda 
utvecklingen i önskad riktning . Insatserna bör dessutom vara samordnade för att bli 
effektiva. Digitaliseringen behöver även i ökad utsträckning ses som en investering 
istället för  en kostnad.  
Återkommande synpun kter från olika aktörer inom e -hälsa (kommuner, regioner, 
myndigheter, branschorganisationer, brukar - och patientorganisationer med mera) är att 
de önskar en tydligare nationell styrning för att kunna uppnå Vision e -hälsa 2025. 
E-hälsomyndigheten har idag ett samordnande uppdrag  och skulle  kunna ges ytterligare 
uppdrag att, i samverkan med andra berörda aktörer, utveckla förutsättningar för 
e-hälsoområdet , till exempel  genom vägledningar . Flera förslag på sådan utveckling lyfts 
fram i denna årsrapport.  
    
 10/
84 
 
1. Bakgrund  
E-hälsomyndigheten ska, enligt regleringsbrevet för 2019, fokusera verksamheten på 
genomförande av den vision för e -hälsoarbetet som regeringen och Sveriges 
Kommuner och Landsting enats om (dnr S2016/01874/FS). Myndigheten ska vidare 
inom ramen för uppdraget ta fram en rapport om övergripande förhållanden rörande 
digitaliseringen inom hälso - och sjukvård och socialtjänsten. Uppdraget ska redovisas till 
regeringen ( Socialdepartementet) senast den 31 oktober 2019.  
Föreliggande årsrapport för 2019 ger en bild av de trender som  under en lång tid  framåt 
kan förväntas  ha stor påverkan på digitalisering inom hälso - och sjukvård och 
socialtjänst.  
Inom ett par av de beskrivna områden a kommer  myndigheten med fördjupa de analys er 
i särskilda fokusrapporter. Plan erade rapporter för 2019 är områdena Artificiell 
intelligens (AI) och Internationell utblick. Dessa fokusrapporter redovisas separat i 
slutet av året.  
2. Vi påverkas av megatrenderna  
Samhället förändras snabbt och genererar ständigt nya trender, såväl nation ellt som 
globalt. Långsiktiga rörelser  som pågår över decennier och som skapar processer och 
aktiviteter som driver förändring hos ekonomier, regeringar, organisationer, företag och 
individer över hela världen  brukar kallas megatrender . Dessa m egatrender m edför 
konsekvenser som ibland är svåra att förutse men som ändå måste hanteras. De 
förändrar samhället i grunden och leder till förändra de arbets sätt. Det finns flera 
tolkningar av megatrender, men ofta handlar det om att samma fenomen benämns 
olika. De me gatrender som denna rapport utgår från är:  
Eftersom megatrenderna är kraftfulla  blir en fråg a hur vi ska möta dessa trender för att 
digitaliseringen inom vård och o msorg ska gå i önskvärd  riktning . I denna rapport lyfter 
vi några av de företeelser och drivkrafter som ur detta perspektiv behöv s för att Sverige  
år 2025  ska vara bäst i världen på att tillvarata digitaliseringens och e -hälsans 
möjligheter .   
 
 11/
84 
 
2.1 Globalisering  
Med globalisering menas en ekonomisk, kulturell och politisk process som innebär att 
världens länder knyts närmare varandra. Människor, varor och pengar rör sig i  dag 
betydligt lättare mellan länder och kontinenter än för några decennier sedan. Det 
uppstår en slags gränslöshet  där h ela världen blir till  vårt vardagsrum. Vi blir en allt  mer 
integrerad del av ett globalt ekonomiskt och teknologiskt nätverk , samtidigt som vi blir 
allt mer beroende av varandra.  
De internationella frågorna får i enlig het med denna globaliseringstrend  större 
betydelse även när det gäller e -hälsofrågor , exempelvis när det handlar om att samverka 
och lära av varandra . Sveriges medborgare rör sig mellan länder och förväntar sig att 
kunna få sjukvård utomlands. Med hjälp av telemedicin1 utgör inte längre geografiska 
avstånd ett hinder för diagnos och behandling. Det blir också enklare att nå världens 
experter för en så kallad second opinion.  
2.2 Demografiska förändringar  
Demografi är vetenskapen om en befolknings fördelning, storlek och sammansättning.  
Låga födelsetal och  längre förväntad livslängd  håller på att förändra formen  på den så 
kallade ålderspyramiden . Denna utveckling syns redan i flera EU -länder. Andelen 
invånare i arbetsför ålder minskar samtidigt som antalet pensionärer ökar , vilket innebär 
svårigheter att be manna inom vård och omsorg. Detta betyder i praktiken att de som är 
i arbetsför ålder måste täcka kostnader  för den åldrande befolkningen och även för fler 
unga.  
Urbanisering, d et vill säga  att människor flytt ar från landsb ygd till stadsområden, har 
pågåt t i flera hundra år. Storstadsregionerna och de större städerna fortsätter att växa, 
men det beror inte längre på inflyttning från landsbygden utan på födelseöverskott och 
inflyttning från andra länder. Urbaniseringen kan medför a olika sociala konsekvenser  
när täta bostadsområden byggs upp  och därför får ett socialt perspektiv på 
stadsplanering  stor betydelse . Utmaningar  i urbaniseringens spår  gäller även  olika 
hälsorisker på grund av luftföroreningar, buller och brist på grönområden . 
                                                      
1 Telemedicin är att ge medicinsk vård på distans.  Med hälsa menas fysiskt, psykiskt och socialt välbefinnande. E -hälsa är 
att använda digitala verktyg och utbyta information digitalt för att uppnå 
och bibehålla hälsa.  
(Socia lstyrelsens och E -hälsomyndighetens definition av e -hälsa)  
   
 12/
84 
 
Urbaniseringen medför även risk för ojämnt fördelad tillgång till vård och omsorg. 
E-hälsofrågor kan få väsentlig  bäring i detta perspektiv . Digitaliseringen kan bidra till 
utveckling av såväl preventiva som behandlande insatser samt överbrygga geografiska 
avstånd .  
De demograf iska förändringarna innebär en övergripande utmaning för att garantera 
social sammanhållning och välstånd för hela befolkningen , liksom i fråga om att främja 
en balanserad ekonomisk utveckling . När antalet händer inte räcker till för att klara de 
arbetsupp gifter som behöver utföras , finns en potential i digitaliseringens möjligheter. 
Samtidigt ökar även förväntningarna från  invånarna  själva när det gäller digitala tjänster.  
Nya arbetssätt är nödvändiga för att möta de ökande behov en av välfärd. Här kan en 
utveckling med stöd av digitalisering – såväl digitala verktyg som funktionella 
verksamhetssystem och god teknisk/semantisk interoperabilitet – bidra till en 
effektivisering. Det är samtidigt  viktigt att arbeta målmedvetet med förebyggande 
insatser för att minska ohälsa. Digitala stöd som den enskilde använder kan även bidra 
till en ökad självständighet för individer na och därmed  leda till ett  minskat behov av 
sjukvård och andra insatser, till exempel  social  omsorg . 
2.3 Individualisering  
Inget annat land i v ärlden är så sekul ärt (i betydelsen irreligös stat) och s å 
individualistiskt som Sverige. Vi är i dag det land i v ärlden, tillsammans med andra 
protestantiska l änder som Norge, Danmark och Nederl änderna, som i h ögst grad 
utmärker oss vad gäller dessa v ärdering ar.2 Utmärkande f ör dessa l änder är hög tillit  till 
samhällets institutioner , jämställdhet, tolerans och individualism. Individens behov och 
preferenser v ärderas som viktiga. Frihet, j ämlikhet och sj älvbest ämmande är centrala 
värden. Genomslaget m ärks både när det gäller attityder och lagstiftning. 
Individanpassning blir också allt mer regel än undantag. Kraven på personcentrerad 
vård och omsorg ökar.  
Denna utveckling innebär också att vi blir allt mer flexibla  i betydelsen att anpassa våra 
liv utifrån vad som fungerar bäst utifrån individen . I många yrken är vi inte längre 
bundna vid en fast arbetsplats, ofta tack vare digitaliseringen. Utvecklingen inom vården 
går också allt mer mot att skapa flexibla mötesplatser, ibland virtuella sådana, för att 
svara mo t individens behov. Flexibiliteten gäller även tider. Gränserna mellan jobb och 
fritid suddas ut, vilket också gör att behove t av tjänster inte längre begränsar sig till vissa 
tider.   
Vi är alla olika, med olika förutsättningar, behov och ambitioner. Det borde därför 
finnas en drivkraft i att digitalisera vissa tjänster i syfte  att kunna erbjuda skr äddarsydd 
och användarutformad service till invånarna.  
                                                      
2 Enligt den så kallade kulturkartan från World Values Survey. Kartan kombiner ar ett antal värderingar nedkokade i  två 
dimensioner; traditionella mot sekulär -rationella värderingar på ena axeln och överlevnads - mot självuttryckande 
värderingar på den andra.World Values Survey är ett globalt forskarnätverk som sedan 1980 -talet i omgå ngar har mätt 
människors värderingar.    
 
 13/
84 
 
2.4 Digitalisering  
Digitaliseringen är katalysatorn, m öjliggöraren och motorn i den samh ällsutveckling vi 
haft under de senaste decennierna. Vi upplever i dag ett teknologiskt skifte som saknar 
historisk motsvarighet och som i grunden f örändrar samh ället. Digitaliseringen påverka r 
vad vi gör, hur vi gör det och vad som är möjligt  att göra. Den omdana r samhällets  
grundläggande delar – ekonomi och tillväxt, förutsättningar för företagande  och 
näringsliv, arbete och v älfärd, civilsamh ällets organisering och funktion och till och med 
vår syn p å vad det inneb är att vara m änniska. Inte minst p åverkas politikens m öjligheter 
och statens åtagande.3 
Teknik kopplad till digitaliseringens anv ändningsomr åden utvecklas snabbt och 
omvandlar allt fler omr åden. Automatisering, robotar och artificiell intelligens ( AI) har 
utvecklats under l ång tid och har fått allt st örre genomslag  inom flera områden. Tillg ång 
till, och systematisering av de data som beh övs, föruts ätter att data är relevanta, 
tillgängliga och h åller h ög kvalitet.  
Den utveckling vi st år inför kallas av m ånga f ör den fj ärde industriella revolutionen4 och 
kännetecknas av teknologisk utveckling, innovationer och nya organisationsformer.  Det 
som utmärker och skiljer den na industriella revolution fr ån de tidigare är bland annat att 
det sker en fusion  av teknologier och system: fysiska, biologiska och digitala. Integrering 
av m änniskan med it och annan teknik g år snabbt.5 
Samt idigt upplever i dag drygt en miljon människor i Sverige att de inte är digitalt 
delaktiga. Flera hundra tusen har aldrig använt internet .6 Många äldre har inte en så 
kallad smart phone.  En stor del av våra samhällsnyttiga funktioner är digitala. Det 
förutsätts att vi är digitalt aktiva för att vara delaktiga i samhället  när det gäller att ta del 
av service och hantera privata ärenden s om exempelvis bankärenden.  I dag riskerar 
stora grupper att hamna i e tt digitalt utanförskap. Det handlar om äldre, personer med 
funktionsnedsättning, nyanlä nda med låg utbildning och personer som av olika skäl valt 
att inte ”koppla upp sig”. De hamnar utanför för att de inte kan, förstår eller vill 
använda digitala lösning ar. 
2.5 Klimatförändringar  
Klimatförändringarna utgör ett hot mot oss alla. Koldioxidutsläppen höjer jordens 
medeltemperatur. De negativa konsekvenserna i form av extremt väder, höjd 
havsvattennivå, dricksvattenbrist, svält och smittsamma sjukdomar drabbar doc k i 
första hand de människor i världen som redan befinner sig i en utsatt situation. Men 
klimathoten finns även nära oss. En konsekvens är att människor flyttar för att undgå 
                                                      
3 SOU 2015:91. Digitaliseringskommissionen . Digitaliseringens transformerande kraft – vägval för framtiden .  
4 Termen användes för första gången  vid Hannovermässan (industrimässa i Hannover) år 2011, där temat var Indu stri  
4.0 – den fjärde industriella revolutionen. De tre första industriella revolutionerna är ångmaskinen, elektriciteten och 
elektroniken.  
5 Institutet för framtidsstudier (2018). Förbjuden framtid? Den digitala kommunen.  En underlagsrapport till 
Kommunu tredningen (Fi 2017:02).  
6 www.challengegov.se  Post- och telestyrelsen (PTS).    
 
 14/
84 
 
naturkatastrofer och konflikter som uppstår i spåren av begränsade tillgångar. Mi gration 
har alltid funnits , men ökar i världen .7 
FN:s generalförsamling enades 2015 om 17 globala mål för en hållbar utveckling. 
Agenda 2030 beskriver hur dessa mål ska uppnås.  Det handlar om social, miljömässig 
och ekonomisk hållbarhet. Dessa dimensioner kan beskrivas på följande sätt.  
• Social hållbarhet handlar om att sträva mot ett samhälle där grundläggande 
mänskliga rättigheter uppfylls.  
• Miljömässig hållbarhet handlar om att hushålla med mänskliga och materiella 
resurser på lång sikt.  
• Ekonomisk hållb arhet handlar om att motverka fattigdom och om att alla ska 
ha råd att tillgodose sina grundläggande behov i relation till jordklotets ändliga 
resurser, det vill säga en ekonomisk utveckling som inte medför negativa 
konsekvenser för den ekologiska eller so ciala hållbarheten.8  
På individnivå har trenden påverkat en utveckling så att människor i allt högre grad 
agerar för en hållbar livsstil. Även ledare och organisationer omformar verksamheten 
utifrån miljömässigt och etiskt hållbara värderingar. Detta präg lar även strategier för 
utveckling och investeringar, exempelvis gällande teknik och digitalisering.  
3. Hållbar  utveckling  – en förutsättning för överlevnad  
till ett mer håll bart samhälle kräver insatser på många områden. Om mänskligheten ska 
miljömässigt. Att h älsa är en förutsättning för hållbar utveckling slå s fast i propositionen 
God o ch jämlik hälsa – en utvecklad folkhälsopolitik  (prop. 2017/18:249) .9 Vidare 
understryks att en medveten folkhälsopolitik kan och bör förbättra villkoren för de 
grupper som är socialt och ekonomiskt mest utsatta , och som därmed löper störst risk 
att drabba s av ohälsa och för tidig död. En befolkning som är frisk och mår bra skapar 
bättre förutsättningar för välstånd och ökad tillväxt genom minskad sjukfrånvaro, ökad 
sysselsättning, högre produktivitet och minska t behov av vård och omsor g. I 
propositionen ut trycks också att a rbetet med att främja hälsa och förebygga ohälsa har 
en nyckelroll när det gäller att säkra den framtida välfärden.10 Därmed blir det även 
centralt att a nvända digitala verktyg och utbyta information digitalt för att uppnå och 
bibehålla hä lsa, eftersom lättillgängligheten är ett viktigt incitament för att söka råd, stöd 
och vård . 
                                                      
7 https://www.un.org/en/deve lopment/desa/population/migration/data/estimates2/estimates15.asp                   
(Hämtad 2019 -09-30). 
8 Definitioner från Proposition 2017/18:249. God och jämlik hälsa – en utvecklad folkhälsopolitik . 
9 Proposition 2017/18:249. God och jämlik hälsa – en utvecklad folkhälsopolitik . 
10 Proposition 2017/18:249. God och jämlik hälsa – en utvecklad folkhälsopolitik .   
 
 15/
84 
 
3.1 Arbete med Agenda 2030  
Agenda 2030 syftar till att avskaffa  extrem fattigdom, minska ojämlikheter och 
orättvisor i världen, främja fred och rättvisa och att lösa k limatkrisen.  Den  tydliggör att 
hållbar utveckling är avgörande för en gemensam framtid och att alla tre dimensioner  
(den ekonomiska, den miljömässiga och den sociala ) måste samverka.   
Regeringen har tagit fram en handlingsplan för Agenda 2030 som omfattar åren 2018 -
2020.11 Ett stort antal myndigheter har genom sina generaldirektörer undertecknat en 
avsiktsförklaring som ett avstamp för ökad samverkan i genomförandet av Agenda 
2030.12 
Bland de 17 målen och 169 delmålen till Agenda 2030  finns ett flertal där 
digitaliseringens möjligheter har direkt bäring på att uppnå målen . Här lyfts några av 
dessa. 
3.2 Mål 3 – Säkerställa hälsosamma liv och främja välbefinnande 
för alla i alla åldrar  
Regeringen slår i sin handlingsplan för Agenda 2030 fast att i nvesteringar i häls a genom 
förebyggande insatser och modern och effektiv vård för alla gynnar samhällets 
utveckling i stort och skapar förutsättningar för människors grundläggande rättigheter 
till välbefinnande.13 
 Ökad tillgänglighet  genom digitala verktyg  
Digitaliseringen me dför att tillgängligheten ökar. Genom att det ofta kan vara enklare 
att kontakta läkare eller psykolog via dator eller mobiltelefon , ges människor med 
lindrigare psykisk ohälsa ökade förutsättningar att få nödvändig hjälp , exempelvis 
genom KBT -behandling ( kognitiv beteendeterapi) . Det  kan göra att besvären minskar  
eller i var je fall inte förvärras. För människor som lider av social fobi eller inte förmår 
att ta sig ut anför sitt hem  på grund av depression kan digital vård vara att föredra. Att 
möta l äkare vi a video kan även vara av stor betydelse för de som drabbats av 
stigmatisera nde sjukdomar ( till exempel  könssjukdomar) och därför inte vill uppsöka 
traditionell vård.  
Genom digital vård kan människor i gles bygd med lång resväg till närmaste vårdinstans 
snabbare och lättare få hjälp. Baksidan av en ökad utveckling av digital vård är att de 
fysiska vårdcentralerna riskerar att utarmas. Det finns då en risk att de personer me d 
störst behov, såsom multisjuka äldre eller andra personer med sammansatta svårigheter , 
får sämre tillgång till vård och omsorg.  I slutbetänkandet Digifysiskt vårdval – 
                                                      
11 https://www.regerin gen.se/49e20a/contentassets/60a67ba0ec8a4f27b04cc4098fa6f9fa/handlingsplan -agenda -
2030.pdf  (hämtad 2019 -09-30). 
12 https://www.sida.se/globalassets/sida/sve/samarbetsparter/offentlig -sektor/avsiktsforklaring -svenska -myndigheter -i-
samverkan -for-agenda -2030.pdf  (hämtad 2019 -09-30). 
13 United Nations Development Program (UNDP) i Sverige www.globalamalen.se  
   
 16/
84 
 
Tillgänglig primärvård baserad på behov och kontinuitet (SOU 2019:42)  beskrivs att de 
senaste årens utveckling av digitala vårdtjänster inom specifikt primärvården har ett 
tydligt fokus på vad som kan beskrivas som enklare behov.14 Dagens ersättningssystem 
och dagens styrning främjar , enligt utredningen, däremot inte en utveckling mot ökad 
användning av digitala kontaktvägar för patienter med komplexa behov.  
En annan aspekt av  tillgängligheten är att digitaliseringen kan förbättra tillgången till 
stödfunktioner i samband med vårdbesök, såsom tolk. SMS -påminnelser kan också 
bidra till både ökad tillgänglighet och minskade kostnader genom att färre läkarbesök 
blir inställda i sis ta minuten.  
Genom digitaliseringen kan den enskilde följa upp sin egen situation genom att ta del av 
remisser, provsvar och journaler via internet  (1177 Vårdguiden) även om dessa kommer 
från olika vårdinstanser och tillfällen. Dessa tjänster är emellertid inte kompletta i  dag då 
information inte finns tillgänglig från samtliga vårdgivare. Detta beror i sin tur på att det 
är upp till varje region, kommun och vårdgivare att bestämma om och vilken 
patientinformation som görs tillgänglig.  
3.3 Mål 7 – Hållbar energi  för alla  
Miljöpåverkan från exempelvis vårdinrättningar, transporter och läkemedel är stor.  
Distanslösningar kan vara ett av flera sätt att minska miljöpåverkan.  Det finns också 
goda skäl att utveckla digitala hjälpmedel för att underlätta för den enskild e. Det är dock 
viktigt att uppskatta den totala miljömässiga effekten. Att producera digitala verktyg och 
att driva servrar kräver också energi.  
 Resurskrävande vårdinrättningar  
Vårdinrättningar i industriländer kräver ofta mycket energi och resurser. 
Energ ikostnaderna kan vara höga samtidigt som användningen är ineffektiv med 
gammal utrustning för exempelvis uppvärmning, nedkylning och ventilation som drar 
mycket elektricitet. Då fossila bränslen används som energikälla bidrar aktiviteter hos 
vårdinrättning ar till långlivade föroreningar i form av koldioxidutsläpp. National Health 
Services, NHS, i England beräknar att anskaffandet av medicinsk utrustning, material, 
mat och medicin är den aktivitet inom hälsosektorn med störst påverkan på mängden 
koldioxiduts läpp då man ser till hela livscykeln, från tillverkning till avveckling.15 
 Transporter s miljöeffekter  
Miljöpåverkan av transporter, i detta fall till och från vårdinrättningar, är omfattande. 
Utöver att de bidrar till växthuseffekten genom utsläpp av koldio xid ökar de mängden 
mikroplast genom däckslitage, kolväten från vägar, vägdamm, tungmetaller och 
                                                      
14 SOU 2019:42. Digifysiskt vårdval – Tillgänglig primärvård baserad på behov och kontinuitet . 
15 WHO. Climate impacts. http://origin.who.int/sustainable -development/health -sector/health -risks/climate -
impacts/en/  (Hämtad: 2019 -08-08).    
 
 17/
84 
 
lättflyktiga organiska ämnen genom bilars bromsbeläggning. Avgaserna innehåller 
svavel, kväveoxid och ammoniak som bidrar till försurning av vattendrag. De bes tår 
även av ozonbildande och skadliga ämnen som kan orsaka hjärt - och kärlsjukdomar hos 
människor och djur.16 
 Läkemedels påverkan  
Även om läkemedels påverkan på miljön anses vara mindre akut i Sverige än i länder 
som Kina och Indien , finns ett behov av mer kunskap om de långvariga och totala 
biologiska effekterna på exempelvis vattenlevande organismer. Antibiotika som kan 
resultera i resistenta bakterier, hormoner som kan störa fortplant ningssystemen hos 
andra arter samt antiparasitära och antimikrobiella ve terinärläkemedel anses tillhöra de 
mer problematiska läkemedelsgrupperna. Miljöproblem orsakas även av 
läkemedelsförpackningar med rester från miljöskadliga läkemedel och medicintekniska 
produkter som innehåller exempelvis kvicksilver och plast.17 Cytostati kabehandling, 
kontrastmedia från röntgenmottagningar och hjärtmediciner utgör också ett hot.18 
Hanteringen av läkemedel är en fråga som berör många. Av de fem procent försålda 
läkemedel i Sverige som inte används , beräknas endast 75 procent återlämnas för 
destruering .19 Inom vården kan läkemedel och kemikalier ge stor miljöpåverkan om de 
hanteras felaktigt .20 Här finns en potential i att försöka minska svinnet ytterligare.  
E-hälsomyndigheten tillhandahåller Elektroniskt expertstöd (EES) till apoteken. Det är 
ett IT-baserat beslutsstöd som syftar till att förbättra läkemedelsanvändningen och öka 
patientsäkerheten. EES underlättar för farmaceuten/apoteke t att upptäcka om kunden 
har flera läkemedel med samma verkan, eller läkemedel som inte är passande att 
använda s tillsammans. Vidare kan EES också upptäcka för höga doser samt läkemedel 
som är olämpliga att använda utifrån ålder. EES gör det alltså möjligt att förekomma 
icke lämpliga expeditioner och torde därmed bidra till att expedierade läkemedel 
används i högre  utsträckning.  
Användningen av EES är frivillig och har ökat kraftigt på apoteken de senaste åren. 
Trots de nna ökning  finns totalt sett fortfarande en stor utvecklingspotential för 
apoteken att bidra till en minskad ”onödig” läkemedelsexpedition med hjälp  av EES.  
Även Nationella läkemedelslistan (NLL) kommer, när den införts den 1 juni 2020, att 
förebygga dubbelförskrivning genom att en bättre bild skapas över de läkemedel som 
patienten redan har.  
                                                      
16 Naturvårdsverket. Transportsektorns miljöpåverkan. 2019 -03-18. https://www.naturvardsverket.se/Miljoarbete -i-
samhallet/Miljoarbete -i-Sverige/Uppdelat -efter-omrade/Transporter -och-trafik/  (Hämtad: 2019 -08-08).  
17 Naturvårdsverket . Läkem edel i miljön . 2018 -08-16.  https://www.naturvardsverket.se/Sa -mar-
miljon/Manniska/Miljogifter/Organiska -miljogifter/Lakemedel/  (Hämtad: 201 9-08-12). 
18 Graae, L., Magnér, J., Ryding, S -O. & Westergren, R.  Rapport B 2280: Miljönyttan av uppströmsåtgärder för minskad spridning 
av läkemedel i miljön . IVL Svenska Miljöinstitutet. 2017.  
19 Larsson, J. & Lööf, L. Läkemedel i miljön . 2015 -08-27. 
https://lakemedelsboken.se/kapitel/lakemedelsanvandning/lakemedel_i_miljon.html  (Hämtad: 2019 -08-07).  
20 Kärrstrand, A -L. Vad innebär hållbar vård?  2017-08-29. https://www.visibacare.com/sv/blogg/vad -
inneb procent C3procent A4r-hprocent C3procent A5llbar -vprocent C3procent A5rd  (Hämtad: 2019 -08-07).    
 
 18/
84 
 
Den nationella läkemedelsstrategin (NLS) som tagits fram av  Sveriges Kommuner och 
Landsting (SKL), regeringen och flera andra aktörer är tänkt att samla prioriterade 
frågor inom läkemedelsområdet. Ett av strategins tre målområden är 
samhällsekonomiskt och miljömässigt hållbar läkemedelsanvändning, och ett av de tr e 
tillhörande perspektiven är e -hälsa.21 
 Telehälsa i centrum för hållbar utveckling  
WHO identifierar telehälsa22 (=”telehealth”) som en av strategierna för hållbar 
utveckling inom hälso - och sjukvård och benämner det som en av de mest 
grundläggande komponent erna inom e -hälsa. Även andra typer av vård i hemmet för 
exempelvis kroniskt sjuka och äldre , minskar kostnaderna för vårdinrättningar då färre 
patienter tvingas besöka dem. Detta minskar i sin tur mängden transporter till och från 
sjukhus. Med ett minskat  behov av bäddar kan vårdinrättningar bli mindre, vilket 
resulterar i en mindre omfattande material -, energi - och vattenanvändning. Mängden 
avfall kan minska avsevärt  och den totala miljöpåverkan reduceras.23 
3.4 Mål 9  – Hållbar industri, innovationer och infra struktur  
Teknisk innovation kan bidra till ekonomisk hållbar utveckling. Med hjälp av 
digitaliseringen av vården och omsorgen skulle exempelvis dagens administrativa 
dubbelarbete kunna minska.  
En ökad användning av stora mängder relevant hälsodata ger föru tsättningar att i högre 
grad individualisera hälso - och sjukvården, det som brukar kallas precisionsmedicin. 
Eftersom vi till exempel metaboliserar (ombildar) läkemedelssubstanser olika snabbt så 
kan precisionsmedicinen leda till besparingar för vården, sa mhället och miljön.    
Som stöd för framtidens innovativa e -hälsa och även infrastruktur kan 
E-hälsomyndigheten och andra samarbetsparter inom Vision e -hälsa bidra exempelvis 
rörande ordnat införande av digitala produkter och tjänster inom vård och omsorg  samt 
andra arbeten inom standardiseringsområdet .    
3.5 Mål 13  – Bekämpa klimatförändringarna  
Utsläppen av växthusgaser fortsätter att öka och leder till klimatförändringar. 
Innovation nämns i Agenda 2030 som ett tillvägagångssätt för att motverka processen.24 
För övrigt kan hänvisas till det som står i 3.3 Mål 7 – Hållbar energi för alla.  
                                                      
21 Läkemedelsverket. Nationell läke medelsstrategi . 2018 -09-18. https://lakemedelsverket.se/overgripande/Om -
Lakemedelsverket/NLS -holder/Mer -om-NLS/  (Hämtad: 2019 -08-07).  
22 Skillnad mellan tel emedicin och telehälsa: Telemedicin syftar ofta bara på att ge kliniska tjänster medan telehälsa kan 
syfta på kliniska och icke -kliniska tjänster, som medicinsk utbildning, administration och forskning.  
23 WHO. Telehealth. http://origin.who.int/sustainable -development/health -sector/strategies/telehealth/en/  (Hämtad: 
2019-08-08). 
24 United Nations Development Program (UNDP). Bekämpa klimatförändringarna . https://www.globalamalen.se/om -
globala -malen/mal -13-bekampa -klimatforandringarna/  (Hämtad: 2019 -08-07).    
 
 19/
84 
 
4. Internationellt arbete skapa r kraft  
I en globaliserad värld utgör inte Sverige en solitär. Vi ingår i ett sammanhang – i 
Norden, i Europa och i världen – och påverkar vår omg ivning.  Digitaliseringsrådet 
framhåller att Sveriges ambition , att ta en aktiv och framskjuten roll i 
digitaliseringsarbetet i EU , förutsätter att det finns resurser som kan arbeta aktivt med 
frågan både i Sverige och på plats i Bryssel. Det behöver säker ställas att det finns 
tillräckligt med resurser och ett arbetssätt som skapar förutsättningar att driva frågor 
som är viktiga för Sverige.  Vidare sägs att Sverige som ett av EU:s mest digitaliserade 
länder har mycket att vinna på ett starkt digitaliserat E uropa och därför  ska ta en aktiv 
roll i EU:s arbete för digitalisering.25 
Det internationella samordningsarbetet på E-hälsomyndigheten tar sitt avstamp i 
myndighetens instruktion om s amordning av regeringens satsningar på e -hälsa samt att 
övergripande följa  utvecklingen på e -hälsoområdet.  
E-hälsomyndigheten ser att uppdrag et är vidare än att enbart  samordna myndighetens 
arbete i internationella sammanhang. Det handlar snarare om Sveriges  delaktighet i 
internationella sammanhang.  
E-hälsomyndigheten redovisa r en fokusrapport som mer i detalj belyser myndighetens 
internationella arbet e i slutet av året. Ett antal aktiviteter har dock särskild relevans för 
årets Årsr apport och beskrivs komprimerat här.    
4.1 Innovationspartnerskap  för att utveckla e -hälsa  
Sverige har ingått partnerskap med både Frankrike och Tyskland, där statsminister 
Stefan Lö fven har undertecknat överenskommelser med president Emmanuel Macron 
respektive förbundskansler Angela Merkel.  
 Innovationspartnerskap mellan Sverige och Frankrike  
Det svensk -franska p artnerskapet ingicks i slutet av 2017 och ska bidra till att möta 
samhälleliga utmaningar, skapa nya jobb samt bevara den sociala sammanhållningen.  
Ett utpekat område i partnerskapet är e -hälsa . Sedan våren 2018 har 
E-hälsomyndigheten , tillsamman s med Socialdepartementet , varit ansvarig för att 
koordinera samarbetet från svensk sida.  
I juni 2019 undertecknade s ett uppdaterat avtal där det framgår att E -hälsomyndigheten 
har koordineringsansvar.  
                                                      
25 En lägesbild av digital ledning . Digitaliseringsrådet (2 019).    
 
 20/
84 
 
 Innovationspartnerskap mellan Sverige och Tyskland  
Det svensk -tyska partnerskapet ingicks 2017. Partnerskapet är en överenskommelse om 
samarbete för att främja innovativa samhällslösningar, nya exportprodukter och starkare 
konkurrenskraft. Partnerskapet fokuserar på fyra olika områden varav e -hälsa  är ett . 
Samarbetet koordineras av E -hälsomyndigheten i samarbete med relevanta tyska 
myndigheter under ledning av Bundesministerium für Wirtschaft und Energie, med stöd 
från Bundesministerium für Gesundheit.  
Även  det tysk -svenska innovationspartnerskapet har uppdat erats i år och 
E-hälsomyndighetens roll definieras nu tydligare.  I det uppdaterade avtalet framgår att 
en agenda som driver e -hälsosamarbetet ska tas fram , vilket också pekas ut i 
E-hälsomyndighetens regleringsbrev. Som ett första steg i skapandet av denna  agenda 
hölls ett rundabordssamtal mellan svenska och tyska aktörer den 2 september 2019 i 
Berlin , vilket inleddes av socialminister Lena Hallengren.  
4.2 Bilaterala samarbetsavtal inom området hälsa  
Sverige har ett antal bilaterala samarbetsavtal med olika lä nder inom området hälsa . 
Avtalen varierar i aktivitetsgrad och omfattning och pekar ut olika samarbetsområden.  
Av de i dag aktuella bilaterala samarbetsavtalen inom hälsa så är avtalen med Kina och 
Indien de mest aktiva. Under 2019 fira s 10-årsjubileum för  det svensk -indiska avtalet 
och det har därför varit ett antal aktiviteter relaterade till detta under 2018 och 2019.  
4.3 Agenda 2030  i internationell kontext  
2016 gav regeringen flera av E -hälsomyndighetens systermyndigheter i uppdrag att 
redovisa hur deras verksamhet relatera r till Agenda 2030. Inom Rådet för styrning med 
kunskap , där E -hälsomyndigheten ingår, har nätverket med internationella samordnare 
fått ett uppdrag att samarbeta närm are kring Agenda 2030 . E-hälsomyndigheten gör 
därför en  liknande kartl äggning kring hur myndighetens tjänster relaterar till Agenda 
2030. Syftet är att sprida kunskap och få in perspektiv på kopplingen mellan 
myndighetens tjänster och Agenda 2030. Ett förslag på hur myndigheter ska samarbeta 
kring Agenda 2030 presenteras und er hösten 2019 av Folkhälsomyndigheten och 
Socialstyrelsen.  
4.4 Nätverk för samordning och erfarenhetsutbyte  
 Global Digital Health Partnership (GDHP ) 
E-hälsomyndigheten deltar i nätverket GDHP (Global Digital Health Partnership) som 
Sveriges representant. Nätv erket består för närvarande av 30 länder och är ett samarbete 
mellan länder och internationella organisationer med syftet att förbättra hälsan för sina 
medborgare genom att använda digitala lösningar på bästa sätt. Arbetet sker genom 
erfarenhetsutbyte inom  ett antal områden. E -hälsomyndigheten gör bedömningen att   
 
 21/
84 
 
nätverket komplettera r det samarbete som sker inom ramen för EU. I GDHP deltar ett 
antal framstående länder inom e -hälsa som Kanada, Australien och USA och det är 
viktigt att få möjlighet att följa  och samarbeta med dessa. E -hälsomyndigheten bidrar i 
nätverket genom att dela erfarenheter från Sverige. E -hälsomyndigheten koordinerar 
detta för Sverige och samarbetar med  andra myndigheter, exempelvis Socialstyrelsen 
och SBU, för att ge bästa underlag f ör de områden som nätverket vill kartlägga.  
 eHealth Network /eH Action  
eHealth Network är ett nätverk där EU -kommissionen och medlemsländerna 
gemensamt arbetar för att patientrörlighetsdirektivet ska bli verklighe t. Det betyder att 
vi som medborgare i EU ska  kunna ha tillgång till vår hälsoinformation och våra 
e-recept när vi befinner oss i andra EU -länder. Arbetet bedrivs praktiskt i treåriga 
projekt  där innevarande projekt heter eHealth Action (eH Action). E -hälsomyndigheten 
deltar aktivt i flera arbetsgrupp er gällande policy er, patientstärkande insatser och 
framtida tjänster för utbyte av information över landsgränserna. E -hälsomyndigheten är 
också med i styrgruppen för nätverket som expertmyndighet tillsammans med 
Socialdepartementet.  
E-hälsomyndigheten ha r en referensgrupp med deltagare från andra myndigheter som 
vid behov granskar underlag från projektet för bästa stöd i arbetet.  
E-hälsomyndigheten samordnar också närliggande arbeten i andra arbetsgrupper som 
initierats av EU -kommissionen, där det aktiva  deltagandet ibland kan ske från andra 
myndigheter  eller organisationer.  
 Nordiska ministerrådet och prioriteringsprojektet Vård och omsorg på 
distans (VOPD)  
E-hälsomyndigheten deltar i det nordiska samarbetet genom medverkan i projektet 
Vård och omsorg på  distans, VOPD, som är ett prioriteringsprojekt av Nordiska 
ministerrådet inom ramen för det svenska ordförandeskapet 2018. Glesbygdsmedicinskt 
centrum inom Region Västerbotten projektleder arbetet och har under året bland annat 
identifierat och beskrivit 24 digitala lösningar för vård och omsorg från samtliga 
nordiska länder . Dessa ä r exempel på god och nära vård.  
E-hälsomyndigheten medverkar i VOPD genom ett delprojekt utifrån arbetet med 
e-recept över landsgränser , där arbetet rörande internationella e -hälsotjänster i de 
nordiska länderna  ska kartläggas . Piloter ska genomföras  för utbyte av e -recept i 
prioriterade gränsområden mellan våra länder.  
4.5 Nationell kontaktpunkt  för e -hälsa  (NCP eH) 
E-hälsomyndigheten är nationell (teknisk) kontaktpunkt för de grän söverskridande 
tjänsterna som finns framtagna för att möjliggöra patientrörlighetsdirektivet.    
 
 22/
84 
 
För närvarande utvecklas  två tjänster , och detta är  något som kan komma att utökas i 
antal. Den ena tjänsten, e -recept över landsgränserna, ska användas  för utbyt e av 
receptinformation till och från Sverige , när ett antal juridiska frågeställningar är lösta . 
När det gäller den andra tjänsten , patientöversikt över landsgränserna, ha r 
E-hälsomyndigheten fått i uppdrag av regeringen att göra en analys av förutsättning arna 
för att införa tjänsten.26 Tjänsten hanterar den viktigaste informationen som läkare 
behöver ha tillgång till vid oplanerad vård av en medborgare från ett annat europeiskt 
land eller information som läkare i annat EU -land behöver för vård av medborgare  i 
Sverige.  
4.6 EU-konsortium för utökad  interoperabilitet  
Det är för Sverige av största vikt att vara delaktig i arbetet med interoperabilitet för 
säker överföring av patientdata över landsgränser. F öljaktligen ingår 
E-hälsomyndigheten från hösten 2019 i ett konsortium om drygt 30 myndigheter och 
organisationer från ett 20 -tal EU -länder för ett omfattande projekt med sikte mot 
gränsöverskridande interoperabilitet för e -hälsa: Support for European eHealth 
Interoperability roadmap for Deployment  – eXchanging ele ctronic Health Records in a 
common framework . 
Huvudfokus i detta fleråriga projekt är utbyte av data från medicinsk bild, 
laboratorieresultat samt epikris . E-hälsomyndigheten kommer huvudsakligen att bidra 
inom Architecture integration and System specifica tions . 
4.7 Internationell standardisering  
I regeringens strategi för standardisering27 beskrivs dels vikten av standardiseringens 
ekonomiska betydelse för Sverige i ett internationellt perspektiv , dels den allt större 
betydelsen av standardisering för lagstiftn ingsprocessen, inte minst på EU -nivå. 
Regeringen uppmanar därför sina myndigheter att aktivt delta i internationell 
standardisering, där samverkan och samarbete står i centrum.  
E-hälsomyndigheten är medlem i SIS TK334 Hälsoinformatik. SIS är en ideell före ning 
och är Sveriges officiella representant inom CEN (EU -nivå) och ISO (Global nivå). 
Under året har E -hälsomyndigheten deltagit på det internationella ISO TC215 Health 
Informatics möte som hölls i Göteborg där standardiseringsexperter inom e -hälsa från 
hela världen samlades.  
Inom ramen för Nordiska ministerrådets e-hälso grupp har en undergrupp skapats för 
standardisering. Syftet har varit att utforska hur ett djupare samarbete mellan de 
nordiska länderna skulle kunna se ut. E-hälsomyndigheten har deltagit  tillsammans med 
Socialdepartementet, Inera och Socialstyrelsen på dessa nordiska möten.  
                                                      
26 S2019/01519/FS (delvis). Uppdrag angående informationshantering vid utlandsvård . 
27 UD2018/12345/HI . Regeringens strategi för standardisering .   
 
 23/
84 
 
E-hälsomyndigheten har valt HL7/FHIR som den tekniska överföringsstandard som 
ska gälla för den Nationella läkemedelslistan. Därför är E -hälsomyndigheten numera 
medlem  och representant i HL7 Sveriges styrelse. Inom ramen för HL7 Sverige bedrivs 
ett kollaborativt arbete av svenska aktörer från bland annat myndigheter, regioner och 
leverantörer för att skapa tillämpningar anpassade för svenska krav av den 
internationell a FHIR -standarden. E -hälsomyndigheten deltar aktivt i detta arbete.  
5. Den demografiska utvecklingen  behöver mötas med 
nya lösningar  
lever också allt längre. Med stigande åld er drabbas  vi även av  fler sjukdomar, samtidigt 
som den medicinska utvecklingen gör att vi lever längre med kroniska sjukdomar. Vi 
därför stort och bristen på personal märks extra  tydligt i glesbygd.   
Allt detta gör att det finns ett stort behov av teknik som stödjer människors hälsa och  
oberoende.  Nordens välfärdscenter konstater ar i sin rapport om Vård och omsorg på 
distans att digitalisering och distanslösningar är viktig a förutsättning ar för att kunna 
behålla kvaliteten i den nordiska välfärdsmodellen. Behovet av distanslösningar för vård 
och omsorg kommer att öka då regioner och kommuner i glesbygder i Norden ofta har 
ansträngda ekonomier samtidigt som behovet av välfärdstjäns ter ökar och kommer att 
öka i närtid och framöver .28 
5.1 Välfärdsteknik  stöder ett oberoende   
Välfärdsteknik syftar till att skapa ett oberoende för individen. Utvecklingen går snabbt 
framåt och antalet välfärdstekni ska tjänster  ökar samtidigt som det finns en stor 
variation av vad tjänsterna har för syfte och hur tekniskt avancerade de är. Spannet är 
brett. Det kan handla om allt från robotar, som duschrobot eller robotkatt, till olika 
typer av sensorlösningar. På senare år har det även tillkommit lösningar som  innehåller 
artificiell intelligens eller använd er VR/AR -teknik.29 
Det finns också olika typer av appar som stöttar brukare i deras vardag för mer 
självständighet, trygghet och träning av både fysiska och kognitiva färdigheter.  
Det traditionella trygghetsl armet i ordinärt boende får anses vara det mest spridda 
exemplet på välfärdsteknik. I dag är 91 procent  av alla trygghetslarm  digitaliserade.30  
                                                      
28 Nordens välfärdscenter 2019. Vård och omsorg på distans – 24 praktiska exempel från Norden .  
29 VR = Virt ual reality och AR = Augemented reality (förstärker upp levelsen)  
30 E-hälsa och välfärdsteknik i kommunerna . Socialstyrelsen (2019).   
 
 24/
84 
 
 Definition av välfärdsteknik  
Begreppet välfärdsteknik började användas i slutet av 2000 -talet och kommer 
urspru ngligen från Danmark. Sverige anammade begreppet och efter ett omfattande 
arbete så finns det sedan 2015 en definition i Socialstyrelsens termbank:  
Välfärdsteknik – digital teknik som syftar till att bibehålla eller öka trygghet, aktivitet, 
delaktighet el ler självständighet för en person som har eller löper förhöjd risk att få en 
funktionsnedsättning . 
 Definitionens begränsningar  
Sverige har till skillnad från våra grannländer gjort en mer avgränsad definition vad 
gäller teknik . Vi säger digital teknik och inte teknik generellt. Enligt definitionen faller 
också digital teknik som syftar till att vårda och behandla utanför begreppet 
välfärdsteknik. I Danmark är välfärdsteknik ett paraplybegrepp som till exempel också 
innefattar  hjälpmedel.  
Vi har även avgrä nsat målgruppen till att gälla personer som har eller riskerar förhöjd 
risk för funktionsnedsättning och hit räknas äldre personer. En målgrupp som fallit 
utanför definitionen är brukare /klienter  inom individ - och familjeomsorg , där fokus på 
insatserna oftast inte är  kopplat till  personer som har eller riskerar funktionsnedsättning . 
Medan  antalet produkter och tjänster med digital teknik inom områdena 
funktionsnedsättning och äldreomsorg har ökat, verkar individ - och familjeomsorgen 
hamnat på efterkälken i den digitala utvecklingen.  
Ett annat exempel som belyser definitionens begränsningar är nyckelfria lås. Dessa lås 
betraktas av många som välfärdsteknik, men omfattas inte av definitionen av 
välfärdsteknik. Nyckelfria lås har nämligen som primär målgrupp p ersonalen. Personal 
ingår enligt nu gällande definition inte i målgrupp en för välfärdsteknik. Brukarna blir 
däremot  en sekundär målgrupp eftersom de gagnas av de tidsbesparingar personalen  
kan göra .  
Antalet digitala produkter och tjänster ökar hela tiden samtidigt som begreppet 
välfärdsteknik luckras upp. Gränserna mellan vad som är e -hälsa, tekniska hjälpmedel, 
digitalt stöd för personalen och välfärdsteknik blir svåra att förstå. Definitionen av 
välfärdsteknik är i nuvarande form begränsande. Man kan frå ga sig vilka begrepp som 
egentligen behövs när vården flyttar ut i hemmen och när flera huvudmän ska samsas 
om digitala lösningar och tjänster i brukarens/patientens hem. Det vore därför rimligt 
att termen välfärdsteknik ses över så att begreppet får en vi dare betydelse.  
5.2 Utveckling av välfärdsteknik  
Trots att utvecklingen går snabbt framåt och det tillkommer digitala tjänster och 
lösningar , är efterfrågan från framför  allt äldre personer låg. Samtidigt är det svårt att 
komma till breddinförande n av välfärd stekniska lösningar i kommunerna. Det som 
införs , syftar främst till att effektivisera det dagliga arbetet för personalen . Sådana   
 
 25/
84 
 
exempel är , utöver  nyckelfria lås, mob il journalföring och stöd för schemaläggning och 
ruttplanering . 
En positiv utveckling so m har noterats är att  kommunerna allt mer skiftar  fokus från 
produkter och tjänster till verksamhetsutveckling med stöd av välfärdsteknik. 
Kompetensutveckling, nya arbetssätt och förändringsledning har fått mer utrymme . 
Tidigare diskuterade s vanligen enbar t teknik och hur produkterna sk ulle inkluderas i 
befintlig organisation.  
Medvetenheten om att kalkylera nyttan har ökat och detta innebär inte bara att utreda  
de ekonomiska aspekterna utan också för - och nackdelar med nya arbetssätt och 
lösningar för perso nal och brukare.  
Den digitala mognaden ökar successivt , vilket gör att tillsyn med kamera (så kallad  
nattkamera) inte längre är den givna lösningen för tillsyn. Att göra tillsyn med hjälp av 
kamera förändra r inte arbetssättet nämnvärt och införandet har på  vissa håll blivit 
ifrågasatt utifrån integritetsperspektiv. I dag överväger många att införa sensorlösningar 
i stället , som förutom trygghet kan ge förebyggande insatser genom att sensorer 
tillsammans med artificiell intelligens ( AI) kan upptäcka förändra de beteendemönster 
och förutse händelser. I Norge har användande t av värmekamera blivit ett alternativ till 
en vanlig kamera.  
Det är enklare att investera i enstaka produkter , som robotkatt eller digitala spel för 
aktivering , än att göra större investering ar som löper över längre tid. Större införande n 
och investeringar kräver resurser och kompetens en längre tid . Dessutom är det  mer 
kostsam t och det som  tillkomm it måste förvaltas .  
5.3 Utmaningar  med att införa välfärdsteknik  
Utmaningar na har inte förändrats så mycket över tid . Det är fortfarande problem med 
infrastruktur genom att det saknas mobilt/fast bredband till ordinärt boende och wifi i 
egna boende n. Detta syns tydligt i Socialstyrelsens redovisning av användandet av 
statsbidraget för välfärdsteknik 20 18.31 Medel till wifi och läsplattor/smarta telefoner 
var de populäraste användningsområdena för användning av de aktuella medlen. Dessa 
verktyg  ger i sig inget värde utan är förutsättningar för att kunna införa välfärdsteknik.  
Informationssäkerhet är fortf arande en utmaning. Avsaknad av standarder och 
lösningar med olika utformning ar ger komplexa strukturer som kräver  dubbelinmatning 
av information vilket leder till inkonsistens i data. Den komplexa strukturen genererar 
också krav på roll - och behörighetsha ntering , ett område där det ofta saknas kompetens 
i kommunerna. Till detta kommer avsaknad av en nationell lösning för 
tjänstelegitimation som skulle underlätta ett säkrare inloggnings - och 
behörighetsförfarande.  
                                                      
31 Redovisning av 2018 års statsbidrag till kommuner för investeringar i välfärdsteknik inom omsorgen . Socialstyrelsen (2019).   
 
 26/
84 
 
I kommuner som har gått från piloter till b reddinförande n, och därmed fått en större 
mängd digitala tjänster att hantera , har det blivit en utmaning att avgöra hur hanteringen 
ska organisera s när omsorgspersonalen som ingått i piloten inte längre hinner med den 
digitala tillsynen under sina ordinar ie pass.  
Införande av välfärdtekniska lösningar och tjänster genererar en stor mängd data. Hur 
denna data ska bearbetas , användas och lagras är en utmaning som behöver hanteras . 
Kommunernas försämrade ekonomi , och svårigheter att hitta den kompetens som 
behövs för det ordinarie arbetet , är kanske de mest påtagliga utmaningarna . Detta spiller 
över på möjligheter na att göra investeringar i välfärdsteknik och att rekrytera personer  
med digital och teknisk kompetens inom den kommunala vård och omsorgen. Sådana  
personer är även attraktiva på den privata marknaden och därmed vana vid ett annat 
löneläge än de n kommunala sfären s. 
 Vart är vi på väg?  
Intresset  för välfärdsteknik i kommunerna är positiv t och det finns en vilja att öka  
digitaliserings takten. Det s tatliga stimulans bidrag et 201832 gav en möjlighet att prova på 
och testa  olika lösningar . Det framstår som att en majoritet av kommunerna  utnyttjade 
bidraget , vilket gav värdefulla erfarenheter. Däremot fick inte  socialtjänstens  individ - 
och familjeomsorg  ta del av dessa stimulans bidrag  eftersom de n verksamhet , som 
tidigare nämnts, faller utanför definitionen för välfärdsteknik.  
Att fortsätta arbetet med breddinförande n och hantera de andra utmaningarna i den 
takt som önskas , kräver troligen  olika former  av sats ningar  på stabilare ekonomiska 
förutsättningar och ökade möjligheter till  expert - och kompetensstöd  till kommunerna. 
Chefer och politiker behöve r få stöd i sina ledarroller för att välfärdsteknik ska bli en 
naturlig del av verksamhetsutvecklingen och därme d ge önskade effektiviserings - och 
nyttofördelar för såväl personal som brukare.  Här kan E-hälso myndighetens uppdrag 
från regeringen att utveckla ett digitalt stöd för chefer i socialtjänsten bidra till att 
förändring .33 
Antalet digitala produkter och tjäns ter ökar hela tiden samtidigt som  begreppet 
välfärdsteknik luckras upp. Gränserna mellan vad som är e-hälsa, tekniska hjälpmedel , 
digitalt stöd för personalen och välfärdsteknik blir svåra att förstå.  Definitionen av 
välfärdsteknik  är i nuvarande form begränsande . Frågan kan ställas   vilka begrepp som 
om digitala lösningar och tjänster i brukarens/patientens hem . Det vore därför rimligt 
att termen välfärdsteknik ses över så att begreppet får en vidare betydelse.  
Regeringen har gett en särskild utredare  i uppdrag att utreda hur välfärdstekniken bättre 
ska kunna tas tillvara i äldreomsorgen  (dir 2018:82) . Bland annat ska förutsättningar och 
                                                      
32 Redovisning av 2018 års statsbidrag till kommuner för investeringar i välfärdsteknik inom omsorgen.  Socialstyrelsen (2019). 
33 2018-04-12 S2018/02375/FST (delvis) . Uppdrag om nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital 
teknik  (e-hälsa) .   
 
 27/
84 
 
hinder för att använda välfärdsteknik  analyseras. Rättsliga hinder ska identifieras och 
författningssförslag ska lämnas , i syfte att underlätta användningen av välfärdsteknik. 
Uppdraget ska redovisas senast den 20 mars 2020.  
6. Digitalisering – en fråga om verksamhetsutveckling  
6.1 Tekniska förbätt ringar  
Enligt Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi (ESO) ska små, tekniska 
förbättringar som också är relativt enkla inte underskattas. Dessa kan resultera i 
avgörande kostnadsbesparingar och omfattande effektivisering. Robotar kan redan i dag 
ställa så kallade automatiserade diagnoser och exempelvis identifiera maligna 
födelsemärken och ögonsjukdomar. Smartphones kan mäta hälsa, bevaka hjärtslag och 
blocksockernivå vid diabetes. ESO pekar på att det  även sker en hårdvaruutveckling 
med verktyg som  assisterar vid operationer och duschrobotar. Detta kan sammantaget 
göra stora skillnader i vardagen, med ökad självständighet och ökad mobilitet , för äldre 
och personer  med funktionsnedsättningar .34  
Distanslösningar såsom hemmon itorering, sensorer och GPS -larm innebär i de flesta 
fall en kvalitetshöjning för den enskilde och bättre resursutnyttjande i den aktuella 
verksamheten.  
6.2 Utveckling av artificiell intelligens (AI)  
AI är ett område under stark utveckling, även inom hälso - och sjukvården och social 
omsorg där enorma mängder data  genereras . För att kunna skapa ny kunskap ur all 
denna data måste människan ha hjälp . Därav växer  behovet av att kunna nyttja AI till 
dessa resurskrävande dataanalyser. Detta avsnitt är ett extrakt ur en fokusrapport om AI 
som E-hälsomyndigheten publicerar senare under 2019.  
Gränsen för vad som är AI och vad som inte är AI , har sedan begreppet myntades på 
1950-talet, varit något flytande. Numera går det att  hävda att gränsen går vid 
regelbaserade system, det vill säga att när st atiska regler för hantering av data är 
formulerade enbart av en programmerare så är det inte AI. Motsatsen, d et vill säga ä kta 
AI, utgörs av autonoma och adaptiva system som utgår från lärande algoritmer för att 
komma fram till ett resultat eller beslut.  
                                                      
34 Blix, M. & Levay, C. Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi. Operation digitalisering – en ESO -rapport om hälso - och 
sjukvården . 2018. https://eso.expertgrupp.se/wp -content/uploads/2017/08/2018_6 -från-tryckeriet.pdf  (Hämtad: 2019 -
08-13).  
   
 28/
84 
 
 AI kräver investeringar – men inte enbart i pengar?  
AI som verktyg för användning av det som kallas  Big Data35 är förknippat med stora 
förväntningar om effektivisering, kvalitetshöjning  och ekonomiska vinster, men också 
ökad livskvalitet för människor. Samti digt är AI tätt kopplat till komplicerade frågor 
rörande etik, juridik och ansvar om något går fel.  
Det investeras stora summor i utveckling av AI. Den globala AI -marknaden uppskattas 
vara värd minst 100 miljarder kronor och tillväxten var förra året över  50 procent.36 
USA och Kina satsar stort på AI medan Sverige kan ses som en ”leading lagger”, d et vill 
säga, vi ligger tämligen långt fram med teknisk utveckling, infrastruktur och digital 
mognad hos invånarna samtidigt som vi kanske har en långsammare takt  när det gäller 
införande och tillämpning av AI. Faktorer som påverkar takten är t ill exempel  synen på 
integritetsskydd och ägande av personliga data, vilket kan innebära att vissa länder har 
möjlighet att gå fortare fram än Sverige när det gäller att anvä nda invånarnas vård - och 
hälsodata. Big data – av god kvalitet – är det som får AI -maskineriet att fungera och ge 
optimalt resultat.  
För att uppnå en framgångsrik och långsiktigt hållbar användning av AI inom e -hälsa är 
de etiska aspekterna grundläggande, inte minst för att klargöra behov av ev anpassning 
av juridik och lagstiftning. Frågor som uppkommer är till exempel : 
• Hur översätter vi människans normer och etik till ett tekniskt grundat system 
som är både autonomt och självlärande?  
• Kommer det krävas eti sk prövning innan AI -beslut tillämpas?  
• Tvingas vi ”trimma ner” AI för att kunna förstå och därigenom acceptera dess 
beslut?  
• Hur uppnår vi konsensus inom professionen för de metoder, data och 
uträkningar som ligger till grund för ett AI -beslutsstöd inom med icinsk 
diagnostik eller behandling?  
• Och, kanske huvudfrågan: Vem bär ansvaret när något går fel? 
Programmeraren, användaren/invånaren, professionen, huvudmannen – eller 
någon annan?  
 Risker, tillit och tolerans  
De första dödsoffren har redan skördats som ko nsekvens av självkörande bilar, och 
komplicerade frågor väckts om vem som bär ansvaret. Detta ger en försmak för 
komplexiteten i ansvarsfrågor om (eller när?) något går fel med AI och autonoma 
system inom sjukvården eller inom social omsorg. Sammantaget rö r detta också en fråga 
                                                      
35 Big data utgörs av digitalt lagrad information av sådan storlek (vanligen terabyte och petabyte), att det är svårt att 
bearbeta den med traditionella da tabasmetoder . 
36 Framtidens karriär. 2019 -03-19. https://framtidenskarriar.se/itdata/ai -utvecklingen -domineras -av-it-jattarna/    
 
 29/
84 
 
om tolerans . Är det tänkbart att vi med AI, på liknande sätt som med bilar och 
vägtrafik, accepterar ett visst mått av skador och dödsfall, eftersom fördelarna trots allt 
överväger?  
Hypotetiska risk -scenarion med AI inom e -hälsa kan vara: 
• Bias (snedvridning) vid akutvårdstriagering eller annan vårdprioritering: 
Tidigare erfarenheter ger fog för en oro att AI -system som har till uppgift 
att göra en primär medicinsk bedömning av människors vårdbehov (t ill 
exempel  på en akutmottagning, e ller via internet), skulle kunna begå 
misstag om patienten tillhör en ovanlig kategori t ill exempel  utifrån etnisk 
tillhörighet.  
• Genusbias vid beslutsstöd: Sedan länge vet vi att en betydande del av 
dagens medicinska kunskap är grundad på statistik från ma nliga individer. 
Därigenom finns en tydlig risk att ett AI -system misslyckas att i tillräcklig 
grad ta hänsyn till att patienten i många fall är av annat  kön. 
• Oklar grund för beslut rörande t ill exempel  medicinsk behandling 
(blackbox -fenomenet): En lika gr undläggande som svår fråg a är hur vi 
hanterar risken för att AI -systemets beslut ter sig obegripligt för oss 
människor. Det är inte otänkbart att vi kan hamna i situationer där AI 
beslutar (eller ger beslutsstöd) som är av stor betydelse för individen såvä l 
som för samhället. Kan vi då acceptera beslutet trots att vi inte – inte ens 
professionen – förstår hur beslutet fattats?  
Dessa utmaningar innebär att angreppsätten behöver vara multidisciplinära och 
tvärprofessionella med kompetenser från bl and annat juridik, filosofi, psykologi, 
datalogi och ekonomi.   
Forskare  vid det svenska  AI Sustainability Center37 har identifierat fyraproblemområden 
som nyckelområden för AI -teknologins fortsatta framgångsrika utveckling:  
1. partiskhet, även kallat ”bias”,  
2. ansvarsfråg or,  
3. missbruk och illvillig användning,  
4. transparens och förklarbarhet.  
Samma forskare föreslår tre åtgärder för att kunna möta problemområdena:  
1. förtydliga regleringarna,  
2. satsa på flervetenskapliga perspektiv kring tillämpad AI för att nå mer kunskap 
om utmaningarna,  
3. stärk tilliten i samhället för AI.  
                                                      
37  http://www.aisustainability.org/publications/    
 
 30/
84 
 
När det gäller det sistnämnda, att uppnå ökad tillit för AI , behöver vi sannolikt arbeta 
med transparens och förklarbarhet (hur väl måste vi förstå AI för att acceptera?) samt 
tolerans och rättvisa (vi kan  eventuellt  acceptera vissa nackdelar om vinsterna överväger, 
men vi måste uppleva att AI bidrar till likabehandling och rättvisa?).  
En annan aspekt rör informationssäkerhet . Eftersom AI är beroende av mycket stora 
mängder data – som inom e -hälsoområdet ha r sitt ursprung kopplat till personuppgifter 
– krävs för bibehållen tillit att denna data hanteras på ett korrekt sätt så att individers 
integritet inte kränks eller äventyras.  
Utifrån ett bredare samhällsperspektiv ställer AI oss inför ett antal utmaninga r. Detta 
gäller både inom hälso - och sjukvård och socialtjänst.  Vi skapar lätt orealistiska 
förväntningar på tekniken. Samtidigt finns en rädsla att AI ska ta jobben från 
arbetstagarna.  
De som vågar prova och dela med sig av sina insikter och erfarenheter  kring AI 
behöver lyftas , som exempelvis Arbetsförmedlingen med sin språkmodell där 
arbetsmarknad och arbetssökande matchas . Nu finns förhoppningen  att andra 
myndigheter ska kunna använda AI -modellen för att kunna textanalysera just det som 
de har behov av  – att de själva ska träna upp modellen  för sina tillämpningar.38 
 EU:s syn på AI  
På EU -nivå har E U-kommissionens oberoende expertgrupp på hög nivå för AI -frågor 
tagit fram etiska riktlinjer för tillförlitlig AI .39 I expertgruppen medverkar från Sverige 
Virgi nia Dignum, professor i social och etisk AI vid Umeå universitet, samt Fredrik 
Heintz, docent i datavetenskap vid Linköpings universitet. I dessa riktlinjer som 
publicerades i april 2019 anges att tillförlitlig AI har tre komponenter som bör finnas 
med und er systemets hela livscykel:  a) den bör vara laglig, b) den bör vara etisk, c) den 
bör vara robust ur både teknisk och samhällelig synvinkel.  
Om det i praktiken uppstår spänningar mellan dessa tre komponenter bör samhället 
Expert gruppens dokument består av  tre kapitel:  
Det första  handlar om att säkerställa AI:s etiska syfte genom att fastställa de 
grundläggande rättigheter, principer och värderingar som ska respektera s. 
Det andra kapitlet  pekar på riktlinjer för förverkligandet av  tillförlitlig AI, som har ett 
etiskt syfte och som är tekniskt robust. Detta görs genom att lista kraven på tillförlitlig 
AI. 
                                                      
38 Computer Sweden . 2019 -04-18. 
39 https://ec.europa.eu/digital -single -market/ en/news/draft -ethics -guidelines -trustworthy -ai . 2018-12-18. 
   
 31/
84 
 
I kapitel tre görs kraven operativa med hjälp av en konkret , men inte uttömmande , lista 
för bedömning av tillförlitlig AI. Listan  ska så småningom anpassas till specifika 
Riktlinjerna är avsedda för alla relevanta berörda parter som utformar, utvecklar eller 
använder AI , däribland företag, organisationer, forskare, offentliga tjänsteleverantörer, 
institutioner, e nskilda och andra organ eller enheter. Som stöd för bedömning av 
tillförlitlig AI, vid utveckling och förvaltning, omfattar riktlinjerna även en checklista 
som kommer att utvärderas och vid behov revideras.  
EU-kommissionens ordförande Ursula von der Leyen , som tillträder den 1 november 
2019,  pekar ut digitalisering som en av hörnstenarna för EU:s arbete framåt, där 
investeringar i AI ska prioriteras, samtidigt som ett anpassat juridiskt regelverk behöver 
införas.40 När det gäller det sistnämnda så är det rim ligt att anta att det i så fall baseras 
på de etiska riktlinjer som beskrivs ovan.  
 AI och regelverket  
Tillåter dagens lagstiftning användning av självlärande AI -system inom hälso - och 
sjukvården? Frågan måste kopplas till juridiken i medicintekniska regelv erket (Medical 
Devices Regulation, MDR) och dess krav på produktens avsedda användning samt att 
det ska råda en rimlig balans mellan acceptabel risk och prestanda.  
Det som är speciellt med AI är dess förmåga att lära sig med tiden, vilket kan jämföras 
AI-system, mer eller mindre oförutsägbart, uppdaterar sig själv utan inblandning och 
kontroll av någon tillverkare. I fallet då en mjukvara istället uppdateras av tillverkare n är 
tillverkaren också ansvarig för och kan säkerställa att den uppdaterade mjukvaran är 
validerad. Fråg an med AI blir då hur en tillverkare kan garantera att en AI -produkt är 
validerad genom hela sin livscykel, då den förändras hela tiden.  
Tillverkarens  möjlighet att ansvara för att AI -systemet är validerat kan endast förutsättas 
om detta tränas (med hjälp av stora mängder relevant data) under kontrollerade former 
under översyn av tillverkaren, och när träningen är klar  stängs inlärningsfunktionen av 
för ny verifiering och validering av systemet. Det medicintekniska regelverket är tydligt 
på den punkten att en medicinsk mjukvara måste vara fullt validerad innan den kan 
CE-märkas och släppas ut på marknaden.  
Läkemedelsverkets bedömning i frågan blir därför  att ett AI -system som medicinteknisk 
produkt inte kan ha sin ”lärandefunktion” aktiverad när den används kliniskt, då kravet 
på validering svårligen kan uppfyllas av tillverkaren.41 Detta skulle kunna innebära att vi 
riskerar att förlora vinster och fördel ar med AI . 
                                                      
40 Computer Sweden. 2019 -04-18. 
41 Läkemedelsverkets skriftliga yttranden är inte ett beslut i rättslig mening utan ska ses som verkets bedömning vid 
aktuell tidpunkt (2019 -09-06) grundat på det material som skickats till Läkemedelsverket i samband med förfrågan. Om   
 
 32/
84 
 
När det gäller automatiserat beslutsfattande, t ill exempel  inom social omsorg, skriver 
Digitaliseringsrättsutredningen emellertid i SOU 2018:25 att sådant beslutsfattande 
inom förvaltningen ska anses tillåtet enligt dataskyddsförordningen.42 Vidare sägs i  ett 
rättsligt uttalande från eSams rättsliga expertgrupp att beslut kan fattas automatiserat 
enligt 28 § i förvaltningslagen (2017:900). Expertgruppen  menar att 28 §, tillsammans 
med andra bestämmelser i  förvaltningslagen, ger det skydd som krävs  i artikel 22 i 
GDPR (EU:s nya dataskyddsförordning) vid automatiserat beslutsfattande.  
Sammanfattningsvis kan utmaningen  beskrivas som en balansgång mellan å ena sidan 
säkerhet, trygghet och tillit för den enskilde och samhället och  å den andra  fortsatt AI-
utveckling.   
 AI inom e -hälsa  
Användning inom socialtjänst  
AI har även börjat användas i kommunal socialtjänst. Ett område där både personliga 
och samhälleliga vinster kan göras är i nom den kommunala missbruksvården där 
nykterhetstest på distans används för de som så önskar. På ett enkelt sätt kan den 
enskilde med hjälp av en smartphone göra sitt nykterhetstest . Resultatet  överförs till 
socialtjänsten så att personens stödresurs antingen kan agera eller får ett underlag för 
kommande behandlingsmöten.  
Över  100 kommuner i Sverige använder i dag detta stöd. AI används för att genom 
bildigenkänning avgöra om det är rätt person som gör nykterhetstestet.  Funktionaliteten 
har också utvecklat s genom att AI används för att förutsäga återfall i missbruk. Genom 
att brukaren gör dagliga självskattningar via formulär i sin smartphone tillsammans med 
resultat av nykterhetstesterna , kan stödet lära sig brukarens normala beteende och lära 
sig att se avvikelse samt möjliga tendenser till återfall i tid.  
Användning inom häls o och sjukvård  
Inom hälso - och sjukvården är det en stor fördel med tidig upptäckt av sjukdom innan 
den bryter ut  – det som kallas diagnostisk prediktion. Det visar sig nu framför allt i 
medicinsk bildanalys att AI kan ge högre effektivitet och träffsäkerh et än den 
traditionella analoga/okulära metoden. Om sjukdomar på detta sätt upptäcks i tidigt 
skede innebär det vinster i form av minskat mänskligt lidande , men även en effektivare 
sjukvård och besparing i många led. AI är också aktuell för triagering i sy fte att 
individen vid kontakt med vården hamnar på ”rätt nivå” i sitt vårdmöte. AI kommer att 
användas dels i den kliniska vården , dels i de administrerande delarna av vården.  
                                                      
det, efter att Läkemedelsverket meddelat sin bedömning, framkommer ny information kan Läkemedelsverkets 
ställningstagande ändras.  
42 SOU 2018:25.  Juridik som stöd för förvaltningens dig italisering .   
 
 33/
84 
 
AI:s påverkan på organisationerna  
Fredrik Heintz, AI -expert vid Linköpings unive rsitet , anser att även ledarskapet i 
organisationerna måste utvecklas för att kunna leda organisationer med dels färre och 
mer kompetenta medarbetare, som också ställer större krav,  dels där allt mer av arbetet 
utförs av team bestående av både människor oc h AI-verktyg. Här bör fokus  ligga på  att 
hitta den bästa kombinationen, d et vill säga hur medarbetarna samarbetar med maskiner 
på bästa sätt och säkerställa  att organisationen har verktyg som hjälper medarbetarna att 
göra sitt jobb på bästa sätt.  Tyvärr är  det en vanlig missuppfattning att AI är bra på allt. 
AI-verktyg kan framstå som smarta men är i dag smarta endast inom ett visst specifikt 
område.  
Vidare kan det kan vara så att hälso - och sjukvårdssystem måste utveckla en tydlig 
strategi och färdplan för  att tillämpa AI inom vården, vilket innebär att till viss del 
omstrukturera arbetsprocesser, omskola personal och fokusera på datahantering och 
dataanalys.  
På regeringens uppdrag har Socialstyrelsen under året, i samverkan med bl and annat  
E-hälsomyndighet en, undersökt i vilken omfattning landets regioner har infört AI -
system inom klinisk verksamhet. Denna kartläggning  ska återrapporteras till  
Socialdepartementet senast den 31 oktober 2019 . Den  visar att i princip samtliga 
regioner har  infört , eller planera r att inom kort införa,  ett eller flera  AI-system inom 
hälso - och sjukvården.  
 Kompetensförsörjning  
Utveckling av framgångsrik, kvalitetsmässig och patientsäker AI är beroende av tillgång 
på kompetens . Det är avgörande att de programmerare, datavetare och A I-chefer som, 
tillsammans med vårdens professioner, ska forma en långsiktigt hållbar AI inom 
exempelvis e -hälsa, har adekvat utbildning och kunskap även inom exempelvis etik och 
juridik. Bristande k ompetens  skulle kunna komma att  hämma en framgångsrik 
utveckling och implementering av AI inom svensk e -hälsa.  
6.3 Data är en strategisk resurs  
Tillväxtverket menar att data är en strategisk resurs som kr ävs för kunskapsbyggande, 
ännu inte skapats som strukturerbara data. Tillgång till och systematisering av data 
behövs så att teknikens m öjligheter f ör att skapa v ärden kan användas, exempelvis 
genom automatisering och anv ändningen av AI. Detta f örutsätter att all data är relevant, 
tillgänglig och h åller h ög kvalitet.43 
                                                      
43 I takt med tiden . Tillväxtverket (2019).    
 
 34/
84 
 
6.4 Standardisering inom e -hälsa  
Behovet av standardisering inom e -hälsa ökar och drivs framåt av att digitaliseringen i 
samhället öka r generellt.  I ett ekosystem som består av vård - och omsorgsgivare, 
uppföljning, behöver  många aktörer samverka för  att arbetet med standardisering ska 
bedrivas  effektivt och kv alitetssäk ert 
I Vision e -hälsa 2025 läggs särskilt fokus på standardisering i syfte att uppnå 
interoperabilitet för ett säkert, digitalt informations utbyte inom social -tjänst och hälso - 
och sjukvård. De förväntade effekterna vid ett konti nuerligt arbete med standardisering 
för interoperabilitet är bland annat:  
- högre kvalitet, säkerhet, tillgänglighet och kostnadseffektivitet inom socialtjänst 
och hälso - och sjukvård, till nytta för medborgare, patienter, brukare och 
närstående  
- bättre arbetsförhållanden f ör medarbetare och möjligheter att kommunicera 
med invånare på ett samlat sätt oavsett i vilken organisation information har 
skapats  
- bättre förutsättningar att använda information för forskning och kvalitets -
säkring, samt för verksamhetsutveckling genom u ppföljning av processer, 
resultat och upplevelser  
- bättre förutsättningar för innovation, utveckling, tillväxt och export för alla 
aktörer inom socialtjänst och hälso - och sjukvård, inklusive det svenska 
näringslivet .44  
Standardisering av information som h anteras inom vård och omsorg ingår i två av de tre 
insatsområden som lyfts fram som särskilt viktiga inom Vision e -hälsa 2025: Enhetligare 
begreppsanvändning och Standarder . Insats områdena inkluderar alltså både semantisk 
och teknisk standardisering. Måle t är att information ska uttryckas så att den kan 
hanteras och tolkas likartat vid utbyte mellan system (semantisk interoperabilitet), och 
att system effektivt ska kunna skicka och ta emot information oavsett var och av vem 
den har skapats (teknisk interop erabilitet) .45 
 
44 Ett av initiativen inom Vision e -hälsa 2025 är att ta fram en avsiktsförklaring med intentioner, grund läggande principer 
och åtaganden för standardisering som tecknas av företrädare för staten, hu vudmännen och näringslivet. Texten i stycket 
ovan är hämtad från utkastet till denna avsiktsförklaring, som publiceras under hösten 2019.  
45 E-hälsomyndigheten 2018 -03-12. Stöd för utveckling och förvaltning av gemensamma, nationella specifikationer . Återr apportering 
av E-hälsomyndighetens  regeringsuppdrag N2016/04455 .    
 
 35/
84 
 
”När det gäller enhetligare begreppsanvändning handlar det 
om att koder , begrepp, termer och strukturer som används ska 
vara giltiga och användbara i huvudmän nens arbete för att 
möjliggöra det informationsutbyte som behövs för att 
säkerställa kvalitet och säkerhet. Struktureringen av uppgifterna 
ska vara sådan att verksam heterna kan analysera och dra 
slutsatser om insatsernas resultat över tid, mellan olika aktörer 
och mellan olika processer och behandlingsformer. ” 
Ur Vision e -hälsa 2025  
 ”För att tekniskt kunna utbyta information med säkerställd kvalitet 
och säkerhet behövs standarder. Det kan till exempel handla om 
gemensamma nationella specifika tioner och tjänster för säker 
behörighet och processer. Vidare är tekniska standarder en 
förutsättning för interoperabilitet mellan olika aktörer och 
utbytbarhet mellan olika komponenter”  
 
 36/
84 
 
I detta avsnitt  sammanfattas det som E -hälsomyndigheten ser som angeläget när det 
gäller att skapa förutsättningar för ett nationellt, centraliserat stöd till standardisering för 
interoperabilitet. Det handlar framför allt om påg ående arbeten med att ta fram en 
nationell samverkansstruktur för roll - och ansvars fördelning och gemensamma 
processer.  
I linje med denna strävan att tydliggöra förutsättningar för och underlätta 
interoperabilitet ligger dels E-hälsomyndighetens regering suppdrag att bygga en 
förvaltning för de nationella gemensamma specifikationerna46, dels  myndighetens  
rapport om förstudien GIMVO (Gemensam information smodell  om verksamhet och 
organisation).  
 Tydliggörande av ansvar och roller  
Roll- och ansvarsfördelningen inom standardiseringsarbetet är inte alltid självklar. Under 
2018 fick arbetsgrupperna för de strategiska insatsområdena i Vision e -hälsa 2025 som 
nämn ts ovan ( Enhetligare begrepps användning och Standarder ) i uppdrag av 
beredningsgruppen för Vision e -hälsa  2025 att ta fram en karta över de aktörer och 
grupperingar som arbetar med standardisering i någon form . Syftet var att skapa en 
gemensam bild av rådande roll - och ansvarsfördelning. Arbetsgrupperna presenterade 
en första version av denna karta under våre n 2019. Kartan, som ännu inte är publicerad, 
ger en övergripande bild av aktörerna fördelade i kluster utifrån deras huvudsakliga 
ansvarsområden. Den visar dock inte hur aktörerna/klustren förhåller sig till varandra, 
eftersom dessa förhållanden kan ändras  beroende på sammanhang. De kluster som har 
valts ut att ingå i kartan är följande:  
  
46 S2019/01521/FS (delvis). Uppdrag att tillgängliggöra och förvalta gemensamma nationella specifikationer .   
 
 37/
84 
 
Aktörskluster  Exempel på aktörer i klustret  
Statliga aktörer  Regeringskansliet ( Socialdepartementet, 
Infrastrukturdepartementet, Utrikesdepartementet, 
Näringsdepartement et med flera ) 
Myndigheter (Socialstyrelsen, Läkemedelsverket, 
E-hälsomyndigheten, Myndigheten för digital 
förvaltning med flera ) 
Statliga bolag (RISE AB med flera ) 
Högskolor och universitet (Linnéuniversitetet, KTH, 
KI/LIME, Linköpingsuniversitet med flera ) 
Regionala och kommunala aktörer 
och deras intresse -
organisationer/bolag  21 regioner och 290 kommuner  
SKL, Inera AB med flera  
Systemleverantörer och deras 
branschorganisationer  Cambio, Cerner, Epic, EVRY/Tieto med flera  
Swedish Medtech, Swedish Labtech,  IT- och 
telekomföretagen med flera  
Professionella organisationer  Svensk sjuksköterskeförening, Svenska 
läkaresällskapet, Sveriges Apoteksförening, 
Föreningen Sveriges socialchefer med flera  
Idéburna aktörer inom vård - och 
omsorg och deras 
intresseorgani sationer  Bräcke diakoni, Stiftelsen Stora Sköndal, Ersta 
diakoni med flera  
Famna med flera  
Privata vård - och omsorgsgivare 
och deras intresseorganisationer  Capio, Aleris, Sodexo, Sophiahemmet med flera  
Vårdföretagarna, Privattandläkarna med flera  
Standa rdiseringsorganisationer  ISO/CEN/SIS, SEK, IHE, HL7 Sverige med flera  
Socialstyrelsen (NI, Snomed CT och hälsorelaterade 
klassifikationer)  
E-hälsomyndigheten (Nationellt e -receptformat 
m.m.)  
Inera AB (tjänstekontrakt m.m.)  
   
 38/
84 
 
Utöver dessa ”formella” aktörer  som har löpande uppdrag på området, finns även ett 
antal grupperingar i form av projekt eller nätverk som skapats för särskilda syften. 
Exempel på sådana är de strategiska innovations programmen Medtech4health47 och 
Swelife48, de tre (nu avslutade) StandIN -projekten49 och projektet Utveckling av 
standarder vid integration mellan digitala konsultationsplattformar och sjukvårdens 
journalsystem50. 
Även inom styr - och samverkansorganisationen kopplad till Vision e -hälsa 2025 har det 
påpekats att ett förtydligande av roller och ansvar kan behöva göras, till exempel  mellan 
Nationellt forum för standardisering och arbetsgrupperna för de strategiska 
insatsområdena som nämns ovan.  
I ett regeringsuppdrag till E -hälsomyndigheten i april ingår att göra en fördjupad analys 
rörande befintlig ansvarsfördelning för frågor som rör till exempel  standardi sering och 
gemensamma specifikationer inom hälso - och sjukvården och socialtjänsten .51 Den 
delen av regeringsuppdraget ska redovisas till Socialdepartementet senast den 31 augusti  
2020.  
 Överenskomna processer och arbetssätt  
En standard bidrar till nytta först när den tillämpas på ett enhetligt sätt . Det räcker 
därför inte med att standarderna i sig finns tillgängliga. Samman ställningen av aktörer 
som nämns ovan behöver komp letteras med de aktiviteter som bör göras i syfte att 
säkra effektiva arbetssätt och enhetlig tillämpning av standarder. En övergripande 
beskriv ning av aktivi teter som krävs för en effektiv och enhetlig tillämpning av 
standarder på nationell nivå togs fram av  E-hälsomyndigheten 2018 .52 Tanken om att 
det inte bara behöver tydliggöras vem som ansvarar för standardiseringsarbetets olika 
aspekter, utan också vad som behöver göras, har vidareutvecklats av arbetsgrupperna för 
de strategiska insatsområdena. Det har gj orts som en del av kartan som nämns ovan och 
kan sammanfattas enligt följande:  
 
47 https://www.vinnova.se/m/strategiska -innovationsprogram -medtech4health/  (Hämtad 2019 -09-30) 
48 https://www.vinnova.se/e/swelife -innovativa -samve rkansprojekt -inom -folksjukdomar -2016-2017/                   
(Hämtad 2019 -09-30) 
49https://skl.se/halsasjukvard/ehalsa/standardiseradinforma tionsforsorjning/gemensamtramverk.11806.html  (Hämtad 
2019-09-30) 
50 https://www.vinnova.se/p/utveckling -av-standarder -vid-integration -mellan -digitala -konsultationsplattformar -och-
sjukvardens -journalsystem/ (Hämtad 2019 -09-30) 
51 S2019/01521/FS (delvis). Uppdrag att tillgängliggöra och förvalta gemensamma nationella specifikationer . 
52 S2019/01521/FS (delvis).  Uppdrag att tillgängliggöra och förvalta gemensamma nationella specifikationer . 
   
 39/
84 
 
Aktivitet  Exempel på aktörer  
Förvalta och tillhandahålla 
nationella och internationella 
standarder  Standardiseringsorganisationer och myndigheter  
Delta i internationellt 
standardiseringsarbete  Standardiseringsorganisationer och myndigheter, 
systemleverantörer, vård - och omsorgs verksamheter  
Ta fram tillämpningar av 
standarder (”specifikationer”)  Vård - och omsorgsverksamheter (för regionala och 
lokala tjänster), myndigheter  och nationella aktörer (för 
nationella tjänster), systemleverantörer (för egen 
produktutveckling m ed mera ) 
Stödja arbete med att ta fram 
tillämpningar/specifikationer  Standardiseringsorganisationer och myndigheter  
Samordna regionalt arbete med 
att ta f ram 
tillämpningar/specifikationer  SKL och myndigheter  
Testa och kvalitetssäkra 
tillämpningar/specifikationer  Företag och organisationer som tillhandahåller 
testbäddar, vård - och omsorgs verksamheter  
tillämpningar/specifikati oner Regioner och kommuner (för regional och lokal 
användning), myndigheter och andra aktörer (för 
användning i nationella tjänster)  
Implementera specifikationer  Regioner och kommuner, systemleverantörer  
 
I handlingsplanen för samverkan kring genomföran de av Vision e -hälsa 2025, anges att 
det ska etableras en nationell process för tillämpning och utveckling av standarder som 
sker utifrån ett gemensamt ramverk av standarder för interoperabilitet .53 Kartan över 
aktiviteter och arbetssätt, inklusive ansvarig a aktörer, kan ses som en första version av 
en sådan nationell process. Under hösten 2019 presenteras nästa version för 
beredningsgruppen att ta ställning till , och arbetet med att vidareutveckla kartan 
fortsätter i arbetsgruppen för Enhetligare begrepps användning och Standarder.  
Ytterligare ett behov är att säkerställa att inte bara processen är gemensam , utan även 
genomförandet av vissa aktiviteter samt tillgängliggörandet av resultatet av dem. Det 
                                                      
53 https:// www.regeringen.se/overenskommelser -och-avtal/2017/01/overenskommelse -om-handlingsplan -for-
samverkan -vid-genomforande -av-vision -e-halsa -2025/  (Hämtad 2019 -09-30)   
 
 40/
84 
 
görs mycket standardiseringsarbete inom olika initiativ,  såväl nationellt   som regionalt 
och lokalt, men resultaten får inte alltid spridning utanför den lösning de var tänkta för. 
På det här området pågår dock flera olika initiativ, i syfte att uppnå bättre nationell 
samordning:  
E-hälsomyndighetens regeringsup pdrag om nationella specifikationer  
För att nå fram till en nationellt gemensam syn på vilka standarder som ska användas 
för överföring av specifika informationsmängder inom hälso - och sjukvård och 
socialtjänst, och hur dessa ska tillämpas, måste  nationell a gemensamma specifikationer  
tas fram . Det b ör även finnas samsyn och acceptans för dessa ute i verksamheterna.  
I april 2019 fick E -hälsomyndigheten i uppdrag av regeringen att samman ställa och 
tillgängliggöra gemensamma nationella specifikationer, det v ill säga överenskommelser 
om hur standarder ska tillämpas i olika situationer för att underlätta informationsutbyte 
(semantisk och teknisk interoperabilitet) inom och mellan hälso - och sjukvård och 
socialtjänst. För att förvalta och tillgängliggöra sådana specifikationer ska 
E-hälsomyndigheten inrätta en förvaltningsfunktion.  
Med gemensam specifikation avses en överenskommelse om hur standarder och andra 
gemensamma resurser ska tillämpas i en viss situation för att skapa semantisk och 
teknisk interoperabil itet. En specifikation kan bestå av en eller flera utpekade resurser 
för standardisering av information och/eller urval ur dessa ( till exempel  en tillämpad 
informationsmodell eller urval ur terminologier), anpassade och paketerade för ett 
specifikt sammanh ang ( till exempel  för en verksamhetsprocess eller en specialitet eller 
profession). Specifikationer av denna typ saknas  i dag på nationell nivå, medan det på 
regional och kommunal nivå finns desto fler. Arbetet med att ta fram de nationella 
gemensamma spec ifikationerna måste ske i nära samverkan med andra nationella 
aktörer och framför allt med verksamheter och personer med aktuell klinisk erfarenhet 
och kunskap.  
Regionernas nationella samverkansgrupp för strukturerad vårdinformation  
Samtliga  regioner hålle r på att införa nya eller vidareutvecklade vårdinformations system, 
och det finns stora vinster för regionerna med att arbeta tillsammans kring frågorna om 
strukturerade vårdinformation som ingår i det arbetet. Därför har en ny nationell 
samverkansgrupp bi ldats inom det nationella systemet för kunskapsstyrning. Med 
koppling till samverkansgruppen ska också arbetsgrupper att ansvara för det konkreta 
arbetet för en mer enhetlig informationsstruktur , som är oberoende av vilket vård -
informations system verksamh eterna  använder . 
SKL har tidigare etablerat en stödfunktion för strukturerad vårdinformation , som nu 
blir en del av samverkansgruppen inom det nationella systemet för kunskapsstyrning. 
För att detta arbete ska kunna bidra med värde krävs samspel mellan oli ka kompetenser 
och olika nivåer, att vårdprofessionerna uttrycker behoven som sedan ska struktureras 
och hanteras i vårdsystemen. Ett gemensamt ansvar för ledning och styrning  är   
 
 41/
84 
 
nödvändigt  för att säkra följsamhet till gemensamt överenskomna standarder, k odverk, 
begrepp o ch så vidare.54 
Nationella initiativ för samlat tillgängliggörande av standarder och specifikationer  
Regioner, kommuner och systemleverantörer behöver kunna använda standarder och 
specifikationer på ett enhetligt sätt. En förutsättning för det är verktyg som säkerställer 
effektiv förvaltning och samlat tillgängliggörande av standarderna och specifikationerna, 
så kallade terminologitjänster. Liknande initiativ att ta fram sådana tjänster på nationell 
nivå har påbörjats hos Inera  AB, Socialsty relsen och E -hälsomyndigheten.  
arbetssätt  
Nedan följer några exempel på genomförda och pågående arbeten med att tillämpa 
standarder för att uppnå ökad interoperabilitet inom olika områden.  Exemplen har 
genomförts antingen regionalt eller nationellt. Olika arbetssätt har använts och visar 
möjligheter och svårigheter med de olika arbetssätten.  
Exempel 1: Standardisering av informationsmängden ”In - och utfarter” – enskilt regionalt arbete när  det 
saknas gemensamt nationellt  
In- och utfarter, det vill säga katetrar, venösa och arteriella nålar, sonder och dränage, är 
informationsmängder som är väl avgränsade och där processerna hos olika vårdgivare 
inte skiljer sig åt nämnvärt. De borde därför lämpa sig väl för nationella dataset. I 
avsaknad av nationellt kodverk har regionerna lokalt istället arbetat fram kodverk för 
dessa informationsmängder. Konsekvensen är att samma sak benämns olika och kraftigt 
försvårar säkert utbyte av information mellan  vårdgivare. Det har även tidsmässigt krävt 
förhållandevis  stora insatser av kliniskt verksam personal.   
I Region Uppsala har ett stort arbete för att ta fram en regiongemensam 
dokumentations standard för in - och utfarter genomförts. Under 2008 –2009 togs ett 
första lokalt kodverk för infarter fram. I arbetet deltog cirka tio kliniskt verksamma 
resurser från flertalet kliniker. Under 2013 –2014 gjordes på samma sätt motsvarande 
arbete gällande utfarterna. Varje deltagare avsatte i snitt tio timmar för detta arbete vid 
varje omgång och det krävdes minst fem tillfällen för både in - respektive utfarterna. 
Bara i Region Uppsala summeras den lokala arbetsinsatsen till mer än 100 timmar, vilket 
tagit tid från direkt patientkontakt.  
I Region Skåne gjordes under 2012 –2013 motsvarande arbete för de fyra olika katerarna 
(in-och utfarterna  CVK, PVK, SVP  och urinkateter ). Tidsåtgången för detta projekt var 
större beroende på att det tidigare gjorts flertalet omfattande lokala arbeten inom 
området som måste jämkas samman. Tidsåtgången beräknas därför till c irka 400 
timmar.  
                                                      
54 https://skl.se/halsasjukvard/ehalsa/standardiseringinformatik/struktureradvardinformation.15030.html  (Hämtad 
2019-09-30)   
 
 42/
84 
 
Om motsvarande arbete ha de genomförts i alla regioner motsvarar det mer än en 
medarbetares arbetstimmar under ett år, tid som  tagits från det direkta patientarbetet. 
Ett kodverk för in - och utfarter, och hur det ska tillämpas, är en av 
informationsmängderna som skulle lämpa sig väl för att finnas tillgängliga som en 
nationell specifikation att ladda ner för lokal användning från den nationella 
förvaltningen av gemensamma nationella specifikationer som nu s ka byggas upp av 
E-hälsomyndigheten.  
Exempel 2: Ineras projekt ”Laboratoriemedicin” – fler nationella informationsmängder  
Inera  AB driver sedan februari 2018 projektet Laboratoriemedicin. Syftet med projektet 
är att ge möjligheter för vårdpersonal och pati enter att ta del av fler typer av 
laboratoriesvar än hittills i Nationell patientöversikt (NPÖ) och Journalen. Fokus har 
varit att även kunna visa svar för mikro biologi samt komplexa immunologi - och 
kemisvar. För att möjliggöra detta krävs ett nytt tjänst ekontrakt (informations modell).  
En annan viktig del av arbetet har varit att standardisera användningen av begrepp och 
termer i provsvaren. Detta har gjorts med hjälp av terminologier/kodverk (standarder) 
som har bedömts vara lämpliga för informations mängderna: NPU55 och Snomed  CT56. 
Nu ska en pilot startas, i samarbete med en frivillig region .57 
Leveransen från projektet ska  innehålla tekniska och informatiska specifikationer för 
den nya versionen av tjänstekontraktet för laboratoriemedicin samt regelverk  och 
anvisningar för hur specifikationerna ska tillämpas i verksamheten. Leveransen ska 
också innehålla standardiserade svarsformat och kodverk för att provsvaren ska kunna 
uttryckas på ett enhetligt format med kodade värden.  
Projektgruppen har bestått av representanter från vården, Equalis58 och Socialstyrelsen. 
Respektive aktör har bidragit med sin specifika sakkunskap, till exempel kring uppgiften 
att välja och tillämpa lämpliga standarder. Under projektet har mycket fokus legat på att 
använda komplexa ex empel från laboratorierna för att testa informations modellen. 
Projektet har visat på vikten av att informatiker har en nära samverkan med experter 
från verksamheten.  
Exempel 3: Nationella arbeten syftande till gemensam syn på grunddata för organisation in om vård och 
omsorg  
I dag  saknas  tillgänglig gemensam kvalitetssäkrad och komplett information om 
verksamheter (tjänster och utbud) och organisationer inom vård och omsorg. Det gör 
att individernas behov av information för att hitta och jämföra vård och oms org inte 
                                                      
55 NPU -systemet är ett internationellt register på engelska med systematiska, unika benämningar och koder  för 
laboratorieundersökningar . 
56 Snomed CT är ett internationellt begreppssystem som är utvecklat för att användas i elektroniska informationssystem 
och är översatt till svenska. Snomed CT syftar till att göra dokumentationen inom hälso - och sjukvård enhetlig, entydig 
och ändamålsenlig.  
57 https://www.inera.se/projekt/laboratoriemedicin/  (Hämtad 2019 -09-30). 
58 Equalis ( Extern kvalitetssäkring av laboratoriemedicin i Sverige ) är ett bolag som ägs av SKL (52%), Svenska Läkaresällskapet 
(24%) och Institutet för Biomedicinsk Laboratorievetenskap, IBL (24%). Equalis är att se som nationellt expertorgan när 
det gäller laboratoriemedicinsk terminologi eller semantik.    
 
 43/
84 
 
tillgodoses. Avsaknaden av standardisering av denna typ av grunddata59 gör att 
informationsutbytet mellan vård, omsorg och statliga myndigheter inte kan ske på ett 
effektivt sätt. Att registrera information med hjälp överenskomna tillämpningar av 
standarder är i många fall en förutsättning för uppföljning på lokal och nationell nivå. I 
dagsläget ställer dock olika nationella aktörer olika krav avseende vilken tillämpningar 
som ska användas, vilket försvårar för de som ska leverera informationen. Det ta innebär 
att regioner och kommuner är tvungna att på egen hand avgöra vilka tillämpningar av 
standarder som ska användas och ofta även ta fram dessa lokalt.  
Det pågår ett antal initiativ på nationell, regional och lokal nivå kring definitioner, 
modeller och kodverk som både kan överlappa varandra och innehålla gap  som behöver 
fyllas i . Nedan exempel från den nationella nivån.  
• SKL:s stödfunktion för strukturerad vårdinformation har genomfört en 
förstudie med syftet att analysera vad det skulle innebära att  arbeta mot en 
mer enhetlig användning av ett kodverk för yrkeskategorier i Sveriges 
vårdinformationssystem och nationella register60.  
• Enligt slutrapporten från Myndigheten för digital förvaltning (DIGG) om 
säker och effektiv tillgång till grunddata , är information om organisation 
och verksamhet grundläggande för många samhällsprocesser61. Inom vård 
och omsorg pågår det nationella arbetet med Vision e -hälsa 2025 om 
enhetligare begrepps användning. I linje med det har E -hälsomyndigheten 
drivit en förstudie (G IMVO) vars resultat föreslår framtagningen av ett 
ramverk inom domänen vård och omsorg, för hantering av gemensam 
information för verksamhet och organisation.  
• I juni 2019 publicerade Socialstyrelsen kodverket Socialstyrelsens nationella 
yrkeskodverk (SOSN YK) på sin webbplats. Kodverket för yrkeskategorier 
är utvecklat för att kunna användas i digital dokumentation, för 
rapportering till register med mera62.  
Dessa arbeten har gjorts med olika syften och är tänkta att fylla olika funktioner. Även 
det faktum att det har saknats  en nationell gemensam syn på området är en stark 
bidragande faktor till att många aktörer skapat egna tillämpningar av standarder för att 
möta de lokala behoven. Specifikationerna som E-hälsomyndigheten nu ska ta fram bör 
utgå från regi oner och kommuners behov, naturligtvis utifrån gällande lagkrav, ta höjd 
                                                      
59 Grunddata/masterdata är uppgifter inom  offentlig förvaltning som är gemensamma och som flera aktörer har behov 
av och som är viktiga i samhället”, exempelvis person, organisation (företag) och geodata (spatial), kund, anställd, 
leverantör, partner, avtal, konto eller produkt. Grunddata/Masterd ata delas ofta av många intressenter, affärs¬processer 
och it -system. Masterdata management, handlar om att få till en strukturerad han¬tering av grunddata/masterdata 
genom att skapa och definiera gemensamma begrepp, organisation, styrning, processer, arki tektur och uppföljning.  
60 SKL 2018 -10-18. Vägen mot nationellt gemensamma kodverk. En förstudierapport utifrån kodverk för yrkeskategorier.  
61 Slutrapport för regeringsuppdragen Fi2018/02149/DF, Fi2018/03036/DF och I2019/01060/DF. Uppdrag om säker och 
effektiv tillgång till grunddata . DIGG 2018. https://www.digg.se/nyheter --publikationer/Publikationer/uppdrag -om-saker -
och-effektiv -tillgang -till-grunddata  (Hämtad 2019 -09-30).  
62 https://www.socialstyrelsen.se/utveckla -verksamhet/gemensam -informa tionsstruktur/klassificering -och-koder/andra -
kodverk/sosnyk/  (Hämtad 2019 -09-30).   
 
 44/
84 
 
för övriga krav som ställs på till exempel utdata samt möta individens behov av att hitta 
och jämföra vård och omsorg.  
 Sammanfattande slutsatser om standardisering  
Utifrån det beskriv na arbetet med att skapa en nationell samverkansstruktur och ett 
centraliserat stöd till standardiseringsarbete, kan följande strömningar konstateras . 
Inom Vision e -hälsa 2025 pågår konkret samverkan för att skapa en gemensam bild av 
rådande roll - och ansv arsfördelning mellan de aktörer och grupperingar som arbetar 
med standardisering. Dessutom har E -hälso myndigheten i uppdrag att göra en 
fördjupad analys rörande befintlig ansvarsfördelning för frågor som till exempel  rör 
standardi sering och gemensamma sp ecifikationer inom hälso - och sjukvården och 
socialtjänsten. För att ytterligare utveckla och skynda på arbetet med standardisering är 
det viktigt att resultatet av dessa initiativ färdigställs, förankras och beslutas. Likaså är 
det viktigt att komma fram till vad det är som behöver göras i praktiken, i syfte att nå 
den nationella process som eftersträvas i Handlingsplanen 2017 –2019. Först när 
aktörerna enas om roll - och ansvarsfördelningen som den ser ut i nuläget, och om en 
gemensam process för arbetet, g år det att utvärdera om dagens upplägg är det mest 
effektiva eller om förändringar behövs.  
Något som ofta efterfrågas när det gäller arbetet med standardisering  är prioriteringar, 
rekommendationer och gemensamma beslut på en konkret och nationell nivå. Må nga 
beslut/rekommendationer avseende val av standarder.  
Även i andra länder  är centraliserat stöd till standardisering för interoperabilitet en 
högaktuell fråga, som dock hanteras på oli ka sätt. Norska Direktoratet for ehelse har till 
exempel beslutat att rekommendera användning av en utpekad standard för datadelning 
inom vård - och omsorgssektorn .63 EU-kommis sionen har nyligen tagit fram förslaget 
Common Semantic Strategy for Health in th e European Union , som är en femårig 
strategi för att uppnå semantisk interoperabilitet vad gäller hälsodata i EU .64 I USA har 
två myndigheter tagit fram ett gemensamt förslag om strängare normering kring 
användning av standarder i elektronisk hälsoinformati on.65 Sverige kan sannolikt lära av 
dessa exempel för att uppnå en mer konkret och efterfrågad styrning på området.  
6.5 Juridiska hinder för ändamålsenlig informationshantering inom 
och mellan hälso - och sjukvård och socialtjänst  
I slutbetänkandet av utredninge n Styrning för en mer jämlik vård  (SOU 2019:42)  lyfts 
att det är ett problem i dag att information inte kan delas på ett enkelt sätt mellan 
vårdgivare, mellan regioner eller mellan vård och andra verksamheter. Frågan har 
                                                      
63 https://ehelse.no/standarder/ikke -standarder/anbefaling -om-bruk-av-hl7-fhir-for-datadeling  (Hämtad 2019 -09-30). 
64 http://ehaction.eu/2019/08/19/eu -common -semantic -strategy -open -consultation/  (Hämtad 2019 -09-30). 
65 https://www.hhs.gov/about/news/2019/02/11/hhs -proposes -new-rules-improve -interoperability -electronic -health -
information.html  (Hämtad 2019 -09-30).   
 
 45/
84 
 
utretts , men utan att tydliga frams teg hittills har gjorts. Utredningen ser därför att 
regeringen bör låta utreda frågan igen med fokus dels på hur tidigare lagda förslag 
skyndsamt kan genomföras, dels med uppdrag att överväga om det är mer 
ändamålsenligt att staten tar över ansvaret för it -infrastrukturen i vården.66 
Problembilden bekräftar det som framkommer samstämmigt från verksamheter inom 
kommuner och regioner samt privata och idéburna utförare. Till utredningens bild 
tillkommer dessutom samma svårigheter att dela information mellan reg ion och 
kommun. Regeringen tillsatte sommaren 2019 en ny utredning som ska se över 
förutsättningarna för personuppgiftshantering inom och mellan hälso - och sjukvård och 
socialtjänst.67 
 Ett exempel på hur information kan hanteras  
Anna bor på ett kommunalt dr ivet äldreboende. Hon är 87 år, lider av vissa 
åldersrelaterade sjukdomar och behöver mycket stöd i sin vardag. Anna har den senaste 
tiden ramlat upprepade gånger. Hon är inte dement, men har svårt att uttrycka sig 
muntligt efter en stroke. Det har varit o msorgspersonalen som har agerat i samband 
med de olika fallen och noterat händelserna i omsorgsjournalen. De har inte uppfattat 
att hennes fall berott på några medicinska orsaker och har därför inledningsvis inte 
diskuterat detta med sjuksköterskan på boen det. Efter upprepade fall tar någon ur 
omsorgspersonalen upp detta med sjuksköterskan  som gör anteckningar i den 
medicinska journalen. Under denna period har Anna ett återbesök på vårdcentralen för 
att få sina recept förnyade. Läkaren på vårdcentralen har inte tillgång till vare sig 
omsorgsjournalen eller den medicinska journalen på boendet. Den privata utförare som 
driver vårdcentralen har inte sammanhållen journalföring med den kommunala hälso - 
och sjukvård som erbjuds på boendet. Läkaren får därmed inte möjlighet att ta hänsyn 
till fallbenägenheten i samband med förskrivningen av läkemedel. En natt faller Anna så 
illa att jourteamet med nattsjuksköterskor tillkallas. Jourteamet är ett privat vårdbolag 
med avtal med kommunen. Det privata vårdbolaget för an teckningar om händelsen i 
sina egna journaler. Anna skickas till akutmottagningen på regionsjukhuset. Där saknas 
uppgifter om henne sedan tidigare. Både sjukhuset och kommunen har i och för sig 
tillgång till den nationella patientöversikten68, men den kommu n som driver 
äldreboendet tillgängliggör inte sin medicinska information i patientöversikten. 
Eftersom Anna är i behov av insatser  både från vården och omsorgen görs en 
individuell vårdplan för henne i samband med utskrivningen från sjukhuset.69 
                                                      
66 SOU 2019:42. Styrning för en mer jämlik vård . Digifysiskt vårdval – Tillgänglig primärvård baserad på behov och kontinuitet: 
slutbetänkande . 
67 Dir. 2019:37. Översyn av vissa frågor som rör personuppgiftshantering i socialtjänst - och häl so- och sjukvårdsverksamhet . 
68 En nationell tjänst som finansieras av regioner och kommuner och förvaltas av Inera. Tjänsten är en tillämpning av 
reglerna om sammanhållen journalföring i patientdatalagen och innebär att viss grundläggande information om 
patientens tillstånd görs tillgänglig mellan olika vårdgivare.  
69 Detta exempel avser att illustrera att dokumentation i hälso - och sjukvård och socialtjänst är splittrad mellan olika 
aktörer och därför blir fragmenterad. Den redovisar inte på ett komplett sä tt vilka möjligheter till elektronisk åtkomst och 
direktåtkomst som skulle kunna vara möjlig och heller inte på vilket sätt verksamheterna kan arbeta för att kompensera 
för dessa brister.    
 
 46/
84 
 
 Hur kommer det sig att informationen hanteras på detta sätt?  
I det aktuella exemplet ovan hanteras information om Annas tillstånd i flera olika 
dokumentationssystem hos flera olika vård - och omsorgsgivare. Det saknas uppdaterad 
sammanhållen dokumentation som är åtkom lig för alla aktörer och som beskriver 
hennes tillstånd och behov. Den dokumentation som finns är utspridd hos olika 
aktörer. Varje aktör har därför en fragmenterad bild.  
Möjligheten att hantera och utbyta information i hälso - och sjukvården och 
socialtjä nsten är uppbyggd efter hur vården och omsorgen är organiserad, inte efter 
Annas behov av omsorg och vård. Kommunen sköter hennes behov av omsorg och 
hennes behov av sådan vård som sjuksköterskor kan erbjuda. Kommunen kan sluta 
avtal med privata företag fö r att utföra dessa tjänster. En kommun kan också skapa 
ytterligare sekretessgränser beroende på hur nämndorganisationen utformas. Varje 
utförare av omsorgstjänster eller hälso - och sjukvård har sina egna 
dokumentationssystem. Mellan dessa verksamheter finn s sekretessgränser, även om det 
finns vissa undantag från sekretess och tystnadsplikt som kan tillämpas. Den 
individuella vårdplanen kan endast i viss mån kompensera för dessa informationsbrister. 
Det är inte tillåtet för kommunen att föra en gemensam vård - och omsorgsjournal ens 
om både vården och omsorgen drivs direkt av kommunen. Varje vårdgivare ska föra 
sina egna journaler.  
Genom tillämpning av patientdatalagen (2008:355) är det under vissa förutsättningar 
tillåtet med direktåtkomst eller sammanhållen  journalföring. Hindren för en 
ändamålsenlig hantering av Annas information beror dels på hur vården och omsorg är 
organiserad, dels på hur kommun och regioner  valt att driva den (i egen regi eller 
upphandlad).  
Möjligheterna att utbyta information beror o ckså på i vilken mån aktörerna har tekniska 
förutsättningar att tillämpa de möjligheter till informationsutbyte som lagen ger, till 
exempel genom den nationella patientöversikten (NPÖ). Svårigheter med att utbyta 
information mellan olika it -system kan till  exempel bero på brister vad gäller 
användning av gemensamma standarder och enhetlig begreppsanvändning.70  
Alla dessa olika gränsytor skapar risker för att rätt information inte finns på rätt plats. I 
viss mån kan verksamheterna kompensera för dessa briste r på teknisk åtkomliga 
uppgifter genom andra rutiner för att utväxla nödvändig information, till exempel 
genom telefon eller fax. Kanske hade kvinnan i exemplet kunnat få rätt hjälp snabbare 
om de olika händelserna varit kända för alla som var inblandade i  hennes vård och 
omsorg. Berodde hennes tendens att ramla på brister i omsorgen eller utformningen av 
den miljö hon vistades i? Berodde den på att hon börjat äta dåligt? Borde  hennes 
läkemedelsbehandling  ha justerats  på något sätt ? En människas behov är in te uppdelat i 
olika isolerade boxar , strikt efter organisationsgränser. För att vård och omsorg 
                                                      
70 Se även avsnitt 6.4 om standardisering.    
 
 47/
84 
 
verkligen ska kunna erbjudas med god kvalitet behöver informationen på ett bättre sätt 
vara tillgänglig där vården och omsorgen erbjuds.  
 Individens perspektiv  
Den som söker vård - eller omsorgsinsatser är sällan medveten om de bakomliggande 
organisationsgränserna. Det är inte ens säkert att den hjälpbehövande vet om hen 
behöver en social eller en medicinsk insats. Det har också blivit allt svårare att veta 
vilken  typ av utförare som bedriver en verksamhet.71 På en vårdcentral kan det i samma 
lokaler finnas såväl verksamhet som drivs av regionen  självt och sådan verksamhet som 
regionen  upphandlat. Det är till exempel inte helt ovanligt att laboratorieverksamheten 
är upphandlad och drivs att en privat utförare. För den patient som går från sin doktor 
till labbet för att ta prover är det ganska ointressant att hen passerar en 
organisationsgräns.  
Myndigheten för vård - och omsorgsanalys (Vårdanalys) har undersökt befolkn ingens 
inställning till användning av digitala uppgifter om vård och hälsa i förhållande till risker 
ur ett integritetsperspektiv. 72 Deras resultat visar med stor samstämmighet att de flesta 
är villiga att acceptera, eller rent av förväntar sig, att digita la uppgifter om den egna 
vården och hälsan används på många sätt som rör vård och forskning. Detta 
övergripande resultat var så tydligt i deras undersökningar att myndigheten utgår ifrån 
att det är giltigt för befolkningen i stort. Undersökningen visade at t för en stor andel av 
respondenterna förutsätter den positiva inställningen till användning av deras digitala 
hälsouppgifter att dessa används på ett ändamålsenligt och säkert sätt. Det betyder att 
det ska säkerställas både att uppgifterna faktiskt kommer  till nytta och att risker undviks.  
Vårdanalys utgångspunkt för användning av digitala hälsouppgifter är att det är viktigt 
att bibehålla det höga förtroendet för hälso - och sjukvårdens hantering och skydd av 
digitala hälsouppgifter. Dessutom är det vikti gt att leva upp till förväntningarna på att 
hälso - och sjukvården använder sig av digitaliseringens möjligheter att skapa nytta i 
form av god och säker vård och medicinsk utveckling. Enligt Vårdanalys bedömning är 
det nödvändigt att användningen av digital a hälsouppgifter genomsyras av sex 
vägledande principer. De ssa principer syftar till att de högt ställda förväntningarna ska 
infrias och det höga förtroendet bibehållas. All hantering och användning av digitala 
hälsouppgifter bör , enligt Vårdanalys , vägled as av dessa principer, på alla nivåer och av 
alla aktörer – vårdgivare, regioner, myndigheter, forskningsaktörer och andra som 
samlar in, lagrar, analyserar och överför digitala hälsouppgifter.  
Dessa vägledande principer är:  
                                                      
71 I dag saknas  gemensam kv alitetssäkrad och komplett information om verksamheter (tjänster och utbud) och 
organisationer inom vård och omsorg tillgängliga för medborgare, vård - och omsorgspersonal och tjänstemän. Det gör 
att medborgarnas  behov av information för att hitta och jämfö ra vård och omsorg inte tillgodoses.  Vi beskriver i 
samband med avsnitt 6.4 om standardisering  förslag om framtagning av ett ramverk inom domänen vård och omsorg, 
för hantering av gemensam information smodell  om verksamhet och organisation  – GIMVO.  
72 Myndig heten för vård - och omsorgsanalys (Vårdanalys) 2017:10. För säkerhets skull. Befolkningens inställning till nytta och 
risker med digitala hälsouppgifter .   
 
 48/
84 
 
• Uppgifterna ska skyddas  
• Uppgif terna ska vara korrekta  
• Patienter ska erbjudas insyn och information  
• Patienters egna önskemål ska tillgodoses i så stor utsträckning som möjligt  
• Patienter ska inte missgynnas av att de inte själva vill eller kan ta ställning  
E-hälsomyndigheten genomför til lsammans med Statistiska centralbyrån, SCB, en 
invånarundersökning för att kartlägga hur medborgarna ser på digitala vårdtjänster. 
Resultatet av undersökningen kommer att utgöra underlag i det fortsatta 
utvecklingsarbetet av sådana tjänster.  
 De yrkesverks ammas perspektiv  
Hälso - och sjukvården i vårt land har sedan länge en hög datoriseringsgrad och 
ambitionerna för en ökad digitalisering av verksamheten är höga. It -stöd finns för i stort 
sett all vårddokumentation. Trots detta anser professionernas företrä dare att it -systemen 
inte alltid ger det stöd i arbetet som behövs för att bedriva en effektiv och säker 
verksamhet. 73 Digital stress har blivit en arbetsmiljöfråga i hälso - och sjukvården.74 Det 
är till exempel vanligt att yrkesutövaren ständigt måste logg a in och ut ur olika tekniska 
stödsystem. Tekniska förutsättningar för att på ett enkelt sätt dokumentera och få 
tillgång till information , måste finnas där vårdmötet äger rum. Behovet är särskilt stort 
inom den kommunala vården där tillgången till tekniks töd generellt är låg och mobilt 
arbete är vanligt. Ett informationssystem bör stödja yrkesutövaren i dennes 
arbetssituation. Systemet bör underlätta för användaren att göra rätt och motverka att 
användaren kan göra fel både i systemet och vid utförandet av  vårdinsatserna. Ett 
användarvänligt informationssystem kan öka vård - och omsorgskvaliteten och minska 
kostnaderna för vårdgivaren.  
Det behöver alltså inte alltid vara regelverket i sig som hindrar yrkesutövarna från att 
använda den information som finns på ett ändamålsenligt sätt. Hinder kan uppstå på 
grund av krångliga it -system och till följd av obefintliga eller oklara riktlinjer från vård - 
eller omsorgsgivaren om hur information ska användas i en verksamhet. Även 
osäkerhet vid rättstillämpningen gör a tt tillgänglig information inte utnyttjas på rätt sätt.  
 Vård - och omsorgsgivarnas ansvar  
En vårdgivare är personuppgiftsansvarig för den behandling av personuppgifter som 
vårdgivaren utför. Motsvarande ansvar har den som bedriver socialtjänstverksamhet fö r 
                                                      
73 Störande eller stödjande?  ”Om e -hälsosystemens  användbarhet 2013”.  Svensk sjuksköterskeförening, Vår dförbundet, Svenska 
Läkaresällskapet,  Sveriges läkarförbund och Kommunal genomförde projektet . https ://www.swenurse.se/Sa -tycker -
vi/Pressmeddelanden/Pressmeddelanden -20131/Utmaningar -i-vard-och-omsorg -kraver -stora -satsningar -pa-eHalsa/  
(Hämtad 2019 -09-12)  
74 https://www.suntarbetsliv.se/digironden/  (Hämtad 2019 -09-12) 
   
 49/
84 
 
sin behandling av personuppgifter. Patientdatalagen innehåller bestämmelser som 
kompletterar EU:s dataskyddsförordning75 (1 kap. 4 §). Vårdgivaren som har det yttersta 
ansvaret för kvalitet och patientsäkerhet i verksamheten ansvarar också för att 
informa tionshanteringen är organiserad så att den tillgodoser patientsäkerhet och god 
kvalitet samt främjar kostnadseffektivitet (1 kap. 1 §). I patientdatalagen finns också 
bestämmelser om inre sekretess, behörighetsstyrning och åtkomstkontroll. Vårdgivaren 
har det övergripande ansvaret för en säker och ändamålsenlig hantering av 
personuppgifter i verksamheten och för informationssäkerheten.  
Grundläggande förutsättningar för en ändamålsenlig informationshantering är bland 
annat att uppgifter finns tillgängliga nä r de behövs i och för vården av en patient. En 
annan förutsättning är att de uppgifter som dokumenteras om patienter förvaras och 
hanteras på ett sådant sätt att obehöriga inte kan komma åt dem, att uppgifter inte 
sprids utanför verksamheten, att de inform ationssystem som används i verksamheten är 
utformade på ett sådant sätt att integritetsskyddet tillgodoses, att en användares 
behörighet till uppgifter anpassas och begränsas till de behov som användaren har samt 
att åtkomsten till uppgifterna loggas och k ontrolleras.  
 Förslag på åtgärder som lagts fram tidigare  
För att realisera visionen om att Sverige år 2025 ska vara bäst i världen på att tillvarata 
digitaliseringens och e -hälsans76 möjligheter  har samarbetsparterna enats om tre 
insatsområden som är särsk ilt viktiga att fokusera på för att visionen ska kunna nås. 
Regelverket är ett av dessa insatsområden. Enligt handlingsplanen för genomförande av 
Vision e -hälsa 2025  är målet för arbetet med regelverket att skapa ändamålsenliga 
regelverk som såväl värnar i ndividens integritet och säkerhet som främjar den digitala 
utvecklingen, samt underlätta tillämpning och införande av regelverk i berörda 
verksamheter. Det finns en arbetsgrupp som arbetar med att förverkliga detta mål för 
visionen. De andra två insatsområ dena inom e -hälsovisionen är enhetlig 
begreppsanvändning och standarder.  
Arbetet med att anpassa lagstiftningen till tekniska framsteg och samhällets utveckling 
är ett ständigt pågående arbete. Lagstiftningen som reglerar informationshanteringen 
inom hälso - och sjukvården och socialtjänsten , har setts över flera gånger  under de 
senaste åren.77 Utredningen om rätt information i vård och omsorg analyserade vilka 
rättsliga hinder som finns för utbyte av information inom och mellan hälso - och 
sjukvård och social tjänst . Utredningen lämnade år 2014 förslag på författningsändringar 
                                                      
75 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling 
av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upp¬hävande av direktiv 95/46/EG (allmän 
dataskydd sförordning).  
76 E-hälsa är att använda digitala verktyg och utbyta information digitalt för att uppnå och bibehålla hälsa . 
77 Redan år 2011 konstaterade Riksrevisionen i en rapport att regeringen borde analysera de konsekvenser som det 
ökande antalet privat a vårdgivare får för målet att behörig personal ska ha rätt information vid rätt tillfälle och överväga 
om det behövs någon ytterligare författningsreglering och följa upp begränsningar i patientdatalagen och svårigheter i 
tillämpningen samt överväga behov et av författningsändringar . Riksrevisionens rapport 11 Rätt information vid rätt tillfälle 
inom vård och omsorg – samverkan utan verkan?  (RiR 2011:19).    
 
 50/
84 
 
i syfte att lösa dessa.78 Utredningen lämnade också en delredovisning i form av ett 
tillämpningsstöd för verksamma inom hälso - och sjukvård och socialtjänst . Syftet var att 
ge svar på fråg or som kan uppkomma i samband med personuppgiftsbehandling. 
Arbetet med att ge bättre råd och stöd till yrkesverksamma har vidareutvecklats av 
E-hälsomyndigheten och Socialstyrelsen. Resultatet av detta arbete finns nu som ett 
webbaserat juridiskt stöd som  svarar på frågor om informationshantering och 
dokumentation utifrån gällande rätt.79 
Den 27 juni 2019 lämnade regeringen direktiv till en ny utredning som ska lämna förslag 
som rör personuppgiftshantering inom och mellan hälso - och sjukvård och socialtjäns t, 
se avsnitt 6.5.7 nedan.80 I direktiven finns en genomgång av tidigare översyner och 
utredningar som sedan år 1999 gjorts inom detta område.81 Utöver de utredningar som 
nämns i direktiven kan Integritetskommitténs arbete nämnas.82 Integritetskommittén 
konst aterade i sitt delbetänkande83 att allvarliga risker för den personliga integriteten 
uppstår i samband med informationshantering inom hälso - och sjukvården till följd av:  
- bristande ledning och bristande ansvarstagande över informationssystemen och 
de person uppgifter som hanteras i dessa  
- komplexa miljöer med många olika system för hantering av information  (gamla 
system)  
- brist på gemensamma lösningar, till exempel gemensam infrastruktur  
- bristande regelefterlevnad  
- bristande kunskaper hos både personal och ledni ng 
- bristande informationssäkerhet.  
 Pågående utredningsarbete  
Utredningen Samordnad utveckling för god och nära vård  har i uppdrag att stödja 
regioner , berörda myndigheter och organisationer med att samordnat utveckla en 
modern, jämlik tillgänglig och effek tiv hälso - och sjukvård med fokus på primärvården. 
Målet är att på sikt förverkliga en strukturreform av hälso - och sjukvården. Utredningen 
har lämnat tre delbetänkanden.84 Slutbetänkandet ska lämnas den 31 mars 2020. 
Utredningen har gjort bedömningen att p atientens behov, förutsättningar och 
preferenser vad gäller digitala vårdtjänster bör vara vägledande för huvudmännens 
fortsatta utveckling och tillämpning av dessa. Huvudmännen bör använda 
                                                      
78 SOU 2014:23. Utredningen om rätt information i vård och omsorg. Rätt information på rätt plats i rätt  tid: slutbetänkande  
79 https://div.socialstyrelsen.se/juridiskt -stod (Hämtad 2019 -09-12) 
80 Dir. 2019:37. Översyn av vissa frågor som rör personuppgiftshantering i socialtjänst - och hälso - och sjukvårdsverksamhet . 
81 Dir. 2019:37. Översyn av vissa frågor som rör personuppgiftshantering i socialtjänst - och hälso - och sjukvårdsverksamhet , s. 9.  
82 Även E -hälsokommitténs betänkande Nästa fas i e -hälsoarbetet  (SOU 2015:32) och betänkandet av d en natio nella 
samordnaren för effektivare resursutnyttjande  inom hälso - och sjukvården  Effektivare vård  (SOU 2016:2 ) kan nämnas.  
83 SOU 2016:41. Integritetskommittén. Hur står det till med den personliga integriteten? Delbetänkande , s. 245 –275. 
84 Delbetänkanden av utredningen samordnad utveckling för god och nära vård God och nära vård. En gemensam 
färdplan och målbild  (SOU 2017:53), God och nära vård. En primärvårdsreform  (SOU 2018:39). God och nära vård. 
Vård i samverkan  (SOU 2019:29).    
 
 51/
84 
 
digitaliseringens möjligheter som en integrerad del i den löpande 
verksamhetsutvecklingen.85 En av de centrala komponenterna i att stödja utvecklingen 
för en god och nära vård är , enligt utredningen , digitalisering.86 Utredningen har anfört 
att en önskvärd utveckling vore att det inom visionen för e -hälsa skapades ett 
projektspecifikt insatsområde för god och nära vård med syftet att stödja och skapa 
gemensamma förutsättningar för den pågående omställningen. Detta skulle bidra till att 
digitaliseringen blir en integrerad del av strukturreformen och inte något som hanteras 
separat. Att hantera digitalisering separat från den övriga verksamhetsutvecklingen har 
enligt utredningen historiskt ofta lett till implementeringsproblem.87 
Det pågår också en utredning om välfärdsteknik i äldreomsorgen.88 En särskild utredare 
ska se över o ch lämna förslag på åtgärder som kan främja införandet av välfärdsteknik 
för ökad trygghet och som stärker självständighet och livskvalitet för äldre och som 
avlastar personal och moderniserar verksamheten. Uppdraget ska redovisas den 1 mars 
2020.  
Regering en har som framgår i avsnittet ovan också tillsatt en ny utredning om 
personuppgiftshantering inom och mellan hälso - och sjukvård och socialtjänst . Av 
direktiven framgår att utredaren bland annat ska se över möjligheterna  att: 
• införa direktåtkomst inom och  mellan vissa verksamheter i social tjänst och 
hälso - och sjukvård  
• utvidga informationsöverföring en för kvalitetsutveckling mellan bland annat 
vårdgivare i hälso - och sjukvård och kommunala nämnder  
• införa sekretessbrytande bestämmelser för viss personuppgi ftshante ring i 
socialtjänst och hälso - och sjukvård  
• ge ett ombud åtkomst till sin patientjournal.  
 
De flesta utredningsfrågorna ska besvaras i en delredovisning den 17 januari 2021. 
Frågan om ombuds åtkomst till patientjournal och andra uppkomna frågest ällningar för 
fortsatt utredning ska redovisas i samband med slutredovisning den 31 maj 2021.89 
 Hur lång t har vi kommit?  
Den nationella läkemedelslistan är ett konkret arbete som har genomförts för att göra 
ändamålsenlig informationshantering möjlig i samba nd med förskrivning och 
                                                      
85 SOU 2018:39 . Utredningen s amordnad utveckling för god och när a vård. God och nära vård. En primärvårdsreform: 
delbetänkande. s. 357.  
86 SOU 2019:29.  Utredningen samordnad utveckling för god och nära vård. God och nära vård. Vård i samverkan: 
delbetänkande.  s. 67.  
87 SOU 2019:29. Utred ningen samordnad utveckling för god och nära vård. God och nära vård. Vård i samverkan: 
delbetänkande. s. 69.  
88 Dir. 2018:82 . Välfärdsteknik i äldreomsorgen . 
89 Dir 2019:37.  Översyn av vissa frågor som rör personuppgiftshantering i socialtjänst - och hälso - och sjukvårdsverksamhet .   
 
 52/
84 
 
utlämnande av läkemedel. Denna fråga utreddes internt på Socialdepartementet90. Från 
och med den 1 juni 2020 gäller lagen (2018:1212) om nationell läkemedelslista.91 På 
E-hälsomyndigheten pågår arbetet med att implementera lagstiftnin gen. Nationella 
läkemedelslistan blir en rikstäckande informationskälla som ska ge hälso - och 
sjukvården, apoteken och patienten själv tillgång till samma information om en patients 
förskrivna och uthämtade läkemedel.  
Hälsa för mig var en satsning som init ierades 2012 och som E -hälsomyndigheten hade 
som del av sitt grunduppdrag fram till 2019. Syftet med satsningen var att stärka 
individens delaktighet i sin hälsa samt ge individen rätten och möjligheten att förfoga 
över sina egna hälsodata. Satsningen skul le ge Sveriges invånare ett kostnadsfritt 
personligt hälsokonto för att livslångt spara, hantera och dela sin hälsodata. Det skulle 
också vara en plattform för företag och organisationer att bygga innovativa 
e-hälsotjänster  på. På grund av att tillräckligt  rättsligt stöd saknades lades satsningen ner 
2018.  
På regional nivå pågår arbetet med att öka användningen av den nationella 
patientöversikten (NPÖ) , en nationell tjänst som finansieras av regioner och kommuner 
och förvaltas av Inera. Tjänsten är en tillä mpning av reglerna om sammanhållen 
journalföring i patientdatalagen och innebär att viss grundläggande information om 
patientens tillstånd görs tillgänglig mellan olika vårdgivare. Behörig vårdpersonal kan 
med patientens samtycke ta del av grundläggande jo urnalinformation som registrerats 
hos regioner , kommuner och privata vårdgivare i hela landet. Samtliga regioner är 
anslutna till NPÖ och alla använder tjänsten för att ta del av information från andra 
vårdgivare och alla delar även med sig information. Dä remot deltar regionerna med 
olika mycket information. Det är ungefär 250 kommuner som tar del av informationen i 
NPÖ, men endast ett tiotal kommuner visar information via NPÖ. Den haltande 
tillämpningen av NPÖ beror inte på juridiska hinder, utan på att de t återstår arbete med 
att anpassa de regionala och kommunala verksamhetssystemen så att de kan visa upp 
mer information. Det återstår också arbete med att utveckla tekniken i NPÖ.92 
E-hälsomyndigheten har fått flera regeringsuppdrag som handlar om 
informati onshantering i vård och omsorg. Den 19 december 2018 redovisade 
E-hälsomyndigheten en juridisk analys av den personuppgiftsbehandling som 
myndigheten avser att utföra i samband med utbyte av e -recept inom ramen för 
patientrörlighetsdirektivet. Redovisninge n av regeringsuppdraget innefattade också de 
författningsändringar som är nödvändiga att genomföra för att utbyte av e -recept över 
landsgränserna ska kunna göras.93 För närvarande arbetar  myndigheten med att redovisa 
                                                      
90 Ds 2016:44. Nationell läkemedelslista . 
91 Proposition 2017/18:223. Nationell läkemedelslista . 
92 https://www.inera.se/tjanster/nationell -patientoversikt -npo/ (Hämtad 2019 -09-20) 
93 E-hälsomyndighetens återrapportering enligt regeringsbeslut SA2018/04035/FS Reglering av personuppgiftsbehandling , dnr 
2018/02557.    
 
 53/
84 
 
ett regeringsuppdrag om informationshant ering vid utlandsvård94 och ett uppdrag att 
redovisa en förstudie om tillgång till information om vaccinationer.95 
 Vilka fler juridiska hinder finns?  
Vad återstår då att göra för att åtgärda de juridiska hind ren för en ändamålsenlig 
informationshantering ino m och mellan hälso - och sjukvård och socialtjänst? Det är , 
som framgår ovan , väl utrett i ett flertal utredningar och översyner vilka juridiska hinder 
som finns och vad som orsakar dessa hinder. Förenklat går det att  säga att juridiska 
hinder orsakas av hu r hälso - och sjukvården och socialtjänsten är organiserad i Sverige. 
Dessa organisationsformer är inte utformade efter de vård - och omsorgsprocesser som 
finns.  
Ibland har organisationsformer ändrats utan att lagstiftaren samtidigt har ändrat 
sekretessgrän ser eller på andra sätt öppnat för möjligheter att utbyta information på ett 
ändamålsenligt sätt inom den nya organisationsformen. Ett exempel är Ädelreformen, 
som började gälla den 1 januari 1992.96 Genom reformen fick kommunerna bland annat 
ansvar för häl so- och sjukvården i särskilda boenden,  medan de före detta landstingen 
(nu regionerna) hade kvar det övergripande sjukvårdsuppdraget och ansvaret för 
läkarinsatserna. Ädelreformen motiverades av att många personer har så sammansatta 
behov av hälso - och sj ukvård och socialtjänst att det inte går att skilja på vad som är 
vad. Ändå åtföljdes inte denna ändring av kommunens och regionens  verksamhet av 
något förslag om en gemensam vård - och omsorgsjournal. Det innebär att yrkesutövare 
i vård och omsorg fortfara nde måste ta ställning till svåra gränsdragningsfrågor och dela 
upp dokumentation om en och samma individ i olika delar. Beroende på var uppgifter 
om den enskilde sedan dokumenteras , uppstår risker genom bristande tillgång till 
relevant information och avs aknad av en samlad bild av individens hälsosituation. 
Denna brist i informationshanteringen har uppmärksammats i samband med olika 
lagstiftningsarbeten sedan dess, utan att någon lösning på problemet har genomförts. I 
viss mån kan dessa brister kompenseras  genom skyldigheten att göra individuella planer 
för patienter med sammansatta vård - och omsorgsbehov.  
sjukvården och socialtjänsten är således att det legala ansvaret för dessa  verksamheter är 
uppdelat på olika huvudmän. Denna splittring av ansvaret förstärks av att en kommun 
kan dela upp sin verksamhet under olika nämnder och av möjligheten för kommuner 
och regioner  att anlita privata utförare. Organisationsformerna har inte va lts eller 
utformats för att passa individens behov av vård eller hjälp och stöd.  
Regeringen har nyligen tillsatt en utredare som ännu en gång ska se över 
personuppgiftshanteringen inom och mellan hälso - och sjukvård och socialtjänst (se 
                                                      
94 Regeringsbeslut den 28 mars 2019, dnr S2019/05159/FS.  
95 Regeringens beslut den 15 augusti 2019, d nr S2018/03409/FS.  
96 Prop osition  1990/91:14.  Om ansvaret för service och vård till äldre och handikappade m. m.    
 
 54/
84 
 
ovan). När det gäl ler socialtjänsten är uppdraget begränsat till att handla om verksamhet 
som avser äldre personer  och personer med funktionsnedsättningar.  
Utöver de uppdrag som ingår i direktiven till den nya utredningen återstår , enligt 
E-hälsomyndighetens bedömning , bland annat att se över personuppgiftshanteringen i 
socialtjänsten över huvud taget. Det finns behov av mer ändamålsenlig 
informationshantering inom flera av socialtjänstens ansvarsområden, till exempel i 
integrerade verksamheter i missbruksvården. Även i samb and med användning av 
välfärdsteknik utanför äldreomsorgens område uppstår osäkerhet om hur 
personuppgifterna får hanteras och om hur samtycken ska hämtas in med mera. 
Integritets kommittén uttryckte i sitt slutbetänkande97 att det behövs en ny reglering fö r 
den personuppgifts behandling som förekommer inom socialtjänsten.  
Personuppgiftsbehandlingen inom socialtjänsten bör enligt kommittén i likhet med vad 
som gäller för hälso - och sjukvården regleras i en egen lag. En sådan lag bör utformas 
med beaktande a v det lagstiftningsutrymme som dataskyddsförordningen ger. En 
komplett och tydlig lagstiftning inom detta område ökar förutsättningarna för ett ordnat 
införande av välfärdsteknik inom socialtjänsten.  
Även när det gäller hantering av personuppgifter över la ndsgränserna finns det behov 
av förändringar i lagstiftningen, se ovan om E -hälsomyndighetens förslag på 
författningsändringar för att möjliggöra utbyte av recept inom ramen för 
patientrörlighetsdirektivet. Ytterligare förslag på författningsändringar kan komma med 
anledning av andra regeringsuppdrag som myndigheten har (se ovan).  
En fråga som ofta aktualiseras , i samband med att nya lösningar för informationsutbyte 
ska regleras , är vilken typ av elektronisk åtkomst som ska regleras för att möjliggöra 
informationsutbytet. Personuppgifter kan lämnas ut elektroniskt genom direktåtkomst 
eller utlämnande på medium för automatiserad behandling. Vilken typ av elektroniskt 
utlämnande det är fråga om bestämmer utformningen av en uttrycklig reglering. Det är 
dock i dagsläget inte helt klarlagt vad som definierar de två olika typerna av elektroniskt 
utlämnande, i vart fall inte när uppgifterna lämnas ut till en part som inte är en svensk 
myndighet.98 Det saknas legaldefinitioner av både direktåtkomst och utlämnande på 
medium för automatiserad behandling. Direktåtkomst anses vara särskilt 
integritetskänsligt och ställa särskilda krav på utformningen av regleringen. Dessa 
oklarheter gör det komplicerat att konstruera juridiskt hållbara lösningar.  
E-hälsomyndigheten bedöm er att nya juridiska hinder kan komma att identifieras i takt 
med att digitaliseringens möjligheter utvecklas.  
                                                      
97 SOU 2017:52 . Integritetskommittén. Så stärker vi den personliga integriteten; slutbetänkande . s. 126 ff.  
98 Högsta förvaltningsdomstolen dom HFD 2015 ref. 61  och eSams vägledning Elektroniskt informationsutbyte .   
 
 55/
84 
 
 Hur ska hindren åtgärdas?  
Förändringar inom regelverket  
Av artikel 24.3 EU:s dataskyddsförordning99 framgår att tillämpningen av godkända 
uppföran dekoder är ett sätt för den personuppgiftsansvarige att visa hur denne fullgör 
sina skyldigheter enligt förordningen. Uppförandekoder skulle kunna tas fram för 
verksamhet er inom hälso - och sjukvård och socialtjänst. Det är ett arbete som skulle 
kunna påbör jas utan lagändringar. Men resultatet av ett sådant arbete skulle kunna 
förstärkas med hjälp av olika regelförändringar .Till exempel skulle E-hälsomyndigheten , 
enligt norsk modell, kunna utgöra sekretariat åt en sådan uppförandekod. Med hjälp av 
uppförand ekoder skulle samverkan mellan olika vårdgivare och huvudmän kunna 
komma till stånd inom områden som infrastruktur, interoperabilitet, standarder och 
informationsstruktur med mera. Exempel på hur man kan arbeta med uppförandekoder 
kan hämtas från ett av vå ra grannländer.  
I Norge har man i mer än tio år arbetat med en uppförandekod för 
informationssäkerhet för vård - och omsorgssektorn. Den norska normen för 
informationssäkerhet och integritet (Normen) är en samling krav och riktlinjer som ska 
bidra till att skapa en tillfredsställande informationssäkerhet i verksamheterna och i hela 
sektorn. Direktoratet for e -helse är sekretariat för Normen.  
Vård - och omsorgsgivare i Norge är enligt lag skyldiga att använda Helsenettet 
(motsvarande Sjunet i Sverige) för inf ormationsutbyte. Alla verksamheter som vill ha ett 
sådant informationsutbyte och vara anslutna till Helsenettet är genom anslutningsavtalet 
förpliktade att också följa Normen. Den som genom avtalet med Helsenettet har en 
juridisk förpliktelse att följa Nor men ska kunna lita på att andra verksamheter, som 
också har ett sådant avtal, har tillfredsställande informationssäkerhet för sin behandling 
av personuppgifter. På så sätt skapas mekanismer så att verksamheterna kan ha 
ömsesidig tillit till att behandlinge n av personuppgifter görs på en god säkerhetsnivå.   
Normen är indelad i tre delar; en styrande, en genomförande och en kontrollerande del. 
Den styrande delen beskriver krav på verksamhetens ledning att till exempel ta fram ett 
ledningssystem för informati onssäkerhet och arbeta med riskbedömningar. I den delen 
som avser genomförande av Normen finns krav som handlar om tillgångsstyrning, 
autentisering, etablering och drift av informationssystem, avtal och utbildning med 
mera. Den kontrollerande delen handlar  bland annat om säkerhetsrevisioner, 
avvikelsehantering och åtkomstkontroll.  
Normen består förutom av kravdokumentet av vägledningar, mallar, faktaark och 
utbildningsmaterial. Det finns till exempel vägledningar om användning av molntjänster, 
om användnin g av portallösningar, sms och e -post, om tillgång mellan verksamheter 
med avtalsexempel vid samarbete om gemensam journal, om informationssäkerhet vid 
                                                      
99 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling 
av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upp hävande av direktiv 95/46/EG (allmän 
dataskyddsförordning) .   
 
 56/
84 
 
användning av välfärdsteknologi och om sociala medier med mera. Sekretariatet 
erbjuder även kurser och ko nferenser.  
Förändringar av regelverket  
Det ingår i visionen om att Sverige år 2025 ska bli bäst i världen på att tillvarata 
digitaliseringens och e -hälsans möjligheter , att se över det juridiska regelverket. De lagar 
och föreskrifter som är styrande för ve rksamheterna ska enligt visionen säkra den 
enskildes rättigheter och intressen. Om regelverk behöver ändras för att få bättre 
kvalitet och effektivitet i verksamheten ska även behovet av integritets - och 
säkerhetsskydd tillgodoses.  
Den 25 maj 2018 började  dataskyddsförordning en att gälla. Förordningens 
bestämmelser om hur personuppgifter ska hanteras är bindande och övriga lagar som 
reglerar personuppgiftshantering kompletterar denna EU -lagstiftning. 
Dataskyddsförordningen syftar till att skydda fysiska pe rsoner med avseende på 
behandling av personuppgifter samtidigt som det fria flödet av personuppgifter inom 
unionen ska tillgodoses. Förordningen avser sål edes inte att hindra ändamålsenlig 
informationshantering så länge som förordningens bestämmelser om hu r 
personuppgifter får behandlas följs.  
Förslag på ändringar i befintlig lagstiftning eller förslag på nya författningar i syfte att 
göra personuppgiftsbehandlingen mer ändamålsenlig har emellertid stött på motstånd i 
Sverige.100 Svårigheterna att få igenom sådana förslag beror sannolikt på att förslagen 
vanligen innebär en utökad användning av personuppgifter som för med sig ökade 
risker för den personliga integriteten. När det gäller personuppgifter som behandlas 
inom hälso - och sjukvård och socialtjänst ha ndlar det därtill ofta om känsliga 
personuppgifter. Datainspektionen, Riksdagens ombudsmän och Advokatsamfundet 
och andra remissinstanser är ofta inte nöjda med de integritetsanalyser som gjorts i 
samband med att förslagen tagits fram.  
Konsekvenserna för den personliga integriteten måste självfallet analyseras i samband 
med att nya författningar tas fram. Skyddet för den personliga integriteten är dock inte 
absolut. Det finns andra skyddsvärda intressen, som till exempel patient - och 
klientsäkerhet och kva litetssäkring. En avvägning behöver göras för att ta ställning till 
om nya bestämmelser om informationsutbyte är proportionella i förhållande till sitt 
syfte. Ibland väger andra skyddsintressen så tungt att det i samband med en 
proportionalitetsbedömning ä r rimligt att öka tillgängligheten till känsliga 
personuppgifter – trots att det innebär vissa risker för den personliga integriteten. 
E-hälsomyndigheten kan som remissinstans och i andra sammanhang vara en aktör som 
beskriver vilka värden som har balanser ats mot varandra och hur värderingen av dessa, 
ibland motstående intressen, har gjorts. En viktig uppgift för myndigheten är att också 
tydliggöra vilket skydd personuppgifterna får vid en tillåten behandling av uppgifterna.  
                                                      
100 Betänkandet Rätt information på rätt plats i rätt tid  (2014:23) överlämnades 2014 och har inte lett till någon 
lagstiftning av betydelse för en ändamålsenlig informationsförsörjning.    
 
 57/
84 
 
Regeringskansliet kan sedan  i lagstiftningsprocessen tydliggöra  de förändringar av 
lagstiftningen som behövs för att uppnå en ändamålsenlig informationshantering inom 
och mellan hälso - och sjukvård och socialtjänst. V id beredningen av inkomna förslag på 
lagändringar ska proportionalitet sbedömningar  enligt både dataskyddsförordningen och 
regeringsformen göras. Riskerna för den personliga integriteten behöver därvid vägas 
mot andra värden som patient - och brukarsäkerhet, kvalitet och effektivitet, utan att 
något av värdena har företrädesrä tt.101  
6.6 Ökat fokus på infor mationssäkerhet102 
Den digitala utvecklingen sker i en snabb takt och skapar nya möjligheter och 
marknader. Men det finns en baksida och det är att säkerheten ofta kommer i andra 
hand. Klyftan mellan säkerhet och digitalisering behöv er minskas.  
Säkerheten måste beaktas tidigare i utvecklingen och i de processer som styr 
verksamheterna. Det är en förutsättning för att den enskildes personliga integritet ska 
kunna värnas . Allvarliga brister i informationssäkerheten leder på sikt till at t 
medborgarnas förtroende för sektorns förmåga ifrågasätts, vilket skulle få stora negativa 
konsekvenser.  
 
Bild 1 Digitaliseringen och informationssäkerheten går i otakt  103 
Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi (ESO) lyfter även kostnader. 
Kostnad erna för digitaliseringen av hälso - och sjukvård beräknas dels bestå av de 
direkta kostnaderna för införande av den nya tekniken, dels av kostnader som riskerar 
                                                      
101 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen  (RF) samt artikel 35 dataskyddsförordningen ( GDPR, The General Data 
Protection Regulation) . 
102 I detta avsnitt har konsult Magnus Johnsson, på uppdrag av E -hälsomyndigheten, bidragit med underlag  
103 Bild från MSB 2018 -03080  
  
 58/
84 
 
att uppstå om sekretessbelagda och känsliga uppgifter skulle råka spridas på ett felaktigt 
sätt.104  
Hälso - och sjukvårdsregionerna och kommunerna har ett stort och viktigt uppdrag som 
bygger på dels samhällets, invånarnas  och den enskilde individens tillit till systemet, dels 
till sektorns förmåga att på ett säkert sätt hantera mycket känslig personl ig information 
om den enskilda individen.  
En god informationssäkerhet är en grundförutsättning för en tillräckligt säker och 
kostnadseffektiv informationshantering. En säker hantering av enskilda individers 
personliga data är nödvändig för att säkerställa  god och adekvat vård och omsorg.  
Informationssäkerhet105 handlar om att skydda informationen utifrån aspekterna 
konfidentialitet, riktighet och tillgänglighet. Det innebär att informationen  
• alltid ska finnas tillgänglig när den behövs , 
• att den är korrekt,  det vill säga inte manipulerad eller förstörd  
• att endast behöriga personer får ta del av informationen.  
Tillgång till aktuell och tillförlitlig information i dokumentationen om den enskilda 
individen är en grundförutsättning för en trygg och säker vård och omsorg.  
 Systematisk arbete med informationssäkerhet  behövs  
I det systematiska informationssäkerhetsarbetet ingår processer som säkerställer både it -
säkerheten och informationssäkerheten. Med it -säkerhet avses tekniken som ska skydda 
informationen meda n informationssäkerhet är det regelverk som styr säkerhetsarbetet.  
En viktig aspekt av informationssäkerheten handlar om ledning och styrning, processer 
och rutiner samt uppföljning och efterlevnad. Ledningens engagemang är en 
grundförutsättning för ett f ungerande säkerhetsarbete och en god säkerhetskultur.  
Bilden nedan illustrerar hur en god informationssäkerhet uppnås och vilka 
komponenter som kräver särskilt beaktande.  
 
104 Blix, M. & Levay, C. 2018. Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi. Operation digitalisering – en ESO -rapport om 
hälso- och sjukvården . 2018. https://eso. expertgrupp.se/wp -content/uploads/2017/08/2018_6 -från-tryckeriet.pdf  
(Hämtad: 2019 -08-13).  
105 Källa MSB metodstöd och iso/iec 27001.    
 
 59/
84 
 
Bild 2  Komponenter till grund för en god informationssäkerhet  
Samtliga delomr åden behöver hanteras för att upprätthålla konfidentialiteten, 
riktigheten och tillgängligheten i en verksamhet.  
Sektorns beroende av internet visar på hur viktigt det är att alla komponenterna 
samverkar för att uppnå en god informationssäkerhet.  
I dag p ubliceras så gott som alla digitala tjänster för medborgarna på internet. Det är en 
av flera grundläggande förutsättningar i digitaliseringen. Detta gäller givetvis inte enbart 
för sektorn hälso - och sjukvård. Så gott som all samhällsutveckling och service  är 
beroende av ett säkert och tryggt internet. Men problemet är att internet inte är säkert 
utan säkerhetsåtgärder.  
Alla system, produkter och tjänster som är anslutna till, eller har en gränsyta mot 
internet, är kontinuerligt utsatta för attacker i form av intrångsförsök, 
överbelastningsattacker och skadlig kod. Genom att använda sig av vedertagna 
komponenter för en god informationssäkerhet , kan verksamheter uppnå en adekvat 
skyddsnivå.  
 Incidenter, konsekvenser och kostnader  
I maj 2017 drabbades världen  av den dittills största cyberattacken  som berörde flera 
samhällssektorer . De första rapporterna kom från den brittiska sjukvården där många 
sjukhus och kliniker drabbades. Attacken kostade sjukvård en106 i Storbritannien cirka 92 
miljoner pund och över 19 00 0 behandlingar fick ställas in under en veckas tid.  
                                                      
106 https://www.telegraph.co.uk/technology/2018/10/11/wannacry -cyber -attack -cost-nhs-92m-19000 -appointments -
cancelled/  (Hämtad 2019 -10-05) 
  
 60/
84 
 
Samma år drabbades läkemedelstillverkaren Merck av en liknande incident. 
Kostnaderna för att återställa systemen uppskattas vid det tillfälle till hisnande 135 
miljoner dollar .107  
Hösten 2019 låg över 16 miljoner röntgenbilder108 öppet på internet från 52 länder. 
Incidenten är inte helt olikt 1177 -incidenten109 som drabbade Sverige under våren 2019 
då 2,7 miljoner inspelade patientsamtal låg oskyddade på nätet.  
Den här typen av i ncidenter leder till att patie ntsäkerheten äventyras som en följd av att 
behandla nde personal inte har tillgång till rätt information eller inte ges möjlighet att 
förskriva läkemedel . Detta till följd av att it -stödet inte är tillgängligt eller tillförlitligt. 
Bristande informationssäk erhet medför stora kostnader, bland annat i form av tid och 
resurser för återställning och inställda behandlingar.  
 Regelverk inom informationssäkerhetsområdet  
Det finns flera lagar och föreskrifter som ställer krav på sektorns förmåga att hantera 
informat ion säkert. Nedan redovisas några av de som tillkommit de senaste åren och 
som påverkar informationssäkerhetsarbetet inom sektorn hälsa, vård och omsorg.  
General Data Protection Regulation (GDPR)  
GDPR är Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016 /670. S verige har 
kompletterat GDPR -förordningen  genom lag med kompletterande bestämmelser till 
EU:s dataskyddsförordning SFS 2018:218.  
Lagen reglerar hur behandling av personuppgifter ska ske. Ett exempel är att det alltid 
måste finnas ett lagligt skäl ti ll varför en organisation eller ett företag lagrar 
personuppgifter.  
Uppdaterade säkerhetsskyddslagen SFS 2018:585  
Denna lag gäller för den som till någon del bedriver verksamhet av betydelse för 
Sveriges säkerhet eller som omfattas av ett för Sverige förpl iktande internationellt 
åtagande om säkerhetsskydd, så kallad säkerhetskänslig verksamhet. Den som bedriver 
säkerhetsskyddskänslig verksamhet ska genomföra en säkerhetsskyddsanalys.  
Analysen ska definiera vilken typ av skada för Sveriges säkerhet en antag onistisk 
handling mot aktuell verksamhet medför. Begreppet Sveriges säkerhet har fått en 
bredare definition än tidigare definition rikets säkerhet.   
NIS-direktivet Lag om informationssäkerhet för samhällsviktiga och digitala tjänster (SFS 2018:1174 ) 
Syfte t med lagen är att uppnå en hög säkerhetsnivå i nätverk och informationssystem 
för ett antal utpekade sektorer däribland hälso - och sjukvård.  Leverantörer av 
                                                      
107 https: //www.healthcareitnews.com/news/petya -cyberattack -cost-merck -135-million -revenue  (Hämtad 2019 -10-05) 
108 https://computersweden.idg.se/2.2683/1.723709/megalacka -patientdata -oppna -servrar  (Hämtad 2019 -10-05) 
109 https://computersweden.idg.se/2.2683/1.716432/1177 -lackan -vardguiden  (Hämtad 2019 -10-05)   
 
 61/
84 
 
samhällsviktiga tjänster ska genomföra en riskanalys och vidta ändamålsenliga åtgärder 
för att han tera de risker som hotar säkerheten i nätverk och informationssystem som 
används för att tillhandahålla samhällsviktiga tjänster.  
MSB föreskrift om rapportering av incidenter för leverantörer av samhällsviktiga tjänster MSBFS2018:9  
I föreskriften framgår  att ett antal händelser inom hälso - och sjukvården är 
rapporteringspliktiga incidenter som ska rapporteras till MSB.  
Reflektion över informationssäkerhetskraven i regelverken  
En genomgående reflektion är att många av de uppräknade lagarna och föreskrifter na 
ställer krav på regioner och kommuner att systematisk t arbeta med 
informationssäkerhet, genomföra analyser och att detta arbete med fördel görs inom 
ramarna för ett upprättat ledningssystem för informationssäkerhet.  
 Informationssäkerhet i kommuner  
Komm unerna är den samhällssektor som verkar närmast invånarna och som 
upprätthåller samhällsviktig verksamhet ur ett mycket brett perspektiv. Allt från skola, 
vård och omsorg samt socialtjänst till samhällsbyggnad, miljö och digital infrastruktur 
omfattas. Gru ndläggande funktioner som vatten och avlopp samt andra tekniska 
SCADA -system  (Supervisory Control And Data Acquisition) , utgör en betydande del av 
en kommuns infrastruktur. Dessa är beroende av en säker och hållbar 
informationshantering. Med detta breda up pdrag följer även krav på kommunernas 
informationssäkerhet utifrån olika perspektiv och kriterier.  
En god informationssäkerhet är fundamental för att bygga tillit hos invånarna, som 
förväntar sig god samhällsservice och en trygg hantering av de personuppg ifter som 
kommunen hanterar.  
Det är inte ovanligt att en kommun med färre än 10  000 invånare har hundratals system 
som hanterar personuppgifter och annan känslig information. Detta är särskilt 
utmanande för mindre kommuner vars it -avdelningar många gånger  består av två till tre 
personer.  
I MSB:s rapport En bild av kommunernas informationssäkerhetsarbete  från 2015110 
beskrivs informationssäkerheten i kommunerna. Rapporten kompletterades med en 
fördjupad analys .111   
I rapporten betonas vikten av kommunledninge ns stöd och engagemang för 
informationssäkerheten. I rapporten påtalade s även brister i kommunernas förmåga att 
upprätthålla och utveckla rutiner, att resurser saknas och att det behövs en utpekad 
resurs med särskilt ansvar för samordningen av kommunens ar bete med 
informationssäkerhet.  
                                                      
110 En bild av kommunernas informa tionssäkerhetsarbete 2015, MSB943 . 
111 Analys och rekommendationer utifrån MSB:s kommunenkät 2015 MSB1045 .   
 
 62/
84 
 
Sedan undersökningen genomfördes har kraven på hanteringen av personuppgifter 
inom kommunerna skärpts, inte minst genom GDPR -förordningen . 
Kommunledning arna har generellt sett en ökad förståelse för informationssäkerhetens 
betydelse för verksamheten , men det finns fortfarande stora skillnader mellan 
kommunerna.112  
Informationssäkerhet inom den kommunala socialtjänsten och omsorgen  
Kommunens socialtjänst och omsorg är den verksamhet som hanterar flest känsliga 
personuppgifter, information med ett mycket högt skyddsvärde.  
I Socialstyrelsens enkätundersökning från 2019 om e -hälsa och välfärdsteknik i 
kommunerna113 framgår att utvecklingen av e -hälsa och välfärdsteknik i kommunerna är 
ojämn, med stora skillnader både mellan kommuner  och mellan verksamhetsområden. 
Äldreomsorgen är det område där kommunerna har dragit störst nytta av tekniken och 
där utvecklingen är snabbare än inom andra områden.  
Liksom föregående år konstaterar Socialstyrelsen att endast en liten andel av 
kommunerna  har säkrat sina olika verksamhetssystem inom socialtjänsten där 
personuppgifter behandlas. Sedan 2015 har det inte skett någon synbar utveckling av 
andelen kommuner som kräver säker roll - och behörighetsidentifikation för tillgång till 
verksamhetssystemen . Socialstyrelsen konstaterar också att kommunerna inte försäkrar 
sig om att enskildas, ofta känsliga, personuppgifter skyddas på ett säkert sätt.  
Kommunerna114 önskar bättre styrning och riktlinjer från den nationella nivån för 
sekretess - och säkerhetsfråg or som verksamheterna kan förhålla sig till. Kommunerna 
uttrycker önskemål kring en gemensam plattform för informationsstruktur, nationella 
avtal mellan kommun och region och nationella kravspecifikationer på leverantörer.  
Ökade krav, nya regleringar och uppmärksammade händelser leder till att it - och 
informationssäkerhetsspecialister är mycket eftertraktade på arbetsmarknaden. 
Kommunerna har svårt att lönemässigt konkurrera om dessa resurser , men kan locka 
med andra fördelar som kontinuerlig vidareutbildn ing och inte minst, ett viktigt 
uppdrag som skapar samhällsnytta.  
Reflektion över kommunernas informationssäkerhet  
Sveriges kommuner saknar motsvarande informationssäkerhetsföreskrifter som till 
exempel de n som MSB har för statliga myndigheter. Om motsvara nde föreskrift 
riktades mot kommuner skulle sannolikt säkerheten höjas till en godtagbar nivå. 
Avsaknaden av konkreta regler och krav inom informationssäkerhetsområdet är 
besvärande. Det finns ”best practi ce” att tillgå , men det bygger på hög kompetens och  
erfarenhet hos it -personalen för att kunna omsätta den i konkreta åtgärder som är 
anpassade för den egna verksamheten. Ekonomiska förutsättningar kan också spela roll, 
                                                      
112 E-hälsa och välfärdsteknik i kommunerna 2019 , Socialstyrelsen 2019 -5-10 
113 E-hälsa och välfärdsteknik i kommunerna 2019 , Socialstyrelsen 2019 -5-10 
114 Insikter från ett drygt 20 -tal kommunbesök i samband med det s å kallade kommunuppdraget , E-hälsomyndigheten       
2019-09-19 arbetsdokument.    
 
 63/
84 
 
insatser för att öka informationssäkerheten kan vara kostsamma , men ska alltid ställas 
mot den risk och den potentiella skada som en incident kan orsaka.  
 Informationssäkerhet i regioner  
Hälso - och sjukvården står inför stora utmaningar , som har beskrivits  i tidigare avsnitt . 
Den enskilt största möjliggöraren för att hantera dessa utmaningar är regionerna 
förmåga att tillvarata digitaliseringen möjligheter, förutsatt att det görs på ett tillräckligt 
säkert sätt. I MSB:s rapport115 från 2018 konstateras dock att det finns en stor 
förbättringspotential gällande regionernas informationssäkerhetsarb ete.  
Rapporten från 2018 visade på allvarliga brister  
Indikatorer som säkerhetskrav i upphandlingar och informationssäkerhetsberättelser är 
två exempel på områden som kan bli bättre. Nästan alla regioner har upprättat 
patientsäkerhetsberättelser enligt So cialstyrelsen s föreskrift (HSLF -FS 2016:40) vilket är 
en tydlig förbättring under senare år . Det kunde dock konstateras att det i nte i någon 
patient säkerhetsberättelse påvisades att riskanalyser används på strategisk nivå för att 
identifiera möjliga händel ser som kan påverka informationssäkerheten och 
verksamheten.   
Rapporten visade även på ett antal tekniska brister i allt från bristande kryptering av 
e-post till felaktig signering av domännamnsystemet116 eller bristande skydd för 
intrångsdetekterin g. 
En reg ion fick 2016 kritik från Datainspektionen för att ha upphandlat ett journalsystem 
som vid införande helt saknat åtgärder för att hindra obefogad och okontrollerad 
spridning av patientuppgifter. En annan region fick kritik 2018 då merparten av 
regionens an vändare tilldelats en alltför vid behörighet i journalsystemet på grund av en 
otillräcklig behovs - och riskanalys.  
Av Datainspektionens tillsynsbeslut går att utläsa att det finns utrymme för förbättringar 
gällande hur konfidentialitetsaspekten beaktas i u pphandling och integration av 
journalsystem och andra system som innehåller personuppgifter.  
Regionerna s informationssäkerhetsarbete går framåt 2019  
En uppföljning av MSB:s rapport genomfördes under våren 2019 som påvisade att 
informationssäkerhetsarbetet stärks ordentligt i regionerna. Det visar på en stark 
förändringsvilja och en insikt hos regionerna över hur viktigt arbetet med 
informationssäkerheten är och dess betydelse för en säker vård.  
                                                      
115 En bild av landstingens informationssäkerhetsarbete 2018 , MSB 1254    
116 DNSSEC är en funktion som gör internet säkr are genom att försvåra manipulation av den information som trafikerar 
domännamnsystemet. Med DNSSEC signeras DNS -uppslagningar med kryptografiska nycklar och på så sätt säkerställs 
att svaren verkligen kommer från rätt källa och inte har ändrats under över föringen. 
https://internetstiftelsen.se/domaner/domannamnsbranschen/teknik/dnssec/  (Hämtad 2019 -01-05)   
 
 64/
84 
 
I och med GDPR -förordningen  har frågorna om informationssäkerh et lyfts uppåt i 
organisationen och är numera en ledningsfråga. Informationssäkerhet håller 
organisatorisk på att bli en del av helheten inom regionernas verksamhet. Det är en 
positiv utveckling.  
Betydelsen av samverkan och nätverksträffar betonas särskilt  där man till exempel 
formulerar gemensamma upphandlingskrav. Fortfarande har vissa regioner endast 
enstaka informationssäkerhetssamordnare anställda medan i andra arbetar ett flertal 
personer med frågorna. Det finns ett uttalat behov av fortsatt samverkan  mellan it -drift 
och informationssäkerhet.  
Reflektioner över regionernas informationssäkerhet  
Kompetens är mycket viktigt, vilket återspeglas i utfallet av it -säkerhetsindikatorerna. 
Attityder och inställning till vikten av informationssäkerhet är grundlä ggande faktorer. 
Arbetet med att bygga upp en god säkerhetskultur underlättas när ledningen föregår 
med gott exempel. Andra viktiga åtgärder är regelbundna och återkommande 
utbildningar och övningar. En god säkerhetskultur förutsätter att medarbetare känne r 
till och medverkar till att gällande regelverk följs.  
Egenkontroller sker ofta systematiskt och regelbundet avseende loggkontroller, som 
innebär  att det i efterhand är möjligt att se vilka medarbetare som berett sig tillgång till 
vårddokumentation .  
Ett systematiskt informationssäkerhetsarbete är nödvändigt för att samhällets aktörer 
ska kunna upprätthålla en bra nivå på informationssäkerheten. Den tekniska säkerheten 
behöver fortsatt stärkas samtidigt som hänsyn tas till att det i många fall är den 
mäns kliga faktorn som ligger bakom incidenter eller utnyttjas vid ett angrepp.  
Sveriges regioner saknar, i likhet med kommunerna, motsvarande 
informationssäkerhetsföreskrift som till exempel de n som MSB har för statliga 
myndigheter. Regionernas säkerhet skull e sannolikt också höjas till godtagbar nivå om 
motsvarande föreskrift riktades mot regionerna.  
 Uppföljning av offentlig sektors informationssäkerhet  
Regeringen gav den 27 september 2019 MSB i uppdrag att ta fram en struktur för 
uppföljning av det systemat iska informationssäkerhetsarbetet i den offentliga 
förvaltningen. Uppdraget är välkommet och blir en viktig uppföljning av kommunernas 
informationssäkerhet från 2015 och regionernas informationssäkerhet från 2018. 
Uppdraget omfattar även uppföljning av sta tliga myndigheters informationssäkerhet.  
 Pågående arbete, företeelser och trender  
Det finns en mängd pågående aktiviteter och strategier som ligger till grund för att öka 
säkerheten i samhället och informationssäkerheten i kommuner och regioner i 
synnerhet . Nedan följer ett urval av dessa aktiviteter i form av strategier, företeelser och 
trender.    
 
 65/
84 
 
E-hälsomyndigheten ställer krav på Säker åtkomst  
E-hälsomyndigheten erbjuder tjänster och produkter för kommuner, regioner, apotek, 
privata vårdgivare, fritidsför skrivare och veterinärer. Myndighetens tjänster innehåller 
känsliga personuppgifter som myndigheten är personuppgiftsansvarig för.  
Som en konsekvens av myndighetens uppdrag och i egenskap av 
personuppgiftsansvarig, ökar myndigheten successivt säkerhetskra ven mot kommuner 
och regioner. E -hälsomyndigheten ställer krav på ett systematisk t och riskbaserat 
informationssäkerhetsarbete inom ramen för ett upprättat ledningssystem för 
informationssäkerhet. Med säker åtkomst menar E -hälsomyndigheten att 
ledningssyst emet minst ska reglera processer för identitet och åtkomst samt alla 
närliggande processer som kan påverka dessa attribut.  
I juni 2020 kommer Nationella läkemedelslistan att vara tillgänglig för anslutning för de 
aktörer som uppnått kraven för säker åtkom st. Senast i juni 2022 ska samtliga aktörer 
enligt lagen om läkemedelslistan ha anslutit sig till läkemedelslistan, vilket i praktiken 
innebär att alla kommuner och regioner har infört säker åtkomst, ett ledningssystem för 
informationssäkerhet och arbetar systematiskt och riskbaserat med 
Nationell cybersäkerhetsstrategi (Skr 2016/17:213)  
I den nationella strategin för samhällets informations - och cybersäkerhet uttrycker 
regeringen övergripande prioriteringar vilka syftar till att utgö ra en grund för Sveriges 
fortsatta utvecklingsarbete inom informations - och cybersäkerhetsområdet . 
Handlingsplan 2019 -2022  (MSB 1351)  
Handlingsplan 2019 -2022 är en samlad informations - och cybersäkerhetshandlingsplan 
som innehåller ett antal åtgärder som tillsammans , eller i samverkan med andra aktörer , 
avser att höja informations - och cybersäkerheten i samhället. Åtgärderna vänder sig  i 
första hand till myndigheter men även till kommuner och regioner då dessa omfattas av 
NIS-direktivet.  
Vägledning och ch ecklista från Datainspektionen  
Datainspektionen har publicerat vägledningen Hur förhindrar man obefogad spridning 
av patientuppgifter? .117 Här finns stöd för behovs - och riskanalys samt utredning av 
obehörig åtkomst för hälso - och sjukvården. Datainspektione n har också publicerat en 
checklista för systematisk logguppföljnin g för vårdgivare som ger ett utmärkt stöd i 
informationssäkerhetsarbetet.118 
                                                      
117 https://www.datainspektionen.se/lagar --regler/patientdatalagen/hur -forhindrar -man-obefogad -spridning -av-
patientuppgifter/  (Hämtad 2019 -10-05) 
118 https://www.datainspektionen.se/lagar --regler/patientdatalagen/systematisk -logguppfoljning/  (Hämtad 2019 -10-05)   
 
 66/
84 
 
Vård på distans  ställer krav på informationssäkerheten  
Vård på distans är en möjliggörare , men samtidigt  en utmani ng som ställer höga krav på 
informationssäkerheten. Tillsynskameror, sensorer, kameror, mobiltelefoner, datorer 
etcetera, behöver kommunicera på ett säkert sätt med vårdgivaren. Det förutsätter att 
produkterna är godkända och konfigureras på sådant sätt at t risken för till exempel 
intrång, kapning och fjärrstyrning elimineras. Vidare förutsätts en hög tillgänglighet på 
bredband och infrastruktur som en grundläggande förutsättning för vård på distans.  
Exempel på en region som kommit långt med distansvård är  Västerbotten119 som 
efterlyser bättre kvalitet på teknik, ljud och bild. Väddö vårdcentral i Norrtälje kommun 
var först ut med journal på surfplatta120. Innovationsplatsen121 hjälper Karolinska 
sjukhuset verksamheter med teknik och arbetssätt som fungerar i den  kliniska vardagen.  
För kommuner med långa avstånd i norra Sverige är videomöten oerhört positiva 
framför allt för patienter som har lång restid. Integritetsskyddet av känsliga 
personuppgifter behöver dock regleras.  
Välfärdsteknik ens utmaningar inom infor mationssäkerhetsområdet  
Välfärdstekniken122 innefattar exempelvis digitala trygghetslarm, tillsynskamera samt 
olika former av larm och sensorer . Se även avsnitt 5.1. En u tmaning  relatera d till 
informationssäkerhet  är att kunna hantera känsliga personuppgifte r i takt med att det 
tekniska stödet utökas till allt fler tjänster. I förlängningen är det önskvärt att länka vissa 
uppgifter in i patientjournalerna för att skapa en mer effektiv vård.  
Krav på medicintekniska produkter  
Många nya Medicintekniska produkter  (MTP)123 har en uppkoppling mot internet som 
standardkonfiguration. Här finns en utmaning att säkerställa att känsliga 
personuppgifter inte följer med till leverantören. Läkemedelsverket har föreskriftsrätt 
gällande medicintekniska produkter och medicinska informationssystem. Tillverkaren 
ska ta ansvar för säkerheten i sina produkter innan de släpps på marknaden. Detta 
inkluderar även det som benämns som Nationella medicinska informationssystem 
(NMI) .124  
Appar  
Användning av appar för kontakt med sjukvården, främst privata, är ett exempel på hur 
teknikutvecklingen kan användas inom hälso - och sjukvården. Ett användningsområde 
är självmedicineringsstöd till exempel för diabetes. Stödet innebär att  patienten håll er en 
                                                      
119 https://www.regionvasterbotten.se/VLL/Filer/Kartläggning%20vård%20på%20distans.pdf  (Hämtad 2019 -10-05) 
120 https://sllinnovation.se/sites/innova tion/files/goda_innovationer.pdf  (Hämtad 2019 -10-05)  
121 https://www.karolinska.se/om -oss/utveckling --innovation/Innovationsplatse n/utvecklingsprojekt/vard -pa-distans/  
(Hämtad 2019 -10-05) 
122 https://www.socialstyrelsen.se/globalassets/sharepoint -dokument/artikelkatalog/o vrigt/2019 -5-10.pdf  (Hämtad 
2019-10-05) 
123 https://lakemedelsverket.se/malgrupp/Foretag/Medicinteknik/  (Hämtad 2019 -10-05) 
124 https://lakemedelsverket.se/upload/lvfs/vagledningar/V%C3%A4gledning_LVFS_2014_7_version_2.pdf  (Hämtad 
2019-10-05)   
 
 67/
84 
 
dosa mot sensorn på armen . Glukosvärdet visa s sedan  på dosan. I generation två är 
dosan kopplad till en applikation i telefonen via Bluetooth och larmar om 
blodsockernivån är för låg. I nästa steg borde data från sensorn finnas tillgänglig i 
patientjournalen. Asthmatuner125 mot astma är ett annat exem pel. 
AI i Digitalt kliniskt beslutsstöd  
Den samlade  informationsmängd en i journaler, kvalitetsregister och andra datakällor 
kan nyttjas som underlag till beslutsstödsystem med stöd av till exempel artificiell 
intelligens (AI). För närvarande finns 108  nationella kvalitetsregister inom olika 
medicinska specialiteter om patienters diagnoser, behandlingar och hälsoresultat, och 
som kan nyttjas för inlärning  av AI -applikationer .  
Robotar  
Ett annat exempel är robotar som under  behandlingen vid barncancer hjälp er patiente n 
att inte komma efter i skolarbetet.126 Konceptet skulle även kunna användas för vård på 
distans om integritetsskyddet säkerställs.  
Molnet  
Molntjänster blir allt vanligare och anses som en viktig förutsättning för att ta 
digitaliseringen vidare. Den stora fördelen med molnet är att molnleverantören 
möjliggör för kunderna att dela på infrastrukturen vilket håller nere kostnaderna.  
Men det finns juridiska och säkerhetsmässiga utmaningar där informationen i molnet 
under vissa förhållanden kan anses som röjd beroende på vilket land molnleverantören 
tillhör och vilka rättigheter respektive land förbehåller sig gällande åtkomst till 
leverantörens lagrade kundinformation.  
Vid alla typer av molntjänster ingår ett delat ansvar, där kunden ansvarar för 
behö righetstilldelning och åtkomst medan molnleverant ören ansvarar för infrastruktur 
och säkerhet. Det krävs kompetens i den egna organisationen för att beställa rätt typ av  
molntjänst. Tillgänglighet, redundans, felavhjälpning, incidentrapportering, loggning   
etcetera är faktorer som behöver regleras i ett serviceavtal med molntjänstleverantören.  
Oavsett om information lagras och bearbetas i molnet, annan driftleverantör eller i egen 
regi ska alltid beslutet om vald lösning baseras på resultatet av det system atiska 
informationssäkerhetsarbetet där klassificering och riskanalys ligger till grund för 
vägvalet.  
Känsliga personuppgifter har ofta ett så högt skyddsvärde att molntjänster inte är ett 
alternativ  på grund av den osäkerhet som råder kring skyddet av in formationen i 
molntjänsterna.  
                                                      
125 https://asthmatuner.se/  (Hämtad 2019 -10-05) 
126 https://www.barncancerfonden.se/press/robot -hjalper -barn-med-cancer -att-delta-i-skolan/  (Hämtad 2019 -10-05)   
 
 68/
84 
 
Osäkerheten runt molntjänster är en av anledningarna till att regeringen i september 
2019 beslutat att ge en särskild utredare i uppdrag att utreda förutsättningarna för den 
offentliga förvaltningen att få tillgång till en sä ker och kostnadseffektiv it -drift.  
Mobilitet  
En annan stor trend är mobilitet, viket innebär att vi kan utföra allt fler arbets moment 
med hjälp av en app eller en programvara  i mobiltelefonen. 5G-utbyggnaden  är en del 
av den ökade mobiliteten. En mobilte lefon kan i dag ses som en avancerad dator som 
det även går att ringa  samtal  med.  
Internet of Things, IoT  
Internet of things innebär att allt fler produkter som säljs har en gränsyta mot internet, 
ofta för att tillverkaren vill kunna uppdatera produkten, eller få statistik över hur 
produkten används för att förbättra funktionaliteten till nästa version. Internet of things 
används i allt större utsträckning inom vården. Det är då av yttersta vikt att säkerställa 
att känsliga personuppgifter inte överförs till leverantören vid exempel vis uppgradering 
och underhåll.  
 Stöd till kommuner och regioner  
SKL och MSB stödjer aktivt kommunernas respektive regionernas nätverk för 
informationssäkerhet. Nätverken genomför årliga träffar för erfarenhetsutbyte och 
kompetens utveckling och har dessutom digitala plattformar för samverkan.  
MSB håller även ihop ett samarbetsforum mellan privata och offentliga aktörer i syfte 
att säkerställa en god informations - och cybersäkerhet i samhället. Ett exempel är det så 
kallade FIDI -nätverket för informationsdelning inom informationssäkerhetsområdet.  
Inera AB har ett juridik - och informationssäkerhetsråd som fungerar som referensgrupp 
för informationssäkerhetsfrågor för de e -hälsotjänster som tillhandahålls av Inera AB.  
eSam är ett medle msdrivet program för samverkan mellan 23 myndigheter och SKL. 
Programmet vill ta tillvara digitaliseringens möjligheter för att underlätta för 
privatpersoner och företag att använda våra gemensamma resurser på ett effektivt sätt. I 
eSams nätverk för inform ationssäkerhet diskuteras sektorns gemensamma frågor vilket 
ger ett perspektiv på informationssäkerhet som SKL kan använda i stödet till 
kommuner och regioner.  
För att förenkla kommuners och regioners genomförande av informationsklassningen 
har SKL tagit f ram verktyget KLASSA. SKL har även tagit fram ett antal andra 
hjälpmedel för att underlätta informations -säkerhetsarbetet, till exempel en mall för 
patientsäkerhetsberättelser.  
Inom ramen av styr - och samverkansorganisationen Vision e -hälsa 2025 finns ett 
insatsområde  för regelverk . För insatsområdet finns  en arbetsgrupp för samverkan. 
Insatserna syftar till att uppnå ändamålsenliga regelverk som både värnar individens 
integritet och säkerhet och främjar den digitala utvecklingen. Det handlar om att   
 
 69/
84 
 
balanse ra rättigheter som personlig integritet mot en jämlik, patientsäker och tillgänglig 
vård.  
MSB stödjer kommunerna och regionerna i informationssäkerhetsarbetet genom 
utbildning, verktyg och vägledning.127 MSB tillhandahåller ett metodstöd som vägleder 
kommun er och regioner vid upprättande av ett ledningssystem för 
informationssäkerhet, vilket utgör grunden för det systematiska  arbetet med  
informationssäkerhe t. 
MSB samordnar också arbetet med samhällets informationssäkerhet samt följer och 
analyserar utveckli ngen på området. Myndigheten ska vidare svara för att Sverige har en 
nationell funktion med uppgift att stödja samhället i arbetet med att förebygga och 
hantera it -incidenter.  
MSB har tilldelats en bred roll vid genomförandet av NIS -regleringen vilket bla nd annat 
inkluderar att meddela föreskrifter inom området som bland annat gäller för kommuner 
och regioner.  
MSB har varit sammanhållande för Samverkansgruppen för informationssäkerhet 
(SAMFI) i arbetet i med att ta fram en samlad handlingsplan för informat ions- och 
cybersäkerhet för åren 2019 –2022128 utifrån målen i den Nationella strategin för 
samhällets informations - och cybersäkerhet.  
Ett flertal av de föreslagna åtgärderna i handlingsplanen bidrar till ytterligare stöd och 
nytta för kommuner och regioner.  Ett exempel på stöd är den årliga 
informationssäkerhetskonferensen för kommuner, regioner , länsstyrelser och 
myndigheter. Vidare kommer behovet av att införa rättsliga krav på att bedriva 
systematiskt och riskbaserat informationssäkerhetsarbete för kommun er och regioner 
utredas som komplement till NIS -regleringen. Ett annat exempel är att en referenslista 
över granskade och godkända  it -säkerhetsprodukter enligt Common Criteria, ISO 
15408 ska etableras och förvaltas av MSB, liksom tillhandahållande av fört eckning över 
rekommenderade kryptofunktioner.  
 Kompetensförsörjning kan vara ett hinder  
Bristen på personal med rätt kompetens inom informationssäkerhetsområdet är stor i 
regionerna men framför allt i kommunerna. Även de myndigheter som tilldelats 
tillsyns ansvar för NIS -direktivet upplever svårigheter med att hitta rätt kompetens att 
anställa.  
It-säkerhetsområdet är brett med många delområden och därför krävs en stor bredd av 
specialister. Vanligen krävs flera individer med olika kompetensprofiler för att t äcka in 
det totala kompetensbehovet inom en känslig verksamhet i offentlig sektor.  
                                                      
127 Årsredovisning 2019 . Myndigheten för sa mhällsskydd och beredskap (MSB).  
128 Samlad informations - och cybersäkerhetshandlingsplan för åren 2019 –2022: 1 mars 2019 . Myndigheten för samhällsskydd och 
beredskap (MSB).    
 
 70/
84 
 
En annan utmaning är att behålla kompetens över tid då teknikutvecklingen sker i hög 
takt. Medarbetarna behöver kontinuerligt vidareutvecklas genom utbildning, 
omvärldsbeva kning och samverkan. Detta är inte alltid möjligt, särskilt om man arbetar i 
en liten kommun med få kollegor och begränsade resurser.  
Offentlig t anställda med hög it -säkerhetskompetens får dessutom ofta erbjudanden från 
den privata marknaden då det råder en nationell bristsituation. När dessa resurser slutar 
har ofta offentlig sektor svårt att hitta nya medarbetare med rätt kompetens.  
Kompetensglappet kan delvis kompletteras med konsultstöd, vilket i det korta 
perspektivet fungerar bra men på sikt är kost nadsdrivande och besvärande då 
specialistkunskaper inte längre finns i den egna organisationen. Verksamhetskunskap är 
ofta en förutsättning för att förstå behovet av säkerheten i kärnverksamheten.  
Det är viktigt att tillräckligt många säkerhetsexperter fi nns tillgängliga. I annat fall finns 
risken att personalen enbart hinner åtgärda akut uppkomna problem och att det 
förebyggande arbete inte hinns med på grund av hög arbetsbelastning.  
Teknikutvecklingen medför att specialiseringen inom informationssäkerhe t ökar. Det är 
troligt att behovet av specialister inom området informationssäkerhet kommer öka 
framgent.  
7. Individens fokus allt mer centralt  
För att  möta framtidens utmaningar krävs  nya sätt att tänka och en djupare förståelse 
för vad som skapar värde för i nvånar na. Vi behöver också skapa nya och  smartare 
samhällstjänster.  
Det behövs också ett strategiskt och målmedvetet arbete som handlar om att organisera 
vården utifrån befolkningen s och patienternas behov. Det slås fast i betänkandet God 
och nära vård . Vård i samverkan  (SOU 2019:29) .129 Detta gäller likväl inom den 
kommunala omsorgen där patient byts ut mot ordet brukare . 
Som en del i indivualiseringstrenden har u tvecklingen gått från att individen ska ges 
inflytande och medverka till att den enskilde ska ha  makt ; patient - och brukarmakt. Det 
hänger i sin tur ihop med ett förändrat synsätt där individen betraktas allt mer som  en 
expert på sig själv som kan styra över sin egen situation. En konsekvens av detta blir 
också att det blir mer naturligt att vården o ch omsorgen kommer till patienten/brukaren 
istället för tvärtom. Det ligger i hela omdaningen med G od och nära vård. För att 
underlätta denna färdriktning kan utvecklingen av digitala verktyg och arbetssätt ses 
som en naturlig del.  
                                                      
129 SOU 2019:29. Utredningen samordnad utveckling för god och nära vård. God och nära vård. Vård i samverkan: 
delbetänkande.    
 
 71/
84 
 
7.1 Personcentrerad vård och  omsorg ger mervärde  
Att mötet mellan  patienten/brukaren och medarbetaren fungerar väl ur 
patienten s/brukarens och de närståendes perspektiv är avgörande för att skapa 
mervärde för patienten/brukaren. Det är en fråga om synsätt och arbetsmetoder. Det 
handl ar också om att säkerställa att stödstrukturer och verktyg i sjukvården och 
socialtjänsten som it -system, kunskapsstöd och rutiner ger förutsättningar för en 
personcentrerad vård och omsorg.130 
Samordning är ett begrepp som används ofta för att beskriva vad som ger mervärde för 
patienten/brukaren. Myndigheten för vård och omsorgsanalys (Vårdanalys) väljer att 
betrakta samordnad vård och omsorg som ett resultat för patienten/brukaren. Utifrån 
detta synsätt definierar de vården och omsorgen som samordnad ”när a lla aktiviteter 
ingår i en väl fungerande helhet kring individen samtidigt som individen ges möjlighet 
att vara medskapande i aktiviteterna efter förmåga och preferenser”.131 
7.2 Vi tar reda på vad användarna tycker och vill  
Utvecklingen går också i riktning mot  ett tydligare användarfokus. Vi blir bättre på att se 
till användarnas behov  och kan behöva utveckla arbetssätten ytterligare . 
Tillitsdelegationen  framhåller i sitt slutbet änkande Med tillit följer bättre resultat  (SOU 
2019:43) att både myndigheter med di rekt och indirekt kontakt med medborgarna 
behöver ha ett medborgarfokus , då det gynnar resultaten för både medborgarna och 
företagen.132 
 Tjänstedesignsmodellen  
Digitaliseringsrådet lyfter i sin rapport En lägesbild av digital ledning  att utvecklingen 
inom of fentlig sekt or i större utsträckning behöver ske med användarna i fokus för att 
skapa tjänster och processer som ger ökad användar - och samhällsnytta .133 För att lyckas 
med föresatsen att förenkla och tillgängliggöra för medborgarna är det i princip en 
förut sättning att arbeta aktivt med de tänkta användarna.  Genom ett sådant arbet ssätt, 
som är en kreativ process där idéer tas fram och testas tillsammans med användarna, får 
vi insikter om invånarnas behov.  
 Invånarundersökning  
E-hälsomyndigheten har genom uppf öljningsarbetet av Vision e -hälsa , och i tidigare 
e-hälsokartläggningar inom Nordiska ministerrådet, identifierat ett behov av att 
kartlägga invånarens perspektiv på e -hälsa. För att få veta mer om detta har 
E-hälsomyndigheten tillsammans med Statistiska c entralbyrån, SCB, genomfört en 
                                                      
130 Från mottagare till medskapare – Ett kunskapsunderlag för en mer personcentrerad vård och omsorg . Vårdanalys (2018:8)  
131 Från mottagare till medskapare – Ett kunskapsunderlag för en mer personcentrerad vård och omsor g. Vårdanalys  (2018:8)  
132 SOU 2019:43. Tillitsdelegationen. Med tillit följer bättre resultat : slutrapport.  
133 En lägesbild av digital ledning . Digitaliseringsrådet (2019)    
 
 72/
84 
 
invånarkartläggning som avser att fylla denna lucka. 15  000 slumpmässigt utvalda 
individer över 16 år har fått en enkät att svara på. Resultatet kommer att redovisas 
under senare delen av hösten 2019.   
Genom undersökningen k ommer det vara möjligt att börja bygga kunskap om 
individens och olika gruppers syn på och användning av e -hälsa. Kartläggningen fyller 
ett nationellt behov i arbetet med uppföljning av Vision e -hälsa  och kommer att utgöra 
ett viktigt ingångsvärde för E -hälsomyndighetens prioriteringar och inriktning för att 
stärka invånarperspektivet och myndighetens strategiska utveckling.  
 Internationell omvärldsanalys gällande invånar es tillgång till hälsodata134 
Invånartjänster och möjligheter för patientdelaktighet är e n central del av Vision e -hälsa 
2025. I E -hälsomyndighetens ansvar ingår att utveckla och förvalta effektiva och 
kvalitetssäkrade e -hälsotjänster till vården och apotek och tillhandahålla digitala tjänster 
för att underlätta för den enskilde.  
Under våren 2019 genomförde E -hälsomyndigheten en omvärldsanalys och 
kartläggning av vad andra länder gör när det gäller invånares tillgång till hälsodata i 
vården samt möjlighet för vården att ta del av och använda invånargenererade 
hälsodata. Syftet med analysen var  att ta fram underlag för att diskutera policyfrågor på 
nationell nivå i Sverige.  
Kartläggningen omfattade tretton länder där en fördjupad analys gjordes av sju länder. 
Urvalet baserades på t re kriterier:  
 
Kriterium  Utvalda länder  
Närhetskriteriet – länder  som ligger i vår närmiljö 
och som även har en relativt likartad kontext i vissa 
viktiga avseenden  • Danmark (fördjupning)  
• Norge (fördjupning)  
• Finland (fördjupning)  
Styrsystemkriteriet  – länder med i viss mån 
likartade styrsystem jämfört med det svenska, de t vill 
säga en relativt decentraliserad hälso - och sjukvård 
med en bred uppsättning huvudmän och/eller 
aktörer  • Australien (fördjupning)  
• Estland (fördjupning)  
• Kanada  
• Nederländerna (fördjupning)  
• Tyskland  
                                                      
134 I detta avsnitt har konsultföretaget Lumell, på uppdrag av E -hälsomyndigheten, bidr agit med underlaget.    
 
 73/
84 
 
Goda exempel -kriteriet  – länder som skiljer sig från 
Sverige men som utmärker sig positivt vad gäller 
system för lagring och delning av känsliga 
personuppgifter  • England (fördjupning)  
• Indien  
• Singapore  
• Skottland  
• USA 
För samtliga länder genomfördes en analys baserat på publicerade rapporter och 
offentliga doku ment. För de sju fördjupningsländerna genomfördes även 
kompletterande intervjuer med företrädare för offentliga aktörer i dessa länder. 
Omvärldsanalysen fokuserade på vad länderna gör och hur de driver arbetet kring 
invånartjänster på nationell eller gemen sam regional nivå. Analysen tittade inte på 
enskilda projekt eller hur arbetet bedrivs i enskilda regioner eller sjukvårdssystem inom 
länderna.  
Vilken nationell lösning har man valt för att ge patienter tillgång till hälsodata?  
 
Bild 3 Nationell lösning f ör att ge patienter tillgång till hälsodata  
Samtliga länder i omvärldsanalysen har strategier på nationell nivå för att tillgängliggöra 
hälsodata för patienter. I en majoritet av länderna utvecklas eller finns också en nationell 
patientportal . 
• Etablerad na tionell lösning:  Australien, Norge, England, Finland, Danmark, 
Estland, Singapore  
• Nationell lösning under utveckling: Kanada, Indien, Skottland  
 
Reglerad 
marknadPortal
De lösningar som finns på plats 
har varierande täckningsgrad 
bland vårdgivareFörsäkringsbolag erbjuder 
kravställd lösning
Etablerad 
lösning
Lösning 
under 
utvecklingE-hälsokort
Elektronisk journal  
 
 74/
84 
 
I England, USA135 och Nederländerna har man valt en strategi som bygger på att skapa 
en ”reglerad marknad” för at t tillgängliggöra hälsodata till patienter. Tyskland skiljer sig 
åt från övriga länder genom att det är försäkringsbolagen som erbjuder en nationellt 
kravställd lösning där alla patienter ska få tillgång till ett e -hälsokort, något som från och 
med 2021 sk all bytas till att alla ska få tillgång till en elektronisk patientjournal.  
Parallellt med att frågan om patientens tillgång till sina egna hälsodata lyfts upp på 
hälso - och sjukvårdsagendan pågår även en diskussion om hur information på bästa sätt 
delas med olika vårdgivare i de olika länderna.  
I vissa länder skapas en gemensam ingång på webben för tillgång till hälsoinformationen 
för både patienter och vårdgivare, medan andra länder har valt en strategi att ta fram 
lösningar som enbart riktar sig till pa tienten.  
I Sverige är 1177 Vårdguiden primärt riktad till patienter men har också en separat 
ingång för vårdgivare. Denna vårdgivaringång är dock till för att hantera administrativa 
ärenden och vårdgivare har ingen tillgång till patientens hälsodata via p ortalen.  
England, Norge, Nederländerna, Indien och Blue Button136-lösningen i USA riktar sig 
primärt till patienter  (med eller utan metoder för att i ett nästa steg dela denna 
information med vårdgivare exempelvis via mejl eller tredjepartslösningar).  
Danma rk. Australien, Estland, Finland, Kanada och Singapore har istället valt att ha en 
gemensam ingång  till patientens hälsoinformation för såväl patienter som vårdgivare.  
Tyskland har som tidigare nämnts en lösning med fysiska e -hälsokort som patienten 
själv äger och delar information från med vården om de så önskar . 
Vilka kan patienten dela sin information med?  
 
Bild 4 - I vilka länder kan du som vuxen patient dela din information med släkt eller vänner  
I alla studerade länder förutom Finland är det möjligt  att som patient, genom fullmakt 
eller tredjepartslö sningar, dela sin hälsodata med anhöriga eller nära vänner. Exempel på 
                                                      
135 I USA har fokus varit på ” Blue Button ” en nationellt förespråkad lösning som kommer med vissa incitament och 
används av nationella statliga system såsom Medicare och Veterans Affairs varför den omnämns som en nationell lösning  
i dett a underlag.  
136 En symbol (märkning) som visar att tjänsten möjliggör för användaren (patienten) att ladda ner sin hälsodata  eller 
journal i syfte att exempelvis dela dem med en läkare eller närstående, kvalitetssäkra informationen, byta försäkringsbolag 
eller att dela den med en app eller annat verktyg för att nå sina egna hälsomål. Symbolen kan användas av exempelvis 
vårdgivare, apotek och försäkringsbolag.  
  
 75/
84 
 
vad som kan delas är insyn i journal, läkemedel och lab oratorie resultat. I Norge är det 
även möjligt för anhöriga att exempelvis komm unicera med och administrera besök 
inom hemtjänsten.  
Finland är det land som, likt Sverige, inte ger en patient möjlighet att dela sin hälsodata 
med anhöriga i dagsläget . Bakgrunden är densamma som i Sverige, då lagstiftningen 
(Lag om elektronisk behandlin g av klientuppgifter inom social - och hälsovården137) 
enbart specificerar att vårdnadshavare får ta del av information om sina minderåriga 
barn via gränssnittet. Det pågår en revision av lagstiftningen och avsikten är att tillåta 
fullmaktslösningar för att de la information med anhöriga och närstående. Planen är att 
detta skall vara möjligt under år 2020 och ett system för elektroniska fullmakter finns 
redan som då kommer att tas i bruk.   
I alla länder kan vårdnadshavare ta del av viss information och vissa tj änster som berör 
deras barn . Vilken information och vilka tjänster som görs tillgängliga varierar och likaså 
åldersgränsen för när vårdnadshavaren inte längre ska få tillgång till informationen.  
Hur ansluts användare och var lagras data?  
 
Bild 5 Anslutnin g av patienter och var data lagras i de sju länder där en fördjupad analys genomförts  
I tre av de sju länderna som har analyserats djupare finns lösningar där data lagras 
centralt:  
• I Estland och Finland har en patient automatiskt ett konto och ansluts till  de 
arkiv som är kopplade till lösningen. Även om patienten väljer att inte logga in 
kommer information att sparas i arkiven.  
• Samma sak gäller i Australien sedan 2019, men patienten kan välja att avsluta 
sitt konto och att därmed radera all data som lagrat s. Möjligheten att ta del av 
denna information försvinner då även för hälso - och sjukvårdspersonal samt 
för forskningssyfte.  
Övriga länder har eller utvecklar lösningar där informationen lagras i olika system som 
ansluts till portalen/tjänsten. Information  som visas på portalen när den efterfrågas.  
                                                      
137 9.2.2007/159 Lag om elektronisk behandlin g av klientuppgifter inom social - och hälsovården . 
Eget konto 
genom aktiv 
registrering”Automatiskt”
kontoAutomatiskt 
konto som går 
att radera
Centralt lagrad 
data
Lokalt lagrad 
data
  
 76/
84 
 
• I England och Nederländerna kan en patient välja att skapa ett konto, men får 
inte ett automatiskt.  
• I Sverige, Norge, Danmark finns det ett konto kopplat till varje persons 
elektroniska ID. För att använda dett a konto måste patienten godkänna att 
deras personuppgifter används.  
Anslutningsgraden bland vårdgivare till de olika invånartjänsterna varierar och påverkas 
av hur man valt att styra detta. Framförallt har analysen identifierat att lagstiftning har 
en sta rk koppling till anslutningsgrad.  
För vårdgivare ser vi fyra huvudsakliga modeller för anslutning.  
• Generella styrdokument  som inte anger specifika krav på anslutning: Så ser 
det ut för regionerna (sjukhusvården) i Norge, där det även är helt valfritt att 
ansluta sig för exempelvis primärvårdsläkare  
• Ekonomiska incitament  för att ansluta sig: Australien och Nederländerna är 
exempel på detta. De ekonomiska incitamenten kan dock variera i sin 
utformning och har i Australien varit begränsade. Nederländerna ska påbörja 
ekonomiska incitament i oktober i år  
• Kontraktsbaserad anslutning : Detta gäller i England och Danmark. I 
England skrivs krav på anslutning in i de avtal som sluts med 
husläkarmottagningar. I Danmark skrivs krav in i de generella avtalen mellan 
regio nerna och hälso - och sjukvårdsleverantörer på samma sätt som i Sverige.  
• Lagstiftad anslutning : Estland och Finland har skapat särskilda lagar för att 
hantera anslutning till sina informationssystem  
Hur har länderna valt att hantera lagstiftningsfrågorna?  
När det gäller de länder som analyserats djupare i denna jämförelse så har de valt att 
hantera lagstiftningen på olika sätt.  Australien, Finland och Estland har tagit fram 
specifika lagar för informationssystem. I Australien  och Finland berör dessa lagar ä ven 
patientens rättigheter. I Danmark gör man istället punktarbeten löpande i befintlig 
lagstiftning och i England, Norge och Nederländerna har man inte gjort något särskilt 
lagarbete för att få sin lösning på plats.    
 
 77/
84 
 
Hur ser ansvarsfördelningen ut mellan s taten och andra aktörer?  
 
Bild 6 Organisering och drift av nationell lösning  
I de flesta av de studerade länderna har staten och olika departement ansvaret för den 
nationella it-lösningen. De som skiljer ut sig är Nederländerna, Danmark och Sverige 
där an svaret är uppdelat mellan  stat och andra intressenter.  
• Danmark: Delat ansvar mellan de danska regionerna, ministeriet för hälsa och 
sociala frågor samt kommunernas landsförening  
• Nederländerna: Delat ansvar mellan Nederländernas patientförening, Institutet  
för hälso - och sjukvård, hälso-, välfärds -, och sportdepartementet. Till sin hjälp 
har de även Vårdinformationsstyrelsen som består av hälso - och 
sjukvårdsrepresentanter och lokala politiska organ.  
• Sverige: Huvudansvar på Inera AB (ägs av regioner och ko mmuner i Sverige) 
och Sveriges regioner . E-hälsomyndigheten för information rörande förskrivna 
läkemedel . 
Länderna skiljer sig också åt vad gäller hur systemen förvaltas och drivs:  
• I Danmark, Australien, Norge och Sverige är lösningen offentligt driven och en 
eller flera offentliga aktörer driver och utvecklar lösningen. Alla lösningar och 
utvecklingsinitiativ tas fram av de som driver portalen.  
• I Nederländerna är det istället en offentlig aktör som sätter spelreglerna för en 
marknad där invånartjänster och  hälso - och sjukvårdsaktörer kan interagera. 
Lösningen är en typ av certifiering där t redjepartslösningar och vårdgivare kan 
ansluta sig om de uppfyller kraven, och p atienter kan välja mellan olika säkra 
patientportaler.  
Offentligt driven 
tjänstOffentligt kontrollerad 
marknad
Delat styre mellan stat och 
andra aktörerStatlig styrning
  
 78/
84 
 
• England har en statligt driven appl ikation , men även öppna API:er138 så att 
tredjepartsapplikationer kan ansluta sig efter granskning och godkännande. Här 
tillgängliggörs information om granskade tredjepartsapplikationer i NHS Apps 
Library  så att invåndarna kan ta del av informationen .139 
• Estla nd och Finland har statliga system men båda länderna undersöker hur man 
i framtiden ska kunna koppla ihop tredjepartslösningar till sina statliga system.  
Vart är länderna på väg?  
Flera initiativ pågår för att vidareutveckla de lösningar som finns. Exempel på dessa är:  
Tredjepartslösningar: Ett flertal länder ser över hur applikationer utvecklade av andra 
aktörer såsom företag eller patientorganisationer kan kopplas samman med 
invånartjänsterna. England har redan vissa lösningar på plats, och hela den neder ländska 
lösningen som blir verklighet  i år bygger på tredjepartslösningar. I Finland är det möjligt 
att ansluta tredjepartlösningar till ett personligt hälsokonto på Kantatjänsterna, men 
informationen går enbart att använda för enskilt bruk. Det pågår en d iskussion om att 
möjliggöra delning av informationen på hälsokontot med socialtjänsten och vårdgivare 
men detta skulle kräva en lagändring.  
Invånargenererad data: Flera länder ser över hur invånargenererad data kan bli en del 
av lösningen. Det som avses är  både hälsodata från smart teknik, men även sådan data 
som patienten själv kan skriva in. I Finland kan patienter redan i dag lägga in data från 
hälsoapplikationer (vikt, steg och daglig aktivitet) , information som lagras i ett 
hälsokonto för egna uppgifte r. En liknande utveckling pågår även i de andra länderna 
och exempelvis i Danmark tittar myndigheterna på hur lagringen av personlig hälsodata 
kan ske på ett säkert sätt och sedan visas upp via webbplatsen sundhed.dk.  
En portal för alla patientens ärenden : Funktioner för att underlätta kontakten med 
vården blir allt vanligare. Det kan gälla tidsbokning, receptförnyelse, möjlighet att slå 
upp diagnoser, skicka meddelanden till vården m ed mera.  I Norge finns flera sådana 
lösningar på plats ( bland annat tidsbo kning, skicka meddelanden, receptförnyelse) men 
den låga täckningsgraden bland vårdgivare är fortsatt en utmaning.  
Kommunal vård och omsorg: I våra nordiska grannländer ser vi att den kommunala 
vården och omsorgen är en del av lösningarna. Bland annat ska det bli möjligt att se sin 
omsorgsjournal och att administrera hembesök. I Norge räknar man med att hälften av 
kommunerna kommer att vara anslutna i slutet av 2019. I Danmark är tre av nittioåtta 
kommuner anslutna hittills. Finland är också i början av den na utveckling . I juni 2019 
hade sex socialtjänstenheter kopplat upp sig.   
                                                      
138 Öppen API: ett ordnat sätt att hämta och lämna data  där en myndighet eller ett företag låter andra  använda utvalda 
delar av sin data . 
139 https://www.nhs.uk/apps -library/  (Hämtad 2019 -10-05)   
 
 79/
84 
 
Fyra vägar framåt för Sverige utifrån omvärldsanalysens resultat  
En slutsats från omvärldsanalysen är att Sverige inte har tätpositionen i arbetet med 
e-hälsotjänster till invånare och inte heller har den snabbaste utvecklingstakten.  
Utifrån utvecklingen i Sverige samt lärdomar från övriga länder kan man se fyra 
huvudsakliga alternativa vägar framåt eller en kombination därav. De fyra alternativen 
nedan bygger på modellen och beskri vningen av ansvarsfördelning ovan. Alternativen 
belyser vägvalet om Sverige vill gå från en regional styrning av invånartjänsterna till en 
nationell statlig styrning, samt om Sverige vill skapa en reglerad marknad och öppna 
upp för andra aktörer att erbjud a invånartjänster baserade på data i hälso - och 
sjukvården.  
 Nuvarande lösning 
– portalen 1177  ”Den reglerade 
marknaden”  ”Den regionala 
marknaden”  ”Den statliga 
portalen”  
Utgångs -
punkt  Utgår från befintliga 
strukturer  Ny lösning  Nya/existerande 
lösningar  Ny lösning  
Ansvar  Regionerna ansvarar 
för och driver 
utvecklingen och 
portalen  Regioner och statlig 
nivå ansvarar för 
certifiering av 
applikationer  Regionerna kravställer 
invånartjänster från 
leverantörer  Statlig nivå ansvarar för 
och driver utvecklingen 
och portalen  
Utformning  • Nationell 
portal dit 
tjänster kan 
anslutas  
• Patientportal  • Reglerad 
marknad  
• Applikationer 
riktade mot 
patient och 
eventuella  
vårdgivare  • Regional 
marknad  
• Regionala 
patientportaler/ 
applikationer  • Nationell 
portal  
• Patientportal 
och ev. 
vårdgivarportal  
Beroende på vilken väg Sverige  väljer så kommer olika nyckelfrågor och 
utvecklingsarbeten i fokus och vägvalet  kommer att påverka utvecklings - och 
innovationstakt en. 
8. Digitalt utanförskap – ett observandum  
Trenden är tydlig. Allt fler av Sv eriges invånare använder internet och de gör det allt 
oftare. Svenska Internetstiftelsen gör årliga undersökningar av invånarnas använd ning 
av internet. Siffror från 2018 visar att 100 procent av de tillfrågade 16 -25-åringarna 
använder internet. 100 procen t av alla som studerar använder internet. 100 procent av 
12-15-åringarna tittar på Youtube. Av de som arbetar inom finansbranschen använder 
100 procent internet på jobbet. Av de som var hemma med barn när undersökningen   
 
 80/
84 
 
genomfördes använder 100 procent en internetbank och köper saker via internet , 
m.m.140 
Samtidigt visar undersökningen att ä ldre inte använder internet i samma utsträckning 
som andra åldersgrupper . Här framgår till exempel att 58  procent  av de äldsta (76+) och 
21 procent  av de mellan 66 -75 år, inte använder sig av internet alls för att ta del av 
offentlig information från myndigheter och kommuner. Vad gäller uppsökande av 
medicinsk information använder 59  procent  av de äldsta och 24  procent  av de mellan 
66-75 år inte sig av internet som medel.141  
Lägre utbildningsnivå kan kopplas till lägre dagligt nätanvändande. 28  procent  av de 
som har grundskoleutbildning svarade att de inte använder sig av internet varje dag. 
Motsvarande siffra är sju procent  för de med högskoleutbildning/högre examen. 
Utmärka nde därutöver är att d e som använder  internet sällan eller inte alls bor oftare på 
landsbygd en, har också lägre inkomst och är till största delen kvinnor . Totalt är det 1,1 
miljon invånare som sällan använder sällan internet och en halv miljon gör det aldr ig.142 
Det finns skillnader i internetanvändningen bland de grupper som inte är födda i 
Sverige. Bland personer som är födda i ett annat nordiskt land finns betydligt fler (18 
procent ) som inte använder internet alls eller inte använder det dagligen jämfört med 
svenskfödda (10 procent ). Bland personer som är födda utanför Norden är den dagliga 
användningen istället högre än bland svenskfödda, i den gruppen avstår endast tre 
procent  daglig internetanvändning .143 
För många personer med funktions variatione r kan br istande användning av datorer och 
internet bero på att utrustning, webbsidor och dylikt inte alltid är tillgängliga för den 
som har e n funktions nedsättning . 
Internetanvändning är bara en aspekt av det digitala samhället, men den har sannolikt 
stor betydels e för om en person känner sig delaktig i samhället eller inte. Internet  kan 
för många som exempelvis har svårt att uttrycka sig, inte klarar att gå utanför bostadens 
väggar eller lever i ensamhet , ge möjlighet att knyta kontakter. Digitala 
hjälpmedel/verkt yg kan för många med fysiska eller kognitiva funktionsnedsättningar 
skapa större oberoende.   
Fortfarande står många vid sidan av digitaliseringen och ges inte möjlighet att dra nytta 
av den. Det är viktigt att ha med tillgänglighetsperspektivet  i utveckli ngsarbetet så att vi 
inte bygger in systematik som leder till att tjänster och produkter blir exkluderande 
istället för inkluderande.  
                                                      
140 Svenskarna och internet 2018 – en studie av svenska folkets internetvanor . Svenska internetstiftelsen  (2018).  
141 Svenskarna och internet 2018 – en studie av svenska folkets internetvanor . Svenska internetstiftelsen  (2018).  
142 Svenskarna och internet 2018 – en studie av svenska folkets internetvanor . Svenska internetstiftelsen  (2018).  
143 Svenskarna och internet 2018 – en studie av svenska folkets internetvanor . Svenska internetstiftelsen  (2018).    
 
 81/
84 
 
9. Möjligheter för att möta utmaningarna  
9.1 Utveckling sker i samverkan  
Samarbete och samverkan blir genom den utveckling  som sker avgörande p å helt nya 
sätt, enligt Tillväxtverket . I dag  sker förbättring av offentlig verksamhet i allt högre 
utsträckning tillsammans  med anv ändarna. Genom detta medskapande utvecklas 
offentlig verksamhet med ett fokus p å nytta f ör anv ändaren. Ut över dialoger och ol ika 
former av piloter, agila och iterativa processer utg ör analyser av data en  resurs f ör att 
förbättra tj änster och inriktning i insatser.144 
9.2 Tillåtande och nyfiket i nnovationsklimat behövs  
I takt med att komplexiteten v äxer i samh ället ökar osäkerheten kring hur 
förändringar na ska mötas . Samtidigt sk ärps kraven p å att myndigheter, akt örer och 
företag utvecklar f örmågan att navigera i denna komplexitet vilket innebär att innovativa 
metoder utvecklas.  Tillväxtverket menar att p olicyutveckling en har f örändrats . Under 
senare år har ett allt st örre intresse utvecklats f ör så kallad  experimentell 
policyutveckling. Det läggs stor vikt vid sm åskaliga projekt som noga testas och 
utvärderas innan de skalas upp. N är det finns en os äkerhet om vilket utf all en åtgärd 
eller insats kommer att ge menar Tillväxtverket att det är angeläget  att testa olika 
lösningar f ör att finna vad som fungerar. Pilotprogram, systematiska utv ärderingar, 
acceptans f ör misslyckande och en generell experimentell ansats är medel för att 
säkerst älla lärande inom policyv ärlden. Fokus beh över hela tiden vara p å mål och syfte 
med insatsen. Det beh över även säkerställas att resurser finns f ör övergången fr ån lyckat 
policyutvecklingsarbete till ordinarie verksamhet.145 
För att utveckla ol ika digitala stöd kan det i samverkan mellan olika aktörer behövas 
kreativa testbäddar som ger möjlighet att pröva nya idéer och skruva på befintliga 
lösningar. Det behövs även ett rättsligt ramverk som underlättar  en innovativ miljö . 
Exempelvis kan innova tionsupphandlingar vara en möjlighet men när det sedan gäller 
breddinförande kan hinder uppstå. Breddinförande har ofta även andra 
implementationssvårigheter , förutom de rättsliga.  
Det är inte bara innovationsprojekt som löper risk att bli tomtebloss. Det finns 
generella svårigheter med att skala upp lokala försök, vilket exempelvis kan bero på 
brister i f inansiering  och kommunikation/spridning . Svårigheter kan även uppstå  vid 
implement ering . 
                                                      
144 I takt med tiden . Tillväxtverket (2019).  
145 I takt med tiden . Tillväxtverket (2019).    
 
 82/
84 
 
9.3 Stöd för utveckling efterfrågas  
För att utveckla verksamheterna e fterfråga r beslutsfattare på olika nivåer och 
medarbetare olika former av stöd från.  
 Ledarskapet kräver en tydlig strategi  
Tillväxtverket skriver i sin rapport I takt med tiden  att ledarskapet är av största vikt i 
tider av förändring. S ärskilt betonas led arskapets betydelse i v år tid n är digitalisering 
transformerar f örutsättningarna f ör de flesta verksamheter. Utan medvetna ledare som 
tydligt styr mot och st ödjer en inriktning av verksamheten , utifrån dess f örändrade 
förutsättningar , blir det sv årt för medarbetare att utveckla arbetet och kulturen och 
åstadkomma verklig f örändring. P å ledningsniv å är det viktigt att fungera kraftsamlande 
och tydligt peka ut en gemensam riktning som går i takt med omv ärldsutvecklingens 
förändrade f örutsättningar och m öjligheter. 
Ledaren beh över tillsammans med medarbetare identifiera, besluta om och st ödja det 
arbete som m öjliggör en utveckling i önskvärd riktning. Likas å behöver ledarskapet 
säkerst älla att ramar, f örutsättningar och resurser finns f ör att driva det 
utveckli ngsarbete som är prioriterat. Ledaren är en central b ärare av den kultur som ska 
genomsyra organisationen ; värderingar , relationer, riktning och resultat. Dessa aspekter 
är avg örande i vad som k ännetecknar en attraktiv arbetsplats.146 
Inom hälso - och sjukvår d och socialtjänst är kvalitetsledningssystemet centralt  (SOFS 
2011:9) .147 Det är verktyget för att att uppnå kvalitet. Ledningssystemet ska användas 
för att : 
• systematiskt och fortlöpande utveckla och säkra verksamhetens kvalitet  
• planera, leda, kontrollera, följa upp, utvärdera och förbättra verksamheten . 
För att digitaliseringen ska bli en  naturlig del av det grundläggande utvecklingsarbetet 
går det att tänka in det i ledningssystemet. I vilka delar av det systematiska arbetet kan 
digitaliseringen ge ett mer värde?  
Mer konkret kan ledaren behöva olika stöd och verktyg för att lyckas med sin 
förändringsledning . Kunskapsstöd är en sådan form av stöd. Här kan exempelvis det 
digitala stöd et för chefer i socialtjänsten som E -hälsomyndigheten har i uppdrag att ta 
fram, fylla en viktig funktion på sikt .148 Stöd för förändringsledning är ett annat område 
där det finns behov. SKL har fått medel av regeringen för att under perioden 2018 -2020 
arbeta med att öka förmågan att systematiskt leda och driva på innovation och 
                                                      
146 I takt med tiden . Tillväxtverket (2019).  
147 Ledningssystemen ska användas för att säkra kvali tet i, samt planera, leda och förbättra verksamheter. Socialstyrelsens 
föreskrifter och allmänna råd om ledningssystem för systematiskt kvalitetsarbete är gemensamma för hälso - och sjukvård, 
tandvård, socialtjänst och verksamheter enligt LSS. Med hjälp av processer och rutiner samt ett systematiskt 
förbättringsarbete ska verksamheten uppnå kvalitet. Det systematiska förbättringsarbetet ska bestå av riskanalys,  
egenkontroll och hantering av avvikelser.  
148 Uppdrag om nationellt stöd till kommunerna vid införan de och användning av digital teknik 2018 -04-12 
S2018/02375/FST (delvis) .   
 
 83/
84 
 
verksamhetsutveckling genom  digitalisering. Det handlar om att stärka den strategiska 
kompetensen kring digitalisering hos ledande förtroendevalda, ledande tjänstepersoner 
och andra nyckelpersoner.  
 Vissa grundförutsättningar behöver vara uppfyllda  
En ökad digi talisering och bättre e -hälsa förutsätter att ett antal viktiga 
organisatorisk  och legal interoperabilitet  handlar det om kompetensförsörjning inom 
flera områden. För exempelvis prog rammerare, datavetare och chefer som leder AI -
utveckling och/eller vård och omsorg behövs ökad kunskap om etik , juridik  och 
informationssäkerhet .  
9.4 Nationell styrning är en kraftig signal  
Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi (ESO) pekar på att vins terna från 
digitaliseringen kräver aktivt stöd i form av samarbete, organisation och styrning. Den 
tekniska infrastrukturen borde , enligt expertgruppen,  vara gemensam och lika i hela 
landet . Med regionens  hjälp måste de digitala tjänsterna och säkerhetssys tem vara 
pålitliga och lätta att använda. Dubbelarbete måste undvikas, personalen måste få mer 
stöd och lagstiftarna s hjälp att undvika juridiska hinder. Reformer i ersättningssystemen 
bör genomföras för att uppnå transparens och enkelhet.149 
Återkommande sy npunkter från olika aktörer inom e -hälsa (kommuner, regioner, 
de önskar en tydligare nationell styrning för att för att kunna uppnå Vision e -hälsa 2025. 
E-hälsomyndighet en har idag ett samordnande uppdrag . 
I sammanhang där olika e -hälsoaktörer träffas förmedlas  en bild av att en helhet saknas 
och upplevelsen är att det är många som styr skutan. Några av de styrningsmekanismer 
som kan användas för att uppnå enhetligt eller  önskat resultat är lagstiftning, normering, 
stimulans bidrag  och tillsyn.  
Digitaliseringsrådet framhåller att många av de möjligheter som skapas genom 
digitalisering har behov av ett tydligare statligt ansvar och tydliga riktlinjer. 
Digitaliseringen skapar  lösningar som är lätta att skala upp och använda på flera håll. 
Rådet menar också att det finns mycket att tjäna på att göra vissa saker på samma sätt, 
eller enligt gemensam standard, som till exempel interoperabilitet mellan olika system.150 
E-hälsomyndigh eten har idag ett samordnande uppdrag. Därtill skulle 
E-hälsomyndigheten kunna ges ytterligare uppdrag att, i samverkan med andra berörda 
                                                      
149 Blix, M. & Levay, C. Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi. Operation digitalisering – en ESO -rapport om 
hälso - och sjukvården. 2018. https://eso.expertgrupp.se/wp -content/uploads/2017/08/2018_6 -från-tryckeriet.pdf  
150 En lägesbild av digital ledning . Digitaliseringsrådet (2019).    
 
 84/
84 
 
aktörer, utveckla förutsättningar för e -hälsoområdet , till exempel  genom vägledningar . 
Flera förslag på sådan utveckli ng lyfts fram i denna årsrapport.  
9.5 Satsa på flera områden samtidigt  
Att det behövs insatser på flera områden för att leda utvecklingen i önskad riktning har 
denna Årsrapport belyst. Insatserna behöver dessutom vara samordn ade för att bli 
effektiva. Utbildni ngssatsningar kan utgöra ett åskådliggöra nde exempel på hur insatser 
kan få motverkande effekt. Att kompetensutveckla utan att lösa legala eller 
infrastruktur iella förutsättningar skapar i värsta fall både kompetens som inte kan 
användas och frusterade led are och medarbetare. En väloljad infrastruktur som 
människor inte vet hur de kan nyttja, är också bortkasta t medel.  
Digitaliseringen måste  i ökad utsträckning ses som en investering istället för en kostnad.   
Vad som efterfrågas av olika aktörer är också e n nationell styrning av infrastrukturen i 
bred bemärkelse, som kan ge rätt förutsättningar för utveckling av digitalisering.  
 
2023-02-01 Förstudie digital nationell infrastruktur nationella kvalitetsregister slutrapport

2023-02-01 Preliminary study digital national infrastructure national quality register final report

   Diarienummer  
 2021/03991  
 
Förstudie om digital 
nationell infrastruktur för nationella kvalitetsregister  
Slutredovisning, regeringsuppdrag S2021/06170  
   
1 (93)   
  
Publicerad: E -hälsomyndigheten, februari , 2023.  
Diarienummer: 2021/03991 
E-post: registrator@ehalsomyndigheten.se  
 
2 (93)  Förord  
E-hälsomyndigheten har fått i uppdrag av regeringen at t genomföra en 
förstudie om digital nationell infrastruktur för nationella kvalitetsregister. 
Uppdraget delredovisades  den 1 juni 2022 och slutredovisas senast den 1 
februari 2023. I denna rapport redovisar E -hälsomyndigheten  slutresultatet  av 
uppdraget . 
Ett särskilt tack riktas till de  myndigheter, regioner, kommuner, centralt 
personuppgiftsansvariga myndigheter, kvalitetsregisterhållare, regionala 
register - och cancercentrum, nationella kvalitetsregisterföreningen,  
representanter från näringsliv, akademi , intresseorganisationer, 
patientföreningar med flera som har bidragit i olika möten. 
Rapporten är framtagen av utredare Rodabe Alavi, UX -specialist Karl 
Mons en, senior farmaceutisk utredare Lisa Ericson, jurist erna Maria Bergdahl  
och Zeinab Fazli , lösningsarkitekterna Martin Solberg , Emmeli Gross  och 
Daniel Jens en, utredare Åke Nilsson och kommunikationsstrateg Lars 
Kämpe.  
Beslut om den här rapporten har fattats av generaldirektör Gunilla Nordlöf . 
Utredare Rodabe Alavi  har varit föredragande. I den slutliga handläggningen 
har enhetschef Susanna Wahlberg och avdelningschef Annemieke Ålenius  
deltagit.  
 
 Gunilla Nordlöf  
    
3 (93)  Sammanfattning 
E-hälsomyndigheten har fått i uppdrag att genomföra en förstudie avseende 
hur myndigheten eller en annan myndighet kan tillhandahålla en digital 
nationell infrastruktur för kommuner och regioner som bedriver nationella 
kvalitetsregister . I denna slutrappor t beskriver E -hälsomyndigheten 
lösningsförslag inriktade på tre områden där myndigheten kan bidra till en mer sammanhållen digital nationell infrastruktur.  
Infrastrukturen för nationella kvalitetsregister inkluderar bland annat 
vårdinformationssystem, komm unikationstjänster och registerplattformar 
samt regelverk, semantiska standarder och verksamhetsprocesser. För att infrastrukturen ska bidra till största  möjliga nytta är det avgörande att delarna 
fungerar tillsammans. Så är inte alltid fallet i dag, då ex empelvis 
möjligheterna att enkelt automatiskt överföra journaluppgifter till kvalitetsregister är begränsade.  
E-hälsomyndighetens förslag  
Nationell f unktion för interoperabilitet  inom hälsa, vård och omsorg  
För att öka förutsättningarna för automatisk överföring av information till kvalitetsregister krävs gemensamma specifikationer som används i 
vårdinformationssystem, kommunikationstjänster och registerplattformar. Att 
ta fram och implementera återanvändbara specifikationer är ett omfattande arbete som  kräver god förankring.  
E-hälsomyndigheten föreslår  att myndigheten  får i uppdrag att inrätta en 
nationell funktion för interoperabilitet inom hälsa, vård och omsorg . 
Funktionen ska bland annat identifiera prioriterade områd en för 
standardisering samt frä mja framtagning och användning av 
implementationsnära specifikationer
1 tillsammans med berörda aktörer . 
Inledningsvis föreslås fokus ligga på nationella kvalitetsregister , men på sikt 
är intentionen att fokus breddas till att omfatta andra informationsmängder än de som används inom nationella kvalitetsregister. E-hälsomyndigheten 
föreslår att myndigheten , baserat  på genomförd a beräkningar , tilldelas medel 
för uppdraget motsvarande  400–800 miljoner kronor över en tioårsperiod.  
                                                 
1 För definition av i mplementationsnära specifikationer se bilaga 3    
 
4 (93)  Statlig nationell interoperabilitetslösning   
Förutom specifikationer för exempelvis hur information ska struktureras  
krävs kommunikationstjänster för att kunna utbyta information mellan 
vårdinformations system  och kvalitetsregister . 
E-hälsomyndigheten föreslår  att en statlig  nationell interoperabilitetslösning 
skapas med inriktning på att stödja  automatiserad  informationsförsörjning till 
nationella kvalitetsregister. Lösningen ska bygga på den sektorsspecifika 
infrastrukturen för hälsa, vård och omsorg inom ramen för Ena – Sv eriges 
digitala infrastruktur. Den skulle på sikt även kunna användas till andra eller 
framtida ändamål, exempelvis ändamål som kan följa av en kommande EU -
förordning om ett europeiskt hälsodataområde (EHDS) . E-hälsomyndigheten 
uppskattar att kostnaderna f ör detta lösningsförslag uppgår till 300–500 
miljoner kronor över en tioårsperiod.  
Förslaget om en statlig nationell interoperabilitetslösning väcker  dock frågor 
som inte har varit möjliga att svara på inom förstudien och behöver hanteras  
innan det kan realiseras . Därför föreslår  E-hälsomyndigheten att myndigheten 
initialt få r i uppdrag att , tillsammans med berörda aktörer , närmare utreda 
förutsättningarna  för utveckling av en statlig nationell interoperabilitets -
lösning . Detta inkluderar exempelvis detaljering av kravspecifikationer och 
arkitekturbeskrivningar. Kostnaderna för u tredningen uppskattas  till 15 
miljoner  kronor . 
Statlig nationell registerplattform  
En konsolidering av antal register plattformar  behöver genomföras för att 
åstadkomma en ökad kost nadseffektivitet  och standardisering.  
E-hälsomyndigheten föreslår att  en statlig nationell registerplattform med 
tillhörande verksamhetsstöd tas fram. Den statliga nationella register plattformen föreslås vara avgiftsfri för regioner och kommuner som 
driver kvalitetsregister och förväntas därigenom stimulera till att så många nationella kvalitetsregister som möjligt använder den.  E-hälsomyndigheten 
uppskattar att kostnaderna för detta l ösningsförslag uppgår till  650–900 
De centralt personuppgiftsansvariga myndigheter ( CPUA- myndigheter) för 
nationella kvalitetsregister , som väljer att ansluta sig till den statliga 
nationella registerplattformen,  komme r att vara personuppgiftsansvariga för 
sin behandling av personuppgifter  – enligt bestämmelserna i patientdatalagen  
och dataskyddsförordningen. E -hälsomyndigheten kommer att agera   
 
5 (93)  personuppgiftsbiträde. Även detta förslag väcker frågor som inte har varit 
möjliga att svara på inom förstudien. För att förslaget ska kunna realiseras 
föreslår E -hälsomyndigheten att myndigheten initialt får i uppdrag att 
tillsammans med berörda aktörer konkretisera  förutsättningarna  för 
tillhandahållandet  av en statlig nationell registerplattform.  Kostnaderna för 
utredningen uppskattas  till 20 miljoner kronor.  
Behov av att meddela föreskrifter om standarder för 
hälsodata  
I uppdraget ingår att analysera om det finns ett behov av att myndigheten 
bemyndigas a tt meddela föreskrifter för exempelvis standarder för hälsodata . 
Under behovsanalysen har flera aktörer bekräftat behovet av, och uttryckt 
önskemål om, styrning för standardisering av vårdinformationssystem.  
E-hälsomyndigheten bedömer att f öreskrift er kan vara ett lämplig t sätt att 
styra mot ökad interoperabilitet.  För närvarande saknas dock  en självklar plats 
i författning för ett bemyndigande av en myndighet att meddela föreskrifter 
inom detta område . E-hälsomyndigheten välkomnar därför de  förslag i det 
hänseendet som kan väntas från Utredningen om hälsodata som nationellt 
intresse – en lagstiftning för interoperabilitet (S 2022:10).  
Övriga förslag  
Det finns personuppgifter i de nationella kvalitetsregistren som i dag inte 
förekommer i journal system , utan enbart i kvalitetsregistren. Inom vården ser 
man ofta ett behov av att använda dessa uppgifter även för patientens kliniska 
vård. Oaktat detta får uppgifterna i kvalitetsregister inte användas för patientens kliniska vård, utan dessa uppgifter ska primär t användas för ett helt 
annat ändamål – ” utveckling och kvalitetssäkring av vården på gruppnivå  där 
huvudsakligen kodade eller indirekta personuppgifter ska användas ”.  
Bestämmelserna i 7 kap. PDL är tydliga till sin utformning, men det har visat sig att personuppgiftsansvariga – av olika anledningar – inte följer vissa relevanta bestämmelser. Detta innebär att patienternas integritetsskydd urholkas.  
E-hälsomyndigheten f öreslår  att det, inom ramen för ett lagstiftningsarbete, 
görs en  översyn av om det primära ändamålet i 7 kap. PDL kan omfatta  
ytterligare  legitima ändamål för personuppgiftbehandling . Det är dock viktigt 
att i detta sammanhang tillvarata patienternas integ ritetsskydd, exempelvis 
genom att utföra en integritetsanalys.    
 
6 (93)  Innehåll   
Förord  ............................................................................................................. 2 
Sammanfattning  ............................................................................................. 3 
E-hälsomyndighetens förslag .................................................................... 3 
Nationell funktion för interoperabilitet inom hälsa, vård och omsorg ... 3 
Statlig nationell interoperabilitetslösning  ............................................... 4 
Statlig nationell registerplattform ........................................................... 4 
Behov av att meddela föreskrifter om standarder för hälsodata  ................ 5 
Övriga förslag  ............................................................................................ 5 
1 Inledning ................................................................................................ 10 
1.1 Uppdraget ........................................................................................ 10 
1.2 Omfattning  och avgränsning ........................................................... 11 
1.3 Delredovisningen i korthet .............................................................. 11 
1.4 Genomförande  ................................................................................ 12 
1.5 Samråd och samverkan  ................................................................... 13 
2 Fördjupad problemanalys  ...................................................................... 14 
2.1 Problemkarta  ................................................................................... 14 
 Förutsättningar som påverkar digital nationell infrastruktur  .... 16 
 Faktorer som både påverkar och påverkas av digital nationell 
infrastruktur  .......................................................................................... 17 
3 Lösningsförslag ..................................................................................... 19 
3.1 Nation ell funktion för interoperabilitet inom hälsa, vård och omsorg
 19 
 Omfattning och avgränsning ..................................................... 20 
 Utformning ................................................................................ 21 
3.2 Statlig nationell interoperabilitetslösning  ....................................... 25 
 Omfattning och avgränsning ..................................................... 25 
 Utformning ................................................................................ 26 
 Framtida behov  .......................................................................... 31   
 
7 (93)  3.3 Statlig nationell registerplattform .................................................... 32 
 Omfattning och avgränsning...................................................... 32 
 Utformning ................................................................................ 33 
4 Kostnads - och nyttoanalys  ..................................................................... 37 
4.1 Målanalys  ........................................................................................ 37 
 Övergripande mål  ...................................................................... 38 
 Förväntade effektmål  ................................................................. 38 
 Aktivitetsmål och aktiviteter ...................................................... 38 
4.2 Nyttoanalys  ...................................................................................... 39 
 Omfattning och avgränsningar  .................................................. 39 
 Nationell funktion för interoperabilitet inom hälsa, vård och 
omsorg................................................................................................... 40 
 Statlig nationell interoperabilitetslösn ing .................................. 40 
 Statlig nationell registerplattform .............................................. 41 
4.3 Kostnadsanalys  ................................................................................ 42 
 Omfattning och avgränsningar  .................................................. 42 
 Beräkningar ................................................................................ 43 
4.4 Summer ing av kostnads - och nyttoanalysen  ................................... 43 
5 Risker och genomförbarhet  .................................................................... 45 
5.1 Nationell funktion för interoperabilitet inom hälsa, vård och omsorg
 45 
 Mottaglighet  ............................................................................... 45 
 Kompetensförsörjning ............................................................... 46 
 Finansiering och nyttorealisering  .............................................. 46 
5.2 Statlig nationell interoperabilitetslösning  ........................................ 47 
 Mottaglighet  ............................................................................... 47 
 Farhågor om bristande anslutningar  .......................................... 48 
 Helhetsperspektiv ...................................................................... 49 
5.3 Statlig nationell registerplattform .................................................... 49   
 
8 (93)  
 Mottaglighet  .............................................................................. 49 
 Tillhandahållande  ...................................................................... 49 
 Kostnader och finansiering ....................................................... 50 
 Samarbete kring konsolidering ................................................. 51 
6 Rättsliga förutsättningar, analyser och ställningstaganden  ................... 52 
6.1 Statlig nationell interoperabilitetslösning  ....................................... 52 
 Regelmotor för mappning av vårdinformation till 
kvalitetsregisterformat .......................................................................... 53 
6.2 Statlig nationell registerplattform för nationella kvalitetsregister  .. 54 
 Behandling av personuppgifter  ................................................. 54 
 Behandling av personuppgifter i nationella kvalitetsregister  .... 54 
 Kan E -hälsomyndigheten agera personuppgiftsansvarig för en 
statlig nationell plattform?  .................................................................... 55 
 Kan E -hälsomyndigheten agera CPUA -myndighet?  ................ 55 
 Kan E -hälsomyndigheten agera personuppgiftsbiträde?  ........... 56 
 Behov av författningsförändringar inom ramen för uppdraget?  57 
 Är det lämpligt att staten tillhandahåller en statlig nationell 
registerplattform?  ................................................................................. 58 
6.3 Meddela föreskrifter om standarder för hälsodata  .......................... 58 
 Standarder för hälsodata  ............................................................ 59 
6.4 Översyn av det primära ändamålet med 7 kap. PDL  ...................... 61 
 Personuppgiftsbehandling i kvalitetsregister kontra 
vårdinformationssystem  ....................................................................... 61 
 Delredovisningens behovsanalys  .............................................. 62 
7 Slutsatser  ............................................................................................... 67 
7.1 Förslag på fortsatt arbete ................................................................. 67 
 Uppdrag att etablera en nationell funktion för interoperabilitet 
inom hälsa, vård och omsorg ................................................................ 67 
 Utredning om att utveckla en statlig nationell 
interoperabilitetslösning  ....................................................................... 68   
 
9 (93)  
 Utredning om att utveckla en statlig nationell registerplattform 70 
 Bemyndigande att m eddela föreskrifter om standarder för 
hälsodata  ............................................................................................... 71 
 Övriga slutsatser  ........................................................................ 72 
Bilaga 1 – Pågående utredningar inom området  ........................................... 74 
Bilaga 2 – Förteckning över medverkande organisationer  ........................... 80 
Bilaga 3 – Termer och begrepp  .................................................................... 84 
Bilaga 4 – Lista över möjliga indikatorer  ..................................................... 88 
Bilaga 5 – Rättsliga förutsättningar  .............................................................. 89 
 
10 (93)  1 Inledning  
E-hälsomyndigheten fick i september 2021 i uppdrag2 att genomföra en 
förstudie avseende hur staten ska kunna tillhandahålla en digital  nationell  
kvalitetsregister (S2021/06170 delvis). I det här kapitlet beskrivs uppdraget 
och dess omfattning, avgränsningar och genomförande samt resultatet från 
delredovisningen. Genom denna rapport slutredovisas förstudien i sin helhet och tar vidare de slutsatser som delredovisades i juni 2022
3. 
Syftet med uppdraget är att  minska administrationen kri ng kvalitetsregistren 
inom hälso - och sjukvården och  att innehållet i de nationella kvalitetsregistren 
ska komma till större nytta genom effektivare digital nationell infrastruktur. Vidare ska uppdraget s kapa bättre förutsättningar för datadriven
4 hälso - och 
sjukvård och s timulera till sekundäranvändning av data ( för till exempel 
forskning och innovation).  
I förstudien ska  E-hälsomyndigheten : 
• Beskriva och lämna ett eller flera förslag på hur myndigheten eller en 
annan relevant myndighet kan tillhandahålla en statlig digital nationell infra struktur för nationella kvalitetsregister  inom regioner  och 
kommuner  genom ramavtal eller på sätt som myndigheten bedömer 
lämpligt. 
• Analysera om det finns ett behov av att myndigheten bemyndigas att 
meddela föreskrifter fö r exempelvis standarder för hälsodata, vilket 
också kan innefatta ”administrativtekniska data såsom loggar” . 
• Ta fram kostnads - och nyttoberäkningar . 
• Lämna förslag på författningsändringar i den mån det är möjligt i de 
fall det finns juridiska hinder för genomförandet av förslagen.  
                                                 
2 Regeringen (2021) Uppdrag att genomföra en förstudie om digital nationell infrastruktur för nationella 
kvalitetsregister . S2021/06170 (delvis)  
3 E-hälsomyndigheten (2022) Uppdrag att genomföra en förstudie om digital nationell infrastruktur för nationella  
kvalitetsregister. Delredovisning regeringsuppdrag S2021/06170 
4 Hälso - och sjukvård där digitala data behandlas som en strategisk resurs och utnyttjas (för faktabaserat eller 
proaktivt beslutsfattande på olika nivåer, utveckling, forskning och innovation) med bibehållet dataskydd    
 
11 (93 )  1.2 Omfattning och avgränsning 
Dagens nationella kvalitetsregister och dess infrastruktur är omfattande med 
många aktörer och parallella initiativ . Därför är det nödvändigt att dels 
beskriva uppdragets omfattning och avgränsningar, dels beskriva vad digital nationell infrastruktur för kvalitetsregister omfattar.  E-hälsomyndigheten 
definierar digital nationell infrastruktur för nationella kvalitetsregister som: 
Sverigeövergripande infrastruktur som bland annat omfattar tekniska 
förmåg or och komponenter, gemensam arbetsmetodik, regelverk och 
standarder samt  långsiktig styrning . 
Uppdraget omfattar både hård och mjuk infrastruktur
5 samt alla 
interoperabilitetsnivåer – juridisk, organisatorisk, semantisk och teknisk. 
Vidare omfattar uppdra get alla nationella kvalitetsregister, således inte enbart 
de som ingår i överenskommelsen mellan staten och Sveriges Kommuner och Regioner (SKR). Även om de flesta nationella kvalitetsregister rör regional hälso - och sjukvård så har även de kvalitetsregis ter som primärt används 
inom delar av omsorgen inkluderats. 
Övriga typer av register, till exempel hälsodataregister, omfattas inte . Analys 
av kvalitetsregistrens omfattning, innehåll och finansiering ingår inte heller i 
uppdraget. E-hälsomyndigheten har b eaktat andra uppdrag och pågående 
arbete som har relevans  för denna förstudie, s e bilaga 1 . Till detta kommer 
pågående svenska förberedelser inför förhandlingar om EU-kommissionens förslag till förordning om ett europeiskt hälsodata område
6 (European Health 
Data Space, EHDS).  
1.3 Delredovisningen i korthet 
I delr edovisningen7 presenterades resultatet av förstudiens första del med  
fokus på en nulägesanalys, internationell omvärldsbevakning, problem- och behovsanalys samt inriktningen på det fortsatta arbetet.  
Resultatet av delredovisningen visa de att en välutvecklad digital nationell 
infrastruktur förefaller nödvändig om kvalitetsregister fullt ut ska kunna bidra 
till att förbättra vårdens kvalitet och vara till nytta för  patienterna.  
                                                 
5 Enligt regeringens digitaliseringsst rategi (För ett hållbart digitaliserat Sverige – en digitaliseringsstrategi) 
omfattar digital infrastruktur både hård infrastruktur (kablar, servrar) och mjuk infrastruktur  (standarder, regelverk, 
gemensam terminologi , internetprotokoll ) 
6 Ett europeiskt h älsodataområde. https://health.ec.europa.eu/ehealth -digital -health -and-care/european -health -data-
space_sv  
7 E-hälsomyndigheten (2022) Uppdrag att geno mföra en förstudie om digital nationell infrastruktur för nationella 
kvalitetsregister. Delredovisning regeringsuppdrag S2021/06170   
 
12 (93 )  E-hälsomyndig heten s slutsats var  att det fortsatta arbetet med lösningsförslag 
ska detaljeras med inriktning på tre områden:  
• effektivare infrastruktur för informationsöverföring 
• alternativ för att tillhandahålla en statlig registerplattform 
• skapa förutsättningar för ökad användning av data för forskning och 
utveckling. 
Det innebär att beskriva och undersöka vilka delar som bör ingå i en digital nationell infrastruktur för nationella kvalitetsregister och vilka krav som 
behöver ställas. Vidare konstateras i delr edovisningen  att lösningförslagen 
behöver tas fram tillsammans med och förankras hos representanter för olika 
berörda aktörer inom hälso- och sjukvården och omsorgen . I framtagningen 
och utvärderingen av möjliga lösningsförslag behöver flera olika perspektiv beak tas, inklusive juridik, kostnad och nytta, genomförbarhet, tidshorisont 
och harmonisering med befintliga och kommande initiativ på nationell och internationell nivå.  
1.4 Genomförande  
Lösningsförslagen tar avstamp i den problem- och behovsanalys som genomfördes inom ramen för delredovisningen och som därefter 
vidareutvecklas i slutrapporten. I enlighet med rekommendationen i 
delredovisningen har lösningsförslagen så lång t som det varit möjligt tagits 
fram tillsammans med och förankra ts hos ett flerta l aktörer  (se bilaga 2) . 
Användarcentrerad behovsdriven utveckling och tjänstedesign har varit 
centrala metoder i uppdraget och förespråkas bland annat av 
Ekonomistyrningsverket
8, Myndigheten för digital förvaltning (Digg)9, 
eSam10 och SKR11. Arbetet med lös ningsförslagen har också tagit inspiration 
från olika metoder såsom BMC12, SWOT -analys13, konceptuell 
arkitekturbeskrivning, r isk- och konsekvensanalys samt  kostnads- och 
nyttoberäkning. 
                                                 
8 Ekonomistyrningsverket (2017) Från behovsdriven utveckling till nyttorealisering – en översikt. 
https://www.esv.se/press/nyheter/2017/fran -behovsdriven -utveckling -till-nyttorealisering --en-oversikt/   
9 Myndigheten för digital förvaltning ( 2020 ) Svenskt ramver k för digital samverkan 1.3  
10 eSam (2016) Behovsdriven utveckling – en vägledning 1.0  
11 Sveriges Kommuner och Regioner, Innovationsguiden, https://innovationsguiden.se/  
12 Business Model Canvas, en affärsmodell där verksamhet en beskrivs  i nio olika delar: värdeerbjudande , 
kundrelationer , kundsegment , distribution , nyckelpartners , nyckelaktiviteter , nyckelresurser , kostnader  och intäkter . 
Detta för att  utveckla nya affärsmodeller och dokumentera befintliga.  
13 Efter eng. Strengths, Weaknesses, Opportunities, Threats  
   
13 (93)  Arbetet med kostnads - och nyttoanalysen  har genomförts parallellt med 
framtagandet av lösningsförslagen. Nyttoanalysen baseras på 
metodbeskrivningar från bland annat olika vägledningar i nyttorealisering14,15 
respektive verksamhetslogik16, rapporter17, samt en metodutbildning18. De 
ingående kostnaderna hos E -hälsomyndigheten har uppskattats på en 
övergripande nivå.  
1.5 Samråd  och samverkan  
Intresset för dialog  kring förstudien har varit stort  och flera aktörer har 
bidragit med kunskap. S ynpunkter på delr edovisningen och de framtagna 
lösningsförslagen har inhämta ts från  kvalitetsregisterhållare, regionala 
register - och cancercentrum, r egionala cancercentrum i samverkan, CPUA-
myndigheter samt  hälso - och sjukvårdshuvudmännen, dels  via Nationell 
samverkansgrupp d ata och a nalys respektive strukturerad vårdinformation hos 
SKR , dels  via Nationell samverkansgrupp för kunskapsstyrning i 
socialtjänsten (NSK -S). 
Separata samråd har skett med Socialstyrelsen i  syfte att få synpunkter på den 
fortsatta inriktningen i uppdraget och tillsammans resonera om  
lösningsförslagen och myndigheternas resp ektive roll för framtagning av en 
framtid a digital nationell infrastruktur inom området. Synpunkter har även 
inhämtats från andra berörda myndigheter . Ett flertal av dessa ingår också i 
Rådet för styrning med kunskap. 
Dialog  med patientföreningar19 har ocks å ägt rum under uppdraget. Dessutom 
har leverantörer av vårdinformationssy stem och register plattformar  bjudits in 
att lämna synpunkter på lösningsförslagen . E-hälsomyndigheten har haft 
regelbundna samråd  med Stödfunktionen för nationella kvalitetsregister hos 
SKR , nationella  kvalitetsregisterföreningen  och registercentrumorganisationer  
i samverkan . Dessa möten har syfta t till att förankra uppdragets arbete och att 
inhämta en uppdaterad bild av pågående initiativ hos dessa aktörer. En 
förteckning över medverkande aktörer  och myndigheter  finns i bilaga 2.   
                                                 
14 Myndigheten för digital förvaltning. Vägledning i nyttorealisering version 3.0  
15 E-delegationen. Vägledning i nyttorealisering version 2.0  
16 Ekonomistyrningsverket. Vägledning Verksamhetslogik 2016:31  
17 Myndigheten för digital förvaltning (2021). Uppdrag att etablera en förvaltningsgemensam digital infrastruktur 
för informationsutbyte samt uppdrag att etablera ett nationellt ramverk för grunddata inom den offentliga 
förvaltningen  
18 Daniel Jafaris Consulting & Services. Nyttorealisering – En praktisk dag i identifiering, kvantifiering och 
värdering av nyttor , 2022 -08-11 
19 Funktionsrätt Sverige , Neuro , Hjärnskadeförbundet Hjärnkraft , Riksförbundet HjärtLung , Afasiförbundet , Astma - 
och Allergiförbundet , Förbundet Blödarsjuka , Riksförbundet för Social och Mental Hälsa ( RSMH ), 
Personskadeförbundet R TP, Njurförbundet    
 
14 (93)  2 Fördjupad problemanalys  
I delr edovisningen20 redogjordes för den problem - och behovsanalys som  
genomfördes inledningsvis. Analysen bekräftade många av de utmaningar 
som lyfts i uppdragsbeskrivningen21 och tidigare rapporter22. 
I det här avsnittet redogör E -hälso myndigheten  för den  fortsatta analysen 
genom en fördjupad problem analys . Den fördjupade  problemanalys en bygger 
på insikter från delredovisningen och bidrar till att säkerställa att  
lösningsförslagen  som presenteras i kapitel 3 svarar mot de underliggande 
orsakerna.  
2.1 Problem karta  
Utvecklingen och effektiviseringen  av nationella kvalitetsregister  har pågått 
under lång tid. Det är ett komplext område som  innefattar flera olika aspekter, 
processer och aktörer. P roblemkartan  i Figur 1 visar  ett urval av de 
orsak ssamband som bidrar till de utmaningar som identifierats i uppdraget . 
I de kommande avsnitten sammanfattas några av de huvudsakliga 
utmaningarna som bidrar till lägre  användning av kvalitetsregistren  för 
utveckling av vårdens kvalitet och forskning, samt f örsämrat dataskydd och 
integritetsskydd  för patienter och minskad kostnadseffektivitet23. I 
förlängningen leder dessa utmaningar till minskad samhällsnytta i förhållande till den potentiella nytta som kvalitetsregistren  skulle kunna skapa
24. 
Exempelvis genom att individer inte får bästa möjliga vård eller inte får sina 
rättigheter tillgodosedda , samt att forskningen och konkurrenskraften minskar  
och att skattemedel inte används effektivt . 
                                                 
20 E-hälsomyndigheten (2022) Uppdrag att genomföra en förstudie om digital nationell infrastruktur för nationella 
kvalitetsreg ister. Delredovisnin g regeringsuppdrag S2021/06170  
21 Regeringen (2021) Uppdrag att genomföra en förstudie om digital nationell infrastruktur för nationella 
22 Se till exempe l: Sveriges Kommuner och Landsting (2010) Öv ersyn av de Nationella kvalitetsregistren –  
Guldgruvan i hälso - och sjukvården. Förslag till gemensam satsning 2011 –2015 ; Myndigheten för v ård- och 
omsorgsanalys (2017) Lapptäcke med otillräcklig täckning. Slututvärdering av satsningen på nationella 
kvalitetsregister . Rapport 2017:4  
23 Se B6, D6 och E6 i Figur 1  
24 Se C7 i Figur 1   
 
15 (93)   
Figur 1. Övergripande  probl emkarta  som visar att effekterna som uppdraget syftar till att uppnå är 
kopplade till ett antal sammanhängande utmaningar. Symptom, grundorsaker och orsakssamband 
synliggörs genom rutor och pilar.  Orsakerna är uppdelade i två kategorier: förutsättningar som 
påverkar digital natione ll infrastruktur (vita rutor) samt faktorer som både påverkar och påverkas av 
digital nationell infrastruktur (rosa rutor).  Symptom visas som sva rta rutor.  
  
16 (93)  
 Förutsättningar  som påverkar digital nationell infrastruktur  
Flera grundläggande förutsättningar angränsar till uppdraget om en digital 
nationell infrastruktur för nationella kvalitetsregister . Även om de ssa 
förutsättningar  sannolikt inte  är möjliga att påverka direkt genom uppdraget 
så är de viktiga att synliggöra . Detta då de påverkar den övergripande 
problembilden och möjlighete n att realisera tänkta nyttor . 
Den demografiska utveckling en bidrar till en åldrande befolkning där fler 
individer lever med kroniska sjukdomar och färre individer  arbetar. Detta 
leder till att hälso - och sjukvårdens samt omsorgens behov av resurser  ökar 
samtidigt som skatteintäkterna minskar. Därmed ökar kraven på effektivitet och uppföljning. Även svårigheterna att säkra hälso - och sjukvårdens  och 
omsorgens  bemanning och kompetensförsörjni ng ökar. I en pressad hälso - 
och sjukvård och omsorg minskar handlingsutrymmet för att utveckla kvaliteten . Det kan leda till minskad registrering i nationella kvalitetsregister  
och lägre användning av registren  för att utveckla hälso - och sjukvårdens  
kvalitet.
25 
Vidare bidrar den snabba kunskapsutvecklingen inom hälso-  och sjukvården 
samt omsorgen till nya, ofta dyra, behandlingar och arbetssätt. Att omsätta kunskapen i praktiken kräver ett systematiskt effektiviserings - och 
uppföljningsarbete, vilket har t ydliga kopplingar till kvalitetsregister  och 
arbetet med kunskapsstyrning. Uppföljningsarbetet  riskerar att bidra till en 
ökad administrativ börda om de t blir för omfattande, vilket kan leda till en 
försämring av arbetsmiljön .
26 
Hälso - och sjukvården och om sorgen involverar många aktörer med olika 
roller, prioriteringar och styrmodeller, exempelvis kommuner, regioner, statliga myndigheter, privata och ideella aktörer. Det är en av flera bidragande faktorer  till att digitaliseringen inom sektorn är ett föränd ringsarbete som är 
komplext och går relativt långsamt. Digitaliseringsgraden påverkar även 
utgångsläget för att utveckla den digitala nationella infrastrukturen för 
nationella kvalitetsregister .
27 
                                                 
25 Paragrafen täcker in A1 -A3, B3, samt B5 -B6 i Figur 1  
26 Se B1 -B4 och C4 i Figur 1 
27 Se C1 och D1 i Figur 1    
 
17 (93)  
 Faktorer  som både påverkar och påverkas av digital nationell  
Andra faktorer både påverkar och påverkas av  de hårda och mjuka aspekterna 
som ingår i en digital nationell infrastruktur för nationella kvalitetsregister . 
Att det är många aktörer med olika roller, prioriteringar och styrmodeller 
leder till en fragmenterad samverkan när det gäller exempelvis it- frågor. 
Fragmenteringen bidrar till att nationellt strategiska it- investeringar går 
långsammare. Till detta räknas investeringa r som exempelvis gynnar 
interoperabilitet mellan vårdinformationssystem och plattformar för nationella kvalitetsregister. Avsaknaden av investeringar leder också till att standardiseringsarbetet inte har kommit tillräckligt långt. Ett annat resultat av bristande samverkan och standardisering är den stora mängd av olika tekniska 
lösningar och registerplattformar som finns i  dag.
28 
Sammantaget bidrar dessa faktorer till sämre förutsättningar för automatisk överföring av uppgifter till nationella kvalitetsregis ter. Istället uppstår 
omfattande behov av manuell inrapportering som ökar administrativa arbetsuppgifter och försämrar arbetsmiljön för vård personal en. Det kan också 
leda till minskad inrapportering samt försämrad datakvalitet och täckningsgrad, eftersom i nrapporteringen inte är obligatorisk och risken för 
felinmatning ökar vid dubbelregistrering. Avsaknad av standardisering bidrar också till lägre datakvalitet och möjligheten att återanvända information. 
Lägre datakvalitet och täckningsgrad minska r i sin tur incitamenten  för att 
använda kvalitetsregister  i hälso - och sjukvården s kvalitets utveckling och i 
forskningen.
29 
De juridiska förutsättningarna är en central del av den digitala nationella infrastrukturen för nationella kvalitetsregister. Kvalitetsregister innehåller 
känsliga personuppgifter och det finns tydliga krav på hur uppgifterna får behandlas. Regleringen på området tillvaratar individens intressen genom att ställa höga krav på dataskydd och sekretess.  Vidare är enhetlig tolkning och 
tillämpning a v de juridiska förutsättningarna  nödvändiga för att kunna 
tillvarata patientens integritetsskydd . I dag gör s olika  tillämpningar  hos olika 
aktörer vilket leder till olika grader av laguppfyllnad. Detta gör att exempelvis hanteringen av patientrapporterade mått, datautlämning, samkörning  av personuppgifter , integritetsskydd  och sekretess skiljer sig åt 
                                                 
28 Se C2 -C3 samt D2 -D3 i Figur 1  
29 Se B4 -B6, C4 -C5 och D6 i Figur 1  
   
18 (93)  mellan olika  vårdgivare och  CPUA- myndigheter30. Brister avseende den 
personuppgiftsansvariges skyldighet att informera patienter i enlighet med 
bestämmelserna i patientdatalagen, gällande till exempel opt -out och 
utplåning , innebär ett försämrat integritetsskydd .31 
I takt med att fler forskare använder sig av metoder  som kräver stora 
datamängder blir en snabb och effektiv process för utlämning och samkörning 
av data allt mer central. Skillnader i rättstillämpningen  kan försvåra 
utlämning och samkörning av data vilket kan bidra till minskad användning 
av kvalitetsreg isterdata inom forskningen. R egisterbaserade randomiserade 
studier (R -RCT32) ställer ytterligare krav  på den digitala nationella 
infrastrukturen för nationella kvalitetsregister  ur ett forskningsperspektiv.33 
  
30 Beslutsstöd kopplade till kvalitetsregister kan också ses som ett symptom på bristande digitalisering (D1) och 
tillräckliga investeringar i användarvänliga vårdinformationssystem.  
31 Se E1 -E3 och E6  i Figur 1  
32 Efter eng. registry -based randomized control led trial, en prospektiv randomiserad kontrollerad studie som i någon 
utsträckning använder register för sitt genomförande  
33 Se E4 och C6 i Figur 1    
 
19 (93 )  3 Lösningsförslag 
Den digitala  nationella infrastrukturen för nationella kvalitetsregister är en del 
av den sammanhållna nationella infrastrukturen för hälsa, vård och omsorg 
och det nationella hälsodataområdet. De t pågår flera initiativ hos olika aktörer 
vars resultat påverkar den fra mtida digitala infrastrukturen för nationella 
kvalitetsregister. I det här kapitlet redogör E-hälsomyndigheten för de 
lösningsförslag som beskriver  hur myndigheten skulle kunna bidra till att 
tillhandahålla delar av den sammanhållna digitala nationella inf rastrukturen 
för hälsa, vård och omsorg avseende nationella kvalitetsregister.  Kostnader 
och nyttor kopplade till lösningsförslagen redovisas separat i kapitel 4. En 
analys av risker och genomförbarhet av lösningsförslagen presenteras i 
kapitel 5. Juridiska förutsättningar för förslagen redovisas i kapitel 6. 
Lösningsförslagen som beskrivs i denna rapport ska , där det är tillämpligt,  
baseras  på och bidra till Ena – Sveriges digitala infrastruktur34. Exempelvis 
kan de kunskaper och erfarenheter som skapas genom en nationell funktion 
för interoperabilitet bidra till ökade nyttor även inom andra områden . Den 
föreslagna interoperabilitetslösningen ska baseras på Enas byggblock där exempelvis säkerhetsmekanismer na ska utgå från byggblocken i kategorin 
Tillit och Säkerhet. G enom det arbete som görs för att ta fram en nationell 
interoperabilitetslösning för en sektor som till stor del hanterar känsliga personuppgifter, kan nya insikter och behov identifieras vilka i sin tur kan bidra till vidareutvecklingen av Ena. 
3.1 Nationell funktion för interoperabilitet inom hälsa, vård 
och omsorg 
För att accelerera arbetet med att ta fram , och uppmuntra användningen av, 
gemensamma och återanvändbara specifikationer  föreslår 
E-hälsomyndigheten att myndigheten får i uppdrag att inrätta en nationell funktion för interoperabilitet inom hälsa, vård och omsorg. En liknande välutvecklad verksamhet finns hos Nictiz i Nederländerna
35. 
  
34 Ena – Sveriges digitala infrastruktur. https://www.digg.se/ledning -och-samordning/ena ---sveriges -digitala -
35 Nictiz.  https://nictiz.nl/about -nictiz     
 
20 (93)  
 Omfattning  och avgränsning  
Ansvarsområden  för funktionen innefattar  att tillsammans med berörda 
aktörer identifiera prioriterade områden, initiera, resurssätta arbetsgrupper 
samt genomföra arbeten som tar  fram och ensar  implementationsnära 
specifikationer.  Med imple mentationsnära specifikationer avses 
specifikationer som har en sådan nivå av struktur och detaljeringsgrad att de 
är redo för implementation i ett it- system36. 
Interoperabilitet i ett bredare perspektiv ses som förmågan att kunna dela och 
tolka data. D ärför behövs ett arbete  med att ta fram implementationsnära 
specifikationer  (Figur 2 ) som exempelvis definierar  struktur  för hur data 
lagras i it- system eller hur data kommuniceras mellan it -system . Dessa 
tekniska specifikationer ska vara mogna  att implementera s i ett it- system och 
bidrar till ökad gemensam struktur inom häls o- och sjukvård en och omsorg en. 
De specifikationer som tas fram ska vara återanvändbara och i möjligaste mån baserade på öppna internationella standarder. På så vis uppmuntras en bred användning av specifikationerna.  
 
Figur 2. Implementationsnära standardisering har fokus på att strukturera information på ett sådant  
sätt att de n kan lagras, utbytas, tolkas och användas av olika it -system  (inspiration till figuren har 
hämta ts från  Medtech4Health37). 
De imple mentationsnära specifikationerna kräver väldefinierad semantik. 
Detta innebär att varje datastruktur, exempelvis patient eller l äkemedel, samt 
varje attribut, exempelvis personnummer, e fternamn, a ktiv substans eller 
styrka har tydliga definitioner. Detta är en förutsättning för att data ska kunna 
                                                 
36 För utförligare beskrivning se bilaga 3  
37 Medtech4Health (2016) Gemensamt ramverk av standarder för interoperabilitet och förändringsledning. 
Slutrapport projekt StandIN  
  
21 (93)  tolkas på ett entydigt sätt. Det behöver därför finnas ett  samarbete med de 
organisationer som utför semantiskt arbete i  dag.  
Socialstyrelsen har uppdrag et att ta fram gemensam informationsstruktur , 
vilket består av att förvalta begreppssystemet Snomed CT , hälsorelaterade 
klassifikationer samt att ta fram Socialstyrelsens te rmbank. Utöver detta tas 
referensmodeller för dokumentation fram i form av nationell 
informationsstruktur (NI) . NI har som  primärt fokus att beskriva den 
information som måste dokument eras baserat på legala krav , vilket innebär att 
NI beskriver en delmängd av den  data som behöver hanteras i 
vårdinformationssystem för behandling av patienter . Dessa arbeten fungerar 
som en viktig bas för framtagandet av implementationsnära specifikationer . 
Regionerna samlar sitt gemensamma arbete kring informatik inom ramen f ör 
Nationellt system för kunskapsstyrning hälso-  och sjukvård. Detta görs i form 
av samarbeten mellan nationella samverkansgrupper, specifikt den nationella 
samverkansgruppen för strukturerad vårdinformation, och nationella 
programområden. Det arbete som g örs inom Nationellt system för 
kunskapsstyrning skulle , under  förutsättning att detaljering sgraden ökas  för 
att underlätta informationsöverföring, kunna användas som utgångspunkt vid 
framtagandet av nationella gemensamma implementationsnära specifikationer.  
Den nationella funktionen för interoperabilitet skulle även  ha möjlighet att ta 
ansvar för långsiktig förvaltning av svenska artefakter för interoperabilitet i 
de fall det anses lämpligt och önskvärt. Exempel på sådana artefakter är de 
svenska openEHR -översättningarna och de svenska FHIR -basprofilerna .
38 
En mer långsiktig satsning på området förbättrar också Sveriges förmåga att 
bidra till, samt ta tillvara på svenska intressen i internationella 
standardiseringsinitiativ.  
 Utformning  
3.1.2.1  Styrning  och samverkan  
För att etablera den nationella funktionen för interoperabilitet krävs 
deltagande av ett stort antal organisationer  på olika nivåer. Samarbete krävs 
på strategisk, taktisk och operativ nivå. En arbetshypotes för hur funktionen  
skulle kunna utformas  beskrivs i Figur 3.  
                                                 
38 För beskrivning av begreppen se bilaga 3    
 
22 (93)   
 
Figur 3. Förslag på utformning av en nationell funktion för interoperabilitet inom hälsa, vård och 
omsorg . 
På strategisk nivå  föreslår E -hälsomyndigheten att det inrättas ett r åd för 
interoperabilitet som diskuterar  prioriteringar samt den övergripande 
inriktning en för arbetet.  Den strategiska nivån bör ha representation  från 
berörda statliga myndighet er samt  komm uner och regioner , inklusive klinisk 
och verksamhetsnära kompetens . 
På taktisk nivå  föreslår E -hälsomyndigheten att det inrättas en 
samverkansgrupp för interoperabilitet  som bemannas av experter inom 
interoperabilitetsområdet. Dessa kan representera regioner, kommuner, 
statliga myndigheter, privata vård - och omsorgs givare  samt ideella 
organisationer , systemleverantörer  och standardiseringsorganisationer.  
Samverkansgruppen identifierar behov samt tar fram underlag till r ådet. 
Samverkansgruppen identif ierar även  lämpliga organisationer som bör arbeta 
med respektive uppdrag , samt  bemannar arbetsgruppern a som utför det 
operativa arbetet med framtagandet av specifikationer.  
På den operativa nivån finns enligt förslaget arbetsgrupper som ansvarar för 
specif ika uppdrag. Arbetsgrupperna tar fram förslag på bland annat 
specifikationer  och grunddatamänger, och de bemannas av 
standardiseringsexperter och domänexperter utifrån uppdragets behov. 
Arbetsgrupperna kan också bidra till standardisering på nationell och 
  
23 (93 )  internationell nivå. Genom sin kunskap om svenska behov och förutsättningar 
kan de tillvarata svenska intressen i internationella sammanhang.  
3.1.2.2  Aktörer och E -hälsomyndighetens roll  
Precisering av vilka aktörer som ska ingå på olika nivåer ska göras under 
arbetets gång  och kan förändras över tid, men det behövs  sannolikt 
representanter från bland annat statliga  myndigheter, regioner, kommuner, 
Inera  och systemleverantörer.  Det är exempelvis  nödvändigt att tillsammans 
med Socialstyrelsen och andra berörda aktör er ta fram en struktur för hur 
ytterligare expertkunskaper bäst kan involveras utifrån respektive uppdrags behov, till exempel klinisk kompetens inom olika specialistområden. 
E-hälsomyndigheten är ansvarig för att etablera den nationella funktionen för 
interoperabilitet och bidrar även till det praktiska arbetet. D et sker d els genom 
myndighetens befintliga förvaltning av nationella gemensamma specifikationer , dels genom att bygga upp och tillhandahålla en gruppering 
med kompetens inom standardisering, informatik, arkitektur, juridik, projektledning och samordning. För att stödja framtagning och användning av 
specifikationer ska E-hälsomyndigheten ges möjlighet att avsätta och fördela 
finansiering  till standardiseringssatsningar hos berörda aktörer. 
Även frågan om E-hälsomyndigheten ska bemyndigas att meddela 
föreskrifter om standarder för hälsodata berör förslaget , då det bland annat 
krävs incitament (till exempel lagkrav) för att öka standardisering och skapa förutsättningar för enklare utbyte av da ta mellan olika system inom hälso - och 
sjukvården och omsorgen
39,40.  
3.1.2.3  Arbetsprocess och verktyg  
Arbetet inom funktionen ska bedrivas utifrån grundprinciper såsom  
transparens, öppenhet, samverkan och återanvändning. För att uppnå detta är det viktigt att utnyttja funktionella digitala verktyg för kontinuerlig publicering och kommunikation kring pågående arbeten. Producerade specifikationer, som efter genomgången remiss bedöms uppfylla kriterierna 
                                                 
39 European Institute for Innovation through Health Data (2021), Digital Health Standa rds, https://www.i-
hd.eu/health -standards/what -are-standards/interoperability -in-2021/  
40 Lag (2022:913) om sammanhållen vård - och omsorgsdokumentation , 
https ://www.riksdagen.se/sv/dokument -lagar/dokument/svensk -forfattningssamling/lag- 2022913 -om-sammanhallen -
vard--och_sfs -2022 -913 
   
24 (93 )  för nationella gemensamma specifikationer ska också publiceras i  
E-hälsomyndighetens NGS- tjänst41 som är öppen för alla att ta del av.  
Processer  för styrning och samverkan behöver arbetas fram  och start a i 
mindre skala för att sedan vidareutvecklas utifrån de behov som identifieras 
efterhand som arbetet fortskrider. A ktörer som ingår i detta arbete bör 
tillsammans utveckla en styrmodell som steg för steg främjar investeringar i 
utökad interoperabilitet. 
E-hälsomyndigheten bidrar med exempelvis projektledare och generella 
standardiseringsexperter samt tillhandahåller verktygsstöd så som 
gemensamma digitala arbetsytor  och samarbetsmöjligheter . 
3.1.2.4  Föreskrifter som i ncitament för ökad användning av specifikationer  
I denna förstudie ingår att analysera om det finns ett behov av att 
E-hälsomyndigheten bemyndigas att meddela föreskrifter om standarder för 
exempelvis hälsodata för att därigenom öka användningen av standard er och 
specifikationer42. 
Även om begreppet hälsodata saknar en juridisk definition (se 6.3.1) har det ta 
en direkt beröring med den information som behandlas i vårdinformations-system och kvalitetsregister
43. Under behovsanalysen har flera aktörer 
bekräftat behovet av, och uttryckt önskemål om, styrning för standardiserin g 
av både vårdinformationssystem och kvalitetsregister.  
Föreskriftsrätt är dock  en mekanism som enbart är lämplig i vissa fall för att 
styra mot ökad standardisering då det  också är  förknippat med ett antal 
utmaningar. Utöver de juridiska utmaningarna som presenteras i avsnitt 6.3, råder det  delade uppfattningar  avseende begreppet standard. Både 
International Organization for Standardization (ISO) och Svenska institutet för standarder (SIS) definierar standarder brett.  SIS beskriver en standard som 
"en gemensam lösning på ett återkommande problem"
44. Därför har även  
E-hälsomyndigheten tolkat att "standarder för hälsodata" innefattar ett brett 
spektrum av lösningar, bland annat ISO-standarder, tekniska standarder, 
specifikationer , fackspråk  och kodverk. Alla dessa kan bidra till 
                                                 
41 E-hälsomyndigheten har i dag ansvar för att, i samverkan med berörda aktörer, ta fram nationella gemensamma  
e-hälsospecifikationer i syfte att öka och förbättra informationsutbyte inom och mellan hälso - och sjukvård och 
socialtjänst . E-hälsomyndigheten, NGS -tjänsten. https://ngs.ehalsomyndigheten.se  
42 European Institute for Innovation through Health Data (2021), Digital Health Standards,  
 https://www.i -hd.eu/health -standards/what -are-standards/interoperability -in-2021/   
43 För beskrivning av begreppet hälsodata se bilaga 3  
44 Svenska institutet för standarder (SIS) , Vad är en standard? https://www.sis.se/standarder/vad -ar-en-standard/     
 
25 (93)  standardisering och underlätta interoperabilitet, men alla är inte lika lämpliga 
att reglera genom föreskrifter.  
Till exempel vore det mindre lämpligt att i en föreskrift i detalj reglera samtliga informationsmängder som ska finn as i ett vårdinformationssystem. 
Däremot skulle en föreskrift vara mer ändamålsenlig om den ställer krav på att enbart vissa informationsmängder ska tillgäng liggöras via en 
överenskommen specifikation. Exempelvis har föreskriftsrätt tidigare föreslagits i s lutrapportering av uppdraget om sammanhållen journalföring  för 
att uppmuntra utbyte av uppgifter rörande patientöversikter
45. 
3.2 Statlig nationell interoperabilitetslösning 
Utöver specifikationer för hur information ska upprättas krävs en teknisk lösning för att kunna utbyta information mellan  registerplattformar och  
vårdinformations system . För vård givare  kan detta bidra  till minska d manuell 
registrering av  uppgifter till nationella kvalitetsregister.  
Detta lösningsförslag är i första hand inriktat mot att stötta behov et av 
automatiserad informationsförsörjning  till kvalitetsregister . Automatiserad 
informationsförsörjning kan också bidra till högre täckningsgrad och ökad 
datakvalitet  vilket i sin tur kan öka sannolikheten att registerdata n yttjas mer . 
 Omfattning och avgränsning  
Lösningsförslaget innebär att E -hälsomyndigheten upprättar en statlig digital 
nationell infrastruktur för informationsutbyte inom hälso - och sjukvården. 
Lösningen ska bygga på och bli en del av den sektorsspecifika infrastrukturen för hälsa, vård och omsorg.  
I en interoperabilitetslösning som används för att utväxla data mellan vårdinformations system och nationella kvalitetsregister krävs bland annat 
interoperabilitetsspecifikationer samt ett antal gemensamma 
infrastru kturtjänster , såsom  tjänsteadresseringsstöd och säkerhetsmekanismer 
(Figur 4) . 
I en förlängning ser E -hälsomyndigheten att även andra behov kan stödjas . 
Exempelvis skulle den tekniska lösningen kunna användas  för att stötta 
informationsförsörjningen av andra typer av register , e-tjänster  eller andra 
framtida ändamål, såsom informationsförsörjningsbehov kopplat till förslaget 
                                                 
45 E-hälsomyndigheten (2022) Slutrapportering av uppdraget att föreslå hur sammanhållen journalföring kan nyttjas 
i större utsträckning S2021/03119 (delvis)    
 
26 (93)  om EHDS . Detta kräver dock att l ösningen kompletteras med ytterligare 
funktionalitet, vilken finns översiktligt beskriven i avsnitt 3.2.3, samt att de 
juridiska förutsättningar na utreds . 
 
Figur  4. En interoperabilitetslösning består bland annat av  gemensamma infrastrukturtjänster. För att 
it-system en ska kunna kommunicera behöver de implementera stöd för gemensamma specifikationer. 
Under informationsutbytet används gemens amma infrastrukturtjänster.  
 
3.2.2.1  Gemensamma specifikationer  
En interoperabilitetsspecifikation beskriver förutsättningar för digitalt utbyte 
av data ( Figur 5) . Specifikatione r beskriver semantik och teknik och behöver 
vila på legala och organisatoriska förutsättningar för informationsutbyte.  
  
27 (93)   
Figur 5. Förenklad schematisk bild som beskriver hur information kan delas mellan olika it-system  
genom en statlig nationell interoperabilitetslösning . I interoperabilitetslösning en ”A” finns en 
överenskommelse om att basera informationsutbytet enligt en specifikation. Systemet ”B” kan  då 
leverera data i det format som specifikationen beskriver och systemet ”C” kan tolka de n data som 
skickas med hjälp av specifikationen.  
E-hälsomyndigheten föreslår att de specifikationer som används inom 
interoperabilite tslösningen i möjligaste mån bör baseras på internationella 
öppna e -hälsostandarder, exempelvis HL7 FHIR. FHIR innehåller en 
semantisk modell för hälsodata samt en god anpassning mot REST, vilket är 
en modern teknisk standard för API:er46. 
För att definiera krav en på integratione rna mot respektive kvalitetsregister 
skapas så kallad e ”implementation guide s” där det pekas ut vilka 
specifikationer som ska användas och på vilket sätt . Hela eller delar av de 
specifikationer  som tas fram kan användas i  flera scenarier , det vill s äga att 
specifi kationerna används  i flera  olika  ”implementation guides ”. Detta gör att 
implementationsprocessen hos anslutande system bör förenklas  över tid 
eftersom systemleverantörerna kan bygga vidare på tidigare  investeringar i 
anslutningsmoduler.  
                                                 
46 För beskrivning av HL7, FHIR, REST och API se bilaga 3  
  
28 (93)  Gällande de scenari er där det redan finns gjorda investeringar och fungerande 
anslutningar med specifikationer baserade på nationella eller egendefinierade 
format  (exempelvis specifikationer enligt RIV -TA47 eller egna format som 
används av specifika kvalitetsregister) , så bör  även dessa kunna stödjas av 
den statliga lösningen i de fall det är önskvärt.  
3.2.2.2  Funktioner för tjänsteadressering 
Tjänsteadresseringsfunktioner kan användas i ett scenario där många olika aktörer behöver utbyta information med varandra. De behöver då kunna 
känna till varandras utbud av API:er och deras anropsadresser.  
Tjänsteadresseringsfunktioner gör det möjligt för aktörerna att registrera sitt eget utbud, samt att söka i övrigas.  
Målet med tjänsteadresseringsfunktioner är att skapa möjligheter för 
ansluta nde aktörer att genomföra sitt informationsutbyte direkt med varandra 
utan inblandning av en utomstående aktör (E -hälsomyndigheten i detta fall). 
På så sätt minimeras  hanteringen av (känsliga) personuppgifter till enbart de 
aktörer som har ett verksamhetsmässig t behov, vilket gagnar patienternas 
integritet. Detta innebär att det behöver finnas funktioner för att uppdatera 
och söka i en tjänstekatalog som innehåller information om vilka API:er  eller 
”implementation guides ” som stödjs av vilka org anisationer samt deras 
tekniska anropsadresser.  
3.2.2.3  Säkerhetsmekanismer  
För att lösningen ska ha en hög säkerhet krävs både tekniska säkerhetsmekanismer , samt även överenskommelser genom t ill ex empel  avtal 
som reglerar hur en säker och laglig delning av data s ka ske.  
Viktiga säkerhetsmekanismer inkluderar identitetshantering  (säkerställande 
av en individs  identitet) , åtkomsthantering  (styrning och verifiering av vem 
som har behörighet till vilken information, vilka funktioner , etcetera)  samt 
övriga säkerhetsfun ktioner. Metoder för identifiering behöver stödja samtliga 
organisationer som har behov av informationsutbyte, till exempel offentligt 
finansierade organisationer som myndigheter och vårdgivare med avtal, men 
även  privata vårdgivare utan avtal . Även a ndra viktiga säkerhetsmässiga 
aspekter  ska beaktas , såsom användande av kryptografiska mekanismer och 
dataskydd.  
                                                 
47 För beskrivning se bilaga 3    
 
29 (93)  Utöver detta behöv er till exempel avtal, regler och granskningsrutiner finnas 
som utgör förutsättningar för att informationsutbyte ska kunna  ske. Dessa 
förutsättningar bör ta avstamp i det specifika syfte som finns för 
informationsutbytet, där informationsförsörjning till kvalitetsregister kan utgöra ett sådant uttalat syfte. Sammanfattningsvis kan detta benämnas  
”överenskommelse för informati onsutbyte” där  relevanta aktörer  ingår.  
Det bör finnas en ansvarig organisation som förvaltar överenskommelsen och 
medlemsavtale t vilket bland annat kan innebära anslutning av medlemmar, 
uppföljning  av att avtalet följ s och hantering av incidenter.  
Ansvar sfördelningen  behöver också utredas framöver.  
3.2.2.4  Regelmotor för mappning av vårdinformation till 
kvalitetsregisterformat  
Den information som efterfrågas av kvalitetsregister har ofta ett annat format 
än data som lagras i vårdinformationssystem . I många fall be hövs mer eller 
mindre avancerade algoritmer, det vill säga tekniska regler, för att utifrån 
vårdens data kunna härleda de n data som kvalitetsregister efterfrågar.  
E-hälsomyndigheten ser att en funktion för avancerad mappning med hjälp av 
en regelmotor behöver  finnas för att möjliggöra en högre automatiseringsgrad 
av informationsförsörjningen till de nationella kvalitetsregistren . 
Ytterligare en viktig funktion som behöver finnas är en möjlighet för 
vårdinformations system att med automatik  starta en rapportering, t ill ex empel  
genom att en algoritm i vård informations systemet maskinellt kan identifiera 
patienter som ska ingå i kvalitetsregister. För detta ändamål behövs en ”notifieringstjänst” som kan trigga hämtning av data om en patient till ett kvalitetsregister.  Vårdgivaren behöver dessförinnan bland annat ha informerat 
patienten om dess rätt till opt- out. 
I dag finns en lösning för avancerad mappning  som kallas Nationell 
kvalitets register rapport  (NKRR) . Detta system använder sig av Ineras 
Nationella t jänsteplattform för att hämta de n data som respektive 
kvalitetsregister efterfrågar  från vårdens system. Vårdgivaren meddelar  att 
data om en patient är  redo att rapportera s till ett kvalitetsregister, och d ärefter  
skickar NKRR förfrågningar till vårdgivarens system f ör att hämta den  data 
som det specifika kvalitetsregistret efterfrågar.  Den hämtade informationen 
kan sedan  presenteras i det nationella kvalitetsregistrets manuella 
inmatningsformulär , vilket mö jliggör för vårdgivaren att kunna komplettera   
 
30 (93 )  med ytterligare data som inte varit möjlig att hämta och beräkna med 
automatik.  
E-hälsomyndigheten föreslår att analysen av huruvida den befintliga lösningen bör vidareutvecklas eller om en ny lösning ska tas f ram, genomförs 
inom ramen för en utredning (se rättslig analys 6.1.1). 
3.2.2.5  Aktörer och E -hälsomyndighetens roll  
För att  de nationella kvalitetsregistren  ska uppnå sin fulla potential krävs 
standardisering och ökad interoperabilitet mellan vårdinformationssystemen. 
Genom interoperabilitetslösningen föreslår  E-hälsomyndigheten att 
myndigheten åtar sig att ta fram och tillhandahålla tekniska komponenter för interoperabilitet. Detta  kräver både nya samarbeten  samt  motprestationer hos 
andra aktörer  avseende bland annat integration av tekniska lösningar. 
It-leverantörer inom hälsa, vård och omsorg har genom Swedish Medtech
48 
efterlyst  en tydligare nationell styrning med  ett internationellt fokus. Det finns 
en önskan om en digital nationell infrastruktur för informationsutb yte som 
uppfyller både dagens behov samt är framtidssäker genom att den kan 
vidareutvecklas och anpassas till kommande krav, exempelvis nya EU-
förordningar för informationsutbyte över landsgränser. Swedish Medtech lyfter att denna infrast ruktur bör bygga på internationella standarder där det är 
lämpligt och de pekar på behovet av standardiserad semantik. 
Genom att skapa en nationell funktion för interoperabilit et, samt att erbjuda 
en statlig nationell interoperabilitetslösning, bidrar E-hälsomyndigheten till 
att skapa bättre fö rutsättningar för digitalisering inom häls o- och  sjukvård och 
omsorg. I dag sker en stor del av informationsutbytet mellan vård givare med 
hjälp av Ineras tjänsteplattform. Inera arbetar tillsammans med regioner och kommuner med att ta fram en framtida interoperabilitetsarkitektur
49 kallad T2 
Välfärden och T2 Vård och omsorg. Där det är möjligt och lämpligt bör ett samarbete etableras så att T2 och den nationella interoperabilitet slösningen 
som E-hälsomyndigheten erbjuder kan få en sam stämmighet gällande 
utformningen. 
                                                 
48 Swedish Medte ch (2022) Nationell styrning med internationellt fokus – för hälsa  och konkurrenskraft  
https://www.swedishmedtech.se/Files.aspx?f_id=188228  
49 Inera, T2 Välfärden https://inera.atlassian.net/wiki/spaces/OITIFV/  T2 Vård och omsorg  
https://inera.atlassian.net/wiki/spaces/OITAFIIVOO/    
 
31 (93)  3.2.2.6  Föreskrifter som incitament för anslutning 
Även förslaget avseende statlig nationell interoperabilitetslösning har 
beröring med frågeställningen om det finns ett behov av att  
E-hälsomyndigheten bemyndigas att meddela före skrifter om standarder för 
exempelvis hälsodata. Detta då förslaget är tänkt att bygga på internationella 
standarder och det kan krävas hårdare styrning för att realisera en hög anslutningsgrad. Föreskrifter om anslutning skulle också indirekt kunna leda 
till ökad användningsgrad av specifikationer . På så vis ökar krav en på att de 
implementeras i vårdinformationssystem och kvalitetsregister . De juridiska 
förutsättningarna för ett bemyndigande att meddela föreskrifter om standarder för hälsodata framgår av avsnitt 6.3. 
 Framtida behov  
E-hälsomyndigheten ser att infrastrukturen även behöver kunna utnyttjas för 
sådana scenari er där information från flera vårdgivare efterfrågas, exempel vis 
e-recept och  patientöversikter  över landgränser50, sammanhållen 
journalföring51, nationellt datautrymme för bilddiagnostik52 eller för att möta 
framtida krav så som EU-kommissionen s förslag på förordning om inrättande 
av EHDS . För att möta dessa behov behöver infrastrukturen kompletteras 
med ytterligare funktion er såsom  informationslokalisering, t ill exempel 
genom patientdataindex , informationsaggregering , orkestrering  samt 
kodverkskälla . 
Centrala p atientdataindex  är en förutsättning för  robust 
informationslokalisering med god prestanda i en situation då data finns 
distrib uerad, det vill säga  i ett större antal olika system hos många aktörer. 
Den som söker efter data om en specifik patient kan genom indexet få 
information om var data finns att hämta. På detta sätt minskas det antal frågor 
som behöver ställas, vilket innebär  lägre belastning på inblandade system som 
i sin tur medför en bättre prestanda.  
Ett eventuellt framtida upprättande av patientdataindex för en utökad statlig 
nationell interoperabilitetslösning kräver utredning av de juridiska 
förutsättningar na. Detta reg ister skulle innehålla känsliga  personuppgifter och 
kan medföra betydande intrång i den personliga integriteten för de 
                                                 
50 Dir 2021: 91 Tilläggsdirektiv  till Utredningen om  e-recept inom EES , samt SOU 2021:102 E-recept inom EES. 
Delbetänkande av Utredningen om E -recept inom EES  
51 E-hälsomyndigheten (2022) Slutrapportering av uppdraget att föreslå hur sammanhållen journalföring kan nyttjas 
i större utsträc kning S2021/03119 (delvis)  
52 E-hälsomyndigheten (2022) Slutrapportering av förstudie om ett statligt, nationellt datautrymme för 
bilddiagnostik (S2021/05259)    
 
32 (93)  registrerade. Men  patientdataindex skulle också kunna  möjliggöra 
integritetshöjande åtgärder som kan bidra till individens insyn och kont roll. 
Exempelvis genom  digitala  tjänster  där individe n kan ta reda på vilka data 
som finns lagrade i olika it- system om hen.  
3.3 Statlig nationell registerplattform  
Nationella kvalitetsregister är fördelade över ett fler tal register plattformar  
med liknande grundfunktionalitet . Det är inte kostnadseffektivt med drift, 
underhåll och utveckl ing av  så många plattformar53. Regioner i samverkan 
har i sin utredning om en plattformsstrategi54 presenterat målsättningen  att 
skapa en ” ändamålsenlig, kostnadseffektiv och modern portfölj av it- system 
som ger samtliga nationella kvalitetsregister  jämlika förutsättningar att utföra 
sitt uppdrag ”. För att stimulera till konsolidering, standardisering  och 
kostnadseffektivitet föreslår E -hälso myndigheten att en statlig nationell 
registerplattform ska tas fram.  
Förslaget om fattar  en teknisk register plattform med tillhörande it- funktioner  
samt  ett verksamhetsstöd  inom juridik, statistik, registerutveckling och it-
suppor t (Figur 6) . Verksamhetsstödet underlättar registerhållning  och frigör 
tid för vård personal  att utveckla den kliniska verksamheten.  
De kvalitetsregister som innehåller uppgifter från mer än en vårdgivare, och 
därmed uppfyller definitionen av nationella kvalitetsregister, ska kunna 
inrymmas i den statliga registerplattformen.  
                                                 
53 Myndigheten för vård - och omsorgs analys (2017) Lapptäcke med otillräcklig täckning. Slututvärder ing av 
satsningen på nationella kvalitetsregister . Rapport 2017:4 
54 Regioner i samverkan via Nationella samverkansgruppen för data och analys, inom det nationella systemet för 
kunskapsstyrning hälso - och sjukvård  (2022) Strategi för registerplattformar för  nationella kvalitetsregister    
 
33 (93)   
Figur 6. Övergripande bild över förslag om statlig nationell  registerplattform.  Förslaget består av en 
teknisk registerplattform med ett tillhörande verksamhetsstöd . 
Lösningsförslaget är i första hand inriktat på att möta de tekniska och 
verksamhetsmässiga grundbehoven för att bedriva nationella kvalitetsregister. 
Över tid skulle plattformen kunna utvecklas för att möta mer avancerade 
behov. Förslaget om en statlig nationell registerplattform kommer på kort sikt därför inte  att leda till att samtliga befintliga registerplattformar  ersätts . De 
plattformar som finns i dag har utvecklats över lång tid, har avancerade 
specialfunktioner och är i vissa fall djupt integrerade inom både den kliniska 
verksamheten och forskningen.  
E-hälsomyndigheten anser att den kunskap och kompetens samt 
verksamhetsstöd som finns inom regist ercentrumorganisationerna  är värdefull 
och bör tas tillvara. Det verksamhetsstöd som behöver etableras på  
E-hälsomyndigheten ska i första hand fokusera på att  täcka de behov som inte 
går att möta inom  de befintliga registercentrumorganisationerna . 
3.3.2.1  Tekniska  funktioner  
Registerplattformen behöver ha tekniska funktioner som uppfyller  behoven 
som CPUA- myndigheter och registerstyrgrupper har . En detaljerad 
kravspecifikation för utformningen av registerplattformen behöver tas fram i en eventuel l vidare utredning . Plattformen  behöver kunna  stödja en 
grunduppsättning av funktioner  som behövs för registerhållning ( Figur 7 ). 
  
34 (93)   
Figur 7. Övergripande bild över registerfunktioner, datalager och säkerhet . 
På en övergripande nivå handlar det om funktioner för att stödja 
inrapportering , lagring samt bearbetning och uttag av registerdata. Utöver 
detta behövs bland annat funktioner för att hant era användare, säkerhet  och 
loggning.  
Avseende integrationer behöver plattformen ha stöd för mönster för 
automatisk informationsförsörjning som används i dag, exempelvis NKRR, 
men även ha stöd för framtida krav på integrationer. Till exempel informationsförsörjning via den statliga nationella interoperabilitetslösning en 
eller regulatoriska och arkitektoniska  krav som följer av den framtida 
förordningen om EHDS . 
3.3.2.2  Verksamhetsstöd  
I dag genomförs en stor del av arbetet med att driva och utveckla 
kvalitetsregister genom ideellt arbete. För att avlasta och möjliggöra tidsbesparing  för exempelvis vårdpersonal  är tillgång till verksamhetsstöd 
kopplat till registerplattformar nödvändigt. D ärför ingår ett sådant stöd i 
förslaget om statlig nationell registerplattform ( Figur 8 ). 
  
35 (93)   
Figur 8. Ingående delar i verksamhetsstöd för statl ig nationell registerplattform.  
Det verksamhetsmässiga stödet kopplat till den statliga register plattformen 
riktar sig till CPUA -myndigheter, registerhållare och registerstyrgrupper. 
Exakt vilka områden som ska ingå i verksamhetsstödet behöver utredas 
ytterligare , men det skulle sannolikt behöva  täcka följande behov:  
• Juridiskt verksamhetsstöd avseende viss rådgivning inom  det aktuella 
området. Detta behöver dock utredas vidare, framförallt vilken typ av juridisk rådgivning som är nödvändig  och till vilka aktörer den ska 
riktas. Samverkansformer mellan  myndigheter  behöver också beaktas . 
• Statistiskt verksamhetsstöd avseende att ta fram, behandla, 
sammanställa och  möjliggöra  analys er av  registerdata på begäran.  
• Registerutveckling avseende  frågor s om migrering och etablering av 
nya register eller  utformning av integrationer, registerinnehåll och 
registerspecifika anpassningar.  
• It-support inom området teknisk support avseende registerplattformen.  
3.3.2.3  Aktörer och E -hälsomyndighetens roll  
E-hälsomyndigheten gör bedömningen att myndigheten besitter nödvändiga 
tekniska förmågor och är den statliga myndighet som är bäst  lämpad att 
tillhandahålla den föreslag na registerplattformen . Detta kräver dock 
samarbete med en rad olika aktörer, såsom CPU A-myndigheter, hälso-  och 
sjukvårdshuvudmän, professionsföreträdare och registercentrum -
organisationer . Även företrädare för it- leverantörer, näringsliv och akademi 
behöver involveras  i arbetet . Därtill behövs samarbete med Vetenskapsrådet 
  
36 (93 )  för att främja  registerforskning, bland annat kring metadataverktyget Register 
Utilizer Tool (RUT55). 
Av den juridiska analysen (avsnitt 6.2.3) framgår att CPUA -myndigheter och 
vårdgivare även framåt kommer att vara personuppgiftsansvariga för sin 
behandling av personuppgifter enligt bestämmelserna i patientdatalagen och dataskyddsförordningen, och att E-hälsomyndigheten kommer att agera 
personuppgiftsbiträde. 
Hur tillhandahållandet av registerplattformen kan  gå till och vilka utmaningar 
som är kopplade till lösningsförslaget diskuteras i kapitel 5. Utformningen av 
en statlig  nationell registerplattform, verksamhetsstöd, rollfördelning, 
ersättningsmodeller och samarbetsformer behöver utredas vidare tillsammans 
med berörda aktörer. 
E-hälsomyndigheten ser också positivt på regionernas konsolideringsarbete 
och uppmärksammar behovet av ett fördjupat samarbete i en eventuell 
utredning om att utveckla en statlig nationell registerplattform. 
 
55 RUT. https://rut.registerforskning.se/     
 
37 (93)  4 Kostnads-  och nyttoanalys  
I följande avsnitt presenteras målanalys , potent iella nyttor samt preliminära 
kostnadsuppskattningar för de lösningsförslag som beskrivits  i föregående 
kapitel.  
4.1 Målanalys  
Målanalysen identifiera r potentiella effektmål och aktivitetsmål vilket ger  
underlag för beräkning av nyttor och kostnader . Målkartan  i Figur 9 visar  
samband mellan en digital nationell infrastruktur för nationella 
kvalitetsregister och de mål som förväntas uppnås .  
 
Figur 9. Målkartan  visar att  de övergripande målen ( vita rutor ) som uppdraget syftar till att uppnå är 
kopplade till en  kedja med effekter (rosa rutor) som förväntas uppkomma genom realisering av en 
sammanhållen digital nationell infrastruktur för nationella kvalitetsregister. En sådan infrastruktur 
kräver i sin tur ett antal aktiviteter  (svarta rutor) . Aktiviteter, aktivitetsmål, effektmål och övergripande 
mål visas  genom rutor och pilar.  
  
38 (93)  
 Övergripande mål  
På den högsta nivån av målanalysen finns det övergripande  målet att uppnå 
ökad samhällsnytta med nationella kvalitetsregister. Detta bygger på fyra 
underliggande mål: ökad kostnadseffektivitet, ökad vård-  och 
omsorgskvalitet, ökat  integritetsskydd samt skapa förutsättningar för ökad 
användning av data för forskning.56 
 Förväntade effektmål  
De övergripande målen bygger i sin tur på tre förväntade effektmål. Arbetssätten i hälso - och sjukvården och omsorgen förbättras genom att 
tillgången till och användningen av data av hög kvalitet ökar. Båda dessa 
effektmål kräver  att hanteringen av nationella kvalitetsregister blir mer 
standardiserad och att interoperabiliteten mellan olika vårdinformations system ökar.
57 
Standardisering innefattar en rad olika aspekter, som exempelvis mer enhetliga processer för utlämning och samkö rning av data från 
kvalitetsregister, standardisering av vårdförlopp, kunskapsstyrning och framtagning av öppna och återanvändbara informationsspecifikationer. 
Konsolidering av olika tekniska system och lösningar samt enhetliga juridiska 
tillämpningar är a ndra exempel på områden som omfattas.  
 Aktivitetsmål och aktiviteter  
För att uppnå de förväntade effektmålen krävs att en digital nationell infrastruktur för nationella kvalitetsregister realiseras. Infrastrukturen finns 
till vissa delar redan på plats, men  är inte tillräckligt sammanhållen för att ge 
de effekter som krävs för att uppnå den övergripande målsättningen.  
För att förbättra infrastrukturen krävs ett fle rtal aktiviteter. Dessa inkluderar 
etablering av  en nationell funktion för interoperabilitet  inom hälsa, vård och 
omsorg  som skulle kunna accelerera arbetet med att ta fram och införa 
gemensamma och återanvändbara informationsspecifikationer. Även 
framtagning av  en statlig nationell interoperabilitetslösning skulle underlätta 
den automatiska överför ingen av uppgifter mellan olika 
vårdinformationssystem och registerplattformar. Dessutom skulle 
tillhandahållande av e n statlig nationell  registerplattform för nationella 
                                                 
56 Se A1 -A2, B2 och D2 i Figur 9  
57 Se A1 -A2, B2 och D2 i Figur 9  
   
39 (93)  kvalitetsregister  kunna bidra till konsolidering och ge stordriftsfördelar och 
kostna dseffektivitet.58 Utformningen av dessa aktiviteter har beskriv its 
utförligt i kapitel 3.  
Slutligen krävs en förankrad anslutningsplan för att driva och följa upp 
realiseringen av infrastrukturen över flera år. Det är ett omfattande arbete som kräver åtaganden från ett flertal ak törer . 
4.2 Nyttoanalys  
Nyttoanalysen baseras på de övergripande mål och effektmål som identifierats i målanalysen (se avsnitt 4.1). Nytta definieras
59 som en mätbar 
förändring vilken uppfattas som positiv av en eller flera intressenter och som 
bidrar till ett eller flera verksamhetsmål. En nytta har ett värde som kan 
uttryckas i pengar, resurser (exempelvis tid) eller kvalitetsmått (exempelvis 
ökad trygghet och säkerhet)60. 
 Omfattning och avgränsningar  
Realisering av en digital nationell infrastruktur för nationella kvalitetsregister kan bidra till flera potentiella nyttor . Nyttorna utgår både från hårda och 
mjuka aspekter kring infrastruktur. 
Det är ett omfattande och metodologiskt utmanande arbete att genomföra en 
analys av de monetära nyttorna för lösningsförslagen. Därför är analysen av nyttorna inriktad på att identifiera och beskriva nyttorna i text, snarare än genom mätetal eller monetära termer. Risker kopplade till lösningsförslagen 
diskuteras i kapitel  5. 
Nyttorna som beskr ivs för lösningsförslagen bygger på antaganden och måste 
mätas för att valideras och verifieras. M öjliga indikatorer
61 som skulle kunna 
användas i en framtida nollmätning och  effektuppföljning framgår i bilaga 4. 
  
58 Se A7, B7 och C7 i Figur 9  
59 Jenner S (2012) , Managing Benefits: Optimizing the return from investments . APMG International  
60 Myndigheten för digital förvaltning (2021) Metodbilaga 
61 Används för att mäta och följa upp nyttan/effektmålen – ska ange riktning , vara relevant , valid , vedertagen , 
påverkbar och mätbar (Socials tyrelsen , Handbok för utveckling av indikatorer)    
 
40 (93)  
 Nationell funktion för interoperabilitet  inom hälsa, vård och 
omsorg  
En potentiell nytt a som e n nationell  funktion för interoperabilitet kan  bidra 
med är att accelerera framtagning och införande av implementationsnära 
specifikationer. Detta skapar förutsättningar för att effektivare dela 
informa tion mellan it- system, vilket ger nyttor inom flera  olika verksamheter 
inom hälsa, vård och omsorg. Det skapar även förutsättningar för forskning och innovation genom ökad semantisk interoperabilitet  och datakvalitet . 
Funktionen möjliggör  också  en tydligar e styrning av hur hälsodata hanteras 
på ett nationellt plan  genom att bidra till samsyn  mellan olika aktörer . Detta 
underlättar för E -hälsomyndigheten  att samordna arbetet  och föra Sveriges 
talan på ett internationellt plan , vilket  gynnar ett proaktivt deltagande i 
internationellt  standardiseringsarbete.  
Genom att utgå från  internationella  e-hälsostandard er samt nationella  
gemensamma e -hälso specifikationer ökar sannolikheten att genomförda 
investeringar kan återanvändas , vilket leder till tidsbesparing  och minskade 
kostnader. F örslaget krävs även för att realisera nyttorna och skapa 
förutsättning för lösningsförslagen om en statlig nationell interoperabilitetslösning samt en statlig nationell registerplattform.  
 Statlig nationell interoperabilitetslösning  
En statlig nationell interoperabilitetslösning utgör  den tekniska 
infrastrukture n för automatiserad informationsöverföring  till kvalitetsregister . 
En sådan lösning kan bidra med att underlätta  arbetet med standardisering av 
vårdinformationen genom att ge regioner och kommuner bättre 
förutsättningar för att strukturera vård - och omsorgs information enligt 
specifikationer . Det blir också tydligare krav  för systemleverantörer och de ras 
kunder för att ansluta till den nya infrastrukturen . Tydligare krav kan bidra till 
en smidigare anslutningsprocess och en högre anslutningsgrad.  
En statlig interoperabilitets lösning kan hantera alla berörda aktörer, bland 
annat  myndigheter  eller enskilda privata vård givare som inte är offentligt 
finansierade. Med e n mer öppen infrastruktur förväntas  anslutningsgraden  
öka vilket även leder till e ffektivare utbyte och återanvändning av data . 
En annan nytta som ökad struktur, standardisering och automatisering bidrar till är  ökad datakvalitet , dels genom ökad täckningsgrad som oc kså påverkas 
av anslutningsgraden, dels genom att data i kvalitetsregistren är mer korrekt a. 
Ökad datakvalitet leder också till bättre underlag för kvalitetsutveckling inom   
 
41 (93)  vården  och därmed ökad patientnytta . Dessutom bidrar effektivare tillgång till 
kvalitetsregisterdata av hög kvalitet till att stärka registrens användbarhet 
vilket ger öka d möjlighet  för forskning, utveckling och innovation som i sin 
tur leder till ökad konkurrenskraft och gynnar samhället i stort . 
Ökad automatisering minskar administrationen  som går åt till att rapportera in 
uppgifter till nationella kvalitetsregister. Detta frigör tid för vård personal.  
Viss manuell inrapportering  kommer dock att behövas även med 
interoperabilitetslösningen , men med ökad standardisering blir den manuella 
inmatningen enklare  och snabbare vilket också bidrar till tidsbesparingar . 
Genom att ta fram en modern och långsiktigt finansierad infrastruktur kan 
interoperabilitetslösning en utgöra en flexibel lösning som har förmågan att 
möta framtida behov. En statlig nationell interoperabilitetslösning  kan också 
ge en säkrare informations - och personuppgiftshantering , vilket medför högre 
tillit och säkerhet samt stärkt integritetsskydd.  Detta är viktigt bland annat 
utifrån ökade krav på cybersäkerhet och e tt föränderligt säkerhetsläge i 
omvärlden.  
 Statlig nationell registerplattform  
Genom att ta fram en statlig nationell registerplattform i samklang med regionernas initiativ kan nyttor såsom ökad konsolidering, standardisering  
och kostnadseffektivitet uppnås . En konsolidering och standardisering av 
registerplattformar kan leda till kostnadseffekti vitet bland annat utifrån drift, 
underhåll och utveckling. En registerplattform i statlig regi kan  bidra till detta 
bland annat genom  stordriftsfördelar.  
En potentiell nytta med en statlig nationell registerplattform är att bidra till en 
ökad tillgång till och användning av registerdata, både för primär - och 
sekundäranvändning. Exempelvis skulle plattformen kunna utformas för att 
generera tydliga och ändamålsenl iga statistikrapporter vilket kan främja  
effektivare återkoppling till hälso - och sjukvården s verksamhet . Detta bidrar  i 
sin tur till ökad kvalitetsutveckling och därmed ökad nytta för huvudmän, vårdgivare och patient er (Figur 9) . 
Funktionella stöd i plattformen  för standardisering av data, registerstudier  och 
utlämning av data till forskning skulle kunna uppnås, vilket kan  bidra till 
ökad datakvalitet, registerforskning och korta re handläggningstider för 
datautlämning . Dessutom kan  forskningen ge viktig kunskap och återkoppling 
till verksamheten , vilket också bidrar till kvalitetsutveckling och patientnytta.    
 
42 (93)  Som framkommit i problem-  och behovsanalysen62 lägger r egist erhållare och 
vårdpersonal  mycket tid på att hantera tekniska, juridiska och andra frågor . 
Det verksamhetsstöd som föreslås kopplat till registerplattformen kan 
underlätta för CPUA -myndigheter, registerhållare och registerstyrgrupper  och 
frigöra tid för vård personal  att utveckla den kliniska verksamheten.  
En statlig nationell registerplattform kan också tillhandahålla en än mer säker 
informations hantering och personuppgifts behandling  vilket medför högre 
tillit och säkerhet samt stärkt integritetsskydd.  Nationella k valitetsregister kan 
exempelvis komma att spela en större roll inom den nationella 
krisberedskapen63. 
4.3 Kostnadsanalys  
För att få en uppfattning om de ekonomiska konsekvenserna av att realisera 
en digital nationell infrastruktur för nationella kva litetsregister har 
kostnaderna  för de tre lösningsförslagen uppskattats. 
Beräkningarna omfattar kostnader  som uppstår hos E -hälsomyndigheten för 
respektive lösningsförslag. Kostnaderna  har beräknats  utifrån antal 
årsarbetskraft er för olika aktiviteter såsom utveckling, anslutning, förvaltning, 
verksamhetsstöd och drift . Uppskattningarna är baserade på en tioårsperiod 
då de föreslagna lösningarna kräver förändringar som tar tid att genomföra. 
Infrastrukturella satsningar pågår ty piskt under en längre tid för att 
möjliggöra aktiv vidareutveckling och vidmakthållande. De potentiella nyttorna uppstår långt senare när satsningarna implementerats och komm it till 
användning, och i det sammanhanget är en tioårsperiod rimlig (se  avsnitt  4.2). 
Kostnaderna som uppstår hos externa aktörer inkluderas inte i beräkningarna. 
Exempelvis är kostnader kopplade till migrering av kvalitetsregister 
omfattande och har inte inkluderats inom ramen för denna förstudie , då det 
pågår en parallell utredning
64 för att kostnads - och resursuppskatta ett 
genomförande av en konsolidering av registerplattformar.  
Inte heller har kostnader inkluderats som uppstår hos externa aktörer för att 
ansluta till interoperabilitetslösningen , då en sådan beräkning bedömts för 
                                                 
62 E-hälsomyndigheten (2022) Uppdrag att genomföra en förstudie om digital nationell infrastruktur för nationella 
63 Socialstyrelsen (2022) Kartläggning av datamängder av nationellt intresse på hälsodataområdet –  slutrapport  
64 Regioner i samverkan via Nationella samverkansgruppen för data och analys, inom det nationella systemet för 
kunskapsstyrning hälso - och sjukvård  (2022) Strategi för regi sterplattformar för nationella kvalitetsregister    
 
43 (93)  omfattande och tidskrävande för att rymmas inom denna förstudie. Detta  
behöver följas upp inför ett eventuellt genomförande.  
 Beräkningar  
De totala kostnaderna för att etablera, skala upp och täcka ett växande behov 
av att ta fram och öka användningen av specifikationer genom e n nationell 
funktion för interoperabilitet, bedöms uppgå till cirka 400–800 miljoner kronor  över en tioårsperiod. Den lägre nivån inkluderar kostnader för att 
genomföra standardisering av informationsmängder för nationella kvalitetsreg ister. Den högre nivån tar höjd för att standardisera ytterligare 
informationsmängder inom hälso - och sjukvården och omsorgen.  
De totala kostnaderna  för att ta fram en statlig nationell 
interoperabilitetslösning beräknas till cirka 300–500 miljoner kronor  över en 
tioårsperiod. Regelmotor n ingår inte i de uppskattade kostnaderna  eftersom 
möjligheterna att återanvända den befintliga regelmotorn inte har utretts.  
De totala kostnaderna  för en statlig nationell registerplattform beräknas  till 
cirka 650–900 miljo ner kronor  över en tioårsperiod baserat på antagandet att  
E-hälsomyndigheten skulle bygga en plattform . Intervallet speglar osäkerhet 
kring vilken andel av befintliga komponenter som kan återanvändas i plattformen, antal register som ansluter och vilka kr av som kan komma att 
ställa s, samt vilken nivå av funktionalitet som krävs för att plattformen ska 
uppnå paritet med de lösningar som finns på marknaden. Motsvarande kostnad för att upphandla en befintlig plattform har inte undersökts.  
Osäkerheten i beräkningarna är stor eftersom lösningarna är på en hög abstraktionsnivå och de uppskattade intervallen tar höjd för en lång 
tidshorisont. Dessutom föreslås att omfattningen av lösningsförslagen utreds vidare , vilket också medför att de uppskattade kostnaderna behöver revideras . 
De utredningar som föreslås för interoperabilitetslösningen och registerplattformen beräknas preliminärt uppgå till 15 respektive 20 miljoner 
kronor .  
4.4 Summering av kostnads - och nyttoanalys en 
En välfungerande digital nationell infra struktur för nationella kvalitetsregister 
kan bidra till flera potentiella nyttor som på en övergripande nivå kan leda till 
ökad samhällsnytta. Nyttor kan vara konkreta såsom tidsbesparingar, men också mer abstrakta och är då betydligt svårare att värdera.  Vidare bygger 
nyttorna på flera centrala antaganden, däribland en hög anslutningsgrad,   
 
44 (93 )  förändrade arbetssätt och effektivt samarbete mellan nyckelaktörer. Dessutom 
är nyttorna svåra att beräkna då analysen genomförs innan förändringen skett 
och i flera fall avser nyttor som förväntas uppstå långt fram i tiden. 
En av de stora utmaningarna med kostnadsberäkningarna är osäkerheten kring 
den totala resursåtgång som kommer att krävas vid ett genomförande . Detta 
eftersom lösningsförslagens utformning och påverka n på externa aktörer 
behöver utredas och preciseras . Faktorer som kan driva kostnader för 
exempelvis förslaget om en statlig registerplattform är antalet  och 
omfattningen av kvalitetsregister som migreras , men också hur plattformen 
ska tillhandahållas . 
De uppskattade kostnaderna för de olika lösningsförslagen kan jämföras med 
andra nationella satsningar. Ett exempel är den överenskommelse mellan 
staten och Sveriges Kommuner och Landsting (nuvarande SKR) om finansiering på 1,5 miljarder kronor inom nationell a kvalitetsregister som 
gjordes under perioden 2012–2016
65, varav staten stod för drygt en miljard. 
Därefter har det statliga bidraget minskat och uppgick till totalt drygt en halv miljard för perioden 2017–2022
66. Därtill kan nämnas finansieringen av Ena 
som uppgick till knappt 80 miljoner kronor under 202267. 
Sammantaget talar detta för att resultaten av analysen bör tolkas med 
försiktighet.  Trots svårigheterna att uppskatta kostnader och nyttor kopplade 
till lösningsförslagen bedömer E-hälsomyndigheten att kostnaderna för 
lösningsförslagen är rimliga i förhållande till nyttorna. Om förslaget ska realiseras behöver en mer detaljerad kostnads- och nyttoanalys genomföras 
inom ramen för föreslagna utredningar  (se avsnitt 7.1). Även en plan för 
nollmätning och effekt uppföljning bör ingå. 
  
65 Regeringen, Socialdepartementet (2011) Överenskommelse om utvecklingen och finansieringen av nationella 
kvalitetsreg ister för vård och omsorg under åren 2012 -2016 
66 Baserat på de årliga överenskommelserna mellan Regeringen och SKR  
67 Beslutat belopp till och med 2022 -10-24. I denna förvaltningsgemensamma digitala infrastruktur ingår byggblock, 
grunddatadomän och kompetensområden och bygger på samarbete mellan många olika aktörer. Ref. Myndigheten 
för digital förvaltning. Ansvar och finansiering . https://www.digg.se/ledning- och-samordning/ena ---sveriges -
digitala -infrastruktur/ansvar- och-finansiering  [ besökt 2022 -11-30]   
 
45 (93 )  5 Risker och genomförbarhet  
I det föregående kapitl et gjorde E -hälsomyndigheten bedömningen att de 
uppskattade kostnaderna för lösningsförslagen är rimliga i förhållande till de 
förväntade nyttorna  på längre sikt. Dock är förslagen inte utan tänkbara 
nackdelar . Detta kapitel redogör för de huvudsakliga risker och farhågor som 
framkommit i dialog med olika aktörer eller som myn digheten 
uppmärksammat under arbetets gång. Även E-hälsomyndighetens analys av 
hur riskerna kan hanteras i eventuella fortsatta uppdrag beskrivs. 
5.1 Nationell funktion för interoperabilitet inom hälsa, vård 
och omsorg 
Det har framkommit risker och frågeställningar avseende olika aspekter rörande förslaget om nationell funktion för interoperabilitet. Sammantaget gör 
dock E- hälsomyndigheten bedömningen att förslaget är genomförbart och att 
dessa frågor kan undersökas tillfredställande tillsammans med berörda aktörer 
under ett etableringsuppdrag för en nationell funktion för interoperabilitet. 
 Mottaglighet  
I dialog med olika aktörer har det framkommit både positiva och kritiska 
synpunkter avseende behovet och utformningen av förslaget . För att lyckas 
med att etablera den nationella funktionen krävs att berörda aktörer ser värdet 
av att bidra till detta arbete. Annars riskerar förslaget att bli, eller uppfattas 
som, ett parallellt spår där nyckelaktörer väljer att stå utanför. 
Det finns flera faktorer som talar för att risken är hanterbar. Aktörer som 
Swedish Medtech68 har nyligen  tagit ställning för en tydligare 
ansvarsfördelning. Även enskilda it- leverantörer använder och efterfrågar 
standarder  i ökad grad . Risken  skul le ytterligare hanteras  genom att: 
• samarbetsprocesser, inklusive rollfördelning och prioriteringsordning, 
är tydlig  
• etablera nära samarbete med andra aktörer som bedriver liknande 
arbete  
                                                 
68 Swedish Medtech (2022) Nationell styrning med internationellt fokus – för hälsa och konkurrenskraft  
https://www.swe dishmedtech.se/Files.aspx?f_id=188228    
 
46 (93)  • det finns starka incitament för att bidra samt för att deltagande akt örer 
åtar sig att bidra till att realisera nyttorna.  
För att hantera detta föreslår E -hälsomyndigheten ett stegvis införande och 
uppby ggnad i liten skala . På så vis kan  förslaget testas, resultatet utvärderas 
och processer justeras i samarbete med berörda  aktörer. Därefter utformas en 
plan för att skala upp arbetet. Även eventuell kvarstående gränsdragnings -
problematik  avseende olika myndigheters ansvar bör utredas i detalj och om 
nödvändigt förtydligas , exempelvis genom regleringsbrev och instruktioner. 
E-hälsomyndigheten ser  att det finns ett stort behov av tillgång till kunskap 
från många olika aktörer. Det råder brist på (och därmed konkur rens om) 
individer  som besitter olika typer av kompetenser och erfarenheter som är 
nödvändig för  att lyckas , exempelvis informatiker . 
Tillgång till och mandat för individer med rätt kompetens lyfts också fram i 
dialoger med olika aktörer som centrala frågeställningar att undersöka vidare . 
För att säkra kompetensförsörjningen krävs:  
• att ett n ära samarbete etableras med bland annat 
professionsför eträdare, myndigheter, it -leverantörer, regioner, 
kommuner, nationella programområden, nationella 
samverkansgrupper  och andra aktörer  
• att tidigare arbete återanvänds och nya samarbeten samordnas så  att 
den totala belastningen på individer  med nyckelkompetens  minska r 
• att kunskap sprids och personberoende minskas genom ökade 
möjligheter till fortbildning och kompetensutveckling.  
Samarbete mellan myndigheter och lärosäten kan också främja kompetensförsörjning på längre sikt  och bör ut redas  i vidare arbete.  
 Finansiering och nyttorealisering  
Att förbättra interoperabiliteten  tar tid och kräver finansiering. Detta behöver 
ställas mot de nyttor som uppstår. I dialogerna har det framkomm it att 
deltagande i samve rkan om interoperabilitetet legitimeras genom resultat som 
omsätts i praktiken och skapar nyttor. En l ångsam eller otillräcklig 
nyttorealisering riskerar således att minska deltagande t.   
 
47 (93)  Detta aktualiserar frågor såsom hur samarbetet ska finansieras och vil ka typer 
av incitament som eventuellt skulle krävas för att omsätta resultatet och 
uppnå nyttor. I förslaget är vissa medel tänkta att avsättas för att finansiera 
begränsade insatser som kan underlätta implementering.  
E-hälsomyndigheten ser att långsiktigh et är en avgörande framgångsfaktor 
och därför behövs en stabil finansiering över tid. Detta gör det också möjligt 
att fördela medel på ett jämlikt och transparent sätt till de organisationer och 
grupperingar som genomför det praktiska arbetet. Dock behöver  aktörerna 
sannolikt enas om en modell för samfinansiering, exempelvis att varje organisation står för sina egna kostnader.  
Frågan om tvingande incitament är komplex och kräver noggranna 
avvägningar. I dagsläget saknar E -hälsomyndigheten exempelvis möjligheter 
att meddela föreskrifter . Effekten av sådana föreskrifter är inte given (se 
avsnitt  3.1.2.4). Samtidigt finns en ökad förväntan på att staten ska ta en 
tydliga re roll och peka ut en gemensam riktning. Därför är det inte uteslutet 
att den typen av incitament kan bli aktuella i framtiden. För att hantera dessa 
typer av utmaningar krävs:  
• effektiva prioriteringar och gemensamma beslut som linjerar med nyttorealisering på en samhällsnivå  
• överenskommelser och finansieringsmodeller som utformas för att 
uppmuntra till samarbete och nyttorealisering över 
organisationsgränser.  
5.2 Statlig nationell interoperabilitetslösning 
Under dialog med olika aktörer har det framkommit risker och frågeställningar avseende förslaget om nationell interoperabilitetslösning . 
Sammantaget bedömmer E-hälsomyndigheten att  förslagets genomförbarhet 
är tillräcklig för att motivera en utredning  om att utveckla en  statlig  nationell  
intero perabilitetslösning . 
Förslaget om en statlig nationell interoperabilitetslösning har skapat färre  
reaktioner hos olika aktörer i förhållande till de övriga förslagen. Det har dock framkommit både förhoppningar och kritik kopplat till förslaget . 
Det finns i  dag inte en enkel och effektiv lösning för att helautomatisera alla 
nationella kvalitetsregister. Redan i den initiala behovsanalysen framkom att   
 
48 (93 )  den av SKR beslutade infrastruktur för informationsförsörjning till nationella 
kvalitetsregister  (Ineras tjänsteplattform)69 står inför flera utmaningar.  Även 
Inera har uppmärksammat behovet av att modernisera tjänsteplattformen och tagit fram ett utkast för en uppdaterad referensarkitektur
70. 
Det är dock viktigt att poängtera att det finns enstaka nat ionella 
kvalitetsregister med separat  utvecklade integrationslösningar som fungerar 
väl. Det finns även regionala satsningar som underlättar 
informationsförsörjning. Att då föreslå en parallell lösning framstår som 
problematisk och förenad med stora alternativkostnader. 
Vidare skulle etablering av en ny statlig infrastruktur ta lång tid och initialt ge 
begränsade nyttor, då full automatisering av kvalitetsregister också är 
begränsad av andra faktorer än tekniska förmågor, exempelvis att 
informationen saknas i källsystem eller enbart finns i ostrukturerad form.  
 Farhågor om bristande anslutningar  
Det krävs en hög anslutnings grad för att nyttorna med förslaget ska realiseras. 
Det kan kons tateras att e n långsam anslutningsgrad till Ineras tjänstekontrakt 
är en b idragande orsak till att den befintliga infrastrukturen inte används. 
I de fall då information finns strukturerad och tillgänglig via Ineras 
tjänsteplattform kan NKRR genom fördefin ierade regler transformera data så 
att den möter ett registers behov. Dock är det ett fåtal register som i dag 
information sförsörjs via tjänsteplattformen och NKRR. Även juridiska hinder 
för helautomatisk överföring med så kallad ”push-arkitektur” har 
uppmärksammats i dialoger med olika aktörer. 
För att hantera dessa utmaningar  föreslår E -hälsomyndigheten att:  
• incitament för anslutning undersöks i det fortsa tta arbetet  
• anslutningsgrad införs som ett prestationsmål 
• krav på anslutande system och aktörer utformas för att förenkla 
anslutningsprocessen 
• juridiska hinder identifieras och utreds. 
                                                 
69 Sveriges Kommuner och Regioner (2019) Styrande principer och arbetssätt för effektivare informationsförsörjning 
mellan vårdinformationssystem och Nationella Kvalitetsregister. 
https://skr.se/download/18.5627773817e39e979ef2696d/1642001889106/Inriktningsbeslut%20Nationella%20Kvalit
etsregister%2020191105.pdf  
70 Inera, T2 - referensarkitektur för interoperabilitet inom svensk vård och omsorg, 
https://inera.atlassian.net/wiki/spaces/OITAFIIVOO/pages/28 77555575/Positionering+av+arkitekturen     
 
49 (93)  
 Helhetsperspektiv  
Vikten av att ta ett helhetsgrepp på den digitala infrastrukturen för 
informationsförsörjningen inom sektorn har framkommit i dialogerna. Trots 
att det i uppdragsbeskrivningen framgår att lösningsförslagen ska ta höjd för 
vissa relaterade uppdrag är det utmanande att bemöta dessa synpunkter , 
eftersom uppdraget är fokuserat på nationella kvalitetsregister. En slutsats är dock att infrastrukturella satsningar måste gå att återanvända och 
vidareutveckla för att möta framtida behov f ör att generera nyttor som 
motiverar investeringarna. Detta är en av huvudanledningarna till att  
E-hälsomyndigheten lyfter behovet av patientdataindex. Dock kan det 
medföra betydande intrång i den personliga integriteten för de registrerade . 
Frågan behöve r därför utredas vidare med hänsyn till  integritetsaspekter  samt 
kopplingar till andra infrastrukturella komponenter. 
5.3 Statlig nationell registerplattform  
Förslaget om att etablera en statlig nationell registerplattform är associerat med risker och frågestä llningar . E-hälsomyndigheten bedömer att förslaget är 
tekniskt genomförbart men verksamhetsmässigt utmanande. Utformningen av 
en statlig nationell registerplattform, verksamhetsstöd, rollfördelning, 
ersättningsmodeller och samarbetsformer behöver utredas v idare tillsammans 
med berörda aktörer . E-hälsomyndigheten ser också positivt på regionernas 
konsolideringsarbete och uppmärksammar behovet av ett fördjupat samarbete 
i en eventuell utredning om att utveckla en statlig nationell registerplattform. 
Förslaget om en statlig registerplattform skapade diskussioner när det under 
arbetet med denna förstudie presenterades för olika aktörer. E n mindre andel 
av deltagarna uttryckte att de såg tydliga nyttor med förslaget, medan en 
större andel uttryckte olika typer av farhågor.  Det är dock svårt att dra 
långtgående slutsatser då förslaget ingår i en förstudie och en djupare analys behöver genomföras i en eventuell fortsatt utredning . Några av de farhågor  
som framkom redogörs för i de kommande avsnitten. 
 Tillhandahållande  
Det finns ett stort antal befintliga plattformar för nationella kvalitetsregister som har utvecklas under lång tid och många aktörer har tryckt på värdet av att återanvända fungerande lösningar :   
 
50 (93)   
”Det ni, och/eller regionerna, har möjlighet till nu är att skapa en 
fungerande marknad på det här området. Genom en ramavtals -
upphandling där det finns tydliga krav på interoperabilitet, vilka 
standarder som ska användas, vilka integrationer mot befintliga system som ska finnas […]  så att de aktö rer som finns på marknaden 
skulle kunna konkurrera och väljas (och bytas ut) baserat på den nytta de levererar. ” 
 
E-hälsomyndigheten har gjort en analys av  möjligheten att upphandla en 
befintlig registerplattform. Analysen  visar att det kan finnas vissa fördelar , 
men att nackdelarna med att upphandla överväger . Denna preliminära slutsats  
var något som flera aktörer reagerade på.  Frågan om upphandling kommer 
oavsett  att bli aktuell i e n eventuell fortsatt utredning  när olika beståndsdelar i 
en statlig registerplattform behöver upphandlas. Där för är det för tidigt att 
redan i denna fas utesluta upphandling av enskilda delar eller av en 
helhetslösning. E -hälsomyndigheten föreslår därför att frågan utreds vidare.  
 Kostnader och f inansiering  
Även frågor kopplade till kostnader och finansiering framkom i dialog med 
olika aktörer. Aktörer na undrade och hade farhågor kring hur den statliga 
registerplattformen ska finansieras  och vilka effekter detta får . 
Att ge förslag på hur lösningsförslagen (e ller kvalitetsregister) ska  finansieras 
ingår inte i förstudien och E -hälsomyndigheten har därför inte undersökt 
detta. Däremot ser myndigheten att det är olyckligt om finansiering 
omfördelas på ett sådant sätt att registerverksamheten påverkas negativt . 
Vidare anser myndigheten att det är fördelaktigt att plattformen 
subventioneras och tillhandahålls utan avgift för CPUA- myndigheter . Detta 
uppskattades av vissa aktörer , men andra poängterade att exempelvis 
migrering också måste finansieras . 
Kostnaderna som  uppstår för m igrering  av register har inte uppskattats, men 
är sannolikt omfattande. För att kunna motivera migrering krävs att 
tillräckliga nyttor uppnås . Nyttan av en statlig registerplattform förverkligas  
dock först när den används i hög utsträckning  och kan ge stordriftsfördelar.  
CPUA- myndigheterna beslutar om  vilka registerplattformar som ska 
användas . Därför har E -hälsomyndigheten ingen möjlighet att ställa tvingande 
krav på anslutning till den statliga registerplattformen.  Detta kan påverka   
 
51 (93)  användni ngen och därmed nyttorealiseringen. Myndigheten avser därför att i 
en eventuell utredning  fortsätta att undersöka incitament och potential för 
nyttorealisering tillsammans med berörda aktörer.  
 Samarbete kring konsolidering  
Parallellt med förstudien har det pågått en utredning i syfte att minska antalet 
registerplattformar71. Det  har skapat förvirring och frustration bland många 
aktörer som E -hälsomyn digheten haft dialog med . Samtidigt har flera a ktörer  
lyft fram att behoven s kiljer sig åt och att det behövs mer än en 
register plattform även i framtiden . 
E-hälsomyndigheten delar uppfattningen att det även fram över behövs flera 
register plattformar. Däremot skulle en statlig plattform initialt kunna stödja 
de behov som finns för a tt starta eller bedriva nya eller mindre 
kvalitetsregister . Den statliga plattformen skulle på sikt kunna användas 
bredare. Vidare ser E-hälsomyndigheten positivt på regionernas  påbörjade  
konsolideringsarbete och uppmärksammar behovet av ett fördjupat sama rbete 
i frågan under en eventuell utredning  för att undvika parallella spår . 
 
71 Regioner i samverkan via Nationella samverkansgruppen för data och analys, inom det nationella systemet för 
kunskapsstyrning hälso - och sjukvård  (2022) Strategi för registerplattformar för nationella kvalitetsregis ter   
 
52 (93)  6 Rättsliga förutsättningar , analyser  och 
ställningstagande n 
I delr edovisningen72 redogjorde  E-hälsomyndigheten bland annat för 
innebörden av dataskydd, innebörden av att vara personuppgiftsansvarig och 
personuppgiftsbiträde, vissa relevanta artiklar i dataskyddsförordningen samt bestämmelserna i 7 kap. patientdatalagen (2008:355 – PDL) inklusive 
relevanta förarbet suttalanden. M yndigheten redogjorde även kort fattat  för 
andra i sammanhanget relevanta författningar som rör offentlig förvaltning, hälso - och sjukvård och sekretess, till exempel tryckfrihetsförordningen 
(1949:105), offentlighets - och sekretesslagen (2009:400), förvaltningslagen 
(2017:900) och hälso-  och sjukvårdslagen (2017:30), m ed flera
73. 
I ovanstående delar hänvisar E -hälsomyndigheten huvudsakligen till Rättsliga 
förutsättningar i delr edovisningen. I bilaga 5 till denna slutrapport finns dock 
viss kompletterande redogörelse kring relevant gällande rätt.  
I detta kapit el fokuserar E-hälso myndigheten på rättsliga förutsättningar, 
analyser och ställningstaganden när det gäller myndighetens roll avseende lösningsförslagen om en statlig nationell interoperabi litetslösning och en 
statlig nationell registerplattform.  
6.1 Statlig nationell interoperabilitetslösning 
I den föreslagna arkitekturen för en statlig nationell interoperabilitetslösning  
(se avsnitt 3.2)  är målet  att all kommunikation innehållande personuppgifter 
ska kunna genomföras  direkt mellan hälso - och sjukvården och de nationella 
kvalitetsregistren. I nteroperabilitetslösningen ska inte behöva  agera som en 
”mellanhand ” som förmedlar frågor och svar mellan de system som använder 
lösningen.  
Denna initiala hypotes innebär i sådana fall att myndigheten inte kommer att behandla några personuppgifter, varken i egenskap av personuppgiftsans varig 
eller personuppgiftsbiträde, utan det är enbart vårdgivarna och CPUA -
myndigheterna som kommer att behandla personuppgifter. Om denna hypotes inte fullt ut skulle visa sig realiserbar, kommer E -hälsomyndigheten att gå 
vidare med andra hypoteser – till exempel  huruvida en behandling av 
krypterade personuppgifter utan åtkomlig kodnyckel för myndigheten skulle 
                                                 
72 E-hälsomyndigheten (2022) Uppdrag att genomföra en förstudie om digital nationell infrastruktur för nationella 
73 Se delrapporten avsnitt 2.5. Rättsliga förutsättningar  s. 32 –40 och bilaga  2 Rättsliga förutsättning ar s. 88–101   
 
53 (93)  kunna vara realiserbar. Myndighetens arbetshypotes och målbild är att 
behandla så få personuppgifter som möjligt inom ramen för lösningsförslaget. 
Om myndigheten skulle komma att behandla personuppgifter inom ramen för 
interoperabilitetslösningen är arbetshypotesen vidare att det i sådana fall är rollen som personuppgiftsbiträde som kommer att aktualiseras, inte rollen som personuppgiftsansvarig.  
 Regelmotor för mappning av vårdinformation till  
För att kunna möjliggöra en högre automatiseringsgrad av informationsförsörjning från vårdgivare till de nationella kvalitetsregistren, anser E -hälsomyndigheten att denna typ av funktion för avancerad mappning 
med hjälp av en regelmotor behöver finnas (se avsnitt 3.2.2.4).  
Inom ramen för regelmotorn kommer personuppgifter att behandlas, 
exempelvis personnummer, namn och  klinisk information om olika 
behandlingar . När en vårdgivare ska rapportera in personuppgifter till ett 
kvalitetsregister initieras detta av vårdgivaren. Syftet med regelmotorn är att 
automatiserat söka fram de uppgifter som kvalitets registret behöver, samt att 
därefter omvandla uppgifterna till det format som kvalitetsregistret efterfrågar. Denna process innebär personuppgiftsbehandling hos de vårdgivare och CPUA -myndigheter som använder sig av regelmotorn, samt 
hos E -hälsomyndigheten om myndigheten erbjuder en sådan 
regelmotorlösning.  
När det gäller personuppgiftsansvar och biträdesansvar är E-hälsomyndighetens initiala bedömning att vårdgivare och CPUA -
myndigheter är personuppgiftsansvariga för sin egen 
personuppgiftsbehandling, enli gt 2 kap. 6 § och 7 kap. 7 § PDL. 
E-hälsomyndigheten kommer i sådana fall att agera personuppgiftsbiträde. 
Det finns i  dag cirka 15 000 vårdgivare och 13 CPUA- myndigheter.  Om 
förslaget med  regelmotorn förverkligas, kommer E -hälsomyndigheten att 
behöva instruktioner från aktuella personuppgiftsansvariga. Vidare behöver 
biträdesavtal  tecknas med var och en av de personuppgiftsansvariga.  
E-hälsomyndigheten har påbörjat ett arbete med att försö ka klargöra vilka 
aktörer som myndigheten i sådana fall kommer att agera biträde åt. Processen att överföra data från vårdgivare till kvalitetsregister med hjälp av en 
regelmotor innehåller flera steg, och det behöver definieras vid vilket steg i 
processen  personuppgiftsansvaret övergår från vårdgivarna (som ska   
 
54 (93)  tillhandahålla uppgifterna) till CPUA -myndigheterna (som ska ta emot 
uppgifter na). 
6.2 Statlig nationell registerplattform för nationella 
kvalitetsregister  
För att uppmuntra konsolidering, standardiseri ng, kostnadseffektivitet och 
ökad nytta för patienter föreslår E -hälsomyndigheten att en statlig nationell 
registerplattform ska tas fram  (se avsnitt 3.3). Förslag et behöver dock utredas 
vidare. Utöver den tekniska plattformen och tillhörande it -förmågor krävs 
även ett verksamhetsmässigt stöd. Detta stöd behöver sannolikt täcka behov 
inom områdena juridik, statistik, registerutveckling och it -support. Även 
denna del  behöver ingå i en eventuell utred ning. 
 Behandling av personuppgifter  
När en myndighet , liksom alla andra aktörer,  på något sätt behandlar 
personuppgifter behöver det först och främst klargöras vilken roll denna 
myndighet har. Det finns olika roller som rör personuppgiftsbehandlingar: 
personuppgiftsansvarig, gemensamt personuppgiftsansvarig, personuppgiftsansvarig för vissa behandlingar samtidigt som myndigheten kan vara personuppgiftsbiträde för andra behandlingar eller ett 
personuppgiftsbiträde. Om personuppgifter inte kommer att behandlas är dataskyddsförordningen inte tillämplig . 
Det är dock viktigt att komma ihåg att det i slutändan är parternas  faktiska 
aktiviteter och förhållande till varandra som avgör rollfördelningen, och 
således inte hur parterna  har valt att definiera sin roll.  
Om E -hälsomyndigheten ska tillhandahålla en statlig nationell 
registerplattform för nationella kvalitetsregister, kommer personuppgifter på 
olika sätt att behandlas inom ramen för plattformen.  Myndigheten har med 
anledning av detta utrett vilken roll som skulle vara tänkbar  för  
 Behandling av personuppgifter i nationella kvalitetsregister  
När det gäller de nationella kvalitetsregistren finns det flera olika aktörer som behan dlar personuppgifter – dels vårdgivare, dels CPUA -myndigheter.   
 
55 (93)  Respektive personuppgiftsansvar, ändamål och medel framgår av 
patientdatalagen , vilke t beskrivs utförligt i delr edovisning en74. 
statlig  nationell plattform? 
När det gäller myndighetens eventuella personuppgiftsbehandling inom ramen för en statlig nationell registerplattform, anser E -hälsomyndigheten att 
rollen som personuppgiftsansvarig inte är möjlig enligt gällande rätt.  
Anledningarna ä r kortfattat följande. Patientdatalagen reglerar vårdgivares 
behandling av personuppgifter inom hälso-  och sjukvården (1 kap. 1 § PDL). 
Av lagen framgår också mål och medel avseende personuppgifts -
E-hälsomyndigheten är ingen vårdgivare och ka n därför inte behandla 
personuppgifter om hälsa med stöd av denna lag. Det finns heller ingen annan 
tillämplig lagstiftning som ger E -hälsomyndigheten rättsligt stöd för att 
behandla personuppgifter i en sådan registerplattform i egenskap av 
personuppgifts ansvarig.  
Med anledning av ovanstående är ett gemensamt personuppgiftsansvar inte 
heller möjligt.  
 Kan E -hälsomyndigheten agera CPUA -myndighet? 
Som framgår ovan kan E -hälsomyndigheten inte agera 
personuppgiftsansvarig enligt bestämmelserna i patientdatalagen.  
Det finns dock ett undantag i 7 kap. 7 § andra stycket PDL, vad gäller vem som kan vara CPUA -myndighet. Där framgår att regeringen eller den 
myndighet som regeringen bestämmer får besluta om undantag från 7 kap. 7 § 
första stycket PDL (d et vill säga  att endast myndigheter inom hälso-  och 
sjukvården får vara personuppgiftsansvariga för central behandling av 
personuppgifter i ett nationellt eller regionalt kvalitetsregister).  
Frågan är om detta undantag skulle kunna aktualiseras avseende 
E-hälsomyndigheten, det vill säga att myndigheten skulle kunna vara en 
CPUA- myndighet. Av förarbetena (prop. 2007/2008:126 s. 183) framgår när 
det skulle kunna vara möjligt att utse någon annan organisation än en myndighet inom hälso-  och sjukvården som cent ralt personuppgiftsansvarig, 
                                                 
74 E-hälsomyndigheten (2022) Uppdrag att genomföra en förstudie om digital nationell infrastruktur för nationella 
 
56 (93)  exempelvis ”ett universitet”. Huvudregeln är motiverad av att det framstår 
som mindre lämpligt att stora samlingar av integritetskänsliga 
personuppgifter samlas i enskild verksamhet utan att förutsättningarna för 
detta närmare övervägs och anges. Eftersom det sannolikt skulle röra sig om stora integritetskänsliga samlingar av personuppgifter inom ramen för hälso - 
och sjukvården, som normalt sett varken samlas in eller behandlas hos 
E-hälsomyndigheten, bedömer myndigheten – i det ta sammanhang – att 
undantaget inte kan anses vara tillämpligt.  
 Kan E -hälsomyndigheten agera personuppgiftsbiträde?  
Ett personuppgiftsbiträde är en fysisk eller juridisk person, offentlig 
myndighet, institution eller annat organ som behandlar personuppgift er för 
den personuppgiftsansvariges räkning, jfr artikel 4.8 i 
dataskyddsförordningen, vilken beskrivs utförligt i delr edovisningen.  
E-hälsomyndighetens uppfattning är att en biträdesroll, i enlighet med 
dataskyddsförordningens bestämmelser, s kulle kunna vara möjlig  om 
myndigheten tillhandahåll er en statlig nationell registerplattform.  
I detta scenario skulle vårdgivarnas och CPUA -myndigheternas 
personuppgiftsansvar kvarstå, i enlighet med patientdatalagens  nuvarande 
bestämmelser  – inklusive bestämmelserna i dataskyddsförordningen.  
E-hälsomyndigheten kommer i sådana fall att agera biträde  åt den CPUA -
myndighet  som är aktuell för respektive kvalitetsregister . 
När det gäller de aktuella personuppgiftsbehandlingarna inom ramen för den 
statliga nationella register plattformen, behövs instruktioner  från aktuell a 
CPUA- myndighete r. Därtill behöver personuppgiftsbiträdesavtal upprättas 
mellan CPUA -myndighete r och E -hälsomyndigheten. 
6.2.5.1  Krav avseende plattformen (villkor)  
För att CPUA -myndigheterna ska kunna använda  den statliga nationella 
registerplattformen behöver myndigheterna leva upp till de villkor som 
E-hälsomyndigheten, i egenskap av personuppgiftsbiträde, ställer upp för 
plattformen.  
Enligt dataskyddsförordningen är det den personuppgiftsansvarige som ska förse sina biträden med instruktioner till varje behandling. Sådana 
instruktioner kan omfatta tillåten och oacceptabel hantering av personuppgifter, mera detaljerade förfaranden, sätt att säkra data, etcetera. 
Biträdet får inte gå utöver vad som instrueras av personuppgiftsansvarige . Det   
 
57 (93 )  är dock möjligt för biträdet att föreslå element som, om de accepteras av den 
personuppgiftsansvarige, blir en del av de angivna instruktionerna75. 
Vidare kan den personuppgiftsansvariges instruktioner fortfarande tillåta vis s 
handlingsfrihet angående hur man bäst försvarar den personuppgifts-ansvariges intressen genom att tillåta biträdet att välja de mest lämpliga tekniska och organisationsmässiga behandlingssätten
76. 
E-hälsomyndighetens intention avseende en statlig nationel l registerplattform 
är att behandlingen av personuppgifter – i de kvalitetsregister som använder sig av plattformen – ska vara i enlighet med dataskyddsförordningens bestämmelser. För att detta ska kunna uppnås behöver sannolikt ett samarbete 
mellan CPUA -myndigheterna och E-hälsomyndigheten inledas när det gäller 
CPUA-myndigheternas instruktioner  till personuppgiftsbiträdet (det vill säga  
E-hälsomyndigheten). 
 Behov av fö rfattningsförändringar  inom ramen för uppdraget?  
Förslaget om att E -hälsomyndigheten kan  agera personuppgiftsbiträde 
avseende den statliga nationella register plattformen kräver inga 
författningsändringar i gällande rätt. Det lagstiftas normalt sett inte om 
personuppgiftsbiträdesansvaret i den nationella rätten i Sverige. Det är 
dataskyddsförordningen som är den primära lagstiftningen. 
E-hälsomyndigheten kommer således inte att lämna förslag på några 
författningsändringar i denna del. 
E-hälsomyndigheten ans er dock att myndigheten behöver ett långsiktigt 
uppdrag att tillhandahålla en statlig nationell registerplattform för kvalitetsregister. Detta uppdrag bör därför regleras i myndighetens 
instruktion. 
E-hälsomyndigheten anser också att det finns behov av en översyn av det 
primära ändamålet för behandling av personuppgifter i kvalitetsregister, som 
regleras i 7 kap. PDL (se avsnitt 6.4). 
                                                 
75 EDPB:s ”Riktlinje  07/2020 angående begr eppen personuppgiftsansvarig och personuppgiftsbiträde i GDPR”  
76 a.a.   
 
58 (93)  
registerplattform ?  
E-hälsomyndigheten lämnar inom ramen för förstudien förslag om  att 
myndigheten ska tillhandahålla en statlig nationell registerplattform (se 
avsnitt 3.3) . 
Registerplattformen kommer att tillhandahålla s utan avgift.  
E-hälsomyndigheten har inom ramen för den na slut rapport analyserat frågan  
om tillhandahållandet av en statlig  nationell  registerplattform skulle kunna 
utgöra ett konkurrensproblem , och därmed bryta mot förbudet mot 
konkurrensbegränsande offentlig säljverksamhet.  
Syftet med att tillhand ahålla en s tatlig nationell registerplattform är inte att 
staten ska konkurrera med de registerplattformar som finns på marknaden i 
dag, utan att den ska utgöra ett komplement till de övriga plattformarna. 
Anslutning till den statliga nationella register plattformen k ommer att vara 
frivillig för CPUA -myndigheterna , det vill säga  det finns inget tvång att 
ansluta sig.  
E-hälsomyndighetens preliminära bedömning är att enbart vissa CPUA -
myndigheter kommer att välja den statliga nationella registerplattformen  för 
ett eller flera av sina register.  Flera av de väletablerade kvalitets regist ren 
kommer förmodligen, även i fortsättningen, att använda sina nuvarande plattformar. Några CPUA -myndigheter, exempelvis de med nystartade 
register , kan komma att välja det statliga alternativet.  
Tillhandahållandet av registerplattformen utgör inte någon försäljnings - eller 
uthyrningsverksamhet och kommer inte att generera någon vinst för myndigheten. Förfarandet kan heller inte bedömas  vara en ekonomisk 
verksamhet och kan där för inte anses u tgöra en offentlig säljverksamhet. 
Eftersom tillhandahållandet av plattformen ska följa av författning, d et vill 
säga av förordningen med instruktion för myndigheten, är E-hälsomyndighetens  bedömning att det är ytterst tveksamt om ett sådant 
förfarande sku lle anses stå i strid med konkurrenslagstiftningen.  
6.3 Meddela föreskrifter om standarder för hälsodata  
I regerings uppdraget ingår  att analysera om det finns ett behov av att 
myndigheten bemyndigas att meddela föreskrifter för exempelvis standarder för hälsodata, vilket också kan innefatta ” administrativtekniska data såsom 
loggar ”.   
 
59 (93 )  En myndighet har inte någon direkt, på regeringsformen , grundad rätt att 
meddela föreskrifter och får heller inte besluta om föreskrifter utan att ha ett 
särskilt bemyndigande från regeringen. Vidare gäller att ett bemyndigande 
alltid avser behörighet att föreskriva inom ett särskilt avgränsat område.  
Regeringens bemyndigande av en myndighet meddelas normalt sett i förordning inom det särskilda området, men kan ibland meddelas i 
förordningen med instruktion till en myndighet. 
Redogörelse för de rättsliga förutsättningarna avseende bemyndigande att 
meddela föreskrifter framgår av bilaga 5. 
 Standarder för hälsodata 
Hälsodata – som till s tor del omfattar känsliga personuppgifter inom bland 
annat hälso - och sjukvård – är ett vitt begrepp som, såvitt framkommit, inte 
finns definierad i någon författning. Det finns alltså inte någon rättslig 
definition av begreppet hälsodata77. Däremot  finns det ett antal lagar och 
förordningar och omfattande myndighetsföreskrifter som reglerar hanteringen av personuppgifter inom hälso- och sjukvården; dataskyddsförordningen, 
patientdatalagen, hälso - och sjukvårdslagen, patientsäkerhetslagen, 
offentlighets - och  sekretesslagen , arkivlagen, m ed flera. Det saknas dock ett 
regelverk som tar ett samlat grepp om uppgifter i hälso - och sjukvårdens 
informationssystem.  
Inte heller begreppet ”standard” finns definierad i någon författning. 
E-hälsomyndigheten har inom ramen för denna rapport tolkat att "standarder för hälsodata" kan innefatta ett stort antal lösningar såsom ISO-standarder, tekniska standarder, specifikationer, fackspråk och kodverk. 
Som beskrivs i rapporten har E-hälsomyndigheten under delredovisningens 
behovsanalys kunnat konstatera att det finns önskemål om en tydlig styrning 
för standardisering av hälsodata. Det är ostridigt att det finns behov av enhetliga standarder och specifikationer , i syfte att skapa förutsättningar för 
en enhetlig och effektiv användning av uppgifter i vårdinformationssystem och nationella kvalitetsregister.  
E-hälsomyndigheten har i dag ansvar för att, i samverkan med berörda aktörer, ta fram nationella gemensamma e- hälsospecifikationer i syfte att öka 
och förbättra informationsutby te inom och mellan hälso - och sjukvård och 
                                                 
77 För beskrivning av begreppet hälsodata se bilaga 3  
   
60 (93 )  socialtjänst78. Myndigheten saknar emellertid bemyndigande att meddela 
föreskrifter om vilka nationella gemensamma e -hälsospecifikationer som ska 
användas. 
I och med en ökad grad av digitalisering inom hälso - och sjukvården 
utvecklas också standarder för hälsodata i snabb takt, vilket medför ett ökat 
behov av gemensamma standarder. Föreskrifter skulle kunna vara ett bra 
styrmedel för att uppnå ökad standardisering, om de är ändamålsenligt utformade. Dock kan detaljerade föreskrifter innebära en risk om de ssa är 
svåra och komplicerade eller kostsamma att tillämpa. Ett införande av krav på enhetliga standarder för hantering av  viss vårdinformation, kan  dessutom 
kräva att vår dinformations systemen behöver genom föra stora anpassningar 
för att kunna möta dessa nya krav. 
I dagsläget finns ingen författning som reglerar standarder för hälsodata. 
Detta innebär att det saknas en självklar plats i författning för ett bemyndigande av e n myndighet att meddela föreskrifter inom detta område.  
Det bör påpekas att vid en eventuell författningsändring som möjliggör ett bemyndigande att meddela föreskrifter om standarder för hälsodata, behöver det utredas om det kommer att uppstå en gränsdragningsproblematik med de bemyndiganden som Socialstyrelsen bland annat har avseende 
informationsöverföring i och mellan vårdinformationssystem.  
Just nu pågår flera statliga utredningar som berör hälsodata, bland annat 
utredning för hälsodata som nationellt i ntresse – en lagstiftning för 
interoperabilitet ( S 2022:10)
79. Utredningen ska analysera och lämna förslag 
på ändamålsenliga och samhällsekonomiskt effektiva åtgärder som bedöms vara motiverade för att åstadkomma en bättre och säkrare informationsförsörjning av hälsodata mellan system och aktörer. Utredningen ska lämna förslag på vilken eller vilka myndigheter som ska ansvara för att 
utfärda föreskrifter, utöva tillsyn och ta fram andra stödjande eller styrande 
dokument om val och tillämpning av tekniska och semantiska standarder och 
lämna de författningsförslag som bedöms motiverade. 
Det pågår även ett omfattande arbete inom EU för att underlätta delning av 
hälsodata. Europeiska kommissionen har lämnat ett förslag till förordning om 
EHDS och planerar att ino m ramen för EHDS införa obligatoriska krav för 
bland annat interoperabilitet och säkerhet för hälsodata. 
                                                 
78 E-hälsomyndigheten, NGS -tjänsten. https://ngs.ehalsomyndigheten.se  
79 Kommittédirektivet 2022:98. Se även bilaga 1.    
 
61 (93 )  Eftersom det för närvarande  saknas legala förutsättningar för ett 
bemyndigande och mot bakgrund av det ovan redovisade samt det pågående 
arbetet inom h älsodataområdet, anser E -hälsomyndigheten att det i nuläget 
inte finns grund för att föreslå ett bemyndigande för myndigheten att meddela 
föreskrifter om standarder för hälsodata.  
Det skulle enligt E -hälsomyndigheten dock kunna övervägas ifall någon form 
av krav på enhetlighet och standardisering kunde införas i patientdatalagen. 
Patientdatalagen skulle kunna ställa krav på att vårdgivare ska se till att de vårdinformationssystem som innehåller personuppgifter och som används i och för vården av en patient , är utformade så att de underlättar samverkan och 
utbyte av uppgifter
80. En sådan bestämmelse skulle kunna kombineras med 
ett föreskriftsbemyndigande. 
6.4 Översyn av det primära ändamålet med 7 kap. PDL 
Med kvalitetsregister avses en automatiserad och struktur erad samling av 
personuppgifter som inrättats särskilt för ändamålet  att systematiskt och 
fortlöpande utveckla och säkra vårdens kvalitet . Kvalitetsregistren ska 
möjliggöra jämförelse inom hälso - och sjukvården på nationell eller regional 
nivå. Bestämmelse rna i detta kapitel gäller för nationella och regionala 
kvalitetsregister i vilka personuppgifter samlas in från flera vårdgivare (7 kap. 
1 § PDL). 
Det primära ändamålet är bestämmande för vilka personuppgifter som över 
huvud taget får behandlas i nationel la och regionala kvalitetsregister , och det 
är bara sådana uppgifter som får behandlas som behövs för det primära ändamålet
81. 
vårdinformationssystem  
De rättsliga förutsättningarna för personuppgiftsbehandling i 
vårdinformationssystem ( till exempel journalsy stem)  och 
personuppgiftsbehandling i nationella kvalitetsregister , skiljer sig åt på flera 
sätt. Eftersom vårdgivare är journalföringspliktiga, kan inte patienter motsätta 
sig registrering i journalsystem en. När det gäller nationella kvalitetsregister 
                                                 
80 Jämför förslag i slutbetänkandet Rätt information på rätt plats i rätt tid, SOU 2014:23 (s. 181 ff, 1016 och 1121) 
inom Utredningen om rätt information i vård och omsor g. 
81 Prop. 2007/2008:126 s. 259    
 
62 (93 )  finns det ingen skyldighet för vårdgivare, utifrån 7 kap. PDL, att registrera 
uppgifter och patienter har även en möjlighet att motsätta sig en registrering.  
Vid en jämförelse av ändamåls bestämmelserna i 7 kap. 4 och 5 §§ och 2 kap. 
4 § PDL skiljer sig dessa ganska markant åt. Det primära syftet med 
kvalitetsregister är till exempel att på gruppnivå kunna utveckla och säkra 
vårdens kvalitet. Inte att använda personuppgifter på individnivå för klinisk 
vård av en enskild patient. 
Slutligen ska – som huvudregel – kodade personuppgifter eller indirekt 
utpekade personuppgifter användas inom ramen för kvalitetsregister. Detta 
eftersom det normalt sett inte finns något behov av att veta identitete n på 
patienten, utifrån det primära ändamålet att ”personuppgifter i nationella och 
fortlöpande utveckla och säkra vårdens kvalitet” (7 kap. 4 § PDL). 
  Delredovisningens  behovsanalys  
Under E-hälsomyndighetens behovsanalys framkom dels önskemål från olika 
aktörer  angående hur personuppgifterna  skulle  kunna behandlas i de 
nationella kvalitetsregistren , dels att vissa personuppgiftsbehandlingar inom 
ramen för registren saknar rättsligt stöd (se nedan).  
Önskemålen rörde framförallt en möjlighet att kunna behandla de redan 
insamlade uppgifterna i registren för delvis andra ändamål, t ill exempel  att på 
klinisk individnivå kunna behandla personuppgifter inom ramen för 
beslutsstöd och patientöversikter. Detta för att kunna öka nyttan med de redan 
insamlade uppgifterna till gagn för patienternas vård och behandling. 
Även om vissa av uppgifterna i kvalitetsregistren kan finnas i 
vårdinformationssystemen, så finns det kompletterande infor mation om 
patienterna i kvalitetsregistren som saknas i de ordinarie vårdinformations -
systemen. Vidare framfördes att många av kvalitetsregistren är strukturerade 
på ett bättre sätt än vad vårdinformationssystemen är – vilket gör det enklare 
för vårdpers onalen att snabbt kunna få fram korrekt information om en 
patient, och därmed även kunna behandla patienten på ett bättre sätt. 
I dag saknas ett rättsligt stöd enligt 7 kap. PDL för vårdgivare att behandla 
personuppgifter på individnivå för kliniska ändamål inom ramen för till 
exempel beslutsstöd och patientöversikter. Det är vidare ytterst tveksamt om 
behandlingen av personuppgifter hänförliga till patientrapporterad e   
 
63 (93 )  utfallsmått PROM82 (Patient Reported Outcome Measures ) och 
patientrapporterade upplevelsemått PREM83 (”Patient Reported Experience 
Measures”) hanteras korrekt enligt bestämmelserna i 7 kap. PDL . Det fin ns 
även en viss osäkerhet kring de rättsliga förutsättningarna avseende när 
personuppgifter i olika register får  samköras.  
6.4.2.1  Beslutsstöd och patientöversikter  
Under E-hälsomyndighetens behovs analys  framkom att det finns ett behov av 
att använda kliniska beslutsstöd och patientöversikter inom ramen för 
nationella kvalitetsregister. Det framkom även att CPUA -myndigheterna 
ansåg att nuvarande personuppgiftsbehandling inom ramen för beslutsstöd 
och patientöversikter är problematisk, och att vissa CPUA-myndigheter 
exempelvis har försökt att separera beslutsstöd och patientöversikter från 
vissa kvalitetsregister. Lösningarna ser olika ut, och E-hälsomyndigheten har 
inte bedömt lagligheten av dessa – utan kan endast konstatera att försök har 
gjorts för att på så sätt kunna leva upp till kraven i lagstiftningen.  
När det gäller de kliniska beslutsstöden är syftet ofta att följa upp en patient 
på individnivå, inte sällan rör det patientens vård och behandling. Att kliniska 
beslutsstöd i dag används inom ramen för vissa nationella kvalitetsregister är i 
sig inget nytt fenomen. Exempelvis har Riksrevisionen84 och Myndigheten 
för vård - och omsorgsanalys85 i tidigare granskningar  signalerat att så är 
fallet, samt lyft upp att det i dag saknas rättsligt stöd för denna typ av 
personuppgiftsbehandling. 
6.4.2.2  Patientrapporterade mått  
Även inrapporteringen av PROM och PREM till kvalitetsregistren lyftes upp 
av CPUA -myndigheterna som ibland olagliga, ibland onödiga. 
Det framkom under delredovisningens behovsanalys att vårdgivare ber 
patien ter att fylla i enkäter avseende uppgifter hänförliga till PROM och 
PREM, som sedan direkt skickas till de nationella kvalitetsregistren och ansvariga CPUA -myndigheter. I vissa fall tror patienterna att uppgifterna 
                                                 
82 Ett mått på hur patienterna själva upplever sin sjukdom och hälsa efter behandling eller annan intervention  
83 Ett mått på patientens upplevelse av och tillfredsställelse med vården  
84 Riksrevisionen (2020) Äldresatsningen – effektiviteten i statens satsning på kvalitetsregister i äldreomsorgen . RiR 
2020:19  
85 Myndigheten för vård - och omsorgs analys (2017) Lapptäcke med otillräcklig täckning. Slututvärdering av 
satsningen på nationella kvalitetsregister . Rapport 2017:4   
 
64 (93 )  kommer den aktuella vårdgivaren tillhanda , men så är – enligt uppgift – inte 
fallet.  
Person uppgifter som samlas in inom ramen för ändamålsbestämmelsen i 2 
kap. 4 § PDL kan  även behandlas för ändamålet i 7 kap. 4 § PDL. Av 7 kap. 9 
§ PDL framgår att en vårdgivare endast f år ha direktåtkomst till de uppgifter 
som vårdgivaren själv har lämnat till ett nationellt eller regionalt 
kvalitetsregister.  Eftersom uppgifterna lämnas direkt av patienterna – inte av 
vårdgivaren – till kvalitetsregistren och CPUA -myndigheterna, får 
vårdgivaren inte heller ha direktåtkomst till uppgifterna. Detta uppfattas av 
många vårdgivare som frustrerande. 
En fråga som uppkommer är om personuppgifter avseende PROM initialt – 
det vill säga direkt – skulle kunna föras över till vårdinformationssystemen, 
för att därefter överföras till det aktuella kvalitetsregistret. Enligt uppgift kan exempelvis läkare i vissa situationer gå in i kvalitetsregistren istället för att använda vårdinformationssystemen, för att få fram specifik information om 
patienten inom ramen för dennes kliniska vård. En ytterligare fråga som 
uppkommer är varför  denna information – om den är nödvändig för 
patientens kliniska vård – inte redan finns i vårdinformationssystemen. 
6.4.2.3  Samkörning av personuppgifter i register  
En redogörelse för de rättsliga förutsättningarna avseende samkörning av 
personuppgifter framgår av bilaga 5. 
Under behovsanalysen har det framkommit att d et råder en viss osäkerhet 
avseende vilka rättsliga förutsättningar som gäller när uppgifter i 
kvalitetsregister ska samköras med uppgifter i andra register.  Det har även 
framkommit att efterfrågan om att kunna samköra data från olika register har ökat. Det framförs att enklare samkörning av uppgifter mellan kvalitetsregister vore värdefull, eftersom  detta innebär att variabler från 
patientgrupper med flera diagnoser skulle kunna analyseras på ett enklare sätt. 
Regioner och kommuner skulle i sådana fall inte behöva lägga lika mycket tid 
på att rapportera in samma data i olika kvalitetsregister. Det har också framförts önskemål om att samköra kvalitetsregister och andra typer av register inom hälso - och sjukvården – dels inom en vårdgivare, dels mellan 
När 
det gäller samkörning av personuppgifter råder det en osäkerhet om hur 
lagstiftningen ska tillämpas . Det gäller samkörning av uppgifter i olika 
kvalitetsregister så väl som med andra register inom en vårdgivare och    
 
65 (93 )  samkörning av uppgifter i register mellan  olika vårdgivare och/eller CPUA-
myndigheter. Att det går att samköra uppgifter från kvalitetsregister och 
hälsodataregister hos Socialstyrelsen, verkar dock vara allmänt känt . 
Den initiala osäkerheten rör vad man får och inte får göra, d et vill säga  hur 
uppgifterna egentligen får behandlas. Osäkerheten gäller det primära 
ändamålet utveckling och kvalitetssäkring av vården, men kanske ännu mer 
det sekundära ändamålet forskning. E-hälsomyndighetens uppfattning utifrån 
de tidigare intervjuerna är att en majoritet av aktörerna vill göra rätt, men att 
osäkerhet vid tolkning av lagstiftning – och den efterföljande egna 
tillämpningen  av densamma – ibland leder  till att den personuppgifts -
ansvarige rättsligt kan hamna fel. Det kan  leda till att uppgifter obehörigen 
röjs eller till obehörig åtkomst till uppgifter som överförs, lagras eller på 
annat sätt behandlas.  
En reglering rörande samkörning av personuppgifter inom ramen för 7 kap. 
patientdatalagen skulle sannolikt medföra en säkrare hantering av 
personuppgifter. Vidare skulle fler uppgifter kunna användas för att 
systematiskt och fortlöpande mäta kvaliteten i den hälso - och sjukvård som 
erbjuds. Den ökade användningen av uppgifter i kvalitetsregister – och även 
andra register – skulle i sin tur gagna verksamheter, patienter och 
forskningen. 
6.4.2.4  Behov av vidare utredning  
E-hälsomyndigheten anser att det behövs en översyn av det primära 
ändamålet med personuppgiftsbehandlingen avseende 7 kap. PDL inom 
ramen för ett la gstiftningsarbete . Det finns bland annat ett behov av att utreda 
om det primära ändamålet kan omfatta  ytterligare legitima ändamål för 
personuppgiftbehandling – exempelvis om personuppgifter inom ramen för 
kvalitetsregister skulle kunna behandlas i beslutsstöd och patientöversikter för 
kliniska ändamål samt vad som gäller avseende behandling av 
personuppgifter hänförliga till PROM och PREM.  
För att göra rättstillämpningen enklare vid samkörning av personuppgifter, 
kan det finnas ett behov av ändring och förtydliganden av  den rättsliga 
regleringen för att möjliggöra samkörning av personuppgifter mellan 
kvalitetsregister och mellan vårdgivares olika register och kvalitetsregister. 
E-hälsomyndigheten bedömer att det behöver utredas om ett ändamål för 
samkörning av personuppgifter kan realiseras inom ramen för 7 kap. PDL.   
 
66 (93 )  Under behovs analysen framkom att pe rsonuppgiftsansvarigas 
informationsplikt till patienter enligt 7 kap. 3 § PDL inte alltid fungerar, och 
att information i vissa fall inte lämnas . Detta får till följd att patienter inte vet 
om att deras uppgifter kan finnas i olika kvalitetsregister, inte heller att de har 
rätt till en opt- out eller till utplåning av uppgifter som redan har registrerats i 
kvalitetsregistren.  
En frågeställning som uppkommer är om informationsplikten skulle kunna 
hanteras på ett annat sätt, t ill exempel  inom ramen för en cent raliserad 
lösning. I en sådan lösning skulle det förslagsvis kunna finnas en möjlighet 
till opt-out för patienter, inklusive att patienter där skulle kunna söka fram 
vilka kvalitetsregister de ingår i.  
Det är viktigt att i detta sammanhang ta ett helhetsgr epp när det gäller 
patienter s integritetsskydd och exempelvis genomföra en ny integritetsanalys 
eftersom patientdatalagen är  en kompletterande lagstiftning till 
dataskyddsförordningen. I ntegritetsskyddsmyndighetens vägledning86 är en 
hjälp i detta arbete . 
 
86 Integritetsskyddsmyndigheten (2022) Vägledni ng för integritetsanalys i lagstiftningsarbete . IMY -2022 -10835    
 
67 (93)  7 Slutsatser  
Den digitala  nationella infrastrukturen för nationella kvalitetsregister är  en del 
av den sammanhållna nationella infrastrukturen för hälsa, vård och omsorg. 
Infrastruktur en består av en sammansättning av flera tekniska (”hårda”) och 
verksamhe tsmässiga (”mjuka”) komponenter . Den omfattar bland annat 
vårdinformationssystem, kommunikationstjänster och registerplattformar 
respektive regelverk, semantiska standarder  och verksamhetsprocesser.  För 
att infrastrukturen ska bidra till nyttorna som lyfts  fram i denna rapport är det 
avgörande att delarna fungerar tillsammans.  
Den fullständiga infrastrukturen för nationella kvalitetsregister tillhandahålls 
av olika aktörer och är mycket omfattande. Detta bidrar till en komplexitet 
som kräver samlade åtgärder inom flera områden  med berörda aktörer . Därför 
är lösningsförslag en inriktade på tre områden som kan bidra till en mer 
sammanhållen digital nationell infrastruktur.  Lösningsförslagen är utformade 
för att bli en del av den sektorsspecifika infrastrukturen för hälsa, vård och 
omsorg . 
7.1 Förslag på fortsatt arbete  
 Uppdrag att etablera en nationell  funktion för interoperabilitet  
inom hälsa, vård och omsorg  
 
E-hälsomyndighetens förslag:  E-hälsomyndigheten ges ett långsiktigt 
uppdrag att etablera oc h ansvara för en nationell funktion för 
interoperabilitet inom hälsa, vård och omsorg  i samverkan med berörda 
aktörer. Följande aktiviteter bör ingå i etableringsuppdraget:  
• Utforma  processer för styrning  och samverkan  samt finansiering 
avseende berörda akt örers insatser för ökad interoperabilitet . 
• Genomföra en stegvis etablering med inriktning på framtagning och 
bredare användning av implementationsnära specifikationer.  
 
E-hälsomyndigheten ser  ett omfattande behov av standardisering för att skapa 
förutsättningar för automatiserad informationsförsörjning till nationella 
kvalitetsregister . För att  främja regionernas och kommunernas arbete med att 
strukturera vård - och omsorgsinformation föreslår E -hälsomyndigheten att en   
 
68 (93)  nationell funktion för intero perabilitet ska etableras. Funktionen är tänkt att 
bedrivas tillsammans med berörda aktörer, bland annat Nationellt system för 
kunskapsstyrning. Därför föreslår E -hälsomyndigheten att det ska ingå i 
uppdraget att förtydliga  rollfördelning , samarbet sprocess er och 
finansieringsmodeller . I förslagets kostnadsanalys har medel inkluderats för 
att underlätta finansiering av standardiseringssatsningar inom sektorn. Dock behöver aktörerna enas om en modell för samfinansiering, exempelvis att 
varje organisation står  för sina egna kostnader för samverkan . 
Syftet med förslaget är att komplettera Socialstyrelsens arbete med exempelvis nationellt fackspråk, informationsstruktur och informationsmängder  genom att fokusera på implementationsnära 
specifikationer
87. Eventuella  oklarheter avseende olika myndigheters ansvar 
behöver utred as, förtydligas och om nödvändigt regleras  under arbetets gång.  
Initialt föreslås att framtagning av specifikationer prioriteras och därefter att uppmuntra bred användning och aktiv förvaltning.  Processer för styrning och 
samverkan behöver arbetas fram och starta i mindre skala för att sedan vidareutvecklas utifrån de behov som identifieras efterhand som arbetet fortskrider. Aktörer som ingår i detta arbete bör tillsammans utveckla en styrmodell so m steg för steg främjar investeringar i utökad interoperabilitet. 
Detta krävs även för att realisera nyttorna och skapa förutsättning för lösningsförslagen om  en statlig nationell interoperabilitetslösning samt en 
 Utred ning  om att utveckla en  statlig  nationell  
interoperabilitetslösning 
 
E-hälsomyndighetens förslag:  E-hälsomyndigheten ges i uppdrag att 
tillsammans med berörda aktörer ta fram en mer detaljerad utformning av en statlig nationell interoperabilitetslösning  som underlättar automatisk 
informationsförsörjning till nationella kvalitetsregister . Inom ramen för 
uppdraget ska myndigheten:  
• Definiera omfattning och kartlägga kopplingar till befintliga 
infrastrukturella komponenter och tekniska tjänster tillsammans 
med berörda  aktörer, exempelvis inom Ena.  
                                                 
87 Dessa är tillräckligt detaljerade för att kunna implement eras i vårdinformations system , se bilaga 3    
 
69 (93)  • Ta fram användningsfall, kravspecifikationer och systemarkitektur.  
• Utreda vilka informat ionsmängder och metadata, och varifrån dessa 
ska hämtas, som krävs för katalog för tjänsteadressering  och 
eventuellt funktioner för patientdataindex . 
• Genomföra en f ortsatt juridisk analys av exempelvis 
personuppgiftsansvar.  
• Utreda frågeställningar avseende anslutningskrav, incitament för 
anslutning, avtal, säkerhet och relaterade frågor . 
• Ta fram en teknisk prototyp för att validera lösning en. 
• Ta fram en färdplan för eventuell utveckling och implementering . 
• Genomföra en fördjupad konsekvensanalys . 
• Följa upp och revidera kostnads - och nyttoanalys en. 
E-hälsomyndigheten ser  att det finns ett tydligt behov av en effektiv lösning 
för att automatiskt informationsförsörja nationella kvalitetsregister. Utöver detta ser myndigheten att det finns ett vidare behov av e n sammanhållen 
infrastruktur för informationsutbyte inom och mellan hälso-  och sjukvården 
och omsorgen, men även med myndigheter och andra aktörer såsom forskningsinstitutioner  och life science- sektorn.  
Mot bakgrund av detta föreslår E -hälsomyndigheten att en utredning  ska 
genomföras  med inriktning på de gemensamma infrastrukturella tjänster som 
krävs för automatisk informationsöverföring till nationella kvalitetsregister . 
Dessutom behöver framtida behov utöver kvalitetsregist er beaktas då nyttorna 
kopplade till förslaget ökar när lösningen kan återanvändas till fler ändamål. 
Innan interoperabilitetslösningen kan  utvecklas och tas i bruk behöver flera 
aspekter belysas . För att kartlägga, prioritera och uppfylla olika aktörers 
behov måste exempelvis användningsfall , kravspecifikationer och 
arkite kturbeskrivningar tas fram. Därefter tas en teknisk prototyp fram för att 
validera lösningen och ge insikter till en färdplan för eventuell utveckling och 
implementering.  Dessutom  behöver  fördjupade  konsekvens -, kostnads - och 
nyttoanalys er genomföras . 
    
70 (93)  
 Utredning  om att utveckla en statlig nationell registerplattform  
 
E-hälsomyndighetens förslag:  E-hälsomyndigheten ges i uppdrag att i 
samverkan med regioner och kommuner, myndigheter och andra aktörer 
genomföra en utredning avseende utformningen  av en statlig nationell 
register plattform för nationella kvalitetsregister . Inom ramen för uppdraget 
ska myndigheten:  
• Definiera avsedd användning, omfattning , ta fram användningsfall, 
kravspecifikationer , systemarkitektur  och analysera vilka 
integrationer som krävs . 
• Genomföra en  analys av tillhandahållandet,  inklusive  vilka delar av 
befintliga lösningar som kan nyttjas genom exempelvis upphandli ng. 
• Fördjupa dialogen med berörda aktörer samt  bevak a utredningar  
och utveckling  inom  området . 
• Utifrån ett agilt arbetssätt ta fram teknisk a prototyper  för att 
validera centrala funktioner och integrationer . 
• Ta fram en färdplan  för eventuell upphandling, utveckling  och 
implementering.  
• Genomföra en fördjupad konsekvensanalys.  
 
Registerplattformar utgör en viktig del av infrastrukturen för nationella 
kvalitetsregister. I dag finns det 17 olika plattformar och det finns en strategi för att minska antalet
88. E-hälsomyndigheten delar bedömningen av behov av 
konsolidering  och anser att en statlig registerplattform skulle kunna bidra till 
att skynda på processen . En statlig register plattform skulle initialt kunna  
stödja de behov som finns för att starta eller bedriva nya eller mindre kvalitetsregister, men på sikt kunna användas bredare och bidra till ökad konsolidering.  
                                                 
88 Regioner i samverkan via Nationella samverkansgruppen för data och analys, inom det natio nella systemet för 
kunskapsstyrning hälso - och sjukvård  (2022) Strategi för registerplattformar för nationella kvalitetsregister    
 
71 (93)  Registerplattformar  är komplex a och det kvarstår frågeställningar att utreda 
innan eventuell upphandling, utveckling och implementering  kan bli aktuell. 
Därför föreslår E -hälsomyndigheten en utredning  som ska svara på ett flertal 
frågor. E xempelvis behov, funktionella och icke -funktionella krav för 
utformning av lösningen och framtagning av personuppgiftsbiträdesavtal  i 
dialog med CPUA -myndigheter. R ollfördelning, ersättningsmodeller och 
samarbetsformer avseende exempelvis registercentrumorganisationer  är andra 
frågor som behöver analyseras vidare tillsammans med berörda aktörer . 
Vidare är fortsatt omvärldsbevakning viktig utifrån att exempelvis legala och 
arkitektoniska  förutsättningar för både primär - och sekundäranvändning  kan 
komma att förändras. Det pågår flera nationella utredningar samt initiativ på 
EU-nivå och internationella samarbeten med bäring på området, exempelvis 
EHDS . 
Fortsatt samarbete är centralt för att säkra att förslaget stödjer regionernas 
konsolideringsplan och att det  finns en överenskommen plan och finansiering 
för migrering.  Om E -hälsomyndigheten ska nyutveckla en registerplattform är 
det avgörande att tidigt identifiera aktörer som är intresserad e av att delta i en 
iterativ arbet sprocess med att ta fram en tidig pro totyp . Detta inkluderar 
representanter från CPUA -myndigheter, registercentrum och 
registerstyrgrupper. Om en upphandling skulle bli aktuell kommer det också att krävas samarbete för att ta fram upphandlingsunderlag, utvärdera 
leverantörer och säkerställa att kraven uppfylls . 
Resultate n av detta  bidrar till ett underlag för en fördjupad konsekvensanalys  
som syftar till att identifiera och mitigera risker inför ett eventuellt genomförande , samt en uppdaterad kostnads - och nyttoanalys . 
 Bemyndigande att meddela föreskrifter om standarder för 
hälsodata  
E-hälsomyndighetens förslag:   
E-hälsomyndigheten ser att det finns behov av tydligare styrning men att 
det i nuläget inte finns  grund för att föreslå ett bemyndigande för 
myndigheten att meddela föreskrifter om standarder för hälsodata.  
E-hälsomyndigheten anser att det skulle kunna övervägas ifall någon form 
av krav på enhetlighet och standardisering kan  införas i patientdatalagen. 
Patientdatalagen skulle kunna ställa krav på att vårdgivare ska se till att deras vårdinformationssystem är utformade så att de underlättar samverkan   
 
72 (93 )  och utbyte av uppgifter89. En sådan bestämmelse skulle kunna kombineras 
med ett föreskriftsbemyndigande  om behov av ytterligare styrning kvarstår. 
 
Under behovsanalysen har flera aktörer b ekräftat behovet av, och uttryckt 
önskemål om, styrning för standardisering av både vårdinformationssystem 
och kvalitetsregister. Att styra mot ökad standardisering kan göras på många 
olika sätt och föreskriftsrätt kan vara lämplig i vissa fall, exempelvis  när vissa 
informationsmängder ska tillgänggöras via en överenskommen specifikation. 
Exakt vilka föreskrifter som skulle vara lämpliga är inte möjligt att svara 
kategoriskt på utan behöver  utredas vidare. Det finns kostnader (direkt och 
indirekt) associerat med att meddela föreskrifter som måste vägas mot de 
tänkta nyttorna i det enskilda fallet. Det finns också en risk att föreskrifterna inte får önskad effekt och därför är det viktigt att invänta pågående 
utredningar (se bilaga 1). 
En grundläggande utmaning är att det saknas legala förutsättningar för ett 
bemyndigande för myndigheten att meddela föreskrifter. Först när de  legala 
förutsättningarna föreligger är det möjligt att bedöma det kvarvarande behovet av att bemyndiga myndigheten av att meddela föreskrifter.  
 Övriga slutsatser  
7.1.5.1  Översyn av de tillåtna ändamålen för behandling av personuppgifter i 
nationella kvalitetsregister  
E-hälsomyndighetens förslag:  E-hälsomyndigheten föreslår en översyn av 
bestämmelserna i 7 kap. patientdatalagen.  
 
ramen för ett la gstiftningsarbete . 
förekommer i vårdinformationssystem (journal system ), utan enbart i 
kvalitetsregistren. Uppgifter i kvalitetsregister kan behövas för patientens 
                                                 
89 Jämför förslag i slutbetänkandet Rätt information på rätt plats i rätt tid, SOU 2014:23 (s. 181 ff, 1016 och 1121) 
inom Utredningen om rätt information i vård och omsor g.   
 
73 (93)  kliniska vård. Oaktat detta får uppgifter i kvalitetsregister inte användas för 
patientens kliniska vård, utan dessa uppgifte r ska primärt användas för ett helt 
annat ändamål – ” utveckling och kvalitetssäkring av vården på gruppnivå där 
huvudsakligen kodade eller indirekta personuppgifter ska användas ”. 
Bestämmelserna i 7 kap. PDL är tydliga till sin utformning, men det har visa t 
sig att personuppgiftsansvariga – av olika anledningar – inte följer vissa 
relevanta bestämmelser. Detta innebär att integritetsskyddet för patienter 
urholkas. 
Mot bakgrund av ovanstående anser E -hälsomyndigheten att det finns ett 
behov av översyn, inom ramen för ett lagstiftningsarbete,  när det gäller 
huruvida det primära ändamålet i 7 kap. PDL kan omfatta  ytterligare legitima 
ändamål för personuppgiftbehandling . Det är dock viktigt att i detta 
sammanhang tillvarata patienternas integritetsskydd, exempelvis genom att 
utföra en integritetsanalys.  
    
74 (93)  Bilaga 1 – Pågående utredningar inom området 
Det är av vikt att se detta uppdrag i en större kontext. Både primär och 
sekundär  användning av data berör s i flera statliga utredningar. Den samlade 
bilden visar  på ett behov av ett gemensamt grepp från staten s sida för att lösa 
vissa av  de problem och utmaningar  som finns . 
I flera av  de uppdrag och utredningar som pågår har f lera gemensamma 
utmaningar identif ierats  såsom:  
• statlig digital nationell infrastruktur  
• delning av data  
• strukturerade data  
• standarder  
• juridik och legala fortsättningar  
• gemensamt resursnyttjande av kunskap ang ående semantik, 
interoperalitet och standarder.  
Under 2022 startades flera utredningar med beröring spunkt er inom  ovan 
nämnda områden:  
• Kommittédirektivet 2022:41 med benämningen ”Hälsodata som 
nationell resurs för framtidens hälso-  och sjukvård”90 ska bland annat : 
• analysera vilka möjligheter som finns för  sekundäranvändning 
av hälsodata från flera individer för vård och behandling av 
andra enskilda individer  
• analysera möjligheterna till sekundäranvändning av hälsodata 
från hälso - och sjukvården för vissa andra närliggande 
ändamål, inklusive forskning, utve ckling och innovation 
• utreda om det behöv er lämna s nödvändiga författningsförslag 
för att utöka möjligheterna till sekundäranvändning av 
hälsodata  
• redogöra för konkreta tillämpningssvårigheter när det gäller 
den befintliga regleringen av hälsodata som eventuellt framkommer under utredningens gång.  
                                                 
90 Dir. 2022:41 Kommittédirektiv till Hälsodata som nationell resurs för framtidens hälso - och sjukvård  
   
75 (93)  • Kommittédirektivet 2022:98 med benämningen ”Hälsodata som 
nationellt intresse – e n lagstiftning för interoperabilitet”91 ska bland 
annat : 
• analysera de rättsliga, organisatoriska, ekonomiska och 
tekniska förutsättningarna för att förbättra interoperabiliteten 
när uppgifter om hälsa överförs mellan olika system, aktörer 
och huvudmän, såväl kommuner och regioner som privata, och 
lämna ändamålsenliga och samhällsekonomiskt effektiva 
förslag som bedöms vara nödvändiga med syfte att bland annat  
bidra till en effektivare och säkrare tillgång till patienters 
hälsodata för såväl primär som sekundär  användning 
• redovisa hur lämnade förslag förhåller sig  till relevant 
dataskydds - och sekretessreglering inom hälso - och 
sjukvårdsområdet samt relevant reglering inom informations - 
och cybersäkerhetsområdet  
• utreda och lämna förslag på vilken eller vilka myndigheter 
som ska ansvara för att utfärda föreskrifter  
• utöva tillsyn och ta fram andra stödjande eller styrande 
dokument om val och tillämpning av tekniska och semantiska 
standarder  
• på samtliga områden lämna de författningsförslag som 
utredningen bedömer är motiverade.  
• Kommittédirektivet 2022:118 med benämningen ”Utvecklad reglering 
och styrning av interoperabilitet vid datadelning inom den offentliga 
förvaltningen och från den offentliga förvaltningen till externa 
aktörer”92 ska bland annat : 
• överväga om och hur regleringen av sektorsövergripande 
interoperabilitet bör och kan utvecklas, om det finns ett behov av föreskriftsrätt på området och i så fall föreslå föreskriftsrättens omfattning  
• överväga hur en möjlig föreskriftsrätt bör fördelas så att det blir en effektiv samordning mellan den sektorsövergripande och sektorsspecifika nivån 
                                                 
91 Dir. 2022:98 Kommittédirektiv till Hälsodata som nationellt intresse – en lagstiftning för interoperabilitet 
92 Dir. 2022:118  Kommittédirektiv till Utvecklad reglering och styrning av interoperabilitet vid datadelning inom 
den offentliga förvaltningen och från den offentliga förvaltningen till externa aktörer    
 
76 (93)  • överväga hur en effektiv styrning av interoperabilitet bör 
organiseras  
• överväga om det finns behov av en reglering av en förvaltningsgemensam informationsmodell  
• lämna de författningsförslag som övervägandena föranleder, med hänsyn t agen till de befintliga krav som finns i fråga om 
bland annat arkivering, informations - och cybersäkerhet, 
nationell säkerhet, det offentlighets - och sekretessrättsliga 
regelverket samt tillämplig dataskyddsreglering  
• bedöma behovet av ytterligare utredning sinsatser.  
I oktober 2021 utökade regeringen uppdraget till Utredningen om e -recept 
inom EES
93 att också utreda frågor som rör gränsöverskridande 
patientöversikter inom EES. Inom uppdraget överlämnades under 2021 den statliga utredningen E -recept inom EES
94 om vad som krävs för en 
patientsäker och effektiv process för elektroniska recept inom det europeiska 
ekonomiska samarbetsområdet. Denna utredning berörde 
E-hälsomyndigheten i flera avseende, bland annat behandling av 
I oktober 2022 redovi sade Tandvårds - och läkemedelsförmånsverket (TLV)95 
och Socialstyrelsen96 varsitt uppdrag som tangerar vissa frågeställningar med 
gemensamma berörings punkter  som detta uppdrag ska hantera. 
Socialstyrelsen har leveraret en rapport angående att kartlägga datam ängder 
inom hälsodataområdet som kan anses vara av nationellt intresse och TLV  har 
levererat en rapport angående uppföljning med hjälp av alternativa datakällor med fokus på cancer.  
TLV skrive r bland annat att ”den tekniska infrastrukturen för att automatiskt 
samla in datamängder från sjukhusens journalsystem behöver utvecklas och 
interoperabiliteten mellan hälso - och sjukvårdens huvudmän förbättras. För 
att anpassa datainsamlingen till behov vi d ett enskilt tillfälle behöver endast 
ett insamlingsprotokoll sättas upp inledningsvis, som anger vilka uppgifter som ska extraheras och i vilket format ”. 
                                                 
93 Dir 2021:91 Tilläggsdirekt iv till U tredningen om e -recept inom EES  
94 SOU 2021:102 E -recept inom EES. Delbetänkande av Utredningen om e -recept inom EES  
95 Tandvårds - och läkemedelsförmånsverket (2022) Uppföljning med hjälp av alternativ a datakällor med fokus på 
cancer  
96 Socialstyrelsen (2022)  Kartläggning av datamängder av nationellt intresse på hälsodataområdet –  slutrapport    
 
77 (93)  Socialstyrelsen och TLV belyser delvis samma behov av data från barn-  och 
elevhälsa, psykisk ohälsa, socialtjänstens insatser, kommunal hälso - och 
sjukvård samt data inom cancerscreening. Socialstyrelsen skriver att 
avsaknaden av data inom dessa områden påverkar möjligheterna till bland annat nationella uppföljningar, analyser av vård och omsorgssystemet , 
läkemedelsutveckling, forskning och prognosframställningar. Samt 
”avsaknaden av nationellt enhetliga informationsstrukturer, stor variation i 
hur hälso-  och sjukvårdsverksamheterna är organiserade, olikheter kring hur 
rådata registreras och lagras hos re gionerna och tekniska utvecklingsbehov 
hos uppgiftslämnare och registerägare är några av de mer betydande faktorerna. Dessa faktorer medför att det är mycket svårt att beräkna kostnad 
och tidsplan för en eventuell strukturerad insamling ”. 
Socialstyrelsen  skriver vidare  att för att tillgodose behoven krävs en 
infrastruktur med tekniska lösningar, som till stor del behöver nyutvecklas, 
och processer med tydlig ansvarsfördelning där aktörer som dataleverantörer, 
registerhållare, dataägare samt andra aktörer på nationell eller lokal nivå, 
hanterar data utifrån beslutade principer. Att myndigheternas lösningar måste möta kraven på datafångst samt erbjuda snabba och säkra lösningar för nationell primär och sekundäranvändning . 
Flera av d e utmaningar som TLV och Soc ialstyrelsen beskriver har även 
identifierats inom ramen för  E-hälsomyndighetens uppdrag . 
E-hälsomyndigheten har  under 2022 levererat en förstudie
97 angående 
utveckling av ett statligt, nationellt datautrymme för hälsodata inom 
bilddiagnostik. I januari 2023 slutrapporterades98 uppdrag om en nationell 
listningstjänst i statlig regi för att välja vårdcentral, samt delrapporterades99 
förstudie om hur ett nationellt vårdsöksystem kan utveckla s, organiseras och 
förvaltas . 
E‑hälsomyndigheten har i ett ti digare uppdrag100 utrett hur sammanhållen 
journalföring kan nyttjas i så stor utsträckning som möjligt, i hela landet och 
av alla vårdgivare. M yndigheten föreslår olika åtgärder för att stärka 
                                                 
97 E-hälsomyndigheten (2022) Slutrapportering av förstudie om ett statligt, nationellt datautrymme för 
bilddiagnostik (S2021/05259)  
98 E-hälsomyndigheten (2023) Nationell listningstjänst i statlig regi . Slutrapportering regeringsuppdrag S2022/01375  
99 E-hälsomyndigheten (2023) Förstudie om hur ett nationellt vårdsöksystem kan utvecklas ,organiseras och 
förvaltas. Delredovisning regeringsuppdrag S2022/01372 (delvis)  
100 E-hälso myndigheten (2022) Slutrapportering av uppdraget att föreslå hur sammanhållen journalföring kan 
nyttjas i större utsträckning  S2021/03119 (delvis)  
   
78 (93 )  informationsutbytet så att individer ska kunna få en mer sammanhängande 
och god vård och omsorg. 
I december 2019 kom regeringsuppdragen  om grunddata101 och 
informationsutbyte102 vilka slutrapporterades i en gemensam rapport i 
december 2021103. I januari 2022 gav regeringen tolv myndigheter i uppdrag 
att tillsammans fortsätta etableringen av en förvaltningsgemensam digital 
infrastruktur för informationsutbyte104 som har getts namnet Ena – Sveriges 
digitala infrastruktur105. I början av 2021 kom Digg och E-hälsomyndigheten 
överens om att E-hälsomyndigheten skulle genomföra en utfors kande 
förstudie om en grunddatadomän för hälsodata. I detta arbete föreslog 
myndigheterna ett antal åtgärder som syftar till en säker och effektiv tillgång till grunddata. E- hälsomyndigheten deltog i olika delar av arbetet med detta 
regeringsuppdrag eftersom uppdraget löpte parallellt och tillsammans med 
uppdraget om ett säkert och effektivt informationsutbyte inom den offentliga sektorn
106,107. 
Därtill kommer det gem ensamma arbetet inom Ena med att etablera en 
förvaltningsgemensam digital infrastruktur för att information ska kunna utbytas på ett säkert och effektivt sätt. De nämnda uppdragen och arbetena berör datautbyte av hälsodata. 
I delbetänkandet från Delegationen för ökad tillgänglighet i hälso- och 
sjukvården
108 föreslog utredningen att regeringen t illsätter en utredning med 
uppdrag att lämna förslag på hur en nationell digital infrastruktur inom hälso-
och sjukvården kan utformas och regleras. Utredning en beskrev att det pågår 
flera utvecklingsarbeten och att det därmed  är svårt att se vem som har 
huvudansvaret för att driva utvecklingen mot en gemensam digital nationell infrastruktur inom hälso- och sjukvården. 
Om hälsodata s ätts i ett större perspektiv ska Sverige också förhålla sig till det 
europeiska arbetet med  en ny förordning för ett europeiskt 
                                                 
101 Regeringen (2019) Uppdrag att etablera ett nationellt ramverk för grunddata inom den offentliga förvaltning en 
102 Regeringen (2019) Uppdrag att etablera en förvaltningsgemensam digital infrastruktur för informationsutbyte  
103 Myndigheten för digital förvaltning, med flera (2021) Uppdrag att etablera en förvaltningsgemensam digital 
infrastruktur för informationsutby te samt uppdrag att etablera ett nationellt ramverk för grunddata inom den 
offentliga förvaltningen  – slutrapport 2021 -12-01 
104 Myndigheten för digital förvaltning (2023) Uppdrag att forts att etabler a en förvaltningsgemensam digital 
infrastruktur för inform ationsutbyte  – slutrapport  
105 Ena – Sveriges digitala infrastruktur. https://www.digg.se/ledning -och-samordning/ena ---sveriges -digitala -
106 E-hälso myndigheten (2021) Förstudie grunddatadomän för hälsodata  
107 E-hälsomyndigheten (202 2) Grunddatadomän Hälsodata – Kompletterande underlag till den utforskande 
förstudien  
108 SOU 2021:59 Vägen till ökad tillgänglighet – långsiktig, strategisk och i samverkan  
   
79 (93 )  hälsodata område109 (EHDS). Syftet med detta arbete är att underlätta tillgång 
och delning av uppgifter, bland annat elektroniska patientjournaler, 
genomiska data och data från olika register , samt Europeiska kommissionens 
förslag till Europaparlamentets och  Rådets förordning om harmoniserade 
regler för skälig åtkomst till och användning av data. 
För a tt komplettera bilden ytterligare kan nämna s E-hälsomyndighetens 
uppdrag om Nationella läkemedelslista n110. 
Sammantaget finns det ett behov av en stark gemensam  styrning för att kunna 
landa i gemensamma standarder  och tekniska specifikationer för all digital 
vårdinformation i syfte att stärka patientsäkerheten, underlätta information 
och kommunikation mellan olika delar av hälso- och sjukvården samt för att 
stärka förutsättningarna för innovationer. 
  
109 Ett europeiskt hälsodataområde. https://health.ec.europa.eu/ehealth -digital -health -and-care/european -health -data-
space_sv   
110 Nationella läkemedelslis tan. https://www.ehalsomyndigheten.se/yrkesverksam/nationella -lakemedelslistan/     
 
80 (93)  Bilaga 2 – Förteckning över medverkande 
organisationer  
Dialog, samverkansmöten och samråd har skett med följande  
intressenter/aktörer : 
 
Kvalitetsregister  
BOA -registret  – Bättre omhändertagande av patienter med a rtros 
EVAS -registret  – Endovaskulär behandling av stroke  
GallRiks  
GynOp -registret 
Handkirurgiskt kvalitetsregister  – HAKIR  
Kvalitetsregister ECT  
Kvalitetsregister vid spinal dysrafism och hydrocefalus  – MMCUP  
Luftvägsregistret  
Nationella kvalitetsregister  (RIKS -HIA, SEPHIA, SCAAR, och 
Svenska  hjärtkirurgiregistr et) – Swedeheart  
Nationella diabetesregistret  – NDR  
Nationella kvalitetsregistret för hjärtsvikt  – RiksSvikt  
Nationella  kvalitetsregist ret för infektionssjukdomar  
Nationella p rostatacancerregistret  – NPCR  
Nationellt kvalitetsregister för b arn- och ungdomspsykiatri  
Nationellt kvalitetsregister för b röstcancer  – NKBC  
Nationellt  kvalitetsregist er för kärlkirurgi  – Swedvasc  
Nationellt kvalitetsregister för matstrups - och magsäckscancer  
Nationellt kvalitetsregister för öron -, näs-, och halssjukvård  
Nationellt kvalitets register över s märtrehabilitering  
Nationellt r ättspsykiatriskt kvalitetsregister  – RättspsyK  
PAH och CTEPH- registret (SPAHR)  (Svenska registret  för p ulmonell 
hypertension och kronisk t romboembolisk pulmonell h ypertension)  
Regist ret för m edfödda metabola s jukdomar  – RMMS  
Rikshöft  
Riksstroke  
RiksSår  
Senior a lert 
Svensk Reumatologis Kvalitetsregister – SRQ  
Svenska barncancerregistret  – SBCR  
Svenska c ornearegistret  
Svenska hemofiliregistret   
 
81 (93)  Svenska Intensivvårdsregistret  – SIR  
Svenska i nternetbehandlingsregistret  – SibeR  
Svenska F rakturregistret 
Svenska Ledprotesregistret   
Svenska Makularegistret  
Svenska Nationella F otledsregistret  
Svenska neuroregist ret 
Svenska Skulder - och Armbågs registret  
Svenska  kvalitetsregistret  för g ynekologisk cancer  
Svenska regist ret för demenssjukdomar  – Svedem  
Svenskt  Pediatriskt Ortopedisk t Qvalitetsregister  – SPOQ  
Svenskt Perioperativa  Register – SPOR  
Swedish Inflammatory Bowel Disease Register  – SWIBREG  
 
Registercentrumorganisationer, r egionala cancercentrum och 
registercentrum  
Registercentrumorganisationer i samverkan  
Regionala cancercentrum i samverkan  
Regionalt cancercentrum Syd  
Regionalt cancercentrum Sydöst  
Regionalt cancercentrum Norr  
Regionalt cance rcentrum Väst  
Regionalt cancercentrum Mellan  
Registercentrum Uppsala Clinical Research Center (UCR)  
Registercentrum Västra Götalandsregionen  
QRC Stockholm  
 CPUA- myndigheter  
Jönköping  
Skåne  
Uppsala  
Västragötalandsregionen  
Stockholm  
Örebro län  
 
Hälso - och sjukvårdshuvudmän 
Region Dalarna, Sjukvårdsregion Mellansverige  
Region Härjedalen, Norra sjukvårdsregionen    
 
82 (93)  Region Stockholm, Sjukvårdsregion Stockholm -Gotland 
Region Östergötland, Sydöstra sjukvårdsregionen  
Region Kronoberg, Södra sjukvårdsregionen  
Västra Götalandsregionen, Västra sjukvårdsregionen 
 
Leverantörer  
Cambio  
Cerner  
Sogeti  
CGM  
TietoEvry  
Nasher  
Otimo  
CSAM Health  
BCB Medical and  Health Solutions  
 Myndigheter  
Socialstyrelsen  
Myndigheten för digital förvaltning, Digg 
Vetenskapsrådet  
Vinnova  
Integritetsskyddsmyndigheten  
Läkemedelsverket  
Folkhälsomyndigheten  
Inspektionen för vård och omsorg 
Tandvårds - och l äkemedelsförmånsverket  
Statistikmyndigheten SCB  
 
 Patientorganisationer   
E-hälsomyndighetens referensgrupp patient  
Förbundet Blödarsjuka i Sverige  
Hjärnskadeförbundet Hjärnkraft  
Personskadeförbundet  
Njurförbundet  
Astma - och Allergiförbundet  
Neuroförbundet  
Riksförbundet för social och mental hälsa (RSMH)  
   
83 (93)   
Övriga 
Nationella Kvalitetsregisterföreningen (NKRF)  
Nationell samverkansgrupp data och analys  
Nationell samverkansgrupp strukturerad vårdinformation Nationella samverkansgrupp en för kunskapsstyrning i Socialtjänst en 
(NSK -S) 
Stödfunktionen  för Nationella kvalitetsregister  (SKR) 
 
84 (93)  Bilag a 3 – Termer och begrepp  
I detta avsnitt redovisas de viktigaste begreppen  och termerna med tillhörande 
definitioner/beskrivningar. 
Begrepp  Definition /Beskrivning  
API 
 Application Programming Interface , en mek anism som 
gör det möjligt att utbyta information mellan olika 
system på ett strukturerat sätt.  
Artefakt  Ett tydligt avgränsat resultat från ett genomfört arbete, 
exempelvis en specifikation.  
Datadriven hälso - och 
sjukvård Hälso - och sjukvård där digitala data behandlas som en 
strategisk resurs och utnyttjas (för faktabaserat eller 
proaktivt besluts fattande på olika nivåer, utveckling, 
forskning och innovation) med bibehållet dataskydd. 
Digital nationell infrastruktur  Sverigeövergripande infrastruktur som bland annat omfattar tekniska förmågor och komponenter, gemensam arbetsmetodik, regelverk och standarder och långsiktig styrning . 
Effektmål  Den effekt som förväntas komma ut ur ett projekt eller 
arbete. Syftet med effektmålet är att tydliggöra projektets bidrag till verksamhetsnyttan . 
EHDS  European healthdata space . EU-kommissionen  
presenterade i  maj 2022 förslag på förordning om 
inrättande av ett europeiskt hälsodataområde.  
Ena Ena – Sveriges digitala infrastruktur, ett pågående arbete med syfte att  etablera en förvaltningsgemensam digital 
infrastruktur för offentliga aktörer. Infrastrukturen ha r 
som mål att möjliggöra att information kan  utbytas på 
ett säkert och effektivt sätt  och arbetet leds av 
Myndigheten för digital förvaltning (Digg).    
 
85 (93)  FHIR  Fast Healthcare Interoperability Resources , en 
interoperabilitetsstandard inom e -hälsa framtagen av  
standardiseringsorganisationen HL7 .  
GDPR  General Data Protection Regulation, 
HL7 Health Level Seven International , en ideell 
standardiseringsorganisation som är inriktad på standarder för utbyte av elektroniska hälsodata.  
Hälsa Hälsa definieras av WHO som ”ett tillstånd av fullständigt fysiskt, mentalt och socialt välbefinnande och inte enbart frånvaro av sjukdom”.
 
Hälsodata  Det finns i  dag ingen helt vedertagen definition av 
hälsodata. Det handlar dock om information som är relaterad till hälsa, vård eller livssituation för en individ eller en grupp. Ofta avses personuppgifter. Hälsodata är ett vitt begrepp som täcker in olika typer av d ata som 
samlas in av olika aktörer såsom hälso-  och sjukvården, 
socialtjänsten, forskare eller individer. Med hälsodata avses  ”uppgifter om individers behandling, livssituation 
och hälsa som finns i register och journaler samt hälso-  
och livsstilsinformation som samlas in via exempelvis appar och sensorer”. Denna definition omfattar biologisk data, vårddata, livsstilsdata samt socioekonomiska, kulturella och miljödata . 
Implementationsnära specifikationer  Implementationsnära s pecifikationer har till syfte a tt 
strukturera hur data lagras i it -system samt hur data 
kommuniceras mellan it- system. De har en sådan nivå 
av struktur och detaljeringsgrad att de är redo för implementation i ett it- system. Alla dataelement 
(attribut) är definierade med utpekad datatyp samt 
semantisk betydelse. Eventuella kodade värden har  
utpekade urval ur kodsystem. Exempel är API -
specifikationer och informationsstruktur specifikationer.    
 
86 (93)  Informationsstruktur -
specifikationer  En specifikation som definierar hur en datamängd ska 
strukture ras och beskrivas när den hanteras (presenteras, 
lagras, etcetera) inuti ett it- system.  
Interoperabilitet Interoperabilitet är förmågan hos ett system att fungera tillsammans med andra system.  
Interoperabilitets -
specifikationer  En specifikation som definierar hur data ska struktureras och beskrivas när den kommuniceras mellan it -system.  
Intressentanalys  Identifier ar olika intressenter och hur dessa  påverkas av 
något och olika intressenters påverkan på något . 
Målanalys  Kartläggning av sambanden mellan ol ika mål för att 
identifiera potentiella effektmål och aktivitetsmål och 
därmed få underlag för beräkning av nyttor och 
kostnader . 
Nationella kvalitetsregister  Ett nationellt kvalitetsregister innehåller individbaserade 
uppgifter om diagnoser eller problem, insatta åtgärder 
och resultat inom hälso-  och sjukvård och omsorg. 
NGS -tjänsten  En kvalitetssäkrad katalog med uppgifter om nationella 
gemensamma e‑hälsospecifikationer . 
NKRR  Nationell kvalitetsregisterrapport, ett system för 
avancerad mappning mellan data i vårdinformationssystem till kvalitetsregisterformat.  
Nytta  En mätbar förändring vilken uppfattas som positiv av en 
eller flera intressenter och som bidrar till ett eller flera verksamhetsmål . 
OpenEHR  OpenEHR är namnet på både en standard fö r 
strukturering av elektroniska hälsodata samt den ideella standardiseringsorganisation som utvecklar den.  
Problemanalys  Hitta grundorsak till problemen och därmed minska 
risken för symtombehandling, samt skapa samsyn i problemen.    
 
87 (93)  REST Representational State Transfer , ett mönster för 
utformningen av API:er, baseras på webbteknologier 
och ses som enkelt att använda och är därför väl 
anpassat för att kunna användas av webbsidor och mobilapplikationer. 
RIV-TA Regelverk för i nteroperabilitet inom vård och omsorg  – 
tekniska anvisningar, en teknisk arkitektur för informationsutbyte inom vård och omsorg framtagen av regioner och kommuner samt Inera.  
Täckningsgrad  Andel av kvalitetsregistrets avsedda registerpopulation 
som har registrerats . 
Vårdgivare  Statlig myndighet, region, kommun, annan juridisk 
person eller enskild näringsidkare som bedriver hälso-  
och sjukvårdsverksamhet . 
 
88 (93)  Bilaga 4 – Lista över möjliga indikatorer  
Statlig nationell interoperabilitetslösning 
• Tid som läggs på manuell inmatning . 
• Andel kvalitetsregister  som har en informationsspec ifikation . 
• Andel kvalitetsregister  som har anpassat till automatisk inmatning . 
• Anslutningsgrad av kvalitetsregister  till nationell infrastruktur 
(konsument) . 
• Andel vårdinformationssystem  som kan informationsförsörja nationell 
infrastruktur (producerar). 
• Antal/andel  kvalitetsregister som uppnår en viss täckningsgrad.  
Statlig nationell registerplattform för nationella 
• Antal kvalitets register som ansluter . 
• Tid från förfrågan till svar . 
• Visualiseringen av statistiken är ändamålsenlig och går att nå via 
direktåtkomst utan manuellt arbete.  
• Antal pågående R -RCT . 
• Antal peer -reviewade publikationer . 
• Antal utlämningar till forskning . 
• Tid från ansökan till "data i handen" . 
    
89 (93)  Bilag a 5 – Rättsliga förutsättningar  
Meddela föreskrifter om standarder för hälsodata  
Allmänt om bemyndiganden 
Av regeringsformen (RF) 1 kap. 1 § 3 st. framgår att den offentliga makten 
utövas under lagarna. Regeln ger uttryck för legalitetsprincipen som innebär 
att all utövning av offentlig makt kräver ett författningsstöd.  
I 8 kap. RF finns de grundläggande bestämmelserna om normgivningsmakten, det vill s äga rätten att besluta föreskrifter. Enligt dessa 
bestämmelser är normgivning smakten  fördelad mellan riksdagen och 
regeringen. Riksdagens normgivning sker genom lag och regeringens genom förordning (8 kap. 1 §). Vilka föreskrifter som ska meddelas genom lag framgår av 8 kap. 2 § RF. De områden som omfattas av riks dagens 
normgivningskompetens enligt denna bestämmelse är civilrättsliga föreskrifter, offentligrättsliga föreskrifter som är betungande för enskilda, föreskrifter om kommunernas ställning samt föreskr ifter om folkomröstningar 
och val till Europaparlamentet. 
Riksdagen kan genom delegering överlåta delar av sin 
normgivningskompetens till regeringen. Inom vilka lagområden får delegering beslutas  framgår av 8 kap. 3–5 §§ RF. För vissa lagområden kan 
riksda gen dock inte bemyndiga regeringen att meddela föreskrifter. Det gäller 
bland a nnat civilrättsliga föreskrifter, annan rättsverkan av brott än böter och 
föreskrifter om skatt (8 kap. 3 § RF).  
Enligt 8 kap. 7 § RF får regeringen bla nd annat  meddela föreskri fter om 
verkställighet av lag och föreskrifter som inte enligt grundlag ska meddelas 
av riksdagen, den s å kallade restkompetensen.  
När riksdagen delegerar normgivningsmakten till regeringen inom ett visst lagområde kan riksdagen också medge att regeringen bemyndigar en förvaltningsmyndighet att meddela föreskrifter inom det aktuella lagområdet (8 kap. 10 § RF).  
Regeringen får enligt 8 kap. 11 § RF  bemyndiga en myndighet under 
regeringen eller riksdagen att meddela föreskrifter enligt 7 §, det vill s äga 
inom  det område som regeringen utan delegering från riksdagen får meddela 
föreskrifter.    
 
90 (93)  Standarder för hälsodata 
Hälsodata är ett vitt begrepp  som innefattar såväl personuppgifter som 
uppgifter om enskilda personers hälsotillstånd, t ill exempel  uppgifter om 
hälsoundersökningar, diagnoser och behandlingar. Hälsodata finns framförallt 
i verksamheter inom hälso-  och sjukvård, socialtjänst och omsorg.  
Det rättsliga stödet för behandling av personuppgifter i olika register regleras i ett antal författningar. I EU:s dataskyddsförordning och lagen med 
kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning (dataskyddslagen) finns allmänna bestämmelser för hur personuppgifter får behandlas. Förutom dataskyddsförordningen finns ett stort antal la gar med 
tillhörande förordningar som reglerar behandling av personuppgifter inom hälso - och sjukvården såsom patientdatalagen, hälso-  och sjukvårdslagen, 
patientsäkerhetslagen, offentlighets - och sekretesslagen, arkivlagen m ed flera. 
I dagsläget finns inte  någon författning som reglerar standarder för hälsodata, 
varken på nationell  nivå  eller på EU -nivå. Inom EU pågår dock försök med 
att genom lagstiftning (förordningen om EHDS) öka kvaliteten  och tillgången 
till hälsodata genom att bland annat följa intern ationella standarder. Syftet  
med förslaget till EHDS -förordningen är att förbättra tillgången till hälsodata 
genom åtgärder som ska ställa krav på ökad standardisering  och 
interoperabilitet av hälsodata .
 
Samkörning av personuppgifter i kvalitetsregister oc h andra 
register  
Vad innebär samkörning? 
Begreppet samkörning kommer närmast från den sedan länge upphävda datalagens (1973:289) struktur för reglering av integritetsskyddet. Med samkörning ( ibland även kallad sambearbetning) av personuppgifter mellan 
två register, avses en maskinell bearbetning av uppgifter i ett register 
tillsammans med uppgifter  i ett annat register hos den 
personuppgiftsansvarige eller hos annan personuppgiftsansvarig
111. 
Även annan direkt överföring av uppgifter från ett personregister till ett annat 
räknas som samkörning. Samkörning utvidgar möjligheterna för den 
personuppgiftsansvarige att nyttja personuppgifter i olika register – i syfte att 
förvärva ny kunskap eller öka kunskapen inom ett aktuellt område . Samtidigt 
                                                 
111 Prop. 1981/82:189 s. 53    
 
91 (93)  som samkörning anses kunna medföra stor nytta i olika avseenden kan 
samkörning mellan flera register även medföra ökade risker för otillbörligt 
intrång i de registrerad es personliga integritet112. 
Samkörning me llan olika personregister har länge ansetts vara en särskilt 
känslig form av personuppgiftsbehandling. Enligt datalagen krävdes tillstånd 
från dåvarande Datainspektionen för en sådan behandling, om inte 
samkörningen kunde göras med stöd av författning.  
Sam körning enligt dataskyddsförordningen  
Dataskyddsförordningen innehåller inte några specifika bestämmelser om 
samkörning eller sambearbetning av personuppgifter. D äremot  följer detta  av 
finalitetsprincipen, som kommer till uttryck i artikel 5.1 b dataskydds förordningen. I artikeln anges att personuppgifter ska samlas in för 
särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål och inte senare behandlas på ett sätt som är oförenligt med dessa ändamål.   
Dataskyddsförordningen ställer  inte några krav på att de särskilda ändamålen 
ska vara fastställda i nationell rätt, men det finns heller ingenting som hindrar 
detta.  Om det finns särskilda ändamål inom ramen för nationell rätt  är det 
dock dessa som ska följas.  
Finalitetsprincipen är av central betydelse vid behandling av personuppgifter 
och är den yttersta ramen inom vilken personuppgifter får behandlas. 
Principen innebär att när behandling av personuppgifter för nya ändamål ska 
genomföras, måste det först göras en bedömning av om dessa ändamål är oförenliga med de ursprungligen angivna. Om bedömningen mynnar ut i att de nya ändamålen är oförenliga med de ursprungliga ändamålen, saknas 
rättslig grund för behandlingen. Om bedömningen blir den motsatta kan den 
påtänkta personuppgiftsbehandlingen påbörjas. I dess a fall krävs det inte 
någon annan separat rättslig grund än den med stöd av vilken insamlingen av personuppgifter medgavs. 
Ett grundkrav är dock att det enbart handlar om berättigade ändamål , det vill 
säga ändamål som inte kränker den registrerades fri - och rättigheter. 
Behandlingen för de nya ändamålen måste, i likhet med behandlingen för de 
ursprungliga ändamålen, vara laglig – det vill s äga ha en rättslig grund. Av 
artikel 13.3 och 13.4 i dataskyddsförordningen följer att om den 
personuppgiftsansvarige a vser att börja behandla insamlade personuppgifter 
                                                 
112 Prop. 1997/98:108 s. 52 f    
 
92 (93)  för ett annat ändamål än det för vilket de ursprungligen samlades in, måste 
den personuppgiftsansvarige informera de registrerade om detta.  
I artikel 5.1 b anges även att ytterligare behandling för arkivänd amål för 
allmänt intresse, vetenskapliga eller historiska ändamål eller statistiska ändamål i enlighet med artikel 89.1, inte ska anses vara oförenlig med de ursprungliga ändamålen. Sådan behandling är således tillåten enligt 
dataskyddsförordningen under f örutsättning att lämpliga skyddsåtgärder för 
den registrerades fri - och rättigheter vidtas.  
Av skäl 50 i dataskyddsförordningen framgår bland annat att det inte krävs 
någon ny rättslig grund för tillåten ytterligare behandling av personuppgifter: "Behandl ing av personuppgifter för andra ändamål än de för vilka de 
ursprungligen samlades in bör endast vara tillåten, när detta är förenligt med de ändamål för vilka personuppgifterna ursprungligen samlades in. I dessa fall krävs det inte någon annan separat rät tslig grund än den med stöd av 
vilken insamlingen av personuppgifter medgavs. Om behandlingen är 
nödvändig för att fullgöra en uppgift av allmänt intresse eller som ett led i 
myndighetsutövning som den personuppgiftsansvarige har fått i uppgift att utföra,  kan unionsrätten eller medlemsstaternas nationella rätt fastställa och 
närmare ange för vilka uppgifter och syften ytterligare behandling bör 
betraktas som förenlig och laglig. Ytterligare behandling för arkivändamål av 
allmänt intresse, vetenskapliga eller historiska forskningsändamål eller 
statistiska ändamål bör betraktas som förenlig och laglig behandling av uppgifter. Den rättsliga grund för personuppgiftsbehandling som återfinns i 
unionsrätten eller i medelstaternas nationella rätt kan också utgöra en rättslig 
grund för ytterligare behandling. [ ---] "  
Finalitetsprincipen gäller även vid utlämnande av personuppgifter från den personuppgiftsansvarige till någon annan. Om det i lag eller förordning finns 
en sekretessbrytande uppgiftsskyldighet som regler ar att en myndighet ska 
eller får lämna ut personuppgifter, innebär det att prövningen av utlämnandet 
sker mot bestämmelserna om uppgiftsskyldighet och någon särskild prövning av om utlämnandet är förenligt med det ursprungliga ändamålet behöver inte  
ske. 
    
93 (93)  Samkörning enligt patientdatalagen  
I patientdatalagen finns en sammanhållen lagstiftning som utförligt reglerar 
hur patientuppgifter inom hälso-  och sjukvården får behandlas.  
Inom hälso - och sjukvården är det tillåtet att samköra personuppgifter i olika  
register om samkörningen görs  för de ändamålen som anges i 2 kap. 4 § PDL.  
Patientdatalagen ger ett tydligt uttryck för att kvalitetsregister endast får 
användas för i lagen uttryckligen angivna ändamål. Syftet med ett 
kvalitetsregister är  att möjliggöra jämförelse inom hälso - och sjukvården på 
nationell eller regional nivå. Personuppgifter i kvalitetsregister får därmed 
behandlas för ändamålet att systematiskt och fortlöpande utveckla och säkra vården s kvalitet (7 kap. 4 §) . Syftet är inte  att personuppgifter  ska användas 
för vårdändamål.  
Behandling  av personuppgifter i kvalitetsregister är  enbart  tillåten för vissa 
angivna ändamål . Av 7 kap. 6 § framgår att personuppgifter i nationella och 
regionala kvalitetsregister inte får behandlas för  några andra ändamål än de 
som anges i 4 och 5 §§. Detta innebär att personuppgifter i kvalitetsregist er 
inte får behandlas för andra ändamål även om dessa inte är oförenliga med det ändamål som uppgifterna har samlats in, det vill s äga kvalitetssäkring
113. 
Finalitetsprincipen är således inte tillämplig för behandling av personuppgifter i kvalitetsregist er. 
                                                 
113Prop. 2007/08:126 s. 180  

Försäkringskassans årsredovisning 20 20 1 (238) 
    
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 2 (238) Generaldirektören har ordet  
Årsredovisningen för 2020 avspeglar ett verksamhetsår som inte varit som andra. 
Antalet ärenden ökade stadigt redan under 2018 och 2019, men under 2020 har 
ökningen periodvis varit explosionsartad. Det gäller framförallt för förmånerna 
smittbärarpenning, sjukpenning, tillfällig föräldrapenning och den nyinrättade 
ersättningen för karensavdrag under sjuklöneperioden. Trots detta har Försäkrings -
kassan i allt väsentligt lyckats nå upps atta mål. De ansökningar som kommit in har 
tagits om hand och samtliga utbetalningstillfällen har kunnat genomföras utan 
störningar. Även handläggningstider och svarstider i telefonin har kunnat upprätthållas 
och våra it -system har trots en extremt hög bel astning fungerat utan avbrott och 
allvarliga störningar.  
Anpassningar på grund av pandemin  
Pandemin har gjort det nödvändigt med en rad anpassningar i Försäkringskassans 
verksamhet.  
För att avlasta vården ändrade Försäkringskassan under våren tillfälligt r utinerna för att 
kräva läkarintyg vid ansökan om sjukpenning och tillfällig föräldrapenning. Detta var 
tänkt som en extraordinär åtgärd, och under hösten gick vi tillbaka till normala rutiner. 
Men i december bedömdes åter belastningen på vården vara sådan att den extraordinära 
lösningen återinfördes.  
För att klara av den ökade belastningen för handläggarna infördes förenklade rutiner för 
utredning av sjukpenninggrundande inkomst, och de tider som de försäkrade kan 
kontakta myndigheten ändrades.  
Ett stort a ntal handläggare och chefer fick med mycket kort varsel ta sig an helt nya 
arbetsuppgifter. Den stora utbildningsverksamheten har fått prioriteras ned, resor och 
platsbesök har inte kunnat genomföras som vanligt. Verksamhetsuppföljningen har i 
delar pausat s och it -utveckling, it -kapacitet och it -drift har snabbt lagts om för att klara 
det ökade inflödet av ärenden och hantera nya uppgifter kopplade till pandemin i en 
situation när stora delar av Försäkringskassans personal har arbetat hemifrån. Dessa 
ompri oriteringar har också varit helt avgörande för att vi överhuvudtaget skulle klara 
våra uppgifter. Det ska dock understrykas att många av dessa beslut kommer att få både 
ekonomiska och verksamhetsmässiga konsekvenser under lång tid framöver.  
Produktionskap aciteten har ändå kunnat upprätthållas och alla utbetalningar har 
genomförts som planerat. Men påfrestningarna på såväl handläggare som chefer har 
periodvis varit orimligt höga. Många har inte en hemmiljö som lämpar sig för arbete 
under så lång tid som nu varit aktuellt. Några har inte kunnat få den vila som de behövt. 
Att Försäkringskassans anställda trots det lyckats få verksamheten att fungera utan 
avbrott under alla dessa månader är ingenting annat än en stor bedrift.  
Myndighetsövergripande samarbete fö r korrekta utbetalningar, 
kontroll och återkrav  
Bidragsbrottslighetens omfattning och konsekvenser illustrerades tydligt i den så 
kallade ”Olle -rapporten” som publicerades den 24 september. Återkommande 
rapportering i media under året om omfattande och myc ket grova bedrägerier inom 
flera förmåner har inneburit att kunskapen om de stora mänskliga, samhälleliga och 
ekonomiska värden som står på spel nu tycks vara allmänt spridd.      
    
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 3 (238) Försäkringskassans initiativ till ett myndighetsövergripande samarbete mot bidra gsbrott 
och missbruk av välfärdssystemet rapporterades redan i förra årets årsredovisning och 
omfattar idag omkring 20 myndigheter. Arbetet har framförallt varit inriktat på att 
tillgängliggöra kunskap, erfarenhet och metodutveckling som finns och sker ino m 
kretsen av deltagande myndigheter. Initiativet, som döpts till MUR1 har under året 
vidareutvecklats och permanentats. Försäkringskassan har varit drivande och kommer 
även framgent att behöva ta ett stort ansvar för samarbetets utveckling.  
Som en del av  en ökad ambition att förebygga och bekämpa bidragsbrott har 
Försäkrings kassan under året också identifierat behov av ökade befogenheter och bättre 
förutsättningar. En eventuell ändring av ansvarsfördelningen vad gäller brotts -
utrednings verksamhet vid m isstanke om bidragsbrott behöver utredas, Försäkrings -
kassans beslut om återkrav bör bli direkt verkställbara, sekretess mellan myndigheter 
måste undanröjas och våra möjligheter att begära in de upplysningar som krävs för att 
identifiera och återkräva fela ktigt utbetalda skattemedel måste öka, för att bara nämna 
några exempel.  
Rådslag och omfattande genomlysning av sjukförsäkringen  
Arbetet med att utveckla Försäkringskassans förvaltning av sjukförsäkringen har 
intensi fierats under året. Ett omfattande rådslag har genomförts med ett 20 -tal intresse -
organisationer och aktörer i sjukskrivningsprocessen. Gensvaret har varit stort och en 
rad konstruktiva synpunkter och förslag har framförts och kommer att omhänder tas. 
Framförallt har rådslaget be kräftat behovet av mer dialog och samverkan i frågor som 
rör sjukförsäkringens tillämpning i stort.   
Variationer över tid i tillämpningen av regelverket skapar återkommande diskussioner i 
den offentliga debatten och ger upphov till kritik mot Försäkringsk assans sätt att 
förvalta sjukförsäkringen. Försäkringskassan har också som ett av sina övergripande 
mål att bidra till ökad stabilitet i tillämpningen. Under året har vi därför förberett en 
omfattande genomlysning av hela organisationens arbete med sjukför säkringen som 
också ska ta hänsyn till de regeländringar från mars 2021 som regeringen aviserat under 
hösten. Beslut om att påbörja ett sådant arbete har fattats den 1 februari 2021.  
Arbetet med omvårdnadsbidrag och merkostnadsersättning 
fortsätter, men de  långa handläggningstiderna kommer att finnas 
kvar 
Arbetet med att hantera de stora ärendeköer som skapades när omvårdnadsbidrag och 
merkostnadsersättning introducerades 2019 har fortsatt med hög intensitet under hela 
2020. Extra handläggningskapacitet har  frigjorts genom tillfälliga omprioriteringar i 
verksamheten. När färre ansökningar än förväntat kom in om den nya ersättningen till 
riskgrupper, kunde en del av de medarbetare som rekryterats för detta i stället arbeta 
med omvårdnadsbidrag och merkostnads ersättning. En permanent finansiering saknas 
dock fortfarande för merparten av de insatser som nu görs. Den handlingsplan som 
fastställts innebär att de långa handläggningstider kommer att finnas kvar åtminstone 
fram till och med slutet av 2023.  
  
1 Motståndskraft hos utbetalande och rättsvårdande myndigheter mot missbruk och brott inom välfärden.      
    
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 4 (238) Fler myn digheter än Försäkringskassan behöver samarbeta för att 
möta behovet av samordnad it -drift 
Till följd av regeringens uppdrag att erbjuda andra myndigheter möjligheten att överlåta 
sin it -drift till Försäkringskassan har ett samarbete inletts med Skatteverk et, Transport -
styrelsen, Trafikverket och Lantmäteriet i syfte att kunna erbjuda fler alternativ än 
Försäkringskassan. Behovet av samordnad it -drift har visat sig vara avsevärt mycket 
större än vad Försäkringskassan inom överskådlig tid och till rimliga ko stnader kommer 
att kunna åta sig. Därtill har det visat sig att många myndigheter har helt andra tekniska 
plattformar än Försäkringskassan och därför inte enkelt kan samlas under ett 
gemensamt tak.  
 En fråga som aktualiserats med anledning av detta uppdrag  är behovet av ökad säker -
het och nödvändigheten att trygga Sveriges digitala suveränitet, eller rent konkret att 
medborgare kan vara helt säkra på att de känsliga personuppgifter de lämnat till statliga 
myndigheter inte kommer i händerna på fel aktörer. I båda avseendena kommer den 
höga digitaliseringstakten i samhället i stort och i staten i synnerhet att göra behovet av 
gemensamma och robusta statliga infrastrukturlösningar än mer angelägna.   
Innovationspris för det snabba agerandet under pande min 
Till vår stora glädje har Försäkringskassan vunnit priset ”Gartner Eye on Innovation 
Awards for Government 2020” i konkurrens med ett antal andra organisationer och 
myndigheter runt om i Europa. Försäkringskassan fick utmärkelsen för sitt snabba 
ageran de under pandemin som till stor del förklarar varför vi lyckats genomföra alla 
utbetalningar från socialförsäkringen under det år som gått. Vår förmåga att väga av 
och i vissa fall också acceptera ett högre risktagande uppmärksammades särskilt i 
beslutsmot iveringen. Efter 10 månader av hårt arbete för att klara av vårt samhälls -
viktiga uppdrag genom den kanske hårdaste prövning vårt samhälle genomgått i 
modern tid är det erkännandet, i all sin enkelhet, synnerligen välkommet.  
Nils Öberg  
generaldirektör    
    
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 5 Innehållsförteckning  
Vårt uppdrag  ................................ ................................ ................................ .................  7 
Resultatredovisning  ................................ ................................ ................  9 
Resultatredovisningens uppbyggnad  ................................ ................................ ...... 10 
Metoder för bedömning av resultat  ................................ ................................ ..........  12 
Försäkringens omfattning och verksamhetens finansiering  ................................  16 
Försäkringsk assans kvalitet i handläggningen  ................................ ......................  27 
Aktivitetsersättning  ................................ ................................ ................................ .... 36 
Aktivitetsst öd, utvecklingsersättning och etableringsersättning  .........................  43 
Assistansersättning  ................................ ................................ ................................ ... 49 
Barnbidrag ................................ ................................ ................................ ...................  54 
Bostadsbidrag  ................................ ................................ ................................ ............  59 
Föräldrapenning  ................................ ................................ ................................ .........  64 
Merkostnadsersättning  ................................ ................................ ..............................  69 
Nya och anpassade förmåner under pandemin  ................................ ......................  74 
Omvårdnadsbidrag ................................ ................................ ................................ ..... 78 
Sjukersättning  ................................ ................................ ................................ .............  83 
Sjukpenning  ................................ ................................ ................................ ................  88 
Statligt tandvårdsstöd ................................ ................................ ................................  99 
Tillfällig föräldrapenning  ................................ ................................ .........................  104 
Underhållsstöd  ................................ ................................ ................................ .........  109 
Gemensamma nyckeltal och nyckeltal per förmån  ................................ ..............  114 
Återrapportering av mål enligt regleringsbrevet  ............................  126 
Sjukförsäkringen  ................................ ................................ ................................ ...... 127 
Assistansersättningen  ................................ ................................ .............................  145 
Föräldraförsäkringen  ................................ ................................ ...............................  150 
Övrig återrapportering  ................................ ................................ ........  155 
Kommunikation och dialog med egenföretagare och kombinatörer  ..................  156 
Medarbetare och kompetensförsörjning  ................................ ...............................  158 
Mörkertal inom bostadstillägg  ................................ ................................ ................  165 
Verksamhetsutveckling  ................................ ................................ ...........................  169 
Säkerställa korrekta utbetalningar och motverka  bidragsbrott  ..........................  172  Försäkringskassans årsredovisning 20 20 6 Arbetet med mänskliga  rättigheter  ................................ ................................ .........  183
Stabs - och expertfunktionen  ................................ ................................ ...................  187
Avgiftsbelagd  verksamhet  ................................ ................................ .......................  194
Finansiell redovisning  ................................ ................................ ........  197 
Resultaträkning  ................................ ................................ ................................ ........  198
Balansräkning  ................................ ................................ ................................ ...........  199
Anslagsredovisning  ................................ ................................ ................................ . 200
Redovisning mot inkomsttitlar ................................ ................................ ................  206
Finansieringsanalys  ................................ ................................ ................................ . 207
Sammanställning väsentliga uppgifter  ................................ ................................ .. 208
Tilläggsupplysningar och noter  ................................ ................................ ..............  209
Noter  ................................ ................................ ................................ ..........................  213
Övriga tilläggsupplysningar  ................................ ................................ ....................  229
Intern styrning och kontroll .....................................................................................  231
Beslut om årsredovisningen ...................................................................................  235
Förmånsförteckning ................................................................................................ . 236 Vårt uppdrag
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 7 Vårt uppdrag  
Försäkringskassans främsta uppdrag är att administrera en stor del av 
den svenska socialförsäkringen . Utöver det hanterar myndigheten även 
ett antal andra bidrag och ersättningar. Vårt arbete  är en viktig del av de 
offentliga trygghets systemen och har stor betydelse för enskilda, hushåll  
och företag och därmed hela samhällsekonomin . 
Försäkringskassans verksamhet ska vara rättssäker och effektiv samt präglas av god 
service och hög tillgänglighet. Enskilda och företag ska få rätt ersättning i tid och  det 
stöd de behöver för att kunna ta tillvara sina rättigheter och fullgöra sina skyldigheter.  
Myndigheten  Försäkringskassan  
Försäkringskassan bestod i december 2020 av styrelse, generaldirektör, överdirektör 
och tolv avdelningar. Försäkringskassan har äv en en internrevision, ett allmänt ombud 
och ett dataskyddsombud.  
Försäkringskassan är organiserad i försäkringsavdelningar och övriga avdelningar. 
Försäkringsavdelningarna har det primära ansvaret för kontakter med enskilda, det vill 
säga att  
–utreda rät ten till, besluta om och betala ut förmåner, bidrag och andra ersättningar
–ge information och service
–motverka felaktiga utbetalningar
–motverka brott mot socialförsäkringen. Vårt uppdrag
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 8 Övriga avdelningar har en stödjande eller styrande funktion. 
Vid utgången av 2020 hade Försäkringskassan 14 118  anställda på ett 60-tal orter i Sverige. 
Nils Öberg är generaldirektör för myndigheten. Maria Rydbeck är överdirektör. 
Styrelsen 
Försäkringskassan leds av en styrelse utsedd av regeringen. Styrelsen har fullt ansvar
för verksamheten, och generaldirektören är ansvarig inför styrelsen.  
Styrelsen har haft tio sammanträden under året. Två personalföreträdare har haft
möjlighet att närvara vid styrelsens sammanträden. 
Försäkringskassans styrelse har under året bestått av: 
Anita Johansson, t.f. ordförande till och med 31 december 2020, f.d. försäkringsdirektör AFA 
Försäkring, överdirektör för Transportstyrelsen 
Ingrid Burman, f.d. landshövding i Kronobergs län, förordnad till och med 30 november 2020 
Ella Niia, f.d. ordförande i Hotell- och Restaurangfacket 
Jörgen Olofsson, CIO Asiakastieto Group  
Clas Olsson, generaldirektör för Ekonomistyrningsverket, förordnad till och med 31 mars 2020 
Göran Stiernstedt, senior konsult, förordnad till och med 31 mars 2020 
Nils Öberg, generaldirektör för Försäkringskassan  
Personalrepresentanter:  
Siv Norlin, ST (ersättare Thomas Åding)  
Rita Koskinen Lundström, SACO (ersättare Maria Lindgren) 
Under året har regeringen även utsett nya styrelseledamöter: 
Heidi Stensmyren, ordförande, chef för tema Kvinnohälsa och Hälsoprofessioner vid 
Karolinska Universitetssjukhuset, president elect för World Medical Association 
(WMA), förordnad från och med 1 januari 2021 
Ulrika Liljeberg, Kommunstyrelsens ordförande i Leksand, förordnad från och med 1 januari 2021 
Erland Olauson, f.d. vice ordförande och avtalssekreterare LO, förordnad från och med 1 januari 2021 
Lotta Vahlne Westerhäll, professor i offentlig rätt, förordnad från och med 1 januari 2021  Försäkringskassans årsredovisning 20 20 9 Resultat -
redovisning   Resultatredovisningens uppbyggnad
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 10 Resultatredovisningen s 
uppbyggnad  
Detta avsnitt behandlar  överväganden om resultatredovisningen s 
uppbygg nad och val av förmåner som redovisas.  
I resultatredovisningen analyseras och bedöms  Försäkringskassans resultat och dess 
utveckling utifrån  krave n i förordningen (2000:605) om årsredovisning och budget -
underl ag. Resultat redovisningens indelning utgår från de mest väsentliga förmånerna. 
Försäkringsrelaterad information ges i de fall det  behövs för att re dovisa måluppfyllelse 
eller för redovis ningen av vissa instruktionsbundna uppgifter.  
Resultaten redovisas s å långt som möjligt i  historiska  treårsvisa serier. Om det inte är 
möjligt kommenteras det särskilt. Summeringsdifferenser kan förekomma på grund av 
avrundningar.  
Merparten av den individbaserade statistik som re dovisas är uppdelad efter kön. Skälen 
till att könsuppdelad statistik i vissa fall inte redovisas  är att statistiken behöver vidare -
utvecklas,  ännu inte håller tillräcklig kvalitet  eller att den hämtas från andra myndig -
heter som inte har könsuppdelad statistik . Vi arbetar  för att framöver kunna  redovisa all 
individbaserad statistik  som hämtas från Försäkringskassan per kön.  
Statistikuppgifter avrundas  genomgående för att underlätta för läsaren. Tal upp till 
9 999 avrundas  dock inte.  
Redovisningen inleds med en beskriv ning av  de metoder som används för att bedöma 
resultatet.  Detta följs av  ett avsnitt som redovisar  försäkringsutgifter, antal unika 
individer som tar emot förmåner, volymer av beslut och utbetalningar samt 
verksamhetens finansiering. Efter detta görs  en fördjupad redovisning av resultaten för 
Försäkringskassan som helhet och för de väsentligaste förmånerna . 
Resultatredovisningen avslutas med en sammanställning av nyckeltal för de mest 
väsentliga förmånerna.  
Försäkringskassan har ett antal mål och återrapporteringskrav enligt regl eringsbrevet. 
Dessa redovisas separat. Därefter redovisas tvärfunktionella återrapporteringskrav 
enligt regleringsbrev, förordningen (2000:605) om årsredovisning och budgetunderlag 
och förordningen (2009:1174) med instruktion för Försäkringskassan.  
Sist i årsredovisningen finns en översiktlig beskrivning av de mest väsentliga 
förmånerna.  
Val av förmåner  
För att göra redovisningen överskådlig redovisas enbart resultat för de mest väsentliga 
förmånerna. Vi har  i första hand valt de förmåner som står för  de högsta förvaltnings -
kostnaderna och de största försäkringsutgifterna. I andra hand har vi valt de förmåner 
som har  flest beslut eller utbetalningar. I tredje hand redovisas resultaten för andra 
förmåner med väsentliga avvikelser som kan påverka Försäkrings kassans resultat.   Resultatredovisningens uppbyggnad
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 11 Utifrån principerna ovan betraktas i år resultaten för 19 förmåner som väsentliga . Av 
dessa har 13 valts utifrån de två första principerna. De ssa står tillsammans för 
85 procent av försäkringsutgifterna och 80 procent  av förvaltnings kostnaderna . Utifrån 
den tredje principen redovisar vi resultaten för merkostnadsersättning och omvårdnads -
bidrag. De ssa förmåner  infördes den 1 januari 2019 efter en relativt kort förberedels e-
tid, vilket har inneburit ett flertal utmaningar.  
Resultaten för dessa 15 förmåner redovisades även i  årsredovisningen 201 9. 
Utifrån den tredje principen redovisar vi också resultat för ersättning till riskgrupper, 
ersättning för höga sjuklönekostnader , ersättning för karensavdrag  och smittbärar -
ersättning . Dessa  fyra förmåner har införts eller anpassats  under året till följd av 
coronapandemin  och redovisas därför särskilt i år . 
Resultaten för aktivitetsstöd , utvecklingsersättning och etableringsersättning redovisas 
tillsammans , eftersom alla tre är ersättningar till deltagare i arbets marknads politiska 
insatser.  
De förmåner som ingår i resultatredovisningen är markerade med fetstil i tabellen 
nedan.  
Tabell 1  Förmånsförteckning  
Adoptionsbidrag  
Aktivitets ersättning  
Aktivitetsstöd  
Arbetsskade ersättning  
Arbetsskade livränta  
Assistans ersättning  
Barnbidrag1 
Bidrag till 
arbetshjälpmedel  
Bilstöd  
Boendetillägg  
Bostadsbidrag  
Bostadsersättning  
Bostadstillägg  Dagpenning till 
hemvärnsmän  
Dagpenning till 
totalförsvars pliktiga  
Ersättning för höga 
sjuklönekostnader till 
arbetsgivare  
Ersättning för 
karensavdrag  
Ersättning till 
riskgrupper  
Etableringser sättning  
Etableringstillägg  
Familjebidrag till 
Föräldra penning  Graviditets penning  
Handikapp ersättning  
Internationell vård  
Merkostnads -
ersättning  
Närstående penning  
Omvårdnadsbidrag  
Rehabiliterings -
ersättning  Sjukersättning  
Sjuklönegaranti  
Sjukpenning  
Smittbärar ersättning  
Statlig 
personskade ersättning  
Statligt tandvårdsstöd  
Tillfällig 
föräldrapenning  
Underhålls stöd  
Utvecklingsersättning  
Vårdbidrag  
Yrkesskade livränta  
1 Resultaten  för barnbidrag redovisas tillsammans med förlängt barnbidrag och flerbarnstillägg, som inte betraktas som egna 
förmåner.  
Utöver förmåner na som förtecknas i tabellen ovan hanterar  Försäkringskassan till exempel  
bidrag till företags hälsovård, samverkan inom rehabiliter ingsområdet och övrigt inom 
åtgärder mot ohälsa. Dessa verksamheter har inte tagits med i fö rteckningen. Det gäller även 
utredningar och ställningstaganden till försäkringstillhörighet och sjukpenninggrundande 
inkomst .  Metoder för bedömning av resultat
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 12 Metoder för bedömning av 
resultat  
I detta avsnitt beskrivs de metoder Försäkringskassan tillämpar för att 
bedöma  verksamhetens  resultat.  
Bedömning ar av kvaliteten  
Försäkringskassan bedömer  fyra aspekter av  kvaliteten i handläggningen; rättslig kvalitet, 
skyndsamhet, service och produktivitet. Utifrån de underlag som myndighetens arbete med 
systematisk kvalitetsutveckling genererar s amt tillkommande resultatinformation bedöms om 
kvaliteten  för de fyra aspekterna  är tillfredsställande eller inte  och om den har utvecklats 
positivt, negativt eller är oförändrad sedan föregående år.2 
Underlagen ska komplettera varandra. Resultat av ett e nskilt underlag eller indikator kan inte 
värderas isolerat , utan behöver analyseras i förhållande till och tillsammans med övriga 
indikatorer, uppföljningar och granskningar. Det handlar alltså om en kvalitativ bedömning 
utifrån de underlag som beskriv s nedan . Bedömningarna görs per aspekt  för Försäkrings -
kassan som helhet och för de mest väsentliga förmånerna.  
Till skillnad från 2019 så görs i år ingen sam manvägd  bedömning av kvaliteten i handlägg -
ningen för de redovisade förmånerna eller för  Försäkringskassan som helhet. Bakgrunden till 
denna förändring  är att de ingående kvalitetsaspekterna är så inbördes olika att  det är svårt att 
göra en sammanvägd bedömning som ger en rättvisande  bild av verksam heten . När det gäller 
kvaliteten för Försäkrin gskassan som helhet så kompliceras det också av att förmåner na har 
olika regelverk och kriterier för utredning och bedömning av rätten till ersättning . Vi har 
därför  dragit slutsatsen  att enskilda  bedömning ar för de olika aspekterna  bidrar till en 
tydlig are redovisning av resultaten. Av samma anledning har vi i år valt att bedöma kvalitets -
aspekterna rättslig kvalitet och skyndsamhet var för sig istället för att som föregående år  göra 
en sammanvägd bedömning av rättssäkerheten.  
Mot bakgrund av detta har vi även valt att inte göra någon samlad bedömning av kvaliteten i 
handläggningen, målen i regleringsbrevet och kompetensförsörjningen  så som tidigare år .3 
Bedömningar för dessa områden görs dock fortfarande  enskilt i respektive avsnitt.  
De underlag som ligger till grund för bedömningarna är framförallt uppföljningar med 
verktyget Väksten och kvalitetsuppföljning med stöd av kvalitetsindikatorer. Dessa 
kompletteras av applikationskontroller samt interna och e xterna granskningar.  
Uppföljningar med verktyget Väksten görs inom ramen för arbetet med systematisk 
kvalitets utveckling och bygger bland annat på manuella och maskinella kontroller i 
handläggningen  som ska säkerställa att besluten och utbetalningarna är  korrekta . Vissa av 
2  Riktlinjer 2016:06, Den årliga processen för att upprätta en resultatredovisning för Försäkringskassan 
(resultatredovisning). Försäkringskassans arbete med kvalitetsutveckling beskrivs i riktlinjer 2016:07, Arbetet 
med systematisk kvalitetsutveckling.  
3  I årsredovisningen 2019 gjordes en samlad bedömning av Försäkringskassans resultat i ett avsnitt på sidan 8.  Metoder för bedömning av resultat
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 13 kontrollerna är så kallade nyckelkontroller som bedöms ha avgörande betydelse och utan 
vilka de ekonomiska riskerna skulle öka betydligt. Genom att följa upp och utvärdera om 
kontroller i handläggningen genomförs och är ändamålsenliga, kan vi identifiera brister i 
handläggningen. Uppföljningar med Väksten görs på individ - eller teamnivå och inkluderar 
både tillämpningen av det förmånsspecifika och det förvaltningsrättsliga regelverket samt 
service och bemötande . De ger kunskap om styrkor  och utvecklingsområden i manuellt 
handlagda ärenden och skapar möjlighet till lärande.  
Kvalitetsuppföljning med stöd av kvalitetsindikatorer innebär att Försäkringskassan 
kontinuerligt följer myndighetsgemensamma och förmånsspecifika indikatorer som ger 
information om systematiska avvikelser.  
Försäkringskassan har tidigare även gjort så  kallade fördjupade rättsliga kvalitets uppfölj ningar.  
Inga fördjupade rättsliga kvalitetsuppföljningar har dock beslutats under 2020 eftersom en 
översyn av metoden pågår. Vi bedömer dock att detta inte påverkar vår förmåga att göra en 
samlad analys för de förmåner där vi har tillräckligt med andra underlag, eftersom syftet med 
de fördjupade uppföljningarna är att ge fördjupad kunskap inom ett begränsat område.  
Att det finns  underlag om kvaliteten i handläggningen och att dessa analyseras samlat och 
systematiskt bidrar till myndighetens interna styrning och kontroll.  
Kvaliteten bedöms som tillfredsställ ande om varken huvuddelen av informationen i under -
lagen eller underlag s om har avgörande betydelse visar på väsentliga kvalitetsbrister. I övriga 
fall bedöms alltså kvaliteten inte vara tillfredsställande.  
Om det saknas tillräckliga underlag eller underlag som har avgörande betydelse kan 
kvaliteten inte bedömas enligt bedömni ngsmodellen. För aspekten rättslig kvalitet innebär 
det att det måste finnas underlag som visar att de så kallade nyckel kontrollerna är 
genomförda i allt väsentlighet.4  
I år finns tillräckliga underlag för samtliga kvalitetsaspekter för åtta förmåner, m edan det för 
11 förmåner samt för handläggningen som helhet saknas tillräckliga underlag för att bedöma 
den rättsliga kvaliteten. För sju av dessa förmåner är anledningen främst att kvalitets uppfölj -
ningar med stöd av Väksten för dessa förmåner prioritera ts ned på grund av pandemin. De 
övriga fyra är de förmåner som har införts eller anpassats på grund av pandemin och redo -
visas för första gången 2020.5 De redovisas enbart övergripande.  
Rättslig kvalitet  
Den rättsliga kvaliteten bedöms utifrån resultat från uppföljningar med stöd av Väksten, 
antalet upptäckta felaktiga utbetal ningar, andelen felaktiga utbetalningar som orsakats av 
Försäkringskassan, intern försäkringskontroll, omprövningar, överklaganden, skadestånd och 
JO-anmälningar, rättslig a kvalitets uppföljningar, uppföljningar av applikationskontroller 
samt interna och externa granskningar. Även resultaten från Försäkringskassans kund -
undersökning  är ett underlag. I den mäts de enskildas upplevelse av den rättsliga kvaliteten 
genom frågan  ”I vilken utsträckning upplever du att det är möjligt att förutse ett beslut från 
Försäkringskassan?”.  
4 Riktlinjer 2016:06, Den årliga processen för att upprätta en resultatredovisning för Försäkringskassan 
(resultatredovisning).  
5  Tillräckliga underlag finns för aktivitetsersättning, aktivitetsstöd, utvecklingsersättning, etableringsersättning, 
föräldrapenning, sjukersättning, statligt tandvårdss töd och tillfällig föräldrapenning. Tillräckliga underlag 
saknas för assistansersättning, barnbidrag, bostadsbidrag, merkostnadsersättning, omvårdnadsbidrag, 
sjukpenning och underhållsstöd. För ersättning för höga sjuklönekostnader, ersättning till riskgru pper, 
ersättning för karensavdrag och smittbärarersättning som redovisas på grund av pandemin görs ingen 
bedömning enligt modellen.   Metoder för bedömning av resultat
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 14 Skyndsamhet  
Skyndsamhet bedöms utifrån den genomsnittliga handläggningstid en från ansökan till 
beslut6, antal pågående ärenden  samt de enskildas upplev else. De enskildas upplevelse mäts  
genom graden av instämmande i påståendet ”Mitt ärende handläggs  snabbt” i Försäkrings -
kassans kundundersökning.  
Service  
Bedömningen av Försäkringskassans service och hur den har utvecklats görs utifrån en 
analys av underl ag inom områdena tillgänglighet7 och bemötande.  Dessa underlag består av 
kvalitets indikatorer och de enskildas upplevelse av servicen. Kvalitetsindikatorerna är 
tillgänglighet och väntetider i telefon samt användningen av e -tjänster.  De enskildas upp -
levelse mäts i Försäkrings kassans kundundersökning. I kundundersökningen mäts upp -
levelsen av tillgänglighet och bemötande genom att de enskilda anger i hur hög grad som de 
instämmer i ett antal frågor och påståenden.  
Försäkrin gskassa ns sammantagna  produktivitetsutveckling berä knas enligt nationalräken -
skapsmetoden och bedöms utifrån en analys av antal  beslut , arbetad tid och kostnader för 
förmånerna .8 För de individuella förmånerna så utgår bedömningen från utvecklingen av 
styckkostnaderna.9 Vid bedömningen av om produktiviteten är tillfredsställande eller inte 
analyseras den samlade effektiviteten av verksamheten. Det innebär att  produktiviteten kan 
bedömas som tillfredsställande trots att utvecklingen i form av ökade styckko stnader är 
negativ.  
Huvudprincipen är att styckkostnaden beräknas utifrån kostnad per beslut för alla förmåner 
så att måttet blir enhetligt och jämförbart.  Undantag från huvudprincipen görs för sjuk -
penning, där kostnad per avslutat sjukfall används.  Orsaken till detta är införandet av ny tt 
it-stöd som gör att statistik över antal beslut inte går att redovisa i treårsserie.  
En fullständig kostnadsfördelning görs per beslut  eller avslutat sjukfall.  Utöver kostnader för 
handläggning hänför Försäkringskassan kostnader för bland annat it -utveckling direkt till 
den förmån som kostnaden avser. Indirekta kostnader fördelas till respektive förmån i 
proportion till redovisad arbetstid på förmånen eller för vissa kostnader baserat på 
produktionsstatistik . 
6 Inom aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och etableringsersättning samt barnbidrag, föräldrapenning och 
tillfällig föräl drapenning följs handläggningstiden även genom andelen ärenden som utbetalats enligt fastställd 
utbetalningsdag.  
7 Tillgänglighet beräknas som antal besvarade samtal delat med antal inkomna samtal.  
8  Nationalräkenskapsmetoden innebär att de olika förmånernas prestationer i form av antal beslut vägs ihop till 
en total prestationsvolym med hjälp av vikter som speglar hur resurskrävande varje förmåns administration är. 
Den totala prestationsvolymen jämförs för varje år med de verkliga kostnaderna för verksamheten. För att 
korrigera för de prisförändringar som har inträffat under perioden räknas alla årskostn ader om till basårets 
priser utifrån konsumentprisindex från Statistiska centr albyrån.   
9  Styckkostnaderna för respektive förmån beräknas genom att förvaltningskostnaderna delas med antalet beslut, 
eller för sjukpenning, antalet avslutade sjukfall. Förvaltningskostnaderna och därmed styckkostnaderna kan 
inte delas upp per kön på grund av tidredovisningssystemets uppbyggnad.   Metoder för bedömning av resultat
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 15 Bedömningar av mål uppfyllelse  
Försäkringskassan har tre mål i regleringsbrevet  som redovisas separat i resultat redovis -
ningen. Målen  gäller  sjukförsäkringen, assistansersättningen och föräldra försäkringe n, vilka 
enskilt och tillsammans motsvarar en stor del av Försäkringskassans verksamhet . En bedöm -
ning görs av om respektive mål är uppfyllt, delvis uppfyllt eller inte uppfyllt.  Bedömning -
arna baseras både på resultat och genomförda insatser och bygger  för sjukförsäk ringen och 
assistansersättningen  i stor utsträckning på de resultat som redovisas i avsnitten Aktivitets -
ersättning , Assistans ersättning , Sjukersättning och Sjukpenning .  Försäkringens omfattning och verksamhetens finansiering
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 16 Försäkringens omfattning 
och verksamhetens 
finansiering  
I detta avsnitt redovisas försäkringsutgifter, antal individer som tar emot 
förmåner samt volymer av beslut. Därtill redovisas kostnaderna för att bedriva 
Försäkringskassans verksamhet och finansieringen av denna.  
Under 2020 betalade Försäkringskassan ut  253 miljarder kronor från socialförsäkringen, 
vilket motsvarar fem procent  av Sveriges BNP . Nästan hälften av pengarna går till sjuka eller 
personer med funktionsnedsättning samt till arbetsgivare för deras sjuklönekostnader. Cirka 
en tredjedel går till barnf amiljer . Resterande del består främst av ersättningar inom arbets -
marknadsområdet.  Kostnaden för att administrera förmånerna och övriga uppdrag uppgi ck 
till 9 880 miljoner  kronor. Till största del finansieras administrationen genom ett 
förvaltningsanslag.  
Försäkringens omfattning  
Nedan redovisas försäkringsutgifterna för de väsentligaste förmånerna och för Försäkrings -
kassan totalt. Försäkringsutgifterna utgörs av de pengar som betalas ut i form av förmåner. 
Även antalet unika individer som får utbetalning redovisas. Slutligen redovisas antalet 
utbetalningar och antalet beslut för de mest väsentliga förmånerna. För sjukpenning 
redovisas antalet avslutade sjukfall.   Försäkringens omfattning och verksamhetens finansiering
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 17 Tabell 2  Försäkringsutgifter, miljoner kronor1 
Kvinnor  Män Totalt  Förändring 
2019–2020, 
procent  Andel a v 
totala för -
säkrings -
utgift erna, 
procent  2018  2019  2020  2018  2019  2020  2018  2019  2020  
1 679  1 596  1 574  1 945 1 866  1 848  3 625 3 462  3 423  –1,1 1,4 
6 951  6 404  7 222  8 277 7 050 8 106  15 229 13 455  15 328  13,9 6,1 
12 988  12 760  12 330  16 008  15 775  15 431  28 996 28 536  27 761  –2,7 11,0 
– – – – – – 3 668  4 449  4 485  1,0 – 
– – – – – – 25 328  24 087  23 276  –3,2 – 
26 521  27 065  26 552  5 190 6 114  6 758  31 710 33 179  33 310  0,4 13,2 
3 082  3 151  3 615  1 404 1 435  1 631  4 485 4 586  5 246  14,4 2,1 
– – – – – – 955 1 091  19 497  1 686,7  7,7 
– – – – – – – – 18 379  – – 
– – 2 039  – – 1 282  – – 3 321  – 1,3 
– – 106 – – 88 – – 194 – 0,1 
22 810  23 092  22 977  12 291 12 691  12 443  35 101 35 784  35 420  –1,0 14,0 
– 7 60 – 6 51 – 13 112 779,2  0,0 
– 261 1 493  – 51 305 – 312 1 798  476,7  0,7 
20 893 20 000  19 129  16 150 15 556  14 949  37 043 35 556  34 077  –4,2 13,5 
22 896  22 663  23 357  13 429 13 491  14 475  36 325 36 154  37 832  4,6 15,0 
3 3 68 2 1 58 4 5 127 2 689,9  0,1 
3 281  3 401  3 030  3 158 3 236  2 927  6 439 6 637  5 957  –10,2 2,4 
4 274  4 264  5 325 3 804 3 806  4 651  8 078 8 070  9 976  23,6 3,9 
3 112  3 257  3 198  520 553 553 3 632 3 810  3 751  –1,6 1,5 
– – – – – – 1 092  1 054  1 158  9,9 – 
– – – – – – 2 540  2 756  2 593 –5,9 – 
– – – – – – 19 413  18 425  15 900  –13,7 6,3 Aktivitetsersättning 
Aktivitetsstöd, 
utvecklingsersättning och 
etableringsersättning 
Assistansersättning, 
brutto2 
inbetalt från 
kommunerna* 
netto* 
Barnbidrag 
Bostadsbidrag 
Ersättning fö r höga 
sjuklönekostnader 
varav Ersättning för 
sjuklönekostnade r under 
pandemin3 
karensavdrag4 
Ersättning till riskgrupper5 
Föräldrapenning 
Merkostnadsersättning6 
Omvårdnadsbidrag6 
Sjukersättning 
Sjukpenning 
Smittbärarersättning 
Statligt tandvårdsstöd 
Tillfällig föräldrapenning 
Underhållsstöd 
Underhållsstöd, inbetalt 
av bidragsskyldiga* 
Underhållsstöd, netto* 
Övriga förmåner7 
Totalt7 – – 231 035  229 073  253 028  10,5 100,0  
* Ingår inte i de totala försäkringsutgifterna.
1 I försäkringsutgifter na ingår  även statliga ålders pensions avgifter  och avskrivna återkravsfordringar.  Eftersom dessa utgifter inte 
går att härleda till person har de fördelats per kön utifrån fördelningen av försäkringsutgifterna i övrigt.  De statliga 
ålderpensionsutgifterna  utgör cirka 6 procent  av försäkrings utgifterna . 
2 I utgifterna för 2020 ingår ersättning för personlig skyddsutrustning till assistansanordnare med anledning av coronapandemin  
med 23 miljoner kronor.  
3 Uppgifter saknas för 2018 och 2019 eftersom förmånen infördes från den  1 april 2020.   
4 Uppgifter saknas för 2018 och 2019 eftersom förmånen infördes från den 11 mars 2020.
5 Uppgifter saknas för 2018 och 2019 eftersom förmånen infördes från den 1 juli 2020. Utfallet avser enbart förebyggande 
sjukpenning i vissa fall. Viss smittbärarersättni ng ingår i utfallet  för smittbärarersättning.  
6 Uppgifter saknas för 2018 eftersom förmånen infördes den 1 januari 2019.  
7 Statistiken kan inte delas upp per kön på grund av statistiksystemets uppbyggnad.  Förmånsutgifter inom Övriga förmåner är 
mindre än i  tidigare årsredovisningar på grund av att fler förmåner nu ingår i redovisningen   Försäkringens omfattning och verksamhetens finansiering
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 18 Tabell 3  Antal unika individer med utbetalning av förmån under respektive år1 
Aktivitetsersättning  19 397  17 599  16 826 22 383 20 350  19 450 41 780 37 949  36 276 –4,4 
utvecklingsersättning 
och 
etableringsersättning 136 205 119 68 5 129 155 157 002 130 477 137 556 293 207 250 162 266 711  6,6 
Assistansersättning  6 999 6 720  6 570 8 307 8 067  7 960  15 306 14 787  14 530 –1,7 
Barnbidrag  1 083 263 1 103 422 1 112 387 403 458 454 240  497 187 1 486 721 1 557 662  1 609 574  3,3
Bostadsbidrag  176 71 7 171 806  170 950  104 199 101 070  100 453  280 916 272 876  271 403  –0,5 
karensavdrag2 – – 927 040 – – 681 451 – – 1 608 491  
riskgrupper3 – – 3 440 – – 2 788 – – 6 228  
Föräldrapenning  479 903  479 257  462 534  408 375  411 488  394 506 888 278  890 745  857 040  –3,8 
ersättning4 – 459 2 562 – 336 2 065 – 795 4 627  482,0  
Omvårdnadsbidrag4 – 5 232 25 789 – 1 125  6 432 – 6 357 32 221  406,9  
Sjukersättning  167 806  157 840  149 059 116 054 110 245  105 060 283 860 268 085  254 119  –5,2 
Sjukpenning  382 54 6 375 02 2 421 234  219 001 215 96 6 258 397  601 547 590 98 8 679 631  15,0 
Smittbärarersättning  193 150 7 497  86 65 6 237  279 215 13 734  6 287,9  
Statligt 
tandvårdsstöd5 2 111 885  2 154 585  1 973 125 1 859 683 1 882 059  1 730 200 3 971 668 4 036 721  3 703 405 –8,3 
föräldrapenning  488 297  494 191  499 452 435 663 439 407  450 154 923 960 933 598  949 606  1,7 
Underhållsstöd  129 545 125 240  121 306  28 790 27 170  25 109 158 335 152 410 146 415  –3,9 
1 På grund av efterregistreringar kan antalet skilja sig från årsredovisningen 201 9. 
2 Uppgifter saknas för 2018 och 2019 eftersom förmånen infördes från den 11 mars 2020. 
3 Uppgifter saknas för 2018 och 2019 eftersom förmånen infördes från den 1 juli 2020.  Utfallet avser enbart förebyggande 
sjukpenning i vissa fall. Viss smittbärarersättning ingår i utfallet för smittbärarersättning.  
4 Uppgifter saknas för 2018 eftersom förmå nen infördes den 1 januari 2019.  
5 I totalsumman för tandvårdsstöd ingår även individer av okänt kön.  
Tabell 4  Unika individer med utbetalning av förmån under respektive år, andel per kön1 
Kvinnor  Män 
2018  2019  2020  2018  2019  2020  
Aktivitetsersättning  46,4 46,4 46,4 53,6 53,6 53,6 
etableringsersättning  46,5 47,8 48,4 53,5 52,2 51,6 
Assistansersättning  45,7 45,4 45,2 54,3 54,6 54,8 
Barnbidrag  72,9 70,8 69,1 27,1 29,2 30,9 
Bostadsbidrag  62,9 63,0 63,0 37,1 37,0 37,0 
Ersättning för karensavdrag2 – – 57,6 – – 42,4 
Ersättning till riskgrupper3 – – 55,2 – – 44,8 
Föräldrapenning  54,0 53,8 54,0 46,0 46,2 46,0 
Merkostnadsersättning4 – 57,7 55,4 – 42,3 44,6 
Omvårdnadsbidrag4 – 82,3 80,0 – 17,7 20,0 
Sjukersättning  59,1 58,9 58,7 40,9 41,1 41,3 
Sjukpenning  63,6 63,5 62,0 36,4 36,5 38,0 
Smittbärarersättning  69,2 69,8 54,6 30,8 30,2 45,4 
Statligt tandvårdsstöd  53,2 53,4 53,3 46,8 46,6 46,7 
Tillfällig föräldrapenning  52,8 52,9 52,6 47,2 47,1 47,4 
Underhållsstöd  81,8 82,2 82,9 18,2 17,8 17,1 
1 På grund av efterregistreringar kan andel per kön skilja sig från årsredovisningen 2019.  
2 Uppgifter saknas för 2018 och 2019 eftersom förmånen infördes från den 11 mars 2020.  
3 Uppgifter saknas för 2018 och 2019 eftersom förmånen infördes från den  1 juli 2020.  Utfallet avser enbart förebyggande 
4 Uppgifter saknas för 2018 eftersom förmånen infördes den 1 januari 2019. Försäkringens omfattning och verksamhetens finansiering
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 19 Tabell 5  Volymer, antal utbetalningar1 
Totalt  Förändring 
2019–2020,  
procent  2018  2019  2020  
Aktivitetsersättning  410 638  366 059  362 218  –1,0 
Aktivitetsstöd, utvecklingsersättning 
och etableringsersättning 1 463  234 1 404 920  1 799 464  28,1 
Assistansersättning  159 952 162 658  162 106 –0,3 
Barnbidrag  26 955  659 28 596 454  30 189 799  5,6
Bostadsbidrag  1 992  851 1 970 473  2 030 670  3,1
sjuklönekostnader  45 300  47 909  448 773  836,7  
sjuklönekostnader under pandemin  – – 397 330  – 
Ersättning för karensavdrag2 – – 3 815 567  – 
Ersättning till riskgrupper3 – – 12 199 – 
Föräldrapenning  4 566  053 4 537 222  4 382 328  –3,4 
Merkostnadsersättning4 – 2 807  33 537  1 094,8  
Omvårdnadsbidra g4 – 22 936  247 175  977,7  
Sjukersättning  3 223  015 3 050 510  2 946 099  –3,4 
Sjukpenning  2 699  879 2 675 256  2 758 518 3,1
Smittbärarersättning  368 299 15 563  5 105,0  
Statligt tandvårdsstöd  6 692 558  6 729 405  5 895 986  –12,4 
Tillfällig föräldrapenning  2 735  067 2 810 936  3 005 741  6,9
Underhållsstöd  1 606  308 1 520 659  1 519 913  0,0
Övriga förmåner5 4 671 680  3 985 180  3 350 628  –15,9 
Totalt5 57 222 562  57 883 683  62 976 284 8,8
1 Statistiken kan inte delas upp per kön på grund av statistiksystemets uppbyggnad.   
2 Uppgifter saknas för 2018 och 2019 eftersom förmånen infördes från den 11 mars 2020.
4  Uppgifter saknas för 2018 eftersom förmånen infördes den 1 januari 2019.  
5 Antalet utbetalningar inom Övriga förmåner är mindre och Totalt är högre än i tidigare årsredovisningar på grund av att fler 
förmåner nu ingår i redovisningen.   Försäkringens omfattning och verksamhetens finansiering
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 20 Tabell 6  Volymer, antal beslut  
Aktivitetsersättning  21 836 21 305 19 502  20 250 20 357 18 630  42 086 41 662 38 132  –8,5 
och 
etableringsersättning 738 8 38 807 355 931 503 824 050 839 621 955 079  1 562 896 1 647 000  1 886 582  14,5 
Assistansersättning1 2 134 2 325  2 524 2 692 2 982  3 386 4 826 5 307  5 910  11,4 
Barnbidrag  308 062 325 446  319 303 235 911 242 739  233 717 543 973 568 185  553 020  –2,7 
Bostadsbidrag  251 558 251 475 285 550  179 798 169 836 181 915  431 356 421 311 467 465  11,0 
sjuklönekostnader  – – – – – – 430 054  505 741  870 515  72,1 
under pandemin  – – – – – – – – 454 734  
karensavdrag2 – – 2 332 041 – – 1 461 045 – – 3 793 096  
riskgrupper3 – – 4 817 – – 4 572 – – 9 389  
Föräldrapenning  1 970 22 2 1 938 968  1 906 217 1 307  516 1 317 229  1 289 206  3 277  738 3 256 197  3 195 423  –1,9 
ersättning4 – 4 646  14 931 – 1 780  7 196 – 6 426  22 127  244,3  
Omvårdnadsbidrag4 – 8 654  31 533 – 2 468 10 019 – 11 122  41 552  273,6  
Sjukersättning  36 232 43 728 34 884 24 27 6 28 972 23 826 60 508 72 700 58 710  –19,2 
Sjukpenning5 331 972 329 075  395 244 185 759 184 165  234 665 517 731 513 240  629 909  22,7 
Smittbärarersättning  – – – – – – 369 301 23 629  7 750,2  
Statligt 
tandvårdsstöd6 5 109 347  5 062 904  4 195 273 4 533  976 4 468 813  3 754 843 9 644  335 9 532 643  7 950 819  –16,6 
föräldrapenning  2 422 526  2 606 314  2 754 220 1 643  682 1 753 431  1 895 415 4 066  208 4 359 745  4 649 635  6,6 
Underhållsstöd  104 682 104 113  101 652 89 784 88 215  87 262 194 466 192 328  188 914  –1,8 
Övriga förmåner7 – – – – – – 420 340  363 229  304 349  –16,2 
Totalt7 – – – – – – 21 196 886  21 497 137  24 689 176  14,8 
1 På grund av förändringar i måttet för assistansersättning, där nya måttet är antal beslut och inte antal förmånstagare som tidigare, 
skiljer sig antalet från årsredovisningen 2019.  
4 Uppgifter saknas för 2018 eftersom för månen infördes den 1 januari 2019.  
5 För sjukpenning redovisas antalet avslutade sjukfall.  
6 I totalsumman för statligt tandvårdsstöd ingår även individer av okänt kön.  
7  Statistiken kan inte delas upp per kön på grund av statistiksystemets uppbyggnad.  Antal beslut inom Övriga förmåner är lägre och 
Totalt är högre än i tidigare årsredovisningar på grund av att fler förmåner ingår i redovisningen.  
Pandemin har påverkat utfallet i stora delar av socialförsäkringen  
Totalt ökade försäkringsutgifterna med över 10 procent jämfört med 2019. Till största delen 
beror ökningen på pandemin, som lett till ett ökat inflöde  av ärenden om bland annat sjuk -
penning. För att mildra effekten av pandemin har också nya förmåner införts, samtidigt som 
regelverken i flera befintliga förmåner ändrats.  
Nya förmåner: ersättning för karensavdrag och ersättning till riskgrupper  
Från och med d en 11 mars blev det möjligt att ansöka om den nya ersättningen för karens -
avdrag, som betalas ut med ett schablonbelopp. Många har ansökt o m ersättning och antalet 
unika individer som fått ersättning motsvarar cirka en fjärdedel av den arbetsföra 
befolkningen.10 
10 Socialförsäkrin gen och coronapandemin, Korta analyser 2020:5.   Försäkringens omfattning och verksamhetens finansiering
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 21 Från och med 1 juli blev det också möjligt att ansöka om ersättning till riskgrupper  vilket  
omfattar två olika förmåner, viss före byggande sjukpenning och viss smittbärarersättning . 
Möjligheten omfattar personer som på grund av en underliggande sjukdom riskerar att bli 
svårt sjuka i covid -19, samt deras anhöriga. Utgifterna för dessa nya förmåner har dock varit 
små, liksom antalet un ika individer som ansöker om och får ersättning.  
Sjukpenning, smittbärarpenning och ersättning för höga sjuklönekostnader  
Utgifterna för sjukpenning har ökat, liksom utgifterna för smittbärarpenning. Trots att 
ökningen har varit kraftig för smittbärarpenni ng står förmånen fortfarande för en liten del av 
de totala försäkringsutgifterna. Utgifterna för ersättning till arbetsgivare för höga sjuklöne -
kostnader har ökat, både på grund av fler sjukfall och att regelverket blivit mer generöst för 
att mildra effekt erna av pandemin.  
Ersättning till deltagare i arbetsmarknadspolitiska program: aktivitetsstöd, 
utvecklingsersättning och etableringsersättning  
Utgifterna för förmåner till deltagare i arbetsmarknadspolitiska program  har ökat när 
pandemin har orsakat  en hög re arbetslöshet och fler personer ansökt om och beviljats 
Tillfällig föräldrapenning och föräldrapenning  
Utgifterna för tillfällig föräldrapenning har ökat kraftigt, medan antalet unika individer som 
fått ersättningen har ökat i betydligt mindr e grad. Den främsta orsaken till ökningen är Folk -
hälso myndighetens rekommendationer om att barn ska stanna hemma från förskola och skola 
även vid milda symptom. Andelen som tas ut av män har ökat något jämfört med föregående 
år. Även detta beror troligen  på pandemin; när antalet vårddagar för ett barn ökar under en 
månad ökar också sannolikheten för att männen tar en större andel av dagarna. Om vård -
perioderna  blir längre delar man mer jämställt.  
Utgifterna för föräldrapenning har minskat, eftersom färre personer tog ut föräldrapenning i 
år. Det gäller både män och kvinnor, och framförallt under sommarmånaderna.  
Utgifterna för bostadsbidrag har ökat. Orsaken är framförallt att det den 1  juli 2020 infördes  
ett nytt tilläggsbidrag till barnfami ljer som ett stöd till hushåll som fått eller riskerat att få 
sänkta inkomster på grund av pandemin.  
Utgifter för statligt tandvårdsstöd har minskat, liksom antalet unika individer som fått 
ersättning. Orsaken är att färre tandläkar besök har gjorts under pandemin.  
Assistansersättning  
Utgifterna för assistansersättning har minskat, vilket beror på att färre personer får förmånen. 
Orsaken är framförallt att personer med ersättning har avlidit . 
Antalet beslut om assistansersättning har ökat, vilket beror på att fler personer har ansökt om 
ersättning och att fler har ansökt om  fler timmar och även beviljats det. Det genomsnittliga 
timantalet som en person beviljas är dock relativt oförändrat.   Försäkringens omfattning och verksamhetens finansiering
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 22 Sjukersättning och aktivitetsersättning  
Utgifterna för sjukersättning och aktivitetsersättning har fortsatt att minska, liksom antalet 
unika individer med någon av dessa ersättningar. Det beror främst på att många som tidigare 
har haft sjukersättning har fyll t 65 år och får ålderspension i stället, samt att många som har 
haft aktivitetsersättning har fyllt 30 år och inte längre kan få ersättningen.  Antalet som 
nybeviljas aktivitetsersättning har däremot ökat jämfört med 2019.  
Merkostnadsersättning och omvårdnadsbidrag  
Utgifterna för merkostnadsersättning och omvårdnadsbidrag har ökat kraftigt, liksom antalet 
unika individer som får ersättningarna. Men eftersom förmånerna infördes den1  januari 2019 
är det svårt jämföra resultat en mellan åren. Utgifterna för omvårdnadsbidrag har även 
påverkats av de nya övergångsbestämmelser för vårdbidrag som infördes den 1 juli. Syftet 
var att åtgärda det glapp i utbetalningarna som uppstod när vårdbidraget ersattes av 
omvårdnadsbidraget.  
Fler kvinnor än män får omvårdnadsbidrag, medan fördelningen är mer jämställd inom 
merkostnadsersättning. Skillnaden mellan könen förklaras sannolikt av ett ojämställt 
nyttjande i vårdbidraget som följt med till omvårdnadsbidraget. Andelen män som nyttjar 
omvår dnadsbidraget jämfört med det tidigare vårdbidraget har dock ökat, vilket också var 
intentionen med den nya lagstiftningen.  
Verksamhetens finansiering  
Försäkringskassans verksamhet finansieras till största del med förvaltningsanslag. Av verk -
samhetens för valtningskostnader om 9 880 miljoner kronor finansierades 9 129 miljoner 
kronor av förvaltningsanslaget.  
Utöver förvaltningsanslaget fick Försäkrings kassan 220 miljoner kronor  från anslaget Bidrag 
för sjukskrivningsprocessen. Dessa medel ska täcka kostnad erna för samverkan med Arbets -
förmedlingen och hälso - och sjukvården inom bland annat rehabiliteringsområdet.  
Avgiftsintäkterna har ökat och uppgick till 439 miljoner kronor, varav 272 miljoner 
utgjordes av intäkter från tjänster till Pensionsmyndigheten. I dessa ingår framför allt 
utbetalningstjänster och it -stöd för handlägg ning. Förändringen i Försäkringskassans totala 
avgiftsintäkter förklaras främst  av en ökning av  tjänsteleveranserna till Pensionsmyndigheten 
samt till Samordnad och säker statlig it -drift (SSSID). För SSSID förklaras ökningen också 
av att Försäkringskassan har inlett samarbete med fler myndigheter sedan  föreg ående år.   
Bidragsintäkterna har ökat med 29  miljoner kronor  vilket huvudsakligen beror på att 
Försäkringskassan fått  ersättning för höga sjuklönekostnader  om 28 miljoner kronor. På 
grund av pandemin har  regelverket  för när arbetsgivare kan få ersättning för höga sjuklöne -
kostnader tillfälligt ändrats . Utöver denna ersättning består bidragsintäkterna till största delen 
av bidrag för projekt inom ramen för finansiell samordning  genom  samordnings förbund, 18 
miljoner kronor, samt bidrag från Arbetsförmedlingen för anställda med särskilda 
anställnings former, 15 miljoner kronor.   Försäkringens omfattning och verksamhetens finansiering
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 23 Tabell 7  Finansiering av Försäkringskassans verksamhet , miljoner kronor  
2018  2019  2020  Förändring 
procent  
Förvaltningsanslag  8 448  8 879  9 129  2,8 
Anslag Bidrag för sjukskrivningsprocessen  226 244 220 –9,8 
Anslag SSC – del till Försäkringskassan  – 109 – –100,0  
Avgiftsintäkter  469 354 439 24,0 
Bidragsintäkter  109 58 87 50,0 
Finansiella intäkter  8 5 4 –20,0 
Årets kapitalförändring  5 25 1 –96,0 
Totalt  9 265  9 674  9 880 2,1
Förvaltningsanslag  
Totala disponibla förvaltningsmedel för 20 20 uppgick till 9 393 miljoner kronor och består 
av årets tilldelning om 9 391 miljoner kronor samt ett anslagssparande från 201 9 om 
3 miljoner kronor. Utöver verksamhetens kostnader finansierar förvaltningsanslaget även 
medarbetares uttag av sparad semester från 2008 och tidig are med 12 miljoner kronor. 
Motsvarande kostnad redovisas inte i resultaträkningen.  
Beslut om ändring av tilldelade förvaltningsmedel har fattats vid tre tillfällen under 2020. 
Under första halvåret fattades beslut om tilläggsanslag om 130 miljoner kronor avsedda för 
ersättning för höga sjuklönekostnader och ersättning för kare nsavdrag  samt 283 miljoner 
kronor avsedda för riskgruppsreformen . I slutet av november fattades beslut om ytterligare 
tilläggsanslag om  170 miljoner kronor. Av dessa är 150 miljoner k ronor avsedda för ökade 
kostnader på grund av  pandemin , som medför t ett kraftigt ökat inflöde av ärenden för flera 
förmåner samt varit orsak till att flera reformer har genomförts. Pandemin har också medför t 
ökad administration och skapat behov av att stär ka Försäkringskassans tekniska system i 
större omfattning än vad som tidigare har beräknats. Resterande 20 miljoner kronor är 
avsedda för  förstärkning av myndighetens kontrollarbete av felaktiga utbetalningar.  
Vid årets slut uppgick anslagssparandet till 252 miljoner kronor, vilket  får disponeras under 
2021.  
Tabell 8  Förvaltningsanslag, miljoner kronor  
2018  2019  2020  
Anslagssparande (+) / Utnyttjad kredit ( –) vid årets ingång  100 362 3 
Återbetalning av anslagsmedel  – –100 – 
Tilldelade medel enligt regleringsbrev  8 730  8 638  9 391  
Kostnader för verksamhet  –8 448  –8 879  –9 129 
Utgifter för uttag av sparade semesterdagar från 20081 –20 –18 –12 
Anslagssparande (+) / utnyttjad kredit ( –)  362 3 252 
1 Från och med 2009 avräknas myndigheters förvaltningsutgifter kostnadsmässigt mot anslaget. Enligt undantags bestämmelser 
ska dock ackumulerad semesterlöneskuld per 31 december 2008 avräknas utgiftsmässigt, vilket innebär att när sparade 
semesterdagar från 2008 eller tidigare tas ut avräknas dessa mot anslag et.  Försäkringens omfattning och verksamhetens finansiering
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 24 Förvaltningskostnader per kostnadsslag  
Tabellen nedan visar förvaltningskostnader fördelade per kostnadsslag för åren 
2018–2020. 
Tabell 9  Totala förvaltningskostnader uppdelade på kostnadsslag, miljoner kronor  
Kostnadsslag  2018  2019  2020  Förändring 
procent  Andel av totala 
förvaltnings -
kostnader, 
procent  
Personal  7 033  7 396  7 560  2,2 76,5 
Lokaler  606 628 612 –2,5 6,2 
Konsulter/I t-tjänster  364 454 393 –13,4 4,0 
Övriga kostnader  577 529 647 22,3 6,5 
Av- och nedskrivningar  675 664 667 0,5 6,8 
Räntor och övriga finansiella kostnader  10 3 1 –66,7 0,0 
Totalt  9 265  9 674  9 880  2,1 100 
Försäkringskassans  totala förvaltningskostnader  var 9  880 miljoner kronor, en ökning med 
206 miljoner kronor eller 2,1 procent sedan föregående år. Pandemin har lett till kostnads -
ökningar inom vissa områden och minskningar inom andra. Införandet av två nya för måner 
på grund av pandemin kostade 111 mi ljoner kronor, varav 9 miljoner kronor avsåg it-
utveckling. Den totala kostnadsökningen för it -utveckling till följd av pandemin , inklusive  
it-utvecklingen för de nya förmånerna,  uppgick till 37 miljoner kronor. Merparten av 
nämnda kostnadsökningar avser  personalkostnader.  Pandemin ledde samtidigt till att 
kostnaderna för resor, konferenser, utbildningar med mera minskade kraftigt.  
Personalkostnaderna uppgick till 7 560 miljoner kronor , vilket motsvarar 77 procent av de 
totala förvaltningskostnaderna . Det är en ökning om 164 miljoner kronor. Lönekostnaderna 
inklusive sociala avgifter ökade  med 217 miljoner kronor. Förändringen förklaras av en 
ökning i antalet årsarbetskrafter, högre löneläge till följd av avtalsenlig lönerevision samt 
ökade kostnader för pensionspremier. Kostnaderna för premier till Statens tjänstepensions -
verk (SPV) har ökat med 52 miljoner kronor. Även om  de totala lönekostnader na har ökat så 
har kostnaden för övertid och mertid minskat med 47 miljoner kronor.  
I personalkostnaderna ingår  även kostnader för kurser och konferenser som har minskat  
med 12 miljoner kronor, vilket motsvarar 57 procent.  Kostnader för olika skattefria 
personalvårdsförmåner inklusive representation har minskat med 20 miljoner kronor, en 
minskning om 37 procent . 
Lokalkostnaderna minskade med  17 miljoner kronor , huvudsakligen på grund a v lägre 
hyreskostnader till följd av att Statens servicecenter tog över ansvaret för servicekontoren 
den 1 juni 2019.  
Kostnaden för konsulter och it -tjänster minskade med 62 miljoner kronor, till största delen 
beroende på minskade kostnader för it -konsulter.  
Övriga kostnader ökade  med 119  miljoner kronor. Ökningen beror bland annat på en ändring 
i redovisningen av it -utveckling som har medfört att en lägre andel av de övriga kostnadern a 
lånefinansieras. Det finns också väsentliga ökningar av it -kostnader till följd av pandemin. 
Det har blivit ett högre tryck på ett flertal befintliga it -tjänster och ökade kostnader för 
hantering av nya it -tjänster. Leverantörskostnaderna kopplade till s erverkapacitet, datahallar 
och licenser har därför ökat med 31 miljoner kronor.  
I övriga kostnader ingår även k ostnaderna för  resor, hotell och logi som har minskat med 103 
miljoner kronor . Ytterligare exempel på minskningar är kostnaderna för inrednings inven - Försäkringens omfattning och verksamhetens finansiering
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 25 tarier, telefoni - och datorutrustning samt liknande varor som minskade med 18 miljoner 
kronor .  
Förvaltningskostnader fördelade per förmån  
Tabellen nedan visar förvaltningskostnader fördelade per förmån för åren 20 18–2020. 
Tabell 10  Förvaltningskostnader, mil joner kronor  
2019 –2020, 
procent  
Aktivitetsersättning  423 540 503 –6,8 5,1 
Aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och 
etableringsersättning  648 545 527 –3,3 5,3 
Assistansersättning  448 457 444 –2,9 4,5 
Barnbidrag  211 157 150 –4,9 1,5 
Bostadsbidrag  317 337 358 6,3 3,6 
Ersättning för höga sjuklönekostnader  11 15 36 143,1 0,4 
Ersättning för karensavdrag1 – – 82 – 0,8 
Ersättning till riskgrupper2 – – 30 – 0,3 
Föräldrapenning  663 643 632 –1,7 6,4 
Merkostnadsersättning3 2 109 183 67,3 1,8 
Omvårdnadsbidrag3 4 243 447 83,6 4,5 
Sjukersättning  389 432 395 –8,5 4,0 
Sjukpenning  3 569  3 787  3 830 1,1 38,8 
Smittbärarersättning  1 1 22 2 066,3 0,2 
Statligt tandvårdsstöd  147 165 150 –8,7 1,5 
Tillfällig föräldrapenning  528 536 532 –0,8 5,4 
Underhållsstöd  365 380 380 0,1 3,9 
Övriga förmåner  1 091  967 771 –18,9 7,8 
Övrigt4 460 377 409 8,6 4,1 
Totalt  9 265  9 674  9 880 2,1 100 
1 Uppgifter saknas för 2018 och 2019 eftersom förmånen infördes från den 11 mars 2020.
2 Uppgifter saknas för 2018 och 2019 eftersom förmånen infördes från den 1 juli 2020. Utfallet avser enbart förebyggande 
sjukpenning i vissa fall. Viss smittbärarersättning ingår i utfallet för sm ittbärarersättning.  
3 Förmånen infördes den 1 januari 2019  och införandekostnader fanns under 2018 . 
4  I posten ingår kostnader för an nan verksamhet  än förmåner: tjänster som levereras till Pensionsmyndigheten, tjänster inom ramen 
för samordnad och säker s tatlig it -drift (SSSID), Electronic Exchange of Social Security Information (EESSI ), finansiell samordning  
Förvaltningskostnaderna för förmåner motsvarar 96 procent av Försäkringskassans  totala 
förvaltningskostnader. Förvaltningskostnaderna för förmåner uppgick under 2020 till 
9 471 miljoner kronor, vilket är en ökning om 174 miljoner kronor jämfört med föregående 
år. Ökningen kan till viss del förklaras av pandemin , men inom flera förmåner har de 
åtgärder som vidtagit s för att hantera pandemin tvärtom minskat förvaltnings kostnaderna . 
För vissa  förmåner har pandemin inte påverkat kostnaderna nämnvärt.  
Förvaltningskostnaderna för de nya förmånerna ersättning för karensavdrag samt ersättning 
till riskgrupper uppgick till  111 miljoner kronor. Även de anpassningar som har gjorts i 
regelverket för befintliga förmåner på grund av pandemin har medfört kostnadsökningar. 
Exempelvis har kostnaderna för ersättning för höga sjuklönekostnader ökat med 21 miljoner 
kronor . Kostnaderna  för smittbärarersättning har ökat med samma summa .  
Pandemin har haft en viss påverkan på handläggningen av aktivitetsstöd, utvecklings -
ersättning och etableringsersättning, eftersom arbetslösheten ökat och därmed också antalet 
deltagare i arbetsmarknadsp olitiska program. Men t ill följd av bland annat effektivare 
ärende handläggning  och minskade kostnader för it -utveckling  har förvaltningskostnaderna 
för dessa förmåner ändå minskat med 18 miljoner kronor.   Försäkringens omfattning och verksamhetens finansiering
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 26 Förvaltningskostnaderna för det statliga tandvår dsstödet har minskat på grund av pandemin. 
Det har kommit in färre  ersättningsanspråk, och det har därför varit möjligt att låna ut 
medarbetare till andra förmåner. Det minskade antalet timmar som lagts ned i handlägg -
ningen är den främsta förklaringen til l minskningen i förvaltningskostnaderna om 14 
miljoner kronor.  
Förvaltningskostnaderna för m erkostnadsersättning och omvårdnadsbidrag har ökat med 
116 miljoner kronor,  men inte på grund av pandemin utan främst till följd av ökad tid i 
handläggninge n. Den sammanlagda kostnaden för dessa förmåner uppgår till 716 miljoner 
kronor, vilket motsvarar 8 procent  av de totala förvaltningskostnaderna för alla förmåner. I 
det ingår dock även kostnaden för de tidigare förmånerna handikappersättning och vård-
bidrag som  upphörde 2019 , men som kommer att finnas  kvar ett antal år.  
Det finns flera förmåner som inte har påverkats direkt av pandemin och där förvaltnings -
kostnaderna har minskat. Till exempel har kostnaderna för aktivitetsersättning minskat med 
37 miljoner kronor. Förbättringar i genomsnittlig handläggningstid och minskat inflöde av 
ansökningar förklarar förändringen. För assistansersättning har förvaltning skostnaderna 
minskat med 13 miljoner kronor på grund av förbättringar i produktivitete n med fler beslut 
per årsarbetskraft och minskade kostnader för it -utveckling. Förvaltningskostnaderna för 
sjukersättning har minskat med 37 miljoner kronor, bland annat på grund av  minskade 
handläggningstider .  Försäkringskassans kvalitet i handläggningen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 27 Försäkringskassans kvalitet 
i handläggningen  
I detta avsnitt redovisas Försäkringskassans kvalitet i handläggningen och 
hur den har utvecklats med utgångspunkt i aspekterna rätts lig kvalitet, 
skyndsamhet , service och produktivitet.  
Året 2020 har i hög grad  präglats av coronapandemin . Försäkringskassan har på kort tid fått 
hantera flera stora utmaningar : en kraftig ökning av antal ansökningar , införande av nya 
förmåner och  en mängd tillfälliga regeländringar  inom vitt skilda områden  – samtidigt som 
en mycket stor andel av medarbetarna under större delen av året har arbetat hemifrån . Men 
tack vare snabba åtgärder och ett effektivt samarbete mellan myndighetens olika avdelningar 
har vi hanterat situationen. Vi har med  mycket kort varsel ställ t om och prioriterat utveck -
lingen av  system för nya förmåner och regeländringa r, utrett och fastställ t tillämpning samt 
tagit fram styrande och stödjande dokument. Vi har omfördelat resurser och flyttat med -
arbetare till ha ndläggningen av de förmåner där belastningen varit störst. Vi har också i stor 
utsträckning gått över från fysiska till  digitala möten , såväl med de försäkrade och våra 
partner som internt.  
Till följd av det höga inflöde t av ansökningar och därmed  ökad arbetsbelastning har vi  
prior iterat att utreda,  bedöma och betala ut ersättning till de försäkrade . Som en konsekvens 
av det har färre uppföljningar av kvalitete n gjorts  för merparten av förmånerna , och vi har 
därför inte tillräckliga kunskapsunderla g för att  bedöma nivån eller utvecklingen av den 
rättsliga kvaliteten för 2020  enligt bedömning smodellen . De uppföljningar, kvalitets -
indikatorer och övriga kunskapsunderlag som finns tillgängliga indikerar dock inte att 
kvaliteten i handläggningen har för sämrats.  
När det gäller s kyndsamhet , servic e och produktivitet  har vi däremot tillräckliga underlag för 
att bedöma kvaliteten . Skyndsamheten bedöms trots det ökade antalet ansökningar som 
pandemin lett till  vara tillfredsställande  och ha r utvecklats positivt sedan föregående år. Den 
genomsnittliga handläggningstiden har minskat för i stort sett samtliga förmåner. Resultaten 
från den nationella kundundersökningen visar  att också upplevelsen av  Försäkringskassans 
skyndsamhet har förbättrats.  Även servicen bedöms vara  tillfredsställande  och sammantaget 
oförändrad sedan föregående år. Tillgängligheten i telefonin har minskat något, men den 
genomsnittliga väntetiden är densamma  som föregående år. Användningen av e -tjänster har 
ökat samtidigt som besöken på servicekontoren har minskat kraftigt , sannolikt till följd av 
pandemin . Även produktiviteten bedöms vara tillfredsställande  och styckkostnaderna har 
minskat  för majoriteten av de redovisade förmånerna.   Försäkringskassans kvalitet i handläggningen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 28 Särskild hantering med anledning av pandem in 
För att kunna hantera den stora ökningen av mängden ansökningar inom vissa förmåner och 
de regeländringar som pandemin lett till har Försäkringskassan genomfört ett stort antal 
tillfälliga åtgärder under året ; 
–Utredningen av den sökandes  sjukpenninggrun dande inkomst har förenklats. Det har lett
till minskat behov av att begära in kompletterande uppgifter och kortat handläggnings -
tiderna inom sjukpenning, smittbärarpenning , tillfällig föräldrapenning  och
föräldrapenning .11
–Kravet på att visa intyg  från dag åtta  har tagits bort vid ansökan om tillfällig föräldra -
penning .12 I handläggningen av sjukpenningärenden har för dagarna 15 –21 i sjukperioden
användningen av interimistiska beslut ökat i kombination med att Försäkringskassan har
avvaktat med att  begära in läkarintyg för dessa dagar. Vidare har för samma dagintervall i
sjukperioden de föreskriftsreglerade möjligheterna att fatta beslut utan läkarintyg använts
i högre utsträckning .13 Syftet med dessa åtgärder har varit att avlasta sjukvården och at t
underlätta för den försäkrade.
–Medarbetare som normalt arbetar med förmåner som inte direkt påverkats av pandemin
har stöttat med handläggning och telefoni inom förmåner som haft ett ökat antal
ansökningar .
Åtgärderna har i huvudsak varit tillfälliga  och tillämpats under perioder av särskilt högt 
inflöde av ansökningar till följd av pandemin. Efterkontroller har gjorts  av ett urval av beslut  
om sjukpenninggrundande inkomst som fattats utifrån den särskilda hanteringen .14 
Under året har v i med anledning av pandemin fokuserat på att utreda, besluta om och betala 
ut ersättning. Det har lett  till att färre uppföljningar av handläggningen har genomförts  vilket  
innebär att vi utifrån det tillgängliga kunskapsunderlaget  inte säkert kan avgöra att nyckel -
kontrollerna genomförts i all väsentlighet. Vi kan därför inte heller bedöma nivån eller 
utvecklingen av den rättsliga kvaliteten enligt modellen.  
Även när det fi nns tillräckliga underlag är en sådan samlad bedömning av den rättsliga 
kvaliteten svår att göra för hela myndigheten. Kvalitetsbegreppet innefattar flera delar och 
förmånernas regelverk skiljer sig åt. Inom vissa förmåner är villkoren för att få ersättnin g 
otvetydiga och bedömningsutrymmet begränsat. Inom andra förmåner är villkoren inte 
entydiga och ger därför ett större tolknings - och bedömningsutrymme.  
11 Gällde under perioden 1 mars -3 oktober och återinfördes den 21 december – som längst 31 mars 2021.  
12 Gällde under perioden 19 mars -31 oktober och återinfördes den 15 december -30 april 2021. Från och med 15 
december gäller att läkarintyg behövs från och med dag 22 i barnets vårdperiod.  
13 Gällde under perioden 27 mars -31 oktober och återinfördes 15 december -31 mars 2021.  En mer detaljerad 
redogörelse över regeländringarna som införts med anledning av pandemin g år att läsa i Försäkringskassans 
svar på regeringsuppdrag Effekter som covid -19 har på sjukförsäkringen, dnr FK 2020/000065 . Under hösten 
2020 har Justitieombudsmannen (JO) initierat en granskning av den tillfälliga hanteringen av läkarintyg i 
sjukpenningä renden.  
14 Uppföljning av särskild hantering av sjukpenninggrundande inkomst, dnr 2021/000187.   Försäkringskassans kvalitet i handläggningen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 29 Löpande arbete för att säkra god rättslig kvalitet  
För att säkerställa hög kompetens hos Försäkringskassans medarbetare får alla nyanställda en 
introduktionsplan. Planen innefattar såväl generella som förmånsspecifika utbildnings -
insatser och handledning. Även erfarna medarbetare deltar i utbildningar och kompetens -
höjande insatser efter behov . Under 2020 har pandemin lett till att fler utbildningsinsatser 
genomförts digitalt , men vissa har behövts ställas in .  
För att säkra god rättslig kvalitet tar vi fram  dokument som styr och stödjer tillämpningen 
och handläggningen av försäkringen. De t kan exempelvis vara vägledning i hur man hand -
lägger ärenden och hur man  åstadkommer effektivitet och kvalitet i handläggningen. Det kan 
också handla om att ta fram rättsliga ställningstaganden i principiella frågor när svar saknas i 
en rättsfråga eller rätts läget är oklart.  Dessa dokument utvecklas löpande.   
För att säkerställa korrekta och enhetliga bedömningar kvalitetssäkr as också  vissa beslut , och 
inom några förmåner finns  särskilt utsedda beslutsfattare.  
En viktig åtgärd för att säkerställa korrekta utbe talningar och motverka bidragsbrott är de 
riskanalyser för felaktiga utbetalningar som görs inom ramen för den systematiska kvalitets -
utvecklingen. I analyserna identifieras och värderas risker som orsakats av de försäkrade, 
Försäkringskassan och andra myn digheter. Analyserna ligger sedan till grund för arbetet med 
slumpmässiga och riskbaserade kontroller före och efter utbetalning. Resultatet av kontrol -
lerna används bland annat för att uppskatta hur många  felaktiga utbetalningar  som görs av en 
förmån och med vilka belopp.  
Åtgärder under året  för att förbättra den rättsli ga kvalitet en 
Liksom förra året är kvalitetsbrister  vanligast i utredning , bedömning och dokumentation  av 
ärendena . Under 20 20 har vi därför vidtagit  ett antal åt gärder  för att förbättra kvaliteten inom 
dessa områden .15 Vi har  
–klargjort och förtydl igat tillämpningen av respektive regelverk
–utbildat medarbetare inom flera förmåner i att skriva klarspråk
–hållit utbildningar i dokumentation, både på central och loka l nivå
–uppdatera t och förtydligat  beskrivningar av hur dokumentationen ska göras i styrande och
stödjande dokument
–skapat mötesformer  för tillämpningsfrågor, kalibrering och utredningsmetodik.
Uppföljningar och granskningar  
De omprioriteringar som pandemi n har lett till har gjort att antalet ärenden som följts upp 
med stöd av Försäkringskassans  uppföljningsverktyg minskat. Under perioden september 
2019 till augusti 20 20 följdes  11 426 ärenden upp med stöd av myndighetens uppföljnings -
verktyg , vilket är ungefär en tredjedel av  vad som anges  i riktlinjer na. De uppföljningar som 
är genomförda indikerar dock att nyckelkontrollerna genomförs i all väsentlighet för nästan 
samtliga förmåner med fler manuella handläggningsmoment.  
I förmåner med en hö g automatiseringsgrad beror den rättsliga kvaliteten  till stor del på hur 
väl kontroller na i it-systemen fungerar. Under året har kontrollerna fungerat i stort sett utan  
väsentliga  störningar, vilket skapat goda förutsättningar för likformig och korrekt rä ttstill -
lämpning. Hög automatiseringsgrad finns framför allt inom barnbidrag, föräldraförmånerna 
och statligt tandvårdsstöd.  
15 Förmånernas kvalitetsanalyser   Försäkringskassans kvalitet i handläggningen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 30 Den automatiserade handläggningen  är tillförlitlig i den meningen att vi med tillräcklig 
säkerhet kan uttala oss om kontrollernas g enomförande. Den behöver dock också kunna 
följas upp ur ett mer riskbaserat perspektiv , vilket bekräftas i Riksrevisionens gransknings -
rapport Automatiserat beslutsfattande i sta tsförvaltningen16. Under 2020 har Försäkrings -
kassan därför initierat en förstudie som syftar till att förbättra förutsättningarna för uppfölj -
ning av den automatiserade handläggningen. Det handlar bland annat om att förbättra 
dokumentationen av maskinella kontroller  och att utveckla risk analyse r för att mer effekt ivt 
kunna identifiera och åtgärda  brister.  
Inga fördjupade rättsliga kvalitetsuppföljningar  har färdigställts under året . Orsaken är  att det 
pågått ett utvecklingsarbete under 2019 och våren 2020 och att metoden justerats . Arbetet 
med uppföljningarna  återupptogs enligt en ny plan under hösten 2020.  
Indikatorer  
Försäkringskassan följer kontinuerligt myndighetsgemensamma och förmånsspecifika 
indikatorer  som ger information om systematiska avvikelser  som kan vara svåra att 
upptäcka genom andra kvalitetsuppföl jningar.  Utfallet av indikatorerna redovisas nedan. 
Tabell 11  Felaktiga  utbetalningar1 
Kvinnor2 Män2 Totalt3 
2018  2019  2020  2018  2019  2020  2018  2019  2020  
Felaktiga utbetalningar, antal  70 768  77 49 1 86 364 44 781  51 09 2 56 34 0 115 549  128 946  149 180  
Handlagda felaktiga utbetalningar, andel 
orsakade av Försäkringskassan, procent4 34,0 25,8 20,3 35,1 26,4 19,4 34,4 26,0 19,9 
1 Avser enbart felaktiga utbetalningar där 108 kap. 2  § SFB eller motsvarande bestämmelser i förordningar kan  tillämpas . Siffrorna 
inkluderar därmed inte de åter - eller tilläggsutbetalningar till följd av slutliga beslut och avräkningar som förekommer inom vissa 
förmåner , exempelvis slutligt beslut om bostadsbidrag . Utfallet för tidigare år stämmer inte med årsredovisningen  2019 på grund 
av införandet av  ett nytt systemstöd påverkat hur antalet upptäckta felaktiga utbetalningar fördelades mellan 2019 och 2020 . 
Antalet ärenden är något lägre för 2019 respektive något högre för 2020 jämfört med det faktiska utfallet.  Andelen felaktiga 
utbetalningar som rör organisationer ingår inte på grund av statistiksystemets uppbyggnad.  
2 Cirka en procent av felutbetalningarn a varje år gäller sammanboende hushåll med preliminärt bostadsbidrag. För dessa utgör 
köns bestämm elsen i statistiken en mer eller mindre slumpvis uppdelning. Antalet bedöms som försumbart i detta sammanhang.  
3 I totalsumma n ingår även organisationer.  
4 Andelen kan inte relateras till antalet felaktiga utbetalningar i den översta tabellraden, eftersom andelen har beräknats utif rån 
felaktiga utbetalningar som hanterats under året. 
Antalet upptäckta felaktiga utbetalningar har fortsatt att öka , resultat et ska dock tolkas med 
försiktighet eftersom införandet av nytt systemstöd i viss utsträckning har påverkat fördel -
ningen av ärenden mellan åren. Att antalet upptäckta felaktiga utbetalningar ökat, innebär  
dock inte  nödvändigtvis att det faktiska  antalet felak tiga utbetalningar har ökat . Av de 
felaktiga utbetalningarna görs fler till kvinnor än till män , vilket stämmer med kvinnors 
högre nyttjandegrad av flertalet  förmåner.  Andelen felaktiga utbetalningar som orsakas av 
Försäkringskassan är något högre för kvinnor än för män. Inom vissa förmåner finns dock 
relativt stora könsskillnader för de  felaktiga utbetalningar som orsakats av 
Försäkringskassan . 
Den vanligaste orsaken ti ll felaktiga utbetalningar är att en försäkrad har lämnat oriktiga 
uppgifter eller inte anmält ändrade förhållanden. Andelen som beror på att Försäkrings -
16 Automatiserat beslutsfattande i statsförvaltningen – effektivt, men kontroll och uppföljning brister, 
Riksrevisionen (2020:22) . Slutsatsen från Riksrevisionens granskning är att statliga myndigheternas 
automatiserade beslutsfattande har lett till ökad effektivitet och att grundläggande rättssäkerhetsaspekter till 
viss del har förbättrats. Riksrevisionen menar dock att det finns bri ster i myndigheternas arbete med att hantera 
ärenden med hög risk för bidragsbrott  och fel, att det utförs en alltför begränsad uppföljning av om 
automatiserade beslut är korrekta samt att det saknas en tydlig och läsbar dokumentation av den 
automatiserade  handläggningen .  Försäkringskassans kvalitet i handläggningen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 31 kassan  gjort fel är betydligt mindre , men beror oftast på att man inte tagit hand om 
information  som s kulle påverkat utbetalningens storlek.  
Tabell 12  Intern försäkringskontroll, slumpmässigt urval1
Kvinnor  Män Totalt  
Antal granskade ärenden  – – 23 278  – – 15 842  30 405  31 430  39 319  
Andel med avvikelse, procent2 – – 3,4 – – 2,7 4,7 3,7 3,1 
1  För 2018 och 2019  kan statistiken  inte delas upp per kön på grund av det gamla statistiksystemets uppbyggnad.  
Den interna försäkringskontrollen syftar till att upptäcka avvikelser i form av felaktiga 
utbetalningar och risker för felaktiga utbetalningar.  Antalet ärenden som kontrollerats  i det 
slumpmässiga urvalet har ökat i jämförelse med tidigare år. Ökningen är störst inom 
sjukpenning.  
Sedan juli omfattar inte längre den löpande slumpkontrollen  ärenden som handlagts helt 
automatiskt eller periodiskt löpande utbetalningar av sjukpenning.17 Anledningen är att 
mycket få eller inga avvikelser förekommer bland dessa ärenden. Andelen med avvikelse  har 
trots att dessa ärenden ut eslutits minskat men resulta tet ska tolkas med försiktighet . 
Tabell 13  Omprövningar1 
Kvinnor  Män Totalt2 
2018 2019  2020  2018 2019  2020  2018 2019  2020  
Inkomna ärenden  35 335  35 721 39 410 24 161  24 838 27 257 59 601  60 808 66 984 
Avgjorda ärenden  36 649  36 508 38 663 24 896  25 455 27 060  61 655  62 211 66 045  
Ändrade beslut, procent  18,5 20,3 20,4 18,7 20,3 20,3 18,6 20,4 20,4 
1  Uppgifter skiljer sig mot tidigare år på grund av rättning i datakällan.  Rättningen har ingen påverkan på utfallet per förmån, utan 
enbart på utfallet för myndigheten totalt. 
2 Den könsuppdelade statistiken summerar inte till totalen på grund av registreringar med okänt kön.  
Den som inte är nöjd med sitt beslut kan  begära att Försäkringskassan ompröv ar beslutet. 
Försäkringskassan fattade 20,4 miljoner beslut under 2020. Av dessa omprövades 66 984 på 
begäran av den som fått beslutet. Det motsvarar 0,3 procent av alla beslut.  
Andelen  beslut som ändras efter omprövning  uppgår till 20,4 procent . Cirka 81 procent av 
ändringarna beror på att det har tillkommit nya uppgifter i samband med omprövningen.  Den 
näst vanligaste ändringsanledningen är att omprövaren gör en annan bedömning på samma 
underlag , 10,8 procent. Andelen än drade beslut på grund av felaktig rättstillämpning uppgår 
till 4,4 procent.  
Fler beslut som gäller kvinnor omprövas, vilket stämmer överens med att kvinnor i högre 
utsträckning får förmåner . Andelen beslut som ändras efter omprövning är  i år något högre 
för kvinnor  än män , men u tifrån tillgängliga underlag kan vi inte förklara skillnaden.  
17  Förändringen omfattar aktivitetsersättning, barnbidrag, bostadsbidrag, föräldrapenning, sjukersättning, 
sjukpenning och tillfällig föräldrapenning.  Försäkringskassans kvalitet i handläggningen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 32 Tabell 15  Mål i förvaltningsrätt1 
Inkomna ärenden, antal  17 438  17 019  15 760  
Avgjorda ärenden, antal  16 123  14 963  16 653  
Ändrade beslut, procent  13,1 13,9 13,2 
1 Statistiken kan inte delas upp per kön på grund av att Domstolsverket inte har könsuppdelad statistik.  
Källa: Domstolsverket, Ciceron och ÄHS.  
Den som inte är nöjd med Försäkringskassans beslut kan överklaga beslutet till förvaltn ings-
rätten. Under 2020 har 15 760 omprövningsbeslut överklagats . Det är något färre än tidigare år. 
Av de överklagade besluten  ändrades 13,2 procent. Denna andel är relativt stabil sett över tid.  
Skadestånd, JO -anmälningar och personuppgiftsincidenter  
Det är Justitiekanslern (JK) eller Försäkringskassan som fattar beslut i skadeståndsärenden 
på socialförsäkringsområdet. Under året kom det in totalt 256 skadeståndsärenden till 
Försäkringskassan. Försäkringskassan har under året beviljat skadestånd i åtta ärenden.  
Under året har 149 ärenden handlagts av Justitiekanslern. I 31 av dem beviljades skadestånd.  
Den som är missnöjd med sin kontakt med Försäkringskassan kan göra en anmälan till 
Justitieombudsmannen (JO). Under året har det kommit in 681 JO-anmälningar . Antalet 
ärenden som remitterats från JO till Försäkringskassan för så kallad stor utredning  minskade 
från 76 stycken föregående år till 33 stycken  under 2020. Sannolikt beror minskningen på 
den pågående pandemin . Under detta år har JO fattat beslut i 52 ärenden. Av de 52 besluten 
har fem ärenden avslutats utan kritik, 39 med kritik och åtta med allvarlig kritik. De 
anmälningar som har remitterats från JO handlar ofta om långa handläggningstider eller 
olika brister i hand läggningen.   
Sedan maj 2018 ska vissa personuppgiftsincidenter anmälas till Datainspektionen  (heter 
Integritetsskyddsmyndigheten från och med  1 januari 2021) . Under året har det internt 
anmälts 2 310 personuppgiftsincidenter , varav 33718 har rapporterats t ill Datainspektionen. 
De vanligaste orsakerna till incidenterna är, liksom förra året, felutskick eller felaktig 
handläggning. Föregående år anmäldes internt 2  247 incidenter varav 369 rapporterades till 
Datainspektionen.  
De enskildas  upplevelse av den rät tsliga kvaliteten  
Resultaten från den nationella kundundersökningen visar att de enskildas upplevelse av den 
rättsliga kvaliteten i handläggningen är oförändrad sedan föregående år.19 Medelvärdet på en 
femgradig skala uppgår till 3,4. Män är mer positiva till den rättsliga kvaliteten ; för dem 
uppgår medelvärdet till 3,5 medan det för kvinnor uppgår till 3, 4. 
18 Uppgiften om antalet incidenter kommer från Integritetsskyddsmyndigheten (tidigare Da tainspektionen).  
19 Avser frågan ”I vilken utsträckning anser du att det är möjligt att förutse ett beslut från Försäkringskassan”.   Försäkringskassans kvalitet i handläggningen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 33 Skyndsamhet  
Försäkringskassan bedömer att skyndsamheten är tillfredsställand e och har utvecklats 
positivt  sedan föregående år.  
Den genomsnittliga handläggningstiden har minskat för samtliga för måner förutom 
omvårdnads bidrag  och merkostnadsersättning. Andelen utbetal ningar som görs i tid har ökat 
inom de förmåner där detta följs upp. Antalet pågående ärenden har minskat för samtliga 
förmåner utom omvårdnadsbidrag, merkostnadsersättning och bostadsbidrag.  
Det förbättrade resultatet har sannolikt  flera anledningar. Till en del beror det på åtgärder 
som vidtagits på grund av långa ha ndläggningstider och ett stort antal pågående ärenden 
under föregående år, till exempel ökad automa tisering och annan it -utveckling. Även 
minskad personalomsättning  och lägre sjukfrånvaro har troligen bidragit, liksom de åtgärder 
som vidtagits på grund av pandemin med förenklad handläggning av sjukpenninggrundande 
inkomst och slopat  eller uppskjutet  krav på intyg inom vissa förmåner.  
Inom omvårdnadsbidrag och merkostnadsersättning har handläggningstiden och antalet 
pågående ärenden däremot fortsatt att öka.  Orsaken är att dessa två förmåner under en 
övergångsperiod handläggs parallellt med de förmåner som de ska ersätta, vårdbidrag och 
handikapp ersättning . Det har skapat merarbete som vi hittills inte har haft tillräckliga 
resurser för att hanter a. Vi har därför tagit fram en handlingsplan och tillfört resurser för att 
nå en acceptabel nivå . 
De enskildas  upplevelse av Försäkringskassans skyndsamhet  
Resultaten i den nationella kundundersökningen visar att upplevelsen  av Försäkringskassans 
skyndsamh et har förbättrats  från föregående år. 20 Medelvärdet på en femgradig skala uppgår 
till 3,8 , jämfört med 3,7 under  2019.  Män anser i högre utsträckning än kvinnor att deras 
ärende handläggs skyndsamt; för dem uppgår medelvärdet till 3,8 medan det för kvinn or 
uppgår till 3,7.  
Service  
Försäkringskassan bedömer att servicen  är tillfredsställande  och sammantaget oförändrad  
sedan föregående år.  
Försäkringskassans arbete med information om socialförsäkringen  
I Försäkringskassans uppdrag ingår att informera om socialförsäkringen och de förmåner 
som myndigheten ansvarar för. Informationen ska riktas till allmänheten. Här ingår de som 
aldrig har haft kontakt med Försäkringskassan, de som har haft kontakt tidigare och de som 
har ett pågående ärende.  
Försäkringskassan informerar om förmåner, aktuella regeländringar, statistik och rapporter, 
forskning samt nyheter i våra tjänster. Vi använder både  externa och egna kanaler . Detta år 
har det till stor del handlat om  att snabbt förmedla information om vad so m gällt under 
pandemin. Det har varit utmanande  när ändringar i regelverket med stor betydelse för de 
försäkrade, arbetsgivare och vården  gjorts med  mycket kort varsel . 
Vi anpassar vår k ommunikation till olika målgrupper  genom att välja relevant a kanal er och 
format. Viss information finns även tillgänglig på andra språk.  
20 Avser frågan ”Mitt ärende handläggs snabbt”.   Försäkringskassans kvalitet i handläggningen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 34 Vi har fortsatt att utveckla och förbättra webbplatse n och e -tjänster na, bland annat för att 
följa kraven i EU -direktivet (2016/2102) om tillgänglighet på offentliga myndigheters 
webbplatser och mobila applikationer.  
Slutligen har vi  genomfört riktade informationsinsatser, arrangerat webbinarier, ökat vårt 
proaktiva pressarbete samt  närvaron i sociala medier för att sprida kunskap, samverka och 
diskutera socialförsäkringen.  
Tillgän glighet och väntetider i telefon  
Under året har det kommit in 4,8 miljoner telefonsamtal till Försäkringskassan via våra 
huvudtelefonnummer, vilket är en minskning  med 160 000 sedan 201 9. Sedan 2018 har 
antalet samtal till Försäkringskassan minskat för varje år , troligen på grund av att 
e-tjänsterna har förbättrats och att användarna i större utsträckning väljer att söka
information på webbplats en och Mina sidor .
Inom vissa förmåner har do ck antalet samtal ökat under 2020 . Det gäller  sjukpenning, vilket 
sannolikt beror  på frågor om de nya förmåner som införts med anledning av pandemin. Det 
gäller också  merkostnadsersättning och omvårdnadsbidrag , där antalet samtal mer än för -
dubblats. Det  kan sannolikt förklaras av långa handläggningstider och förändrad lagstiftning 
från och med den 1 juli  om övergången från  vårdbidrag till omvårdnadsbidrag och 
merkostnadsersättning .  
Tillgängligheten har minskat  från 88 procent 201 9 till 86 procent  efter en  uppgång året 
innan.  Den lägre tillgängligheten sammanföll med det ökade antalet samtal under våren och 
förbättrades under sommaren när antalet inkomna samtal minskade. Den genomsnittliga 
väntetiden är  dock  oförändrad  sedan föregående år och uppgår till 8 minuter.  
Användning av e-tjänster  
Antalet besök på Försäkringskassans webbplats uppgår till 82,1 miljoner, en ökning med 
19 procent sedan 201 9.  
Försäkringskassan skickar  post till digitala brevlådor via den nationella infrastrukturen  för 
digital post.  Under 20 20 gjordes 18,0 miljoner utskick till digitala brevlådor , en ökning med 
54 procent sedan föregående år. Den viktigaste förklaringen till ökningen är Försäkrings -
kassans  projekt Digitala brev först  som fått fullt genomslag under 2020 och som möjliggjort 
upp till 7,6 miljoner utskick per år. Dessutom ökar antalet användare av digitala brevlådor 
kontinuerligt.  
De försäkrade kan också välja att  få post en från Försäkringskassan till Mina sidor. Hittills  
har cirka 2,7 miljoner personer valt detta, vilket är en ökning med cirka 200  000 personer 
sedan 2019 . 
Ökad användning av e -tjänster ger besparingar.  Sammantaget har det under 2020  sparat  in 
21,4 miljoner pappersutskick, vilket motsvarar  83 miljoner krono r för porto, kuvertering och 
tryck. Färre  pappersutskick bidrar även till Försäkringskassans miljömål om minskad 
pappersanvändning och avfallsmängd.  
De enskildas  upplevelse av tillgänglighet och bemötande  
Det sammanvägda resultatet för tillgänglighet och bemötande i kundundersökningen har 
förbättrats från föregående år. Medelvärdet på en femgradig skala uppgår till 3,9 jämfört med 
3,8 för 2019. Jämfört med föregående år upplever de försäkrade i högre grad också att 
skriftliga besked från Försäkringskassan är lätta att förstå : medelvärdet uppgår till 3,9, 
jämför med föregående år då medelvärdet var 3,8. Bemötandet får ett fortsatt gott omdöme , 
4,2. Det finns inga skillnader i resultaten mellan könen.   Försäkringskassans kvalitet i handläggningen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 35 Tidigare  har de som ringer Försäkringskassan haft möjlighet att svara på frågor om hur de 
upplevde samtalet. Under 2020 har denna möjlighet tagits bort, eftersom den totala 
svarsfrekvensen var låg. 
Besök på servicekontor  
På servicekontoren kan allmänheten  få hjälp  med frågor om ärenden som handläggs av 
Försäkringskassan, Skatteverket, Pensionsmyndigheten och Arbetsförmedlingen samt 
generell information och hjälp att använda myndigheternas självbetjäningstjänster.  Sedan 
den 1 juni 2019 ligger ansvaret  för servicekon toren  på Statens servicecenter . De tillhanda -
håller lokal statlig service för Försäkringskassan, Skatteverket , Pensionsmyndigheten  och 
från och med den 1 juni 2020  även Arbetsförmedlingen . 
Parternas samverkan kring servicekontoren regleras i en modell som innefattar all samverkan 
kopplad till kundmötet och uppföljning av densamma.  Samverkansmodellen syftar till att ge 
inflytande och skapa förutsättningar för effektiv styrning, utveckling och förvaltning av den 
statliga serviceorganisationen. Försäkringskass an ansvarar dock även i fortsättningen för  
it-drift och information  och utbildning  för de förmåner som vi administrerar.  
Det gjordes 2,4 miljoner besök på de 117 servicekontoren under 2020, att jämföra med 3,1 
miljoner under 2019. Den kraftiga minskningen under  2020 beror sannolikt till viss del på  
pandemin , men antalet  besök på servicekontoren har minskat kontinuerligt de senaste åren  
när e-tjänsterna har utveckl ats. Mindre än hälften av besöken, 1 miljon, gällde Försäkrings -
kassan . De avsåg  främst bostadsbidrag, föräldrapenning och sjukpenning.  
Försäkringskassan bedömer att produktiviteten är tillfredsställande  och har ökat. Bedöm -
ningen grundar sig på den sammanvägda utvecklingen av förmånernas styckkostnader enligt 
nationalräkenskapsmetoden med hänsyn tagen till väsentliga förändringar i förutsättningarna 
för Försäkringskassans uppdrag . 
Styckkostnaderna i fasta priser har minskat för bland annat  aktivitetsstöd, utvecklings -
ersättning och etableringsersättning, assistansersättning, barnbidrag, bostadsbidrag, föräldra -
penning, merkostnadsersättning, omvårdnadsbidrag, sjukpenning  samt tillfällig föräldra -
penning.  De har ökat inom aktivitetsersättning, sjukersättning , statligt tandvårdsstöd  och 
underhållsstöd .  
Pandemin har bidragit till såväl ökade som minskade styckkostnader, eftersom den för vissa 
förmåne r inneburit relativt stora förändringar i antalet beslut , men inte påverkat förvaltnings -
kostnaderna i samma  utsträckning.  
Försäkringskassans produktivitet bedöms utifrån en sammanvägning av produktiviteten för 
de olika  förmånerna, men det är i första hand intressant att analysera och bedöma produk -
tiviteten ur ett  förmånsperspektiv. Förmånerna skiljer sig åt i många avseenden till följd av 
skillnader i regelverken. Det gör att också verksamhetslogiken skiljer sig åt.  De förmåner där 
hela eller delar av handläggningen är möjlig att automatisera har lägre styckkostnader, 
medan  styck kostnaderna blir högre i de förmåner som kräver mer manuell utredning och  
samordning av insatser.   Aktivitetsersättning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 36 Aktivitetsersättning  
I detta avsnitt redovisas resultaten avseende handläggningen av aktivitets -
ersättning och hur den har utveckl ats med utgångspunkt i aspekterna rättslig 
kvalitet, skyndsamhet, service och produktivitet.  
Handläggningen av aktivitetsersättning har påverkats av pandemin i viss utsträckning. 
Handläggare inom förmånen har till exempel lånats ut till andra avdelningar f ör att stödja 
handläggningen där. Pandemin har  också ändrat förutsättningarna för samordningsinsatser 
med andra aktörer och påverkat möjligheten till arbetslivsinriktade insatser för personer med 
aktivitetsersättning på grund av nedsatt arbetsförmåga. Den har även inneburit utmaningar 
för dem som får ersättning vid förlängd skolgång när skolor har behövt stänga eller gå över 
till distansundervisning. För att kunna ta hand om dessa situationer på ett bra sätt har nya 
rutiner tagits fram.  
Under pandemin har vi säkerställt utredning och bedömning av rätten till ersättning samt 
utbetalning framför att göra kvalitetsuppföljningar. För aktivitetsersättning har det inneburit 
att det inte genomförts några uppföljningar av den rättsliga kvaliteten där samordning har  
varit aktuell.  
Den rättliga kvaliteten  bedöms  vara tillfredsställande  och utvecklingen oförändrad . De 
uppföljningar som har gjorts visar att flera områden inom handläggningen fungerar väl.  Färre 
uppföljningar har dock genomförts, både av ersättning vid ne dsatt arbetsförmåga och av 
ersättning vid förlängd skolgång. För ersättning vid nedsatt arbetsförmåga kan det minskade 
antalet uppföljningar förklara s av att vi inte identifierat några utvecklingsområden  när det 
gäller samordning. Utifrån en uppföljning so m genomförts av processefterlevnaden i ett antal 
ärenden  finns dock grund för att anta att det fortfarande finns sådana utvecklings områden.  
De uppföljningar som gjorts av ersättning vid förlängd skolgång visar i likhet med före -
gående år på ett tillfredss tällande resultat inom flera områden. Fortfarande kan vi dock ha ett 
mer aktivt förhållningssätt i handläggningen. Därför har vi också förtydligat processen i 
relevanta delar.  
Antalet upptäckta felaktiga utbetalningar har ökat, men andelen som orsakats av Försäk -
rings kassan har minskat . Andelen ärenden med avvikelser som upptäcks i den interna försäk -
ringskontrollen har minskat . Även andelen beslut som ändras efter omprövning har minskat  
något.  
Skyndsamheten bedöms vara tillfredsställande  och har utvecklats positivt . Handläggnings -
tiderna har minskat , vilket delvis förklaras av att antalet medarbetare har ökat de senaste 
åren. Antalet pågående ärenden minskar,  vilket kan bero på att färre ansöker om förmånen.  
Servicen bed öms som tillfredsställande  och har utvecklats positivt . Tillgängligheten i telefon 
har förbättrats  och den genomsnittliga väntetiden har minskat . Användningen av e -tjänster 
har ökat och de försäkrades upplevelse av tillgängligheten och bemötandet har förbä ttrats . 
Prod uktiviteten bedöms som tillfredsställande , men styckkostnade n har ökat sedan 
föregående år . Att styckkostnaden ökar beror till stor del på kvalitetshöjande åtgärder inom 
ramen för samordningsuppdraget, där det ingår fler resursintensiva arbetsm oment.    Aktivitetsersättning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 37 Rättslig kvalitet  
Försäkringskassan bedömer att den rättsliga kvaliteten  inom  aktivitetsersättning  är 
tillfredsställande  och att utvecklingen är oförändrad  sedan föregående år.  
Resultat av uppföljningar och granskningar  
Aktivitets ersättning vid nedsatt arbetsförmåga  
På grund av pandemin har inga uppföljningar av ärenden där Försäkringskassan samordnat 
insatser  gjorts . Uppföljningarna av övriga ärenden har genomförts  som vanligt.  
Uppföljningarna visar att utredningarna av försäkring stillhörighet och förmånstid har 
fungerat väl, liksom verkställandet av beslut. Det gäller även analyser av medicinska 
underlag och hantering av uppgifter från sökande och andra aktörer. Dokumentationen är 
tillfredsställande, och handläggningen känneteckna s av ett aktivt förhållningssätt.  
Eftersom ärenden där samordning är aktuell inte har följts upp har inga utvecklingsområden 
identifierats inom området. Men en uppföljning av processefterlevnaden i ett urval av 
ärenden som avslutades 2019 visar att det fo rtfarande finns utvecklingsområden när det 
gäller aktiv handläggning, uppföljning och planering. En åtgärdsplan har därför tagits fram 
under året för att förbättra kvaliteten inom dessa områden.21 Vi har också ändrat arbetssätt 
för att bli bättre på att id entifiera vilka behov av rehabiliteringsinsatser en person har inför att 
en period med ersättning upphör.  
Inom ramen för ett regeringsbeslut har Försäkringskassan fått i uppdrag att förbättra stödet 
till personer som fått avslag på ansökan om aktivitetsers ättning på grund av nedsatt arbets -
förmåga.22 Vi har därför börjat utveckla arbetssätt för att bättre kunna identifiera vilket stöd 
som personer i denna målgrupp behöver. Vi har även utvecklat utredningen med individen 
för att ge rätt stöd vid avslag samt tagit fram en handledning för handläggarna i syfte att 
förbättra förmågan att förmedla beslut och därigenom öka förståelsen för beslutet.23   
Aktivitetsersättning vid förlängd skolgång  
Även inom aktivitetsersättning vid förlängd skolgång har färre uppföljningar gjorts än under 
tidigare år. De uppföljningar som genomförts visar dock på ett tillfredsställande resultat, 
bland annat i utredningen av försäkringstillhörighet, den sökandes funktionsnedsättning och 
förmånstiden. Även dokumentation och kommu nicering fungerar tillfredsställande. Ett 
utvecklingsområde är dock ett mer proaktivt förhållningssätt i handläggningen.  
Under året har handläggningsprocessen uppdaterats för att tydliggöra de arbetsmoment i 
ärenden om förlängd skolgång som skiljer sig frå n ärenden där personen har nedsatt 
arbetsförmåga.24  
Här redovisas ett antal indikatorer som är relevanta för bedömningen av den rättsliga 
kvaliteten i handläggningen av aktivitet sersättning.  
21 Kvalitetsanalys aktivitetsersättning avseende perioden 2019 -09-01-2020 -08-31, dnr 2020/003336.  
22 Regeringsbeslut 2019 -08-15 S2019/03413/SF.  
23 Svar på regeringsuppdrag 2020 -06-10, dnr 10535 –2019.  
24 Kvalitetsanalys aktivitetsersättning avseende perioden 2019 -09-01-2020 -08-31, dnr 2020/003336.   Aktivitetsersättning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 38 Tabell 16  Felaktiga utbetalningar , aktivitetsersättning1 
Kvin nor Män Totalt  
Felaktiga  utbetalningar , antal 321 159 228 276 175 214 597 334 442 
Handlagd a felaktiga utbetalningar , andel 
orsakade av Försäkringskassan , procent2 37,3 28,2 25,0 44,5 31,2 28,4 41,0 29,8 26,5 
1 Utfallet för tidigare år stämmer inte med årsredovisningen 2019 på grund av att ett nytt systemstöd införts under 2020 som 
påverkat hur antalet upptäckta felaktiga utbetalningar fördelades mellan åren 2019 och 2020. Antalet ärenden är något lägre för 
2019 respektive något högre för 2020 jämfört med det faktiska utfallet.  
2 Andelen kan inte relateras till antalet felaktiga utbetalningar i den översta tabellraden, eftersom andelen har beräknats uti från 
felaktiga utbetalningar som hanterats unde r året.  
Antalet felaktiga utbetalningar har ökat,  men ligger  på en lägre nivå än under 2018. 
Ökningen är större för kvinnor än för män, men utifrån tillgängliga underlag kan vi inte 
förklara skillnaden.  
Andelen felaktiga utbetalningar orsakade av Försäkri ngskassan har minskat  något. Män får 
en större andel felaktiga utbetalningar orsakade av Försäkringskassan. Utifrån tillgängliga 
underlag kan vi inte förklara skillnaden.  
Tabell 17  Intern försäkringskontroll, aktivitetsersättning1 
Antal granskade ärenden  – – 1 005 – – 1 039  1 301  1 254  2 044  
Andel med avvikelse, procent2 – – – – – – 1,0 1,2 0,8 
1 För 2018 och 2019  kan statistiken  inte delas upp per kön på grund av det gamla statistiksystemets uppbyggnad . Automat -
handlagda ärenden har uteslutits ur urvalet 2020 vilket innebär att andel med avvikelse inte kan jämföras med tidigare år.  
2 Andelen kan inte jämföras med tidigare år efter som urvalet för granskade ärenden har förändrats under 2020. I den 
slumpmässiga kontrollen ingår inte längre automathandlagda ärenden.  
Antalet ärenden som har granskats i den interna försäkringskontrollen har ökat . Sedan juli 
omfattar inte längre den löpande slumpkontrollen ärenden som handlagts helt automatiskt . 
Andelen med avvikelse har trots att dessa ärenden uteslutits minskat men resultatet ska 
tolkas med försiktighet .25 De vanligaste orsakerna till avvikelser är att tidpunkten för 
försäkringsfall et har registrerats felaktigt, att avdrag har hanterats felaktigt och att ett nytt 
konto inte har registrerats.  
Tabell 18  Omprövningar, aktivitetsersättning  
Kvinnor  Män Totalt1 
Inkomna ärenden  872 797 632 897 810 618 1 770  1 610  1 250  
Avgjorda ärenden  819 938 622 821 938 638 1 641  1 879  1 260  
Ändrade beslut, procent  7,4 11,4 11,3 6,7 13,6 11,0 7,1 12,7 11,1 
1  Den könsuppdelade statistiken summerar inte till totalen på grund av registreringar med okänt kön.  
Antalet beslut som omprövas har minskat . Något f ler kvinnor än män begär omprövning.  
Även andelen  beslut som ändras efter omprövning har minskat  något.  Andelen är något 
högre  för kvinnor än för män, men förhållande mellan könen har varierat över de senaste 
åren.  
25 För mer information om förändringen, s e avsnittet Försäkringskassans kvalitet i handläggningen, Rättslig 
kvalitet.  Aktivitetsersättning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 39 Tabell 19  Mål i förvaltningsrätt, aktivitetsersättning och sjukersätt ning1 
Inkomna ärenden  2 784  3 536  2 603  
Avgjorda ärenden  2 462  2 548  3 356  
Ändrade beslut, procent  12,9 16,2 12,9 
1 Aktivitetsersättning och sjukersättning särredovisas inte av Domstolsverket . Statistiken kan inte delas upp per kön på grund av att 
Domstolsverket inte har könsuppdelad statistik.  
Källa: Domstolsverket.  
Antalet  beslut som överklagas till förvaltningsrätten har minskat  sedan föregående år, liksom 
andelen som ändras. Eftersom result aten för aktivitetsersättning och sjukersättning redovisas 
samlat vet vi inte om minskningen  gäller båda förmånerna i lika stor grad eller bara en av 
förmånerna. Den vanligaste anledningen till att förvaltningsrätten ändrar ett beslut är att de 
gör en anna n bedömning i ärendet . 
De försäkrades upplevelse av den rättsliga kvaliteten  
Upplevelsen av den rättsliga kvaliteten är oförändrad sedan föregående år, såväl totalt som 
uppdelat på dem som får ersättning vid nedsatt arbetsförmåga och dem som får ersättning  vid 
förläng d skolgång. Medelvärdet på en femgradig skala uppgår till 3,1 för hela gruppen och 
för 3,0 respektive 3,2 för undergrupperna. Både totalt och i undergrupperna är män något 
mer positiva till den rättsliga kvaliteten.  
Behovsstyrd handläggning för  att personer ska få effektivt stöd  
Den rättsliga kvaliteten och skyndsamheten  i handläggningen av aktivitetsersättning för 
personer med nedsatt arbets förmåga innefattar även samordning av rehabiliteringsinsatser 
och aktiviteter. Samordningen syftar till att ge  fler personer rätt stöd för att kunna börja 
arbeta eller studera och att göra det vid rätt tidpunkt. För att utreda förutsättningarna för 
rehabiliteringsinsatser och aktiviteter genomför Försäkringskassan avstämningsmöten med 
den försäkrade och andr a aktörer, till exempel vårdgivare och Arbetsförmedlingen.  
I det förstärkta samarbetet med Arbetsförmedlingen används gemensam kartläggning som 
metod för att ta reda på vilken rehabilitering en försäkrad behöver. Kartläggningen resulterar 
i en plan med insatser för att den försäkrade ska kunna närma sig arbetslivet. För vissa kan 
det handla om arbetsförberedande eller arbetslivsinriktade insatser hos Arbets förmedlingen. 
För andra kan kartläggningen visa att de lämpligaste insatserna finns hos någon anna n aktör, 
eller att insatser ännu inte är meningsfulla.26 Många av de som får aktivitetsersättning vid 
nedsatt arbetsförmåga har aldrig arbetat. De behöver inte en gemensam kartläggning, utan 
förrehabiliterande insatser via ett samordningsförbund.27 
Tabell 20  Gemensamma kartläggningar1 
Tid till första kartläggning, antal dagar, 
(medelvärde) 1 638 1 681 1 613 1 591 1 600 1 685 1 613 1 639 1 648 
Antal genomförd a kartläggningar 761 794 860 869 860 853 1 630  1 654 1 713 
1  Tiden till gemensam kartläggning beräknas utifrån den första genomförda gemensamma kartläggningen i respektive 
aktivitetsersättningsfall.  Statistiken skiljer sig från årsredovisningen 2019 på grund av efterregistreringar.  
26 Arbetet med omställningsmöten och gemensamma kartläggningar redovisas mer utförligt i årligt regerings -
uppdrag om Insatser för personer som är sjukskrivna och för unga med akti vitetsersättning. Där redovisas även 
vad som händer efter genomförd insats, det vill säga i vilken omfattning personer som har deltagit i insatser 
lämnar sjukförsäkringen. Återrapportering gjordes den 8 maj 2020, dnr 001386 -2020. Nästa återrapportering 
sker den 8 maj 2021.  
27 Se avsnittet Sjukförsäkringen för mer information om samordningsförbund.   Aktivitetsersättning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 40 Antalet genomförda gemensamma kartläggningar har ökat , vilket vi bedömer  beror på  de 
insatser som pågår för att förbättra arbetet med en mer aktiv handläggning, fler uppfö ljningar 
och bättre planering i ärenden där samordning är aktuell. Även antalet möten har ökat, men 
på grund av pandemin har de flesta genomförts digitalt. De ändrade förutsättningarna för 
möten kan också vara en orsak till att tiden till den första genomf örda kartläggningen ökat 
något . Ökningen gäller dock enbart för män; för kvinnor har tiden tvärtom minskat.  Utifrån 
tillgängliga underlag kan vi inte förklara skillnaden.  
Andelen kvinnor som får en gemensam kartläggning är högre än andelen män. Utifrån 
befintliga underlag kan vi inte att förklara skillnaden.  
De som fått avslag på ansökan om aktivitetsersättning erbjuds omställningsmöten för att 
underlätta övergången till Arbetsförmed lingen.28 Antalet omställningsmöten har minskat  
jämfört med 2019, vilket kan bero på ändrade  förutsättningar på grund av pandemin. Vi 
arbetar dock för att utveckla metoder och arbetssätt för att i större utsträckning  kunna 
erbjuda omställningsmöten och göra det i rätt tid.  
Skyndsamhet  
Försäkringskassan bedömer att skyndsamheten  inom  aktivitetsersättning  är tillfredsställande  
och har utvecklats positivt  sedan föregående år.  
Tabell 21  Handläggningstider, antal dagar i genomsnitt  
2019 –2020 , 
Aktivitetsersättning  75 81 65 72 79 64 74 80 64 –19,5 
Tabell 22  Pågående ärenden, antal  
Aktivitetsersättning  3 591  3 505  2 563  3 632  3 686  2 640  7 223  7 191  5 203  
Den genomsnittliga handläggningstiden har minskat  sedan föregående år, vilket både kan 
bero på en ökning av antalet medarbetare inom förmånen de senaste åren och på ett minskat 
inflöde av ansökningar. Handläggningstiden är något längre  för kvinnor än för m än, men 
utifrån tillgängliga underlag kan vi inte förklara skillnaden.  
För gruppen med aktivitetsersättning vid nedsatt arbetsförmåga är upplevelsen av skynd -
samhet oförändrad sedan föregående år. Medelvärdet på en femgradig skala uppgår till  3,3. 
Män anse r i högre utsträckning än kvinnor att deras ärende handläggs skyndsamt; för dem 
uppgår medelvärdet till 3,4 medan det för kvinnor uppgår till 3,2.  
För gruppen med aktivitetsersättning vid förlängd skolgång är upplevelsen av skyndsam -
heten oförändrad sedan föregående år. Medelvärdet på en femgradig skala uppgår till 3,4. 
Det finns inga skillnader i resultaten mellan könen.  
28 Omställnings - och avstämningsmöten i aktivitetsersättning har börjat registreras manuellt i augusti 2018. En 
jämförelse över tid går därför inte att göras fullt ut. Från och med mars 2020 registreras omställningsmöten i 
handläggningssystemet i stället för manuellt i teamtavlor. Syftet är att bättre kunna följa utvecklingen över 
erbjudna och genomförda omställningsmöten och där även erbjudna möten där individen tac kat nej också 
registreras.   Aktivitetsersättning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 41 Service  
Försäkringskassan bedömer att servicen inom aktivitetsersättning  är tillfredsställande  och har 
utvecklats positi vt sedan föregående år.  
Tillgänglighet och väntetider i telefon  
Antalet telefonsamtal har minskat  från 43  800 till 35 200. Tillgängligheten har ökat från 92 
till 94 procent sedan 2019. Den genomsnittliga väntetiden har minskat  något, från 5 till 4 
minuter.  
Användning av e -tjänster  
Tabell 23  Användning av e-tjänster inom aktivitetsersättning , procent  
Andel ansökan via e -tjänst  54,1 61,4 68,6 44,5 49,6 58,2 49,5 55,6 63,5 
Andel elektroniska läkar utlåtanden , nedsatt arbetsförmåga  52,7 72,1 76,7 48,7 70,7 74,6 50,7 71,4 75,6 
Andel elektroniska läkar utlåtanden , förlängd skolgång  44,2 62,7 69,5 35,3 63,2 65,3 40,2 62,9 67,7 
Andelen som ansöker om aktivitetsersättning via e -tjänsten har ökat successivt de senaste 
åren. Fler kvinnor än män ansöker digitalt, men utifrån tillgängliga underlag kan vi inte 
Även andelen elektroniska läkarutlåtanden har ökat. An delen är högre för kvinnor än för 
män, men utifrån tillgängliga underlag kan vi inte förklara skillnaden.  
De försäkrades  upplevelse av tillgänglighet och bemötande  
Det sammanvägda resultatet i kundundersökningen för tillgänglighet och bemötande inom 
aktivitetsersättning har förbättrats från föregående år . På en femgradig skala uppgår medel -
värdet till 3,8 jämfört med förra årets värde som var 3,7 . Det bästa omdömet f år bemötandet , 
4,2. Män är mer positiva på samtliga frågor  för tillgänglighet och bemötande än kvinnor. 
Dessutom är män mer positiva än föregående år  på frågorna om bemötande, information en 
om vilka regler som gäller i ärendet, samt det är lätt att veta va d som händer i ärendet . 
Det sammanvägda resultatet i form av ett medelvärde för tillgänglighet och bemötande inom 
aktivitetsersättning vid nedsatt arbetsförmåga uppgår i år till 3,8 på en femgradig skala jäm -
fört med 3,7 år 2019. Resultatet för frågorna om  information om vilka regler som gäller i 
ärendet samt om det är lätt att veta vad som händer i ärendet resultaten har förbättrats från 
föregående år. Mäns upplevelse av tillgänglighet och bemötande är mer positiv än kvinnors 
på samtliga områden.  
För dem s om får aktivitetsersättning vid förlängd skolgång har det sammanvägda resultatet 
för tillgänglighet och bemötande förbättrats jämfört med föregående år. Medelvärdet på en 
femgradig skala uppgår till 3,9 jämfört med 3,8 förra året. Mäns upplevelse är mer po sitiv 
när det gäller tydlig information om vilka regler som gäller i ärendet, samt om det är lätt att 
komma i kontakt med rätt person. I övrigt finns det inga skillnader mellan könen i resultaten.   Aktivitetsersättning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 42 Produktivitet  
Försäkringskassan bedömer att produktiviteten  inom  aktivitetsersättning  är tillfredsställande , 
men styckkostnaden har ökat.  
Tabell 24  Styckkostnad, aktivitetsersättning  
procent  Förvaltnings -
kostnad 20 20, 
miljoner kronor  
Kronor  per beslut, löpande pris  10 052  12 955  13 186 1,8 503 
Kronor per beslut, fast pris  9 685  12 264  12 421 1,3 474 
Förvaltningskostnaderna har minskat,  liksom  det totala antalet beslut. Det minskade antalet 
beslut per årsarbetskraft och de ökade  styckkostnaderna beror till stor del på kvalitetshöjande 
åtgärder inom ramen för samordningsuppdraget, som innehåller fler resursintensiva arbets -
moment. De medarbetare som under pandemin har lånats ut till andra avdelningar har också 
behövt en viss omställningstid när de börjat handlägga aktivitetsersättning igen. Styck -
kostnaden  bedöms  därför vara rimlig i förhållande till  de satsningar som har gjorts för att 
förbättra den rättsliga kvaliteten och samordningen.   Aktivitetsstöd, utvecklingsersättning
 och etableringsersättning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 43 Aktivitetsstöd, 
etableringsersättning  
stöd, utvecklingsersättning och etableringsersättning och hur den har 
utvecklats med utgångspunkt i aspekterna rättslig kvalitet, skyndsamhet, 
service och produktivitet.  
Pandemin har haft en viss påverkan på  handläggningen av aktivitetsstöd, utvecklings -
ersättning och etableringsersättning , framförallt genom  tillfälliga  regeländringar. Aktivitets -
stödet har höjts , deltagar na slipper avdrag för  karensdag och behöver inte lämna läkarintyg 
till Arbetsförmedlingen. Om en skola eller förskola har stängt på grund av pandemin har en 
deltagare enligt de nya reglerna också rätt att behålla sin ersättning om hen behöver vara 
hemma med sitt barn . Men pandemin har också inneburit att antalet ansökningar  ökat till  
följd av ökad arbetslöshet och att fler personer då anvisas  till ett arbetsmarknadspolitiskt 
program.  Dessutom har h andläggare  som arbetar med  aktivitetsstöd, utvecklingsersättning 
och etableringsersättning lånats ut till andra förmåner som varit mer påverkade av pandemin . 
Den rättsliga kvaliteten  bedöms som tillfredsställande och har sammantaget utveckla ts 
positivt . Uppföljningar visar att kvaliteten  är god i majoriteten av ärenden  och att det skett 
förbättringar  inom områden av handläggningen  som tidigare haft brister . Men uppföljningar  
visar också att vissa moment i handläggningen har blivit svårare på grund av de tillfälliga 
regler som införts under pandemin.   
Andelen ärenden med avvikelser som upptäcks i den interna försäkringskontrollen har 
minskat , liksom andelen felutbetalningar orsakade av Försäkringskassan . Andelen beslut 
som ändras efter omprövning har ökat, men ändringarna beror oftast på att nya uppgifter har 
tillkommit i ärendena . Andelen  beslut som ändras  i förvaltningsrätt en har också ökat, men 
det beror troligen på att fler typer av beslut räknas som ä ndringar . 
Skyndsamheten bedöms som tillfredsställande . Andelen utbetalninga r som görs  i tid fort-
sätter att vara  hög, och särskilda kontroller  gör numera att det är ytterst få som inte får sin 
utbetalning i tid.  
Servicen bedöms som tillfredsställande med e n oförändrad utveckling . Tillgängligheten i 
telefon har minskat  och de genomsnittliga väntetiderna har ökat , bland annat på grund av 
pandemin . Men fler använder möjligheten att ansöka om ersättning via e -tjänsten . E-tjänsten 
har också utvecklats så att det blivit lättare att fylla i ansökan korrekt.  
Även p roduktiviteten bedöms som tillfredsställande . Förvaltningskostnaden har minskat trots 
ett ökat antal fattade beslut. Styckkostnaden per beslut fortsätter också att minska tack vare 
kontinuerliga förbättringar av ett verktyg som effektiviserar ärendehandläggningen .  Aktivitetsstöd, utvecklingsersättning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 44 Rätts lig kvalitet  
Försäkringskassan bedömer att den rättsliga kvaliteten  inom aktivitetsstöd, utvecklings -
ersättning och etableringsersättning  är tillfred sställande  och har utvecklats positivt  sedan 
föregående år.  
De uppföljningar som har gjorts visar på genomgående god kvalitet i handläggningen och att 
nyckelkontrollerna har genomförts  i all väsentlighet . Förbättringar har skett  inom flera 
områden , bland annat har it-stödet utvecklats för  att underlätta handläggningen av sank -
tioner. Även handläggningen av samordning med andra förmån er har förbättrats  tack vare  
förenklingar i regelverket.   
Däremot är regelve rket för beräkning av ersättningens storlek så detaljrikt att det  försvårar de 
manuella beräkning ar som behöver göras . Dessutom har de tillfälliga regeländringar  som 
införts med anledning av pandemin  försvårat  beräkning arna ytterligare . Uppföljningarna 
visar också  att en förändring av informationsöverföringen mellan Arbetsförmedlingen och 
Försäkringskassan har skapat svårigheter och gjort att det behövs mer utredning av en del 
uppgifter  i ansökan . Därutöver finns vissa brister i dokumentationen.29  
Interna granskningar  
Flera interna granskningar av handläggningen har genomförts under året. Dessa visar bland 
annat  brister när det gäller verkställandet  av utbetalningarna . Ett exempel är att a ktivitetsstöd 
har betalats ut i  stället för utvecklingsersätt ning eller etableringsersättning.30 Vidare har en 
granskning gjorts av ärenden med så kallade sena sanktionsbeslut  från Arbetsförmedlingen .31 
Granskningen visar att det finns god kännedom om regelverket för sanktioner hos 
Försäkrings kassans handläggare o ch att Försäkringskassan hanterade sanktionsbeslute n i god 
tid. I de f lesta ärenden kom sanktionsbeslutet  däremot  till Försäkringskassan först efter att vi 
har fattat beslut  om utbetalning. Dessa sena  sanktionsbeslut skapar därmed fel aktiga 
utbetalningar .32  
29 Kvalitetsanalys för aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och etableringsersättning avseende perioden 
2019 -09-01 – 2020 -08-31, dnr 2020/002937.  
30 Rapporter från Intern Försäkringskontroll: Riktad kontroll – AS till UE -deltagar e, Etableringsersättning – 
Aktivitetsstöd i EE -program , Utbetalning AS/UE till deltagare yngre än 18 år . 
31 Ett sanktionsbeslut från Arbetsförmedlingen definieras som sent om minst en dag i sanktionsbeslutet ingår i en 
ansökan där Försäkringskassan redan har fattat beslut om utbetalning.  
32 Aktgranskning: sena sanktionsbeslut från Arbetsförmedlingen, dnr 2020/005478 .  Aktivitetsstöd, utvecklingsersättning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 45 Indikatorer  
kvaliteten i handläggningen av aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och etablerings -
ersättning.  
Tabell 25  Felaktiga utbetalningar , aktivitetsstöd , utvecklingsersättning  och 
etableringsersättning1 
Felaktiga utbetalningar, antal  8 124  9 385 7 314  9 380  12 394 8 645  17 504  21 780 15 959  
orsakade av  Försäkringskassan , procent1 53,4 35,9 24,6 48,1 31,0 21,3 50,5 33,1 22,8 
2019 respektive något högre för 2020 jämfört med det faktiska utfallet.
2 Andelen kan inte relateras till antalet felaktiga utbetalningar i den översta tabellr aden, eftersom andelen har beräknats utifrån 
felaktiga utbetalningar som hanterats under året.  
Antalet fel aktiga utbetalningar har minskat , liksom andelen fel aktiga utbetalningar som 
orsakats av Försäkringskassan. Att antalet  felaktiga utbetalningar har minskat kan delvis 
förklaras med en förändring i april 2019 som gav möjlighet att ändra beslut innan betal -
ningen når deltagaren. Den vanligaste anledningen till fel aktiga utbetalningar orsakade av 
Försäkringskassan är fel som uppstår vid beräkningen av ersättningens storlek.  
Fler av de upptäckta fel aktiga utbetalningarna har gjorts till män än till kvinnor , vilket delvis 
kan förklaras  av att andelen män som får förmåne rna är större.  Andelen felaktiga utbetal -
ningar orsakade av Försäkringskassan är däremot  större för kvinnor än för män. Utifrån 
tillgängliga underlag kan vi inte förklara skillnaden . 
Kontroller  för att minska de felaktiga utbetalningarna  
Under året har olika  kontroller av ärenden genomförts för att undersöka hur vanligt det är att 
deltagarna lämnar felaktiga uppgifter . I en granskning  har vi kontrollerat den frånvaro som 
deltagaren angivit på ansökan.  I 42 procent av ärendena där frånvaro  har kontrollerats fanns 
det felaktiga uppgifter  i ansökan . I dessa ärenden har vi fattat beslut om avslag  och därmed 
förhindrat felaktiga utbetalningar .  
I en annan  kontroll har vi jämfört  om eventuella uppgifter om arbete med lön på ansökan 
stämmer överens med uppgifter  om inkomst  från Skatteverket. I 36 procent  av ärendena 
stäm de inte uppgifterna. Eftersom utbetalningen redan var gjord i dessa ärenden har vi fattat 
beslut om återkrav. Totalt handlar det om 92 miljoner kronor  i felaktigt utbetald ersättning .33 
Innan Försäkringskassan kan ta del av månadsuppgifter om inkomst från Skatteverket så är 
dessa typer av felaktiga utbetalningar svåra att motverka.  
33 Kontrollplan 2021 för stickprovskontroller av ersättningar till deltagare i arbetsmarknadspolitiska insatser  och 
Bilaga till kontrollplan 2021 , dnr 2020/002063.   Aktivitetsstöd, utvecklingsersättning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 46 Tabell 27  Intern försäkringskontroll , aktivitetsstöd, utveckling sersättning och 
Antal granskade ärenden  – – 3 267  – – 3 614  4 013  3 745  6 881  
Andel med avvikelse, procent2 – – – – – – 5,0 3,1 1,4 
1 För 2018 och 2019  kan statistiken  inte delas upp per kön på grund av det gamla statistiksystemets uppbyggnad . 
Inom den interna försäkringskontrollen har fler ärenden granskats  under 2020 än under  förra 
året, samtidigt som andelen ärenden med avvikelser är lägre . Att andelen ären den med 
avvikelser har fortsatt att minska beror till stor del på bytet av utbetalningssystem under 
föregående år . De område n där det nu finns flest avvikelser  är när handläggare manuellt 
beräknar  ersättningens storlek  och när beslutet verkställs.  
Tabell 28  Omprövningar , aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och etableringsersättning  
Inkomna ärenden, antal  2 656  2 901  3 216 2 709  2 955  3 415 5 365  5 856  6 631 
Avgjorda ärenden, antal  2 768  2 648  3 411 2 804  2 699  3 617 5 572  5 347  7 028  
Ändrade beslut, procent  12,8 11,3 13,0 9,8 10,0 12,3 11,3 10,7 12,6 
Antal et beslut som omprövas har fortsatt att öka. En förklaring till det  är att fler ansökningar 
om ersättning  har kommit in . Andelen  beslut som ändras efter omprövning har också ökat. 
En vanlig orsak till att beslut har ändra ts är att nytt underlag har tillkommit.   
Män har begärt omprövning av något fler beslut än kvinnor, men det stämmer med  att 
andelen män som får förmånerna är större . Detsamma ses i antalet avgjorda ärenden. 
Däremot är andelen ändrade beslut för kvinnor någ ot högre än för män.  Utifrån tillgängliga 
underlag kan vi inte förklara skillnad en. 
Tabell 29  Mål i förvaltningsrätt, aktivitetsstöd , utvecklingsersättning och 
Inkomna ärenden  205 383 396 223 408 474 428 791 870 
Avgjorda ärenden  89 300 362 88 308 439 177 608 801 
Ändrade beslut, procent  3,4 4,1 5,2 3,4 4,1 6,4 3,4 4,1 5,9 
1 Även förmånerna bostadsersättning och etableringstillägg ingår i statistiken.  
Källa: Ciceron och ÄHS.  
Antal et beslut om aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och etableringsersättning  som över -
klagas har fortsatt  att öka, vilket sannolikt beror på att antal et ansökningar  har ökat. Förvalt -
nings rätten har avgjort fler ärenden  i år än tidigare och andelen beslut  som ändrats har ökat . 
En anledning till ök ningen  är att förvaltningsrätten har ändrat sitt sätt att redovisa vilka 
ärenden som ändras .  
Fler män har överklagat sina beslut än kvinnor , vilket beror på att andelen män som får 
förmånerna är större. En högre andel män har också fått sina beslut ändrade , men utifrån 
tillgängliga underlag kan vi inte förklara skillnaden.   Aktivitetsstöd, utvecklingsersättning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 47 Deltagarnas  upplevelse av den rättsliga  kvalitet en 
Upplevelsen av den r ättsliga kvaliteten inom aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och 
etableringsersättning  är oförändrad sedan föregående år. Medelvärdet på en femgradig skala 
ligger på 3,6. Det finns inga skillnader i resultaten mellan könen.  
Försäkringskassan bedömer att skyndsamheten  inom aktivitetsstöd, utvecklingsersättning 
och etableringsersättning  är tillfreds ställande  med en oförändrad utveckling . 
Tabell 30  Handläggningstider, an del utbetalda  i tid1 
procent enhet  2018  2019  2020  2018  2019  2020  2018  2019  2020  
Aktivitetsstöd , utvecklingsersättning 
och etableringsersättning  95,1 97,0 97,0 95,1 96,7 96,5 95,1 96,8 96,7 –0,1 
1  Avser  andel utbetalningar av ansökningar om ersättning som kommit  in senast den sjunde och som betalas ut senast den 26:e 
varje månad.  
Andelen ansökningar som betalas ut i tid ligger på ungefär samma nivå som förra året. När 
deltagarna inte får en utbetalning  samma månad som ansökan kom in bero r det främst  på att 
ansökan behöver kompletteras eller att den har avslagits. I den andel som inte har betalats ut 
i tid ingår också  ärenden  där Försäkringskassan har fattat beslut om utbetalning , men sedan  
missat att verk ställa beslut et. Eftersom  vi sedan oktober 2019 gör en utsökning av de  
ärenden a varje månad så får dock även  dessa deltagare sin ersättning utbetald i tid.34 
Handläggningstiderna för kvinnor respektive män är ungefär desamma . 
Upplevelsen av skyndsamheten  inom aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och etablerings -
ersättning är oförändrad sedan föregående år . Medelvärdet på en femgradig skala uppgår i år 
till 3,8 . Det finns inga skillnader mellan könen i resultaten.  
Service  
Försäkringskassan bedömer att servicen inom aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och 
etableringsersättning  är tillfredsställande  och är sammantaget oförändrad  sedan föregående år . 
Antalet telefonsamtal har ökat från 216  600 under 2019  till 271 200 under 2020. Detta beror 
på frågor om ansökan när vi har haft driftstörningar i e -tjänsten och  frågor om de för -
ändringar som pandemin har medfört. Eftersom vi inte har kunnat  öka bemanningen i 
telefonin tillräckligt snabbt för att möta den ökad e efterfrågan , så har  tillgängligheten 
minska t från 96 till 93 procent. Den genomsnittliga väntetiden har också  ökat från 3 till 5 
minuter.  
34 Kvalitetsanalys för aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och etableringsersättning avseende perioden 
2019 -09-01 – 2020 -08-31, dnr 2020/002937.   Aktivitetsstöd, utvecklingsersättning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 48 Användning av e -tjänster  
Tabell 31  Användning av e-tjänster inom aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och 
etableringsersättning , procent  
Andel ansökningar via e -tjänst  83,9 90,4 93,3 84,9 90,4 92,7 84,4 90,4 93,0 
Använd ningen av e-tjänsten har fortsatt öka. E-tjänsten gör det lättare för deltagaren att fylla 
i rätt uppgifter i sin ansökan och därmed inte riskera att utbetalningen dröjer. Under hösten  
har ytterligare förbättringar gjorts för att underlätta för deltagare som behöver redovisa 
arbete med lön i sin ansökan.  
Något större andel  kvinnor än män använder e -tjänsten. Utifrån tillgängliga underlag kan vi 
inte förklara skillnaden.  
Deltagarnas upplevelse av tillgänglighet och bemötande  
Det sammanvägda resultatet i form av ett medelvärde för tillgänglighet  och bemötande inom 
aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och etableringsersättning är oförändrat från föregående 
år. Medelvärdet på en femgradig skala uppgår till 4,0. Det bästa omdömet får bemötandet, 
medan omdömet om  möjligheten att komma i kontakt med rätt person minskat från 3,8 till 
3,7 i år. Det finns inga skillnader mellan könen i resultaten.  
Försäkringskassan bedömer att produktiviteten  inom aktivitetsstöd, utvecklingsersättning 
och etableringsersättning  är tillfredsställande  och s tyckkostnaden har minskat . 
Tabell 32  Styckkostnad, aktivitetsstöd , utvecklingsersättning och etableringsersättning  
Kronor per beslut, löpande pris  415 331 279 –15,5 527 
Kronor per beslut, fast pris  400 313 263 –16,0 496 
Styckkostnaden har fortsatt att  minska , vilket bland annat beror på  minskade kostnader för  
it-utveckling och  kontinuerliga förbättringar i det så kallade journalstödsverktyget. Verktyget 
gör handläggningen enhetlig och bidrar till att ärendena kan handläggas snabbare.   Assistansersättning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 49 Assistansersättning  
I detta avsnitt redovisas resultaten avseende handläggningen av 
assistanse rsättning och hur den har utvecklats med utgångspunkt i 
aspekterna rättslig kvalitet, skyndsamhet, service och produktivitet.  
Handläggningen av a ssistansersättning har inte direkt påverkats av pandemin . Men i enlighet 
med myndighetens pandemiplan35 har vi prioriterat utredning och bedömning av rätten till 
ersättning samt utbetalning vilket innebär att  färre  uppföljningar genomförts . Det saknas 
därför tillräckligt underlag för att bedöma den rättsliga kvaliteten i handläggningen av 
assistans ersättning  enlig t modellen . Det underlag vi har tyder  dock på att styrkor och 
utvecklingsområden är desamma  som tidigare, men att resultaten förbättrats något inom 
vissa områden.  
Antalet upptäckta felaktiga utbetalningar har ökat, medan andelen avvikelser  som upptäcks i 
den interna försäkringskontrollen har minskat . Andelen beslut som ändras efter omprövning 
har ökat något, medan andelen som ändras i förvaltningsrätt är i stort sett oförändrad .  
Den genomsnittliga handläggningstiden har minskat  och skyndsa mheten bedöms som 
tillfredsställande . 
Servicen bedöms som tillfredsställande , vilket är oförändrat sedan föregående år . Tillgäng -
ligheten i telefon är hög och den genomsnittliga väntetiden kort. De försäkrades upplevelse 
av tillgängligheten och bemötandet har förbättrats sedan föregående år . Både a ndelen 
ansökningar som görs via e -tjänst en och andelen elektroniska tidsredovisningar har ökat .  
Produktiviteten bedöms vara tillfredsställande  och har fö rbättrats  sedan föregående år . Både 
styckkostnaden och förvaltningskostnaderna har  minskat . 
Rätts lig kvalitet  
Det saknas i år tillräckliga kunskaps underlag för att bedöma nivån eller utvecklingen av den 
rättsliga kvaliteten inom assistansersättningen  enligt modellen . Orsaken till detta är att färre 
uppföljningar har genomförts under året när resurser na på grund av  pandemin fokuserats på 
kärnuppdraget att utreda, besluta om och betala ut ersättning. De underlag som finns visar 
dock att nyckelkontrollerna genomförts i a ll väsentlighet.  
De uppföljningar som gjorts indikerar att det finns samma styrkor och utvecklingsområden i 
handläggningen som tidigare år. Bedömning en av exempelvis  personkrets och förmånstid 
fungerar  väl, liksom  verkställande t av beslut. Inom utvecklingsområden a kan man i varier -
ande grad se en positiv utveckling när det gäller  nyckelkontrollerna  bedöm a behov av 
personlig assistans, samordning och dokumentation. De brister som finns gäller huvud -
sakligen  nyckelkontrollen gransk a medicinska underlag. Det finns dock  inget som tyder på 
att den granskningen inte görs , utan  bristerna handlar främst om att det inte alltid framgår av 
35 Försäkringskassans pandemiplan dnr 10868 –2018.   Assistansersättning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 50 dokumentationen om de analyseras tillräckligt . I en del av ärendena finns även o nödiga 
väntetider och bristande aktivitet i handläggningen.  
Insatser under året  
Under året har vi gjort ett antal insatser för att öka den rättsliga kvaliteten. En ny utbildning 
om utbetalning har tagits fram och utbildningen om rätten till ersättning har reviderats . 
Dessutom pågå r en utbildningsinsats om dokumentation och att skriva beslutsbrev.  Vi har 
även gjort insatser för att förbättra  hantering en i ärenden om  omprövning vid väsentligt 
ändrade förhållanden och ansökan om fler timmar.  En ny processtand ard har implementerats , 
som bland annat tydliggör vilka nyckelkontroller som ska utföras . För att ytterligare öka 
likformigheten i handläggningen och den rättsliga kvaliteten har regelbundna avstämningar 
skett mellan verksamhetsutvecklare och förmåns specialister. Utöver detta har flera lokala 
insatser med fokus på föregående års utvecklingsområden  genomförts . 
Här redovisas ett antal indikato rer som är relevanta för bedömningen av den rättsliga 
kvaliteten i handläggningen  av assistansersättning.  
Tabell 33  Felaktiga utbetalningar , assistansersättning1 
Felaktiga  utbetalningar , antal  317 305 376 409 393 449 726 698 1 053  
orsakade av Försäkringskassan, procent3 27,1 24,2 24,0 26,7 25,4 31,0 26,9 24,9 27,9 
påverkat hur antalet upptäckta felaktiga utbetalningar fördelades mellan åren 2019 och 2020. Antalet ärenden är något lägre f ör 
2019 respektive något högre för 2020 jämfört me d det faktiska utfallet . 
2 I totalen ingår även felaktiga utbetalningar till organisationer . Den könsuppdelade statistiken summerar därför inte.  
3 Andelen kan inte relateras till antalet felaktiga utbetalningar i den översta tabellraden, eftersom andelen h ar beräknats utifrån 
Antalet upptäckta felaktiga utbetalningar har ökat sedan  föregående år.  Ökningen  består i 
huvudsak av ärenden från Försäkringskassans kontrollverksamhet.  Även a ndelen felaktiga 
utbetalningar som har orsakats av Försäkringskassan har ökat. 
Fler felaktiga utbetalningar görs till män, även med hänsyn tagen till att fler män än kvinnor 
får assistansersättning. Män får också en något större  andel  av de  felaktiga utbet alningar som 
orsakas av Försäkring skassan. Skillnade n har minskat  för det totala  antalet felak tiga utbetal -
ningar , men ökat när det gäller andelen felaktiga utbetalningar som orsakas av Försäkrings -
kassan.  Utifrån tillgängliga underlag kan vi dock inte för klara  skillnaderna . 
Tabell 34  Intern försäkringskontroll, assistansersättning1 
Antal granskade ärenden  – – 698 – – 870 2 598  3 348  1 568  
Andel med avvikelse, procent2 – – – – – – 2,2 1,0 0,3 
Andelen ärenden med avvikelser som upptäcks i den slum pmässiga kontrollen har fortsatt att 
minska. Förbättringen beror troligen på att kontrollen av utbetalningsunderlagen har 
automatiserats, vilket gör att underlag en oftare blir kompletta.   Assistansersättning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 51 Tabell 35  Omprövningar,  assistansersättning2 
2018 2019  2020 2018 2019  2020 2018 2019  2020 
Inkomna ärenden, antal 834 627 643 955 829 920 1 790  1 477 1 595 
Avgjorda ärenden, antal  930 642 664 1 141  810 968 2 072  1 464 1 669 
Ändrade beslut, procent  4,4 5,5 7,2 3,9 4,3 5,4 4,2 4,8 6,0 
2 På grund av byte av diar iehanteringssystem ingår inte samtliga omprövningsärenden av assistansersättning från och med 
november 2020.  Förändringen rör enbart ärenden som rör organisationer  
Antalet beslut som omprövas har ökat något sedan  föregående år. Ökningen gäller båda 
könen , men är större för män. Det finns flera möjliga  orsak er till ökningen. Tillämpningen 
har ändrats efter domar i Högsta förvaltningsdomstolen , samtidigt som lagen har ändrats.  
Även  antalet avgjorda ärenden  och andelen beslut som ändras efter omprövning har ökat.  
Besluten som ändras  gäller i första hand utbetalning ar och inte rätten till ersättning.  Ungefär 
två tredjedelar av besluten som ändras gäller utbetalning ar. Orsaken är  sannolikt att u tökade 
kontroller i it -stödet har lett till att fler beslut om utbetalning begränsas, och ersättning inte 
betalas ut i den omfattning  som yrkas . Detta har i sin tur gjort  att fler begär omprövning. 
Vissa av dessa beslut ändras på gru nd av att det kommer in nya underlag. Beslut som riktar 
sig till k vinnor  ändras oftare  än beslut som riktar sig till män , men utifrån tillgängliga 
underlag kan vi inte förklara skillnaden .  
Tabell 36  Mål i förvaltningsrätt , assistansersättning1 
Inkomna ärenden, antal  1 284  1 032  977 
Avgjorda ärenden, antal  1 129  1 132  930 
Ändrade beslut , procent  26,1 22,7 23,1 
Antalet beslut som överklagas till förvaltningsrätt en har minskat . Minskningen från 2018  
beror sannolikt på att färre ärenden om rätten till assistansersättning omprövas sedan  
möjlighet en att göra tvåårsomprövningar  togs bort 2018 . Andelen beslut som ändras i 
förvaltningsrätten är i stort sett oförändrad.  
De försäkrades  upplevelse av den rättslig a kvalitet en 
Upplevelsen av den rättsliga kvaliteten inom assistansersättning är oförändrad sedan före -
gående år. Medelvärdet på en femgradig skala uppgår till 2,9. Det finns inga signifikanta 
skillnader i resultaten mellan könen.  
Försäkringskassan bedömer att skyndsamheten  inom assistansersättningen  är 
tillfred sställande  och har utvecklats positivt sedan föregående år.  
Tabell 37  Handläggningstider, antal dagar i genomsnitt  
Assistansersättning  144 147 121 144 152 129 144 150 126 –16,1  Assistansersättning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 52 Tabell 38  Pågående ärenden, antal  
Assistansersättning  7 313  6 152 4 881  8 720  7 687 5 990  16 033  13 839  10 871  
Den genomsnittliga handläggningstiden har minskat  sedan föregående år  och är nu lägre än 
under 2018 . Minskningen har skett  trots en hög personalomsättning  bland försäkrings -
utredare som handlägger rätten till assistansersättning. Handläggningstiden är något kortare 
för kvinnor , men a nledningen till detta är inte känd . 
Även a ntalet pågående ärenden har minskat sedan föregående år , vilket troligtvis  beror på att 
handläggningen av beslut om utbetalning har effektiviserats genom ökad  automatisering.  
Upplevelsen av skyndsamhet inom assistansersättning är oförändrad sedan föregående år. 
Medelvärdet på en femgradig skala uppgår till 3,1.  Det finns inga signifikanta skillnader 
mellan könen i resultaten.  
Service  
Försäkringskassan bedömer att servicen inom assistansersättningen  är tillfredsställande  och 
sammantaget oförändrat  sedan föregående år.  
Antalet telefonsamtal har minskat  sedan föregående år  och uppgick till 33 400, jämfört med 
36 300 under 2019. Tillgängligheten är oförändrad och ligger på 91 procent. Den genom -
snittliga väntetiden är 5 minuter , vilket  är något kortare än  föregående år.  
Tabell 39  Användning av e-tjänster inom assistansersättning , procent  
Andel ansökan via e-tjänsten  13,3 13,3 19,8 12,1 11,4 16,7 12,6 12,2 18,1 
Andel elektronisk tidsredovisning1 – – – – – – 63,3 69,1 74,5 
1 Elektr onisk tidsredovisning görs av assistansanordnare, som till största delen skickar in tidsredovisningar för många brukare och 
assistenter samlat. Det går därför inte att ta fram könsuppdelad statistik.  Utfallet visar genomsnittet per år. Resultat för tidigar e år 
skiljer sig från årsredovisningen 2019 eftersom då redovisades utfallet per decembermånad . 
Andelen personer som ansöker om assistansersättning via e -tjänsten har ökat. Ökningen har 
främst skett under perioden juli till december . En förklaring kan vara att e -tjänsten tillgäng -
lighetsanpassades i maj 2020. Liksom tidigare är det en större andel  av kvinnor na som 
använder e -tjänsten, men u tifrån tillgängliga underlag kan vi inte förklara skillnaden.  
Användningen av den elektroniska tid sredovisningen har ökat kontinuerligt sedan den 
infördes 2016.  Under 2020 har användningen legat på 75 procent . 
Användningen av e -tjänsten för att skicka in räkningar för utförd assistans  är fortfarande låg . 
Bara 5 procent av räkningarna skickas in via e -tjänsten. Att e-tjänsterna för ansökan och 
räkning inte används mer beror sannolikt på att många assistansberättigade har en god man 
eller förvaltare, och att de inte kan signera elektroniskt.  Det gäller även  vårdnadshavare som 
ansöker om assistansersättnin g för sitt barn.  Att dessa tjänster inte är tillgängliga för de här 
grupperna beror på att det saknas en teknisk lösning för signering av annan och för dubbel 
signering av vårdnadshavare.   Assistansersättning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 53 De försäkrades  upplevelse av tillgänglighet och bemötande  
assistansersättning har förbättrats från föregående år . Medelvärdet på en femgradig skala 
uppgår till 3,6 jämfört med 3,4  för föregående år. Det bästa omdömet får bemötan det. För 
frågorna om man får den hjälp man behöver, tydlig information om regler, om det är lätt att 
veta vad som händer i ärende t samt om det är lätt att komma i kontakt med en rätt person har 
medelvärdet ökat jämfört med föregående år. Män nen är mer posi tivt inställda till bemöt -
andet och möjligheten  att komma i kontakt med rätt person än kvinnor na: av männen får 
bemötandet  omdömet  4,0 medan kvinnorna ger det  3,7. Möjligheten att komma i kontakt 
med rätt person får omdömet 3,5 av männen, medan kvinnor na bara ger det 3.1.  
Försäkringskassan bedömer att produktiviteten  inom assistansersättningen  är 
tillfredsställande  och styckkostnaden har minskat . 
Tabell 40  Styckkostnad, assistansersättning1 
Kronor per beslut , löpande pris  92 872  86 169 75 124 –12,8 444 
Kronor per beslut , fast pris  89 487  81 57 3 70 765 –13,2 418 
1 Styckkostnaderna skiljer sig från årsredovisningen 2019 eftersom måttet för assistansersättning  har ändrats.  
Antalet b eslut per årsarbetskraft har ökat och s tyckkostnaden har minskat  jämfört med före -
gående år , vilket delvis kan förklaras av minskade kostnader  för it -utveckling . Även de totala  
förvaltningskostnaderna har minskat.  
En positiv utveckling kan även ses för antalet utbetalningar , där antalet beslut om utbetal ning 
per årsarbetskraft har ökat varje år sedan 2018. En bidragande orsak till ökningen är 
automati sering en av delar av handläggningen av utbetalningar.   Barnbidrag
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 54 Barnbidrag  
I detta avsnitt redovisas resultaten avseende handläggningen av barnbidrag  
och hur den har utvecklats med utgångspunkt i aspekterna r ättslig kvalitet, 
skyndsamhet, service och produktivitet.  
Handläggningen av barnbidrag har inte påverkats direkt  av pandemi n. Men handläggare som 
normalt arbetar med barnbidrag har lånats ut för att stötta arbete t inom andra förmåner som  
påverkats . Att säk erställa att  handläggningen inom andra mer påverkade förmåner fungerar 
har prioriterats framför  att göra kvalitetsuppföljningar , vilket inneburit att det inte finns 
tillräckliga underlag för att bedöma den rättsliga kvaliteten inom barnbidrag enligt modellen.  
De underlag som ändå finns tyder på att den rättsliga kvaliteten i likhet med föregående år är 
tillfredsställande. Till det bidrar också att handläggningen av ba rnbidrag till stor del sker 
automatiskt, vilket skapar  förutsättningar för en likvärdig och korrekt rättstillämpning . 
Antal et upptäckta  felaktiga utbetalningar har minsk at liksom a ndelen  felaktiga utbetalningar 
orsakade av Försäkringskassan och ändringsfre kvensen i förvaltningsrätten . Antalet 
omprövningar liksom andelen ändrade beslut  har däremot ökat något.  
Handläggningstide n och antalet pågående ärenden  har minskat  som en effekt av  tidigare 
automati seringar av flerbarnstillägget och viss it-utveckling.  Skyndsamheten bedöms därför 
ha utvecklats positivt  och vara tillfredsställande.  
Servicen bedöms som tillfredsställande oc h har utvecklats positivt s edan föregående år . 
Tillgängligheten i telefon är hög och väntetiden är kort. 
Produktiviteten bedöms som tillfredsställande  och styckkostnaden per beslut har minskat.  
Försäkringskassan kan inte bedöma nivån eller utvecklingen av den rättsliga kvaliteten inom 
barnbidrag  enligt modellen  utifrån det tillgängliga kunskapsunderlaget. Det går inte att säkert 
avgöra om nyckelkontrollerna i handläggningen är genomförda i all väsentlighet, eftersom 
färre uppfölj ningar har genomförts. Man bör dock hålla i minnet att handläggning och 
kontroller i nom barnbidrag till stor del sker automatiskt, och systemet har inte gett några 
signaler under året om att kontrollerna inte skulle fungera. De underlag som finns indikerar 
också att nyckel kontrollerna utförts i all väsentlighet.36 
36 Kvalitetsanalys för barnbidrag avseende perioden 2019 -09-01–2020 -08-31, dnr FK2020/001506.   Barnbidrag
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 55 Resultat av uppföljni ngar och granskningar  
De u ppföljninga r som är genomförda  visar att handläggarna gör de förmånsspecifika 
kontrollerna på ett korrekt sätt och att de har respekt och förståelse för den försäkrade. 
Liksom föregående år är förvaltningsrätt ett utvecklingsområd e.37 
kvaliteten i handläggningen  av barnbidrag.  
Tabell 41  Felaktiga utbetalningar , barnbidrag1 
Felaktiga utbetalningar , antal  10 859  14 230  11 896  3 503 5 273 4 170  14 362 19 643  16 235  
Handlagda fe laktiga utbetalningar , andel 
orsakade av Försäkringskassan, procent3 15,0 13,8 8,0 24,1 27,6 13,2 17,3 17,6 9,3 
2019 respektive något högre för 2020 j ämfört med det faktiska utfallet . 
3 Andelen kan inte relateras till antalet felaktiga utbetalningar i den översta tabellraden, eftersom andelen har beräknats utifrån 
Antal et felaktiga utbetalningar har minskat . Den vanligaste  orsaken till felaktiga utbetal -
ningar  är att det med nuvarande lagstiftning  inte är möjligt  att stoppa utbetalning a v 
flerbarnstillägg till barn över 16 år som inte går i skolan och därför inte har rätt till det.  
Minskningen  gäller främst kvinnor , men utifrån tillgängliga underlag kan vi inte förklara 
skillnaden me llan könen . 
Andelen felaktiga utbetalningar orsakade av Försäkringskassan har minskat. En anlednin g är 
att vi infört  en ny kontroll för att säkerställa att barnbidrag inte betalas ut direkt vid födseln 
för barn som ännu inte har  uppehållstillstånd. Minskningen är i det här fallet  större för män , 
men u tifrån  tillgänglig a underlag kan vi inte förklara  skillnaden . 
Tabell 42  Intern försäkringskontroll, barnbidrag1 
Antal granskade ärenden  – – 1 246  – – 711 1 276  1 324 1 957  
Andel med avvikelse, procent2 – – – – – – 0,5 2,3 2,0 
2  Andelen kan inte jämföras med tidigare år eftersom urvalet för granskade ärenden har förändrats under 2020. I den 
slumpmässiga kontrollen  ingår inte längre automathandlagda ärenden.  
Fler ärenden har granskats i den intern a försäkringskontroll en. Sedan juli omfattar inte längre 
den löpande slumpkontrollen ärenden som handlagts helt automatiskt. Andelen med 
avvikelse har trots att dessa ärenden uteslutits minskat men resultatet ska tolkas med 
försiktighet .38  
37  Kvalitetsanalys för barnbidrag avseende perioden 2019 -09-01–2020 -08-31, dnr FK2020/001506.  
38 För mer information om förändringen, se avsnittet Försäkringskassans kvalitet i handläggningen, Rättslig 
kvalitet.  Barnbidrag
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 56 Tabell 43  Omprövningar,  barnbidrag  
Inkomna ärenden, antal  709 754 751 393 445 463 1 102 1 201  1 215 
Avgjorda ärenden, antal  683 795 745 379 475 461 1 062 1 272 1206  
Ändrade beslut, procent  12,9 15,7 17,3 14,8 15,8 15,8 13,6 15,7 16,7 
1  Den könsuppdelade statistiken summerar inte till totalen på grund av registreringar med okänt kön. 
Antalet omprövningar är få i förhållande till antalet ansökningar . Andelen beslut  som ändras 
efter omprövning har dock ökat något . Den vanligaste anledning en till att beslut ändras är att 
nya underlag tillkommit efter beslut .39 En något högre andel be slut ändras för kvinnor än för 
män, men u tifrån tillgängliga underlag kan vi inte förklara skillnaden.   
Tabell 44  Mål i förvaltningsrätt, barnbidrag1 
Inkomna ärenden  102 132 126 
Avgjorda ärenden  91 110 121 
Ändrade beslut , procent  19,8 11,8 5,8 
1  Statistiken kan inte delas upp per kön på grund av att Domstolsverket inte har könsuppdelad statistik.  
Andelen beslut som ändras i förvaltningsrätten har minskat . I förhållande till det stora antal 
beslut om barnbidrag som fattas varje år är det mycket få ändringar , och besluten bedöms 
därmed vara korrekta i hög utstr äckning.  
Upplevelsen av den rättsliga kvaliteten inom barnbidrag är oförändrad  sedan föregående  år. 
Medelvärdet på en femgradig skala ligger på 3,4. Män är mer positiva till den rättsliga 
kvaliteten; för dem uppgår medelvärdet till 3,6 medan det för kvinnor uppgår till 3,4.  
39 Kvalitetsanalys för barnbidrag avseende perioden 2019 -09-01–2020 -08-31, dnr FK2020/001506.   Barnbidrag
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 57 Skyndsamhet  
Försäkringskassan bedömer att skyndsamheten  inom barnbidrag  är tillfredsställande  och har 
utvecklats positivt s edan föregående år.  
Tabell 45  Handläggningstider, antal dagar i  genomsnitt1 
Barnbidrag  22 25 23 17 20 19 20 23 22 –4,2 
Tabell 46  Pågående ärenden, antal1 
Barnbidrag  23 876  20 222  14 772  12 690 10 820  8 591  36 567 31 042  23 364  
1  Pågående ärenden innefattar endast ärenden som handläggs manuellt.  
Antalet pågående ärenden  har minskat  kraftigt . Orsaken till minskningen är att automati -
sering en fortsätter att ge effekt i handläggningen av flerbarnstillägget och it-utveckling  som 
genomförts under året.   
Den genomsnittliga handläggningstiden har minskat . Det går fortare att handlägga ärenden 
som gäller män . En trolig orsak till det är att i ärenden som gäller en nyanländ familj räknas 
ofta tiden det tar att utreda försäkringstillhörigheten som en del av ha ndläggningstiden när 
kvinnans rätt till barnbidrag utreds, medan barnbidragsärendet för mannen startar först när 
försäkringstillhörigheten är fastställd.40 
De försäkrades upplevelse av skyndsamheten i handläggningen av barnbidrag är oförändrad 
sedan föregående år . Medelvärdet  på en femgradig skala ligger på 3,6. Männens har en mer 
positiv uppfattning av skyndsamheten än under  föregående år. För män uppgår medelvärdet 
till 3,8 medan det för kvinnor uppgår till 3,6.  
Service  
Försäkringskassan bedömer att servicen inom barnbidrag  är tillfredsställande  och har 
utvecklats positivt sedan föregående år.  
Antalet telefonsamtal har minskat, från 131 600 till 12 1 500 under 2020. Tillgängligheten är 
hög och har ökat  ytterligare , från 89 till 9 1 procent . Den genomsnittliga väntetiden i telefon 
har minskat från 9 till 8 minuter.  
Under 2019 och 2020 har vi arbetat mer aktivt med talsvar i  telefonin vid förväntade 
samtalstoppar. Talsvaret har svarat på de vanligaste frågorna och hänvisat till relevant 
information på vår webbplats . Detta kan vara en anledning till det minska de antalet 
telefonsamtal , men färre  pågående ärenden  innebär också  att färre behöver ringa .41 
40 Rapport, Könsskillnader Barnbidrag, 2019 -08-20. 
41 Kvalitetsanalys för barnbidrag avseende perioden 2019 -09-01–2020 -08-31, dnr FK2020/001506.  Barnbidrag
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 58 De försäkrades  upplevelse av tillgänglighet och bemötande  
barnbidrag är oförändra t sedan föregående år. Medelvärdet på en femgradig skala uppgår  till 
3,9. Resultatet för f rågan om de skriftliga besked en är lätta att förstå har förbättrats från före -
gående år, från 3,8 till 3,9. Kvinnornas resultat är oförändrade från 2019. För män har medel -
värdet för bemötandet förbättrats från år 2019 från 4,2 till 4,4. Män ger ett högre betyg än 
kvinnor för bemötandet, tydlig information, samt möjligheten att veta vad som händer i 
ärende t. För övrigt finns inga skillnader mellan könen.  
Försäkringskassan bedömer att produktiviteten  inom barnbid rag är tillfredsställande  och 
styckkostnaden har minskat.  
Tabell 47  Styckkostnad, barnbidrag  
Kronor per beslut, löpande pris  387 277 270 –2,3 150 
Kronor per beslut, fast pris 373 262 255 –2,8 141 
Även  antalet beslut per årsarbetare har ökat. Det är  troligen en effe kt av automatiseringe n av 
flerbarnstillägget och annan it -utveckling .  Bostadsbidrag
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 59 Bostadsbidrag  
I detta avsnitt redovisas resultaten avseende handläggningen av  bostads -
bidrag och hur den har utvecklats med utgångspunkt i aspekterna rättslig 
Handläggningen av bo stads bidrag har påverkats av pandemin  på flera sätt . Fler hushåll  har 
sökt bostadsbidrag och en ny förmån  har införts , ett tilläggsbidrag till barnfamiljer . Vi har 
under denna period prioriterat  utredning och bedömning av rätten till ersättning och utbetal -
ning samt tillgängligheten i telefonin, framför kvalitetsuppföljningar oc h andra aktiviteter. 
Det har  bland annat inneburit att det inte finns  tillräckliga underlag  för att tillämpa modellen  
för att bedöma den rättsliga kvaliteten i år.  
Antalet felaktiga utbetalningar har minskat , medan  andelen felaktiga utbetalningar orsakade  
av Försäkringskassan  har ökat . Även antalet omprövningar  har ökat. Däremot har a ndelen 
beslut som ändras efter  omprövning  minskat . 
Att pandemi n har lett till att fler ansök t om bostadsbidrag  och att fler kontaktat oss via 
telefon  har inneburit att antalet pågående ärenden har ökat . Det nya  tilläggsbidraget har 
också ökat antalet ärenden och samtal.  Skyndsamheten bedöms ändå  som tillfredsställande  
givet situationen , och trots det ökade inflödet av ärenden har handläggningstiden minskat  
jämfört med fö regående år . 
Servicen bedöms som tillfredsställande och utvecklingen som  oförändrad . Ökningen av 
antalet  samtal efter pandemins start har inte påverkat tillgänglighet och väntetider i telefon. 
Andelen ansökningar via e -tjänsten fortsätter att öka. 
Produktiviteten bedöms som t illfredsställande  och styckkostnaderna ha r minskat . 
Tilläggsbidrag  till barnfamiljer  
Den 1 juli 2020 infördes  ett nytt  tilläggsbidrag till barnfamiljer . Bidraget fanns  bara under 
juli–december 2020 och var tänkt som ett stöd till hushåll som fått eller riskera t att få kraftigt 
sänkta inkomster på grund av  pandemin . Tilläggsbidraget utg jorde  25 procent av det 
utbetalda  bostadsbidrag et och krävde ingen extra ansökan . Tilläggsbidraget har betalats ut 
månadsvis till 155 400  hushåll , varav 88 600 var ensamsökande kvinnor och 16 100 
ensamsökande män. De totala försäkringsutgifterna för tilläggsbidraget var 578 miljoner 
kronor . 
För att kunna hantera både  det ökade antalet ärenden under pandemin och införande t av det 
nya tilläggsbidraget har vi prioriterat handläggningen och gjort färre uppföljningar . Det gör 
att det tillgängliga kunskapsunderlaget inte räcker för att bedöma nivån eller utvecklingen av 
den rättsliga kvaliteten enligt modellen. Det saknas tillräckliga underlag för att avgöra om 
nyckelkontrollerna i handläggningen är genomförda i all väsentlighet .  Bostadsbidrag
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 60 Resultat av uppföljningar och granskningar  
På grund av pandemin har få uppföljningar gjorts under året  och resultatet av dessa 
kommenteras därför inte . 
kvaliteten i handläggningen  av bostadsbidrag . 
Tabell 48  Felaktiga utbetalningar , bostad sbidrag1 
Felaktiga  utbetalningar , antal (enskilda)  4 283  4 542 4 164 1 529 1 711 1 569 5 812 6 253 5 734 
Felaktiga  utbetalningar , antal (solidariska)2 250 302 266 1 105 902 601 1 355  1 204 867 
Handlagda felaktiga  utbetalningar , andel3 orsaka de av 
Försäkringskassan (enskilda ), procent  29,4 16,0 17,5 32,7 20,6 23,2 30,2 17,2 19,0 
Handlagda f elaktiga utbetalningar , andel3 orsakade a v 
Försäkringskassan (solidariska ), procent2 30,6 17,1 19,3 27,8 18,0 15,8 28,3 17,8 16,9 
1 Avser enbart felaktiga utbetalningar där 108 kap. 2  § SFB eller motsvarande bestämmelser i förordningar kan  tillämpas  för. 
Siffrorna inkluderar därmed in te de felaktiga utbetalningar som konstateras efter slutlig t beslut om bostadsbidrag . Utfallet för 
tidigare år stämmer inte med årsredovisningen 2019 på grund av att ett nytt systemstöd införts under 2020 som påverkat hur 
antalet upptäckta felaktiga utbetalningar fördelades mellan åren 2019 och 2020. Antalet ärenden är något lägre för 2019 
respektive något högre för 2020 jämfört med det faktiska utfallet . 
2 Felaktiga utbetalningar av solidariskt bostadsbidrag, som beviljats till två personer  gemensamt, registreras på den person som har 
betalningsförmåga. Den könsuppdelade statistiken speglar därför inte könsfördelningen på ett helt rättvisande sätt.  
Antalet felaktiga utbetalningar har minskat , samtidigt som andelen felaktiga utbetalningar 
orsakade av Försäkringskassan  har ökat . En anledn ing till detta  är troligen att det ansträngda 
arbets läget lett till att ändringar i ärenden a inte åtgärda ts i tid för att kunna betala ut rätt 
bidrag.  Andelen felaktiga utbetalningar som orsakats av Försäkringskassan är högre för män 
än för kvinnor. Antalet felaktiga ut betalningar är däremot högre till kvinnor , även i 
förhållande till hur många kvinnor som får bostadsbidra g. Utifrån  tillgängliga underlag kan 
vi inte förklara  dessa skillnad er. 
Tabell 49  Intern försäkringskontroll, bostadsbidrag1 
Antal granskade ärenden  – – 1 875  – – 1 012  1 291  1 334  2 887  
Andel med avvikelse, procent2 – – – – – – 6,5 8,2 5,5 
2 Andelen kan inte jämföras med tidigare år eftersom urvalet för granskade ärenden har förändrats under 2020. I den 
slumpmässiga kontrollen ingår inte längre automathandlagda ärend en. 
Antalet granskade ärenden har ökat. Sedan juli omfattar inte längre den löpande slump -
kontrollen ärenden som handlagts helt automatiskt. Andelen med avvikelse har trots att dessa 
ärenden uteslutits minskat men resultatet ska tolkas med försiktighet.42 Avvikelserna beror 
främst på att bostadsbidraget beviljats från fel månad, beviljats för en längre period än vad 
den försäkrade har rätt till eller betalats ut till fel betalningsmottagare vid gemensam 
ansökan.43 
42 För mer information om förändringen, se avsnittet Försäkringskassans kvalitet i handläggningen, Rättslig 
kvalitet.  
43 Kvalitetsanalys för bostadsbidrag avseende perioden 2019 -09-01–2020 -08-31, dnr 0317 –2019.   Bostadsbidrag
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 61 Tabell 50  Omprövningar,  bostadsbidrag  
Inkomna ärenden, antal  3 866  3 961  4 628 2 295 2 353  2 818 6 163 6 316  7 447 
Avgjorda ärenden, antal  3 744  4 222  3 833  2 201  2 538  2 361 5 945 6 760  6 194 
Ändrade beslut, procent  31,2 32,0 29,1 27,7 31,7 32,5 29,9 31,9 30,4 
Antalet omprövningar har ökat j ämfört med för egående år . Orsaken är dock teknisk: 
ändringar av besluten på grund av att det kommit in nya uppgifter gjordes tidigare utan en 
formell omprövning , men syns från och med i år  i statistiken.  Andelen beslut som ändras 
efter omprövning har minskat något . Andelen beslut som ändras är till skillna d från tidigare 
år något högre  för män än för kvinnor.  
Tabell 51  Mål i förvaltningsrätt, bostadsbidrag  
Inkomna ärenden  406 566 443 
Avgjorda ärenden  268 433 601 
Ändrade beslut , procent  13,1 9,9 10,5 
Källa Domstolsverket. 
Antalet ärenden som kommit in till  förvaltningsrätten har minskat s amtidigt som antalet 
avgjorda ärenden har ökat jäm fört med förgående år. Andelen beslut som ändras har  ökat 
något.  Anledning en till att  beslut  ändra s är ofta att förvaltningsrätten  gör en annan bedöm -
ning av om de sökande bor tillsammans eller inte, eller av rätten till bostadsbidrag om 
sökande inte är vårdnadshavare till barnet.44 
De försäkrades  upplevelse av den rättsliga  kvalitet en 
Upplevelsen av den rättsliga kvaliteten inom bostadsbidrag är oförändrad sedan föregående 
år. Medelvärdet på en femgradig skala uppgår till 3,6. Män är mer positiva till den rättsliga 
kvaliteten; för dem uppgår medel värdet till 3,8 medan det för kvinnor uppgår till 3,5 . 
Försäkringskassan bedömer att skyndsamheten  inom bostadsbidrag  är tillfredsställande och 
har utvecklats positivt sedan föregående år . 
Tabell 52  Handläggningstider, antal dagar i genomsnitt  
Bostadsbidrag  24 30 30 29 34 32 26 32 31 –2,7 
44 Kvalitetsanalys f ör bostadsbidrag avseende perioden 2019 -09-01–2020 -08-31, dnr0317 -2019.   Bostadsbidrag
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 62 Tabell 54  Pågående ärenden, antal  
Bostadsbidrag  14 178  18 348 19 210  11 595 13 099  12 594  25 773 31 447  31 804  
Den genomsnittliga h andläggningstiden har minskat medan antalet pågående ärenden  ökat 
något . Bakgrunden  till detta är ett stort antal pågående ärenden vi d ingången av året samt att 
ärendeinflödet ökat på grund av pandemin.  Under mars till augusti ansökte  cirka 18  000 fler 
hushåll än prognostiserat om bostadsbidrag. För att hantera det ökande inflödet har hand -
läggare från andra förmåner lånats in.   
Det tar längre tid att handlägga mä ns ärenden jämfört med kvinnors.  Utifrån tillgängliga 
De försäkrades upplevelse av skyndsamheten inom bostadsbidrag är oförändrad sedan 
föregående år. Medelvärdet på en femgradig skala uppgår till 3,7. Det finns in ga skillnader i 
resultaten mellan könen.  
Service  
Försäkringskassan bedömer att servicen inom bostadsbidrag  är tillfredsställande  med en 
oförändrad utveckling . 
Antalet telefonsamtal har ökat , från 324 300 under 2019 till 3 46 600 under 2020. Ökningen 
sammanfaller med att pandemin tog fart i mars, och beror sannolikt både på  att antalet 
ansökningar om bostadsbidrag har ökat och på frågor om det nya tilläggsbidraget som 
infördes i juli . Men trots  ökningen ligger tillgängligheten i telefon kvar på 86 procent och 
väntetiden på 12 minuter, vilket är samma nivåer som förgående år. En bidragande orsak till 
detta är att handläggare från andra förmåner har stöttat i telefonin.   
Tabell 55  Användning av e-tjänsten inom bostadsbidrag , procent  
Andel ansökan via e -tjänsten 50,0 65,6 81,9 31,8 53,4 76,5 42,2 60,6 79,8 
Andelen ansökningar via e -tjänsten fortsätter att öka och ligger nu på 80 procent. Sedan det 
under 2019 blev möjligt att använda e-tjänsten även  för två personer som ansöker gemen -
samt har användandet av e -tjänsten  ökat markant . Fler kvinnor än män ansöker via 
e-tjänsten , men utifrån  tillgängliga underlag kan vi inte förklara denna skillnad.
bostadsbidrag är oförändra t sedan föregående år. Medelvärdet på en femgradig skala uppgår 
till 4,0. Det finns inte några statistiskt säkerställda förändringar för de enskilda frågorna 
sedan föregående år. Det bästa omdömet får bemötandet, medan de försäkrade är mindre 
positiva när det gäller möjligheten att få veta vad som händer i deras ärende. Män är mer 
positiva till Försäkringskassan s kunskap om bidrag och ersättningar , 4,2 för män jämfört 
med 4,0 för kvinnor . I övrigt finns inga skillnader mellan könen i resultaten för  tillgänglighet 
och bemötande.   Bostadsbidrag
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 63 Produktivitet  
Försäkringskassan bedömer att produktiviteten  inom bostadsbidrag  är tillfredsställande  och 
styckkostnaderna har  minskat . 
Tabell 56  Styckkostnad, bostadsbidrag  
Kronor per beslut, löpande pris  735 799 765 –4,2 358 
Kronor per beslut, fast pris  708 756 721 –4,7 337 
Styckkostnaden per beslut har minskat.  En bidragande orsak är att antalet beslut per 
årsarbetare har ökat något.  En trolig anledning till det är att vi prioriterat att utreda, bedöma 
och betala ut ersättning framför andra aktiviteter.   Föräldrapenning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 64 Föräldrapenning  
I detta avsnitt redovisas resultaten avseende handläggningen av föräldra -
penning och hur d en har utvecklats med utgångspunkt i aspekterna rättslig 
Pandemi n har inte haft några direkta konsekvenser för föräldrapenning. Däremot har vissa 
moment i handläggningen förenklats under en period för att skapa förutsättningar att kunna 
stötta handläggningen i andra förmåner som varit mer påverkade. Bland annat har utre d-
ningen av de sökandes sjukpenninggrundande inkomst förenklats.  
Försäkringskassan bedömer att den rättsliga kvaliteten  inom föräldrapenning  är tillfreds -
ställande  och har utvecklats positivt  sedan föregående år.  Handläggarna har goda förmåns -
kunskaper och  it-system et har fungerat väl . Antalet felaktiga utbetalningar har minskat  vilket 
även andelen  som orsaka s av Försäkringskassan  har gjort . Andelen avvikelser i den interna 
försäkringskontrollen  är fortsatt låg. 
Skyndsamheten bedöms också  som tillfredsställ ande och har utvecklats positivt sedan 
föregående år. Automatiseringsgraden har ökat , handläggningstiden och antalet pågående 
ärenden  har minska t. 
Servicen bedöms som tillfredsställande och har utvecklats positivt. Både tillgängligheten och 
väntetiden i te lefon har förbättrats och användningen  av e-tjänster  ligger kvar på en hög nivå . 
Styckkostnaden har minskat  något  och produktiviteten bedöms som tillfredsställande.  
ställande  och har utvecklats positivt  sedan föregående år.  Kontroller na i it-system et har 
fungerat väl , vilket skapar goda förutsättningar för en likformig och korrekt handläggning. 
Nästan 60 procent  av alla ärenden om föräldrapenning handläggs helt automatiskt. Ärenden 
som systemet inte själv kan ta hand om faller ut för åtgärd av handläggare innan den auto -
matiska handläggningen tar vid igen. Skulle någon av kontrollern a inte fungera signalerar 
systemet detta. Systemet har fungerat i stort sett utan störningar under året, vilket skapat 
goda förutsättningar för likformig och korrekt rättstillämpning.  
För att säkerställa att systemet  fungerar följer vi löpande hur många är enden som faller ut för 
manuell handläggning och vidtar åtgärder om antalet avviker från tidigare perioder. Vi testar  
systemet och övervakar produktionsvolymer , men ing a åtgärder har behövt vidtas under året.  
De medarbetare som handlägger föräldrapenning a rbetar också med tillfällig föräldra -
penning. När inflödet av ansökningar om tillfällig föräldrapenning på grund av pandemin  
ökade kraftigt  prioriterade vi därför handläggningen av dessa framför uppföljningen av 
föräldrapenning. Det innebär att det finns något färre kunskapsunderlag i år jämfört med 
föregående år. Vi har dock tillräckliga underlag för att bedöma den rättsliga kvaliteten i 
handläggningen av föräldrapenning .   Föräldrapenning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 65 Uppföljningar na visar att handläggarna har goda förmånskunskaper . Inom det  förvaltnings -
rättsliga området är styrkorna handläggarnas muntliga  kontakt er med föräldrarna  och för-
mågan att  driva ärende na framåt .  Dokumentation en har blivit bättre, men är fortfarande ett 
utvecklingsområde , liksom  bedömningen  av barns bosättning . 
Under året har vi arbetat med att försöka förstå varför vissa ärenden tar längre tid. Vi har 
även  arbetat med att öka kvaliteten i dokumentation samt fö r att förbättra hur vi begär in 
kompletterande uppgifter muntligt i  stället för skriftligt.  
kvaliteten i handläggningen  av föräldrapenning . 
Tabell 57  Felaktiga utbetalningar , föräldrapenning1 
Felaktiga  utbetalningar , antal  10 652  10 991 9 504  6 102  7 056 7 221  16 754  18 047 16 725  
Handlagda felaktiga  utbetalningar , andel 
orsakade av Försäkringskassan, procent1 31,2 25,4 19,3 24,1 17,6 11,6 28,6 22,4 16,0 
2019 respektive något högre för 2020 jämfört med det faktiska utfallet . 
2 Andelen kan inte relateras till antalet felaktiga utbetalningar i den översta tabellraden, efte rsom andelen har beräknats utifrån 
Antalet upptäckta felaktiga utbetalningar har minskat  sedan förra året . Det kan vara en följd 
av att vi har infört  kontroller före utbetalning . Andelen felaktiga utbetalningar som orsaka s 
av Försäkringskassan  fortsätter att minska . En större  andel kvinnor än män har fått felaktig a 
utbetalning ar orsakad e av Försäkringskassan . Skillnaderna är stora och har ökat,  men utifrån 
tillgängliga underlag så ka n vi inte förklara vad de beror på . 
Tabell 58  Intern försäkringskontroll, föräldrapenning1 
Antal granskade ärenden  – – 1 241  – – 722  1 275  1 349  1 963  
Andel med avvikelse, procent2 – – – – – –  1,3 1,2 1,3 
slumpmässiga ko ntrollen ingår inte längre automathandlagda ärenden.
Andelen avvikelser har ökat något . Sedan juli omfattar inte längre den löpande slump -
kontrollen ärenden som handlagts helt automatiskt och resultatet ska därför tolkas med 
försiktighet.45 Avvikelse r består oftast av att föräldrarna fått en utbetalning för tid innan 
föräldern eller barnet omfattas av socialförsäkringen , eller att det så kallade 240-dagars -
villkoret46 i föräldraförsäkringen inte har utretts tillräckligt.  
45 För mer information om förändringen, se avsnittet Försäkringskassans kvalitet i handläggningen, Rättslig 
kvalitet. 
46 Ett särskilt villkor (12 kap. 35 § SFB) som måste vara uppfyllt för att föräldern ska kunna få ersättning utifrån 
sin årsinkomst. Om villkoret inte är uppfyllt betalas ersättning ut enligt grundnivån för de första 180 dagarna 
som tas ut för barnet och först därefter kan föräldern få ersättningen beräknad utifrån sin år sinkomst.   Föräldrapenning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 66 Tabell 59  Omprövningar,  föräldra penning  
Inkomna ärenden, antal  799 679 657 705 679 796 1 504  1 359  1 454 
Avgjorda ärenden, antal  861 735 655 742 703 814 1 603  1 439  1 470 
Ändrade beslut, procent  39,1 41,5 41,4 46,0 47,8 46,1 42,3 44,5 43,9 
Något fler ärenden har  omprövats  än under föregående år. Antalet ärenden som ändras efter 
omprövning  har däremot minskat  något. Den vanligaste anledningen till att ett beslut ändras 
vid omprövning är att det har tillkommit nya underlag. Män är överrepresenterade vad gäller 
begäran om omprövning. Det är också fler män än kvinnor som får sina beslut ändrade efter 
omprövning. Skillnad en kan inte förklaras utifrån tillgängliga underlag.  
Tabell 60  Mål i förvaltningsrätt, föräldrapenning  och tillfällig föräldrapenning1 
Inkomna ärenden   269 287 339 
Avgjorda ärenden   207 287 328 
Ändrade beslut , procent   15,9 14,6 10,7 
1 Föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning särredovisas inte av Domstolsverket. Statistiken kan inte delas upp per kön på grund 
av att Domstolsverket inte har könsuppdelad statistik.  
Något fler ärenden har överklaga ts i år. Andelen som ändras har dock minskat. I förhållande 
till de ungefär  7,8 miljoner  beslut som hanteras i nom föräldraförsäkringen varje år  är det ett 
mycket litet antal som överklagas och ändras . Detta tyder på  att besluten i stor utsträckning 
är korrekta.  
De försä krades  upplevelse av den rättsliga  kvalitet en 
Upplevelsen av den rättsliga kvaliteten inom föräldrapenning är oförändrad sedan 
föregående år. Medelvärdet på en femgradig skala uppgår till 3,6.  Män är mer positiva till 
den rättsliga kvaliteten; för dem uppg år medelvärdet till 3,7 medan det för kvinnor uppgår 
till 3,5 . 
Försäkringskassan bedömer att skyndsamheten  inom föräldrapenning  är tillfredsställande  
Tabell 61  Handläggningstider, antal dagar i genomsnitt1 
Föräldrapenning  6,6 7,7 4,3 7,6 9,1 4,7 7,0 8,3 4,5 –46,0 
1  Resultaten skiljer sig från något årsredovisningen 2019 på grund av ny datakälla.  
Tabell 62  Pågående ärenden, antal1 
Föräldrapenning  42 695  49 802  24 456  30 900  37 927  16 321  73 595  87 729  40 777 
1  Pågående ärenden innefattar endast ärenden som handläggs manuellt .  Föräldrapenning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 67 Automatiseringsgraden för föräldrapenning har ökat från 55,5 till 58,8 procent  och h andlägg -
ningstiden och antalet pågående ärenden har minskat. Utöver den höjda automatiserings -
graden  beror de förbättrade resultaten troligtvis på att utredningen av de sökandes sjuk-
penning grundande inkomst har förenklats för  att ge handläggarna bättre möjlighet att möta 
det ökade antalet ärenden som förväntades med anledning av pandemin.  De förenklade  
utredningarna gjordes  från börja n av april till början av oktober  för att sedan återupptas från 
den 21 december. De förenklade utredningarna  innebar att komplettering behövde begäras in 
i färre ärenden .  
Skillnaden i handläggningstid mellan kvinnor och män  är liten och har minskat sedan 
föregående år.  De försäkrades upplevelse av skyndsamheten inom föräldrapenning är dock 
oförändrad sedan föregående år. Medelvärdet på en femgradig skala uppgår till 3,8. Män 
upplever i  större utsträckning än kvinnor att deras ärende handläggs snabbt. För män uppgår 
medelvärdet till 3,9 medan det för kvinnor uppgår till 3,7.  
Service  
Försäkringskassan bedömer att servicen inom föräldrapenning  är tillfredsställande  och har 
utvecklats posit ivt sedan föregående år.  
Antalet telefonsamtal har minskat från 844  000 till 652 000 i år. Tillgängligheten har ökat 
från 84 till 90 procent medan  den genomsnittliga väntetiden har förkortats och nu ligger på 
9 minuter mot 13 minuter förra året.  
Tabell 63  Användning av e-tjänster  inom föräldrapenning , procent  
Andel ansökan via e -tjänst  98,3 98,9 99,1 98,7 99,2 99,3 98,4 99,0 99,2 
Andel avstå/ta tillbaka föräldrapenning 
via e-tjänst  94,9 97,3 98,1 94,5 96,8 97,4 94,6 96,9 97,5 
Andelen personer som ansöker om föräldrapenning och avstår eller tar tillbaka 
föräldrapenning via e -tjänsten har ökat ytterligare  från en redan hög nivå.  
föräldrapenning är oförändr at sedan föregående år. Medelvärdet uppgår till 3,9 på en 
femgradig skala. Det bästa omdömet får bemötandet , 4,3, medan de försäkrade är mindre 
positiva när det gäller möjligheten att komma i kontakt med rätt person , 3,5. Det finns inga 
skillnader i result aten mellan könen.   Föräldrapenning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 68 Produktivitet  
Försäkringskassan bedömer att produktiviteten  inom föräldrapenning  är tillfredsställande  och 
styckkostnaden har minskat  något . 
Tabell 64  Styckkostnad, föräldrapenning  
Kronor per beslut, löpande pris  202 197 198 0,2 632 
Kronor per beslut, fast pris  195 187 186 –0,3 595 
Styckkostnaderna  har minskat något. Automatiseringsgraden har ökat, vilket till en del beror 
på den förenklade hantering av sjuk penning grundande inkomst som under en period  infördes  
till följd av pandemin.   Merkostnadsersättning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 69 Merkostnadsersättning 
merkostnadsersättning och hur den har utvecklats med utgångspunkt i 
Merkostnadsersättning infördes 2019 , och även under 2020 har arbetet  fortsatt  med att 
utveckla it-systemet för handläggningsstöd, uppdatera styrande och stödjande dokument 
samt uppdatera webbplatsen och e -tjänsten. Vi har också börjat arbeta med att förbättra 
information en om förmånen  och e -tjänsten  för ansökan . 
Handläggni ngen av merkostnadsersättning har inte direkt påverkats av pandemin  men i  
enlighet med myndighetens pandemiplan  har bedömning av rätten till ersättning samt 
utbetalning  prioriterats framför kvalitetsuppföljningar och andra aktiviteter. Det har bland 
annat inneburit att vi inte har tillräckliga underlag för att tillämpa modellen för att bedöma 
den rättsliga kvaliteten i år.  
Det stora antalet pågående ärenden som uppstod i samband med införandet har fortsatt att 
öka, och e n handlingsplan  har tagits fram för att åtgärda situationen . Det ökade antalet 
pågående ärenden och de ökade handläggningstide rna har även lett till att antal et telefon -
samtal  har ökat . Vi har vidtagit  åtgärder för  att balansera servicenivån i förhållande till att 
prioritera  tillgänglig handläggnings tid. 
Servicen bedöms som tillfredsställande  i förhållande till  den ökade mängden samtal . 
Tillgäng ligheten  i telefonin har minskat  och väntetiden har ökat under året . Användningen av 
e-tjänster har ökat.
Produktiviteten bedöms som tillfredsställande.  Styckkostnaderna har minskat  och antalet 
beslut  per årsarbetskraft har ökat. 
Som anges i inledningen kan vi inte bedöma nivån eller utvecklingen av den r ättsliga 
kvaliteten inom merkostnadsersättning , eftersom vi på grund av pandemin saknar tillräckliga 
underlag. Det går inte att säkert avgöra om nyckelkontrollerna i handläggningen är genom -
förda i all väsentlighe t, eftersom färre uppföljningar har genomfö rts, men  de underlag som 
finns indikerar att så är fallet . Att nyckelkontroller är genomförda kontrolleras också i 
samband med att beslut fattas.  
Uppföljning  av ärenden  med Försäkringskassans uppföljningsverktyg har genomförts i få 
ärenden . I det redovisade underlag et för året finns det emellertid  inte något som tyder  på att 
nyckelkontrollerna inte har genomförts i all väsentlighet.    Merkostnadsersättning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 70 Konsumentverket fick den 23 mars 202 0 i uppdrag att ta fram ett referensmaterial för vad 
som utgör normala kostnader för personer utan funktionsnedsättning .47 Syftet med 
referensmaterialet är att fungera som stöd för Försäkringskassans handläggning av 
merkostnadsersättning.   
Inspektionen för socialförsäkringen  (ISF)  lade i maj 2020 fram  sin rapport Införandet av 
omvårdnadsbidrag och merkostnadsersättning .48 I rapporten framgår i huvudsak att inför -
andet av de nya förmånerna och utfasningen av vårdbidrag  och handikappersättning  har lett 
till negativa och allvarliga konsekvenser för de försäkrade till följd av lång a handläggnings -
tider. Detta beror bland annat på att Försäkringskassan varken haft tillräcklig kapacitet inom 
handläggningen eller fått  ökade a nslag för att finansiera införandet. ISF ser även  att 
Försäkringskassan har genomfört betydande informationsinsatser  utan att nå ända fram till 
målgruppen , särskilt för merkostnadsersättning , Det beror på att förmånen  är komplicerad 
och svår att beskriva på ett pedagogiskt sätt .  
Här redovisas ett antal indikatorer som är relevanta för den rättsliga kvaliteten i handlägg -
ningen  av förmånen . Eftersom förmånen infördes 2019 kan resultaten inte jämföras med 
tidigare år. 
Tabell 65  Felaktiga utbetaln ingar , merkostnadsersättning  
Felaktiga  utbetalningar , antal  – 0 9 – 1 15 – 1 24 
orsakade av Försäkringskassan, procent1 – 0 40,0 – 0 41,7 – 0 40,9 
1 Andelen kan inte relateras till antalet felaktiga utbetalningar i den översta tabellraden, eftersom andelen har beräknats uti från 
felaktiga utbetalningar som hanterats under året . 
Antalet upptäckta felutbetalningar har ökat men är fortfarande  på en låg nivå.  Eftersom 
underlaget är så litet är det inte möjligt att uttala sig om eventuella kön sskillnader .  
Tabell 66  Intern försäkringskontroll, merkostnadsersättning1 
Antal granskade ärenden  – – 1 042  – – 882 – 671 1 924  
Andel med avvikelse, procent2 – – – – – – – 2,7 1,8 
minskat.  De vanligaste orsakerna till avvikelser är att det belopp som betalas ut inte stämmer 
med beslutad nivå och förmånstid.   
47 Regeringsbeslut 2020 -03-19 Uppdrag att bistå Försäkringskassans med ett referensmaterial om normala 
levnadskostnader.  
48 ISF, Rapport 2020:5 Införandet av omvårdnadsbidrag och merkostnadsersättning. En granskning av hur 
Försäkringskassan har inf ört två nya förmåner i sin verksamhet till personer med funktionsnedsättning.   Merkostnadsersättning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 71 Tabell 67   Omprövningar,  merkostnadsersättning  
Inkomna ärenden, antal  – 74 680 – 42 324 – 116 1 005  
Avgjorda ärenden, antal  – 53 512 – 24 237 – 77 749 
Ändrade beslut, procent  – 1,9 5,5 – 8,3 9,3 – 3,9 6,7 
Andelen beslut som ändras efter omprövning har ökat , men är fortfarande på  en låg nivå. 
Den vanligaste orsaken till att ett beslut ändras är att det kommit in nya underlag.  Andelen 
ändrade beslut som avser män är högre än andelen som avser kvinnor . Utifrån tillgängliga 
Tabell 68  Mål i förvaltningsrätt, merkostnadsersättning1 
Inkomna ärenden  – 310 254 
Avgjorda ärenden  – 230 273 
Ändrade beslut , procent  – 10,4 9,9 
1 Merkostnadsersättning och handikappersättning särredovisas inte av Domstolsverket. Statistiken kan inte delas upp per kön på 
grund av att Domstolsverket inte har könsuppdelad statistik.  
Antal ärenden som överklagas till förvaltningsr ätten har minskat . Andelen beslut som ändras 
ligger på en oförändrad nivå. Eftersom resultaten för merkostnadsersättning även inkluderar 
handikappersättning vet vi inte i vilken omfattning  resultatet  avser respektive förmån.  
De försäkrades upplevelse av de n rättsliga kvaliteten  
Medelvärdet på en femgradig skala uppgår till 2,9. Det finns inga skillnader mellan könen i 
resultaten . Undersökningen genomfördes för första gången 2020.  
Försäkringskassan bedömer att skyndsamheten  inom merkostnadsersättning inte är 
tillfredsställande .  
En handlingsplan som beskriver åtgärder som har vidtagits  för att minska balansen av 
ärenden  har tagits fram under året .49 Bland annat har t vå insatser  med utökad beslut sfattar -
kapacitet genomförts. Insatserna bidrog till att fler beslut kunde fattas och flödet för att 
lämna ärendet till beslutsfattare jämnades ut. Även tester av olika arbetssätt för att 
effektivisera handläggningen har genomförts .50 
Tabell 69  Handläggningstider, antal dagar i genomsnitt  
Merkostnadsersättning  – 186 273 – 194 298 – 188 281 
49 Handlingsplan, Samlade åtgärder för OMV/MEK 2020.  
50 Kvalitetsanalys för omvårdnadsbidrag avseende perioden 2019 -09-01—2020 -08-31, dnr 2020/003343 .  Merkostnadsersättning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 72 Tabell 70  Pågående ärenden, antal  
Merkostnadsersättning  – 7 491  12 946 – 3 482  6 213 – 10 973 19 159  
Den genomsnittliga handläggningstiden och antalet pågående ärenden  har ökat på grund av 
att det har saknats tillräcklig  kapacitet för att hantera den stora mängden ärenden. Det tar 
längre tid att handlägga mäns ansökningar , men s killnaden mellan könen kan inte förklaras 
utifrån tillgängligt underlag.  
De försäkrades upplevelse av skyndsamheten inom merkostnadsersättning uppgår till 2,5  på 
en femgradig skala. Det finns inga skillnader mellan könen i resultaten.  Jämförelse med 
tidigare år kan inte göras eftersom undersökningen genomfördes första gången 2020.  
Service  
Försäkringskassan bedömer att servicen inom merkostnadsersättning är tillfredsställande . 
Åtgärder har genomförts för att balansera servicenivån i förhållande till att öka tillgänglig 
handläggnings tid genom att resurser har prioriterats till handläggninge n.51 
Antal samtal har ökat . Ökningen beror sannolikt på samtal  till följd av lång handläggningstid 
samt på nya övergångs bestämmelser för förlängt vårdbidrag .  
Antalet inkommande telefonsamtal har mer än fördubblats  sedan föregående år, från 11 100 
till 24 900. Tillgängligheten har minskat från 89 till 82 procent. Den genomsnittliga 
väntetiden har ökat och uppgår till 17 minuter jämfört med 7 minuter förra året.  
Tabell 71  Användning av e-tjänster inom merkostnadsersättning , procent  
Merkostnadsersättning, andel ansökan via e -tjänsten  – 74,5 75,7 – 55,4 57,9 – 68,7 70,2 
Andelen enskilda som använder sig av e -tjänsten för merkostnadsersättning har ökat. 
Skillnaden mellan könen kan inte förklaras utifrån tillgängligt underlag.  
merkostnadsersättning uppgår till 3,5  på en femgradig skala. Det finns inga skillnader mellan 
könen i resultaten.  Jämförelse m ed tidigare år kan inte göras eftersom undersökningen 
genomfördes första gången 2020.  
51 Handlingsplan, Samlade åtgä rder för OMV/MEK 2020.   Merkostnadsersättning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 73 Produktivitet  
Försäkringskassan bedömer att produktiviteten  inom  merkostnadsersättning en är 
tillfredsställande  och styckkostnaderna har minskat . 
Tabell 72  Styckkostnad, merkostnads ersättning  
Kronor per beslut, löpande pris  – 16 999  8 258 –51,4 183 
Kronor per beslut, fast pris  – 16 09 2 7 779 –51,7 172 
Den minskade styckkostnade n kan främst förklaras av att antal beslut per årsarbetskraft har 
ökat från 57 till 114 för 2020 . Bidragande orsaker till detta är  insats en med utökad besluts -
fattarkapacitet  samt  att förmåga och kompetens hos handläggarna har utvecklats sedan 
förmånen infördes.   Nya och anpassade förmåner under pandemin
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 74 Nya och anpassade 
förmåner under pandemin  
I detta avsnitt redovisas resultat för två nya förmåner som införts på grund 
av pandemin, ersättning för karensavdrag och e rsättni ng till riskgrupper . 
Dessutom redovisas två förmåner vars regelverk ändrats  på grund av 
pandemin, smittbärarersättning och ersättning till arbetsgivare för höga 
sjuklönekostnader.  
De nya förmånerna ersättning för karensavdrag och ersättning till riskgruppe r ska till -
sammans med  förändringarna i det befintliga regelverket underlätta för medborgar e och 
arbetsgivar e att följa rekommendationerna för att minska smittspridningen . De ska också 
stödja arbetsgivarna ekonomiskt genom att låta staten stå för en större del av deras 
Försäkringskassan har på mycket kort tid skapat e -tjänster för ansökan om de nya 
förmånerna. Syftet var att göra det enkelt att  ansöka. Me n det var också nödvändigt för att 
underlätta handläggningen, eftersom det rört sig om betydande volymer som inte var möjliga 
att hantera utan stora konsekvenser för både de försäkrade och Försäkringskassans ordinarie 
verksamhet. På grund av att utveckling en behövde  ske så snabbt har vi dock varit tvungna att 
prioritera ner utvecklingen av automatiska kontroller för att minska antalet bidragsbrott och 
felaktiga utbetalningar. Vissa justeringar i systemet har gjorts efterhand, men eftersom 
ersättningarna kom mer att finnas under en begränsad tid finns inte förutsättningar för större 
satsningar på fler automatiska kontroller.  Däremot genomför vi manuella kontroller baserade 
på riskbaserade urval.  
Nedan redogörs närmare för utvecklingen för dessa förmåner under  2020.  
Ersättning för karensavdrag  
Ersättning för karensavdrag är en ny förmån  som införts  på grund av pandemin. Ersättning en 
kan betalas ut med ett schablonbelopp motsvarande 804 kronor 52 per dag  till anställd a som 
har fått karensavdrag på sin sjuklön och till  egenföretagare som har karens i sjukperiodens 
början.  Arbetslösa behöver inte ansöka om ersättning en, eftersom inget avdrag för karens 
görs för dem under pandemin.  
Förmånen omfattar i princip hela den förvärvs arbetande befolkningen . En helt manuell 
handläggning av dessa ärenden hade därför fått stora konsekvenser , både f ör de försäkrade 
och för Försäkringskassan  i form av långa handläggningstider och stora ärendevolymer.  På 
kort tid utveckla des därför  en ny e -tjänst  och en till stor del automatiserad handläggning . 
E-tjänsten  lanserades  7 april med möjlighet att ansöka retroaktivt från den 11 mars .
Antalet ansökningar om förmånen var som högst under vecka 15 och 16 när ersättningen 
introducerades, det kom då in  cirka 225 000 ansökningar i veckan . När fler försäkrade fick 
52 Innan 1 juni 2020 var ersättningsbeloppet 700 kr före skatt, från och med 1 juni 2020 höjdes ersättningen till 
804 kr före skatt.   Nya och anpassade förmåner under pandemin
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 75 möjlighet att arbeta hemifrån  minskade inflödet, men i  vecka 32  började antalet ansökningar 
öka igen. Mellan vecka 32 och 36 var det genomsnittliga infl ödet cirka 60 000 ärenden i 
veckan för att under återstoden av året  stabilisera s på i genom snitt c irka 105 000 ärenden i 
veckan. Ökningen bero dde till en del på att sjukfrånvaron alltid ökar under hösten , men även 
på pandemin . 
Över 1,6 miljoner personer  har fått ersättning för karensavdrag mellan  april och dec ember, 
vilket motsvarar cirka en fjärdedel av den arbetsföra befolkningen.  Cirka 58 procent  av 
förmånstagarna var kvinnor och cirka  42 procent  män.  Försäkringskassan har under året 
fattat beslut i cirka 3,8 miljoner ärenden , varav de flesta helt automatiskt. En person kan 
därmed ha ansökt och fått utbetalning för flera  olika ersättningsperioder.  Eftersom 
handläggningen till stor del är automatiserad h ar de försäkrade fått sin ersättning snabbt, i 
genomsnitt inom 4 dagar.  
Förmånsutgifterna uppgår till c irka 3,3 miljarder kronor. Under pandemin görs inte avdrag 
för karens vid ansökan om sjukpenning för bland andra arbetslösa vilket innebär att en extra 
dag med sjukpenning i  stället belastar förmånen sjukpenning.  Innan ersättningen 
introducerades hade en del av förvaltningskostnaden hunnit belasta sjukpenning.  
Ersättning till riskgrupper  
Ersättning till riskgrupper består av två separata förmåner: viss förebyggande sjukpenning 
och viss smittbärarpenning.  Förmånerna ger ersättning till personer, eller deras anhöriga, 
som tillhör en riskgrupp och därmed riskerar att bli allvarligt sjuka i covid -19. 
Viss förebyggande sjukpenning  
Viss förebyggande sjukpennin g omfattar personer som  har en anställning eller är egenföre -
tagare  och helt eller delvis måste avstå från att arbeta för att undvika att smittas på arbetet. 
Ett villkor är också att  arbetsgivaren inte kan erbjuda möjligheter att arbeta hemifrån  eller 
erbjuda andra arbetsuppgifter.  
Det har varit möjligt att ansöka om viss förebyggande sjukpenning  sedan den 24 augusti. När 
förmånen  introducerades fanns beslut om att den skulle  gälla från och med den 1 juli till och 
med den 30 september och för högst 90 kalen derdagar. I november beslutade regeringen 
dock att  förläng a ersättningsperioden  året ut , och senare även om att utöka antalet dagar med  
ersättning till 184  dagar . Under tiden har även målgruppen utökats  genom att fler diagnoser 
nu kan ligga  till grund för att tillhöra en  riskgrupp.  
Förmånen h andlägg s manuellt , men det går att ansöka med  en e-tjänst . Förmånen  betalas ut 
med ett schablonbelopp motsvarande  804 kronor per dag . 
Under den första veckan i augusti när det var möjligt att  ansöka om förmånen kom det in  
cirka 1700 ansökningar . Redan  andra veckan minskade  inflöde t till cirka 500 för att sedan  
stabilisera s på i genom snitt 400 ansökningar i veckan  fram till vecka 44 . En trolig orsak till 
att inte fler personer har ansökt om ersättningen kan vara  att många försäkrade  redan hade 
hittat alternativa vägar för att lösa sin arbetssituation  på ett smittsäkert sätt . 
Sedan  vecka 45 har dock inflödet ökat . Mellan vecka 45 och 53 låg det på i  genom snitt 580 
ärenden i veckan , vilket sannolikt beror på  den ökade smittspridningen  i samhället.  
Försäkringskassan har under året fattat beslut i cirka 9 400  ärenden  om viss förebyggande 
sjukpenning . Över 6 200  personer har fått  ersättning en, varav 55  procent var kvinnor och 45  
procent  män.  En person kan därmed ha ansökt och fått utbetalning för flera  olika ersättnings -
perioder.  Förmånsutgifterna uppgår till cirka  194 miljoner kronor . Den genomsnittliga 
handläggningstiden var 19 dagar.   Nya och anpassade förmåner under pandemin
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 76 Viss smittbärarpenning  
Viss smittbärarpenning riktar sig till personer som måste avstå från arbete för att undvika att 
smitta en närstående som ingår i en riskgrupp. Det gäller anhöriga som arbetar som personlig 
assistent till en vuxen person i riskgrupp eller som till viss del får närståendepenning för vård 
av vuxen person i riskgrupp. Förmånen handläggs manuellt och betalas ut med ett schablon -
belopp motsvarande  804 kronor per dag.  
Försäkringskassan har under året fattat beslut i cirka 704 ärenden om viss smi ttbärar penning. 
Cirka 340 personer har fått ersättningen under året , varav 72 procent var kvinnor och 28 
procent män. Den främsta orsaken till att en person inte beviljas ersättning är att hen inte har 
tillhört målgruppen för vilka som kan beviljas viss smittbärarpenning. Den genomsnittliga 
handläggningstiden var 14 dagar.  
Smittbärarersättningen är e n förmån som består av smittbärarpenning och ersättning för 
resekostnader.  
Smittbärarpenning kan betalas ut till e n person som inte kan arbeta på grund av att hen har 
eller antas ha en smittsam sjukdom . Smittan ska styrkas via ett läkarintyg. Under pandem in 
har förmånen utökats till fler målgrupper , och sedan  oktober kan även den som lever ihop 
med smittad person ansöka om smittbärarpenning efter ett  beslut om familjekarantän. En 
smittbärare kan även få ersättning för resekostnader i samband med vårdbesök.  
Smittbärar ersättning  är normalt sett en liten förmån . Under 2019 kom det in  cirka 1  700 
ansökningar  om förmånen . Men f rån mars 2020  ökade antalet ansökningar  drastiskt när 
smittan spreds i samhället . Senare påverkades mängden ansökningar även  av hur många 
tester  av misstänkt covid -19 regionern a hade möjlighet att göra . Under 2020 har antalet 
ansökningar om smittbärarpenning ökat från 350 till 29  357, en ökning med 8  288 procent. 
Samtidigt har antalet ansökningar om ersättning för resekost nader minskat med cirka 270 
ansökningar, från 1 363 till 1  093. Minskningen beror troligtvis på att det med anledning av 
Folkhälsomyndighetens rekommen dationer har gjort s färre resor under pandemin.   
Försäkringskassan har under året fattat beslut i cirka 23  600 ärenden. Cirka 13  700 personer 
har fått ersättning , varav cirka 55 procent var kvinnor och cirka 45 procent män.  En person 
kan därmed ansökt om och fått utbetalning för flera  olika ersättningspe rioder.  Den genom -
snittliga handläggningstiden var 17 dagar.  Förmånsutgifterna uppgick  till cirka  127 miljoner 
kronor .53 Det var  en ökning med 122 miljoner kronor eller 2  690 procent jämfört med 2019 , 
då de uppgick till 5 miljoner kronor . 
53 Förmånsutgiften inkluderar utgifterna för smittbärarersättning och viss smittbärarpenning.   Nya och anpassade förmåner under pandemin
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 77 Ersättning för höga sjuklönekostnader  
Förmånen ersättning för höga sjuklönekostnader54 har anpassats för att stödja arbetsgivare 
vars sjuklönekostnader öka t på grund av pandemin. Arbetsgivarna fick ersättning för hela 
den sjuklönekostnad som de redovisa de i arbetsgivardeklarationen under perioden april –juli. 
Från augusti till december har sedan kostnaden för sjuklön ersatts enligt olika procentsatser 
beroende på hur höga de varit.  
Ersättningen betalas ut via  företagens  skattekonto och arbetsgivaren betalar ut sjuklön till 
anställda som vanligt. Utbetalningen till skattekontot görs under pandemin  per månad i 
stället för per år, vilket innebär att de kostnader som redovisa s för april ersätts i maj , medan 
ersättningen i vanliga fall betalas ut retroaktivt året efter.  Handläggningen är till stor del 
automatiserad och efterkontroller sker löpande över  en viss beloppsgräns.  
Förmånsutgifterna för ersättning för sjuklönekostnader  uppgick u nder året till cirka 19 ,5 
miljarder kronor, varav  cirka  18 miljarder kronor var pandemirelaterade  kostnader . Det 
motsvarar en ökning m ed cirka 1 8,5 miljarder kronor eller 1 687 procent jämfört med 2019 , 
när förmånsutgifter na uppgick till cirka 1 miljard kronor. Beslut har tagits i cirka 450  000 
ärenden där kostnaderna varit relaterade till pandemin . 
Särskild a kontrollinsatser inom nya och anpassade 
förmåner  
Under våren analyserades riskerna för felaktiga utbetalningar i de förmåner som var nya eller 
hade anpassats på grund av pandemin. Till följd av dessa analyser gör kontrollutrednings -
verksamheten särskilda kontroller, främst av ersättning för sjuklönekostnader t ill arbets -
givare. Sedan april gör även den interna försäkringskontrollen ett löpande slumputtag av 
smittbärarpenning . Under året hade de också gjort en riktad kontroll av ersättning till  
riskgrupper. I den löpande slumpkontrollen av ersättning för karensa vdrag  har den interna 
försäkringskontrollen upptäckt flera fall av systematiska uttag och lämnat impulser till 
kontrollutredning.  
Se avsnitt Säkerställa korrekta utbetalningar och motverka bidragsbrott för beskrivning av 
Försäkringskassans samverkan med an dra berörda myndigheter om de nya förmånerna.  
54 Ersätt ning för höga sjuklönekostnader har anpassats och kallas under pandemin Ersättning för 
sjuklönekostnader.   Omvårdnadsbidrag
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 78 Omvårdnadsbidrag  
I detta avsnitt redovisas resultaten  avseende  handläggningen av omvårdnads -
kvalitet, skyndsamhet, service och produktiv itet. 
Omvårdnadsbidrag infördes 2019 , och även  under 2020 har arbetet fortsatt  med att utveckla 
it-systemet för handläggningsstöd, uppdatera styrande och stödjande dokument samt 
uppdatera webbplatsen och e -tjänsten.  
Antalet pågående ärenden och handläggningstiden har fortsatt att öka. Orsaken  till detta är 
den korta förberedelsetiden inför lagändringen, den ursprungliga utformningen av över -
gångs bestämmelserna samt otillräcklig finansiering för administ ration av  förmånerna. Detta 
har medfört att  det inte har funnits tillräcklig  kapacitet i handläggningen . Det ökade antalet 
pågående ärenden  och den ökade handläggningstiden har även lett till att antal et telefon -
samtal har ökat , och åtgärder har genomförts för  att balansera servicenivån i förhållan de till 
att prioritera  tillgänglig handläggnings tid. Från och med september 2020 har resurser från 
andra delar av verksamheten tillfälligt tillförts för att stötta handlägg ningen av  
omvårdnadbidrag  
Den 1 juli infördes  nya övergångsbestämmelser för vårdbi drag. Syftet var att åtgärda det 
glapp i utbetalning som uppstod  när vårdbidraget fasades ut vid införandet av omvårdnads -
bidraget i januari 2019.  
Handläggningen av o mvårdnadsbidrag har inte direkt påverkats av pandemin , men i  enlighet 
med myndighetens pa ndemiplan  har bedömning av rätten till ersättning samt utbetalning  
prioriterats  framför kvalitetsuppföljningar och andra aktiviteter. Det har bland annat 
inneburit att vi inte har tillräckliga underlag för att tillämpa modellen för att bedöma den 
rättsliga  kvaliteten för i år.  
Antalet upptäckta  felaktiga utbetalningar  och andelen felaktiga utbetalningar  som har 
orsakats av Försäkringskassan har  ökat något , men ligger fortfarande på en låg nivå . Även 
antalet  ärenden med avvikelser som upptäcks i den interna försäkringskontrollen  har ökat 
något från en låg nivå . Det gäller även a ndelen beslut som ändras efter omprövning.  
Skyndsamheten bedöms som inte tillfredsställande , och d en genomsnittliga 
handläggningstiden har ökat. Vi har gjort insatser f ör att å tgärda detta . 
Servicen bedöms som tillfredsställande. Tillgängligheten  i telefonin har minskat  och 
väntetiden har ökat under året . Användningen av e -tjänster har ökat.  Vi har vidtagit å tgärder 
för att balansera servicenivån i förhållande till tid som läggs på  handläggning . 
Produktiviteten bedöms som tillfredsställande . Styckkostnaderna har minskat och antalet 
beslut per årsarbetskraft har ökat.   Omvårdnadsbidrag
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 79 Rättslig kvalitet  
Som anges i inledningen kan vi inte bedöma nivån eller utvecklingen av den rättsliga 
kvaliteten inom omvårdnadsbidrag  enligt modellen , eftersom vi på grund av pandemin 
saknar tillräckliga underlag. Det går inte att säkert avgöra om nyckelkontrollerna i 
handläggningen är genom förda i all väsentlighe t, eftersom färre uppföljningar har 
genomförts , men  de underlag som finns indikerar att så är fallet . Att nyckelkontroller är 
genomförda kontrolleras också i samband med att beslut fattas.   
ärenden. I enlighet med myndighetens pandemiplan har vi prioriterat bedömning av rätten till 
ersättning samt utbetalning . I det redovisade underlaget för året finns det emellertid inte  
något som tyder  på att nyckelkontrollerna inte har genomförts i all väsentlighet.   
Inspektionen för socialförsäkringen (ISF)  lade i maj fram sin rapport Införandet av 
omvårdnadsbidrag och merkostnadsersättning .55 Rapporten visar att införandet av de nya 
och utfasningen av vårdbidrag och handikappersättning  har fått allvarliga  negativa 
konsekvenser för de  försäkrade  till följd av lång handläggningstid. Detta beror bland annat 
på att Försäkringskassan varken  haft tillräcklig kapacitet i handläggningen eller fått ökade 
anslag för att finansiera införandet . Den korta övergångsperioden gjorde också  att många 
ansökningar  om omvårdnadsbidrag kom in under en kort period när de g amla besluten om 
vårdbidrag upphörde . 
kvaliteten i handläggningen  av förmånen . Eftersom förmånen infördes 2019 kan resultaten 
inte jämföras med tidigare år. 
Tabell 73  Felaktiga utbetalningar , omvårdnadsbidrag  
Felaktiga  utbetalningar , antal  – 6 41 – 2 11 – 8 52 
orsakade av Försäkringskassan, procent1 – 50,0 58,6 – 50,0 37,5 – 50,0 54,1 
felaktiga utbetalningar som hanterats under året  
Antalet fel aktiga utbetalningar har ökat sedan föregående år . Antal et felaktiga utbetalningar 
till kvinnor är högre än för män , och det är en större andel kvinnor än män som har fått en 
felaktig utbetalning orsakad av Försäkringskassan . Eftersom underlaget är så litet är det inte 
möjligt att uttala sig om orsakerna till skillnader na.  
55 ISF, Rapport 2020:5 Införandet av omvårdnadsbidrag och merkostnadsersättning. En granskning av hur 
Försäkringskassan har infört två nya förmåner i s in verksamhet till personer med funktionsnedsättning.   Omvårdnadsbidrag
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 80 Tabell 75  Intern försäkringskontroll, omvårdnadsbidrag1 
Antal granskade ärenden  – – 1 413  – – 511 – 810 1 924  
Andel med avvikelse, procent2 – – – – – – – 0,9 2,4 
Andelen ärenden med avvikelser som upptäcks i den interna försäkringskontrollen har ökat 
något . De vanligaste orsakerna till avvikelser är att det belopp som betalas ut inte stämmer 
med beslutad nivå  och förmånstid , samt att avdrag för samordning av andra förmåner inte 
gjorts korrekt . Avvikelserna är dock på en låg nivå.  
Tabell 76  Omprövningar,  omvårdnadsbidrag  
Inkomna ärenden, antal  – 221 1 424 – 56 349 – 277 1 774 
Avgjorda ärenden, antal  – 131 1 222 – 35 261 – 166 1 483 
Ändrade beslut, procent  – 2,3 5,3 – 5,7 3,1 – 3,0 4,9 
Andelen beslut som ändras efter omprövning har ökat . Andelen är högre för  kvinnor  än för 
män, men u tifrån tillgängliga underlag kan vi inte förklara skillnaden. Den vanligaste 
orsaken till att ett beslut ändras är att det kommit in nya underlag.  
Tabell 77  Mål i förv altningsrätt, omvårdnadsbidrag1 
Inkomna ärenden  – 325 476 
Avgjorda ärenden  – 288 372 
Ändrade beslut , procent  – 18,4 13,7 
1 Omvårdnadsbidrag  och vårdbidrag  särredovisas inte av Domstolsverket. Statistiken kan inte delas upp per kön på grund av att 
Antalet ärenden som överklagas till förvaltningsrätten har ökat , men a ndelen som ändras har 
minskat. Eftersom resultaten för omvårdnadsbidrag även inkluderar vårdbidrag vet  vi inte i 
vilken omfattning resultatet avser respektive förmån.  
Medelvärdet på en femgradig skala uppgår till 2, 7. Det finns inga skillnader mellan könen i 
resultaten . Undersökningen genomfördes för första gången 2020.   Omvårdnadsbidrag
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 81 Skyndsamhet  
Försäkringskassan bedömer att skyndsamheten  inom  omvårdnadsbidrag inte är 
tillfredsställande  och handläggningstiderna har ökat jämfört med föregående år . 
En handlingsplan  som beskriver åtgärder som har vidtagits  för att minska balansen av 
ärenden  har tagits fram under året.56 Bland annat har t vå insatser  med utökad beslutfattar -
lämna ärendet till beslutsfattare jämnades ut . Även tester av olika arbetssätt för att 
effektivisera handläggningen har genomförts .57  
Tabell 78  Handläggningstider, antal dagar i genomsnitt  
Omvårdnadsbidrag  – 204 274 – 195 270 – 202 273 
Tabell 79  Pågående ärenden, antal  
Omvårdnadsbidrag  – 15 758  29 904  – 3 879  7 272  – 19 637  37 176  
Den genomsnittliga handläggningstiden och antal et pågående ärenden  har ökat. Det har inte 
funnits tillräckligt  med kapacitet inom handläggningen under året i förhållande till antal 
pågående ärenden.  
Skillnaden i handläggningstid mellan könen har minskat , men handläggningstiden är 
fortfarande något längre för kvinnor än för män . Skillnaden mellan könen  i antalet  pågåen de 
ärenden kan  sannolikt förklaras av att det historiskt sett har varit ett ojämställt nyttjande i 
vårdbidraget som följt med till omvårdnadsbidraget . Andelen män som nyttjar förmånen 
jämfört med vårdbidrag har ökat , vilket svarar mot lagstiftarens intenti on att underlätta för 
ett mer jämställt föräldraskap och bidra till jämställdhets politiken.  
De försäkrades upplevelse av skyndsamheten inom omvårdnadsbidrag  uppgår till 2,6 på en 
femgradig skala. Det finns inga skillnader mellan könen i resultaten. Unders ökningen  
56 Handlingsplan, Samlade åtgärder för OMV/MEK 2020.  
57 Kvalitetsanalys för omvårdnadsbidrag avseende perioden 2019 -09-01—2020 -08-31, dnr 2020/003342 .  Omvårdnadsbidrag
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 82 Service  
Försäkringskassan bedömer att servicen inom omvårdnadsbidrag  är tillfredsställande . 
Vi har prioriterat att göra tid tillgänglig för handläggning , vilket påverkat servicenivån 
negativt .58 Antal et samtal har ökat , vilket antas bero på  att man ringer när man får vänta 
länge på beslut och på de  nya övergångs bestämmelserna  om förlängt vårdbidrag . 
Antalet telefonsamtal har mer än fördubblats,  från 28 900 till 66 700 . Tillgängligheten har 
minskat från 92 till 85 procent. Den genomsnittliga väntetiden har ökat från 7 till 16 minuter . 
Tabell 80  Användning av e-tjänster inom omvårdnadsbidrag , procent  
Omvårdnadsbidrag , andel ansökan via e -tjänsten  – 85,5 88,3 – 83,8 86,9 – 85,2 88,0 
Andelen som använder sig av e -tjänsten för omvårdnadsbidrag har ökat.  Skillnaden mellan 
könen i användningen  kan inte förklaras utifrån tillgänglig a underlag.  
omvårdnadsbidrag  uppgår till 3,5  på en femgradig skala. Det f inns inga skillnader mellan 
könen i resultaten.  Undersökningen genomfördes första gången 2020.  
Försäkringskassan bedömer att produktiviteten  inom omvårdnadsbidrag är tillfredsställande  
och styckkostnaden har minskat .  
Tabell 81  Styckkostnad, omvårdnads bidrag  
Kronor per beslut, löpande pris  – 21 88 1 10 753 –50,9 447 
Kronor per beslut, fast pris  – 20 71 4 10 129 –51,1 421 
Den minskade styckkostnade n förklaras främst av att antal et beslut per årsarbetskraft har 
ökat från 44 till 87 för 2020 . Bidragande orsaker till detta är insatsen med utökad besluts -
förmånen införde s.  
58 Handlingsplan, Samlade åtgärder för OMV/MEK 2020.   Sjukersättning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 83 Sjukersättning  
sjukersättning  och hur den har utvecklats med utgångspunkt i aspekterna 
rättslig kvalitet, skyndsamhet, service och produktivitet.  
Handläggningen av sjukersättning har inte påverkats direkt av pandemin. I viss utsträckning 
har dock produktiviteten påverkats när handläggare som normalt arbetar med sjukersättning i 
stället har stöttat andra förmåner som påverkats mer . I enlighet med myndighetens pandemi -
plan prioriterade vi utr edning och bedömning av rätten till ersättning samt utbetalning . Det 
har lett till färre uppföljningar av den rättsliga kvaliteten än planerat, men det finns ändå 
tillräckligt underlag för att bedöma den rättsliga kvaliteten .  
Den rättliga kvaliteten  bedöm s vara tillfredsställande  och har utvecklats positivt  sedan 
föregående år . 
Antalet upptäckta felaktiga utbetalningar har ökat, men andelen som orsakats av 
Försäkrings kassan har minskat . Få ärenden med avvikelser upptäcks i den interna 
försäkringskontrollen. Andelen beslut som ändras efter omprövning har  ökat något , men 
ligger fortfarande på  en låg nivå . 
Skyndsamheten bedöms vara tillfredsställande och har utvecklats positivt . 
Handläggningstiderna har minskat . 
Servicen bedöms som tillfredsställande  och har utvecklats positivt.  Tillgängligheten  i telefon 
är fortsatt hög och har under året ökat marginellt. D en genomsnittliga väntetiden har 
minskat.  Användningen av e -tjänster har  ökat och de försäkrades upplevelse av tillgäng -
ligheten och bemötandet är oförändrad.  
föregående år .  
Försäkringskassan bedömer att den rättsliga kvaliteten  inom sjukersättning  är 
tillfreds ställande  och har utvecklats positivt  sedan föregående år.  
De uppföljningar som har gjorts visar att kvaliteten har förbättrats eller är oförändrad i de 
flesta avseenden. Nyckelkontrollerna genomförs i all väsentlighet.  Utredning och bedömning 
av arbetsförmågans nedsättning fungerar väl.59  
59 Kvalitetsanalys för sjukersättning avseende perioden 2019 -09-01–2020 -08-31, dnr 2020/003337.   Sjukersättning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 84 Insatser under året60 
Under året har ett antal insatser gjorts för att öka den rättsliga kvaliteten  och förståelsen för 
våra beslut . Det har handlat om att säkerställa att medarbetarna får den kompetensutveckling 
som behövs, att uppdatera styrande och stödjande dokument och att ta fram nya stöd inom 
områden där det funnits behov . På grund av  pandemin har vi fått göra om  våra klassrums -
utbildningar till webbaserade för att medarbetarna skulle få  del av utbildningsutbudet som 
planerat.  Vi har också  ordnat seminarier om neuropsykiatriska diagnoser  för att öka 
handläggarnas kunskap  om vad diagnoserna innebär.  
För att ge handläggarna bättre stöd har vi utveckla t handläggningsprocesse n för sjuk -
ersättning. N u finns tydliga re kopplingar till styrande och stödjande dokument så som 
vägledning och metodstöd, så att man lätt hitta r det stöd man behöver i en viss aktivitet. 
Vi även  tagit fram nya st öd för att öka förståelsen för våra beslut  hos de försäkrade . I början 
av året lanserades en handledning i att förmedla beslut i sjuker sättning . Handledningen  är 
indelad i tre teman: förståelse, svåra samtal och att skriva beslut. Temat förståelse omfattar 
både vad som påverkar förståelsen och vad man kan göra för att öka förståelsen.  Under 
hösten följdes handledningen upp med en film på temat förståelse och tillhörande dialog -
material. Dessa lanserades för att förstärka budskapen i handledningen och för att ge stöd till 
chefer och medarbetare att arbeta vidare för att öka förståelsen.  
En rättslig uppföljning som gjordes under 2019 visade att vi har brister i beslut om att bevilja 
sjukersättning till en försäkrad som är bosatt i annat land. En åtgärdsplan togs då fram för att 
åtgärda  bristerna. Under året har vi slutfört de åtgärder som inte hann bli klara under 2019. 
Det gäller  ett metodstöd för översättningar  och komplettering av en utbildning med en 
särskild del som rör  utlandsärenden.  
Här redovisas ett antal indikatore r som är relevanta för bedömningen av den rättsliga 
kvaliteten i handläggningen  av sjukersättning.  
Tabell 82  Felaktiga utbetalningar , sjukersättning1 
Felaktiga  utbetalningar , antal  522 412 547 458 420 472 980 832 1 019 
orsakade av Försäkringskassan , procent2 34,9 23,8 14,8 34,0 23,6 17,4 34,5 23,7 16,1 
2 Andelen kan inte rel ateras till antalet felaktiga utbetalningar i den översta tabellraden, eftersom andelen har beräknats utifrån 
Antalet upptäckta felaktiga utbetalningar har  ökat sedan föregående år medan andelen som 
orsakat s av Försäkringskassan har minskat . Det görs fler felaktiga utbetalningar till kvinnor 
än män, men om man tar hänsyn till att fler kvinnor än män får sjukersättning är kvinnors 
andel av de felaktiga utbetalningarna lägre än mäns  andel. Även n är det gäller felaktiga 
utbetalningar orsakade av Försäkringskassan  är mäns andel större , vilket skiljer sig från de 
två föregående åren då kvinnors andel var något större . Utifrån tillgängliga underlag kan vi 
60 Se regeringsuppdrag Uppdrag att stärka sjukförsäkringshandläggningen för att åstadkomma en välfungerande 
sjukskrivningsprocess, dnr 2021/000353. Sjukersättning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 85 Tabell 83  Intern försäkringskontroll, sjuker sättning1 
Antal granskade ärenden  – – 990 – – 873 1 300  1 234  1 863  
Andel med avvikelse, procent2 – – – – – – 1,2 1,5 1,2 
Få ärenden med avvikelser upptäcks i den interna  försäkringskontrollen . Sedan juli omfattar 
inte längre den löpande slumpkontrollen ärenden som handlagts helt automatiskt. Andelen  
med avvikelse  har trots att dessa ärenden uteslutits minskat men resulta tet ska tolkas med 
försiktighet.61 De vanligaste orsakerna till avvikelser är  felaktig hantering när den försäkrade 
har en skuld till Försäkringskassan , samt att det utbetalda beloppet inte stämmer med 
beslutet . 
Tabell 84  Omprövningar,  sjukersättning  
Inkomna ärenden, antal  3 000  2 993  2 555 2 037  1 988  1 733 5 038  4 981  4 288 
Avgjorda ärenden, antal  2 863  3 502  2 530 1 945  2 357  1 751 4 809  5 859  4 281 
Ändrade beslut, procent  3,6 2,1 2,5 4,1 4,0 4,5 3,8 2,9 3,3 
Andelen beslut som ändras efter omprövning har  ökat något , men ligger fortfarande på  en låg 
nivå. Andelen ändrade beslut som avser män är högre än andelen som avser kvinnor. Utifrån 
Mål i förvaltningsrätt  
Antalet  beslut  som överklagas till förvaltningsrätten har  minskat  sedan föregående år, liksom 
ande len som ändras . Eftersom resultaten för sjukersättning och aktivitetsersättning redovisas 
samlat vet vi inte om minskningen  gäller båda förmånerna i lika stor grad eller ba ra en av 
förmånerna. Se tabell 18. 
Upplevelsen av den rättsliga kvaliteten inom sjukersättning är oförändrad sedan föregående 
år. Medelvärdet uppgår till  3,1 på en femgradig skala. Män är mer positiva till den rättsliga 
kvaliteten; för dem uppgår medelvärdet till 3,2 medan det för kvinnor uppgår till 3,0 . 
Efterkontroller  
I ärenden där en försäkrad beviljats sjukersättning följer Försäkringskassan upp beslutet efter 
en viss tid. I uppföljningen ingår att utreda den försäkrades hälsotillstånd och informera om 
möjligheterna till rehabilitering och arbete med vilande sjukersättning.  
Under året har 24 700 sådana uppf öljningar avslutats, vilket är 5 000 färre  än 201 9. För  286 
försäkrade ledde uppföljn ingen till att hen prövade att arbeta med vilande sjukersättning eller 
till att ersättningen ändrades. Andelen uppföljningar som leder till en ändring ligger på 
samma nivå som under föregående år.     
61 För mer information om förändringen, se avsnittet Försäkringskassans kvalitet i handläggningen, Rättslig 
kvalitet.   Sjukersättning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 86 Skyndsamhet  
Försäkringskassan bedömer att skyndsamhet en inom sjukersättning  är tillfreds ställande  och 
har utvecklats positivt sedan föregående år.  
Tabell 85  Handläggningstider, antal dagar i genomsnitt  
Sjukersättning  106 91 80 101 89 79 104 90 80 –11,6 
Tabell 86  Pågående ärenden, antal  
Sjukersättning  6 646  5 734  4 965 5 538  4 926  4 275 12 183  10 661  9 239 
Den genomsnittliga handläggningstiden har förbättrats ytterligare . Det är troligen en effekt 
av insatser under föregående år när vi prioriterade att avsluta så många ärenden som möjligt 
för att kunna arbeta mer effektivt med nya ansökningar. En annan förkl aring är att en stor 
andel av handläggarna inom sjukersättning  är erfarna och har den kompetens som krävs för 
att hantera ansökningarna skyndsamt. Det tar något längre tid att handlägga kvinnors ansök -
ningar , men skillnaden mellan könen  har minskat . Utifrå n tillgängliga underlag kan vi inte 
De försäkrades upplevelse av skyndsamheten inom sjukersättning är oförändrad sedan 
föregående år. Medelvärdet på en femgradig skala uppgår till 3,2. Män upplever i större 
utsträckning än kvinnor att deras ärende handläggs snabbt. För män uppgår medelvärdet till 
3,4 medan det för kvinnor uppgår till 3,1 . 
Service  
Försäkringskassan bedömer att servicen inom sjukersättning  är tillfreds ställande  och har 
utvecklats positivt.  
Antalet  telefonsamtal har minskat , från 1 12 000 under 2019 till 103 000 under 20 20. 
Tillgängligheten  är fortsatt hög och har under året ökat något, från 89 till 90 procent. D en 
genomsnittliga väntetiden i telefon har minskat, från 10 till 9 minuter.   
Tabell 87  Användning av e-tjänster  inom sjukersättning , procent  
Andel som ansöker om sjukersättning 
via e-tjänst  45,7 56,3 64,1 37,7 46,1 54,0 42,4 52,1 59,9 
Andel elektroniska läkar utlåtanden 39,9 63,6 68,5 39,5 64,3 68,6 39,7 63,9 68,6 
Användningen av e -tjänsten för ansökan har fortsatt att öka. En större andel kvinnor än män 
använder e -tjänsten. Utifrån tillgängliga underlag kan vi inte förklara skillnaden.  Även 
andelen elektroniska läkar utlåtanden  har ökat.   Sjukersättning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 87 De försäkrades  upplevelse av tillgänglighet och bemötande  
sjukersättning är oförändrat sedan föregående år. Medelvärdet på en femgradig skala uppgår 
till 3,7. Det bästa omdömet får bem ötandet , medan de försäkrade är mindre positiva till 
möjlig heten att komma i  kontakt med rätt person. Män är genomgående mer positiva. 
Jämfört med föregående år  är män mer positiva  på frågan om skriftliga besked från 
Försäkringskassan är lätta att förstå.  
Försäkringskassan bedömer att produktiviteten  inom sjukersättning  är tillfredsställande , men 
styckkostnaden har ökat. 
Tabell 88  Styckkostnad, sjukersättning  
Kronor per beslut, löpande pris  6 428  5 938  6 730 13,3 395 
Kronor per beslut, fast pris  6 194 5 622  6 340 12,8 372 
Styckk ostnaden har ökat och antalet beslut per årsarbetskraft har minskat . Delvis  beror det 
på att handläggare som normalt arbetar med sjukersättning under året stöttat andra förmåner  
och har behövt en viss omställningstid när de börjat handlägga sjukersättning igen .  Sjukpenning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 88 Sjukpenning  
I detta avsnitt redovisas resultaten avseende handläggningen av sjukpenning 
och hur den har utvecklats med utgångspunkt i aspekterna rättslig kvalitet, 
Pandemin har lett till ett ökat antal ansökningar om sjukpenning. Ökningen var särskilt 
kraftig under perioden mars till juni, men antalet ansökningar har v arit högre än prognos en 
även under övriga  månader. Även antalet telefonsamtal ökade kraftigt  under våren . I enlighet 
med myndighetens pandemiplan prioriterade vi utredning och bedömning av rätten till 
ersättning samt utbetalning , vilket gjorde att vi inled ningsvis inte tillsatte fler resurser för att 
svara i telefon. Följden blev försämrad tillgänglighet och ökade väntetider.  
Vi har dock lyckats hantera den stora mängd nya ärenden som kommit in. De försäkrade  har 
fått sin ersättning i tid  – mycket tack vare  att medarbetare som normalt hanterar andra 
förmåner gick in och  stöttade sjukpenninghandlägg ningen  med utredning av sjukpenning -
grundande inkomst och handläggning av de nya förmånerna  som infördes på grund av 
pandemin . 
På grund av pandemin  vidtog s också ett antal åtgärder  för att minska belastningen på vården 
och underlätta för de försäkrade, å tgärder  som påverkade både tillämpning en och förut -
sättningar na för att utreda  rätten till sjukpenning. Vi beslutade att avvakta med att begära  
läkarintyg för dag 1 –21 i sjukperioden62 för att  i stället i större omfattning fatta interimistiska 
beslut.63 Vi beslut ade även att avvakta med att begära  komplette ring av  läkarintyg. En 
tillfällig rutin  för situationer  när läkare n sjukskrivit en patient  utan att ha träffat hen  fysiskt 
togs fram. Rutinen anger att kontaktsättet vid en undersökning i sig inte är avgörande för om 
underlaget är tillräckligt för att bedöma arbetsförmågan .  
Vi utökade även möjligheten att gör a undantag från prövning en mot normalt förekommande 
arbete mellan dag 181 och 365 i rehabiliteringskedjan.  Anledning en till  det var att försäkrade  
vars vård och rehabilitering försenats på grund av pandemin  annars riskerade att få avslag på 
ansökan om sjukpenning . Slutligen  infördes en tillfällig förenklad hantering för att bedöma 
sjukpenninggrundande inkomst.  
På grund av den ökade arbetsbelastningen under pandemin har i vi inte kunnat genomföra ett 
tillräck ligt antal uppföljningar för att kunna bedöma nivån eller utvecklingen av den rättsliga 
kvaliteten inom sjukpenning  i enlighet med modellen . Vi kan dock konstatera  att andelen 
beslut som ändras efter omprövning har minskat  och att andelen beslut som ändras  av 
förvaltnings rätten i stort sett är oförändrad. Antalet upptäckta felaktiga utbetalningar har 
ökat, men det beror till stor del på att de t vid införandet av den  nya förmånen karens -
avsdragersättning saknades kontroller av om personen fått  sjukpenning f ör samma dag . 
62 Regeringen har i förordning beslutat att i sjukpenningärenden gäller krav på läkarintyg från dag 15 i 
sjukperioden, istället  för dag 8 i vanliga fall. Den förlängda läkarintygsfria tiden gäller till och med 31 
december 2020. Försäkringskassan beslutade därtill att under perioden 19 mars -31 oktober samt från den 15 
december att avvakta med att begära in läkarintyg t.o.m. dag 21 i sjukperioden.  
63 Handläggaren ska i första hand bedöma om det är möjligt att fatta ett slutligt beslut utifrån befintligt underlag i 
ärendet. När handläggaren inte kan fatta ett slutligt beslut på grund av att hen avvaktar information från den 
försäkrade ska ställning tas till om det är aktuellt att bevilja sjukpenning interimistiskt med stöd av 112 kap. 2 
§ SFB. Ett interimistiskt beslut är ett tillfälligt beslut som alltid sen ska ersättas av ett slutligt beslut. Sjukpenning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 89 Andelen fel som orsakas av Försäkringskassan har minskat. De försäkrades upplevelse av 
den rättsliga kvaliteten har förbättrats  något  sedan föregående år.  
Vi behöver  fortfarande bli bättre på att arbeta tidigt och aktivt för att identifiera de försäk -
rades individuella förutsättningar och behov av hjälp för att kunna återgå i arbete. Vi behöver 
också bli bättre på att utreda och bedöma arbetsförmågans nedsättning i längre sjukfall. Vi 
har därför fortsatt att stärka samordningen oc h vidtagit åtgärder för att stödja handläggarna i 
det arbetet.    
I arbetet med samordning  är möten ett av flera verktyg som vi använd er oss av . Antalet 
genomförda avstämnings möten  och omställningsm öten har endast minskat något jämfört 
med föregående år,  trots den ökade belastningen som pandemin medfört både för oss och 
våra samverkanspartner. A ntalet gemensamma kartläggningar har dessutom ökat något . 
Däremot har utbudet av insatser som kan ges till  individen som stöd för att återgå i arbete  
minskat under pandemin . 
Vi bedömer att skyndsamheten  är tillfredsställande  och har utvecklats positivt . Den genom -
snittliga handläggningstiden har blivit betydligt kortare och merparten av de försäkrade får 
utbetalning inom rimlig tid. Antalet telefonkontakter med  de försäkrade har fortsatt att öka , 
samtidigt som tiden till kontakt är oförändrad . Även  upplevelse av skyndsamhet har 
förbättrats  hos de försäkrade . 
Servicen bedöms som  tillfredsställande . På grund av det kraftigt ökade antalet samtal till 
följd av pande min har  tillgängligheten i telefon minskat och den genomsnittliga väntetiden 
ökat. Användningen av e -tjänster har fortsatt att öka, och d et sammanvägda resultatet i kund -
undersökningen för tillgänglighet och bemötande inom sjukpenning har förbättrats från 
Produktiviteten bedöms som tillfredsställande , och styckkostnaden har minskat . 
Det saknas tillräckliga underlag för att avgöra om nyckelkontrollerna i handläggningen är 
genomförda i all väsentlighet  eftersom inga uppföljningar har genomförts under året.  
Anledningen är dels pandemin , dels att vi påbörjat en översyn av uppföljning smetoden . På 
grund av  pandemin har också flera av kontrollerna i handläggningen tagits bort tillfälligt,  
samtidi gt som det inte har varit möjligt att ta fram nya kunskapsunderlag för att följa upp hur 
det har påverkat nyckelkontrollerna. 64 Utifrån det tillgängliga kunskapsunderlaget  kan vi 
därför inte bedöma nivån eller utvecklingen av den rättsliga kvaliteten inom sjukpenning 
enligt modellen .  
Utifrån de underlag som finns kan vi ändå  se att vi liksom föregående år genomför inledande 
handläggningsmoment och ti diga bedömningar av rätten till sjukpenning på ett tillfreds -
ställande sätt i merparten av ärendena. Vi behöver fortfarande bli bättre på att identifiera de 
försäkrades individuella förutsättningar och behov av hjälp för att kunna återgå i arbete. Vi 
behöv er också bli bättre på att utreda och bedöma arbetsförmågans nedsättning i längre 
sjukfall.65 
64 Kvalitetsanalys för sjukpenning avseend e perioden 2019 -09-01-2020 -08-31, dnr 2020/004629 . 
65 Kvalitetsanalys för sjukpenning avseende perioden 2019 -09-01-2020 -08-31, dnr 2020/004629 .  Sjukpenning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 90 Insatser under året  
Under året har ett antal insatser gjorts för att öka den rättsliga kvaliteten.  Det har handlat om 
att utveckla stödet i handläggningen,  kompet ensutveckling och nya stöd inom områden där 
det har behövts. Se även avsnittet Åtgärder för att förbättra stödet till individen  nedan.  
kvaliteten i handläggni ngen  av sjuk penning . 
Tabell 89  Andel bedömningar av arbetsförmågan gjorda senast vid dag 91 respektive dag 
181, procent  (i enlighet med rehabiliteringskedjan)1  
Dag 90, ärenden med läkarintyg i tid  73,9 73,9 77,9 71,9 72,9 76,8 72,9 73,4 77,3 
Dag 90, samtliga ärenden  67,2 67,5 68,8 63,9 65,2 65,3 65,6 66,3 67,0 
Dag 180, ärenden med läkarintyg i tid  78,4 75,3 67,9 76,8 73,8 68,0 77,6 74,5 67,9 
Dag 180, samtliga ärenden  71,0 67,6 58,2 67,4 64,5 56,2 69,2 66,1 57,2 
1 Statistiken för  2018  och 2019  är justerad i förhål lande till årsredovisningen 201 9 på grund uppdateringar av statistiken . 
Andelen ärenden där bedömningar har gjorts vid dag 90 och där läkarintyg fanns i tid har 
ökat sedan 2019. Däremot har andelen ärenden där bedömningar har gjorts vid dag 180 och 
där läkarintyg fanns i tid minskat.  Minskningen beror troligen både på en registrerings -
förändring  och att vi har fattat fler interimistiska beslut. Det senare beror i sin tur på  att vi 
fattat fler negativa beslut i samband med bedömningen i förhållande till  normalt före -
kommande arbete , och i dessa ärenden f attas alltid ett interimistisk t beslut fram tills beslutet 
verkställs.  
Det finns ing a skillnad er mellan könen  när det gäller andelen bedömningar av 
arbetsförmågan som görs i tid .  
Tabell 90  Felaktiga utbetalningar , sjukpenning1 
Felaktiga  utbetalningar , antal  10 041  10 143 14 383   5 016  5 199 8 474  15 057  15 34 2 22 857  
orsakade av Försäkringskassan, procent2 55,9 48,5 39,3 47,4 42,3 34,9 53,0 46,4 37,8 
Antalet upptäckta felaktiga utbetalningar har ökat kraftigt . Ökningen beror på  att det vid 
införandet av den nya förmånen ersättning för karensavdra g inte fanns kontroller för att 
undvika att ersättning för karensavdrag  betalades ut för samma dag som sjukpenning . Efter 
att kontroller infördes minskade felutbetalningar na. 
Ökningen av antalet felaktiga utbetalningar var större för män än för kvinnor , men fort -
farande får fler kvinnor än män felaktigt utbetald sjukpenning . Det beror delvis på att fler 
kvinnor än män får sjukpenning. Men d essutom är kvinnor överrepresenterade i längre 
sjukfall och sjukskrivna på deltid i högre utsträckning än män, vilket innebär ökad risk för 
fel. 
Andelen fel som orsakas av Försäkringskassan har fortsatt att minska.  Det är vanligare att 
Försäkringskassan orsakat felutbetalningar till kvinnor. Utifrån tillgängliga underlag kan 
skillnade n inte förklaras .  Sjukpenning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 91 Tabell 91  Intern försäkringskontroll, sjukpenning1 
Antal granskade ärenden  – – 6 529  – – 3 515  1 293  1 225  10 044  
Andel med avvikelse, procent2 – – – – – – 4,4 4,7 5,0 
I år har fle r ärenden granskats  i den interna försäkringskontrollen , framför allt  på grund av en 
riktad insats.  Andelen ärenden med avvikelse har ökat något jämfört med föregående år. 
Sedan juli omfattar dock inte längre den löpande slumpkontrollen periodiskt löpande utbetal -
ningar av sjukpenning och resultatet ska därför tolkas med försiktighet.66 Den vanligaste 
avvikelsen är felaktiga utbetalningar, till exempel att fel belopp betalas ut i samband med 
tilläggsutbetalningar.  Som nämns ovan har antalet  felaktiga utbetalningar  ökat på grund av 
pandemin . 
Tabell 92  Omprövningar, sjukpenning  
Inkomna ärenden , antal  10 765  10 861  12 137  5 265  5 318  6 584  16 030  16 181  18 722  
Avgjorda ärenden , antal  12 854  9 960  12 324  6 332  4 894  6 625  19 187  14 856  18 950 
Ändrade beslut, procent  9,1 8,0 7,1 10,5 9,1 8,8 9,6 8,4 7,7 
Andelen beslut som ändras efter omprövning har fortsatt att minska. En vanlig anledning till 
att beslut ändras är att det kommit in nya underlag i samband med omprövningen.  Något fler 
beslut som gäller män ändras efter omprövn ing, men u tifrån tillgängliga underlag kan vi inte 
förklara skillnaden  mellan könen . 
Tabell 93  Mål i förvaltningsrätt , sjukpenning1 
Inkomna ärenden  7 039  5 753  6 851 
Avgjorda ärenden  5 736  5 538  6 714 
Ändrade beslut , procent  15,0 14,5 14,3 
1 Domstolsverkets uppdelning på måltyper stämmer inte helt överens med Försäkringskassans uppdelning på förmåner. 
I Domstolsverkets  kategori  ingår även graviditetspenning samt  mål som gäller sjukpenninggrundade inkomst.  Statistiken kan 
inte delas upp per kön  på grund av att Domstolsverket inte har könsuppdelad statistik.  
Källa : Domstolsverket  
Antalet beslut som överklagas till förvaltningsrätten har ökat igen  efter att ha minskat 
föregående år . Andelen beslut som ändras i förvaltningsrätten är däremot stabil.  Den 
vanligaste anledningen till att ett beslut ändras är att  förvaltningsrätten gör en  annan 
bedömning än Försäkringskassan, följt av att det kommer f ram nya medicinska fakta i 
samband med överklagan.  
Upplevelsen av den rättsliga kvaliteten i sjukpenning uppgår i år till 3,1 på en femgradig 
skala , jämfört med 3,0 år 2019. Det finns inga signifikanta skillnader i resultaten mellan 
könen.  
66 För mer information om förändringen, se avsnittet Försäkringskassans kvalitet i handläggningen, Rättslig 
kvalit et.  Sjukpenning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 92 Skyndsamhet  
Försäkringskassan bedömer att skyndsamheten  inom sjukpenning  är tillfredsställande  och 
har utvecklats positivt  sedan föregående år.  
Tabell 94  Handläggningstider, antal dagar i genomsnitt1 
Sjukpenning  30 27 20 31 28 21 30 28 20 –28,8 
1 För sjukpenning redovisas handläggningstiden som genomsnittlig väntetid för den försäkrade  att få ett beslut  efter att ansökan 
kommit in.  
Tabell 95  Pågående ärenden, antal1 
Sjukpenning  fram till 2017  52 479  15 009  0 25 133  6 988  0 77 612  21 997  0 
Sjukpenning  från 2017  48 183  53 097  49 059  28 152  30 353  29 731  76 335  83 450  78 791  
1  Ett nytt systemstöd för handläggning av sjukpenning infördes under 2017. I samband med det ändrades också ärendeslagen i 
handläggningen. Det innebär att resultaten före och efter förändringen inte går att jämföra.
Den genomsnittliga handläggningstiden har minskat betydligt sedan föregående år. Även 
antalet pågående ärenden har minskat.  Anledningen är framförallt den stora mängd ärenden 
till följd av  pandemin där beslut har kunnat fattas inom ett fåtal dagar utan någon längre 
utredning , men också d en särskilda  hanteringen av  sjukpenning grundande inkomst  har 
bidragit  till minskningen . Tiden till telefonutredning är oförändrad , se Tidiga kontakter med 
den sjukskrivn e nedan.  
Det finns endast marginell a skillnad er i handläggningstider  mellan könen.  
De försäkrades u pplevelse av skyndsamheten har förbättrats sedan föregående år. Medel -
värdet på en femgradig skala uppgår till 3,6 jämfört med 3,4 föregående år.  Det finns inga 
skillnader mellan könen  i upplevelsen  av skyndsamheten . 
Åtgärder för att förbättra stöd et till individen  
Försäkringskassans samordnande roll  
Rättssäkerheten i handläggningen av sjukpenning innefattar även utredning och bedömning 
av vilket stöd en individ behöver för att återfå sin arbetsförmåga. Här har Försäkringskassan 
en sam ordnande roll. Det innebär att vi ska samverka med bland annat hälso - och sjuk -
vården, arbetsgivare och Arbetsförmedlingen för att de ska ta sitt ansvar i sjukskrivnings -
processen.  
Samverkan  
Försäkringskassans samordnande roll förutsätter samverkan med övr iga aktörer som är 
delaktiga  i sjukskrivningsprocessen. Målet att samverkan i högre grad ska bidra till att ge 
individen ökat stöd har påverkats av pandemin. Utbudet av möjliga insatser har begränsats , 
såväl insatser på arbetsplatsen som insatser genom sam ordningsförbund och det förstärkta 
samarbetet med Arbetsförmedlingen. Exempelvis har möjligheten att arbets träna med 
handledning minskat  när många anställda har permitterats  eller arbetat hemifrån.67  
Utvecklingen  av samverkan med andra aktörer behöver fo rtsätta. Under året har Försäkrings -
kassan därför bjudit in de centrala aktörerna i sjukskrivnings - och rehabiliteringsprocessen 
67 Se regeringsuppdrag Uppdrag att stärka sjukförsäkringshandläggningen för att åstadkomma en välfungerande 
sjukskrivningsprocess, dnr 2021/000353.   Sjukpenning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 93 till rådslag om sjukförsäkringen. Rådslagen syftar bland annat till att diskutera vilka 
utmaningar det finns  inom sjukförsäkringen samt vilka förbättringar  vi behöver göra 
tillsammans för att öka stödet till individen.68 Mer om vad som hänt inom samverkan med 
respektive samverkanspart redovisas i avsnittet Återrapportering av mål enligt 
regleringsbrevet – Sjukfö rsäkringen . 
Utveckling av handläggningsproce sserna 
För att ge handläggarna bättre stöd har vi fortsatt att utveckla handläggningsprocesserna, 
som beskriver möjliga aktiviteter och under vilka förutsättningar de ska utföras. I processen 
för sjukpenning , rehabilitering och rehabiliteringsersättning  har vi tydliggjor t nödvändig -
heten av att alltid ta ställning till om det är motiverat med  rehabiliteringsinsatser för den 
försäkrade . Sammantaget ger p rocessen nu bättre möjligheter att anpassa stöd, aktiviteter o ch 
insatser utifrån individens faktiska behov .69 
Utökad kvalitetssäkring  
Från och med mars 2020 kvalitetssäkras samtliga sjukpenningärenden där personens 
arbetsförmåga för första gången bedöms i förhållande till normalt förekommande  arbeten, 
alltså vi d dag 181 i sjukfallet . Tidigare kvalitetssäkr ades ärenden  endast inför beslut om 
avslag. Kvalitetssäkring en innebär att försäkringsutredaren  och en specialist granskar 
ärendet.  
Syftet med den utökade kvalitetssäkringen är skapa större  enhetlighet i bedömningen av 
arbetsförmågan  och ge stöd till försäkringsutredarna i de komplexa bedömningarna.  Effekten 
av den utökade kvalitetssäkringen kommer att utv ärderas under 2021.70 Vi kan dock se att 
antalet avslag vid dag 181 har ökat. Se mer om utvecklingen av avslag  i avsnittet 
Återrapportering av mål enligt regleringsbrevet – Sjukförsäkringen . 
Begripligare beslut  
Försäkringskassan arbetar löpande med att förbättra  dokumentation och beslutsmotiveringa r 
i sjukpenning ärend en.71 Även  handläggningsprocessen  innehåller  arbetsmoment som syftar 
till att säkra den försäkrades och andra aktörers förståelse för försäkringen och Försäkrings -
kassans beslut.72 Kundundersökningen visar att de  försäkrade  i högr e grad än tidigare  
uppleve r att de skriftliga besked en om sjukpenning är lätta att förstå ; medelvär det på en 
femgradig skala har ökat från 3,6  till 3, 8. 
Differentierad handläggning  
Handläggningen av sjukpenning  är differentierad, vilket innebär att den är uppdelad i tre 
flöden. I vilket flöde ett  ärende ska handläggas avgörs utifrån behovet av att utred a den 
försäkrades förutsättningar för återgång i arbete.  
Ärenden där den försäkrade är frisk vid ansökan handläggs i flöde 1 medan  övriga ärenden 
börjar i flöde 2 , där eventuella  oklarheter om förutsättningar na för återgång i arbete utreds . 
68 Se regeringsuppdrag Förstärkt arbete med att stödja individen i sjukskrivnings - och rehabiliteringspro cessen, 
dnr 2021/000350 . 
69 Se regeringsuppdrag Uppdrag att stärka sjukförsäkringshandläggningen för att åstadkomma en välfungerande 
sjukskrivningsprocess, dnr 2021/000353.  
70 Med anledning av den lagändring i rehabiliteringskedjan som är aviserad att börja gälla i mars 2021, kommer 
vi även att se över metoden för kvalitetssäkring.  Se regeringsuppdrag Uppdrag att stärka 
sjukförsäkringshandläggningen för att åstadkomma en välfung erande sjukskrivningsprocess, dnr 2021/000353.  
71 Se regeringsuppdrag Uppdrag att stärka sjukförsäkringshandläggningen för att åstadkomma en välfungerande 
sjukskrivningsprocess, dnr 2021/000353 . 
72 Se svar på regeringsuppdrag Individens förståelse för Försäk ringskassans beslut 2018 -04-27, dnr 005303 –
2018.   Sjukpenning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 94 Handläggningen övergår till  flöde 3 först när det finns ett konstaterat  behov av att utreda om 
det är aktuellt med arbetslivsinriktad rehabilitering.  
Den kraftig a ökn ingen av antalet ärenden till följd av pandemin har framför  allt gällt ärenden 
som handläggs i  flöde 1 . De har under året  utgjort 75 procent av alla sjukpenningärenden, 
jämfört med 57 procent under 2019.  
Tidiga kontakter  med den sjukskrivne  
Försäkringskassan ska i de fall det behövs kontakta en sjukskriven person tidigt i ärendet .73 
Syftet är dels att informera om reglerna i sjukförsäkringen, dels att utreda förutsättningarna 
för återgång i arbete. En tidig telefonkontakt togs i cirka 200 700  ärenden, en ökning med 18 
procent jämfört med 2019. Samtidigt var d en genomsnittliga tiden ti ll den första kontakten 
oförändrat 34 dagar. Vi kontaktar kvinnor i större omfattning än män, vilket ligger i linje  
med hur könsfördelningen ser ut inom förmånen. Det finns inga skillnader mellan könen i 
tiden till kontakt.  
Möten  med den försäkrade  för att  utreda behovet av samordning  
Försäkringskassan behöver utreda behovet av samordning ytterligare i ärenden där det är 
svårt att bedöma den försäkrades förutsättningar för att återgå i arbete. Det är dessa ärenden 
som hanteras inom det tredje flödet . Under 2020 gällde det cirka 53 200 ärenden, vilket kan 
jämföras med cirka 74 900  under 201 9. 
I dessa ärenden kan det behövas personliga möten med de försäkrade. Det är då viktigt att 
mötena genomförs vid rätt tidpunkt i varje enskilt fall , eftersom personliga möten i vissa fall 
kan leda till att försäkrade som annars hade  återgått i arbete blir kvar i sjukskrivning .74 
De personliga mötena ska hålla god kvalitet. För att säkerställa det har vi  sedan tidigare  
utvecklat stödet för planering och genomför ande av mötena i handläggningsprocessen .  
Digitala möten  
Sedan december 2019 kan alla möten mellan Försäkringskassan, den försäkrade och Arbets -
förmedlingen  hållas  digitalt .75 Under våren utökades möjligheten till  digitala möten även till 
möten  med försäkrade och externa aktörer som till exempel vårdgivare och samordnings -
förbund.76 Digitaliseringen  gör det möjligt  att genomföra fler möten och därmed också ge 
fler stöd för att komma tillbaka i arbete.  Möjligheten till digitala  möten har varit särski lt 
viktig under pandemi n. 
Avstämningsmöte  
Försäkringskassan ska verka för att andra aktörer såsom vårdgivare, arbetsgivare och 
Arbetsförmedlingen vidtar rehabiliterande åtgärder så snart det är möjligt . Detta kan 
exempelvis ske inom ramen för ett avstämningsmöte.  
73 Försäkringskassan kontaktar generellt inte de sjukskrivna tidigt i ärenden där förutsättningarna för återgång i 
arbete är klara, den sjukskrivne inte behöver någon information om reglerna eller bedöms kunn a återgå i 
sysselsättning inom 60 dagar.  
74  ISF 2014:21, Leder utredning av sjukskrivna till ökad återgång i arbete?  
75 Se regeringsuppdrag Uppdrag att stärka sjukförsäkringshandläggningen för att åstadkomma en välfungerande 
sjukskrivningsprocess, dnr 00097 3–2020 . 
76 Se regeringsuppdrag Uppdrag att stärka sjukförsäkringshandläggningen för att åstadkomma en välfungerande 
sjukskrivningsprocess,  dnr 2021/000353 .  Sjukpenning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 95 Tabell 96  Genomförda a vstämningsmöte n1 
Tid till första avstämningsmöte, antal dagar 
i genomsnitt  372 400 460 379 392 450 376 397 456 
Avstämningsmöte, antal genomförda 
möten  26 827  26 621  25 803  11 844  12 258  12 710  38 671  38 879 38 513 
1 Denna statistik baseras på manuella registreringar. Resultaten ska tolkas med försiktighet eftersom viss underregistrering ka n 
förekomma.   
Antalet genomförda avstämningsmöten har trots pandemin endast minskat  något . Tack vare 
möjligheten till digitala möten har vi kunnat genomföra de t antal möten som vi planerat för. 
Vi har fler avstämningsmöten med  kvinnor än med män, vilket ligger i linje m ed hur köns -
fördel ningen ser ut för långa sjukfall.   
Tiden till första mötet har fortsatt att öka, både för kvinnor och män . Den är något längre för 
kvinnor , men ut ifrån tillgängliga underlag kan vi inte förklara skillnaden . 
Gemensam kartläggning  
Ett sätt  att komma fram till vilken rehabilitering en person behöver är en gemensam kart -
läggning. Kartläggningen sker vid ett eller flera avstämningsmöten och majoriteten avslutas 
med att personen tillsammans med arbetsförmedlare och handläggare gör en plan för v ilka 
insatser som hen behöver för att närma sig arbetslivet. För vissa kan det handla om arbets -
förberedande eller arbetslivsinriktade insatser hos Arbetsförmedlingen. För andra kan kart -
läggningen visa att de lämpligaste insatserna finns hos annan aktör, eller att insatser ännu 
inte är meningsfulla.77 
Tabell 97  Gemensamma kartläggningar1 
Tid till första kartläggning, antal dagar i 
genomsnitt2 839 930 1 049 803 856 907 826 905 998 
Antal genomförda kartläggningar  4 178  4 469 4 419 2 183  2 327  2 486 6 569  7 032  7 068 
1 Statistiken  för 2019 har uppdaterats i förhållande till års redovisningen 2019. Den könsuppdelade statistiken summerar inte till 
totalen på grund av viss problematik med kopplingen av ärendeinformationen mellan statistiksystemen.  
2  Tiden till gemensam kartläggning beräknas utifrån den första genomförda gemensamma kartläggningen i respektive sjukfall . 
Kartläggningarna görs senare i sjukfallen än tidigare å r. Antalet genomförda kartläggningar 
har ökat något jämfört med 2019. 78  
Fler kvinnor än män får en gemensam kartläggning, vilket är i linje med hur könsför -
delningen ser ut inom förmånen. Men det tar längre tid innan kvinnor får en gemensam 
kartläggning. Tiden till den första kartläggningen har också ökat mer för kvinnor än för män. 
Utifrån tillgängliga underlag kan vi inte förklara skillnader na. 
77 Arbetet med gemensamma kartläggningar redovisas mer utförligt i det årliga regeringsuppdraget Insat ser för 
personer som är sjukskrivna och för unga med aktivitetsersättning . Där redovisas även vad som händer efter 
insatsen, det vill säga i vilken omfattning de som deltagit i insatser lämnar sjukförsäkringen. Nästa 
återrapportering sker den 8 maj  2021. 
78 Det är en eftersläpning i statistiken till följd av efterregistreringar.   Sjukpenning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 96 Omställningsmöten  
När Försäkringskassan bedömer att en person inte längre har rätt till sjukpenning på grund av 
att hen har arbetsförmåga i andra arbeten på arbetsmarknaden, erbjuds personen ett omställ -
nings möte tillsammans med Arbetsförmedlingen. Syftet är att informera om stöd från 
Arbetsförmedlingen, vilket underlättar över gången mella n myndigheterna. Möten där flera 
olika aktörer deltar tydliggör aktörernas respektive roller och kan därigenom även öka 
individens möjlighet att förstå de beslut som fattas .79 
Tabell 98  Omställningsmöten  
Överlämningsmöte/omställningsmöte1, 
antal  1 700  2 526  2 525 888 1 330  1 318 2 588  3 856  3 843 
1  Denna statistik baseras på manuella registreringar. Resultaten ska tolkas med viss försiktighet eftersom viss underregistreri ng 
kan förekomma.  
Omställningsmöten ger  möjlighet att på muntlig väg  skapa förståelse för myndighetens 
beslut. Antalet omställningsmöten har minskat något  jämfört med föregående år , men är 
fortfarande fler än 2018 när arbetet med att stärka samordningen i sjukpenninghand -
läggningen intensifierades . Fler kvinnor än män deltar i omställningsmöten, men utifrån 
Arbetsgivarens plan för återgång i arbete  
Arbetsgivaren ska upprätta en plan för återgång i arbete  när en arbetstagares arbetsförmåga 
har varit nedsatt i 30 dagar . Försäkringskassan kan hämta in arbetsgivarens plan eller fråga 
arbetsgivaren om planens innehåll när vi behöver ytterligare information om vilka förut -
sättningar som fin ns för att arbetstagaren  ska kunna återgå i arbete hos arbetsgivaren. 
Informationen i planen kan också användas för att avgöra  om det är aktuellt med arbetslivs -
inriktad rehabilitering hos arbetsgivaren, Arbetsförmedlingen eller om det kan vara aktuellt 
med insats via samordningsförbund . 
Under 2020 har vi styrt mer aktivt mot utredning med arbetsgivare i samband med utredning 
av arbetsförmågans nedsättning och behov av rehabilitering. Fokus har varit  att samverkan 
med arbetsgivare ska skapa bättr e förutsättningar för tidigt stöd till individen .80 
79 Arbetet redovisas mer utförligt i ett årligt regeringsuppdrag, Förstärkt stöd för personer som är sjukskrivna och 
för unga med aktivitetsersättning. Nästa återrapportering sker den 8 maj 2021. 
80 Se regeringsuppdrag Förstärkt arbete med att stödja individen  i sjukskrivnings - och rehabiliteringsprocessen, 
dnr 2021/000350.   Sjukpenning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 97 Service  
Försäkringskassan bedömer att servicen inom sjukpenning  är tillfredsställande , men det 
ökade antalet telefon samtal under pandemin har inneburit att tillgängligheten har minskat 
och att väntetide n har ökat . 
Både tillgängligheten i telefon och de genomsnittliga väntetiderna har försämrats jämfört 
med föregående år. Tillgängligheten har minskat från 89 till 73 procent och den genom -
snittliga väntetiden har ökat från 7 till 12 minuter.  En förklaring till det är det kraftigt ökade 
antalet telefonsamtal när pandemin bröt ut. Sammantaget ökade a ntalet telefon samtal från 
cirka  1,1 till cirka  1,3 miljon er, men i april kom det in nästan 21 0 000 samtal , att jämföra 
med de cirka 90 000 som kommer in under en normal månad . Som en följd av det sjönk 
tillgäng ligheten kraftigt under perioden.  
Olika åtgärder infördes för att möta den ökade efterfrågan. Informationen i talsvaret och på 
webbplatsen anpassades till situationen, och en gemensam nationell telefonkö infördes i  
stället för fem regionala . I början tillsattes inte fler resurser för att s vara i telefonen , eftersom  
antalet ärenden samtidigt ökade kraftigt  och utredning , bedömning av rätten till ersättning 
och utbetalning  prioriterades i enlighet med Försäkringskassans pandemiplan . Men g enom  
tillfällig omfördelning av medarbetare inom myndigheten kunde p ersonalen som svarar i 
telefon  efter hand avlast as från  andra arbetsuppgifter . Fler resurser tillsattes sedan i den 
generella telefonin när ärendeinflödet stabiliserades något.   
Användning av  e-tjänster  
Tabell 99  Användning av e-tjänster inom sjukpenning , procent  
Andel ansökan om sjukpenning  
via e-tjänst 89,2 91,8 93,7 86,3 89,6 92,5 88,1 91,0 93,2 
Andel elektroniska läkarintyg  78,2 83,4 88,4 76,8 82,3 87,1 77,7 83,0 87,9 
Användningen av e -tjänsten för ansökan har fortsatt att öka. De försäkrade styrs till 
e-tjänsterna genom bland annat hänvisningar på webben. En något större andel av kvinnorna
använder e -tjänsterna , men u tifrån tillgängliga underlag kan vi inte förklara skillnaden.
Även andelen elektroniska läkarintyg har fortsatt att öka. Andelen är något  högre för kvinnor 
som ansöker än för män , men u tifrån tillgängliga underlag så kan vi inte förklara skillnaden.  
De försäkrades  upplevelse av tillgänglighe t och bemötande  
sjukpenning har förbättrats från föregående år. Medelvärdet på en femgradig skala uppgår till 
3,7 mot 3,6 föregående år. Det bästa omdömet får bemötandet som också har förbättrats 
jämfört med föregående år  och uppgår till 4,1 jämfört med 4,0. Kvinnor upplever i högre 
grad än män att det är lätt att veta vad som händer i sitt ärende, där de även är mer positiva 
än de var i föregående års mätning. I övrigt fi nns inga signifikanta skillnader mellan könen.   Sjukpenning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 98 Produktivitet  
Försäkringskassan bedömer att produktiviteten  inom sjukpenning  är tillfredsställande  och 
styckkostnaden har minskat . 
Tabell 100  Styckkostnad, sjukpenning  
Kronor per avslutat sjukfall, löpande pris  6 893  7 378 6 080 –17,6 3 830 
Kronor per avslutat sjukfall, fast pris  6 641  6 985  5 727 –18,0 3 608 
Den minskade styckkostnaden beror på att antalet avslutade sjukfall har ökat kraftigt. Även 
förvaltningskostnaden har ökat , men inte i samma omfattning. Antal et beslut per 
årsarbetskraft har ökat.  
Ökningen av antalet avslutade sjukfall beror på det kraftig t ökade ärende inflödet till följd av 
pandemin. I många  av dessa ärenden har beslut fattats inom ett fåtal dagar eftersom de krävt 
mindre utredning . Den särskilda  hanteringen av sjukpenninggrundande inkomst  har också 
bidragit till den kortare handläggningst iden.   Statligt tandvårdsstöd
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 99 Statligt tandvårdsstöd  
I detta avsnitt redovisas resultaten avseende handläggningen av s tatligt 
tandvårdsstöd  och hur den har utvecklats med utgångspunkt i aspekterna 
Det statliga t andvårdsstödet har påverkats av  pandemin  på flera sätt . Eftersom många har 
avstått från att gå till tandläkaren på grund av smittorisken har det kommit in färre begäran 
om ersättning . Medarbetare som normalt arbetar med tandvårdsstödet  har lånats ut till andra 
förmåner och it-systemet har utvecklats  med anledni ng av en ny förordning om särskild 
beräkning av tandvårdsersättning . Förordningen innebar att patienter som kommit upp i 
nivån för högkostnadsskydd inte skulle gå miste om skyddet  i de fall de inte kunnat få 
tandvård  till följd av pandemin. 36 2 000 patient er fick en ny ersättningsperiod till följd av 
förordningsändringen.  
Handläggningen av tandvårdsstödet är automatiserad till 99 procent, vilket också innebär att 
99 procent av besluten fattas maskinellt. Vårdgivarna kan begära ersättning antingen genom 
det elektroniska journalsystemet eller via Försäkringskassans  tandvårds portal.  
Den rättsliga kvaliteten inom förmånen bedöms vara tillfredsställande och oförändrad från 
föregående år. Färre sanktioner har beslutats, men detta  har haft begränsad  effekt på 
mäng den felaktiga utbetalningar. En ökad samsyn om särskilda skäl till för sent inskickade 
ärenden har inneburit att färre besök godkänns , vilket var ett väntat och önskat utfall.  
Det förekommer att oseriösa vårdgivare missbrukar systemet. Försäkringskassan ser 
allvarligt på detta, och 2019 blev  det efter en förordningsändring möjligt att stänga av 
vårdgivare som allvarligt har åsidosatt sina skyldigheter. Under 2020 har 8 vårdgivare 
stängts av från systemet och därmed förhindrats från att f elaktigt få ersättning från 
tandvårdsstödet.  Dessutom har  18 vårdgivare nekats anslutning.  
Skyndsamheten och servicen  är tillfredsställande och  oförändrad e från föregående år . 
Tillgängligheten i både it -stödet och portalen har varit hög under året. Tillgän gligheten i 
telefonin har ökat och väntetiderna har minskat . Minskningen beror till stor del på att antalet 
samtal har minskat  när vårdgivarna haft färre patienter under pandemin . 
Produktiviteten bedöms som tillfredsställande . Styckkostnaden per beslut har  ökat, men 
förvaltningskostnaderna har minskat. Att styckkostnaderna har ökat beror på att antalet 
beslut har minskat när färre tandläkarbesök gjorts på grund av pandemin.   Statligt tandvårdsstöd
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 100 Rättslig kvalitet  
Försäkringskassan bedömer att den rättsliga kvaliteten  inom statligt tandvårdsstöd  är 
tillfredsställande  och är oförändrad  sedan föregående år.  
Tandvårdsstödet handläggs nästan helt automatiskt, vilket ger goda förutsättningar för en 
korrekt och likformig rättstilläm pning. De kontroller som är inbyggda i systemet har fungerat 
utan problem.  
Uppföljningar som har gjorts av de  ärenden där beslut har fattats manuellt visar att de 
kontroller som ska göras också utförs och genomförs korrekt.  
Pandemin bedöms inte ha påverk at den rättsliga kvaliteten negativt, även om den har skapat 
vissa utmaningar. Dels behövde vi på kort tid utveckla ny funktionalitet i systemet för att 
skapa nya ersättningsperioder för personer som inte kunnat gå till tandläkaren på grund av 
pandemin. De ls har medarbetare lånats ut till andra förmåner som har haft behov av extra 
resurser under  pandemin. Det har lett till att mindre utredningsarbete kunnat göras under 
året. 
Här redovisas ett antal indikatorer som är relevanta för den samlade be dömningen av den 
rättsliga kvaliteten i handläggningen  av statligt tandvårdsstöd.  
Utredning av om en patient omfattas av svensk socialförsäkring  
Ärenden där patientens försäkringstillhörighet behöver utredas måste  handläggas manuell t. 
Under 2020 utreddes t otalt 69 900 sådana ärenden , vilket är färre  än år 2019 då det var 
71 000. I 62 procent av ärendena hade  patienten  rätt till statligt tandvårdsstöd . Det är  en lägre 
andel än föregående år , då det var 66 procent.  
För sent inskickade ärenden  
Vårdgivaren ska rapportera in utförd  tandvård till Försäkringskassan inom två veckor . Om 
inrapporteringen görs senare  handläggs ärendet manuellt och  begäran om ersättning  
godkänns bara om det finns särskilda  skäl. Under 2020 fattades beslut i 17 800 sådana  
ärenden, en minskning från 20  500 under 2019. Andelen ärenden där de särskilda skäl som 
vårdgivaren angett har  godkänts har minskat från 63 procent år 2019 till 59 procent år 2020. 
Detta  är en förväntad effekt av en större samsyn om hur dessa ärenden  ska bedömas . 
Resultat av slumpkontroll er 
Enligt handlingsplan en för att förebygga och stoppa felaktigheter inom det statliga 
tandvårdsstödet ska Försäkringskassan  varje år uppskatta andel en felaktiga utbetalningar .  
Uppskattningen basera s på resultatet av efterhandskontroller av  slumpmässigt utvalda 
ärenden från det aktuella året. Under året har resultaten av den kontroll som gjordes för 2018 
sammanställts.81 Det finns  ännu ingen kontroll eller rapport för tandvårdsstöd som betalades 
ut under åren 2019 eller 202 0. Resultatet av kontroll en för 2018 visar att cirka 351 miljoner 
kronor betalades ut felaktigt under år et, vilket motsvarar  omkring 5, 5 procent av all utbetald 
ersättning. Jämfört med den kontroll som gjordes för år 2017 har andelen fel  minskat något . 
Mellan  5,7 till 7,9 procent av allt tandvårdsstöd som utbetal ades 2017 uppskatta des vara 
felaktigt. För 2018 uppskattas andelen felaktiga utbetalningar vara mellan 4,7 och 6,2 
procent.  
81 Felaktiga utbetalningar inom det statliga tandvårdsstödet 2018, dnr 004010 –2020.   Statligt tandvårdsstöd
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 101 Efterhandskontroller  
Tabell 101  Efterhandskontroller, statligt tan dvårdsstöd  
Kontrollerade ärenden , antal1 45 866 53 131  39 269  
Återkrävt belopp , kronor 19 266 682 36 356 422  32 395 850  
1  Innefattar både riktade och slumpmässiga efterhandskontroller.  
Antalet kontrollerade ärenden har minskat med 26 procent  jämfört med 2019. Det totala 
återkrävda beloppet har också minskat, dock inte i samma utsträckning . Minskningen uppgår 
till 11 procent  jämfört med 2019. En av orsakerna  till minskningen av antalet kontroller ade 
ärenden  är att medarbetare under året varit utlånad e till förmåner där det funnits  behov av 
stöd på grund av pandemin.   
Sanktioner , nekade anslutningar och upphörande av anslut ning 
När en vårdgivare bryter mot reglerna i det statliga tandvårdsstödet kan Försäkringskassan 
besluta om sanktioner. Sanktionernas syfte är att förhindra ytterligare felaktiga utbetalningar. 
Beslut om sanktioner fattas restriktivt och endast när de kan ge eft ersträvad effekt.  
Det finns två typer av sanktioner; innehållande av ersättning och föreläggande om förhands -
prövning. Under 2020 fattades tre beslut om innehållande av ersättning , vilket är en 
minskning från 11 beslut  under 2019. Inget beslut om förelägg ande om förhandsprövning har 
fattats . 
En orsak till att färre beslut om sanktioner fattats är att vi efter en regeländring 1 maj 2019 
har fått möjlighet att i stället stänga av vårdgivare  som allvarligt åsidos ätter reglerna inom 
det statliga tandvårdsstöde t. Under 2020  stäng des 8 vårdgivare  av från tandvårdsstödets 
system , medan två vårdgivare stängdes av  under  2019.  
Vi har också  nekat 18 vårdgivare anslutning , en ökning från 10 stycken  under 2019 . En 
ansökan om anslutning kan avslås  om vårdgivaren inte uppfyller grundkriterierna för att bli 
ansluten eller om det finns  misstanke om att vårdgivaren vid anslutning kommer att 
missbruka tandvårdsstödet.  
Förskjutningen från sanktioner till beslut om avstängning eller att neka anslutning är en följd 
av att vi fokuserar på  vad som ger bäst effekt. En vårdgivare som har ålagts sanktioner kan 
fortfarande få statligt tandvårdsstöd felaktigt utbetalt, vilket  inte en avstängd vårdgivare kan . 
Anmälan till andra myndigheter  
Om Försäkringskassan uppt äcker allvarliga brister i den inrapporterade tandvården kan vi 
göra en anmälan till Inspektionen för vård och omsorg (IVO). Under 2020 gjordes 
15 anmälningar till IVO , jämfört  med 20 föregående år . Minskningen beror  på att andra 
områden prioriterats under  pandemin.  
Försäkringskassan polisanmälde tre vårdgivare, betydligt färre än under 2019 då 14 polis -
anmäldes . Minskningen beror dels på minskade resurser under  pandemin , dels på  ett 
förändrat arbetssätt , där mycket av utredningsresurserna i stället har ägnats åt  avstängningar 
av vårdgivare som allvarligt åsidosatt bestämmelserna  för tandvårdsstödet. Att en vårdgivare 
systematiskt åsidosatt sina skyldigheter i  tandvårdsstödet betyder inte nödvändigtvis  att brot t 
har begåtts.  
Försäkringskassan kan också anmäla missförhållanden till Strålsäkerhetsmyndigheten, men 
ingen sådan anmälan har gjorts under året.   Statligt tandvårdsstöd
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 102 Omprövningar  
Tabell 102  Omprövningar,  statligt tandvårdsstöd2 
Inkomna ärenden , antal 735 363 230 796 403 225 1 581  920 657 
Avgjorda ärenden , antal  691 469 266 774 505 265 1 517  1 133 739 
Ändrade beslut, procent  66,1 49,6 38,7 68,0 48,5 44,5 65,6 47,6 40,2 
2 På grund av byte av diar iehanteringssystem ingår inte samtliga omprövningsärenden av statligt tandvårdsstöd från och med 
november 2020. Förändringen rör enbart ärenden som hänför sig till  organisationer.  
Både antalet beslut som omprövas och andelen beslut som ändras efter omprövning har 
minskat sedan föregående år , men på grund av förändringar i diariesystemet ska resultatet 
tolkas med viss förskriktighet . Att andelen beslut som ändras ändå är relativt hög beror på att 
vårdgi vare ofta lämnar  underlag som styrker rätten till ersättning först efter att beslutet gått 
till omprövning. Beslut som omprövas utifrån samma förutsättningar som grundbeslutet 
ändras sällan . Antalet inkomna och avgjorda ärenden är i stort sett jämnt fördelade mellan 
könen , men en högre andel beslut ändras för män än för kvinnor.  Utifrån tillgängliga 
Tabell 103  Mål i förvaltningsrätt, statligt tandv årdsstöd1 
Inkomna ärenden  127 146 152 
Avgjorda ärenden  44 137 142 
Ändrade beslut , procent  20,5 4,4 9,2 
Källa: Domstolsverket . 
Antalet inkomna och avgjorda ärenden är ungefär detsamma som  föregående år . Andelen 
beslut som ändrats har ökat jämfört med föregående år.  
Försäkringskassan bedömer att skyndsamheten  inom det statliga tandvårdsstödet är 
tillfredsställande  och på det stora hela oförändrad  sedan föregående år.  
Vårdgivarna rapporterar in uppgifter om den utförda tandvården  elektroniskt . Deras 
upplevelse av skyndsamheten avgörs därför till stor del av hur syste met fungerar. Eftersom 
cirka 99 procent av alla inrapporter ade ärenden  beslutas direkt och därmed ger vårdgivarna  
omedelbar återkoppling får skyndsamheten anses v ara god. 
Tabell 104  Pågående ärenden , antal1 
Statligt tandvårdsstöd  10 896  15 081  7 782 14 128  19 244  9 845 25 101  34 442  17 668  
1  Pågående ärenden innefattar endast ärenden som handlägg s manuellt .  
Den vanligaste orsaken till att ett ärende behöver handläggas manuellt är att patientens 
försäkringstillhörighet behöver utredas . Det genomsnittliga a ntalet pågående ärenden har 
minskat påtagligt jämfört med tidigare år , främst på grund av färre tandläkarb esök under 
pandemin .  Statligt tandvårdsstöd
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 103 Service  
Försäkringskassan bedömer att servicen inom det statliga tandvårdsstödet  är tillfredsställande  
och oförändrad  sedan föregående år.  Tillgängligheten i telefonin har ökat och väntetiden  har 
mins kat när färre tandläkarbesök gjorts . Servic enivån  för vårdgivarna avgörs främst av 
tillgänglig heten för inrapportering av utförd tandvård via journalsystem eller Försäkrings -
kassans tandvårdsportal . Under 2020 har tillgängligheten i genomsnitt för dessa varit  hög, 
100 p rocent respektive 99,6 procent.  
Under 20 20 kom det in totalt  46 100 samtal  från privatpersoner och vårdgivare , att jämföra 
med 51 500 under 201 9. Tillgängligheten är högre än föregående år och uppgår till 94 
procent. Den genomsnittliga väntetiden har minskat  och var under året mindre  än 4 minuter.  
Försäkringskassan bedömer att produktiviteten  inom det statliga tandvårdsstödet  är 
tillfredsställande , men styckkostnaden har ökat . 
Tabell 105  Styckkostnad, statligt tandvårdsstöd  
Kronor per beslut, löpande pris  15,3 17,3 18,9 9,4 150 
Kronor per beslut, fast pris  14,7 16,3 17,8 8,9 142 
Styckkostnaden per beslut har ökat jämfört med 2019. Orsaken är att antalet beslutade 
ärenden har minskat  i förhållande till förvaltningskostnaderna  till följd av pandemin . Det har 
utför ts mindre  tandvård  vilket inneburit  färre beslutade ärenden.  
Förvaltningskostnaderna har ändå  minskat jämfört med 2019 , bland annat på grund av att 
medarbetare inom  tandvårdsstödet varit utlånade till andra förmåner under delar av året  till 
följd av pandemin.   Tillfällig föräldrapenning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 104 Tillfällig för äldrapenning  
I detta avsnitt redovisas resultaten avseende handläggningen av tillfällig 
föräldrapenning och hur den har utvecklats med utgångspunkt i aspekterna 
Trots att barn under tolv år sällan blir sjuka i covid -19 har p andemin lett till betydligt fler 
ärenden om tillfällig föräldrapenning . Det beror dels på att Folkhälsomyndigheten rekom -
mend erat att inget barn ska vara i förskolan eller skolan om de har symtom som liknar 
förkylning, dels på et t par tillfälliga regeländringar. Från slutet av mars kan föräldrar få 
tillfällig föräldrapenning när en förskola eller skola stängs på grund av smittspridning, och 
från juni kan tillfällig föräldrapenning betalas ut i förebyggande syfte för barn som är 
allvarligt sjuka och därför behöver skyddas från smitta.  
Försäkringskassan har kunnat hantera det ökade antalet ärenden genom ett antal olika 
åtgärder. Vi har förenkl at utredningen av förälderns sjukpenninggrundande inkomst i de 
ärenden den har varit aktuell . Tidigt  i pandemin tog vi även bort kravet att kunna visa ett 
intyg från barnets  åttonde sjukdag , vilket också syftade till  att underlätta för sjukvården.82 
Tillsammans har dessa två åtgärder inneburit att vi inte behövt begära in kompletterande 
uppgifter  i samma utsträckning som tidigare. Men för att klara handläggningen har vi också 
behövt pausa uppföljningarna av kvaliteten under en kortare period . Vi bedömer alltså  att vi 
har lyckats väl med att hantera konsekvenserna av pandemin .  
Den rättsliga kvaliteten inom tillfällig föräldrapenning bedöms dock inte som tillfreds -
ställande, även om den har utvecklats positivt. Orsaken till bedömningen är att vi inte fullt ut 
utför nyckelkontrollerna i all väsentlighet . Men v i ser att utvecklingen går åt rätt håll och  att 
de kontroller vi gör innan  utbetalning ger effekt.  
Både  skyndsamheten och servicen bedöms vara tillfredsställande och ha en positiv  
utveckling , trots det ökade  inflödet av antal ärenden med anledning av pandemin . 
Automatiseringsgraden har ökat och handläggningstiden och antalet pågående ärenden har 
minska t. Både tillgängligheten och väntetiden i telefon har förbättrats och vi har liksom 
tidigare  högt användande av e-tjänster na. 
Produktiviteten bedöms som tillfredsställande , och styckkostnaden per beslut har minskat.  
Försäkringskassan bedömer att den rättsliga kvaliteten  inom tillfällig föräldrapenning  inte är 
tillfredsställande  men har utvecklats positivt  sedan föregående år.  Anledningen till bedöm -
ningen  är att vi inte utför nyckelkontrollerna inom förmånen i all väsentlighet .  
Trots detta  finns  positiva resultat. Vi har ökat ambitionsnivån i arbetet med kont roller före 
utbetalning , vilket också gett goda resultat och visat sig effektivt för att minska felaktiga 
utbetalningar . De automatiska kontrollerna har fungerat väl , vilket skapar goda förutsätt -
ningar för en likformig och korrekt handläggning. Andelen  avvikelser som upptäcks i den 
82  Gällde under perioden 19 mars -31 oktober och återinfördes den 15 december -30 april 2021. Från och med 15 
december gäller att läkarintyg behövs från och med dag 22 i barnets vårdperiod.   Tillfällig föräldrapenning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 105 interna försäkringskontrollen fortsätter att vara låg och a utomatiseringsgraden har ökat 
medan handläggningstiden och antalet pågående ärenden minskar. Även antalet 
omprövningar och mål i förvaltningsrätt är få i förhållande til l mängden ärenden inom 
förmånen.  
När inflödet av  antalet ärenden ökade kraftigt i början av pandemin pausades uppfölj -
ningarna under en period för att inte riskera att utbetalningarna av ersättning skull e försenas . 
Det inneb är att vi har något färre kunskapsunderlag i år, men de räcker för att bedöma den 
rättsliga kvaliteten.  
73 procent av alla ärenden om tillfällig föräldrapenning handläggs helt automatiskt. Systemet 
har kontroller som gör att ärenden som systemet inte själv kan ta hand om faller ut för åtgärd 
av handläggare innan den automatiska handläggningen tar vid igen. Skulle någon av 
kontrollerna inte fungera signalerar systemet detta , men  i stort sett har systemet fungerat utan 
störningar under året . 
För att säkerställa att den automatiska handläggningen fungerar följer vi löpande hur många 
ärenden som faller ut för manuell handläggning och vidtar åtgärder om antalet avviker från 
tidigare perioder. Vi gör även tester av systemet och övervakar produkt ionsvolymer , men 
inga åtgärder har behövt vidtas under året.  
Sedan förra året  har vi  utvecklat en dokumentation över vilka kontroller som har föranlett 
manuell handläggning i ett ärende. I våra kvalitets uppföljningar är det därför nu lättare att 
följa upp om de kontroller som har föranlett manuell handläggning har omhändertagits på ett 
korrekt sätt.  
Vi har dock identifierat en risk som visar att nyckelkontrollerna när det gäller försäkrings -
tillhörighet och barns bosättning inte utförs i tillräcklig omfatt ning. De otillräckliga 
kontrollerna gäller de personer som kommer från ett land utanför EU/EES eller Schweiz där 
vi även måste kontrollera att föräldern och barnet har de tillstånd som krävs för att förmånen 
ska kunna betalas ut.  För denna kontroll saknas idag systemstöd.  
Uppföljningarna visar att handläggarna har goda förmånskunskaper , att ärende na drivs  
framåt och att handläggarna  i större utsträckning än tidigare begär  in kompletterande 
uppgifter  muntligt .  
Utvecklingsområden finns inom bedömningen av barns bosättning  och i ärenden med barn 
som har långa sjukdomar eller psykiska diagnoser . Vi har under året genomfört flera 
kompetenshöjande insatser med försäkringsmedicinska rådgivare för att skapa trygghet hos 
handläggarna och ge dem  redskap för att hantera  sådana  ärenden.  
kvaliteten i handläggningen  av tillfällig föräldrapenning .  Tillfällig föräldrapenning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 106 Tabell 106  Felaktiga utbetalningar , tillfällig föräldrapenning1 
Felaktiga  utbetalningar , antal  4 658  5 406 5 188 2 534 3 264 3 258 7 192  8 670 8 446  
Handlagda felaktiga  utbetalningar, andel 
orsakade av  Försäkringskassan, procent2 15,5 13,2 11,9 10,5 9,5 7,0 13,7 11,8 10,0 
2 Andelen kan inte relateras till antalet felaktiga utbetalningar i d en översta tabellraden, eftersom andelen har beräknats utifrån 
Inom tillfällig föräldrapenning görs både riskbaserade och slumpmässiga kontroller före 
utbetalning. Kontrollerna före utbetalning kan ge anledning  att kontrollera även tidigare 
utbetalningar , vilket kan leda till att fler felaktiga utbetalningar  upptäcks . Antalet upptäckta 
felaktiga utbetal ningar har minskat  något sedan förra året. G enom kontrollerna före 
utbetalning har vi förhindrat att cirka 45,7 miljoner kronor  har betalats ut felaktigt . Det kan 
jämföras med 2019 , då motsvarande belopp var  30,9 miljoner . 
Försäkringskassan har även gjort en efterkontroll av ärenden för personer som tidigare har 
fastnat i en kontroll  före utbetalning. Vi ser en succesiv förbättring i uppföljningskontrollen 
som indikerar att cirka 56 procent av de försäkrade gör rätt när de ansöker om en ny period 
med tillfä llig föräldrapenning.  
Andelen felaktiga utbetalningar orsakade av Försäkringskassan har  minskat något. En högre  
andel kvinnor än män har fått en felaktig utbetalning orsakad av Försäkringskassan , men 
utifrån tillgängliga underlag kan vi inte förklara skil lnaden  mellan könen . 
Tabell 107  Intern försäkringskontroll, tillfällig föräldrapenning1 
Antal granskade ärenden  – – 1 201  – – 796 1 283  1 350  1 997  
Andel med avvikelse, procent2 – – – – – – 0,6 0,8 1,5 
slumpmässiga kontrollen ingår inte längre automathandlagda ärenden.
Andelen avvikelser som upptäcks i den interna försäkringskontrollen är låg men har ökat. 
Sedan juli omfattar inte längre den löpande slump kontrollen ärenden som handlagts helt 
automatiskt  och resultatet ska därför tolkas med försiktighet.83 De avvikelse r som upptäcks  
är huvudsakligen att fel belopp har betalats ut.  
Tabell 108  Omprövningar,  tillfällig föräldrapenning  
Inkomna ärenden, antal  1 963 2 319 2 756 1 284 1 519  1 815 3 247  3 838  4 571 
Avgjorda ärenden, antal  1 956  2 385  2 732 1 311  1 555 1 812 3 267  3 940  4 544 
Ändrade beslut, procent  61,7 63,9 63,2 63,2 62,1 60,1 62,3 63,2 62,0 
Fler beslut har ompröva ts, men andelen som ändras har minskat något. Den vanligaste 
anledningen till att beslut ändras vid omprövning  är att det kommer in nya underlag. Fler 
83 För mer information om förändringen, se avsnittet Försäkringskassans kvalitet i handläggningen, Rättslig 
kvalitet.  Tillfällig föräldrapenning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 107 kvinnor än män får sina beslut ändrade efter omprövn ing, men u tifrån tillgängliga underlag 
kan vi inte förklara skillnaden  mellan könen .  
Något fler ärenden har överklagats i år. Antalet som ändras har dock minskat. I förhållande 
till de ungefär  7,8 miljoner beslut som hanteras inom f öräldraförsäkringen varje år är det ett 
mycket litet antal som överklagas och ändras. 84 Vi bedömer därför att besluten i stor 
utsträckning är korrekta.  
Upplevelsen av den rättsliga kvaliteten inom tillfällig föräldrapenning är oförändrad sedan 
föregående år. Medelvärdet på en femgradig skala uppgår till 3,5. Män är mer positiva till 
den rättsliga kvaliteten; för dem uppgår medelvärdet till 3,6 medan det för kvinnor uppgår 
till 3,4 . 
Försä kringskassan bedömer att skyndsamheten  inom tillfällig föräldrapenning  är 
tillfredsställande  och har utvecklats positivt  sedan föregående år.  
Tabell 109  Handläggningstider, antal dagar i genomsnitt  
Tillfällig föräldrapenning  9,0 11,4 6,4 8,5 10,5 6,0 8,8 11,0 6,2 –29,2 
Tabell 110  Pågående ärenden , antal1 
Tillfällig föräldrapenning  54 331  72 556  34 148  34 028  44 659  22 595  88 359  117 216 56 743  
Automatiseringsgraden inom tillfällig föräldrapenning har ökat från 68,4 procent till 
73 procent. Både h andläggningstiden och antalet pågående ärenden har minskat , trots att 
antalet beslut om rätten till ersättning har ökat med nästan sju procent . Minskningen är ett 
resultat av de åtgärder som vidtagits på grund av pandemin , det vill säga att vi inte krävt 
intyg från den åttonde sjukdagen  och förenklat  utredningen av sjukpenninggrundande  
inkomst .  
De försäkrades upplevelse av skyndsamheten i handläggningen av tillfällig föräldrapenning 
är oförändrad sedan föregående år , 3,7. Män upplever i större utsträckning än kvinnor att 
deras ärende handläggs snabbt. För män uppgå r medelvärdet till 3,8 medan det för kvinnor 
uppgår till 3,5.  
Service  
Försäkringskassan bedömer att servicen inom tillfällig föräldrapenning  är tillfredsställande  
och har utvecklats positivt  sedan föregående år . 
84 Se tabell 60, föräldrapenning och tillfällig föräldra penning särredovisas inte av Domstolsverket.   Tillfällig föräldrapenning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 108 Tillgänglighet och väntetider i telefon  
Antalet telefonsamtal har minskat från 528  000 till 404 000. Tillgängligheten har ökat från 
85 till 91 procent och den genomsnittliga väntetiden har minskat  och är nu 8 minuter jämfört 
med 14 minuter under förra året.  
Tabell 111  Anvä ndning av e-tjänster inom tillfällig föräldrapenning , procent  
Andel ansökan via e -tjänsten  98,0 98,7 99,0 98,6 99,2 99,4 98,2 98,9 99,1 
Användningen av e -tjänster för att ansöka om tillfällig föräldrapenning har länge varit hög, 
och uppgår nu till 99,1 procent.  
tillfällig föräldrapenning är oförändra t från föregående år . Medelvärdet på en femgradig 
skala uppgår till 3,8. Det bästa omdömet får bemötandet , 4,2, medan de försäkrade är mindre 
positiva när det gäller möjligheten att k omma i kontakt med rätt person , 3,3. Män upplever i 
högre grad än kvinnor att det är lätt att få veta vad som händer i ärendet , 3,7 gentemot 3,6 för 
kvinnor . I övrigt finns det inga skillnader i resultaten mellan könen.  
Försäkringskassan bedö mer att produktiviteten  inom tillfällig föräldrapenning  är 
Tabell 112  Styckkostnad, tillfällig föräldrapenning  
Kronor per beslut, löpande pris  130 123 114 –6,9 532 
Kronor per beslut, fast pris  125 116 108 –7,4 501 
Automatiseringsgraden har ökat , och trots fler beslut om rätten till förmånen har 
förvaltnings kostnaderna minskat. Anledningen till detta kan vara de åtgärder som vidtagits 
för att kunna hantera de ökade antalet ärenden på grund av pandemin .  Underhållsstöd
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 109 Underhållsstöd  
underhållsstöd och hur den ha r utvecklats med utgångspunkt i aspekterna 
Pandemin har inte haft någon direkt inverkan på ha ndläggningen av  underhållsstöd . Men 
aktiviteter som inte direkt berör handläggning eller telefoni har i stor utsträckning ställts in 
som en förberedelse inför eventuell  ökad  sjukfrånvaro och ökade  handläggningsvolymer. Det 
har bland annat lett till att vi gjort  färre uppföljningar av kvalitet en, och det  finns därför  inte 
tillräckliga underlag för att bedöma den rättsliga kvaliteten enligt modellen.  
tillfredsställande . Antalet felaktiga utbetalningar  har minskat medan andelen återkrav 
orsakade av Försäkringskassan ligger kvar på samma nivå som förgående år. Ändrings -
frekvensen av mål i förvaltningsrätten har minskat från en redan låg nivå  och är oförändrad  
för omprövningar . 
Skyndsamheten bedöms som tillfredsställande  med en positiv utveckling . Både 
handläggnings tider och ärendebalanser har minskat kraftigt.  
Servicen  bedöms som tillfredsställande  med en sammantaget positiv  utveckling . Både 
tillgänglighet och väntetider har förbättrats från redan tillfredsställande  nivåer.  
Produktiviteten bedöms inte vara  tillfredsställande  och styckkostnad har ökat . 
kvaliteten inom underhållsstöd  enligt modellen  eftersom det på grund av pandemin sakna s 
tillräckliga under lag. Det går inte att säkert avgöra om nyckelkontrollerna i handläggningen 
är genomförda i all väsentlighe t eftersom färre uppföljni ngar har genomförts , men  de 
underlag som finns indikerar att så är fallet .85 
De uppföljningar  som gjorts indikera r att nyckelkontrollerna utförts i all väsentlighet och att 
resultate n inte skiljer sig från  förgående år .86 Styrkorna är liksom tidigare att handläggningen 
är rättssäker ; vi följer förvaltningslagen samtidigt som vi har en god förmåga att sätta oss in i 
den försäkrades situation.  Vi behöver dock fortsätta  arbetet för att fullt ut  införa den nya 
handläggnings processen samt minska handläggningstiden för internationella ärende n. 
kvaliteten i handläggningen av underhållsstöd .
85 Kvalitetsanalys för underhållsstöd avseende perioden 2020 -09-01–2020 -08-31, dnr 013570 –2019. 
86 Kvalitetsanalys för underhållsstöd avseende perioden 2020 -09-01–2020 -08-31, dnr 013570 –2019.  Underhållsstöd
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 110 Tabell 113  Felaktiga utbetalningar , underhållsstöd1 
Felaktiga utbetalningar , antal   7 594  7 372  7 145  3 365 3 016  2 735  10 959 10 388 9 880  
orsakade av  Försäkringskassan, procent2 29,5 13,9 13,8 25,7 13,3 13,7 28,3 13,7 13,8 
2019 respektive något högre fö r 2020 jämfört med det faktiska utfallet . 
Antalet f elaktiga utbetalningar har minskat . Det görs fler felaktiga utbetalningar till män om 
man tar hänsyn till att andelen kvinnor som får underhållsstöd är större än andelen män , men 
utifrån tillgängliga underlag kan vi inte förklara skillnaden  mellan könen . 
De felaktiga utbetalningar som orsakas av Försäkringskassan beror  främst på att underhålls -
stöd betalas ut i förskott och att eventuella ändringar därmed inte alltid hinner hanteras innan 
stödet betalas ut . Den n äst vanligaste anledningen är att information  om ändringar från andra 
delar av verksamheten  inte hanteras  i tid.87 Vi arbeta r aktivt för att minska a ndelen felaktiga 
utbetalningar orsakade av Försäkringskassan  med fokus på att bli bättre på att hantera 
ändring ar och åtgärd er innan utbetalning .  
Andelen felaktiga utbetalningar orsakade av Försäkringskassan är samma för män och 
kvinnor.  
Tabell 114  Intern försäkringskontroll, underhållsstöd1 
Antal granskade ärenden  – – 1 770  – – 717 1 275 1 325 2 487  
Andel med avvikelse, procent2 – – – – – – 2,4 5,5 5,1 
Fler ärende n har granskats i år , men andelen med avvikelse r har minskat  något. Orsakerna 
till avvikelserna är främst att underhållsstödet betalats ut på  avi även när vi har haft uppgifter 
om konto, att den föräld er som barn et bor hos  och barn et är inte folkbokförda på samma 
adress,  att underhållsstödet inte minskas med det belopp som den andre föräldern betalat i 
underhållsbidrag  samt felaktiga avdrag vid samordning med etableringstillägg . 
Tabell 115  Omprövningar,  underhållsstöd  
Inkomna ärenden, antal  1 842  2 191  2 124  2 070 2 592  2 534 3 912 4 783  4 658 
Avgjorda ärenden, antal  1 724  2 383  2 048 2 040 2 695  2 463 3 764 5 078 4 511  
Ändrade beslut, procent  13,3 14,5 12,6 7,4 6,7 8,5 10,1 10,4 10,4 
1  Den könsuppdelade statistiken summerar inte till totalen på grund av registreringar med okänt kön.   
Antalet beslut som omprövas  har minskat  något liksom a ntalet avgjorda ärenden . Andelen 
beslut som ändras  är oförändrat jämfört med förgående år . En vanlig anledning till att beslut 
omprövas är att Försäkringskassan avslagit a nsökan på grund av  att vi bedömer att 
föräldrarna inte lever  isär. 
87 Kvalitetsanalys f ör underhållsstöd avseende perioden 2020 -09-01–2020 -08-31, dnr 013570 –2019.   Underhållsstöd
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 111 De flesta som får underhållsstöd är kvinnor, men de står för mindre än hälften av 
omprövningsärendena. Orsaken är att den bidragsskyldige – som oftast är en man – får ett 
nytt beslut varje år om hur mycket denne ska betala. För månstagaren får ett beslut som gäller 
hela tiden fram tills barnet fyllt 18 eller till dess att rätten till förmånen upphör av någon 
annan anledning.  
Skillnaden mellan ändrade beslut för kvinnor och män har minskat, me n är fortfarande högre 
för kvinnor.  Utifrån tillgängliga underlag kan vi inte förklara skillnaden.  
Tabell 116  Mål i förvaltningsrätt, underhållsstöd1 
Inkomna ärenden  545 601 759 
Avgjorda ärenden  450 501 715 
Ändrade beslut , procent  16,0 9,6 6,4 
Antalet beslut om överklagats till förvaltningsrätten har ökat jämfört med förgående år , 
liksom antalet ärenden som avgjorts  i rätten. Andelen beslut som ändras har däremot  
minskat.  En anledning till att fler beslut överklagas är  att Försäkringskassan oftare har 
bedömt att föräldrarna inte kunna t styrka att de har separerat . Minskningen av andelen 
ändrade beslut tyder på  att Försäkringskassan fattar rätt beslut.88 
De försäkrade s upplevelse av den rättsliga  kvalitet en 
Upplevelsen av den rättsliga kvaliteten inom handläggningen av underhållsstöd är oföränd -
rad sedan föregående  år. Medelvärdet på en femgradig skala uppgår till 3,4. Det finns inga 
Försäkringskassan bedömer att skyndsamheten  inom underhållsstöd  är tillfred sställande  och 
Tabell 117  Handläggningstider, antal dagar i genomsnitt  
Underhållsstöd  50 59 42 48 57 43 49 59 42 –14,1 
Tabell 118  Pågående ärenden, antal  
Underhållsstöd  7 283  7 477 5 341 2 205 2 355 1 622  9 488 9 832 6 963  
Handläggningstiderna och antalet pågående ärenden  har minskat  kraftigt . Ett förändra t 
arbetssätt  innebär att ärendena  påbörjas tidigare och att åtgärdsimpulser hanteras  snabbare 
88 Kvalitetsanalys för underhållsstöd avseende perioden 2020 -09-01–2020 -08-31, dnr 013570 –2019.  Underhållsstöd
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 112 samtidigt som  handläggning av de äldsta ärendena har fått högre prioritering.  Minskad 
personalomsättning och lägre sjukfrånvaro har också bidragit  till resultatet .89 
Det finns betydligt fler pågående ärenden för kvinnor än för män , vilket framförallt  förklaras 
av att fler kvinnor än män är förmånstagare.  
De försäkrades upplevelse av skyndsamheten inom underhållsstöd är oförändrad sedan 
föregående år. Medelvärdet på en femgradi g skala uppgår till 3,4. Det finns inga skillnader i 
Service  
Försäkringskassan bedömer att servicen inom underhållsbidrag  är tillfredsställande  och har 
Antalet telefonsamtal har minskat  från 186  100 till 16 3 100. Tillgängligheten fortsätter att 
vara hög och har ökat från  89 till 92 procent . Den genomsnittliga väntetiden har minskat  
något, från 9 till 8 minuter.  
Minskningen av antalet  telefonsamtal kan bero på att handläggarna har ringt upp förmåns -
tagarna i större utsträckning än tidigare. Kortare handläggningstider har sannolikt även 
mins kat behovet att ringa för att kontrollera status i ärende t.90 
Tabell 119  Användning av e-tjänster inom underhållsstöd , procent  
Andel ansökan via e -tjänsten  62,8 70,3 74,8 61,3 68,8 75,7 62,4 70,0 75,0 
Användningen av  e-tjänsten har ökat. Män och kvinnor använder e -tjänsten  i samma 
utsträckning .  
underhållsstöd är oförändrat sedan föregående år. Medelvärdet uppgår till 3,9 på en 
femgradig skala. Det bästa omdömet får bemötandet, medan de försäkrade är mindre posit iva 
när det gäller möjligheten att komma i kontakt med rätt person. Det finns inga skillnader i 
89 Kvalitetsanalys för underhållsstöd avseende perioden 2020 -09-01–2020 -08-31, dnr 01 3570 –2019. 
90 Kvalitetsanalys för underhållsstöd avseende perioden 2020 -09-01–2020 -08-31, dnr 013570 –2019.  Underhållsstöd
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 113 Produktivitet  
Försäkringskassan bedömer att produktiviteten  inom underhållsstöd  inte är tillfredsställande 
och styckkostnaderna har ö kat. 
Tabell 120  Styckkostnad, underhållsstöd  
Kronor per beslut, löpande pris  1 875  1 976  2 014 1,9 380 
Kronor per beslut, fast pris  1 807  1 871 1 897 1,4 358 
Styckkostnaden per beslut har ökat något och  antalet beslut per årsanställd minskat jämfört 
med föregående år . Handläggarna upplever att ärendena inom underhållsstöd blivit svårare 
att utreda . Det har blivit vanligare med fler och mer kompl exa familjekonst ellationer, det 
krävs ofta mer omfattande  utredning ar av uppehållstillstånd och försäkringstillhörighet för 
barn och det behövs fler kontakt er med andra myndigheter . Allt detta  gör att ärendena kräver 
fler moment och därmed  tar mer längre  tid att handlägga .91 
Underhållsbidrag och  underhållsskyldighet  
Föräldrar som har frågor om underhållsbidrag och underhållsskyldighet för barn ska få 
information och stöd från Försäkringskassan.  Syftet är att fler föräldrar som är separerade 
ska komma överens om barnens försörjning själva, utan Försäkringskassans medverkan. När 
föräldrarna önskar ska Försäkringskassan bistå med stöd och hjälp med att beräkna och 
skriva avtal om underhållsbidraget . 
Försäkringskassan  ger information och stöd till föräldrar på webbplatsen. Bland annat finns 
ett beräkningsverktyg som hjälp för att räkna ut ett underhållsbidrag utifrån barnets behov 
och föräldrarnas gemensamma betalningsförmåga. Under året har 240 200  personer besökt  
sidan, jämfört med 2 34 300  under 201 9. En beräkning har påbörjats av 118 100  personer och 
28 200 personer har sparat ner en sammanställning av beräkningen. Motsvarande siffror för 
föregående år var 1 42 300  respektive 2 2 400  personer.  På web bplatsen kan f öräldrar  även 
boka  in ett trepartssamtal för att få stöd av Försäkringskassan . 
91 Kvalitetsanalys för underhållsstöd avseende perioden 2020 -09-01–2020 -08-31, dnr 013570 –2019.  Gemensamma nyckeltal och nyckeltal per förmån
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 114 Gemensamma nyckeltal och 
nyckeltal per förmån  
I detta avsnitt redovisas en sammanställning av ett antal viktiga nyckeltal som 
finns tillgängliga på förmånsnivå.  
Tabell 121  Försäkringsutgifter, miljoner kronor1 
1 679  1 596  1 574  1 945 1 866  1 848  3 625 3 462  3 423  
6 951  6 404  7 222  8 277 7 050  8 106  15 229 13 455  15 328  
12 988  12 760  12 330  16 008  15 775  15 431  28 996 28 536  27 761  
– – – – – - 3 668  4 449  4 485  
– – – – – - 25 328  24 087  23 276  
26 521  27 065  26 552  5 190 6 114  6 758  31 710 33 179  33 310  
3 082  3 151  3 615  1 404 1 435  1 631  4 485 4 586  5 246  
– – – – – – 955 1 091  19 497  
– – – – – – – – 18 379  
– – 2 039  – – 1 282  – – 3 321  
– – 106 – – 88 – – 194 
22 810  23 092  22 977  12 291 12 691  12 443  35 101 35 784  35 420  
– 7 60 – 6 51 – 13 112 
– 261 1 493  – 51 305 – 312 1 798  
20 893 20 000  19 129  16 150 15 556  14 949  37 043 35 556  34 077  
22 896  22 663  23 357  13 429 13 491  14 475  36 325 36 154  37 832  
3 3 68 2 1 58 4 5 127 
3 281  3 401  3 030  3 158 3 236  2 927  6 439 6 637  5 957  
4 274  4 264  5 325  3 804 3 806  4 651  8 078 8 070  9 976  
3 112  3 257  3 198  520 553 553 3 632 3 810  3 751  
– – – – – - 1 092  1 054  1 158  
– – – – – - 2 540  2 756  2 593  
– – – – – - 19 413  18 425  15 900  Aktivitetsersättning 
Assistansersättning, brutto2 
Assistansersättning, inbetalt från 
Assistansersättning, netto* 
Ersättning fö r höga sjuklönekostnader 
varav Ersättning fö r sjuklönekostnader 
unde r pandemin3 
Ersättning fö r karensavdrag4 
Underhållsstöd, inbetalt av 
bidragsskyldiga* 
Totalt7 - - 231 035  229 073  253 028  
*Ingår inte i de totala försäkringsutgifterna.  
går att härleda till person har de fördelats per kön utifrån fördelningen av försäkringsutgifterna i  övrigt.  De statliga 
ålderpensionsutgifterna utgör cirka 6 procent  av försäkringsutgifterna.  
3 Uppgifter  saknas för 2018 och 2019 eftersom förmånen infördes från den 1 april 2020. 
4 Uppgifter saknas för 2018 och 2019 eftersom förmånen infördes från den 11 mars 2020.  
5 Uppgifter saknas för 2018 och 2019 eftersom förmånen infördes från den 1 juli 2020.  Utfallet avser enbart förebyggande 
sjukpenning i vissa fall. Viss smittbärarersättning ingår i utfallet  för smittbärarersättning. 
7 Statistiken kan inte delas upp per kön på grund av statistiksystemets uppbyggnad. Förmånsutgifter inom Övriga förmåner är 
mindre än i tidigare årsredovisningar på grund av att fler förmåner nu ingår i redovi sninge n.  Gemensamma nyckeltal och nyckeltal per förmån
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 115 Tabell 122  Förvaltningskostnader, miljoner kronor  
Aktivitetsersättning  423 540 503 
Aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och etableringsersättning  648 545 527 
Assistansersättning  448 457 444 
Barnbidrag  211 157 150 
Bostadsbidrag  317 337 358 
Ersättning för höga sjuklönekostnader  11 15 36 
Ersättning för karensavdrag1 – – 82 
Ersättning till riskgrupper2 – – 30 
Föräldrapenning  663 643 632 
Merkostnadsersättning3 2 109 183 
Omvårdnadsbidrag3 4 243 447 
Sjukersättning  389 432 395 
Sjukpenning  3 569  3 787  3 830 
Smittbärarersättning  1 1 22 
Statligt tandvårdsstöd  147 165 150 
Tillfällig föräldrapenning  528 536 532 
Underhållsstöd  365 380 380 
Övriga förmåner  1 091  967 771 
Övrigt4 460 377 409 
Totalt  9 265 9 674  9 880 
1 Uppgifter för 2018 och 2019 saknas eftersom förmånen infördes från den  11 mars 2020 . 
2 Uppgifter för 2018 och 2019 saknas eftersom förmånen infördes från den 1 juli 2020.  Utfallet avser enbart förebyggande 
sjukpenning i vissa fall. Viss smittbärarersättning ingår i utfallet  för smittbärarersättning.  
3 Förmånen infördes den 1 januari 2019 , införandekostnader fanns under 2018 . 
4 I posten ingår kostnader för andra annan verksamhet  än förmåner: tjänster som levereras till Pensionsmyndigheten, tjänster inom 
ramen för samordnad och säker statlig it -drift (SSSID), EESSI, finansiell samordning enligt lag om finansiell samordning av 
rehabiliteringsinsatser, samt uppdraget om officiell st atistik.  
Tabell 123  Antal unika individer med utbetalning av förmån under respektive år1 
Aktivitetsersättning  19 397  17 599  16 826 22 383 20 350  19 450 41 780 37 949  36 276  –4,4 
och 
etableringsersättning  136 205 119 68 5 129 155 157 002 130 477 137 556 293 207 250 162 266 711  6,6 
Assistansersättning  6 999 6 720  6 570 8 307 8 067  7 960  15 306 14 787  14 530  –1,7 
Barnbidrag 1 083  263 1 103 422 1 112 387 403 458 454 240  497 187 1 486 721 1 557 662  1 609 574  3,3
karensavdrag2 – – 927 040 – – 681 451 – – 1 608 491  – 
riskgrupper3 – – 3 440 – – 2 788 – – 6 228  – 
Föräldrapenning  479 903  479 257  462 534  408 375  411 488  394 506  888 278  890 745  857 040  –3,8 
Statligt 
Underhållsstöd  129 545 125 240  121 306  28 790 27 170  25 109  158 335 152 410 146 415  –3,9 
2 Uppgifter saknas för 2018 och 2019 eftersom förmånen infördes från den 11 mars 2020.   
4 Uppgifter saknas för 2018 eftersom förmånen infördes den 1 januari  2019.  
5 I totalsumman för statligt tandvårdsstöd ingår även indi vider av okänt kön .  Gemensamma nyckeltal och nyckeltal per förmån
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 116 Tabell 124  Unika individer med utbetalning av förmån under respektive år , andel per kö n1 
3 Uppgifter sakna s för 2018 och 2019 eftersom förmånen infördes från den  1 juli 2020.  Utfallet avser enbart förebyggande 
4 Uppgifter saknas för 2018 eftersom förmånen infördes den 1 januari 2019. Gemensamma nyckeltal och nyckeltal per förmån
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 117 Tabell 125  Volymer, a ntal beslut  
Aktivitets ersättning  21 836 21 305 19 502  20 250 20 357 18 630  42 086 41 662 38 132  –8,5 
och 
sjuklönekostna der 
under pandemin  – – – – – – – – 454 734  – 
karensavdrag2 – – 2 332 041 – – 1 461 045 – – 3 793 096  – 
riskgrupper3 – – 4 817 – – 4 572 – – 9 389  – 
Omvårdnadsbidrag4 – 8 654  31 533 – 2 468  10 019 – 11 122  41 552  273,6  
Smittbärarersättning – – – – – – 369 301 23 629  7 750,2  
Statligt 
2 Uppgifter saknas för 2018 och 2019 eftersom förmånen infördes från den 11 mars 2020 . 
3 Uppgifter saknas för 2018 och 2019 eftersom förmånen infördes från den  1 juli 20 20. Utfallet avser enbart förebyggande 
4 Uppgifter saknas för 2018 eftersom förmånen infördes den 1 januari 2019.  
6 Statistiken kan inte delas upp per kön på grund av statistiksystemets uppbyggnad.  Antal beslut inom Övriga förmåner är lägre och 
Totalt är högre än i tidigare årsredovisningar på grund av att fler förmåner ingår i redovisningen . 
7 I totalsumman för statligt tandvårdsstöd ingår även individer av okänt kön.   Gemensamma nyckeltal och nyckeltal per förmån
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 118 Tabell 126  Volymer, beslut, andel per kön  
Aktivitetsersättning  51,9 51,1 51,1 48,1 48,9 48,9 
etableringsersättning 47,3 49,0 49,4 52,7 51,0 50,6 
Assistansersättning1 44,2 43,8 42,7 55,8 56,2 57,3 
Barnbidrag  56,6 57,3 57,7 43,4 42,7 42,3 
Bostadsbidrag  58,3 59,7 61,1 41,7 40,3 38,9 
Ersättning för karensavdrag2 – – 61,5 – – 38,5 
Ersättning till riskgrupper3 – – 51,3 – – 48,7 
Föräldrapenning  60,1 59,5 59,7 39,9 40,5 40,3 
Merkostnadsersättning4 – 72,3 67,5 – 27,7 32,5 
Omvårdnadsbidrag4 – 77,8 75,9 – 22,2 24,1 
Sjukersättning  59,9 60,1 59,4 40,1 39,9 40,6 
Sjukpenning  64,1 64,1 62,7 35,9 35,9 37,3 
Statligt tandvårdsstöd  53,0 53,1 52,8 47,0 46,9 47,2 
Tillfällig föräldrapenning  59,6 59,8 59,2 40,4 40,2 40,8 
Underhållsstöd  53,8 54,1 53,8 46,2 45,9 46,2 
1  På grund av förändringar i måttet för assistansersättning, där nya måttet är antal beslut och inte antal förmånstagare som tidigare, 
skiljer sig an delen  från årsredovisningen 2019.  
2 Uppgifter för 2018 och 2019 saknas eftersom förmånen infördes från den 11 mars 2020.   
3 Uppgifter fö r 2018 och 2019 sakna s eftersom förmånen infördes från den 1 juli 2020 . Utfallet avser enbart förebyggande 
4 Uppgifter saknas för 2018 eftersom förmånen infördes  den 1 januari 2019.  
Tabell 127  Volymer, antal utbetalningar1 
och etableringsersättning 1 463  234 1 404 920  1 799 464 28,1 
Assistansersättning  159 952 162 658  162 106  –0,3 
Ersättning för karensavdrag2 – – 3 815 567 – 
Sjukpenning  2 699  879 2 675 256  2 758 518  3,1
Totalt5 57 222 562  57 883 683  62 976 284  8,8
1 Statistiken kan inte delas upp per kön på grund av statistiksystemets uppbyggnad.  
2 Uppgifter för 2018 och 2019 saknas eftersom förmånen infördes från den 11 mars 2020. 
3 Uppgifter för 2018 och 2019 saknas eftersom förmånen infördes från den 1 juli 2020 . Utfallet avser enbart förebyggande 
5 Antalet utbetalningar inom Övriga förmåner  är lägre  och Totalt är högre än i tidigare år sredovisningar på grund av att fler förmåner 
nu ingår i redovisningen.   Gemensamma nyckeltal och nyckeltal per förmån
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 119 Tabell 128  Styckkostnader, kronor per beslut, löpande priser1 
Aktivitetsersättning  10 052  12 955 13 186 
Aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och etableringsersättning  415 331 279 
Assistansersättning2 92 872  86 173  75 124 
Barnbidrag  387 277 270 
Bostadsbidrag  735 799 765 
Ersättning för höga sjuklönekostnader  27 30 88 
Ersättning för karensavdrag3 – – 22 
Ersättning till riskgrupper4 – – 3 115 
Föräldrapenning  202 197 198 
Merkostnadsersättning5 – 17 000  8 258 
Omvårdnadsbidrag5 – 21 883  10 753 
Sjukersättning  6 428  5 938 6 730 
Sjukpenning6 6 893  7 378 6 076  
Smittbärarersättning  3 440  3 378  931 
Statligt tandvårdsstöd  15 17 19 
Tillfällig föräldrapenning  130 123 114 
Underhållsstöd  1 875 1 976 2 014 
1 Redovisning av kostnad er i löpande priser uttrycker det faktiska värdet och är inte rensat för värdeförändringar.  Statistiken kan 
inte delas upp per kön på grund av tidredovisnings systemets uppbyggnad.  
2 På grund av förändringar i måttet för assistansersättning, där nya måttet är antal beslut och inte antal förmånstagare som ti digare, 
skiljer sig styckkostnaden  från årsredovisningen 2019 . 
3 Uppgifter för 2018 och 2019 saknas eftersom förmånen infördes från den 11 mars 2020. 
4 Uppgifter för 2018 och 2019 saknas eftersom förmånen infördes från den 1 juli 2020 . Utfallet avser enbart förebyggande 
5 Uppgifter saknas för 2018 eftersom förmånen infördes den 1 januari 2019.  
6 För sjukpenning redovisas kostnad per avslutat sjukfall . 
Tabell 129  Styckkostnader, kronor per beslut, fasta priser1 
Aktivitetsersättning  9 685  12 264 12 421 
Aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och etableringsersättning  400 313 263 
Assistansersättning2 89 487  81 577  70 765 
Barnbidrag  373 262 255 
Bostadsbidrag  708 756 721 
Ersättning för höga sjuklönekostnader  26 28 83 
Ersättning för karensavdrag3 – – – 
Ersättning till riskgrupper4 – – – 
Föräldrapenning  195 187 186 
Merkostnadsersättning5 – 16 093 7 779 
Omvårdnadsbidrag5 – 20 715 10 130 
Sjukersättning  6 194  5 622 6 340 
Sjukpenning6 6 641  6 985  5 727 
Smittbärarersättning  3 315  3 198  877 
Statligt tandvårdsstöd  15 16 18 
Tillfällig föräldrapenning  125 116 108 
Underhållsstöd  1 807 1 871 1 897 
1 Redovisning av kostnader i fasta priser uttrycker värdet i priser från en tidigare period, rensat för värdeförändringar.  Basåret för 
fasta priser är 2016. Statistiken kan inte delas upp per kön på grund av tidredovisnings systemets uppbyggnad.  
2 På grund av förändringar i måttet för assistansersättning, där nya måttet är antal be slut och inte antal förmånstagare som tidigare, 
3 Uppgifter saknas eftersom förmånen infördes från den 11 mars 2020.  
4 Uppgifter saknas eftersom förmånen infördes från den 1 juli 2020 . Utfallet avser enbart förebyggande sjukpenning i vissa fall. Viss 
smittbärarersättning ingår i utfallet  för smittbärarersättning.  
5 Uppgifter saknas för 2018 eftersom förmånen infördes den 1  januari 2019.  
6 För sjukpenning redovisas kostnad per avslutat sjukfall .  Gemensamma nyckeltal och nyckeltal per förmån
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 120 Tabell 130  Handläggningstider, antal dagar i genomsnitt  
Aktivitetsersättning  75 81 65 72 79 64 74 80 64 
etableringsersättning1 95,1 97,0 97,0 95,1 96,7 96,5 95,1 96,8 96,7 
Assistansersättning  144 147 121 144 152 129 144 150 126 
Barnbidrag  22 25 23 17 20 19 20 23 22 
Bostadsbidrag  24 30 30 29 34 32 26 32 31 
Ersättning för höga sjuklönekostnader  – – – – – – – – – 
Ersättning för karensavdrag2 – – 4,0 – – 4,0 – – 4,0 
Ersättning till riskgrupper3 – – 17,9 – – 19,1 – – 18,5 
Föräldrapenning4 6,6 7,7 4,3 7,6 9,1 4,7 7,0 8,3 4,5 
Merkostnadsersättning5 – 186 273 – 194 298 – 188 281 
Omvårdnadsbidrag5 – 204 274 – 195 270 – 202 273 
Sjukersättning  106 91 80 101 89 79 104 90 80 
Sjukpenning  30 27 20 31 28 21 30 28 20 
Smittbärarersättning  21,6 22,2 16,7 17,1 19,7 17,6 19,5 21,0 17,1 
Statligt tandvårdsstöd  – – – – – – – – – 
Tillfällig föräldrapenning4 8,9 11,4 6 8,5 10 6 8,8 11 6 
Underhållsstöd  50 59 42 48 57 43 49 59 42 
1 Avser andel ärenden utbetalade i tid vid fast utbetalningsdag , procent . 
4 Resultaten skiljer sig från  något  årsredovisningen 2019 på grund av ny datakälla. 
Tabell 131  Pågående ärenden, antal  
Aktivitetsersättning  3 591  3 505  2 563 3 632 3 686  2 640 7 223 7 191  5 203 
etableringsersättning1 – – – – – – – – – 
Assistansersättning 7 313  6 152  4 881  8 720  7 687  5 990  16 033 13 839  10 871  
Barnbidrag 23 876 20 222  14 772  12 690 10 820  8 591  36 567 31 042  23 364  
Bostadsbidrag  14 178  18 348  19 210  11 595 13 099  12 594  25 773 31 447  31 804  
Ersättning för karensavdrag2 – – 25 773 – – 18 011 – – 42 226  
Ersättning till riskgrupper3 – – 702 – – 758 – – 1 460 
Föräldrapenning  42 695 49 802  24 456  30 900 37 927  16 321  73 595 87 729  40 777  
Merkostnadsersättning4 – 7 491  12 946 – 3 482  6 213  – 10 973  19 159  
Omvårdnadsbidrag4 – 15 758  29 904  – 3 879  7 272  – 19 637  37 176  
Sjukersättning  6 646  5 734  4 965  5 538 4 926 4 275  12 183 10 661  9 239 
Sjukpenning 48 183  53 097 49 059  28 152 30 353  29 731 76 335 83 450  78 791  
Smittbärarersättning  55 41 895 41 37 848 96 78 1 743  
Statligt tandvårdsstö d 10 896  15 081  7 782  14 128 19 244  9 845  25 101 34 442  17 668  
Tillfällig föräldrapenning  54 331  72 556  34 148  34 028 44 659  22 595  88 359 117 216  56 743  
Underhållsstöd  7 283 7 477  5 341  2 205 2 355  1 622  9 488 9 832  6 963  
1  Inom ak tivitetsstöd, utvecklingsersättning och etableringsersättning mäts skyndsamheten i form av handläggningstid från 
inkommen försäkran till utbetalning.  
4  Uppgifter saknas för 2018 eftersom förmånen infördes den 1 januari 2019.   Gemensamma nyckeltal och nyckeltal per förmån
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 121 Tabell 132  Felaktiga utbetalningar1, antal  
Aktivitetsersättning  321 159 228 276 175 214 597 334 442 
etableringsersättning  8 124  9 385 7 314  9 380 12 394 8 645  17 504 21 780  15 959  
Assistansersättning  317 305 376 409 393 449 726 698 1 053 
Barnbidrag  10 859 14 230  11 896  3 503 5 273 4 170  14 362 19 643  16 235  
Bostadsbidrag  (enskilt)  4 283  4 542 4 164  1 529 1 711 1 569  5 812 6 253 5 734  
Bostadsbidrag  (solidariskt)3 250 302 266 1 105  902 601 1 355  1 204 867 
Ersättning för höga sjuklönekostnader  – – – – – – 0 175 5 766 
Ersättning för karensavdrag4 – – – – – – – – – 
Ersättning till riskgrupper4 – – – – – – – – – 
Föräldrapenning  10 652  10 991  9 504  6 102 7 056 7 221  16 754 18 047 16 725  
Merkostnadsersättning5 – 0 9 – 1 15 – 1 24 
Omvårdnadsbidrag5 – 6 41 – 2 11 – 8 52 
Sjukersättning  522 412 547 458 420 472 980 832 1 019 
Sjukpenning  10 041 10 143 14 383  5 016 5 199 8 474  15 057 15 342 22 857  
Smittbärarersättning  8 5 48 9 3 15 17 8 63 
Statligt tandvårdsstöd6 – – – – – – – – – 
Tillfällig föräldrapenning  4 658  5 406 5 188  2 534 3 264 3 258  7 192 8 670 8 446  
Underhållsstöd  7 594  7 372 7 145  3 365 3 016 2 735  10 959 10 388 9 880  
Övriga förmåner7 13 147  14 238  25 303  11 104  11 286  18 506  24 251  25 746  49 887  
Totalt  70 768  77 491  86 364  44 781  51 092  56 340  115 549  128 946  149 180  
1 Avser enbart felaktiga utbetalningar som 108 kap. 2  § SFB eller motsvarande bestämmelser i förordningar kan  tillämpas  för. 
Siffrorna inkluderar därmed inte de åter - eller tilläggsutbetalningar till följd av slutliga beslut och avräkningar som förekommer 
inom vissa förmåner.  Utfallet för tidigare år stämmer inte med årsredovisningen 2019 på grund av införandet av  ett nytt 
systemstöd påverkat hur antalet upptäckta felaktiga utbetalningar fördelades mellan 2019 och 2020. Antalet ärenden är något 
lägre för 2019 respektive något högre för 2020 jämfört med det faktiska utfallet.   
3 Cirka en procent av felutbetalningarna varje år gäller sammanboende hushåll med bostadsbidrag. För dessa utgör köns -
bestämmelsen i statistiken en mer eller mindre slumpvis uppdelning. Antalet bedöms som försumbart i detta sammanhang . 
4 På grund av statistiksystemets uppbyggnad kan inte utfallet för förmånerna särredovisas utan ingår i utfallet för sjukpenning. 
6 Statistik  saknas på grund av statistiksystemets uppbyggnad.  
7 Antalet felaktiga utbetalningar skiljer sig från tidigare år då fler förmåner ingår samt fler förmåner särredovisas.   Gemensamma nyckeltal och nyckeltal per förmån
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 122 Tabell 133  Handlagda felaktiga utbetalningar, andel orsakade av Försäkringskassan , procent1 
Aktivitetsersättning  37,3 28,2 25,0 44,5 31,2 28,4 41,0 29,8 26,5 
etableringsersättning  53,4 35,9 24,6 48,1 31,0 21,3 50,5 33,1 22,8 
Assistansersättning  27,1 24,2 24,0 26,7 25,4 31,0 26,9 24,9 27,9 
Barnbidrag  15,0 13,8 8,0 24,1 27,6 13,2 17,3 17,6 9,3 
Bostadsbidrag  (enskilt)  29,4 16,0 17,5 32,7 20,6 23,2 30,2 17,2 19,0 
Bostadsbidrag  (solidariskt)2 30,6 17,1 19,3 27,8 18,0 15,8 28,3 17,8 16,9 
Ersättning för karensavdrag3 – – – – – – – – – 
Ersättning till riskgrupper3 – – – – – – – – – 
Föräldrapenning  31,2 25,4 19,3 24,1 17,6 11,6 28,6 22,4 16,0 
Merk ostnadsersättning4 – – 40,0 – – 41,7 – – 40,9 
Omvårdnadsbidrag4 – 50,0 58,6 – 50,0 37,5 – 50,0 54,1 
Sjukersättning  34,9 23,8 14,8 34,0 23,6 17,4 34,5 23,7 16,1 
Sjukpenning  55,9 48,5 39,3 47,4 42,3 34,9 53,0 46,4 37,8 
Smittbärarersättning  – – – – – – – – – 
Statligt tandvårdsstöd5 – – – – – – – – – 
Tillfällig föräldrapenning  15,5 13,2 11,9 10,5 9,5 7,0 13,7 11,8 10,0 
Underhållsstöd  29,5 13,9 13,8 25,7 13,3 13,7 28,3 13,7 13,8 
Övriga förmåner  40,8 31,3 26,0 39,4 28,0 22,0 40,2 29,8 24,2 
Totalt  34,0 25,8 20,3 35,1 26,4 19,4 34,4 26,0 19,9 
1 Avser enbart felaktiga utbetalningar som 108 kap. 2 § SFB eller motsvarande bestämmelser i förordningar kan tillämpas för.  
inom vissa förmåner . Andelen har beräknats utifrån felaktiga utbetalningar som hanterats under året.  Andelen felaktiga 
utbetalningar som rör organisationer ingår inte på gru nd av statistiksystemets uppbyggnad.  
2 Cirka en procent av felutbetalningarna varje år gäller sammanboende hushåll med bostadsbidrag. För dessa utgör köns -
bestämmelsen i statistiken en mer eller mindre slumpvis uppdelning. Antalet bedöms som försumbart i d etta sammanhang.  
3 På grund av statistiksystemets uppbyggnad kan inte utfallet för förmånerna särredovisas utan ingår i utfallet för sjukpenning .  
5 Statistik saknas på grund av statistiksystemets uppbyggnad.  
Tabell 134  Intern försäkringskontroll, antal granskade ärenden1 
2018 2019 2020 2018 2019 2020 2018 2019  2020  
Aktivitetsersättning  – – 1 005  – – 1 039  1 301  1 254  2 044  
etableringsersättning  – – 3 267  – – 3 614  4 013 3 745  6 881  
Assistansersättning  – – 698 – – 870 2 598 3 348  1 568  
Barnbidrag  – – 1 246  – – 711 1 276 1 324  1 957  
Bostadsbidrag  – – 1 875  – – 1 012  1 291 1 334  2 887  
Ersättning till riskgrupper  – – – – – – – – – 
Föräldrapenning  – – 1 241 – – 722 1 275 1 349  1 963  
Ersättning för karensavdrag  – – – – – – – – – 
Merkostnadsersättning2 – – 1 042  – – 882 – 671 1 924 
Omvårdnadsbidrag2 – – 1 413  – – 511 – 810 1 924  
Sjukersättning  – – 990 – – 873 1 300 1 234  1 863  
Sjukpenning  – – 6 529  – – 3 515  1 293 1 225  10 044  
Tillfällig föräldrapenning  – – 1 201  – – 796 1 283  1 350 1 997  
Underhållsstöd  – – 1 770  – – 717 1 275 1 325  2 487  
Övriga förmåner  – – 1 001  – – 580 13 500  12 461  1 581  
Totalt  – – 23 278 – – 15 842  30 405 31 430  39 319  
1  För 2018 och 2019  kan statistiken  inte delas upp per kön på grund av det gamla statistiksystemets uppbyggnad .  
2  Uppgifter saknas för 2018 eftersom förmånen infördes den 1 januari 2019.   Gemensamma nyckeltal och nyckeltal per förmån
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 123 Tabell 135  Intern försäkringskontroll, andel med avvikelse1 
Aktivitetsersättning  – – – – – – 1,0 1,2 0,8 
etableringsersättning  – – – – – – 5,0 3,1 1,4 
Assistansersättning  – – – – – – 2,2 1,0 0,3 
Barnbidrag  – – – – – – 0,5 2,3 2,0 
Bostadsbidrag  – – – – – – 6,5 8,2 5,5 
Föräldrapenning  – – – – – – 1,3 1,2 1,3 
Merkostnadsersättning2 – – – – – – – 2,7 1,8 
Omvårdnadsbidrag2 – – – – – – – 0,9 2,4 
Sjukersättning  – – – – – – 1,2 1,5 1,2 
Sjukpenning  – – – – – – 4,4 4,7 5,0 
Tillfällig föräldrapenning  – – – – – – 0,6 0,8 1,5 
Underhållsstöd  – – – – – – 2,4 5,5 5,1 
Övriga förmåner  – – – – – – 7,0 5,3 7,1 
Totalt  – – 3,4 – – 2,7 4,7 3,7 3,1 
1 För 2018 och 2019  kan statistiken  inte delas upp per kön på grund av det gamla statistiksystemets uppbyggnad . På grund av 
förändringar i u rvalet under 2020 då automathandlagda ärenden sedan juli inte längre ingår, ska jämförelser mellan åren göras 
med försiktighet.  
2  Uppgifter saknas för 2018 eftersom förmånen infördes den 1 januari 2019.  
Tabell 136  Inkomna omprövningar, antal  
Aktivitetsersättning  872 797 632 897 810 618 1 770 1 610  1 250 
etableringsersättning  2 656  2 901  3 216  2 709 2 955  3 415  5 365 5 856  6 631 
Assistansersättning  834 627 643 955 829 920 1 790 1 477  1 595 
Barnbidrag  709 754 751 393 445 463 1 102 1 201  1 215 
Bostadsbidrag   3 866  3 961  4 628  2 295 2 353  2 818  6 163  6 316  7 447 
Ersättning för höga sjuklönekostnader  – – – – – – 47 39 44 
Ersättning för karensavdrag2 – – 69 – – 44 – – 113 
Ersättning till riskgrupper3 – – 24 – – 31 – – 55 
Föräldrapenning  799 679 657 705 679 796 1 504 1 359  1 454 
Merk ostnadsersättning4 – 74 680 – 42 324 – 116 1 005  
Omvårdnadsbidrag4 – 221 1 424  – 56 349 – 277 1 774 
Sjukersättning  3 000 2 993  2 555  2 037 1 988  1 733  5 038 4 981  4 288 
Sjukpenning  10 765  10 861  12 137  5 265 5 318  6 584  16 030 16 181  18 722 
Smittbärarersättning  4 2 41 1 1 23 5 3 64 
varav Viss smittbärarpenning5 – – 10 – – 4 – – 14 
Statligt tandvårdsstöd 735 363 230 796 403 225 1 581 920 657 
Tillfällig föräldrapenning  1 963 2 319  2 756  1 284 1 519  1 815  3 247 3 838  4 571 
Underhållsstöd  1 842 2 191  2 124  2 070 2 592  2 534  3 912 4 783  4 658 
Övriga förmåner6 7 290 6 978  6 843 4 754 4 848  4 565  12 047 11 851  11 441  
Totalt6 35 335  35 721  39 410 24 161 24 838  27 257 59 601 60 808  66 984 
2 Uppgifter för 2018 och 2019 saknas eftersom förmånen infördes från den 11 mars 2020.  
5 Uppgifter för 2018 och 2019 saknas eftersom förmånen infördes från den 1 juli 2020 . 
6 Uppgifter skiljer sig mot tidigare år på grund av rättning i datakällan. Rättningen påverkar enbart utfallet för Övriga förmå ner och 
Totalt.   Gemensamma nyckeltal och nyckeltal per förmån
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 124 Tabell 137  Avgjorda omprövningar, antal  
Aktivitetsersättning  819 938 622 821 938 638 1 641 1 879  1 260 
etableringsersättning  2 768  2 648  3 411  2 804 2 699  3 617  5 572 5 347  7 028  
Assistansersättning  930 642 664 1 141 810 968 2 072 1 464  1 669 
Barn bidrag  683 795 745 379 475 461 1 062  1 270  1 206 
Bostadsbidrag   3 744 4 222  3 833  2 201 2 538  2 361  5 945 6 760  6 194  
Ersättning för höga sjuklönekostnader  – – – – – – 44 45 45 
Ersättning för karensavdrag2 – – 68 – – 44 – – 112 
Ersättning till riskgrupper3 – – 17 – – 21 – – 38 
Föräldrapenning  861 735 655 742 703 814 1 603 1 439  1 470 
Merk ostnadsersättning4 – 53 512 – 24 237 – 77 749 
Omvårdnadsbidrag4 – 131 1 222  – 35 261 – 166 1 483 
Sjukersättning  2 863 3 502  2 530  1 945 2 357  1 751  4 809 5 859  4 281 
Sjukpenning  12 854 9 960  12 324  6 332 4 894  6 625  19 187 14 856  18 950 
Smittbärarersättning  5 2 35 1 1 20 6 3 55 
varav Viss smittbärarpenning5 – – 9 – – 3 – – 12 
Statligt tandvårdsstöd 691 469 266 774 505 265 1 517  1 133 739 
Tillfällig föräldrapenning  1 956 2 385  2 732  1 311 1 555  1 812  3 267 3 940  4 544 
Underhållsstöd  1 724  2 383  2 048  2 040 2 695  2 463  3 764 5 078  4 511  
Övriga förmåner6 6 751 7 643  6 979 4 405  5 226 4 702 11 166  12 893 11 711  
Totalt6 36 649  36 508  38 663 24 896  25 455  27 060  61 655  62 211  66 045  
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 125 Tabell 138  Ändrade beslut vid omprövning , procent  
Aktivitetsersättning  7,4 11,4 11,3 6,7 13,6 12,3 7,1 12,7 11,1 
etableringsersättning  12,8 11,3 13,0 9,8 10,0 12,3 11,3 10,7 12,6 
Assistansersättning  4,4 5,5 7,2 3,9 4,3 15,8 4,2 4,8 6,0 
Barnbidrag  12,9 15,7 17,3 14,8 15,8 32,5 13,6 15,7 16,7 
Bostadsbidrag   31,2 32,0 29,1 27,7 31,7 12,3 29,9 31,9 30,4 
Ersättning för höga sjuklönekostnader  – – – – – – 31,8 44,4 33,3 
Ersättning för karensavdrag2 – – 48,5 – – 40,9 – – 45,5 
Ersättning till riskgrupper3 – – 17,6 – – 4,8 – – 10,5 
Föräldrapenning  39,1 41,5 41,4 46,0 47,8 46,1 42,3 44,5 43,9 
Merk ostnadsersättning4 – 1,9 5,5 – 8,3 9,3 – 3,9 6,7 
Omvårdnadsbidrag4 – 2,3 5,3 – 5,7 3,1 – 3,0 4,9 
Sjukersättning  3,6 2,1 2,5 4,1 4,0 4,5 3,8 2,9 3,3 
Sjukpenning  9,1 8,0 7,1 10,5 9,1 8,8 9,6 8,4 7,7 
Smittbärarersättning  20,0 0,0 34,3 0,0 0,0 20,0 16,7 0,0 29,1 
varav Viss smittbärarpenning5 – – 22,2 – – 0,0 – – 16,7 
Statligt tandvårdsstöd 66,1 49,5 38,7 68,0 48,5 44,5 65,6 47,5 40,2 
Tillfällig föräldrapenning  61,7 63,9 63,2 63,2 62,1 60,1 62,3 63,2 62,0 
Underhållsstöd  13,3 14,5 12,6 7,4 6,7 8,5 10,1 10,4 10,4 
Övriga förmåner6 23,5 28,8 37,8 23,4 30,4 33,3 23,4 29,5 35,9 
Totalt6 18,5 20,3 20,4 18,7 20,3 20,3 18,6 20,4 20,4 
5 Uppgifter för 2018 och 2019 saknas eftersom förmå nen infördes från den 1 juli 2020 . 
Totalt.   Försäkringskassans årsredovisning 20 20 126 Återrapportering 
av mål enligt 
regleringsbrevet   Sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 127 Sjukförsäkringen  
Mål:  Sjukförsäkringen ska ge ekonomisk trygghet vid sjukdom och ett effektivt 
stöd för att individen ska återfå arbetsförmågan och återgå i arbete.  Det av 
riksdagen beslutade målet är att frånvaron från arbete på grund av sjukdom ska 
ligga på en långsiktigt stabil och låg nivå. Tillämpningen av regelverket ska vara 
enhetli g och rättssäker för individen. Skillnaden i sjukpenningtal mellan kvinnor 
och män ska minska, liksom omotiverade regionala skillnader i sjukfrånvaro. För 
att nå målet ska rätt ersättning ges till rätt person och stöd ges för återgång i arbete 
genom samver kan med arbetsgivare, myndigheter och andra berörda aktörer. Detta 
samlade arbete ska leda till att sjukpenningtalet minskar. En del är insatser av andra 
berörda aktörer samt att sjukfrånvarons arbetsrelaterade orsaker undanröjs. 
Försäkringskassan ska även  verka för att individen förstår myndighetens beslut.  
Återrapportering : Försäkringskassan ska redovisa måluppfyllelsen och 
genomförda insatser, såväl de egna som de som vidtas i samverkan med andra 
aktörer, för att uppnå målet. Försäkringskassan ska redovi sa hur myndigheten 
arbetar för att öka antalet avstämnings - och omställningsmöten och hur 
myndigheten arbetar för en god kvalitet i sådana möten samt i gemensamma 
kartläggningar. Försäkringskassan ska också redovisa vilka åtgärder som vidtas 
för att så lån gt som möjligt tillvarata långtidssjukskrivnas arbetsförmåga även i 
anpassade och skyddade arbeten.  
Målet är  delvis  uppfyllt . 
Sjukförsäkringen omfattas av förmånerna sjukpenning, rehabiliteringsersättning, 
aktivitetsersättning och sjukersättning.  
Bedömning  av måluppfyllelse  
Försäkringskassan bedömer att målet är delvis uppfyllt.  Sedan 2011 ligger både ohälso -
talet92 och sjukpenningtalet93 på en historiskt låg nivå. Sjukfrånvaron ligger sedan 2009 
också i nivå med jämförbara länder i Europa.  
Sjukpenningtalet ökade fram till 2017, men minskade sedan  fram till 2019 då det låg på 
9,4 dagar . Efter en tillfällig ökning under våren  till följd av den kraftiga ökningen av 
antalet startade sjukfall på grund av pandemin , vände sjukpenningtalet nedåt igen efter 
sommaren och landade på 9,3 dagar för 2020. Skillnaderna mellan könen har minskat , 
men sjukpenningtalet är ändå nästan dubbelt så högt för kvin nor som för män. 
Skillnaden mellan regioner har ökat marginellt under året .  
Också ohälsotalet minskar. Orsaken är främst att antalet personer med sjuk - eller 
aktivitetsersättning minskat, trots ett ökat nybeviljande av främst aktivitetsersättning. I 
ett längre tidsperspektiv har dock utvecklingen varit relativt stabil.  
92 Ohälsotalet omfattar både tillfälligt och varaktig t nedsatt arbetsförmåga till följd av sjukdom.  
93 Sjukpenningtalet anger det sammanlagda antalet nettodagar som ersätts med sjukpenning eller 
rehabiliteringspenning per registrerad försäkrad i åldern 16 –64 år.   Sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 128 För att nå det långsiktiga målet att sjukfrånvaron ska ligga på en stabil och låg nivå är 
det av avgörande betydelse att alla aktörer aktivt bidrar  utifrån sina ansvarsområden  – i 
synnerhet hälso - och sjukvården, Arbetsförmedlingen och arbetsgivarna.  Utifrån 
Försäkringskassan s ansvarsområde  har vi de senaste åren i högre grad  fokus erat på  att 
stärka den rättsliga kvaliteten , det vill säga att betala ut rätt ersättning, att identifiera 
dem som behöver stöd av andra aktörer för att kunna återgå i arbete och att samordna 
stödet. Det har bland annat lett till att den genomsnittliga tiden med sjukpenning 
minska t. I huvudsak bedömer vi också att rätt ersättning betalas ut, men för sjukpenning  
kan vi inte verifiera det med samma kunskaps underlag som tidigare år .  
Antalet avstämningsmöten och omställningsmöten har trots den ökade belastningen 
som pandemin medfört både för oss och våra samverkanspartner endast minskat något 
jämfört me d föregående år. Och a ntalet gemensamma kartläggningar har ökat  något , se 
avsnitt Sjukpenning .  
Inom  handläggningen av  aktivitetsersättning vid nedsatt  arbetsförmåga behöver vi  dock 
fortsätta arbeta för att fler personer ska få rätt insats i rätt tid och a tt relevanta uppfölj -
ningar görs under tiden med ersättning.  Vi behöver dessutom fortfarande bli bättre på 
att utreda behov och få till samordningsinsatser tidigare  samt fortsätta  att öka förstå -
elsen för de beslut som fattas . På strukturell nivå behöver samverkan med andra aktörer 
fortsätta att utvecklas.  
Sjukfrånvaron i Sverige och internationellt  
I det inledande avsnittet behandlas kortfattat och övergripande sjukfrånvaron i Sverige 
ur ett internationellt perspektiv. Sjukfr ånvaron definieras i detta avsnitt som en anställd 
persons heltidsfrånvaro från arbetet på grund av sjukdom eller skada, oavsett om 
frånvaron varit ersatt eller inte.94 
Diagram 1  Sjukfrånvaro1 som andel  av anställda i åldern 20 –64 år  i 8 europeiska länder  
1 Sjukfr ånvaro definieras som heltidsfrånvaro från arbetet på grund av sjukdom eller skada för anställda, oavsett  om 
frånvaron varit ersatt eller inte. Avser sjukfrånvaro hela mätveckan enligt EUROSTAT labour force surveys . 
94 Se Expertgruppen för Studier i Offentlig ekon omi (ESO), Ds 2002:49: Den svenska sjukan – 
sjukfrånvaron i åtta länder samt Socialförsäkringsrapport 2009:10, Sjukfrånvaron i Sverige – på väg mot 
europeiska nivåer? för information om metod och definitionen av måttet.  
 Sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 129 Sjukfrånvaron bland anställda i Sverige har sedan 2010 med ett undantag legat under 
genomsnittet för åtta västeuropeiska länder inklusive Sverige. År 2015 var dock ett 
undantag med en sjukfrånvaro i Sverige som var något högre än den genomsnittliga . 
Under 2019 var s jukfrånvaron för anställda  i Sverige 2,4 procent, vilket kan jämföras 
med ett genomsnitt för de åtta länderna på 2,7 procent . 
I alla åtta länder som ingår i diagrammet har kvinnor högre sjukfrånvaro än män. I 
Sverige har skillnaden ökat från 63 procent högre under 201 8 till 68 procent högre 
under 201 9. 
Ohälsotalets utveckling  
Ohälsotalet definieras som antalet utbetalda nettodagar95 inom hela sjukförsäkringen . 
Talet  visar utvecklingen av utbetalda nettodagar med en sjukpenningdel som omfattar 
sjukpenning, arbetsskadesjukpenning  och rehabiliterings penning  samt en del som 
omfattar  sjukersättning och aktivitetsersättning per försäkrad i åldern 16 –64 år . 
Diagram 2  Ohälsotalet1 
1  Avser 12 -månadersmedelvärden.  
Efter mer än 10 års  nedgång började ohälsotalet öka igen un der 2014. Sjukpenningdelen 
av ohälsotalet hade börjat öka redan under hösten 2010. Men ökningen av ohälsotalet 
varade endast fram till 2015. Under 2016 vände talet återigen nedåt.  
Ohälsotalet fortsätter att minska, men långsammare än under den tidigare ned gången. 
Vid utgången av 2020 var ohälsotalet 22,6 nettodagar , att jämföra med 23,5 nettodagar 
vid utgången av 2019. Minskningen beror främst på att antalet personer med aktivitets - 
eller sjukersättning minskat, trots ett ökat nybeviljande av främst aktivit etsersättning.  
Ohälsotalet för kvinnor ligger betydligt högre än ohälsotalet för män – 27,2 nettodagar 
respektive 18,2 nettodagar, en skillnad på 49 procent. Detta är ändå  en minskning 
jämfört med 2019 , då skillnaden var 51 procent.  
95 Dagar med partiell ersättning räknas om till hela dagar, till exempel  resulterar två dagar med halv 
ersättning i en nettodag.  
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 130 Sjukpenningtalets utveckling  
Sjukpenningtalet är i likhet med ohälsotalet  ett mått på antalet utbetalda nettodagar  per 
försäkrad i åldern 16 –64 år . Det som skiljer ohälsotalet från sjukpenningtalet är att det 
senare endast vi sar utvecklingen för sjukpenning  och rehabiliterings penning.  
Diagram 3  Sjukpenningtalet1 
1 Avser 12 -månadersmedelvärden. 
Under våren 2020 ökade sjukpenningtalet tillfälligt till 9,5 dagar till följd av den 
kraftig a ökning en av antalet startade sjukfall  på grund a v pandemin . Efter sommaren 
vände sjukpenningtalet nedåt igen, till 9, 3 dagar för helåret 2020 jämfört med 9,4 för  
2019. Antalet startade sjukfall var under  2020  fortfarande fler än innan pandemin ; 
vändningen beror i  stället på att fler sjukfall avslutas i samband med dag 181 i rehabili -
terings kedjan.  Skillnaderna mellan olika regioner  har ökat marginellt under 2020 medan 
skillnaden mellan könen har minskat.  Kvinnor har dock nästan dubbelt så högt 
sjukpenningtal ; för kvinnorna är det  12,1 dagar och för männen  6,6. 
Sjukpenningtalet har varierat kraftigt sedan 1980 -talet. Den senaste uppgången inleddes 
under 2010, men bröts i början av 2017. Under perioden därefter har sjukpenningtalet 
minskat, men långsammare  än under den senaste nedgången under pe rioden 2004 –
2010.  
När sjukpenningtalet vände nedåt under 2017 var utvecklingen speciell i två avseenden. 
Dels eftersom det var första gången som en ökning av sjukskrivningarna bröts innan de 
accelererade till höga nivåer. Dels på grund av att en minskning av sjukpenningtalet 
historiskt sett alltid sammanfallit med ett ökat antal nybeviljade sjuk - och aktivitets -
ersättningar , vilket inte var fallet under 2017. Nedgången som inleddes 2017  berodde 
till viss del på att fler sjukfall avslutades tidigare.  
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 131 Sjukpenning och rehabiliteringspenning  
I detta avsnitt redovisas utvecklingen av antalet personer som har sjukpenning eller 
rehabiliteringspenning. Utvecklingen beror till en del på inflödet, det vill säga hur 
många som ansöker om och beviljas ersättning. Men  den påverkas även av varaktig -
heten, som är ett mått på hur långa sjukfallen blir.  
Försäkringskassans  insatser för att öka kvaliteten i handläggningen av sjukpenning och 
rehabiliteringspenning, det vill säga att bevilja rätt personer ersättning och att ge stöd 
för återgång i arbete till dem som behöver det, redovisas i avsnittet Sjukpenning .96 Där 
redovisas även hur Försäkringskassan verkar för att individen ska förstå myndighetens 
beslut och att möten ska hålla god kvalitet.  
Tabell 139  Antal personer som har fått utbetalning i december  
Sjukpenning på normalnivå1 81 085  79 623 86 161  43 066  43 207  47 882  124 151  122 830  134 043  9,1 
Sjukpenning på 
fortsättningsnivå1 46 177  44 513  41 326 21 114  21 125  20 314 67 291  65 638  61 640  –6,1 
Fler dagar med sjukpenning 
på normalnivå1 2 754  2 734  2 780 2 217  2 190  2 298 4 971  4 924  5 078  3,1 
Förebyggande sjukpenning  1 339  1 458  1 171  792 805 697 2 131  2 263  1 868 –17,5 
Rehabiliterings penning  3 304  3 191  3 104  1 563  1 481  1 557  4 867  4 672  4 661 –0,2 
1 Normalnivå b etalas ut under 364 dagar under en ramtid om 450 dagar . Fortsättningsnivå betalas ut efter 364 dagar . Vid 
mycket allvarlig sjukdom kan fler dagar på normalnivå än 364 betalas ut.  
I december  2020 fick 203 000 personer en utbetalning av någon form av sjukpenning; 
sjukpenning på normalnivå, sjukpenning på fortsättningsnivå, fler dagar med sjuk -
penning på normalnivå eller förebyggande sjukpenning.  Av dessa var 6 5 procent 
kvinnor och 3 5 procent män. Detta är en ökning  med 4 procent jämfört med december 
2019, då 196  000 personer fick en utbetalning av sjukpenning, varav  66 procent var 
kvinnor och 3 4 procent män.  
Antalet personer som får rehabiliteringspenning är i stort sett oförändrat efter att ha 
minskat under flera år . 4 661  personer fick förmånen i december  2020 , jämfört med 
4 672 personer i december 2019 . 
Antalet personer som får förebyggande s jukpenning har minskat med 17 procent : endast  
1 868  personer fick förmånen i  december  2020. En del av minskningen förklaras sanno -
likt av att corona pandemin har lett till att medicinsk rehabilitering har ställts in för 
personer som annars kunnat få föreby ggande sjukpenning för att delta i rehabiliter -
ingen.97 Inspektionen för socialförsäkringen har dock påtalat att reglerna för förebyg -
gande sjukpenning behöver moderniseras och ses över i förhållande till dagens arbets -
marknad. Deras granskning visar att s åväl Försäkrings kassan som hälso - och sjuk -
vården anser att det finns juridiska och administrativa hinder som gör att förmånen inte 
kan användas i tillräcklig omfattning. Det framkommer även att reglerna inte fungerar 
som tänkt för personer som har psykis k ohälsa.98  
96 Kvalitetsförbättrande insatser redovisas utförligt i återrapporteringen av regeringsuppdragen Uppdrag 
att stärka sjukförsäkringshandläggning en för att åstadkomma en välfungerande sjukskrivningsprocess, 
dnr 2021/000353  och Förstärkt arbete med att stödja in dividen i sjukskrivnings - och rehabiliterings -
processen, dnr 2021/00035 0. 
97 Svar på regeringsuppdrag – Effekter som covid -19 har på sjukförsäkringen , dnr 2020/000065.  
98 ISF 2020:6 Förebyggande sjukpenning.   Sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 132 Inflödet och sjukfallens varaktighet  
Antalet pågående sjukfall bestäms av inflöde  och varaktighet . Med inflöde menas  hur 
många som beviljas sjukpenning och med varaktighet  sjukfallens längd. För att förstå 
förändringar av antalet pågående sjukfall och av sjukpenningtalet är det viktigt att följa 
utvecklingen av både  inflöde och varaktighet.  
Inflödet påverkas av flera faktorer, både sådana som direkt eller indirekt påverkar 
hälsan i befolkningen och andra . Faktorer som påverkar hälsan kan exempelvis vara 
arbetsmiljö, förebyggande insatser i arbetslivet, levnadsvanor samt hälso - och sjuk -
vårdens kapacitet och förmåga att identifiera och behandla sjukdomar  – samt givetvis 
sjukdo msspridning i samhället. Corona pandemin har under året klart ökat antalet 
startade sjukfall.  Faktorer som inte handlar om hälsoförändringar kan vara förmågan till 
anpassningar på arbetsplatserna, inställningen till sjukskrivningar hos individer och 
sjuksk rivningsprocessens övriga aktörer, liksom försäkringsadministrationens kapacitet 
och förmåga.  
Under perioden januari –oktober  2020 startade i genomsnitt 5 3 000 sjukfall per månad . 
Det är en ökning med 30 procent  och k an jämföras med i genomsnitt 41  000 sjuk fall per 
månad under motsvarande period  2019.  Ökningen var som starkast under mars och april 
och var en direkt följd av pandemin . 62 procent av sjukfallen gällde kvinnor och 3 8 
procent gällde män.  
Varaktigheten beräknas utifrån hur stor andel av sjukfallen  som avslutas efter en viss 
tid. Den är viktig för att beskriva  utvecklingen av antalet dagar i sjukskrivning på en 
aggregerad nivå. Varaktigheten påverkas av vilka diagnoser de sjukskrivna har , men 
även av de aktiviteter som Försäk rings kassan och övriga  aktörer  genomför för att 
underlätta återgång i arbete.  
Försäkringskassan inledde under våren 2015 ett arbete med att stärka handläggningen i  
sjukförsäkringen och öka kvaliteten i utredningsarbetet. Varaktigheten har minskat 
något sedan dess, i synnerhet för sjukfall längre än 180 dagar. Under 2020 har varaktig -
heten dessutom minskat kraftigt på grund av ett ökat antal kortare sjukfall  under 
pandemin . 
Avslag vid ansökan om sjukpenning  
En person kan få avslag på sin ansökan om sjukpenning vid den första ansökan, men 
även under ett pågående sjukfall.  
Tabell 140  Avslag vid första ansökan om sjukpenning1 
Antal avslag  11 335  13 787  15 305  5 348  6 624  8 183  16 683  20 411  23 488  
Andel avslag, procent  3,2 4,0 3,6 2,7 3,3 3,2 3,0 3,7 3,5 
1  Måttet innefattar beslut om avslag på ansökan den första gången rätten till ersättning prövas i ett sjukfall.  
Andelen avslag vid den första ansökan har efter en tidigare ökning minskat något för 
både kvinnor och män,  och uppgår nu till 3,5 procent. Kvinnor får i jämförelse med 
män något  oftare avslag , men u tifrån tillgängliga underlag kan vi inte förklara 
skillnade n.  Sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 133 Tabell 141  Avslutade sjukfall efter avslutsanledning1 
Antal arbetsföra   278 732  270 887  342 593      170 757  166 130  219 221      449 489  437 017  561 814     
Andel arbetsföra, procent   81,9  82,4  84,0     88,0  88,4  89,1  84,1  84,6  85,9    
Antal arbetsförmåga ej nedsatt (Avslag) 2 18 544  23 869 30 539     9 981  12 840  16 714     28 525  36 709  47 253     
Ande l arbetsförmåga ej nedsatt (Avslag), 
procent 2  5,4  7,3  7,5  5,1  6,8  6,8  5,3  7,1  7,2    
Antal aktivitetsersättning eller 
sjukersättning   2 559  2 172  2 146     1 819  1 570  1 517     4 378  3 742  3 663    
Andel aktivitetsersättning eller 
sjukersättning, procent   0,8  0,7  0,5     0,9  0,8  0,6  0,8  0,7  0,6 
Antal annan förmån 3  28 465  27 151  27 580      4 033  3 712  4 101      32 498  30 863  31 681     
Ande l annan förmån, procent 3  8,4  8,3  6,8  2,1  2,0  1,7  6,1  6,0  4,8    
Antal övriga avslut   12 075  4 702  4 985     7 362  3 700  4 359     19 437  8 402  9 344     
Andel övriga avslut, procent  3,5  1,4  1,2  3,8  2,0  1,8  3,6  1,6  1,4 
1 Andelen relaterar till totala antalet avslutade sjukfall.  
2 Måttet innefattar beslut om att inte bevilja ersättning för ytterligare dagar i ett sjukfall.
3 Exklusive övergångar till aktivitetsersättning eller sjukersättning.  Vanligast är övergångar till 
föräldrapenning/gravidite tspenning oc h aktivitetsstöd.  
Antalet sjukfall där individen själv anser sig vara arbetsför och avslutar sjukfallet ökade 
under året. Det beror framförallt på den stora ökningen av antalet kortare sjukskriv -
ningar på grund av pandemin. Också antalet sjukfall som avslutas med avslag ökade , 
vilket främst beror på ökat antal avslag vid rehabiliteringskedjans dag 18 1. Den 
ökningen har troligtvis sin grund i den utökade kvalitetssäkringen som infördes i mars , 
det vill säga att samtliga sjukpenningärenden d är personens arbetsförmåga för första 
gången bedöms i förhållande till normalt förekommande arbeten  kvalitetssäkras . 
Effekten av den utökade kvalitetssäkringen kommer att utvärderas under 2021.99 
Andelen avslag av avslutade sjukfall uppgår till 7, 2 procent , och är högre för kvinnor än 
för män. Färre övergick under 2020 än 2019 till aktivitetsersättning eller sjukersättning, 
men fler övergick till  någon annan förmån inom socialförsäkringen.  Bland kvinnor är 
det relativt vanligt med övergångar från sjukpennin g till föräldrapenning och 
graviditets penning.  
Arbetslivsinriktad rehabilitering med rehabiliteringspenning  
En sjukskriven person som bedöms behöva arbetslivsinriktad rehabilitering får 
rehabiliter ingspenning.100 Antalet personer med rehabiliteringspenning är i stort sett 
oförändrat jämfört med 2019 efter att ha minskat under de senaste åren. Minskningen  är 
bland annat en följd av regeländringar som skett samt att vi arbetat med att höja 
kvaliteten inom handläggnin gen av rehabiliteringspenning.101 Andelen kvinnor som får 
förmånen är 65 procent, vilket i princip motsvarar andelen kvinnor i långa sjukfall.  
Antalet dagar en person fått sjukpenning innan hen får rehabiliteringspenning har 
fortsatt att öka. I år var media nen 625 daga r, en ökning sedan 2019  då den var 59 7 
dagar.  Det är rimligt att anta att pandemin har bidragit till årets ökning genom att  vissa 
arbetsplatser där arbetsträning skett stängt ner , vilket lett till att personen fått  sjuk-
penning i  stället för re habiliteringsersättning. Det kan också ha blivit svårare att hitta 
99 Med anledning av den lagändring i rehabilitering skedjan som är aviserad att börja gälla i mars 2021, 
kommer vi även att se över metoden för kvalitetssäkring. Se regeringsuppdrag Uppdrag att stärka 
sjukförsäkringshandläggningen för att åstadkomma en välfungerande sjukskrivningsprocess, dnr 
2021/000353.  
100 Behov av arbetslivsinriktad rehabilitering identifieras i de allra flesta fall i sjukpenningärendet, och om 
insatsen omfattar minst en fjärdedel kan personen få rehabiliteringspenning.  
101 Under 2016 visade en rättslig uppföljning (2016:2 Rehabiliteringsers ättning) att många som får 
rehabiliteringspenning inte skulle ha haft det.   Sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 134 arbetsträningsplatser vilket innebär att  personen i väntan på en plats  fortsätter att få 
Andelen personer som lämnar sjukförsäkringen efter att ha deltagit i arbetslivsinriktad 
rehabilitering ligger som tidigare på 28 procent . Andelen kvinnor är här lägre än 
andelen män, 2 7 procent jämfört med 30 procent.102 Utifrån tillgängliga underlag kan vi  
inte förklara skillnaden . 
Åtgärder som vidtas för att tillvarata arbetsförmåga även i anpassade och 
skyddade arbeten  
Försäkringskassan har i uppdrag att bedöma om det finns rehabiliteringsinsatser som 
kan förbättra en persons  arbetsförmåga. Det innebär at t vi ska se till att åtgärder vidtas 
för en effektiv rehabilitering  om en sjukskriven person har  arbetsförmåga som kan tas  
tillvara , oavsett om det är i ett normalt förekommande arbete eller i ett skyddat eller 
anpassat arbete . 
Om personen  behöver stöd för  att tillvarata sin arbetsförmåga ska Försäkringskassan 
initiera en insats genom samordningsförbund eller en gemensam kartläggning med 
Arbetsförmedlingen. Målet är att personen  ska uppnå en arbetsförmåga i ett normalt 
förekommande eller i ett anpassat arbe te. Vilken  anpassning som behövs bedöms av  
Arbetsförmedlingen , liksom nivån på eventuell lönesubvention . Arbetsförmedlingen 
kan också bedöma att personen  i stället behöver  en skyddad anställning hos till exempel 
Samhall. Försäkringskassan ansvarar för att identifiera sjukskrivna som behöver  stöd 
för att återfå sin arbetsförmåga  och verka r för att varje aktör tar sitt ansvar för att sätta 
in rätt åtgärder.  
Under året har Försäkringskassan och Arbetsfö rmedlingen  gemensamt tagit fram ett 
dialogmaterial, Våga prova . Materialet sprids av båda myndigheterna. Budskapet är att 
fler sjukskrivna ska få chansen att pröva sin arbetsförmåga genom insatser hos Arbets -
förmedlingen, och att det finns anpassad e och skyddad e anställning ar för den som inte 
har arbetsförmåga på den öppna arbetsmarknaden . Syftet är att  fler som är sjukskrivna 
ska få möjlighet att ta tillvara den  arbetsförmåga de har . 
Försäkringskassan har sedan 2019 en överenskommelse om fördjupad samverka n med 
Samhall . Syftet med överenskommelsen är att stärka handläggningen och förbättra 
stödet till individer med utöka de behov  i sjukskrivnings - och rehabiliteringsprocessen. 
Överenskommelsen ska bland annat  säkerställa att de som handlägger ärenden med 
personer som har en skyddad anställning på Samhall har tillräcklig kompetens. 
Försäkrings kassan har särskilt utsedda kontaktpersoner i uppdraget  och upprättar årliga 
aktivitetsplaner tillsammans med Samhall. Syftet med samverkan  är att den anställde  
ska kunna stanna kvar i, eller återgå till, sin anställning hos Samhall.  
102 Avser personer som lämnar sjukförsäkringen helt. För 2020 avses perioden januari –september.  På grund 
av efterregistreringar kan uppgifterna inte jämföras med årsredovisningen 201 9.  Sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 135 Sjukersättning  
Hur många  personer som beviljas sjukersättning varje år har stor betydelse för att hålla  
sjukfrånvaron på en låg och stabil nivå. I detta avsnitt redovisas antalet pågående och 
nybeviljade sjukersättningar, avslag på ansökan om sjukersättning samt  antalet personer 
som har en  vilande sjukersättning  för att prova att arbeta eller studera . 
Försä kringskassans i nsatser för att öka kvaliteten i handläggningen redovisas i avsnittet 
Sjukersättning .103 
Pågående sjukersättningar  
I december  2020 hade 2 34 000 personer sjukersättning. Det är en minskning sedan 
decem ber 201 9, då det var 247 000 personer. Av  dem som hade sjukersättning i decem -
ber 2020 hade 126 000 personer beviljats förmånen med stöd i 2008 års regelverk och 
108 000 personer enligt det regelverk som gällde tidigare. Bland dem som omfattas av 
2008 års regler är 60 procent kvinnor och 40 procent män och bland dem som omfattas 
av det äldre regelverket är 58 procent kvinnor  och 42 procent män . 
Antalet personer med sjukersättning förväntas  fortsätta att minsk a. Många av de m som 
har förmånen  är äldre och sjukersättningen upphör vid 65 års ålder, när den försäkrade  i 
stället kan få ålderspension. Om den förhållandevis  låga nivån av nybeviljanden består 
bidrar även det till den fortsatta minskningen.104 
Nybeviljande av sjukersä ttning  
Nybeviljandet av sjukersättning började vända svagt uppåt i början av 2019 , men har 
därefter legat kvar  på samma nivå . Ökningen berodde främst på  personer med pågående 
sjukfall som själva ansökt om och beviljats sjukersättning. En trolig bidragande orsak 
till ökningen är att den  bortre tidsgränsen inom sjukpenningen  togs bort  2016. Många 
av de långa sjukfallen har pågå tt så länge att alla behandlings - och 
rehabiliteringsmöjligheter har uttömts . 
Antalet nybeviljande n är fortfarande historiskt lågt.105 Under 2020  nybeviljades 5 769 
personer sjukersättning – en ökning  med 5 procent  från 201 9, då antalet var 5  478 
personer. Under 20 20 var antalet nybeviljanden 1, 3 sjukersättningar per 1  000 försäk -
rade, vilket är oförändr at från 2019. Motsvarande antal under 201 8 var också 1,3. 
Antalet under 201 9 och 20 20 är lägre än den tidigare lägsta nivån, som uppmättes under 
2011. Könsskillnaderna har minskat, men antalet  nybeviljade sjukersättningar per 1  000 
försäkrade är fortfarand e högre för kvinnor: 1,5 i jämförelse med 1,2 för män  vilket 
delvis beror på att fler kvinnor har långvariga sjukskrivningar  som ofta föregår 
sjukersättning . 
Sedan februari 2017 kan en person som är yngre än 30 år få sjukersättning om hen har 
en så omfattande funktionsnedsättning att rehabilitering och inträde eller återgång i 
arbete aldrig kommer att bli aktuellt. Av de som nybeviljades sjukersättning under 20 20 
var 112 personer yngre än 30 år , jämfört med 116 personer under 2019. I detta ingår 
dock inte personer som gått direkt från aktivitetsersättning till sjukersättning.  
103 Kvalitetsförbättrande insatser redovisas utförligt i återrapporteringen av regeringsuppdraget Uppdrag att 
stärka sjukförsäkringshandläggningen för att åstadkomma en välfungerande sjukskrivningsprocess, dnr 
2021/000353 . 
104 Försäkringskassans utgiftsprognos för budgetåren 2020 –2024, Rapport 2020 -10-23. 
105 Se svar på regeringsuppdrag Uppföljning av sjukfrånvarons utveckling 2020, dnr 001382 -20.  Sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 136 Diagram 4  Nybeviljade sjukersättningar per 1  000 försäkrade (30 –64 år)1 
1 Avser 12 -månaders  rullande medelvärden.  
Bland de personer som har beviljats sjukersättning under januari –oktober  2020 har 78 
procent själva ansökt om förmånen. I övriga fall har Försäkringskassan tagit initiativ till 
att byta sjukpenning mot sjukersättning. Under januari till oktober  2020 gällde det  för 
3 785 personer, vilket kan jämföras med 2  541 personer under januari –oktober 201 9. 
Avslag vid ansökan om sjukersättning  
Beräkningen av andelen avslag gäller avslag på den initiala ansökan om sjukersättning. 
Den höga andelen avsl ag beror till stor del på det restriktiva  regelverk et. 
Tabell 142  Avslag vid ansökan om sjukersättning1 
Antal avslag  8 174 7 602 5 756 6 066 5 808 4 416  14 240  13 410  10 172  
Andel avslag, procent  72,6 72,1 68,0 65,3 64,9 63,0 69,3 68,8 65,7 
1 Avser initial ansökan.  
Under 2020 har 1 0 200 initiala ansökningar om sjukersättning avslagits. Det är färre än 
under 2019, då 13 400 ansökningar  avslogs . Även a ndelen avslag har minskat, från 69 
till 66 procent. Andelen avslag är fortfarande  högre för kvinnor än för män , men u tifrån 
tillgängliga u nderlag kan vi inte förklara skillnaden.  
Arbete och studier under tid med sjukersättning  
Den som har sjukersättning enligt det nya regelverket kan prova att arbeta eller studera 
med vilande sjukersättning. Under 20 20 prövade i genomsnitt 887 personer per m ånad 
att arbet a. Motsvarande antal under 201 9 var 1 074 . Antalet personer som provade att 
studera var oförändrat , 122 personer  i genomsnitt per månad  2020 och 123 personer 
2019. Av dem som använde sig av möjligheten till vilande ersättning var 69 procent 
kvinnor  och 31 procent män . Den högre andelen bland kvinnor beror sannolikt på 
könsskillnader i vilka diagnoser som mottagarna har.106 
106  Se svar på regeringsuppdrag Uppföljning av sjukfrånvarons utveckling 2020, dnr 001382 20 . 
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 137 Även de som har beviljats sjukersättning enligt det äldre regelverket kan prova att 
arbeta utan att rätten till sjukersättning påverkas. För dem påverkar inte inkomster upp 
till ett fribelopp107 sjukersättningen. Under januari till november  2020 har i genomsnitt 
4 567  personer någon gång utnyttjat denna möjlighet.  
Aktivitetsersättning  
I detta avsnitt redovisas antalet pågående och nybeviljade aktivitetsersättningar, avslag 
på ansökan om aktivitetsersättning, antalet personer som har  vilande aktivitetsersättning 
för att prova att arbeta eller studera samt personer som lämnat aktivitetsersät tningen. De 
insatser som Försäkringskassan gör för att öka kvaliteten i handläggningen redovisas i 
avsnittet Aktivitetsersättnin g. 
Pågående aktivitetsersättningar  
I december  2020 hade 29 300  personer aktivitetsersättning. Det är något fler än i 
december 2 019, då antalet var 29 100. Av dem som hade aktivitetsersättning i december  
2020 fick 5 100  ersättningen för förlängd skolgång, medan 2 3 800 personer fick den på 
grund av nedsatt arbetsförmåga.  
Av de som har aktivitetsersättning är 46 procent kvinnor och 54 procent män, men vid 
förlängd skolgång är andelen kvinnor 50 procent och andelen män 50 procent  och vid 
nedsatt arbetsförmåga är andelen kvinnor 45 procent  och andelen män 55 procent , 
vilket s annolikt beror på könsskillnader i vilka diagnoser som mottagarna har.108 
Andelen kvinnor vid förlängd skolgång har ökat från 47 procent år  2019. Under 2019 
var andelen  kvinnor  med ersättningen för nedsatt arbetsförmåga  46 procent . 
Antalet unika individer s om får ersättning under hela året har däremot minskat . En 
viktig förklaring till att färre har aktivitetsersättning är att många av dem som haft 
ersättningen fyller 30 år och därmed inte länge tillhör målgruppen . Ytterligare en orsak 
är lagändringen i febr uari 2017 som innebar att en person kan få sjukersättning från 
19 års ålder , och att en del personer därför fått sjukersättning i  stället för 
aktivitetsersättning . 
Antalet nybeviljade aktivitetsersättningar  
Under 2020  nybeviljades 6 860  personer aktivitets ersättning. Det är en ökning  med 
8 procent jämfört med 2019, då 6 331  personer nybeviljades aktivitetsersättning.  
107 Storleken på fribeloppet är beroende av omfattningen på personens sjukersättning. Vid hel 
sjukersättning uppgick fribeloppet under år 2020 till 47 300 kronor . 
108 Se svar på regeringsuppdrag Uppföljning av sjukfrånvarons utveckling 2020, dnr 001 382 20 .  Sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 138 Diagram 5  Nybeviljade aktivitets - och sjukersättningar per 1  000 försäkrade  för 
personer i åldern 19 –29 år1 
1 Nybeviljade  aktivitets - och sjukersättningar per 1  000 försäkrade baseras på medel antalet beslut under en rullande 12 -
månadersperiod.  Sedan en lagändring i februari 2017 finns en möjlighet att beviljas sjukersättning från 19 års ålder.  
För att ge en kompletterande bild visas här ett mått  där antalet personer som nybeviljats 
aktivitetsersättning och sjukersättning sätts i relation till antal försäkrade i åldern 19 –29 
år.  
Antalet personer per 1  000 försäkrade som nybeviljas ersättning började efter en period 
av uppgång att minska under hös ten 2015 , och minskningen fortsatte fram till och med  
2018. Under 2019 börja de dock antalet nybeviljande  ersättningar  öka igen , och 
ökningen fortsatte under 2020 . Under 20 20 beviljades 5,3 personer av 1  000 försäkrade 
ersättning, vilket är en ökning från 2019 då 4,9 personer av 1  000 försäkrade beviljades 
ersättning . Det finns fortfarande en liten skillnad mellan könen. Bland  kvinnor 
beviljades 5,3 personer per 1  000 försäkrade ersättning, medan siffran för män var 5,4 
personer per 1  000 försäkrade.  
Avslag på ansökan om aktivitetsersättning  
Sammantaget avslogs 4 535  ansökningar om aktivitetsersättning under 20 20. Det är 
färre än under 201 9, då 5 871 ansökningar avslogs. Även andelen avslag har minskat , 
med undantag för ansökan om förlängd skolgång  som ökat något . 
Avslag vid ansökan om aktivitetsersättning vid nedsatt arbetsförmåga  
Tabell 143  Avslag vid ansökan om aktivitetsersättning vid nedsatt arbetsförmåga1 
Antal avslag vid initial ansökan  1 543  1 452 1 182 1 521  1 433 1 163 3 064  2 885 2 345 
Andel avslag vid initial ansökan, procent  58,0 50,4 44,3 56,8 48,6 40,9 57,4 49,5 42,5 
Antal avslag vid förlängningsansökan  1 160  928 497 1 190  963 544 2 350  1 891 1 041 
Andel avslag vid förlängningsansökan, 
procent  18,6 15,5 9,8 18,4 14,5 9,7 18,5 15,0 9,7 
1 På grund av efterregistreringar kan antalet skilja sig från årsredovisningen  2019 . 
2 345 personer fick avslag på sin initiala ansökan om aktivitetsersättning vid nedsatt 
arbetsförmåga under 20 20. Det är färre än under 201 9, då det var 2  885 personer. Även 
andelen personer som fått avslag på sin initiala  ansökan har minskat  mellan 2019 och 
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 139 2020 , från 49 procent till 4 3 procent.  Här fanns en skillnad mellan könen: 4 4 procent av 
kvinnorna och 41 procent av männen  fick avslag  på sin initiala ansökan.  
Andelen avslag för förlängningsansökningar var under året 1 0 procent. Det motsvarar 
1 041 avslag, vilket är färre än under 201 9 då 1 891 ansökningar avslogs.  Här var 
andelen 2020 densamma för män och kvinnor.  Att andelen avslag minskar vid både 
initial ansökan och förlängningsansökan skulle kunna bero på delvis fö rändrad 
rättspraxis utifrån en dom i Högsta förvaltningsdomstolen från oktober 2019 .109  
Avslag vid ansökan om aktivitetsersättning vid förlängd skolgång  
Tabell 144  Avslag vid ansökan om aktivitetsersättning vid förlängd skolgång1 
Antal avslag  457 579 620 425 516 529 882 1 095 1 149 
Andel avslag, procent  15,6 18,1 18,0 13,9 15,7 16,5 14,8 16,9 17,3 
1 På grund av efterregistreringar kan antalet skilja sig från årsredovisningen 2019 . 
Under 20 20 fick 1 149 personer avslag på sin ansökan om aktivitetsersättning vid 
förlängd skolgång. Det är något fler än under 201 9, när det gällde 1  095 personer. 
Andelen personer som fått avslag ligger kvar på  17 procent. Andelen avslag var  större 
för kvinnor än för män, 18 respektive 1 7 procent.   
Arbete och studier under tid med aktivitetsersättning  
Personer med aktivitetsersättning kan prova att arbeta eller studera med vilande 
ersättning. Under 20 20 hade i genomsnitt  529 personer per månad vilande ersättning, 
varav 46 proc ent var kvinnor  och 54 procent män . Färre  hade  vilande ersättning under 
2020 än under 201 9, då det var  i genomsnitt 808 personer per månad . 
Aktiviteter för unga med aktivitetsersättning  
Alla som beviljas aktivitetsersättning ska erbjudas möjlighet till akt iviteter. 
Aktiviteterna ska antas ha en gynnsam inverkan på sjukdomstillstånd eller den fysisk a 
och psykisk a prestations förmåga n. Försäkringskassan och den försäkrade sätter 
tillsammans upp ett mål för aktiviteten.  
För de kostnader som uppstår i samband med aktiviteterna betalar Försäkringskassan ut 
särskild ersättning.  Utgifterna för särskild ersättning har minskat de senaste åren. Under 
2020 betalades cirka 23 miljoner ut i ersättning, att jämföra med cirka 2 4 miljoner 
under 201 9 och 2018 . Ersättning gällde framför allt kostnader för idrottsaktiviteter, 
resor mellan bostaden och aktiviteten samt kursavgifter.  
Personer som lämnar  aktivitetsersättning en 
Under 20 20 lämnade 5 376  personer aktivitetsersättningen, vilket kan jämföras med 
7 044 per soner under  2019. Andelen kvinnor som lämnade ersättningen under 20 20 var 
48 procent  och andelen män var 52 procent . 
Den som  fyller 30 år har inte längre rätt till aktivitetsersättning. Under 2020 lämnade i 
genomsnitt 241 personer  per månad aktivitetsersät tningen av det skälet. Av dem som 
lämnat ersättningen under perioden juli 2019 till juni 2020 på grund av att de fyllt 30 år  
109 Se domsnytt 2019:027 angående dom i HFD 11 oktober 2019 i mål nr 707:19 (HFD 2019 ref. 48).   Sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 140 hade 45 procent inom ett halvår  senare  ansökt om och beviljats sjukersättning.110 
Andelen som fick  sjukpenning i särskilda fall111 var 28 procent. Sex procent hade sjuk -
penning grundad på en tidigare inkomst. Övriga hade antingen börjat arbeta eller 
studera, skrivit in sig hos Arbetsförmedlingen, beviljats föräldrapenning eller 
försörjnings stöd eller försörjd e sig på annat sätt.  
Efter period  med aktivitetsersättning  
Tabell 145  Resultat efter period med aktivitetsersättning1 
2018  2019  2020  2018  2019  2020 2018  2019  2020  
Arbete, antal  743 583 478 717 663 454 1 460  1 246  932 
Arbete, andel procent  7,4 6,0 5,5 6,6 6,2 4,9 7,0 6,1 5,2 
Studier, antal  440 486 288 353 375 176 793 861 464 
Studier, andel procent  4,4 5,0 3,3 3,2 3,5 1,9 3,8 4,2 2,6 
1 Informationen utgår från Försäkringskassans registrering vid avslutad period.  Observera att tabellen endast anger antal 
och andel som går till arbete och studier efter en avslutad period med aktivitetsersättning och behöver inte innebära att 
personen lämnar ersättningen helt. Det går därför inte att sätta andelen som går till arbet e eller studier i relation till det 
antal personer som lämnade aktivitetsersättningen under 20 20. 
Andelen personer som börjar arbeta efter en period med aktivitetsersättning har minskat 
jämfört med föregående år. Även andelen som börjar studera minskar . En högre andel 
av kvinnorna  studerar eller börjar arbeta.  Utifrån tillgängliga underlag kan vi inte 
förklara skillnaden.  Cirka  2,7 procent av dem som haft aktivitetsersättning är arbets -
sökande , jämfört med 2019 då det var 4,5 procent.  Det kan verka som om andelen 
personer som går vidare till arbete eller studier efter en period med aktivitetsersättning 
är liten, men resultatet måste ändå betraktas som positivt. Många som haft aktivitets -
ersätt ning har aldrig arbetat. Många har också relativt stora funktionsnedsättningar.  Att 
andelen personer som både börjar arbeta och studera minskar i år kan även  bero på 
pandemin  och därmed ändrade förutsättningar för arbete eller studier.  
110 Uppgifterna som redovisas  i stycket  är en halvår suppföljning av de som lämnat aktivitetsersättningen . 
Exempelvis följs de som lämnade i juli 2019 upp i januari 2020 och de som lämnade i juni 2020 följs 
upp i december 2020.  
111 Sjukpenning i särskilda fall kan beviljas den som haft tidsbegränsad sjukersättning eller 
aktivitetsersättning och har en låg eller ingen sjukpenninggrundande inkomst.  Sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 141 Strukturell samverkan med andra aktörer för att 
uppnå målet  
Samverkan  med hälso - och sjukvården112 
Försäkringskassan har en väl utbyggd struktur för samverkan med hälso - och sjuk -
vården. Samverkan fortsätter att utvecklas utifrån de rapporterade åtgärderna i 
regerings uppdraget Bättre dialog mellan Försäkringskassan och hälso - och sjuk -
vården.113 Det finns bland annat en strategisk samverkansgrupp som hanterar nationella 
frågor inom  ramen för aktuella överenskommelser114 och gemensamma frågor som rör 
sjukskrivnings - och rehabiliteringsprocessen. Vi diskuterar också fortlöpande de 
utmaningar som finns i sjukskrivningsprocessen med samtliga regioner. I första hand 
ligger fokus på samver kan inom områden där vi sett behov av förbättrat samarbete . Det 
kan till exempel handla om bristfälliga läkarintyg eller omotiverat många nya 
sjukskrivningar inom ett visst geografiskt område.  
Särskilda medel  för att utveckla sjukskrivningsprocessen  
Regeri ngen har sedan 2006 avsatt särskilda medel för att stimulera bland annat hälso - 
och sjukvården att bidra till att utveckla sjukskrivningsprocessen. Under 2020 har 
Försäkringskassan betalat ut sammanlagt 883 miljoner  kronor. Av dessa har 
799 miljoner kronor  gått till regionerna. Utbetalningarna har skett i enlighet med 
villkoren i överenskommelsen En kvalitetssäker och effektiv sjukskrivnings - och 
rehabiliteringsprocess 2019.115 
Samverkan med Arbetsmiljöverket116 
Försäkringskassan och Arbetsmiljöverket har sedan 2017 en nationell överenskom -
melse. Utöver den nationella överenskommelsen upprättas årligen en plan för aktiv 
samverkan.117 Målet med samverkan är att bidra till ett hållbart arbetsliv och i förläng -
ningen en låg och stabil sjuk frånvaro. Detta bedöms även bidra till arbetet med att 
minska skillnaderna i sjukpenningtal mellan  kvinnor och män, eftersom arbetsplatser i 
kommuner och regioner ofta är kvinnodominerad e och har  hög sjukfrånvaro.  
Myndigheternas nationella samverkan har un der 2020 främst skett inom  ramen för 
Arbetsmiljöverkets tillsyn av det systematiska arbetsmiljöarbetet i politikerstyrda 
organisationer . Försäkringskassans roll i tillsynen är att vid återkoppling smöte n med 
kommunledningen  föra dialog om förbyggande insats er, aktuell sjukskrivningsstatistik 
och hur sjukskrivningsprocessen fungerar generellt. Dialogen  skapar tillsammans med 
Arbetsmiljöverkets återkoppling av inspektioner en helhet.  
112 Se svar på r egeringsuppdrag Uppdrag att stärka sjukförsäkringshandläggningen för att åstadkomma en 
välfungerande sjukskrivningsprocess, dnr  2021/000353 . 
113 Se svar på regeringsuppdrag Bättre dialog mellan Försäkringskassan och hälso - och sjukvården, 
delrapport den 13 j uni 2018 och slutrapport den 30 juni 2019, dnr 003074 –2018.  
114 Det finns nationella överenskommelser mellan Socialdepartementet och Sveriges Kommuner och 
Regioner (SKR).  
115 Samt enligt regeringsbeslut Ansökan om ändrad tidpunkt för redovisning och utbetalnin g avseende 
överenskommelsen En kvalitetssäker och effektiv sjukskrivnings - och rehabiliteringsprocess 2019 
(S2020/02272/SF).  
116 Se svar på regeringsuppdrag Uppdrag att stärka sjukförsäkringshandläggningen för att åstadkomma en 
välfungerande sjukskrivningspr ocess, dnr  2021/000353  och svar på regeringsuppdrag Förstärkt arbete 
med att stödja individen i sjukskrivnings - och rehabiliteringsprocessen, dnr 2021/000350 . 
117 Den nationella överenskommelsen avser tiden 2017 –2020 och knyter an till Åtgärdsprogram för ökad 
hälsa och minskad sjukfrånvaro och En arbetsmiljöstrategi för det moderna arbetslivet 2016 –2020.   Sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 142 Myndigheterna har rutiner för att skapa goda  förutsättningar för kommunikati on och 
dialog  regional t och lokal t. Det finns särskilt utsedda kontaktpersoner på båda 
myndigheterna. Det finns också konkreta stöd för samverkansarbetet . Bland annat  har 
Försäkringskassans försäkringsutredare en checklista som hjälp för  att identifiera br ister 
hos arbetsgivare vad gäller arbetsanpassning , rehabilitering och planer för återgång i 
arbete.   
Under 2020 har Försäkringskassan producerat  en film om hur försäkringsutredare kan 
samtala med arbetsgivare och hur eventuella brister ska tas om hand  i dialog med 
Arbetsmiljöverket. Filmen finns publicerad hos båda myndigheterna.  
Samverkan med  arbetsgivare118 
När det gäller samverkan med arbetsgivarna ska det generella stödet på Försäkrings -
kassans webbplats och Kundcenter för partner , tillsammans med kont akterna i hand -
läggningen,  kunna hjälpa de flesta  arbetsgivare . En fördjupad samverkan  med arbets -
givare  kan etableras efter dialog och behovsbedömning. Försäkringskassan har också 
tagit fram ett dialogstöd som lyfter frågor kring tidiga och aktiva insatse r på arbets -
platsen. Åtgärderna inom ramen för den fördjupade samverkan anpassas till de behov 
som arbetsgivaren och Försäkringskassan är överens om och dokumenteras i en 
överens kommelse.  De flesta av dessa överenskommelser är mellan Försäkringskassan 
och kommuner och regioner som arbetsgivare.  
På nationell nivå träffar Försäkringskassan återkommande de stora arbetsgivar - och 
arbetstagarorganisationerna. Dessa möten är viktiga för dialog en om våra gemensamma 
utmaningar i sjukskrivningsprocessen. Under 2020  har frågorna huvudsakligen gällt 
pandemin, där både arbetsgivar - och arbetstagarorganisationerna har påtalat vikten av 
uppdatera d information på Försäkringskassans webbplats. Andra frågor som varit 
aktuella är Försäkringskassans samverkan med Arbetsmiljöv erket och Arbetsförmed -
lingen , regeringsuppdraget Bättre dialog mellan Försäkringskassan och hälso - och 
sjukvården , Sveriges kommuner och regioners  nya läkarintyg för arbetsgivare samt 
Försäkringskassans utrednings - och utvecklingsarbete om arbetsprövning och arbets -
träning. Med  arbetstagarorganisationerna har vi också  lyft frågan om deras syn på de 
fackliga ombudens roll i sjukskrivningsprocessen  för att förhindra och förkorta 
sjukskrivning och möjliggöra återgång i arbete , både generellt på arbetsplatsen och i 
enskilda ärende n. 
Bidrag för arbetsplatsinriktat rehabiliteringsstöd  
Försäkringskassan handlägger och administrerar bidrag för köp av arbe tsplatsinriktat 
rehabiliteringsstöd. Syftet med bidraget är att stödja arbetsgivare som anlitar expertstöd 
för att förebygga sjukfall och underlätta återgång i arbete efter sjukdom. Stödet omfattar 
insatser för att utreda, initiera, planera, genomföra och följa upp åtgärder för arbetstag -
arens återgång i arbete.  
För 2020 fanns 175 miljoner kronor avsatta för bidraget och Försäkringskassan har 
betalat ut  54 miljoner kronor till  1 359  arbetsgivare.  
118 Se svar på regeringsuppdrag Uppdrag att stärka sjukförsäkringshandläggningen för att åstadkomma en 
välfungerande sjukskrivningsproces s, dnr  2021/000353  och svar på regeringsuppdrag Förstärkt arbete 
med att stödja individen i sjukskrivnings - och rehabiliteringsprocessen, dnr 2021/000350 .  Sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 143 Samverkan med Arbetsförmedlingen119 
När det gäller  sjukförs äkringen samverkar Försäkringskassan med Arbetsförmedlingen 
främst inom det förstärkta samarbetet, samordningsförbunden och projektverksamhet 
inom ramen för den Europeiska socialfonden ( ESF). Det förstärkta samarbetet är ett 
årligt uppdrag i myndigheternas  regleringsbrev. Det består av två delar: dels att 
myndigheterna ska utreda behovet av rehabiliteringsinsatser som förkortar tiden i 
sjukförsäkringen och genomföra dessa , dels att ge försäkrade som inte längre har 
ersättning från sjukförsäkringen stöd i öv ergången till Arbetsförmedlingen.  
Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen har en nationell samverkansgrupp (NSG) 
där myndigheterna samverkar kring strategiska frågor i det förstärkta samarbetet. NSG 
ansvarar bland annat för budgetfördelning, uppföljning och strategisk utveckling av 
samarb etet. Myndigheterna gör en årlig överenskommelse och en samarbetsplan på 
nationell nivå. Det finns regionala och lokala samverkansgrupper som följer arbetet och 
gör överenskommelser på respektive nivåer.  
Under 2020 har samarbetet främst präglats av Arbets förmedlingens fortsatta 
reformering och pandemin. Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen har skapat 
möjligheter till digitala möten , vilket gjort att det förstärkta samarbetet fungerat väl 
trots pandemin.  
Den 1 juli trädde förordnings - och lagändringar i kraft som förenklar handläggningen i 
det förstärkta samarbetet. Det innebär bland annat att aktivitetsstöd inte längre kan 
beviljas samtidigt som ersättning från sjukförsäkringen och att rehabiliteringsersättning 
kan behållas i 30 dagar vid tillfällig sjukdom. Försäkringskassan har därför tillsammans 
med Arbetsförmedlingen uppdaterat myndigheternas gemensamma 
handläggningsprocess.  
Slutligen har Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen börjat  se över vilket stöd som 
myndigheterna framöver ska erbjuda individer som inte får ersättning från 
sjukförsäkringen.  
Samordningsförbund för bättre samverkan och rehabilitering  
Samordningsförbund120 är en frivillig form av samverkan mellan Försäkringskassan, 
Arbetsförmedlingen, en eller flera kommuner och en  eller flera regioner. Samverkan 
med samordningsförbund syftar till att personer ska uppnå eller förbättra sin arbets -
förmåga.121 Samordningsförbunden finansierar såväl strukturövergripande som 
individinriktade insatser. De strukturövergripande insatserna s yftar till att stärka 
samverkan mellan myndigheterna och att öka kunskapen om olika gruppers behov av 
arbetslivsinriktad rehabilitering. De  individinriktade insatserna är arbetslivsinriktade, 
aktiverande och motiverande, behandlande eller förebyggande. För säkringskassan och 
Arbetsförmedlingen ska arbeta för att samordningsförbunden ska prioritera finansiering 
av insatser för långtidssjukskrivna, unga med funktionsnedsättning och unga som har 
119 Se svar på regeringsuppdrag Uppdrag att stärka sjukförsäkringshandläggningen för att åstadkomma en 
välfungerande sjukskrivningsprocess, dnr  2021/000353  och svar på regeringsuppdrag Förstärkt arbete 
120 Ett samordningsförbund bildas när samtliga förbundsmedlemmar har tagit beslut om en gemensam 
förbundsordning. Förbundsmedlemmarna utgörs av Försäkringskassan, Arbetsförmedlingen, en eller 
flera kommuner och en eller flera regioner. Dessa kan påverka samordningsförbundens verksamhet 
genom förbundsordning, medelstilldelni ng, beredningsgrupp och medlemssamråd.  
Samordningsförbunden är fristående juridiska personer. De leds av en styrelse som fattar beslut om mål 
och riktlinjer för förbundets verksamhet och vilka insatser som ska finansieras med den egna budgeten.  
121 Se svar p å regeringsuppdrag Insatser genom samordningsförbund, dnr 001385 –2020 .  Sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 144 aktivitetsersättning.  Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen ska  också bidra till att 
alla parter i samverkan tar ansvar för samordningsförbundens insatser .122
Försäkringskassan bidrar med statens andel, motsvarande hälften av resurserna, till den 
finansiella samordningen. Kommuner och regioner bidrar med var sin fjärd edel. För 
2020 avsatte staten 339 miljoner kronor till den finansiella samordningen. När 
Försäkrings kassan har fördelat de statliga medlen till förbunden är det styrelsen som 
förfogar över dem.  
Vid utgången av 20 20 fanns det 78 samordningsförbund som omfattade 2 71 av landets 
290 kommuner  och samtliga regioner . Försäkringskassan har utsett både ordinarie 
ledamot och suppleant till samtliga 78 styrelser. Därutöver ingår medarbetare från 
Försäkringskassan i den beredningsgrupp som finns hos respektive samordnings -
förbund. Försäkringskassan har också bidragit med personal till de insatser som 
parterna bedriver och samordningsförbunden finansierar.  
Samverkan med Svenska ESF -rådet  
Svenska ESF -rådet är förvaltande myndighet för Europei ska socialfonden (ESF) i 
Sverige. Svenska ESF -rådet samverkar strukturellt med Försäkringskassan på lokal, 
regional och nationell nivå inom ramen för uppdraget med ESF . ESF-rådet samverkar 
också  med aktörer inom den projektverksamhet som delfinansieras av socialfonden.  
Liksom samordningsförbunden finansierar socialfonden såväl strukturövergripande som 
individinriktade projekt . Syftet med fonden är att förebygga och bekämpa arbetslöshet, 
med fokus på de som har en särskild utsatt position på arbetsmarknaden.  Projekt en kan 
exempelvis handla om att stödja sjukskrivna att återgå i arbete.123 
Ett exempel på ett projekt med samarbete på strukturell nivå är 4ESS , som avsluta des i 
början av året.124 4ESS  startade till följd av den ökande sjukfrånvaron med psykisk 
ohälsa och diffus smärtproblematik hos kommunanställda kvinnor. Försäkringskassan 
har under 2020 arbetat med att se över hur erfarenheterna från projektet kan tas 
tillvara .125  
122 Arbetet kommer att redovisas utförligt i återrapporteringen av regeringsuppdraget Återrapportering för 
uppdrag om prioriterade målgrupper samt myndigheternas ansvar i samverkan. Återr apporteringen sker 
den 8 maj 2021.  
123 Se svar på regeringsuppdrag rörande det nationella programmet för Europeiska socialfonden (ESF) 
2014 –2020, dnr 00710 –2020.  
124 4ESS står för Smart Samverkan Småland Sydost, som var området i vilket projektet bedrevs. Proj ektet 
pågick perioden 1 februari 2017 till och med 31 januari 2020.  
125 Se svar på regeringsuppdrag Uppdrag att stärka sjukförsäkringshandläggningen för att åstadkomma en 
välfungerande sjukskrivningsprocess, dnr 2021/000353.   Assistansersättningen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 145 Assistansersättningen  
Mål:  Försäkringskassans arbete med assistansersättning ska bidra till det 
nationella målet för funktionshinderspolitiken. Handläggningen ska präglas av 
hög kvalitet och rättssäkerhet så att den som är berättigad till ersättning också får 
det. Besluten ska vara likvärdiga över hela landet, f ör såväl flickor och pojkar 
som kvinnor och män. Försäkringskassan ska verka för att utredningar, 
försäkringsmedicinska utredningar och läkarutlåtanden håller hög kvalitet. 
Försäkringskassan ska även säkerställa en god kontroll för ett effektivt och 
rättss äkert nyttjande av gemensamma resurser och för att motverka bidragsbrott.  
Återrapportering:  Försäkringskassan ska redovisa måluppfyllelsen och 
genomförda insatser för att uppnå målet. Försäkringskassan ska redovisa vilka 
åtgärder som vidtagits i syfte att öka möjligheten att följa utvecklingen av 
förmånen, bland annat genom utveckling av it -stödet. Försäkringskassan ska 
också redovisa de åtgärder som har vidtagits för att säkerställa kontroll i syfte att 
motverka bidragsbrott. Vidare ska Försäkringskassan r edovisa samverkan med 
Inspektionen för vård och omsorg.  
Målet är delvis uppfyllt . 
Bedömning av måluppfyllelsen  
Försäkringskassan bedömer att målet för assistansersättningen är delvis uppfyllt. 
Försäkringskassan bidrar till jämlikhet i levnadsvillkor och delaktighet i samhället för 
personer med funktionsnedsättning, bland annat genom att utreda och bevilja assistans -
ersättning. Detta ger assistansberättigade möjlighet att leva ett liv som andra.  
I huvudsak bedömer vi att handläggningen präglas av hög kvalitet och rättssäkerhet, 
även om vi inte kan verifiera det med samma kunskapsunderlag som tidigare år.  De 
utvecklingsområden som har identifierats gäller  främst vissa delar inom 
försäkringsmedicin sk analys samt att minska onödiga väntetider.   
Andelen avslag på ansökan om assistansersättning är relativt lika över landet, liksom 
antalet beviljade timmar. Detta indikerar att besluten är likvärdiga.  Samverkan med 
Inspektionen för vård och omsorg (IVO)  har utvecklats  ytterligare . Myndigheterna har 
fortsatt arbeta efter den  viljeinriktning som beskriv er generella och specifika 
samarbetsformer . 
Misstänkta bidragsbrott utreds mer effektivt. Ungefär lika många  ärenden har utretts  
under året  som föregående å r, men  de felaktiga utbetalningar som identifierats uppgår i 
år till ett högre belopp.  Vi behöver dock forts ätta att utveckla kontroller för att 
ytterligare kunna motverka bidragsbrott.   Assistansersättningen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 146 Kvalitet  och likvärdiga beslut  
Försäkringskassan  har genomfört  ett flertal åtgärder  för att öka den rättsliga kvaliteten 
inom de områden där det under 2019 framkom brister . Inom de utvecklingsområden 
som tidigare har identifierats har utvecklingen under 2020 i huvudsak varit positiv. Se 
avsnittet Assistanser sättning, insatser under året,  sidan  50. Under kommande år planera r 
vi ytterligare åtgärder för att  höja kvaliteten inom de områden där det fortfarande finns 
brister.  
Liksom tidigare år har Försäkringskassan inte några försäkringsmedicinska utredningar  
i handläggningen av  assistansersättningen.  
I genomsnitt avslogs 81 procent av alla ansökningar under 2020 .126 De vanligaste 
orsakerna till avslag är att den sökandes behov av hjälp med de grundläggande behoven 
inte uppgår till 20 timmar per vecka, eller att hen inte bedöms tillhöra en personkrets 
som kan ge rätt till assistansersättning. Detta innebär att en stor d el av de sökande inte 
tillhör målgruppen för förmånen. Bland sökande  som tillhör målgruppen är andelen 
avslag högst  för dem  som ingår i personkrets 1, som omfattar personer med 
utvecklingsstörning, autism eller autismliknande tillstånd.  
Andelen avslag är i stort sett lika stor i hela landet, vilket indikerar att besluten är 
likvärdiga. Skillnaderna i avslagsfrekvens mellan  olika delar av landet och mellan 
könen  har dessutom minskat  sedan föregående år. Andelen avslag är nu densamma  för 
kvinnor och män , till skillnad från tidigare då andelen var högre för kvinnor .  
Andelen avslag är högre för vuxna än för barn . Vad gäller barn så får pojkar något 
oftare  avslag  än flickor , men o rsaken till detta  är inte känd . Skillnaderna över landet är 
ungefär desamma  för barn och vuxna, men det  finns en större  geografis k spridning  i 
andelen avslag  bland flickor än bland pojkar.  
De som får förmånen för första gången beviljas i genomsnitt ersättning för ungefär lika 
många timmar, oavsett var de bor i landet. Detta gäller även när man jämför beviljade 
timmar för grundläggande behov eller andra personliga behov.  
126 Avser endast ärenden som fått b ifall eller avslag, inte ärenden som avvisats eller avskrivits.  Assistansersättningen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 147 Utvecklingen av antalet beviljade timmar  
Diagram 6  Antal förmånstagare  och antal beviljade timmar per vecka  
Diagram 7  Det tot ala antalet beviljade timmar per månad, assistansersättning  
Det totala a ntalet beviljade timmar med assistansersättning minskar  fortfarande. Det 
genomsnittliga a ntalet timmar per förmånstagare  och vecka  ökade  däremot något under 
2020  efter att ha varit  oförändrat sedan 2018 . Antalet personer som får assistans -
ersättning fortsätter dock att minska .  
 Assistansersättningen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 148 Samverkan med inspektionen för vård och omsorg  
Försäkringskassan samverkar med inspektionen för vård och omsorg (IVO) på 
nationell, regional och lokal nivå. Samverkan ska leda till bättre och mer effektivt 
utnyttjande av resurser och därmed ökad möjlighet att ge god service och ökade 
förutsätt ningar att stoppa olämpliga aktörer. På nationell nivå hålls regelbundna möten, 
och myndigheterna beskriver i en  viljeinriktning generella och specifika samarbets -
former. Samverkan mellan myndigheterna  har intensifierats under det gångna året med 
bland annat fler operativa möten.  Samverkan har även innefattat samarbete med 
Migrationsverket , vilket har gett goda resu ltat. Försäkringskassan och IVO arbetar för 
att utveckla samarbetet ytterligare.  
Säkerställa god kontroll för ett effektivt och 
rättssäkert nyttjande  
It-stöd för assistansersättning  
Försäkringskassan bedömer att it -stödet har den funktionalitet som krävs  för att följa 
förmånens utveckling , och därför har inga insatser för ytterligare sådan  it-utveckling 
gjorts under året.  
It-stödet slutlevererades 2018 och har sedan dess utvecklats kontinuerligt för att göra 
det möjligt att följa hur förmånen utvecklats. Bland annat utvecklade vi under 2019 
funktionalitet i stödet för att göra det möjligt att följa hur många timmar per assistans -
berättigad som beviljas för behoven andning och måltider i form av sondmatning, något 
som blev aktuellt på grund av en lagändring som trädde i kraft i juli 2020.   
Olämpliga  anordnare utreds för att förhindra brottslighet  
Försäkringskassan ska anmäla till IVO om det finns anledning att ifrågasätta en 
assistans anordnares lämplighet. Under året har 12 anmäl ningar gjor ts, vilket är färre än 
föregående år. Minskningen kan förklaras av att de anmälningar som gjorts har  gällt 
större bolag än tidigare. Det har lett till färre men mer omfattande ärenden .  
Försäkringska ssan har också stoppat utbetalningarna till 6 anordnare. 
Arbetet med att motverka bidragsbrott  har fortsatt under året . En förstudie har genom -
förts för att utreda om det går  att minska antalet felaktiga utbetalningar  genom att dels 
använda mönsteranalys , dels stärka de automatiserade kontrollerna av assistenterna.  
Förstudien har resulterat i ett antal förslag som kan genomföras på kortare och längre 
sikt. På längre sikt rekommenderas att Försäkringskassan begär ändringar i regelverket, 
eftersom  de kontroller som skulle ge störst effekt inte är möjliga att  göra med  
nuvarande reg ler. 
Det pågår även arbete för att utveckl a ytterligare maskinella kontroller som kan minska 
risken för felaktiga utbetalningar.  Men med förmånens nuvarande regelverk  är det inte 
möjlig t att systematiskt kontrollera om assistans verkligen utförts.  
Försäkringskassan fortsätter att samarbeta med andra myndigheter i syfte att förhindra 
och upptäcka brottslighet. Bland annat biträder vi Polismyndigheten och Åklagar -
myndig heten i pågående förundersökningar. Försäkringskassan har också en överens -
kommelse med Skatteverket om att lämna information om olämpliga anordnare.   Assistansersättningen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 149 Kontrollutredning ar inom assistansersättning  
Tabell 146  Kontrollutredningar inom assistansersättning  
Antal a vslutade kontrollutredningar  682 499 470 580 463 522 1 327 1 012  1 072  
Andel avslutade ärenden med åtgärd , 
procent2 13 11 24 18 14 22 17 16 27 
Antal polisanmälningar  78 64 118 101 74 128 184 140 258 
Konstaterade felaktiga utbetalningar och 
skadestånd , tusen kronor  45 098  28 988 191 989  40 305  59 635  178 077  103 573  133 152  464 255  
Förhindrade felaktiga utbetalningar3, 
tusen  kronor  92 090  23 470 73 146  74 145  43 480  107 022  170 027  70 754  183 972  
1 Uppgift om kön saknas i ett antal fall (exempelvis på grund av att personen i fråga har skyddade personuppgifter), men i 
totalsiffran ingår samtliga kontrollutredningar . 
2 Andelen kan inte jämföras med årsredovisningen 2019 eftersom den beräknas på ett annat underlag.  
3 Förhindrade felaktiga utbetalningar är en bedömning av hur mycket ersättning som skulle ha betalats ut felaktigt om 
ersättningen inte hade avslagits, dragits in eller minskats.  
Försäkringskassan har avslutat 1 072 kontrollutredningar inom assistansersättning 
under 2020 . Av dessa gällde 322 assistansberättigade och 540 assistenter. Övriga gällde  
assistansanordnare.  
Antalet avslutade kontrollutredningar är ungefär detsamma som under 2019. Andel en 
avslutade kontro llutredningar som lett till en åtgärd beräknas i år på ett annat underlag, 
och är därför inte jämförbar med andel åtgärder tidigare år. Se mer i avsnittet 
Säkerställa korrekta utbetalningar och motverka bidragsbrott.  
De konstaterade felaktiga utbetalningar na i kontrollutredningarna uppgår till ett avse -
värt högre  belopp än förra året. Fler återkrav har ställts både mot assistans berättigade 
och assistansanordnare , och det genomsnitt liga beloppet  för återkraven är högre än 
2019 . Antalet förhindrade felaktiga utbetalningar har också ökat.  Samman taget  
indikerar detta  att arbetet har blivit mer effektivt.  
När det gäller assistansberättigade har fler män utretts än kvinnor, vilket förklaras av att 
fler män än kvinnor får assistansersättning.  Andelsmässigt polisanmäls fler män. 
Antals mässigt är skillnader na små . Utifrån tillgängliga underlag kan vi inte förklara 
skillnaden.  
Försäkringskassan har under året blivit uppmärksammad på att vi enligt 110 kap. 14 § 
SFB inte har rätt att fråga om andr a personer än den försäkrade för att inhämta uppgifter 
som kan ha betydelse för den försäkrades rätt till ersättning eller utbetalning av en 
förmån .127 Försäkringskassan har tidigare ansett att det funnits rätt att fråga om 
exempel vis assistenter, vilket har varit ett sätt att utreda om assistans verkligen har 
utförts. Den ändrade tolkningen innebär begränsade utredningsmöjligheter i ärenden där 
man misstänker att assistans inte har utförts i den omfattning som tidredovisningarna 
uppger.  Försäkringskassan har under året lämnat in en framställning om ändring i 110 
kap. 14 § SFB.128 
127 JO-beslut, beslutsdatum 2020 -03-13, JO:s dnr 7011 2018 . 
128 Skrivelse till regeringen, dnr 6346 –2020.   Föräldraförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 150 Föräldraförsäkringen  
Mål:  Försäkringskassan ska verka för ett jämställt användande av föräldra -
penning och tillfällig föräldrapenning. Försäkringskassans information ska bidra 
till att föräldrar får bättre kunskap om föräldraförsäkringens regelverk.  
Återrapportering : Försäkringskassan ska återrapportera vilka informations -
insatser och kunskapshöjande åtgärder som genomförts. Försäkringskassan ska 
särskilt redovisa de insatser som myndigheten har genomfört för att uppmuntra 
föräldrar som tar ut inga eller ett fåtal ersättningsdagar till ett mer jämställt uttag. 
Försäkringskassan ska så långt det är möjligt även redovisa och analysera resultat 
av genomförda åtgärder.  
Målet är  delvis uppfyllt . 
Bedömning av måluppfyllelse  
Försäkringskassan bedömer att målet för föräldraförsäkringen är  delvis uppfyllt. 
Vi har  verka t för ett jämställt användande och informera t om föräldraförsäkringens 
regelverk. Budskapet att dela lika har genomsyra t hur vi talar, skriver och informerar 
om föräldraförsäkringen i alla kanaler. Däremot har  vi inte genomfört riktade aktiviteter 
för att uppmuntra till ett mer jämställt uttag  i den utsträckning vi planerat . Orsaken till 
det är d els resursbrist und er pandemin , dels att  budskapet i våra kampanjer riskerade att 
uppfattas negativt  i en tid då många blev permitterade eller arbetslösa , också det på 
grund av pandemin . Det gällde framför allt det första halvåret; under hösten har fler 
aktiviteter genomförts.  
Användandet av föräldraförsäkringen blir  mer 
jämställt  
Försäkringskassan arbetar ständigt med att informera om föräldraförsäkringen , föräldra -
försäkringens regler  och vikten av att dela lika. Det är dock svårt att bedöma hur 
mycket våra insatser verkligen bidra r till ett mer jämställt uttag av föräldraförsäk ringen. 
Men eftersom männens nyttjande av  föräldraförsäkringen sakta men säkert ökar från år 
till år så tror vi ändå att våra insatser har viss effekt . 
Ett jämställt uttag defini eras av Försäkringskassan som att kvinnor och män  tar ut 
mellan 40 och 60 procent vardera av dagarna med föräldrapenning eller tillfällig 
föräldrapenning.   Föräldraförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 151 Uttaget av  föräldrapenning  
Diagram 8  Andel dagar med föräldrapenning som tas ut av kvinnor och män procent1 
1 Dagar med partiell ersättning är omräknade till hela dagar.  
Ökningen av a ndelen dagar med föräldrapenning som tas ut av män har stannat av 
jämfört med i  början av 2000 -talet. År 2020 tog män ut 30,05  procent av dagarna  vilket 
i stort sett  är oförändrat jämfört med förra året . Om ökningen fortsätter i samma takt 
som under de senaste fem åren kommer uttaget av föräldrapenning att vara jämställt 
först år 2033, två år senare än den prognos som gjordes förra året.  
Ofta ökar uttaget av föräldra penning under sommarmånaderna eftersom många för -
äldrar förläng er sin ledighet med föräldrapenning. Men i år verkar föräldrarna ha tänkt 
annorlunda . Uttaget har minskat  både för män och för kvinnor jämfört med förra året.  
 Föräldraförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 152 Uttaget av tillfällig fö räldrape nning  
Diagram 9  Andel dagar med tillfällig föräldrapenning för vård av barn som tas ut av 
kvinnor och män, procent1 
1 Dagar med partiell ersättning är omräknade till hela dagar. 
Användningen av tillfällig föräldrapenning är mer jämställd än användandet av 
föräldra penning . Tidigare år har antalet dagar med tillfällig föräldrapenning  som tas ut 
av män ökat långsammare än antalet dagar med föräldrapenning, men under 2020 ökade 
männens uttag av tillfällig föräldrapenning mer, och männen tog ut 39,22 procent av  
dagarna.  Bakom förändringen ligger troligen pandemin; n är antalet vårddagar för ett 
barn ökar under en månad, ökar också sannolikheten att männen tar en större an del av 
dagarna . Om vårdepisoderna blir längre delar man mer jämställt.  
Arbetet med informati on om föräldraförsäkringen  
Försäkringskassan har under året genomfört flera insatser för att informera om regel -
verket för föräldraförsäkringen och de möjligheter den ger. Syftet med informationen  är 
att föräldrarna ska kunna fatta välinformerade beslut om  hur de kan använda föräldra -
försäkringen. Insatserna görs på webbplatsen, i e -tjänsterna och i våra kontakter med 
föräldrar i vardagen via telefon, e -post och sociala kanaler  samt  i samarbete med andra  
aktörer .  
Flera av de insatser som genomförts under året har fallit väl ut. Webbplatsen 
verksamt.se har till exempel visat sig vara en bra kanal att nå fler företagare, en grupp 
som ansett att det är besvärligt att nyttja försäkringen. Nytt för i år är att Försäkrin gs-
kassan även finns på Instagram.  
Genomförda i nformationsinsatser  
Våra informationsinsatser hänvisar bland annat till föräldrasidorna på webb platsen, där 
det finns samlad information om regelverket. Webbplatsen  hade 6,7 miljoner , besök 
under 2020, vilket är en ökning  med 800 000 jämfört med föregående år.  
Under året tog vi  fram en särskild sida med aktuell information om hur pandemin  
påverka r ersättni ngar från Försäkringskassan , bland annat från  föräldraförsäkringen. 
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 153 Sidan har varit  mycket välbesökt.  För att sprida information en om de regeländringar 
som gjorts på grund  av pandemin  har vi även använt sociala medier . Inläggen  har fått  
många reaktioner och kommentarer vilket bidragit till  en större räckvidd.  
Social a medier  
Under 2020 publicerades 415 stycken inlägg på Facebook och Instagram där flertalet  
handlade om regelverket  för föräldraförsäkringen. Minst 30  av dem var 
pandemi relaterade.  
Facebookg ruppen Försäkringskassan Förälder hade 160 700 följare  under 2020  och 
vissa inlägg har fått väldigt  stor spridning. Under perioden 3 mars till 8 maj nådde 
Försäkrings kassan s pandemirelaterade inlägg på Facebook  över 1,2 miljoner  användare , 
delades mer än 2 800 gånger och fick ungefär 7 700 kommentarer. Det är extremt bra 
siffro r och det högsta vi uppmätt.  
Facebookgruppen Försäkringskassan Arabiska har visat sig vara en bra kanal för att nå 
ut med information till arabisktalande. På sidan finns  filmer om regelverket och hur 
man ansöker. Antal följare under 2020 var 40 000 .  
Information till egenföretagare  
Vi har genomfört flera kommunikationsinsatser riktade till egenföretagare . Under 
sommaren informerade vi om möjligheten till flexibilitet i uttaget av föräldrapenning. 
Informationen gavs på webbplatsen verksamt.se, där flera myndigheter samarbetar om 
att ge information till personer som startar eller driver företag. De övriga insatserna 
handlade alla om när egenföretagare behöver vara hemma för att ta hand om sjuka barn. 
De omfattade:  
–Utökad information, både på vår egen webbplats och på verksamt.se .
–Två inlä gg på verksamt.se, varav det ena nådde knappt 71 100 personer som
tillhörde målgruppen.
–En artikel i Verksamts nyhetsbrev, som skickades ut till 20 900 prenumeranter.
Öppningsfrekvensen för brevet var  38,9 procent .
Uppföljningar av insatserna visar att det är främst kvinnor som tar del av informationen . 
Att också nå ut till männen är en utmaning . 
Onödigt att ångra sig  – en film om varför män ska vara föräldralediga  
Vid två tillfällen under året har vi köpt  annonsutrymme på Facebook och Instagram  för 
att visa filmen ”Onödigt att ångra sig” , som ska  förmå fler män att vara hemma med 
sina barn . Parallellt med de köpta annonser na lade vi också upp filmen i våra egna 
sociala medie r. Den sammanlagda räckvidden blev  över 200  000 personer , vilket vi 
betrakta r som bra.  
Kampanj för Vänta barn -guiden  
Försäkringskassan har vid tre tillfällen under året haft en kampanj för att informera 
blivande föräldrar om Vänta barn -guiden på webbplatsen . Kampanjen har gått ut via 
Facebook  förälder , Instagram och Insta stories.  Vid varje tillfälle nådde vi mellan 
140 000 och 200 000 unika individer,  vilket innebär att kampanjen har fått stor 
spridning.  
Särskilt riktad information om jämställt uttag  
Under hösten har vi genomför t två riktad e informationsinsats er om jämstä llt uttag. 
Syftet med i nsatsen var att informera om jämställt uttag och Vänta barn -guiden  samt att  Föräldraförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 154 ge generell information och erbjuda stöd i planering en av föräldraledigheten . I den 
första omgången kontaktades 676 personer , och utifrån de erfarenheter det ta gav  
förändrades frågeformuläret sedan något , bland annat genom att en fråga lades till om 
hur föräldrarna planerade att ta ut föräldrapenningen. Totalt kontaktade vi  2 525 
personer  som hade skickat in ett intyg om graviditet , vara v 1 268 stycken var första -
gångs föräldrar. De flesta angav att det var den gravida själv som skulle ta ut merparten 
av föräldra penning dagarna . Förstagångsföräldrarna var dock mer benägna att dela lika 
än de föräldrar som hade barn sedan tidigare.  
Webbinarium för  blivande föräldrar  
För att informera blivande  föräldrar om föräldraförsäkringen , regelverket  och 
fördelarna med att dela lika har vi även genomfört ett webbinarium . Omkring 1  400 
blivande föräldrar eller föräldrapar tog del av webbinariet när det sändes . Webbinarie t 
spela des in för att visas i efterhand  på webben och ska även övers ättas till engelska för 
att nå en bredare målgrupp.   Försäkringskassans årsredovisning 20 20 155 Övrig 
återrapportering  
–Regleringsbrev
–Förordningen (2000:605) om årsredovisning och budgetunderlag
–Förordning (2009:1174) med instruktion för Försäkringskassan Kommunikation och dialog med
 egenföretagare och kombinatörer
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 156 Kommunikation och dialog  
med egenföretagare och 
kombinatörer  
I detta avs nitt redovisas Försäkringskassans arbete med att förbättra 
informationen till egna företagare och personer som har en kombination 
av inkomstkällor och anställningsformer , så kallade kombinatörer . 
Försäkringskassans  arbete med kommunikation till egna företagare 
och kombinatörer  
Syftet med kommunikationen till egenföretagare och personer som har en kombi nation 
av flera inkomstkällor och anställningsformer är att ge gruppen förutsättningar för 
informerade val vid sjukdom eller föräldraskap. De huvudsakliga kanalerna för detta är 
inom myndighetssamverkan Starta och driva företag och vår egen webbplats.  
Avsändare för den information som ges till egna företagare inom ramen för myndig -
hetssamverkan Starta och driva företag är Verksamt. Verksamt är ett samarbete mellan 
flera myndigheter i form av en webbplats och ett nyhetsbrev. Tillväxtverket har det 
övergrip ande ansvaret för båda. Webbplatsen  är där  huvudplattform för Försäkrings -
kassans information till företagare, oavsett associationsform.  
Försäkringskassan har en sida på vår egen webbplats för egenföretagare. Det finns 
också en separat telefonitjänst samt möjlighet till webbmöte med en handläggare som 
vet vilka frågor om socialförsäkringen som är aktuella för egenföretagare. Det går också 
att ställa frågor via ett formulär.  
Försäkringskassan deltar också i möten med intresseorganisationer för egenföretagare  
och kombinatörer.   Kommunikation och dialog med
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 157 Åtgärder under året för att förbättra informationen  
Under året har vi  
–sett över och förbättrat informationen både på vår egen webbplats och på
verksamt.se
–genom Verksamt informerat om hur sjukförsäkringen, tillfällig föräldrapenning och
föräldraledighet fungerar för egenföretagare
–genom sökmotoroptimering och sökordanalys sett till att Försäkringskassans
webbplats hamnar högt i träfflistor vid sökningar där orden egenföretagare eller
kombinatörer ingår
–uppdaterat webbplatsen med riktad information till kombinatörer
–kartlagt aktörer och kanaler för att få en bild av vilka aktörer som finns nära
företagare och som vi bör ha kontakt med för att kommunicera med eller genom
–publicerat korta filmer riktade till egna företagare och kombinatör er med
information om vad som ligger till grund för egenföretagares sjukpenninggrundande
inkomst.
–utbildat handläggarna om de regler för skydd av den sjukpenninggrundande
inkomsten som är viktiga för egenföretagare och kombinatörer
Särskilda aktiviteter 20 20 föranledda av pandemin  
De regeländringar som infördes på grund av pandemin gällde även egenföretagare, och 
det fanns ett behov av att snabbt nå ut med information till dessa. Vi genomförde därför 
ett proaktivt arbete med medier som riktar sig till egna företagare och arbetsgivare för 
att informera om vad Försäkringskassan gjorde för att underlätta för egna företagare 
under pandemin och hur socialförsäkringen fungerar.  
Både på vår egen webbplats och verksamt.se publicerade vi i nformation om 
–hur man ansöker om ersättning för karensavdrag
–uppdaterad  information en om vad som gäller när en företagare blir sjuk
–att arbetsgivare under en begränsad period kunnat få  ersättning för alla
sjuklönekostnader .
Ett särskilt kundforum för frågor om pandemin  skapades också  på webbplats en. Där 
kan egenföretagare sedan slutet av april  ställa frågor till handläggare och även se svar 
på andras inlägg.  
Många företagare ringde under mars och april för att  få svar på frågor som rörde 
pandemin. Under perioden mars 2020  till maj 2020 kom det in 78 procent fler samtal än 
under samma period föregående år. Frågorna som kom in fångades upp för att förbättra 
informationen på webbplats en.  
Pandemin ledde också till att  andra planerad e aktiviteter och fysiska möten  med 
intresseorganisationer för egna företagare och kombinatörer ställ des in eller sköts  upp.  Medarbetare och kompetensförsörjning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 158 Medarbetare och 
kompetensförsörjning  
Försäkringskassans kompetensförsörjning bedöms  utifrån hur väl vi 
lyckas attrahera, rekrytera,  utveckla, behålla och avveckla personal. En 
god kompetensförsörjning är en förutsättning för att kunna utföra kärn -
uppdrag et effektivt och rättssäkert med hög kvalitet och god service. Här 
redovisas åtgärder som har vidtagits i syfte att säkerställa detta , samt en 
bedömning av åtgärdernas resultat . 
Sammantaget bedöms kompetensförsörjningen inom verksamheten ha fungerat 
tillfredsställande.  
Såväl extern personalomsättning som sjukfrånvaro har minskat . Bägge områdena 
fortsätter dock att vara prioriterade. Vi har därför vidtagit ett flertal åtgärder för att nå 
en personalomsättning som är anpassad till verksamhetens behov  och en låg och stabil 
sjukfrånvaro.  
På grund av pandemin har vi omfördelat resurser för att göra om klassrumsutbildningar 
till lärarledda distansutbildningar. Eftersom många medarbetare arbetat hemifrån har vi 
också tagit fram särskilda stödmaterial för hemarbete för att bibehålla en god 
arbetsmiljö.  
Personalstruktur  
Vid utgången av 2020 hade Försäkringskassan 14 118 anställda.  
Tabell 147  Antal anställda, årsarbetskrafter och genomsnittsålder  
Antal anställda¹  10 714  10 782  10 539 3 488  3 547  3 579 14 202  14 329  14 118 
Medeltal anställda²  10 547  10 748  10 608 3 385  3 518  3 551 13 932  14 266  14 159 
Årsarbetskrafter³  9 127  9 112  9 325 3 166  3 229  3 346 12 293  12 341  12 67 1 
Genomsnittligt antal årsarbetskrafter4 9 188  9 120  9 219 3 149  3 198  3 288 12 337  12 317  12 50 6 
Genomsnittsålder5 44 43 44 43 43 43 44 43 43 
1 Totalt antal anställda den 31 december.  
2 Baserat på mätningar den 1 januari och den 31 december.  
3 Baserat  på månadsvärde för tolv månader dividerat med årsarbetstid (1  920 timmar) . 
4 Baserat på månadsuppgifter  1 januari till 31 december.  
5 Genomsnittsålder för alla anställda den 31 december.  
Medelåldern hos de anställda  var under året 43 år. 30 procent var över 50 år och 
11 procent var över 60 år.  Medarbetare och kompetensförsörjning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 159 Tabell 148  Könsfördelning anställda, procent  
Kvinnor  75 75 75 
Kvinnor i chefsposition  70 70 71 
Män  25 25 25 
Män i chefsposition  30 30 29 
Av Försäkringskassans anställda är 75 procent kvinnor. Kvinnor är fortfarande något 
underrepresenterade på chefspositioner.  
Attrahera och rekrytera rätt kompetens  
Försäkringskassan har under 2020 gjort 1 679 rekryteringar. Av dessa var 1 176 
externa, och 872 av dem ledde till en tillsvidareanställning. Det är en minskning  sedan 
2019, då 2  797 personer anställdes genom extern rekrytering varav 2  534 tillsvidare.  
I huvudsak har vi gott om kvalificerade sökande . På vissa orter och för vissa tjänster har 
det dock varit svårt  att hitta rätt kompetens.  
Under 2020 har vi tagit fram ett arbetsgivarvarumärke . Syftet med varumärket  är att 
stärka förmåga n att attrahera och behålla medarbetare med rätt kompetens.  
Rekryter ing med särskilda anställningsformer  
Försäkringskassan har i uppdrag av regeringen att tillhandahålla praktikplatser för  
nyanlända och personer med funktionsnedsättning. Under året har 34 personer påbörjat  
sådan praktik. Det är något fler än föregående år, då det var 26 personer.  
Växla och avveckla kompetens  
Försäkringskassan använder  medarbetarsamtal som ett verktyg för dialog mellan 
medarbetare och chef. Detta ger möjlighet att tidigt fånga önskemål om 
kompetensväxling.  
Det finns riktlinjer som bland annat beskriver hur en omställning129 kan förebyggas, hur 
omställningen  går till och hur partsgemensamma omställnings medel kan stödja en 
omställningsprocess.  
Totalt har vi under året beviljat 9,3 miljoner kronor i partsgemensamma  omställnings -
medel, vilket är mindre  än 2019 då 10,3 miljoner kronor  beviljades . Dessa medel 
finansier ar även coachning som stöd i utveckling och vid individuell omställning  för 
medarbetare och chefer . Under året har 160 personer  sökt och fått coachning , en ökning 
jämfört med  föregående år  då 119 personer fick coachning . Ökningen beror främst på 
ökad kapacitet, men ett ökat behov av stöd och coachning i samband med pandemin  kan 
också ha påverkat.  
129 Omfördelning eller minskning av antalet medarbetare på grund av verksamhetsförändring eller åtgärder 
som genomförs när en medarbetare bedöms behöva byta arbetsuppgifter eller yrkesroll.   Medarbetare och kompetensförsörjning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 160 Statlig närvaro i landet  
Sedan 2018 har vi som en del av arbetet med vår kompetensförsörjning aktivt prövat 
var i landet vi ska rekrytera. Det har lett till att vi  har ökat vår bemanning utanför 
storstadsområden  med drygt 500 medarbetare under perioden 2018 –2020. Ökningen har 
i huvudsak åstadkommits genom förläggning av ny och utökad verksamhet utanför 
storstadsområdena.  
Behålla personal och utveckla rätt kompetens  
I detta avsnitt beskrivs bland annat personaloms ättning och sjukfrånvaro.  
Personalomsättning  
Minskad extern personalomsättning fortsätter att vara ett prioriterat område. Målet är att 
personalomsättningen ska minska i de delar av verksamheten där den är alltför hög, 
med särskilt fokus på avgångar tidigt  under anställningen  samt  att anpassa 
personal omsättning en till verksamhetens behov . 
Tabell 149  Personalomsättning tillsvidareanställda  
Antal tillsvidareanställda  10 298  10 417  10 091 3 329  3 419  3 442 13 627 13 836  13 533 
Antal som börjat  1 388  1 682  711 499 594 310 1 887  2 276  1 021 
Antal som slutat  1 224  1 503  979 362 507 286 1 586  2 010  1 265 
Personalomsättning i procent  12,0 14,5 9,6 11,2 15,0 8,4 11,8 14,6 9,3 
Genomsnittlig anställningstid, antal år  10,7 10,0 10,3 9,6 8,8 9,3 10,4 9,7 10,0 
Tabell 150  Avgångsorsaker  samtliga anställda , procent  
Pension1 25 19 22 20 14 14 24 18 20 
Egen uppsägning  70 55 58 71 58 58 70 56 58 
Visstidsanställning upphört2 4 6 14 7 9 19 5 7 15 
Övrigt3 1 20 6 2 19 9 1 20 7 
1 I pension ingår avgång enligt övergångsbestämmelse, avgång i pensioneringssyfte, avgång med sjuk ersättning  och 
avgång med ålderspension.  
2 I visstidsanställning ingår  allmän visstidsanställning, arbetstagare 67, nystartsjobb, tim- och daglönsanställda samt  vikariat.  
3 I övrigt ingår  arbetsbrist, avliden, avsked  och uppsägning av personliga skäl , flyttat till annan statlig tjänst  och 
provanställning upphör.  Under 2019 har 370 personer flyttat till annan statlig tjänst.  
Personalomsättningen uppgick under 2020 till 9,3 procent. Det är en minskning med 
2,7 procentenheter från 2019 o m man bortser från de medarbetare på  servicekontoren 
som under det året gick över till Statens servicecenter.  Den genomsnittliga anställnings -
tiden har ökat marginellt  och var 10 år. An delen pensionsavgångar  och egna 
uppsägningar ökade marginellt  under året . 
Fördelningen av avgångsorsaker 2019 påverkades kraftigt av att medarbetare på  
service kontoren gick över till Statens Servicecenter. Avgångsorsak en ”flytt till annan 
statlig tjänst” stod då  för 18 procent av avgångar na och förklarar varför avgångsorsaken 
”övrigt” uppgick till 20 procent . Avgångsorsaken  ”visstidsanställning upphört ” har ökat 
under 2020 . Förändringarna gäller både kvinnor och män.   Medarbetare och kompetensförsörjning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 161 En enkät som skickas till alla som slutar vid Försäkringskassan visar att de vanligaste 
orsakerna till att medarbetare slutar är att de vill ha mer stimulerande arbetsuppgifter 
och högre lön.  
Att säkra kompetensförsörjning är ett arbete som måste bedrivas långsiktigt. I rapporten 
Har vi rätt kompetens för att göra ett riktigt bra jobb i framtiden?  identifierar vi vilken 
kompetens som behövs på 10 –15 års sikt och beskriver hur den ska säkerställa s.130 
Utifrån rapporten har vi under året påbörjat ett arbete me d att utveckla vårt långsiktiga 
arbete med hur kompetens och kompetensförsörjning ska ske integrerat utifrån ett 
myndighetsperspektiv. Kompetensförsörjning ska utgöra ett av flera verktyg för vår 
verksamhetsstyrning och leda till god förmåga att försörja v erksamhet en med rätt och 
nödvändig kompetens.  
Åtgärder för att minska personalomsättningen  
Vi kartlägger och analyserar  kontinuerligt orsakerna till personalomsättningen och dess 
effekter för verksamheten. Materialet utgörs  av statistik, avgångs - och intro duktions -
enkäter , avgångs samtal  samt  stanna -kvar-samtal med medarbetare som finns kvar hos 
oss. Utifrån analysen har vi vidtagit åtgärder, både för att förbättra rekrytering och 
introduktione n av nyanställda och få fler anställda att stanna kvar längre. Det är inte 
möjligt att säkert avgöra hur mycket åtgärderna har bidragit till den minskade personal -
omsättningen, men vi bedömer att de har haft effekt.  I år kan dock även pandemin ha 
bidra git till minskningen, vilket gör bedömningen ännu osäkrare . 
130 Har vi rätt kompetens för att göra ett riktigt bra jobb i framtiden? , dnr 007517 –2020 .  Medarbetare och kompetensförsörjning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 162 De åtgärder som vi vidtagit är:  
–Förbättrad rekrytering och introduktion. Vi har sett över yrkesrollsbeskriv -
ningar, utformningen av annonser och beskrivningen av uppdraget under intervjun
samt användni ngen av tester. Vi har också förbättrat introduktionsutbildningen och
handledarstödet.
–Involver ing av medarbetarna.  Vi har arbetat med att tydligg öra målen för
verksamheten och med att  involvera medarbetarna i planering och verksamhets -
utveckling. Medarbet arna ska inte känna sig kontrollerade eller uppleva att deras
arbete är detaljstyrt.
–Stärkta förutsättningar för chefer . En rapport om personalomsättningen som togs
fram 2019 visade att fler chefer säger upp sig.131 Under 2020 har vi därför börjat
undersöka  personalomsättning en bland chefer . Vi har också arbetat med att ge stöd
för kommunikation, förändringsledning och för att  förbättra dialogen med medarbet -
arna om uppdraget, förutsättningar och prestation. Trygga chefer bidrar till att också
medarbetarna k änner sig trygga i sin yrkesroll och vill stanna på Försäkringskassan.
–Utveckling av det systematiska arbetsmiljöarbetet.  För att skapa en god arbets -
miljö och ge medarbetarna goda förutsättningar utvecklar vi kontinuerligt det
systematiska arbetsmiljöarbetet . Vi har också utvecklat produktionssystemet och det
teambaserade arbetssättet.
–Förtydligade k arriär - och utvecklingsmöjligheter . Vi arbetar med  att tydliggöra
roller, inriktningar och interna utvecklingsmöjligheter för att fler medarbet are ska
välja att stanna på Försäkringskassan.
–Extra stöd till enheter med särskild hög oönskad personalomsättning.  Vi har
börjat ett myndighetsövergripande arbete för att ge extra stöd till enheter som har en
hög oönskad personalomsättning. Stödet gäller främst förebyggande och
hälsofrämjande arbete.
Utbildningar  
Pandemin har påverkat både formen för och omfattning av de utbildningar som getts  
under året. Samtliga lärarledda klassrumsutbildningar ställdes in från och med mars för 
att minska smittspridninge n. 
Det finns vissa  prioriterade utbildningar  som är myndighetsgemensamma, bland annat  
vissa chefsutbildningar och  en nationell introduktionsutbildning som ska ge en grund -
läggande förståelse för Försäkringskassans uppdrag, socialförsäkringens roll i Sverig e, 
den statliga värdegrunden samt för hur förvaltningslagen och övrig lagstiftning styr vår 
myndighetsutövning i handläggning, beslut och bemötande. Utbildningen har varit 
lärarledd och obligatorisk för nyanställda sedan 2017.  Men på grund av pandemin 
ersattes introduktionsutbildningen f rån maj till oktober av ett instuderingsmaterial. 
Därefter har den getts som en lärarledd distansutbildning .  
Från och med hösten gavs även de myndighetsgemensamma chefsutbildningarna på 
distans. Det gällde c hefsintroduktion  samt utbildningar i arbetsmiljö  och förändrings -
ledning. För att stödja cheferna i deras uppdrag under pandemin har vi även gjort 
kortare utbildningsinsatser i att leda på distans.  
Antalet deltagare i lärarledda utbildningar har alltså minskat kraftigt. I ntroduktions -
utbild ningen genomfördes av 501 nya medarbetare med godkänt resultat, en minskning 
med 1 287 deltagare sedan föregående år. Sammantaget under året levererades 
myndighetsgemensamma utbildningar till 89 000  deltagare, vilket är 31 000  färre än 
131 Försäkringskassans personalomsättning – ett kunskapsunderlag , dnr 006851 –2019 .  Medarbetare och kompetensförsörjning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 163 under 2019. De lärarledda utbildningarna hade 11 900  deltagare jämfört med  18 100 
deltagare föregående år. Webbutbildningarna hade 77 000 deltagare jämfört med 
102 000 deltagare föregående år . Minskningen av antalet deltagare i webbutbildningar 
beror sannolikt på avdelningarnas prioritering . Medarbetarnas tid har i mycket högre 
utsträckning behövts i ordinarie verksamhet , och att göra webbutbildning ar har 
prioriterats  ner.  
Hälsa och sjukfrånvaro  
Minskad intern sjukfrånvaro fortsätter vara ett prioriterat område . Målet är 
sjukfrånvaron ska vara  låg och stabil.  
Tabell 151  Sjukfrånvaro  
Sjukfrånvaro, procent  
Totalt 5,8 5,5 4,5 
Kvinnor   6,6 6,2 5,1 
Män 3,5 3,5 3,0 
Anställda –29 år  4,6 4,4 3,6 
Anställda 30 –49 år  5,9 5,5 4,6 
Anställda 50 år – 6,1 5,9 4,8 
Sjukfrånvarons längd , andel av sjukfrånvaron ≥ 60 dagar  
Totalt 49,6 47,2 46,3 
Kvinnor  51,6 49,0 48,2 
Män 38,2 38,0 37,1 
Kostnader för sjukfrånvaro, miljoner kronor1 
Totalt  83,1 99,3 87,1 
Dag 2–14 64,0 80,4 72,4 
Dag 15–90 16,9 16,7 12,4 
Dag 90– 2,2 2,3 2,3 
1  Kostnader för sjukfrånvaro avser utbetald sjuklön.  
Den totala sjukfrånvaron är lägre  än föregående år. Minskningen  gäller båda  könen  och 
alla åldersgrupper . 
En viktig faktor för ett hållbart arbetsliv är en balanserad arbetssituation. Därför följer 
vi hur behovet av övertid utvecklas. Under året h ar övertidsuttaget  minskat . Uttaget var 
totalt 98 700 timmar och 7 timmar i genomsnitt per anställd 20 20, jämfört med totalt 
229 500 timmar och 16 timmar i genomsnitt per anställd föregående år.  
Försäkringskassan har under 2020 fortsatt att fokus era på att förebygga  långtids -
sjukfrånvaro.  Vi har utvecklat stödet till chefer na, bland annat  genom att  förtydliga  
processen  för det hälsofrämjande, förebyggande och rehabiliterande arbetet  med fokus 
på tidiga signaler och psykisk ohälsa. Vi har också  utveck lat samarbetet med företags -
hälsovården , exempel vis när det gäller arbetsförmågebedömningar.  Även  utvecklingen 
av strukturen för det systematiska  arbetsmiljöarbetet  har fortsatt. Bland  annat har vi 
tagit fram  ett nytt stödmaterial för organisatorisk och social arbetsmiljö .  
Det är svårt att avgöra i vilken utsträckning de  åtgärder som vidtagits har haft  effekt på 
sjukfrånvaron. Men vi bedömer ändå att det arbete som pågått under en längre tid kan 
ha bidragit till att s jukfrånvaron har minskat. Vilken bidragande effekt den pågående 
pandemin har haft på den minskade sjukfrånvaron under 2020 är svårt att bedöma.  
Hemarbete  
Försäkringskassan har följt Folkhälsomyndigheten rekommendationer och beslutat om 
hemarbete i de regio ner där det har varit en hög smittspridning under pandemin . Sedan   Medarbetare och kompetensförsörjning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 164 november arbetar samtliga medarbetare hemifrån  om deras arbetsuppgifter tillåter det . 
Trots detta bedömer vi att verksamheten över lag har fungerat väl. Hemarbetet innebär 
dock utmaningar i arbetsmiljön . Vi har därför  uppdaterat och tagit fram särskilda stöd-
material som bland annat  omfattar ergonomi , psykisk ohälsa , riskbruk, skadligt bruk 
och beroende . Vi har även tagit fram ett stödmaterial till chefer för att hantera oro hos 
sig själva och sina medarbetare . Sedan  november erbjud er även företagshälsan flera 
tjänster digitalt.  
Hot och kränkningar  
Varje år utsätts ett antal medarbetare för hot eller kränkningar av personer som har 
kontakt med Försäkringska ssan. Under 2020 rapporterades 2 434 sådana incidenter, 
jämfört med 2  185 under 201 9. Av dessa var 1 363 stycken suicidhot medan 644 var 
kränkningar och trakasserier av medarbetare, 426 hot mot medarbetare och 3 gällde 
våld mot medarbetare.  Informationsmat erial och processer för att stödja medarbetarna 
och deras chefer vid hotsituationer  finns framtagna och  vidareutvecklas  kontinuerligt . 
Ett annat hot mot medarbetarnas fysiska säkerhet är när obehöriga tar sig in i och vistas 
i Försäkringskassans lokaler. Under 20 20 har 21 sådana incidenter inträffat, att jämföra 
med 50 under 201 9. Minskningen under 2020 jämfört med 2019 kan tillskrivas effekten 
av att medarbetare arbetar hemifrån. Detta gör att in - och utpasseringar på kontoren har 
minskat och därmed minskar även möjligheten för obehöriga att komma in i lokaler na.   Mörkertal inom bostadstillägg
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 165 Mörkertal inom 
bostadstillägg  
I detta avsnitt redovisas underutnyttjandet av bostadstillägg bland 
personer med sjuk ersättning  eller aktivitetsersättning och hur det 
påverkar andelen med låg ekonomisk standard. Även genomförda 
insatser för att öka andelen som ansöker om bostadstillägg  redovisas.  
Bostadstillägget ska bidra till skälig levnadsnivå och bostadsstandard för ålders -
pensionärer och försäkrade som får sjuk- eller aktivitetsersättning.  Under  2018 –2020 
har mellan  254 000 och 284  000 individer mottagit sjukersättning. Av dessa har c irka 
40 procent mottagit bostadstillägg.  Antal mottagare av aktivitets ersättning har varierat 
mellan 36 000 och 42 000 varav c irka 60 procent har mottagit bostadstillägg.  
Men förmånen nyttjas inte av alla som har rätt till den. Här  redogörs för  det uppskattade 
underutnyttjande t av bostadstillägget  för försäkrade  med sjuk - eller aktivitetsersättning , 
det så kalla de mörkertal et. Vi beskriv er också vilken betydelse detta har för antalet 
individer som lever i hushåll med låg ekonomisk standard132 och vilka åtgärder som 
vidtagit s för att fler ska nyttja förmånen.   
Det kan finnas flera anledningar  till att försäkrade  med sjuk- eller aktivitetsersättning 
inte ansöker om bostadstillägg. Därför krävs också flera typer av åtgärder . De åtgärder 
som vidtagits under året har utgått från rekommendationerna i Riksrevisionens rapport 
Mörkertal inom bostadstillägg (RiR 2019:22). Fokus ha r legat på proaktiva insatser för 
att öka den andel som ansöker om bostadstillägg direkt efter att de beviljats sjukersätt -
ning eller aktivitets ersättning.  Syftet har dessutom varit att få kunskap om  vilka insatser 
som ger störst effekt  för att kunna  använda vid kommande insatser riktade till  personer 
som sedan tidigare  beviljats sjukersättning eller aktivitetsersättning , men som inte 
ansökt om bostadstillägg . 
Uppskattat u nderutnyttjande  av bostadstillägg  och 
koppling till ekonomisk  standard  
Nedan redovisas  det upp skattade  underutnyttjandet av bostadstillägg bland personer 
med sjuk - eller aktivitetsersättning och hur detta påverkar antalet som lever i hushåll 
med låg ekonomisk standard.  
För att uppskatta underutnyttjandet och antal som lever i hushåll med låg ekono misk 
standard har SCB:s fördelningsanalytiska statistiksystem för inkomster och 
transfereringar (FASIT) använts.133  
132 Låg ekonomisk standard (LES)  avser en ekonomisk standard som är lägre än 60 procent av 
medianvärdet i befolkningen . 
133 I urvalet ingår endast personer som är bokförda vid årets slut och har en di sponibel inkomst som skiljer 
sig från noll, och hushåll där alla individer i hushållet fanns i hushållet både 1 januari och 31 december.   Mörkertal inom bostadstillägg
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 166 Tabell 152  Uppskattat u nderutnyttjande  av bostadstillägg bland individer  med sjuk - eller 
aktivitetsersättning, antal och andel  
2017  2018  2019  2017  2018  2019  2017  2018  2019  
Sjukersättning, antal  12 600  13 300  12 600  16 200  17 700  16 600  28 800  31 000  29 200  
Sjukersättning, andel  21 22 22 22 24 24 22 23 23 
Aktivitetsersättning, antal  3 700  3 200  2 700  3 300  2 800  2 300 6 900  6 000  5 000  
Aktivitetsersättning, andel  22 21 21 23 22 22 22 21 21 
Källa: SCB FASIT Star  
Tabellen ovan visar antalet individer som uppskattas vara berättigade till bostadstillägg 
men som inte erhållit förmånen . Den visar vidare  hur stor andel som inte har erhållit 
bostadstillägg av uppskattat antal berättigade  mottagare av  bostadstillägg inom  
respektiv e förmån.   
Under åren 20 17–2019 var det cirka  en femtedel av  de som hade  sjukersättning  eller 
aktivitetsersättning  och var berättigade till bostadstillägg  som inte ansökte om bostads -
tillägg , trots att de potentiellt skulle kunna ha fått det .134 Det uppskattade under -
utnyttjandet är något högre bland män än kvinnor.  
Nedan redovisas  den uppsk attade  andelen individer med sjuk- eller aktivite tsersättning  
som tillhör hushåll med låg ekonomisk standard. Vidare redovisas hur det uppskattade 
underutnyttjandet påverkar denna andel . 
Tabell 153  Uppskattat a ntal och andel mottagare av sjuk- eller aktivit etsersättning  som 
tillhör  hushåll med låg ekonomisk standard , med och utan underutnyttjat 
Förekomst av låg ekonomisk standard  2017  2018  2019  2017  2018  2019  2017  2018  2019  
Bland sjukersättning smottagare  
Med underutnyttjande, antal  53 800 45 700 46 600 49 100 44 600 44 500 103 000  90 300 91 100 
Utan underutnyttjande, antal  48 800 41 400 42 000 43 500 39 100 38 900 92 300 80 600 80 900 
Med underutnyttjande, andel  31 28 31 43 41 44 36 33 36 
Utan underutnyttjande, andel  28 26 28 38 36 38 32 30 32 
Bland aktivitets ersättning smottagare  
Med underutnyttjande, antal  9 400 8 000 6 800 10 500 9 700 8 300 19 800 17 700 15 100 
Utan underutnyttjande, antal  8 900 7 600 6 500 9 700 9 000  7 700 18 600 16 600 14 200 
Med underutnyttjande, andel  45 43 44 44 44 45 45 44 45 
Utan underutnyttjande, andel  43 41 42 41 41 42 42 41 42 
134 I analysen definieras underutnyttjandet  för 2017 och 2018 som differensen mellan antalet individer som 
fått bostadsti llägg aktuellt år och antalet som beräknas vara berättigade till bostadstillägg enligt 
simulerings modellen FASIT. På grund av eftersläpning i den ingående grunddata till FASIT baseras 
underutnyttjandet  2019 på en framskrivning basera d på 2018 års grunddat a. Det innebär att under -
utnyttjandet  2019 är definierat som differensen mellan antalet individer som fått bostadstillägg 2018 och 
antalet individer som beräknas vara berättigade till bostadstillägg 2019. Därmed kan man i 2019 års 
siffror inte se om insats er för att minska underutnyttjandet  under detta år har haft effekt.   Mörkertal inom bostadstillägg
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 167 En relativ t stor andel av de individer  som har sjuk- eller aktivitetsersättning lever i 
hushåll med låg ekonomisk standard. Beräkningen visar att om  de som potentiellt hade  
rätt till bostadstillägg hade sökt och fått tillägget  skulle den totala andelen individer 
med sjuk- eller aktivitetsersättning som tillhör  hushåll med låg ekonomisk standard 
minska med några procent enheter .135  
Av dem som hade  sjukersättning skulle  cirka 10  000 individer  ha lyfts över gränsen för 
låg ekonomisk standard om de hade fått bostadstillägg . Den totala andelen sjuk -
ersättnings mottagare  i hushåll med låg ekonomisk standard  skulle därmed ha minskat 
med 4 procent enheter  under 2017 , 3 procent enheter  2018 och med 4 procent enheter  
under 2019 .  
Män med sjukersättning lever i högre utsträckning i hushåll med låg ekonomisk  
standard  än kvinnor  med sjukersättning .  
Av dem som hade aktivitetsersättning skulle cirka 1  000 individer ha lyfts över gränsen 
för låg ekonomisk standard om de hade fått det bostadstillägg  de uppskattas vara 
berättigade till 2017 –2019 . Den totala a ndele n aktivitetsmottagare  i hushåll med låg 
ekonomisk standard  skulle därmed ha minskat med 4 procent enheter  under 2017 och 
med 3 procent enheter  per år under 2018 och 2019.  
Insatser för att minska mörkertalet inom 
Stöd till handläggare  
Försäkringskassan har arbetat  aktivt  för att öka medvetenheten hos handläggarna om 
rätten till bostadstillägg för försäkrade med sjuk - eller aktivitetsersättning . Deras 
uppdrag att informera om bostadstillägg har stärkts och förtydligats. Ändri ngar har 
gjorts i handläggningsprocesse rna inom både förmånerna , och vi har tagit fram ett 
stödmaterial för bedömning av  i vilka situationer det är lämpligt att informera om 
bostadstillägg. En webbutbildning har omarbetats för att rikta sig främst till han d-
läggare som behöver informera om bostadstillägg. Samtliga handläggare inom 
sjukersättning  och aktivitetsersättning har genomgått webbutbildningen . 
Kvalitetsuppföljningar av avslagsärenden  
Riksrevisionen har rekommenderat Försäkringskassan att inom ramen för kvalitets -
uppföljningen och tillämpningen av utredningsskyldigheten av ärenden om bostads -
tillägg ha särskilt fokus på avslagsärenden och försäkrades särskilda behov orsakade av 
funktionsnedsättningar. Försäkringskassan har i den systematiska kvalitets uppfölj -
ningen  under 2020  inkluderat uppföljning av avslagsärenden och utredningsskyldig -
heten . Inom både  sjukersättning  och aktivitetsersättning  har den systematiska kvalitets -
uppföljningen utökats till att även följa upp  om Försäkringskassan  har informerat om 
bostadstillägg  enligt gällande rutiner . 
135 Låg ekonomisk standard baseras på hushållets inkomst och är framförallt ett mått på relativa 
inkomstskillnader. Det gör det till en indikator över den ekonomiska betydelsen av bostads tillägget,  som 
är en ersättning på individnivå. Det är därför möjligt att bostadstillägget kan fylla syftet att bidra till en 
skälig levnadsnivå och bostadsstandard , även om det inte påverkar hushållets disponibla inkomst  per 
konsumtionsenhet, relativt media ninkomsten i befolkningen, i någon större omfattning .  Mörkertal inom bostadstillägg
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 168 Beräkna bostadstillägg på forsakringskassan.se  
En ny e -tjänst har tagits fram på Försäkringskassans webbplats för att beräkna bostads -
tillägg . Tjänsten kräver inte inloggning  och kan användas både av personer som inte har 
bostadstillägg och personer som har bostadstillägg , men som vill se om de skulle kunna 
ha rätt till ett högre  ersättning . Tjänsten har varit populär och haft i genomsnitt 3 000 
besök  i veckan sedan lanseringen i maj 2020.  
Riktade informationsutskick  
När någon ansök t om och beviljats sjukersättning  eller aktivitetsersättning  får personen 
vid minst fyra tillfällen information om möjligheten att ansöka om bostadstillägg.  Det 
finns information på ansökningsblankette rna för sjukersättning  och aktivitetsersättning , 
och det finns ytterligare information  i det bekräftelsebrev som Försäkringskassan 
skickar efter att vi fått ansökningar na. Försäkringskassans försäkringsutredare infor -
merar därefter om bo stadstillägg vid utredningssamtal med den sökande under hand -
läggningen. Om personen  beviljas sjukersättning  eller aktivitetsersättning finns även 
information i beslutsbrevet.  
Trots  detta  finns det alltså personer  som inte ansöker om bostadstillägg , fast de skulle 
kunna få det . En orsak kan vara  att de har svårt att överblicka sin framtida ekonomiska 
situation  innan beslutet om sjukersättning  eller aktivitetsersättning är klart och de vet 
hur mycket pengar de kommer att få varje månad.  Då behöver de påminn as om möjlig -
heten att få  bostadstillägg även efter beslutet . Därför har vi tagit fram en automatisk  
urvalsprofil för att hitta dem  som beviljats sjuk- eller aktivitets ersättning och inte har 
ansökt om bostadstillägg när det gått tre månade r sedan beslutet, trots att de enligt de 
uppgifter vi har  borde ha rätt till tillägg et. Dessa personer får ett brev  med information 
om bostadstillägg  och en uppmaning att använda e -tjänsten på forsakringskassan.se för 
att beräkna hur mycket de skulle kunna få i bostadstillägg . 
Samverkan  
Riksrevisionen uppmanar  Pensionsmyndigheten och Försäkringskassan att etablera ett 
erfarenhetsutbyte om mätmetoder och särskilda åtgärder i syfte att minska risken för 
underutnyttjande . Försäkringskassan och Pensionsmyndighet en har sedan tidigare ett 
samverkansforum för bostadstillägg. Forumet har under 2020 fått i uppdrag att utbyta 
erfarenheter av arbetet med underutnyttjandet av bostadstillägg. Utöver samverkan med 
Pensionsmyndigheten har medarbetare som arbetar med bostads tillägg träffat 
Försäkrings kassans funktionshinderråd för att informera om de vanligaste missför -
stånden, om påverkan på den enskildes ekonomi och om den nya e -tjänst en.  
Nytt handläggningssystem  
Riksrevisionen konstaterar att uppgiftsbördan för den som ansöker om bostadstillägg är 
stor, och rekommenderar ytterligare arbete för att kunna hämta in information auto -
matiskt. Vi har därför under hösten påbörjat en förstudie om ett nytt handläggnings system 
med utökad automatisk informationsinhämtning, båd e vid ansökan och under tiden med 
ersättning. Det skulle bidra till att hålla underlagen för bostadstillägg aktu ella, avlasta den 
försäkrade och säkerställa att rätt bostadstillägg betalas ut. Ökad automatisering frigör 
också resurser för att ge bättre st öd till de grupper som behöver det.   Verksamhetsutveckling
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 169 Verksamhetsutveckling  
I detta avs nitt redovisas Försäkringskassans arbete med verksamhets -
utveckling övergripa nde. Tyngdpunkten ligger på 2020 , även om 
utvecklingsarbetet ofta sträcker sig över flera år.  
Försäkringskassa n har enligt regleringsbrevet för 2020 i uppdrag att särskilt redovisa de 
viktigaste verksamhets - och it -utvecklingsinsatserna som har skett under året.136 Redo -
visningen ska ske utifrån förväntad nytta, påverkan på myndighetens sätt att utföra sina 
uppgif ter och när effekterna väntas uppstå.  I årsredovisningen redovisas därför årets 
utvecklingsinsatser enbart övergripande.  
Styrning av verksamhetsutveckling  
Vår förmåga att leda och styra verksamhetsutveckling med it -inslag har förbättrats och 
bedöms inte l ängre vara ett förbättringsområde . Detta  är ett resultat av ett arbete för att 
skapa tydligare strukturer och eliminera systematiska hinder för styrning och uppfölj -
ning som pågått sedan 2013 . 
Verksamhetsutveckling med it-inslag  
Tabell 154  Utvecklingskostnader med it-inslag, tusen kronor  
Genomförandeprojekt1 794 403  836 973  574 036 
Förstudier  30 876 17 465  10 643  
Utvecklingskostnad, totalt  825 279  854 438  584 679  
1 Utvecklingskostnaderna för genomförandeprojekt för åren 2018 och 2019 skiljer sig från föregående årsredovisning. Detta 
beror på att vi i år har valt att även inkludera kostnader för it -utveckling som helt har finansierats med Försäkringskassans 
förvaltnin gsanslag. Tidigare år har vi enbart inkluderat utveckling som till någon del har finansierats via lån i Riksgälden . 
Från och med 2020 redovisas vissa indirekta kostnader inte längre som kostnader för 
it-utveckling. Utfallet för 2020 kan därför inte  direkt  jämföras med tidigare år.  
Tabell 155  Utfall utveckling med it -inslag, antal timmar  
Utveckling med it -inslag  818 02 1 826 098  897 009  
136 Detaljerad information om verksamhets - och it -utvecklingsinsatser redovisas särskilt till regeringen 
senast den 1 mars 2021, dnr FK 2020/000296.   Verksamhetsutveckling
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 170 Utfallet av antal et arbetade timmar med utveckling med it -inslag är ett mer rättvisande 
mått på omfattningen av utvecklingsverksamheten över tid än utfall et av kostnader , 
eftersom  utfört arbete inte förändras till följd av förändringar i redovisning av indirekta 
kostnader . Omfattningen av  antalet arbetade timmar av  verksamhetsutveckling med it -
inslag har ökat sedan 2019. Ökningen har möjliggjort att vi inom de flesta områden har 
kunnat hålla en relativt hög leveranstakt i vår verksamhetsutveckling mot den plan vi 
satte upp vid årets början , trots att vi varit tvungna att prioritera utveckling koppl ad till 
de nya förmåner och regeländringar som införts på grund av pandemin.   
Verksamhetsutveckling under pandemin  
Det har varit en stor utmaning för utvecklingsverksamheten att ändra befintliga för -
måner och att införa nya förmåner med anledning av pandemin. Bland annat har vi tagit 
fram n ya system för de nya förmånerna ersättning för karensavdrag  och ersättning till 
riskgrupper samt de  tillfälliga förändringar na i regelverket för bostadsbidrag och 
tillfällig föräldrapenning . 
Verksamhetsutveckling med it -inslag till följd av pandemin har medfört att förvalt -
nings aktiviteter såsom planerat underhåll har behövt prioriteras ner och skjutits fram.  
Tabell 156  Utfall pandemirelaterad utveckling, tusen kronor  
2020  
Utveckling med it -inslag  37 491  
Tabell 157  Utfall pandemirelaterad utveckling, antal timmar  
2020  
Utveckling med it -inslag  63 534  
Kostnaderna omfattar enbart kostnader för faktisk it -utveckling. Kostnader för till 
exempel kommunikation, infrastruktur, internutbildningar med mera  är inte inräknade .  Verksamhetsutveckling
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 171 Övrig verksamhetsutveckling med it -inslag  
–Modernisering av it-stöd. Försäkringskassan har fortsatt att modernisera de it-stöd
som basera s på gammal och föråldrad teknik. Utveckling en omfattar både hand -
läggningsstöd och administrativa system. Målet är  långsiktigt hållbara it -stöd som
möjliggör effektivisering och förbättrad service genom  digitalisering .
–Statistik om internationella ärenden . Arbetet för att Försäkringskassan ska kunna
tillhandahålla statistik om internationella ärenden har i stora delar slutförts , och  vi
kan nu leverera efterfrågade underlag.
–Tillgänglighet . Arbete t fortsätter med att anpassa myndighetens webbplatser och
e-tjänster till kraven i EU-direktivet (2016/2102) om tillgänglighet på offentliga
myndigheters webbplatser och mobila applikationer .
–Minskade felaktiga utbetalningar . Inom flera områden har vi tagit fram sätt att
minska risken för felaktiga utbetalningar , bland annat genom att använda artificiell
intelligens för att göra det lättare  för handläggare som arbetar med statligt tandvårds -
stöd att hitta avvikelser. Vi har också  effektivisera t arbetet med att återkräva
felaktiga utbetalningar.
–Samordnad och säker statlig it -drift . Arbetet med att utveckla processer och
former för att tillhandahålla it -drift åt andra statliga myndigheter  fortsätter, och vi
för d ialog med ytterligare myndigheter.  Regeringsuppdraget redovisas i särskild
ordning.
Verksamhetsutveckling utan it -inslag  
Försäkringskassan bedriver också verksamhetsutveckling utan it -inslag för att kontinu -
erligt förbättra och effektivisera förmåga n att utföra vårt uppdrag. Se mer om förb ätt-
ringar inom handläggningen i förmånsavsnitten.  
Under året har vi arbetat med at t se över organisationsstyrningen  för att skapa rätt 
förutsätt ningar för att styra och följa upp myndigheten och ta tillvara  den samlade 
kompetensen hos myndighetens chefer  och medarbetare på bästa sätt. Vi har också tagit 
fram en  ny struktur för samarbete och hantering av  interna beroenden  inom förvaltning 
och utveckling.   Säkerställa korrekta utbetalningar och motverka bidragsbrott
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 172 Säkerställa korrekta 
utbetalningar och 
motverka  bidragsbrott  
Försäkringskassan har i uppgift att säkers tälla att felaktiga utbetalningar 
inte görs och att motverka bidragsbrott. Här beskrivs det generella arbetet 
med kontroller före och efter utbetalning samt  arbetet för att upptäcka 
och motverka bidragsbrott. Slutligen redogörs för arbete t med återkrav 
och fordringar . Arbetet för att säkerställa korrekta utbetalningar redovisas 
också i avsnittet Försäkringskassans kvalitet i handläggningen , i de 
förmåns specifika avsnitten  och i avsnittet Assistansersättningen.  Arbetet 
med att kontrollera utbetalningar av det statliga tandvårdsstödet 
redovisas i avsnittet Statligt tandvårdsstöd.  
Försäkringskassan vidtar olika åtgärder för att säkerställa korrekta utbetalningar och 
motverka bidragsbrott. Åtgärderna omfattar manuella och maskinella kontroller före 
och efter utbetalning, riskbaserade kontroller av ärenden med förhöjd risk för felaktiga 
utbetalningar, polisanmälan av misstänkta brott och återkrav av felaktiga utbetalningar.  
Riskbaserade kontroller genom  dataanalys  
Riskbaserade kontroller bygger på analys av förmånsrelaterad e data och kan med 
relativt hög träffsäkerhet identifiera områden och ärenden där det finns risk för felaktiga 
utbetalningar. Försäkringskassan har under 2020 fortsatt att utveckla ris kbaserade 
kontroller inom flera förmåner samt kontrollutredningsverksamheten.  
Intern försäkringskontroll  
Intern försäkringskontroll genomförs i nom alla förmåner för att upptäcka och motverka 
felaktiga utbetalningar, misstänkta interna överträdelser, system atiska avvikelser som 
kan leda till felaktiga utbetalningar samt avvikelser som gäller registrerade konto -
nummer. Det är också ett sätt att följa upp att de manuella och maskinella kontrollerna 
innan utbetalning fungerar och är ändamålsenliga. Den interna försäkringskontrollen 
ger Försäkringskassan möjlighet att göra undantag från dualitetsprincipen, det vill säga 
att utbetalningar ska verkställas först när två personer godkänt utbetalningen.  
Alla avvikelser som upptäcks i den interna försäkringskontrollen återkopplas till berörd 
handläggare och dennes chef för åtgärd. Återkopplingen är en del av det systematiska 
kvalitetsutvecklingsarbetet.  
I detta avsnitt redovisas kontroller av riskfyllda transaktioner , riktade och löpande 
kontroller. Resultat från den sl umpmässiga kontrollen redovisas i förmånsavsnitten 
under rätts lig kvalitet .  Säkerställa korrekta utbetalningar och motverka bidragsbrott
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 173 Fakta – intern försäkringskontroll  
Den interna försäkringskontrollen görs utifrån varje förmåns risker och innefattar ett 
slumpmässigt urval av utbetalningar, riskfyllda transaktio ner samt riktade kontroller. 
Riskfyllda transaktioner är utbetalningar av höga belopp  och lokala utbetalningar . 
Kontrollen av de riskfyllda transaktionerna kan antingen vara 100 procent vid 
högrisktransaktion, eller utgöra en andel av det totala antalet ut förda transaktioner. 
Kontrollnivåer och urval av risktransaktionerna ändras regelbundet och anpassas 
till varje förmåns risker, vilket gör att resultaten inte går att jämföra år från år.  
I samband med särskilda riskanalyser identifieras risker som inte tas  om hand i den 
löpande kontrollen. Det kan handla om dubbelutbetalningar, brister i samordning 
mellan förmåner, brister i it -stöden med mera. I de fall en identifierad risk bedöms 
ha ett kontrollvärde görs en riktad kontroll. Beroende på riskens art och om fattning 
görs kontrollen antingen som engångsåtgärd eller över längre tid.  
Kontroll av riskfyllda transaktioner  
Under  2020 kontrollerades 18 803 ärenden där det gjorts riskfyllda transaktioner. 
Andelen avvikelser  är 0,4 procent .   
Kontrollen sker i år på ett annat sätt . Vid utbetalning av höga belopp kontrolleras nu 
enbart att inga interna överträdelser skett . Tidigare omfattade  kontrolle n även förmåns -
underlag och beräkningar . Vid lokala utbetalningar kontrolleras att de manuella 
momenten för utbetalninge n har fungerat  samt  att utbetalningen är attesterad och har 
gjorts till rätt mottagare.  
De a vvikelser  som upptäck ts handlar främst om  att attestant en är obehörig eller  att 
attest saknas vid lokala utbetalningar.  Två fall av misstänkta interna överträdelser  har 
identifierats  under året . 
Löpande kontroll av sjukpenninggrundande inkomst  
Sjukpenninggrundande inkomst ( SGI) utgör grunden för all a dagersättning ar, och 
besluten om SGI  är avgörande för arbetet med att säkerställa korrekta utbetalningar  
inom vissa  förmåner . Intern försäkringskontroll  granskar SGI -beslut löpande varje 
månad  genom ett slumpurval . 
Under 2020 har  3 068  SGI-beslut kontrollerats . Andelen avvikelser är 7,7 procent. 
Avvikelserna handlar till stor del om bristfälliga utredningar och att fel SGI har 
registrera ts.  
Riktade kontroller  
Riktade kontroller ger kunskap om kvalitetsbrister och möjliggör åtgärder för att 
minska antalet felaktiga utbetalningar på sikt. De riktade kontrollerna kan visa om de 
kontroller som görs innan utbetal ning inte fungerar på ett tillfredsställande sätt och om 
maskinella utbetalningar borde ha fallit ut för manuell handläggning, till exempel när 
det finns flera anspråk för samma dag.  
Återkoppling från de riktade kontrollerna har lett till ändringar i vägle dningar och hand -
läggningsprocesser. Återkopplingen har också lett till ändringar i rutinerna för när en 
utbetalning som normalt görs maskinellt ska hanteras manuellt och till förbättringar i de 
riskbaserade kontrollerna. Flera kontrollutredningar har ocks å startats efter återkoppling 
från riktade kontroller.  
Urvalen till de riktade kontrollerna görs genom särskilda riskanalyser inom den interna 
försäkringskontrollen. Under 2020 genomfördes 32 riktade kontroller inom områden  Säkerställa korrekta utbetalningar och motverka bidragsbrott
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 174 där risker för felaktiga utbetalningar har identifierats. Resultaten från några av dess a 
redovisas nedan.  
Sjukpenninggrundande inkomst – beslut med låg årsarbetstid  
En riktad kontroll gällde  ärenden där den beslutad e SGI:n är 100 000 kr onor eller mer i 
kombination med en årsarbetstid på 365 timmar eller lägre. För perioden mars 2018 till 
maj 2020 rörde det sig om totalt 408 ärenden och alla granskades. Syfte var att kontrol -
lera om beslutad SGI är korrekt.  Avvikelser identifierades i 36 proc ent av ärendena.  
Den vanligaste  orsaken till avvikelse r är att handläggare  registrerar en årsarbetstid på 
260 timmar i stället för 260 dagar . Det kan innebära att en försäkrad som ansöker om 
tillfällig föräldrapenning och har rätt till maxbeloppet 1  059 kr onor per dag  i stället får 
1 059 kr onor per timme. Om hen arbetar heltid blir det alltså  8 500 kr onor i stället för 
1 059 kr onor per dag . 
Tillfällig föräldrapenning utbetald under sjuklöneperioden  
En annan r iktad kontroll gällde  ärenden där den försäkrade har få tt hel tillfällig 
föräldra penning ( TFP) under en period när hen egentligen borde ha haft sjuklön  från sin 
arbetsgivare . Syftet var att undersöka om TFP betalats  ut felaktigt . Urvalet omfattade 
utbetalningar av TFP  under sjuklöneperioden som betalas av arbetsgivaren för perioden 
januari –december 2019 . Totalt föll 1 402 ärenden ut för granskning. Av dessa gjordes  
ett slumpmässigt urval av 279 ärenden.  Resultatet visa de att samtliga granskade 
ärenden sammanföll med ut betald sjuklön  och att TFP därför betalats ut felaktigt . 
Föräldrapenning har utbetal ats för  samma tid som aktivitetsstöd, 
utvecklingsersättning eller etableringsersättning  
Ytterligare en riktad kontroll har gjorts  av ärenden  där föräldrapenning har betala ts ut 
för samma tid som aktivitetsstöd, utvecklingsersättning eller etableringsersättning 
(ASUEEE) . Syftet var att ta reda på hur vanligt det är  att föräldrapenningen inte 
samordnats med tidigare utbetald ASUEEE . För perioden januari –december 2019 
identifierades 651 ärenden där det fanns risk för att samordning inte skett.  Av dessa 
gjordes ett slumpmässigt urval av 195 ärenden  som kontrollerades.  I 151 fall hade  
utbetalningarna  inte samordnats . Samtliga avvikelser  har skett  i handläggningen av  
föräldrapenning och lett till att de försäkrade bli vit överkompenserade.  
Kontokontroll  
Registrering av kontouppgifter bedöms som särskilt riskfyllt , och därför kontrolleras 
alla registreringar mot Bankgirot och bankerna. Unde r året återkopplade Bankgirot och 
bankerna avvikelser  i 17 355  ärenden . Av dessa var  300 felhanterade av Försäkrings -
kassan , 264 var felregistrerade och i 36 fall hade  konton registrerats utan underlag.  
Antalet avvikelser har dock minskat stadigt de senaste åren, vilket sannolikt beror på 
förbättrat it -stöd och att intern försäkringskontroll återkoppla r avvikelserna till berörda 
handläggare.   Säkerställa korrekta utbetalningar och motverka bidragsbrott
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 175 Misstanke om interna överträdelser  
Intern försäkringskontroll har under 20 20 lämnat  två impulser om misstänkta interna 
överträdelser .137 
Resultat från kontrollutredning  
Försäkringskassan genomför kontrollutredningar för att upptäcka och stoppa misstänkta 
bidragsbrott.  Under året har fler kontrollutredningar genomförts än tidigare . Det har lett 
till att vi i efterhan d har upptäckt felaktiga utbetalningar till ett  högre belopp  och att fler 
felaktiga utbetalningar har kunnat förhindras.  
Fakta – kontrollutredning  
En kontrollutredning startar genom en underrättelse från en myndighet eller en 
förmåns handläggare. De n kan också starta efter en anmälan från allmänheten eller 
kontroller som Försäkringskassan  initierar . 
Kontrollutredningar na är inriktade på att identifiera och åtgärda fel där en person 
eller en annan aktör  avsiktligt lämn at felaktiga uppgi fter i syfte att få ersätt ning. 
Eftersom kontrollutredningarna i regel är omfattande genomförs de av utredare 
med särskild kompetens  och inte i de ordinarie handläggningsprocesserna.  
Orsaker till felaktiga utbetalningar som upptäcks i kontrollutredningarn a 
återkopplas till de handläggande avdelningarna för att användas i deras 
utvecklingsarbete.  
Tabell 158  Antal avslutade kontrollutredningar fördelat per förmån1 
Aktivitetsersättning  36 32 58 19 24 50 56 56 109 
Aktivitetsstöd , utvecklingsersättning och 
etableringsersättning  456 357 940 688 660 1 394 1 144  1 018  2 337  
Assistansersättning  682 499 470 580 463 522 1 327  1 012  1 072  
Barnbidrag  1 081  1 076  1 733 449 429 834 1 541  1 506  2 567 
Bostadsbidrag  1 845  1 937  2 564 588 604 747 2 454  2 550 3 312  
Ersättning för höga sjuklönekostnader  0 0 1 0 0 1 14 7 336 
Föräldrapenning  948 1 045  1 530 1 424  1 754  2 790 2 378  2 802  4 320  
Merkostnadsersättning3 – – 8 – – 3 – – 11 
Omvårdnadsbidrag3 – – 36 – – 13 – – 49 
Sjukersättning  650 639 902 682 664 842 1 339  1 309  1 745 
Sjukpenning  1 313  1 434  1 739 1 131  1 288  1 659 2 454  2 725  3 408  
Tillfällig föräldrapenning  2 839  2 605  2 300 1 887 2 160  2 381 4 734  4 773  4 682 
Underhållsstöd  820 906 1 308 113 127 202 941 1 036  1 512 
Övriga förmåner  1 012  1 045 1 013  897 886 2 289  1 945 1 943 1 918 
Totalt  11 682  11 575  14 602 8 458  9 059  12 333  20 327  20 737  27 378 
1 Resultat för kontrollutredningar av statligt tan dvårdsstöd ingår inte i statistiken.   
2 Uppgift om kön saknas i ett antal fall (exempelvis på grund av att personen har skyddade personuppgifter), men i 
totalsiffran ingår samtliga utredningar.  
3  Resultat för 2018 och 2019 saknas  på grund av att förmånerna infördes 2019 .  
137 Med intern överträdelse menas a tt en anställd, prakti kant eller uppdragsgivare gör sig skyldig till brott 
enligt brottsbalken eller annan författning eller till avsteg från interna styrande dokument . Se riktlinjerna 
(2018:03) Hanteringen av misstänkta interna överträdelser och brott mot Försäkringskassan.   Säkerställa korrekta utbetalningar och motverka bidragsbrott
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 176 Tabell 159  Andel avslutade kontrollutredningar med åtgärd fördelat per förmån , 
procent1 
2018  2019  20203 2018  2019  20203 2018  2019  20203 
Aktivitetsersättning  25 22 24 26 17 23 25 20 24 
och etableringsersättning  57 46 56 52 38 55 54 41 56 
Assistansersättning  13 11 24 18 14 22 17 16 27 
Barnbidrag  61 44 63 60 43 60 61 44 62 
Bostadsbidrag  38 31 42 35 27 46 38 30 43 
Ersättning för höga sjuklönekostnader  0 0 0 0 0 0 71 43 60 
Föräldrapenning  61 52 57 60 57 65 60 55 62 
Merkostnadsersättning4 – – 0 – – 0 – – 0 
Omvårdnadsbidrag4 – – 25 – – 13 – – 21 
Sjukersättning  23 18 32 22 21 34 22 19 33 
Sjukpenning  27 23 30 35 28 34 31 25 32 
Tillfällig föräldrapenning  65 70 71 62 66 67 64 68 69 
Underhållsstöd  51 43 46 47 43 42 51 43 46 
Övriga förmåner  21 16 32 24 21 39 22 19 35 
Totalt  45 40 49 45 42 54 45 41 52 
1 Resultat för kontrollutredningar av statligt tandvårdsstöd ingår inte i statistiken. 
2 Uppgift om kön saknas i ett antal fall (exempelvis på grund av att personen i fråga har skyddade personuppgifter), men i 
3 Andel avslutade kontrollutredningar med åtgärd beräknas från och med år 2020 på ett annat underlag och går inte att 
jämföra med resultat för 2018 och 2019.  
4 Resultat för 2018 och 2019 saknas  på grund av att förmånerna infördes 2019 .  
Försäkringskassan gen omförde 27 000 kontrollutredningar under 20 20. Det är en 
ökning sedan  föregående år , framförallt inom föräldrapenning  och aktivitetsstöd . En del 
av ökningen beror på att kontrollutredningsverksamheten har varit effektivare och 
kontroller na mer effektiva . En annan orsak till  ökningen är att statistik registreringen  
ändrades under senare delen av 2019 , vilket innebar  att fler impulser till kontroll -
utredning registreras.  
Andelen avslutade kontrollutredningar som lett till en åtgärd138 beräknas i år på ett 
annat underlag, och är därför inte jämförbar med tidigare år.  Beräkn ingen görs nu 
utifrån de impulser till kontrollutredning som har bedömts vara värda att utred a, i stället 
för som  utifrån alla inkomna impulser .  
Inom vissa förmåner finns skillnader mella n könen i antalet kontrollutredningar som 
görs. En sådan förmån är föräldrapenning, där en oproportionerligt stor andel av 
utredningarna gäller män. De flesta av dessa utredningar startas på grund av externa 
anmälningar, ofta från a -kassorna.  Utifrån tillg ängligt underlag kan vi inte förklara 
eventuella skillnader inom andra förmåner än föräldrapenning.  
138 Med åtgärd avses att beslut har fattats om att en ersättning ska upphöra eller sättas ned, beslut har fattats 
om att en ansökan ska avslås eller att felaktiga utbetalningar ska återkrävas. För aktivitetsstöd, 
utvecklingsersättning och etableringsersättning  avses med åtgärd även avstängningsbeslut.   Säkerställa korrekta utbetalningar och motverka bidragsbrott
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 177 Konstaterade  och förhindrade felaktiga utbetalningar  inom 
kontrollutredning  
Tabell 160  Konstaterade felaktiga utbetalningar  eller skadeståndsbelopp samt 
förhindrade fe laktiga utbetalningar  vid kontrollutredningar, tusen  kronor1 
Konstaterade felaktiga utbetalningar/ 
begärda s kadestånd  251 407  231 177  486 324  204 577  229 334  453 652  476 402  505 148  1 037 941  
Förhindrade felaktiga utbetalningar3 439 863  326 822  551 727  186 840  152 674  298 706  643 234  483 875  860 054  
1 Resultat för kontrollutredningar av stat ligt tandvårdsstöd ingår inte i statistiken  i år.  
3 Förhindrade felaktiga utbetalningar är en bedömning av hur mycket ersättning som skulle ha betalats ut fela ktigt om 
De totala beloppe n är högre än förra året, både för konstaterade felaktiga utbetalningar  
och för förhindrade felaktiga utbetalningar efter kontrollutredning. Ökningen gäller 
framför allt inom  assistansersättning, sjukersättning, aktivitetsstöd och barnbidrag. Den 
främsta orsaken till ökningen är fler avslutade kontrollutredningar  och mer träffsäkra 
kontroller , men det har även kommit fler impulser från andra my ndigheter  och aktörer 
som har lett  till åtgärder.  
Polisanmälningar  
Tabell 161  Antal p olisanmälningar, per förmån1 
Aktivitetsersättning  5 4 4 2 2 4 7 6 8 
etableringsersättning  56 66 266 67 100 428 123 166 694 
Assistansersättning  78 64 118 101 74 128 184 140 258 
Barnbidrag  172 231 446 82 78 180 254 309 626 
Bostadsbidrag  218 312 394 63 74 127 282 386 521 
Ersättning för höga sjuklönekostnader  0 0 0 0 0 0 8 0 14 
Föräldrapenning  175 252 381 301 457 732 476 709 1 113  
Merkostnadsersättning3 – – 1 – – – – – 1
Omvårdnadsbidrag3 – – 2 – – 1 – – 3
Sjukersättning  80 65 115 80 97 133 160 162 248 
Sjukpenning  127 154 158 203 204 210 332 358 368 
Tillfällig föräldrapenning  627 863 621 463 743 707 1 091 1 607 1 328 
Underhållsstöd  131 204 231 16 23 30 148 227 261 
Övriga förmåner  63 75 95 64 101 123 129 178 218 
Totalt2 1 732  2 290 2 832 1 442  1 953 2 803 3 194 4 248 5 661 
1 Resultat för kontrollutredningar av statligt tan dvårdsstöd ingår inte i statistiken  i år.  
Under 20 20 har cirka 5 700 kontrollutredningar lett till polisanmälan, vilket är cirka 
1 400 fler än under 201 9. Ökningen gäller främst aktivitetsstöd  och föräldrapenning , 
och motsvarar ökningen av antal avslutade kontrollutredningar. Andel en polisanmäl -
ningar utifrån avslutade kont rollutredningar är ungefär lika hög i år som under 2019.   Säkerställa korrekta utbetalningar och motverka bidragsbrott
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 178 Återrapporterade polisanmälningar  
Försäkringskassan  för statistik över resultatet av polisanmälningarna, hur många som 
leder till att förundersökning inleds och hur många som leder till åtal och fällande dom. 
Statistiken redovisas dock inte här. Dels är den osäker , eftersom återrapporteringen sker 
manuellt. Dels kan det ta fl era år innan vi får veta om anmälan led er till åtal. Det gör att 
det inte finns något direkt samband mellan hur många polisanmälningar som görs under 
ett år och hur många åtal som väcks under samma år.  
Sam verkan  med andra myndigheter  
Försäkringskassan arbe tar för att fördjupa samarbetet med andra myndigheter. Det är 
nödvändigt, eftersom Försäkringskassan saknar möjlighet att själva identifiera och 
åtgärda vissa typer av bidragsbrott. Det handlar i huvudsak om när brott mot social -
försäkringen begås av nätve rk av personer eller företag som tillsammans och 
systematiskt försöker få ersättning på felaktiga grunder.  
Initiativet MUR  
Försäkringskassan tog i slutet av 2019 initiativ till ett fördjupat samarbete med andra 
myndigheter för att stärka arbetet mot bidrag sbrott och missbruk av välfärdssystemet . 
Initiativet Motståndskraft hos utbetalande och rättsvårdande myndigheter, mot 
missbruk och brott i välfärdssystemen  (MUR) startade december 2019 och har haft två 
möten under 2020. Ledande representanter för 20 myndi gheter  deltar .139 
Under året har grupper med deltagare från myndigheterna som ingår i MUR undersökt 
vad myndigheterna kan göra tillsammans inom fem områden:  
1.Användande av lagen om underrättelseskyldighet – två lagförslag har lämnats till
regeringen.
2.Inform ationsutbyte – vilka uppgifter behöver respektive myndighet och vilka av
dessa uppgifter är tillgängliga hos andra myndigheter? Vilka regeländringar behövs?
3.Gemensamma riskanalyser – vilka åtgärder behöver vidtas utifrån de sårbarheter och
risker som kan i dentifieras?
4.Attityder och normer kring välfärdsbrott – här har MUR tagit fram planer för
informationsinsatser, dels till allmänheten, dels riktade specifikt mot nyanlända.
5.Möjligheter till en mer sammanhållen identitetsförvaltning – för att motverka
ident itetsbedrägerier och identitetsrelaterade brott. Här har MUR identifierat
områden där det behövs åtgärder.
139 Deltagande myndigheter är Arbetsförmedlingen, Arbetsmiljöverket, Bolagsverket, Brottsförebyggande 
rådet, CSN, Domstolsverket, Ekobrottsmyndigheten, Försäkringskassan, Inspektionen för 
socialförsäkringen, Inspe ktionen för vård och omsorg, Kriminalvården, Kronofogdemyndigheten, 
Migrationsverket, Pensionsmyndigheten, Polismyndigheten, Skatteverket, Skolverket, Socialstyrelsen, 
Tillväxtverket, Åklagarmyndigheten .  Säkerställa korrekta utbetalningar och motverka bidragsbrott
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 179 Samverkan kring pandemi relaterade förmåner  
Under våren tog Försäkringskassan initiativ till att samverka med andra berörda 
myndig heter om risker  och utmaningar med de förmåner och stöd som införts på grund 
av pandemin . En workshop och riskanalys i april  mynnade ut i en gemensam  åtgärds -
plan med etablerade kontaktvägar  och en gemensam bild av sårbarheter och risker.  På 
initiativ av samverkan sgruppen  har u nder hösten  ett projekt startats i enlighet med lagen 
(2016:774) om uppgiftsskyldighet vid samverkan mot viss organiserad brottslighet . 
Syftet är i första hand att förhindra felaktiga utbetalningar av förmåner och ersättningar  
relate rade till pandemin . 
Myndighetsgemensam kontroll för att motverka brottslighet i 
arbetslivet  
Försäkringskassan är en av åtta myndigheter140 som fått i uppdrag av regeringen att 
utveckla metoder för myndighetsgemensam kontroll för att motverka fusk, regel -
överträdelser och brottslighet i arbetslivet. Uppdraget påg ick under år 2018 –2020 och 
samordna des av Arbetsmiljöverket. Pandemi n har dock  försvårat  för de samverkande 
myndigheterna att göra arbetsplatsbesök och inspektioner.  
Samverkan mot organiserad brottsli ghet  
Försäkringskassan deltar sedan 2009 tillsammans med elva andra myndigheter141 i en 
myndighetsgemensam satsning mot den organiserade brottsligheten. Satsningen har gett 
goda resultat under de senaste åren.  
Nationellt underrättelsecentrum där Försäkringskassan ingår fick 2019 i uppdrag att 
göra en studie om angrepp mot välfärdssystem et. Specifikt avsåg studien assistans -
företag och brottsupplägg kopplat till arbetstillstånd. Studien resulterade i en rapport 
som redogör för konstaterade brottsupplägg och påvisar svagheter i det nuvarande 
systemet.  
Resultat för impulser från myndigheter  
Tabellerna nedan visar resultatet från de impulser till kontrollutredningar som kommit 
från regionala underrättelsecenter (RUC), regionala samverkansråd (RSR), Nationell t 
underrättelsecentr um (NUC) samt de impulser som kommit från övriga myndigheter.  
140 Deltagande myndigheter är Försäkringskassan, Arbetsförmedlingen, Arbetsmiljöverket, 
Ekobrottsmyndigheten, Jämställdhetsmyndigheten, Migrationsverket, Polismyndigheten och 
Skatteverket.  
141 Deltagande myndigheter är Försäkringskassan, Arbetsförmedlingen, Ekobrottsmyndigheten, 
Kriminal vården, Kronofogdemyndigheten, Kustbevakningen, Migrationsverket, Polismyndigheten, 
Skatteverket, Säkerhetspolisen, Tullverket och Åklagarmyndigheten.   Säkerställa korrekta utbetalningar och motverka bidragsbrott
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 180 Tabell 162  Resu ltat för impulser från RUC , RSR och NUC1 
Antal utredningar  260 322 414 252 232 308 552 574 743 
Andel med åtgärd, procent  42 45 49 44 38 51 44 43 51 
Antal polisanmälningar  67 73 128 72 62 127 146 136 258 
Konstaterade felaktiga 
utbetalningar/skadestånd, tusen kronor  5 876  11 601  26 238  17 749  16 858  40 357  27 443  42 913  120 886  
tusen kronor 53 919  22 557  40 653  49 700  5 826  24 686  105 119  28 520  65 339  
1 Resultat för kontrollutredningar av statligt tan dvårdsstöd ingår i statistiken.   
3 Förhindrade felaktiga utbetalningar är en bedömning av hur mycket ersättning som skulle ha betalats  ut felaktigt om 
ersättningen in te hade avslagits, dragits in eller minskats.  
Tabell 163  Resultat för impulser från övriga myndigheter1 
Antal utredningar  3 058  3 034  3 763  3 048  2 827  4 168  6 182  5 881  7 949 
Andel med åtgärd, procent  51 45 60 51 47 60 51 46 60 
Antal polisanmälningar  428 623 874 554 587 907 989 1 212  1 781 
utbetalningar /skadestånd , tusen kronor  51 971  60 651  110 010  76 022  46 043  114 022  133 633  114 231  225 044  
tusen  kronor  162 866  104 329  192 666  99 711  35 840  74 625  276 602  140 196  267 290  
3 Förhindrade felaktiga utbetalningar är en bedömning av hur mycket ersättning som skulle ha gått ut felaktigt om 
ersättningen inte hade avslagits, dragits in el ler minskats.  
En större andel av  de impulser som kommit in har gett resultat i form av avslutade 
kontrollutredningar, och de totala beloppen för konstaterade felaktiga utbetalningar och 
förhindrade felaktiga utbetalningar är högre än under 2019. Det gäller  både  impulser 
från arbetet mot organiserad brottslighet och från övriga myndigheter. Beloppet för 
felaktiga utbetalningar som upptäckts efter kontrollutredningar som startats efter  
impulser från RUC, NUC och RSR  är det högsta sedan satsningens början.   Säkerställa korrekta utbetalningar och motverka bidragsbrott
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 181 Återbetalning  
Ett återkravsärende skapas när en felaktig utbetalning gjorts, oavsett om felet beror på 
den enskilde, Försäkringskassan eller en annan aktör. I ärendet prövar Försäkrings -
kassan om den enskilde är återbetalningsskyldig eller inte. Om den ensk ilde är 
återbetalningsskyldig pröva r vi även möjligheten till eftergift.  
Tabell 164  Återkravsärenden, återbetalningsskyldighet och eftergift, antal och belopp  
Avslutade återkravsärenden, antal2  115 955  113 597  117 360  64 400  65 814  65 395 210 264  208 266  211 981 
Avslutade återkravsärenden, totalt 
belopp miljoner kronor2 798 794 1 061  502 612 822 1 593  1 691  2 365 
Återbetalningsskyldighet, antal ärenden  77 963  70 874  74 766  42 566  42 227  43 360 150 438  142 001  147 347 
Återbetalningsskyldighet, totalt belopp 
miljoner kronor  742 730 999 465 566 760 1 500  1 581  2 238 
Eftergift (hel eller delvis), antal ärenden  3 144  1 853  7 023  2 158  1 351  3 112  5 302  3 204  10 135 
Eftergift (hel eller delvis), totalt belopp 
miljoner kronor  29 22 74 26 31 35 55 53 109 
1 I totalen ingår solidariska bostadsbidrag och återkravsärenden på organisationsnummer vilka inte kan delas upp på kön.  
Inkluderar ej återkravsärenden på organisationsnummer för 2019 och 2020 med undantag för assistansersättning som 
ingår.  
2 Inkluderar återkrav till följd av slutligt beslut om bostadsbidrag över 1 200 kronor samt felaktiga utbetalningar som 
hanterats enlig t nuvarande beloppsgräns på 2 000 kronor.  
Ungefär lika många  återkravsärenden har handlagts som tidigare år . Men effektiviteten 
har ökat, eftersom  vi har återkrävt större belopp. Det är ett resultat av  ökat fokus på 
kontrollutredningar och på de återkravsutredningar som följer av dessa. De ssa åter-
kravs ärenden gäller ofta större belopp och prioritera s i handläggningen. Ökningen av 
det totala belopp et för återbetalningsskyldighet stämmer överens med ökn ingen av 
beloppet för avslutade återkravsärenden. Det har skett en jämförelsevis större ökning av 
antal et ärenden där eftergift  beviljats . Även det totala eftergiftsbeloppet har ökat , om än  
inte i samma omfattning. Ökningen beror sannolikt på en insats som  gjorts för att 
avsluta  äldre återkravsärenden , eftersom Försäkringskassans dröjsmål med att utreda en 
felaktig utbetalning är en faktor som kan tala för  eftergift.  
Antalet avslutade återkravsärenden är fler för kvinnor än för män , vilket stämmer med 
fördelningen mellan kön både i antal et konstaterade felaktiga utbetalningar och antal et 
individer som får  bostadsbidrag, se tabell 10 respektive tabell 3. Män står dock för en 
jämförelsevis större andel av beloppet i avslutade återkravs ärenden. Utifrån tillgä ngliga 
Sedan 2015 utreds inte felaktiga utbetalningar som är lägre än 2 000 kronor. Totalt 
uppgick de felaktiga utbetalningar som inte utreddes för återkrav till 51 miljoner kronor 
under 2020, varav 64 procent gått  till kvinnor och 36 procent till män.  Detta är en ökning 
sedan 2019, då den totala summan var 46 miljoner kronor. Fördelningen mellan könen 
var ungefär densamma . I stort sett överensstämmer fördelningen med fördel ningen mellan 
kön i antal upptäckta fela ktiga utbetalningar och kan därför sannolikt förklaras av det . Vi 
saknar  dock  uppgifter om belopp på upptäckta felaktiga utbetalningar.142 
142 Resultaten ska tolkas med viss försiktighet då statistiken bygger på manuella registreringar.   Säkerställa korrekta utbetalningar och motverka bidragsbrott
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 182 39 procent av återkravsärendena gäller slutligt bostadsbidrag. Det är en följd av 
bostads bidragets konstruktion med preliminära beslut som baseras på den försäkrades  
uppskattning av sin årsinkomst. För 20 20 var återbetalningsbeloppet för slutligt 
bostads bidrag 647 miljoner kronor fördelat på 83 600 återkrav. Det är en minskning 
sedan 201 9, då beloppet var 665 miljoner kronor fördelat på 85 700  återkrav. 45 
procent av återkraven gällde kvinnor, 20 procent män och 35 procent sammanboende 
hushåll. Återkravs beloppets fördelning var 41 procent för kvinnor, 16 procent för män 
och 44 procent för sammanboende hushåll. Fördelningen mellan kvinnor och män är i 
stort sett oförändra d sedan 201 9. 
Fordringsstocken,  det vill säga den totala fordran , har ökat från 4 ,9 miljarder kronor 
2019 till 5,9 miljarder  kronor 20 20. Inbetalningarna uppgick 20 20 till 1,22 miljarder  
kronor, vilket är en ökning jämfört med 201 9 då inbetalningarna uppgick till 1,16 
miljarder kronor .  Arbetet med mänskliga rättigheter
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 183 Arbetet med 
mänskliga  rättigheter  
Försäkringskassa n har enligt instruktionen i uppdrag att belysa, 
analysera och uppmärk samma Sveriges åtaganden enligt internationella 
konventioner143 till skydd för de mänskliga rättigheterna. Försäkrings -
kassan  ska också beakta barns rättigheter , stödja genomförandet av 
funktionshinder spolitiken  och integrera ett jämställdhetsperspektiv i 
verksamheten . 
Mänskliga rättigheter  och den statliga 
värdegrunden  
Försäkringskassan har under året fortsatt att lyfta fram den statliga värdegrunden som 
en vikti g utgångspunkt för verksamheten. Målet är att alla medarbetare ska känna till 
och agera utifrån den statliga värdegrunden i sina olika uppdrag . En enkät144 från 
november 2020 visar att den statliga värdegrunden är väl förankrad inom myndigheten. 
Så många so m 99 procent svarar att de har ganska stor eller mycket stor kännedom om 
värdegrunden, vilket är samma resultat som 2019. En stor majoritet uppger också att de 
i sitt arbete har diskuterat den statliga värdegrunden och mänskliga rättigheter . 
Försäkringskas san har under året också medverkat till antologin ”Mänskliga rättigheter 
i teori och praktik” utgiven av Studentlitteratur. Försäkringskassans kapitel beskriver 
myndighetens arbete med mänskliga rättigheter och tar bland annat upp jämställdhets -
integrering , utbildningar inom rättssäkerhet , den statliga värdegrunden, ledarskap och 
kompetens. I boken diskuteras också vad det egentligen innebär att mänskliga rättig -
heter är just rättigheter och vilka plikter det för med sig  för staten och Försäkrings -
kassan . 
Även det  förebyggande arbetet mot korruption  har fortsatt . Vi har genomfört riktade 
kontroller och identifierat och utrett misstänkta  interna överträdelser  och brott mot 
Försäkringskassan . Pandemin har inte  påverkat inflödet av anmälningar , som har legat 
på ungefär samma nivå som förra året. Ärenden som rör arbetstid  har ökat.  
På grund av pandemin har de kompetenshöjande insatser och utbildningar om den 
statliga värdegrunden för medarbetare och chefer som ti digare varit lärarledda 
genomförts i annat format och på distans.  
143 Till ex empel Konventionen om de mänskliga rättigheterna, Konvention om rättigheter för personer med 
funktionsnedsättning och Barnkonventionen.  
144 Enkätstudie om Försäkringskassans arbete med statliga värdegrunden, jämställdhetsintegrering och 
mäns  våld mot kvinnor  2020, dnr FK 2020/002977 .  Arbetet med mänskliga rättigheter
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 184 Agenda 2030 och den statliga värdegrunden  
Försäkringskassans insatser kopplat till den statliga värdegrunden bidrar till myndig -
hetens arbete med de globala målen för social, miljömässig och  ekonomisk hållbarhet i 
FN:s Agenda 2030.  
Under 2020 har ett arbete inletts med att koppla tvärsektoriella frågor på myndigheten 
med mål och delmål i Agenda 2030. Syftet är att identifiera de tvärsektoriella frågor i 
agendan som myndigheten kan ha  bäst för utsättningar att bidra till och hur arbetet med 
dessa ska bedrivas i ett långsiktigt perspektiv. Arbetet är en del av integreringen av 
Agenda 2030 och hållbarhetsdimensionerna i verksamheten.  
Genom  myndighetsnätverket GD -Forum har vi tagit fram underlag för analys och 
dialog om styrning av myndigheternas arbete med Agenda 2030.  Vi har också  lyft 
Agenda 2030 i samband med FN -dagen och Försäkringskassans miljövecka , samt 
lanserat en ny sida på den externa webb platsen  fk.se om vårt hållbarhetsarbete.  
En inklud erande socialförsäkring  
Vårt arbete med att systematiskt integrera mänskliga rättigheter i alla styrande och 
stödjande dokument har fortsatt  trots pandemin . Vi har under året erbjudit samråd på 
distans via länk och telefon med representanter för de nationella minoriteterna romer, 
samer, sverigefinnar, judar och tornedalingar.  Totalt två samråd har genomförts, ett med 
representanter för romer och ett med represen tanter för sverigefinnar. Arbetet med 
rättigheter för de nationella minoriteterna som sådant har inte stannat av på grund av 
pandemin, exempelvis lyfts perspektivet i vår interna gemensamma 
introduktionsutbildning.  
Pandemin gjorde också att  de fysiska arrangemangen i Pride Stockholm och Göteborg 
ställdes in. Försäkringskassan deltog inte i de aktiviteter  som i stället arrangerades 
digitalt .  
Tips och klagomål till 
Diskrimineringsombudsmannen 
Under 2020 har det kommit in 64 tips och klagomål  om diskriminering till Diskrimi -
nerings ombudsmannen (DO) som rör Försäkringskassan. Det är en  ökning från 60 
under 2019 och 42 under 2018. Merparten handlar om enskilda individer som har 
upplevt sig diskriminerade i kontakten med Försäkringskassan. De va nligaste 
diskrimineringsgrunderna som anges är funktionsnedsättning, ålder och etnisk 
Barns rättigheter  
Under 20 20 har Försäkringskassan gjort 286 anmälningar till socialtjänsten på grund av 
misstanke om att ett barn far illa. Detta är en ökning, vilket tyder på att riktlinjer na om 
anmälan vid misstanke om att ett barn far illa har fått spridning inom myndigheten. År 
2019 gjordes 183 anmälningar och år 2018 gjordes 69 anmälningar. År 2017 , när de 
nya riktlinjerna infördes, gjordes totalt sex a nmälningar.   Arbetet med mänskliga rättigheter
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 185 Stödja genomförandet av funktionshinderpolitiken  
Försäkringskassans funktionshindersråd är ett forum som syftar till att aktivt involvera 
funktionshindersrörelsen i myndighetens arbete. Under 20 20 har rådet haft fyra möten  
varav tre på grund av  pandemin  har genomförts digitalt . 
Arbetet med att utveckla och förbättra våra webbplatser och e -tjänster har fortsatt. 
Syftet är bland annat att följa  kraven i EU -direktivet (2016/2102) om tillgänglighet på 
offentliga myndigheters webbplatser och mobila a pplikationer.   
Resultat av åtgärder som bidrar till ökad 
jämställdhet  
Försäkringskassan har vidtagit åtgärder för jämställdhetsintegrering för att myndigheten 
ska bidra till att uppnå målen för jämställdhetspolitiken. Här redovisas resultaten av 
dessa åtgärder.  
För att bidra till jämställdhetspolitiken arbetar Försäkringskassan med tre mål. 
–Inga osakliga könsskillnader ska förekomma i handläggning, beslut eller bemötande.
–Försäkringskassan ska bidra till ett jämställt uttag av socialförsäkringen när f amiljer
kan välja vem som ska ta ut en viss förmån.
–Försäkringskassan ska bidra till att motverka mäns våld mot kvinnor och dess
konsekvenser.
Regeringsuppdrag för ökad upptäckt av våld  
För att bättre kunna upptäcka våld har Försäkringskassan fått i uppdra g av regeringen 
att samverka med Arbetsförmedlingen, Migrationsverket, Socialstyrelsen och 
Jämställd hetsmyndigheten.145 Inom regeringsuppdraget har Försäkringskassans delat  
med sig till de andra myndigheterna av kunskap, metod er och verksamhets utveckling . 
Arbetet med regeringsuppdraget samordnas inom Försäkringskassan med övriga delar 
av arbetet med att bidra till jämställdhetspolitiken.  
Fokus på kärnverksamheten  
Arbetet med jämställdhetsintegrering ska gynna dem som berörs av Försäkringskassans 
verksamhet,  alltså alla som omfattas av socialförsäkringen. Därför har fokus för 
jämställdhetsintegreringen sedan 2015 legat på kärnverksamheten, det vill säga 
handläggning av enskilda ärenden. Det har inneburit att vi prioriterat att integrera 
perspektiven jämställd het och att motverka mäns våld mot kvinnor i försäkrings -
utbildningar, styrande och stödjande dokument samt i kvalitetsuppföljningar.  I de 
förmåner som bedöms vara mest relevanta för arbetet med jämställdhet och att 
motverka mäns våld mot kvinnor genomförd es en stor del av detta arbete under åren 
2015 –2019 , men arbete har pågått även  under 2020.146 
145 Uppdrag om ökad upptäckt av våld m.m. 2019 –2021, dnr S2019/01517/JÄM . 
146 De förmåner som bedöms mest relevanta i arbetet med jämställdhetsintegrering är aktivitetsersättning, 
aktivitetsstöd, arbetsskador, assistansersättning, bi lstöd, etableringsersättning, föräldrapenning, 
merkostnads -ersättning, omvårdnadsbidrag, rehabiliteringsersättning, sjukersättning, sjukpenning och 
underhållstöd. I arbetet med att motverka mäns våld mot kvinnor har fokus lagts vid förmånerna 
aktivitetsers ättning, sjukpenning och underhållstöd. Faktorer som påverkat prioriteringen är hand -
läggares bedömningsutrymme, målgruppens storlek, ekonomiska konsekvenser på samhälls - och 
individnivå och sedan tidigare konstaterade könsskillnader.   Arbetet med mänskliga rättigheter
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 186 Ökad kunskap om jämställdhet och mäns våld mot kvinnor  
Sedan 2015 har medarbetare och chefer fått utbildning i jämställdhet och mäns våld mot 
kvinnor. Utbildninga rna bedöms ha lett till ökad kunskap. I enkätundersökningen om 
den statliga värdegrunden som genomfördes i november 20 20 svarade drygt åtta av tio 
medarbetare på försäkringsavdelningarna att de i ganska eller mycket stor utsträckning 
vet vad ett jämställdhetsperspektiv i handläggningen innebär. Det är en liten ökning 
från 2019.  Inom de förmåner där medarbetare arbetar med att ställa frågo r om våld 
svarade 7  av 10 att de har tillräcklig kunskap om hur de kan bidra i arbetet mot  mäns 
våld mot kvinnor.  
På grund av  pandemin har en stor  del av de lärarledda utbildningar som berör 
jämställdhet och mäns våld mot kvinnor ställts in under 2020.  
Nya arbetssätt inom delar av myndigheten  
Jämställdhetsintegrering kräver att vi utvecklar arbetssätten i handläggningen. Det 
gäller till exempel vilka frågor vi ställer till kvinnor och män, vilken information vi ger 
och hur vi agerar i kontakten med andra  aktörer.  Konkret kan det handla om att hand -
läggarna ska informera föräldrar om möjligheten att dela på vissa förmåner  och ställa 
frågor om våld i ärenden där det kan vara relevant. Resultatet av en enkät som gjordes 
2019 visade att arbetet också gett res ultat, en bild som bekräftas av enkätunder -
sökningen från november 2020.  
Åtta av tio medarbetare som handlägger ärenden om omvårdnadsbidrag och mer -
kostnads ersättning för barn informerar om möjligheterna att dela ersättningen med en 
annan förälder  i hälft en eller fler av sina ärenden . Bland medarbetare som hand lägger 
ärenden inom föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning gör knappt fyra  av tio det. 
Men b ehovet att informera om möjligheterna att dela på ersättningen ser olika ut inom 
för förmånerna,  och resultaten bör därför inte jämföras.  
Frågor om våld påverkar handläggningen av enskilda ärenden    
En stor majoritet av dem som arbetar med utredningskrävan de sjukpenningärenden  
ställer frågor om våld . Drygt e n tredjedel  uppger att de ställer frågor om våld i alla eller 
i de flesta ärenden, vilket är en ökning sedan 2019. Men trots att frågor om våld ska 
ställas rutinmässigt uppger fortfarande knappt 40  proce nt att de gör det  endast i få 
ärenden.  Drygt hälften av försäkringsutredarna uppger att vetskapen om att en sjuk -
skriven person är utsatt för våld alltid eller ibland påverkar deras handläggning och 
planering av ärendet. Det påverkar i sin tur situationen för den sjukskrivne och skapar 
förutsättningar för hen ska få stöd och hjälp.  
Så gott som alla handläggar e inom underhållsstöd  ställer frågor om våld, och andelen 
som gör det i alla eller de flesta av sina ärenden har ökat sedan 2019. Av tio hand -
läggare u ppger dock fortfarande två att de bara ställer frågor om våld i få ärenden. Sju 
av tio uppger också att när de får vetskap om att hot och våld förekommer eller har 
förekommit så påverkar det deras bedömning av rätten till underhållsstöd i ganska eller 
myck et stor utsträckning. Även detta indikerar att det har skett en förändring och att 
våldsutsatta individer, främst kvinnor, får rätt till ekonomisk ersättning och inte själv 
behöver ha kontakt med våldsutövaren.  
I handläggning en av aktivitetsersättning ska frågor om våld ställas vid indikation. 
Majoriteten av medarbetarna uppger i enkäten att de ställer frågor om våld , men de 
flesta gör det i  få ärenden. Hälften av medarbetarna menar att vetskap om att den 
försäkrade är utsatt fö r våld i nära relationer alltid eller ibland påverkar handläggningen 
och planeringen av ärendet.   Stabs- och expertfunktionen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 187 Stabs - och 
expertfunktionen  
Avsnittet beskriver Försäkringskassans uppgift som stabs - och 
expertfunktion.  
Försäkringskassan ansvarar för en kvalificerad kunska psuppbyggnad inom sitt 
verksam hetsområde. Det innebär att vi följer och analysera r socialförsäkringssystemets 
utveckling och effekter för enskilda och samhälle t. Resultaten av analyserna förmedlas 
till regeringen och allmänheten genom olika typer av p ublikationer . 
Försäkringskassan ansvarar också för Sveriges officiella statistik inom socialförsäk -
ringsområdet , för utbyte av kunskap med andra länder samt för att stödja  regeringen i 
det internationella arbetet.  
Kostnaden för Försäkringskassans stabs - och expertfunktion uppskattas till 63 miljoner 
kronor för 2020, vilket är en ökning från 61 miljoner kronor under år 2019.147 
147 Kostnaden är en u ppskattning  eftersom  den tid  medarbetare lagt ner på uppdrag inom stabs - och 
expertfunktionen inte går att följa upp med nuvarande system.   Stabs- och expertfunktionen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 188 Kunskapsuppbyggnad  
Som kunskapsmyndighet kan Försäkringskassan initiera egna studier av social -
försäkringens effekter för individ och samhälle.  I tabellen nedan redovisas hur många 
publikationer Försäkringskassan gett ut  under perioden 201 8–2020. 
Tabell 165  Publikationer, antal 
2018 2019 2020 
Socialförsäkringsrapporter  11 5 9 
Korta analyser  5 3 5 
Promemorior  8 6 2 
Av 20 20 års nio socialförsäkringsrapporter rörde tre sjukpenning  och sjukskrivnings -
processen148, en underhållsstöd149 och en föräldrapenning150. Fyra rapporter  hade en mer 
övergripande karaktär151. Av de  fem korta  analyser som publicerades handlade två om 
barn- och familje ersättningar152, en om vårdbidrag, sjuk- och aktivitetsersättning153 
medan två hade en mer övergripande karaktär154. Av de två promemorior som 
publicerades under 2020 rörde den ena föräldrapenning155 och de n andra 
sjukpenning156. 
148 Socialförsäkringsrapport 2020:1. I skuggan av arbetsnormen – En narrativ studie av normers och 
strukturers inflytande  i sjukskrivningsprocessen ; Socialförsäkringsrapport 2020:6. Att bli arbetssökande 
efter att ha nekats sjukpenning. Vilka är de som skriver in sig på Arbetsförmedlingen?  
Socialförsäkringsrapport 2020:8. Sjukfrånvaro i psykiatriska diagnoser. En registerstu die av Sveriges 
arbetande befolkning i åldern 20 –69 år . 
149 Socialförsäkringsrapport 2020:4. Samarbete med förhinder – Perspektiv från boföräldrar och 
handläggare på underhållsstödsreformen 2016 . 
150 Socialförsäkringsrapport 2020:3. Betald och obetald föräldraledighet. Hur flexibla är föräldrar under 
barnens två första levnadsår?  
151 Socialförsäkringsrapport 2020:2. Samordningsuppdragets praktik ; Socialförsäkringsrapport 2020:5. 
Förlängt arbetsliv – förutsättningar, utmaningar och konsekvenser . Rapport från forskarseminariet i 
Umeå 15 –16 januari 202 0; Socialförsäkringsrapport 2020:7. Genusperspektiv på arbetsåtergång vid 
insatser utförda vid före tagshälsovården , Socialförsäkringsrapport 2020:9. F orskning om 
socialförsäkring och Försäkringskassan . 
152 Korta analyser 2020:1 . Barn - och familjeersättningar har stor betydelse för ekonomin i 
låginkomstfamiljer ; Korta analyser 2020:3 . Inkomstutveckling ef ter barnafödande . 
153 Korta analyser 2020:4 . Resan från vårdbidrag till aktivitets - och sjukersättning . 
154 Korta analyser 2020:2 . Inkomstbortfallsprincipen försvagas över tid ; Korta analyser 2020: 5. 
Socialförsäkringen och coronapandemin . 
155 PM 2020:2. MiDAS Föräldrapenning – Dokumentation av föräldrapenningdata och skattad 
föräldraledighet i MiDAS . 
156 PM 2020:1. Kunskapsöversikt – Försäkringskassans metoder inom sjukförsäkringen .  Stabs- och expertfunktionen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 189 Försäkringskassan s engagemang i forskning inom 
socialförsäkringen  
Försäkringskassan får enligt regleringsbrevet årligen a nvända  8,9 miljoner kronor till 
forskning inom socialförsäkringsområdet.  Myndigheten betalade under 2020 ut 8,0 
miljoner kronor  till sju forskningsprojekt. Av det totala beloppet  avser 4,2 miljoner 
forsknings medel till tre nya projekt ; resten betalades ut till pågående projekt .  
Under året redovisade  fyra forskningsprojekt  sina resultat i form av socialförsäkrings -
rapporter. Rapporterna  handlade om sjukskrivningsprocessen157, underhålls stöd158 och 
jämställdhet159. En rapport presenterade en sammanfattning av resultatet av 
forskningsprojekt finansierade av Försäkringskassan 2009 –2018160. 
Tabell 166  Forskning vid högskola och universitet finansierad av 
Försäkrings kassan, tusen kronor  
Högskola/universitet/  
organisation  Projekttitel  2020 
Högskolan i Halmstad  Unga vuxna med intellektuell funktionsnedsättning på 
arbetsmarknaden – framgångsfaktorer för förvärvsarbete och 
därmed minskat beroende av socialförsäkringen  1 166 
Göteborgs universitet  Förtroende som feedback – hur policyförändringar och kunskap 
påverkar förtroendet för socialförsäkringarna  542 
Karolinska Institutet  Multipel skleros, förvärvsarbete och sjukfrånvaro: vilka strategier 
innebär goda chanser att vara kvar i arbetslivet längre?  1 588 
Lunds universitet  Kommunikativa offentliga organisationer  150 
Göteborgs universitet  Vilka faktorer stärker individens arbetsförmåga och möjligheter att 
arbeta med psykisk ohälsa – en prospektiv enkät - och 
registerundersökning  2 073 
Linnéuniversitetet  Försäkringskassans samverkan gällande arbetslösa med ohälsa – 
betydelse för organisation och försäkrade  1 422 
Lunds universitet  Socialförsäkringarna inför utmaningen från gig ekonomin – 
socialförsäkringsskydd för plattformsarbetare och andra i nya  
arbetsformer1 058 
Totalt  7 999 
Försäkringskassan, Forskningsrådet för hälsa, arbetsliv och välfärd (Forte) samt 
Central förbundet för socialt arbete (CSA) arrangerar årligen ett forskarseminarium i 
Umeå. Forskarseminariet är ett forum där forskare och praktiker kan utbyta erfarenheter 
och knyta kontakter. Det ger också möjlighet för andra personer med koppling till 
socialfö rsäkringen  att lyssna, diskutera och få nya insikter. 2020 års tema var Förlängt  
arbetsliv – förutsättningar, utmaningar och konsekvenser. S eminariet samlade cirka 100 
deltagare.  Forskarseminariet resulterar i en socialförsäkrings rapport där respektive 
föreläsares bidrag finns samlade.161 
157 Socialförsäkringsrapport 2020:1. I skuggan av arbetsnormen – En narrativ studi e av normers och 
strukturers inflytande i sjukskrivningsprocessen . 
158 Socialförsäkringsrapport 2020:4. Samarbete med förhinder – Perspektiv från boföräldrar och 
159 Socialförsäkringsrapport 2020:7. Genusperspektiv  på arbetsåtergång vid insatser utförda vid 
företagshälsovården . 
160 Socialförsäkringsrapport 2020:9. F orskning om socialförsäkring och Försäkringskassan . 
161 Socialförsäkringsrapport 2020:5. Förlängt arbetsliv – förutsättningar, utmaningar och konsekvenser . 
Rapport från forskarseminariet i Umeå 15 –16 januari 202 0.  Stabs- och expertfunktionen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 190 I sin roll som statistikansvarig myndighet  stödjer Försäkringskassan också forskning 
inom socialförsäkringen genom att lämna ut individdata för forskningsändamål. Denna 
verksamhet beskrivs närmare nedan.  
Stati stikansvarig myndighet  
Försäkringskassan är statistikansvarig myndighet med ansvar för att producera och 
publicera officiell och annan statistik inom områdena Stöd till barnfamiljer och Stöd vid 
sjukdom och handikapp. Myndigheten  producerar och publicerar  löpande officiell och 
annan statistik om socialförsäkringens utveckling och dess effekt för individ och 
samhälle.  Publicer ingarna görs  på Försäkringskassans webbplats.  
Försäkringskassans statistik omfattar antalet mottagare av olika förmåner, beslut samt 
utbetalt belopp. Den kan fördelas på region, ålder och kön  och möjliggöra jämförelser 
mellan olika grupper. Det gör den central för en kunskapsbaserad samhällsdebatt om 
socialförsäkringen, både för enskilda individer och för samhället. Den är också en  
viktig informationskälla och en förutsättning för att beslutsfattare och allmänhet ska 
kunna fatta beslut grundade på kunskap.   
Årligen kommer det cirka 1  200 frågor om statistik till Försäkringskassans statistik -
servicefunktion. Försäkringskassan  lämnar även ut individdata , för forskningsändamål 
och till andra myndigheter. Slutligen  publicera r myndigheten  den årliga skriften 
Socialförsäkringen i siffror (Social Insurance in Figures), vilken  ger en samlad 
redogörelse för socialförsäkringens utfall genom ko rtfattad kommenterad statistik.   
Som statistikansvarig myndighet ansvarar Försäkringskassan för att utveckla 
statistikens innehåll och kvalitet samt anpassa  den till användarnas informationsbehov. 
Under året har myndigheten  utvecklat ny statistik för att beskriv a socialförsäkringen i 
gränsöverskridande situationer. Andra exempel på ny statistik är skattningar av 
föräldra ledighet inom området Stöd till barnfamiljer samt statistik  över avslag inom 
området Stöd vid sjukdom och handikapp. Under året har även s tatistik om de nya 
ersättningarna omvårdnadsbidrag och merkostnadsersättning publicerats.  
Försäkringskassan s statistikverksamhet  har under året utvecklat och tillgängliggjort  
statistik om de delar i socialförsäkringen som påverka ts mest av pandemin . Statis tiken 
publiceras på Försäkringskassans webbplats  och presenteras på en särskild sida som 
skapats  för att samla pandemi relaterad statistik.  
Försäkringskassan har som en av Sveriges 28 statistikansvariga myndigheter även 
samverkat med de andra myndigheterna inom det svenska statistiksystemet. Bland 
annat har vi deltagit i rådet för den officiella statistiken samt bidragit i arbetet för att 
skapa en gemensam målbild för Sveriges officiella statistik.   Stabs- och expertfunktionen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 191 Försäkringskassans internationella arbete  
Försäkringskassan ska stödja regeringen i internationella frågor samt  medverka i 
EU-arbetet och annat internationellt samarbete inom vårt verksamhetsområde . Nedan 
redovisas de viktigaste delarna av detta arbete samt Försäkringskassans övriga inter -
nationella arbete under året.  På grund av pandemin  har de flesta möte n genomförts 
digitalt.  
Nordiskt samarbete  
Försäkringskassan är förbindelseorgan enligt Nordiska konventionen om social trygghet 
samt enligt Europaparlamentet och rådets förordning (EG) nr 883/2004 om samordning 
av de sociala trygghetssystemen. Under året har Försäkringskassan deltagit i möten 
inom  områdena tillämplig lagstiftning, familjeförmåner, sjukförsäkring med inriktning 
på arbetslivsinriktad rehabilitering , sjukvårdsförmåner samt pension inklusive sjuk -
ersättning och aktivitetsersättning. Inom området sjuk - och aktivitetsersättning har 
bilateralt möte hållits med Finland  och Norge. Inom Norden har det även hållits ett 
handläggarseminarium med utredare från de nordiska länderna där man diskutera t 
praktiska frågor om tillämplig lagstiftning.  Försäkringskassan har även deltagit i Stora 
nordiska förbindelseorgansmötet . 
Försäkringskassan har vidare ett samarbete med alla nordiska  länder inom den arbets -
livsinriktade rehabiliteringen för de sjukskrivna personer som bor och arbetar i olika 
länder inom Norden. Bilaterala överenskommelser har arbetats fram för att tydliggöra  
ansvar och arbetssätt.162 Överenskommelserna följs årligen upp för att om möjligt 
undanrö ja eventuella praktiska hinder.  
Medverkan i EU -arbetet  
Administrativa kommissionen, tekniska kommissionen , revisionskommittén  
Försäkringskassans stöd till regeringen i EU -arbetet består bland annat av att lämna 
redogörelser och yttranden i samband med olik a möten samt bistå med representanter 
om regeringen så önskar.  
Försäkringskassan har deltagit i administrativa kommissionens  möten vid tre tillfällen  
och i samtliga möten med  tekniska kommissionens möten som ledamot. Vi har också 
representera t Sverige som ledamot och ställföreträdande ledamot vid revisions -
kommitténs möte.  
Utöver ovanstående deltar Försäkringskassan i administrativa kommissionens tema -
dagar samt i ett antal arbetsgrupper och nätverk för utvalda arbetsområden. I egenskap 
av nationell kontakt punkt för gränsöverskridande hälso - och sjukvård har Försäkrings -
kassan också deltagit i ett möte med ländernas kontaktpersoner.  
162 Överenskommelserna bygger på EU -förordningarna 883/2004 och 987/2009 och Nordisk konvention 
om social trygghet samt administrativa avtalet till Nordisk konvention om social trygghet. 
Överenskommelser har ingåtts år 2015 med Norge, Finland, Island och Danmark.   Stabs- och expertfunktionen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 192 Försäkringskassans arbete med Electronic Exchange of Social Security 
Information ( EESSI )163 
Under 2020 har Försäkringskassan delt agit i arbetet med EESSI -systemet på flera sätt, 
bland annat som ledamot i Change Advisory Board samt i arbetsgrupper för säkerhet, 
överlämning av RINA och kontinuitet. Inför mötena i tekniska kommissionen 
presenterar Försäkringskassa n ett gemensamt yttrande för berörda myndigheter . 
Övrigt stöd till regeringen  
Försäkringskassan har på olika sätt varit involverad i förhandlingarna om ändring av 
EU:s samordningsbestämmelser om social trygghet.  
Europeiska socialfonden  
Europeiska socialfon den (ESF) är EU:s viktigaste verktyg för att skapa fler och bättre 
arbeten i Europa. I fondens arbete är Försäkringskassan en viktig aktör som projekt -
ägare och medfinansiär, till exempel i projekt för att stödja sjukskrivna att återgå i 
arbete, att underl ätta för unga och utlandsfödda att etablera sig på arbetsmarknaden och 
att kompetensutveckla personal.  
Försäkringskassan samarbetar med Svenska ESF -rådet och Arbetsförmedlingen med 
flera för att identifiera områden för projekt som syftar till  att ge stöd t ill individer och 
uppnå förändringar på strukturnivå.164 
Under 2020 har ESF -projektet 4ESS som Försäkringskassan var ägare till avslutats. 
Projektet  syftade till att minska och förebygga sjukfrånvaro hos kommunanställda 
genom att utveckla samarbetet och kom petensen hos Försäkringskassan, hälso - och 
sjukvården och tre kommuner som arbetsgivare. Försäkringskassan ser nu över hur 
erfarenheter och metoder från projektet ska omhändertas, spridas och kunna tillämpas 
som en möjlig samarbetsform med arbetsgivare och  övriga aktörer efter analys av 
behov, möjligheter och med en gemensam överenskommelse som grund.  
Under året pågår förberedelsearbete inför kommande programperiod 2020 –2027  där 
Svenska ESF -rådet arrangerat möten, workshop par och möjlighet till skriftliga 
synpunkter från medverkande aktörer. Försäkringskassan deltar aktivt i detta arbete som 
en aktör och intressent.  
Övrigt europeiskt samarbete  
Försäkringskassan har deltagit i European Forum of Insurance Against Accidents at 
Work and Occupational Diseases och  dess konferens ”Flytta över gränser: förebyg -
gande av olyckor, kulturell mångfald”. Försäkringskassan har också deltagit i European 
Judicial Network i rollen som centralmyndighet för Rådets förordning (EG) nr 4/2009 
om domstols behörighet, tillämplig lag, erkännande och verkställighet av domar samt 
samarbete i fråga om underhållsskyldighet . 
163 Electronic Exchange of Social Security Information är ett it -system som ska hjälpa socialförsäkrings -
organen inom EU/EES -området samt Schweiz att snabbare och säkrare utbyta inf ormation i enlighet 
med EU -reglerna om samordning av de sociala trygghetssystemen.  
164 Se avsnittet Sjukförsäkringen, Strukturell samverkan med andra aktörer för att uppnå målet , Samverkan 
med Svenska ESF -rådet .  Stabs- och expertfunktionen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 193 Internationellt samarbete  
Under året har Försäkringskassan deltagit i regeringens förberedelser och förhandlingar 
om socialförsäkringsavtal med Japan. Försäkringskassan deltar även i National Child 
Support Enforcement Associations internationella kommitté , där frågor om underhålls -
bidrag diskuteras. I kommittén deltar medlemsstater från New Yorkkonventionen, 
Haagkonventionen från 2007 samt förordning (EG ) nr 4/2009 och andra stater som har 
federala eller bilaterala överenskommelser med USA.  
Möten har håll its ungefär en gång per månad. Mötena har till stor del handlat om hur 
staterna gör eller har gjort förändringar i handläggningen med anledning av 
coronapandemin . 
Försäkringskassan bedriver sedan januari 2019 tjänsteexport genom Sidas inter -
nationella kapacitetsutveckli ngsprogram (ITP) inom social trygghet . Arbetet görs  
tillsammans med Arbetsförmedlingen, Skatteverket, Pensionsmyndigheten och ett 
sydafrikanskt forskningsinstitut , EPRI. Programmet kommer att pågå till och med 2023.  
Tjänsteexporten är fokuserad på länder i  Afrika och Asien. F ör närvarande utförs 
arbetet digitalt .  Avgiftsbelagd verksamhet
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 194 Avgiftsbelagd  verksamhet  
I detta avsnitt redovisas  den avgiftsbelagd a verksamhet en som anges i 
regleringsbrevet. Myndighetens totala avgiftsintäkter återfinns i 
resultaträkningen med tillhörande tilläggsupplysningar och noter.  
Administration av statlig fordran  
Avgiftsintäkterna avser de avgifter  som tas ut av gäldenärer i enlighet med b estäm -
melser i olika författningar. Reglerna anger ofta ett högsta belopp som får tas ut. Den 
totala k ostnaden för  administration  av statlig fordran uppgick 20 20 till 36,6 miljoner 
kronor. De kostnader som inte täcks av avgiftsintäkter finansieras med ansl agsmedel.  
Tabell 167  Administration av statlig fordran, tusen kronor  
2018  2019  2020 Budget 20 20 
Ingående balans  – – – 
Avgiftsintäkter  14 952  14 824  16 724  16 000  
Totala kostnader  –34 622  –37 747  –36 564  
–kostnader som täcks av avgifts intäkter  14 952  14 824  16 724  16 000  
–kostnader som täcks av anslagsmedel 19 670  22 923  19 839  
Årets resultat  – – – 
Utgående balans  – – – 
Ersättning från försvaret  
Försäkringskassan ska ta ut avgifter för administration av ersättningar till hemvärns -
soldater som betalas ut enligt förordningen (1997:147) om förmån för hemvärns -
soldater , frivilliga enligt förordningen (1994:523) om förmåner till frivilliga, officers -
aspiranter enligt officersförordningen (2007:1268) och rekryter enligt förordningen 
(2015:613) om militär grundutbildning. Vidare ska Försäkringskassan ta ut avgifter för 
administration av familjebidrag och dagpenning till totalförsvarspliktiga som betalas u t 
enligt förordningen (1995:239) om förmåner till totalförsvarspliktiga.  
Tabell 168  Ersättning från försvaret, tusen kronor  
2018  2019  2020  Budget 20 20 
Ingående balans  1 508  –207 – 
Avgiftsintäkter 7 182  15 377  16 025  14 300  
Kostnader  –8 897  –15 170  –16 025 –14 300  
Årets resultat  –1 715  – – 
Utgående balans  –207 – –  Avgiftsbelagd verksamhet
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 195 Ersättning från affärsdrivande verk  
Försäkringskassan tar ut en avgift för administration av arbetsskadeärenden vid affärs -
drivande verk för skador som reglerats före den 1 juli 1995. Avgiften tas ut i samband 
med debitering av utbetalda arbetsskadeersättningar och ska motsvara den andel av 
kostnaderna som enskilda arbetsgivare betalar genom arbetsskade avgiften.  
Tabell 169  Ersättning från affärsdrivande verk, tusen kronor  
Avgiftsintäkter  509 464 413 450 
Totala kostnader –1 009  –893 –870 
–kostnader som täcks av avgifts intäkter  509 464 413 –450 
–kostnader som täcks av anslagsmedel 500 429 457 
Intäkter från Pensionsmyndigheten  
Försäkringskassan har en överenskommelse med Pensionsmyndigheten om tjänste -
leveranser som bland annat avser it, kundmöten och administration. Intäkterna  för 20 20 
uppgår till 272 miljoner kronor . Vid fastställande av kommande års avgiftsdebitering 
inkluderas den utgående balansen i beräkningsunderlaget  så att full kostnadstäckning 
nås över tid .  
Tabell 170  Intäkter från Pensionsmyndigheten, tusen kronor  
Avgiftsintäkter  239 565  236 303  271 562 264 300  
Kostnader  –239 565  –236 303  –272 694  –264 300 
Årets resultat  – – –1 132  
Utgående balans  – – –1 132   Avgiftsbelagd verksamhet
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 196 Electronic exchange of social security information 
(EESSI)  
EESSI består av it -system och standardiserade strukturer och processer för samarbete 
och utbyte av socialförsäkringsinformation mellan 28 EU -länder samt Island, Norge, 
Schweiz och Lichtenstein.  Systemet togs i drift under 2019. Försäkringskassan driver 
systemet för eget utbyte av information samt hanterar driften åt andra samverkande 
parter inom Sverige. Uppbyggnaden av systemet är delvis finansierat av bidrag från EU 
i form av medel från programmet Connecting Europe Facility. I tabellen nedan 
redovisas den  avgiftsfinansierade delen av verksamheten.  
Tabell 171  Intäkter från EESSI, tusen kronor  
Ingående balans  – – –56 
Avgiftsi ntäkter  432 1 761  3 636  5 200  
Kostnader  –432 –1 817  –3 580  –5 200  
Årets resultat  – –56 56 
Utgående balans  – –56 0 
Samordnad och säker statlig it -drift (SSSID)  
Försäkringskassan har ett  uppdrag från regeringen att erbjuda samordnad och säker 
statlig it -drift under åren 2018 –2020.165 Uppdraget har förlängts och pågår till den 31 
december 2022 .166 Verksamh eten finansieras av avgiftsintäkter från medverkande 
myndigheter och till och med 2020  av bidragsmedel från Kammarkollegiet. Den 
bidrags finansierade delen avser Försäkringskassans uppbyggnad av verksamheten samt 
initiala engångskostnader för uppbyggnad av  gemensamma funktioner. Bidrag en 
uppgick till 6 miljoner kronor  för år 2020, 10 miljoner kronor för år 2019  och 15,5 
miljoner kronor för 2018. I tabellen nedan redovisas den avgiftsfinansierade delen av 
verksamheten. Vid fastställande av kommande års avgiftsdebitering inkluderas den 
utgående balansen i beräkningsunderlaget. Det ekonomiska målet för verksamheten är 
full kostn adstäckning och Försäkringskassan räknar med att nå målet på några års sikt . 
Utfallet för intäkterna är 77 miljoner kronor, vilket är 28 miljoner kronor högre än 
budgeterat belopp i avgiftsbudgeten i regleringsbrevet. Även kostnaderna överstiger 
budgeterat belopp. Avvikelsen förklaras huvudsakligen av att faktureringstidpunkten 
har ändrats för några av de myndigheter som nyttjar tjänsten.  
Tabell 172  Samordnad och säker statlig it -drift, tusen kronor  
Ingående balans  – – –19 467  
Avgiftsintäkter   13 168  27 043  77 051  49 300  
Kostnader  –13 168  –46 510 –72 517  –49 300  
Årets resultat  – –19 467  4 534  
Utgående balans  – –19 467  –14 933 
165 Fi2017/03257/DF . 
166 Ändring av uppdrag att er bjuda samordnad och säker statlig it -drift, dnr. I2019/02515/DF.   Försäkringskassans årsredovisning 20 20 197 Finansiell 
redovisning    Finansiell redovisning   
    
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 198 Resultaträkning  
Belopp i miljoner kronor  
 Not 2020  2019  
VERKSAMHETENS INTÄKTER     
Intäkter av anslag  1 9 349  9 232  
Intäkter av avgifter och andra ersättningar  2 439 354 
Intäkter av bidrag  3 87 58 
Finansiella intäkter  4 4 5 
Summa   9 879  9 649  
VERKSAMHETENS KOSTNADER     
Kostnader för personal  5 –7 560  –7 396  
Kostnader för lokaler   –612 –628 
Övriga driftkostnader   –1 040  –983 
Finansiella kostnader  6 –1 –3 
Avskrivningar och nedskrivningar   –667 –664 
Summa   –9 880  –9 674  
VERKSAMHETSUTFALL   –1 –25 
UPPBÖRDSVERKSAMHET     
Intäkter av avgifter m.m. som inte disponeras  7 252 189 
Socialavgifter  8 572 562  595 002  
Skatteintäkter  9 4 906  6 389  
Summa   577 720  601 580  
Medel som tillförts statens budget från uppbördsverksamheten   –398 045  –422 528  
Inleverans till AP -fonderna   –138 131  –138 002  
Överföring till premiepensionssystemet   –41 353  –40 956  
Summa   –577 529  –601 486  
SALDO UPPBÖRD   191 94 
TRANSFERERINGAR     
Medel som erhållits från statens budget för finansiering av bidrag    230 058  209 154  
Medel som erhållits från myndigheter för finansiering av bidrag  10 15 844  14 237  
Övriga erhållna medel för finansiering av bidrag  11 5 851  5 812  
Finansiella intäkter  12 38 48 
Finansiella kostnader  13 –10 –11 
Summa   251 781  229 240  
Avsättning till/upplösning av fonder m.m. för transfereringsändamål  14 –22 –31 
Lämnade bidrag     
UO 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg   –34 644  –36 108  
UO 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och funktionsnedsättning  15 –110 168  –88 637  
UO 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn   –92 372  –90 091  
Andra utbetalningar   –15 844  –14 237  
Summa   –253 028  –229 073  
SALDO TRANSFERERINGAR   –1 269  136 
ÅRETS KAPITALFÖRÄNDRING  16 –1 079  205 
   Finansiell redovisning  
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 199 Balansräkning  
Not 2020 -12-31 2019 -12-31 
TILLGÅNGAR  
Immateriella anläggningstillgångar  17 
Balanserade utgifter för utveckling av it -system  1 327  1 453  
Förvärvade licenser, rättigheter m.m.  23 18 
1 350  1 471  
Materiella anläggningstillgångar  
Förbättringsutgifter på annans fastighet  18 33 27 
Maskiner och inventarier  19 444 372 
477 399 
Varulager  0 0 
Kortfristiga fordringar  
Kundfordringar  4 4 
Fordringar hos andra myndigheter  20 25 647  24 593  
Övriga kortfristiga fordringar  21 4 043  3 267  
29 694  27 864  
Periodavgränsningsposter  
Förutbetalda kostnader  22 425 365 
Upplupna bidragsintäkter  115 282 
Övriga upplupna intäkter  23 622 517 
1 162  1 164  
Avräkning med statsverket  24 –22 461  –21 576  
Kortfristiga placeringar  
Obligationer  25 1 362  1 324  
Kassa och bank  
Behållning räntekonto i Riksgäldskontoret  26 718 477 
Kassa och bank  116 132 
834 609 
SUMMA TILLGÅNGAR  12 418  11 255  
KAPITAL OCH SKULDER  
Myndighetskapital  27 
Statskapital  0 0 
Balanserad kapitalförändring  28 2 944  2 739  
Kapitalförändring enligt resultaträkningen  16 –1 079  205 
1 865  2 944  
Fonder  14 1 377  1 357  
Avsättningar  
Avsättningar för pensioner och liknande förpliktelser  29 3 6 
Övriga avsättningar  30 98 81 
101 87 
Skulder m.m.  
Lån i Riksgäldskontoret  31 1 787  1 791  
Övriga krediter i Riksgäldskontoret  32 140 140 
Kortfristiga skulder till andra myndigheter  33 489 372 
Leverantörsskulder  189 273 
Övriga kortfristiga skulder  34 3 592  3 352  
6 197  5 928  
Upplupna kostnader  35 2 842  938 
Oförbrukade bidrag  36 34 1 
Övriga förutbetalda intäkter  2 – 
2 878  939 
SUMMA KAPITAL OCH SKULDER  12 418  11 255  
Ansvarsförbindelser  – –   Finansiell redovisning   
    
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 200 Anslagsredovisning  
Perioden 1 januari –31 december 2020  
Anslag  Not Ingående 
över-
förings -
belopp  Årets 
tilldelning 
enligt 
reglerings brev  Omdis -
ponerat 
anslag  Indrag -
ning  Totalt 
disponibelt 
belopp  Utgifter  Inkom -
ster1  Utgående
över-
förings -
belopp  
Utgiftsområde 9  
Hälsovård, sjukvård och social 
omsorg           
9 01:004 Tandvårdsförmåner            
1 Statligt tandvårdsstöd  38 –31 7 061    7 030  –5 956  1 074  
9 01:006 Bidrag till folkhälsa och 
sjukvård            
27 Statlig ålderspensionsavgift för 
smittbärarpenning 2) 39 – 51   51 –51  – 
37 Smittbärarpenning 2) 40 4 527  –4 527 –75  452 
Summa 9 01:006   4 578  –4 578 –126  452 
9 01:007 Sjukvård i internationella 
förhållanden           
1 Sjukvård i internationella förhållanden  41 –27 548   521 –495  26 
9 04:003 Bilstöd till personer med  
funktionsnedsättning           
1 Bilstöd till personer med 
funktionsnedsättning  42 120 263  –120 263 –136  127 
9 04:004 Kostnader för statlig 
assistansersättning           
1 Kostnader för statlig 
assistansersättning  43 812 24 451  –812 24 451  –27 981  4 453  923 
Utgiftsområde 10  
Ekonomisk trygghet vid sjukdom  
och funktionsnedsättning           
10 01:001 Sjukpenning och 
rehabilitering m.m.           
5 Boendetillägg  44 2 203 24 –2 227 –224  3 
8 Sjukpenning respektive 
rehabiliteringspenning i särskilda fall  37 0 174   174 –178  –4 
15 Närståendepenning  45 7 175 12 –7 187 –164  23 
16 Statlig ålderspensionsavgift för 
närståendepenning   – 16 –  16 –16  – 
17 Statlig ålderspensionsavgift för 
rehabiliteringspenning   – –   –   – 
18 Statlig ålderspensionsavgift för 
sjukpenning  46 – 4 049   4 049  –4 049  – 
19 Rehabiliteringspenning   183 677  –183 677 –669  8 
20 Arbetshjälpmedel m.m.  47 10 150  –10 150 –130  20 
21 Sjukpenning  48 –506 44 058  –36  43 516  –36 941   6 575  
Summa 10 01:001   –304 49 502  – –202 48 996  –42 371   6 625    Finansiell redovisning   
    
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 201 Anslag  Not Ingående 
över-
förings -
enligt 
ponerat 
över-
förings -
belopp  
10 01:002 Aktivitets - och 
sjukersättningar m.m.           
5 Aktivitets - och sjukersättningar  37,49  –79 31 920    31 841  –32 325  –484 
6 Bostadstillägg till personer med 
aktivitets - och sjukersättningar  37 –91 5 002   4 911  –5 060   –149 
7 Kostnader för vissa personer med 
aktivitets - och sjukersättningar   4 32  –4 32 –30  2 
8 Statlig ålderspensionsavgift för 
aktivitets - och sjukersättningar   – 5 196   5 196  –5 196   – 
Summa 10 01:002   –166 42 150  –4 41 980  –42 611  –631 
10 01:003 Merkostnadsersättning och 
handikappersättning           
1 Handikappersättning ar   5 1 265  –5 1 265  –1 188   77 
2 Merkostnadsersättning  50 82 143  –82 143 –112  31 
Summa 10 01:003   87 1 408   –87 1 408  –1 300  108 
10 01:004 Arbetsskadeersättningar 
m.m.           
4 Statlig ålderspensionsavgift för 
arbetsskadelivränta   – 193   193 –193  – 
5 Arbetsskadelivränta   96 2 415  –96 2 415  –2 374  41 
Summa 10 01:004   96 2 608  –96 2 608  –2 567  41 
10 01:005 Ersättning inom det statliga 
personskadeskyddet           
3 Ersättning inom det statliga 
personskadeskyddet  37 –1 35   34 –35  –1 
ersättning inom det  
statliga personskadeskyddet   – 2   2 –2  – 
Summa 10 01:005   –1 37   36 –37  –1 
10 01:006 Bidrag för 
sjukskrivningsprocessen           
3 Finansiell samordning genom 
samordningsförbund   4 339  –4 339 –337  2 
4 Medicinsk service   – 55   55 –55  – 
5 Rehabiliteringsinsatser i samarbete 
mellan Försäkringskassan och 
Arbetsförmedlingen  51 116 700  –116 700 –616  84 
8 Arbetsplatsinriktat rehabiliteringsstöd  52 170 175  –170 175 –54  121 
9 Försäkringsmedicinska utredningar  53 92 250  –92 250 –191  59 
10 Bidrag till hälso - och sjukvården   72 944  –72 944 –883  61 
Summa 10 01:006   454 2 463  –454 2 463  –2 136  327 
10 01:007 Ersättning för höga 
sjuklönekostnader           
1 Ersättning för höga sjuklönekostnader  54 2 21 040  –2 21 040  –17 675  3 365  
10 02:001 Försäkringskassan           
1 Förvaltningsmedel  55 3  9 391   9 393  –9 141   252 
Utgiftsområde 12  
Ekonomisk trygghet för familjer 
och barn           
12 01:001 Barnbidrag           
1 Allmänt barnbidrag   –31 29 402   29 371  –29 301  70 
2 Flerbarnstillägg   27 3 797  –3 –27 3 794  –3 728   66 
3 Förlängt barnbidrag   6 275  –6 275 –272  3 
4 Tilläggsbelopp vid familjeförmån  37,56  0 21 3  24 –25  –1 
Summa 12 01:001   2 33 495  – –33 33 464  –33 326  138  Finansiell redovisning  
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 202 Anslag  Not Ingående 
över-
förings -
enligt 
ponerat 
över-
förings -
belopp  
12 01:002 Föräldraförsäkring  
föräldrapenning  – 3 411  –4 3 407  –3 407 – 
tillfällig  föräldrapenning  57 – 957 4 961 –961 – 
9 Föräldrapenning  58 –522 34 243  33 721  –32 058 1 663  
10 Statlig ålderspensionsavgift för 
graviditetspenning  – 55 55 –55 – 
11 Tillfällig föräldrapenning  59 284 9 722 –284 9 722  -9 019 703 
12 Graviditetspenning  55 641 –55 641 –626 15 
Summa 12 01:002  –183 49 029 – –339 48 507  –46 126 2 381  
12 01:003 Underhållsstöd  
1 Underhållsstöd  37 65 2 627 –65 2 627  –3 766 1 131 –8 
12 01:004 Adoptionsbidrag  
1 Adoptionsbidrag  60 9 20 –9 20 –9 11 
12 01:006 Omvårdnadsbidrag och 
vårdbidrag  
1 Statlig ålderspensionsavgift för 
omvårdnadsbidrag  – 197 197 –197 – 
2 Omvårdnadsbidrag  61 517 1 991 –517 1 991  –1 601 390 
3 Statlig ålderspensionsavgift för 
vårdbidrag för funktionshindrade barn  – 202 202 –202 – 
4 Vårdbidrag för funktionshindrade barn  62 –16 2 301 2 284  –1 960 324 
Summa 12 01:006  501 4 691  –517 4 674  –3 960 714 
12 01:008 Bostadsbidrag  
2 Bostadsbidrag  63 –108 5 837 5 730  –5 284 446 
SUMMA TOTALT  1 335  257 199  –2 744  255 789  –245 003  5 584  16 370  
1 Enligt Försäkringskassans regleringsbrev ska inkomster till anslag 9 4:4 ap.1 Kostnader för statlig assistansersättning och 
anslag 12 1:3 ap.1 Underhållsstöd särredovisas under respektive anslag. Inkomster till anslag 9 4:4 ap.1 avser 
inbetalning ar från kommunerna för de första 20 timmarna per vecka. Inkomster till anslag 12 1:3 ap.1 avser inbetalningar 
från bidragsskyldiga föräldrar.  
2    Försäkringskassan disponerar anslagsposterna 9 4:6 ap.27 Statlig ålderspensionsavgift för smittbärarpenning o ch 9 4:6 
ap.37 Smittbärarpenning enligt regleringsbrev 2019 -12-19 avseende Kammarkollegiet.    Finansiell redovisning   
    
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 203 Villkor i anslagsredovisningen  
Anslag 10 01:004 Arbetsskadeersättningar m.m.  
Anslagspost 5 Arbetsskadelivränta  
Regeringen bemyndigar Försäkringskassan att från och med den 1 januari 2020 räkna 
om livräntor från den frivilliga yrkesskadeförsäkringen med den procentsats som 
motsvarar förändringen av prisbasbeloppet mellan 2019 och 2020. Omräkning för 2020 
har gjorts med 1,7 procent.  
Ansla g 10 01:006 Bidrag för sjukskrivningsprocessen  
Anslagspost 3 Finansiell samordning genom samordningsförbund  
Av anslagsposten får högst 3 miljoner kronor användas för administrativa kostnader. 
Det förbrukade beloppet uppgår till 2,5 miljoner kronor.  
Anslags post 9 Försäkringsmedicinska utredningar  
Högst 1,5 miljoner kronor får användas för utveckling av metoden för aktivitets -
förmågeutredning. Det förbrukade beloppet uppgår till 138 000 kronor.  
Högst 2,2 miljoner kronor får användas för kostnader för att til lhandahålla utbildningar 
som riktar sig till den personal som ska utföra försäkringsmedicinska utredningar i 
enlighet med 4 § i förordning (2018:1633) om försäkringsmedicinska utredningar. 
Förbrukat belopp uppgår till 1,7 miljoner kronor.  
Anslagspost 10 Bi drag till hälso - och sjukvården  
Anslagsposten får användas för utbetalning av bidrag till regioner i enlighet med 
överenskommelsen mellan staten och Sveriges Kommuner och Regioner (SKR). En 
kvalitetssäker och effektiv sjukskrivnings - och rehabiliteringspro cess 2019 
(S2018/05999/SF) samt regeringsbeslut Ansökan om ändrad tidpunkt för redovisning 
och utbetalning avseende överenskommelsen En kvalitetssäker och effektiv 
sjukskrivnings - och rehabiliteringsprocess 2019 (S2020/02272/SF).  
 
Högst 11,3 miljoner kron or får utbetalas till SKR för villkor 5 Utvecklingsmedel för 
stöd till rätt sjukskrivning. Hela beloppet är utbetalt.  
 
Högst 5 miljoner kronor får utbetalas till SKR som ersättning för SKR:s arbete med 
utvecklingsinsatser i syfte att förbättra samverkan m ellan arbetsgivare och/eller 
företagshälsovården och hälso - och sjukvården. Hela beloppet är utbetalt.  
 
Högst 6,2 miljoner kronor får utbetalas till SKR som ersättning för SKR:s arbete med 
samordning och stöd. Hela beloppet är utbetalt.  
 
Högst 10 miljoner  kronor får användas för utvecklingsinsatser som Försäkringskassan 
ansvarar för, där syftet är att förbättra samarbetet mellan hälso - och sjukvården och 
Försäkringskassan. Det förbrukade beloppet uppgår till 6,2 miljoner kronor.  
 
Högst 20 miljoner kronor f år utbetalas till Forte för uppdraget att genomföra en 
utlysning av medel för forskning för ökad kunskap om insatsers betydelse för återgång i 
arbete (2017/06345/SF). Det utbetalda beloppet uppgår till 16,5 miljoner kronor.  
 
Högst 28 miljoner kronor får ut betalas till SKR för villkor 4 Utökat elektroniskt 
informationsutbyte. Hela beloppet är utbetalt.  
 
Högst 10,5 miljoner kronor får utbetalas till Socialstyrelsen för villkor 4 Utökat 
elektroniskt informationsutbyte. Hela beloppet är utbetalt.  
  Finansiell redovisning  
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 204 Högst 10 miljoner kronor får användas för villkor 4 Utökat elektroniskt informations -
utbyte. Det förbrukade beloppet uppgår till 91 000 kronor.  
Högst 2 miljoner kronor får utbetalas till Socialstyrelsen för uppdrag om att utveckla 
sjukförsäkringshandläggningen i dialog med och hälso - och sjukvården 
(S2019/04627/SF). Hela beloppet är utbetalt.  
Anslag 10 02:001 Försäkringskassan  
Anslagspost 1 Förv altningsmedel  
Av anslagsposten får högst 8,9 miljoner kronor användas för forskning inom social -
försäkringens område. Det förbrukade beloppet uppgår till 7,8 miljoner kron or167. 
Av anslagsposten får högst 7,5 miljoner kronor användas för det allmänna ombude t och 
ombudets kansli. Det förbrukade beloppet uppgår till 6,3 miljoner kronor.  
Försäkringskassan ska kunna använda och samverka med det gemensamma radio -
kommunikationssystemet Rakel. Försäkringskassan ska betala 111  750 kronor till 
Myndigheten för samhäll sskydd och beredskap som abonnemangsavgift för detta 
system. Beloppet ska betalas efter fakturering från Myndigheten för samhällsskydd och 
beredskap. Hela beloppet är utbetalt.  
167 I tabell 16 6 redovisas utbetalda medel, 8,0 miljoner kronor. Skillnaden beror på att Försäkringskassan 
fått en återbetalning om 159 000 kronor för outnyttjade  forskningsmedel .  Finansiell redovisning  
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 205 Beställningsbemyndigande  
Utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och funktionsnedsättning  
1:6 Bidrag för sjukskrivningsprocessen  
I enlighet med regleringsbrev redovisar Försäkringskassan de ekonomiska åtaganden 
som ingåtts av regeringen (Socialdepartementet). För bemyndigande på anslag 10 1:6 
har Socialdepartementet ingått överenskommelser med Sveriges Kommuner och 
Regioner. Försäkringskassan har som grund för sin redovisning erhållit intyg från 
Socialdepartementet som redovisar de ekonomiska åtaganden som ingåtts med stöd av 
tilldelat bemyndigande. Inga överenskommelser som  innebär nya åtaganden har ingåtts 
under 2020.  
Försäkringskassan bedömer utifrån de intyg och överenskommelser som erhållits från 
Socialdepartementet att redovisningen är rättvisande.  
Redovisning av äldre beställningsbemyndigande  
Anslagsbenämning  Ingående 
åtaganden  Utestående 
åtaganden  Utestående åtagandenas 
fördelning (infrianden) per år  
2021  
10 1:6 ap.10  1 888  944 944 
I äldre bemyndigande för 10  1:6 ap.10 Bidrag till hälso - och sjukvården, redovisar 
Försäkringskassan de ekonomiska åtaganden som ingåtts av regeringen (Social -
departementet). För bemyndiganden på anslag 10 1:6 ap.10 Bidrag till hälso - och 
sjukvården har Socialdepartementet under 2019 ingått en överenskommelse med 
Sveriges Kommuner och Re gioner avseende 2020 som medför infriande av åtaganden 
med 944 miljoner kronor under år 2021. Under 2020 har ett regeringsbeslut fattats 
avseende 2019 års överenskommelse som justerat datum för redovisningar och 
utbetalningar. Vidare har under 2020 en till äggsöverenskommelse ingåtts avseende 
överenskommelsen för år 2020 som justerat vissa villkor samt datum för redovisningar 
och utbetalningar.  
Ingående åtaganden som uppgick till 1  888 miljoner kronor har under 2020 minskats 
med 944 miljoner kronor, varav 8 83 miljoner kronor har betalats ut och redovisats mot 
anslag. Resterande belopp som har minskat ingående åtaganden uppgår till 61 miljoner 
kronor och kommer inte betalas ut då villkoren för utbetalning inte har uppfyllts. 
Utestående åtagande per 2020 -12-31 uppgår till 944 miljoner kronor som kommer 
infrias 2021. Bemyndigandet tilldelades under budgetåret 2019.   Finansiell redovisning  
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 206 Redovisning mot inkomsttitlar  
Perioden 1 januari –31 december 2020 . Belopp i miljoner kronor  
Inkomsttitel  Inkomster  Utgifter  Netto  
2811 Övriga inkomster av statens verksamhet  
140 Övriga inkomster  61 61 
Summa 2811 Övriga inkomster av statens verksamhet  61 61 
9111 Fysiska personers inkomstskatt, netto  
411 Egenavgift, sjukförsäkringsavgift  –291 –291 
412 Egenavgift, föräldraförsäkring  –636 –636 
413 Egenavgift, arbetsskadeförsäkringsavgift  –59 –59 
414 Egenavgift, ålderspensionsavgift  –4 576  –4 576  
415 Egenavgift, efterlevandeavgift  –256 –256 
416 Egenavgift, arbetsmarknadsavgift  –1 –1 
417 Egenavgift, allmän löneavgift  –4 071  –4 071  
Summa 9111 Fysiska personers inkomstskatt, netto  –9 890  –9 890  
9212 Efterlevandepensionsavgift  
011 Arbetsgivaravgift  10 454 10 454  
012 Egenföretagaravgift  256 256 
Summa 9212 Efterlevandepensionsavgift  10 710  10 710  
9221 Sjukförsäkringsavgift  
011 Arbetsgivaravgift  61 838  61 838  
012 Egenföretagaravgift  291 291 
Summa 9221 Sjukförsäkringsavgift  62 129  62 129  
9222 Föräldraförsäkringsavgift  
011 Arbetsgivaravgift  45 282  45 282  
012 Egenföretagaravgift  636 636 
Summa 9222 Föräldraförsäkringsavgift  45 918  45 918  
9251 Ålderspensionsavgift, netto  
011 Arbetsgivaravgift  195 815  195 815  
012 Egenföretagaravgift  3 315  3 315  
015 AP-fondsandel, ut  –138 131  –138 131  
017 Egenföretagaravgift, slutreglering  1 261 1 261  
051 Arbetsgivaravgift innevarande år  –40 072  –40 072  
052 Arbetsgivaravgift föregående år  –24 –24 
053 Arbetsgivaravgift äldre år  –321 –321 
054 Egenföretagaravgift innevarande år  –680 –680 
056 Egenföretagaravgift äldre år  –256 –256 
Summa 9251 Ålderspensionsavgift, netto  200 391  –179 484  20 907  
9253 Arbetsskadeavgift  
011 Arbetsgivaravgift  3 483 3 483  
012 Egenföretagaravgift  59 59 
Summa 9253 Arbetsskadeavgift  3 542 3 542  
9254 Arbetsmarknadsavgift  
011 Arbetsgivaravgift  44 042  44 042  
012 Egenföretagaravgift  1 1 
Summa 9254 Arbetsmarknadsavgift  44 043  44 043  
9281 Allmän löneavgift  
011 Arbetsgivaravgift  201 758 201 758  
012 Egenföretagaravgift  4 071 4 071  
Summa 9281 Allmän löneavgift  205 829  205 829  
9291 Särskild löneskatt  
011 Arbetsgivare  539 539 
021 Statliga myndigheter  2 634  2 634  
022 Statliga affärsverk  59 59 
031 Kåpan  1 674  1 674  
Summa 9291 Särskild löneskatt  4 906 4 906  
9299 Avräkning socialavgifter  
019 Debiterade arbetsgivaravgifter till Försäkringskassan  –563 211  –563 211  
Summa 9299 Avräkning socialavgifter  –563 211  –563 211  
TOTALT INKOMSTTITLAR  577 529  –752 585  –175 056  
Uppgift om influtna socialavgifter och debiterade egenföretagares avgifter lämnas av Skatteverket.   Finansiell redovisning  
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 207 Finansieringsanalys  
Not 2020  2019  
Drift 
Kostnader  64 –9 196  –9 000  
Finansiering av drift  
Intäkter av anslag1 9 349  9 232  
Intäkter av avgifter och andra ersättningar  437 350 
Intäkter av bidrag  87 58 
Övriga intäkter  4 5 
Summa medel som tillförts för finansiering av drift  9 877  9 645  
Ökning (–)/Minskning (+)  av lager  0 0 
Ökning ( –)/Minskning (+) av kortfristiga fordringar  –65 36 
Ökning (+)/Minskning ( –) av kortfristiga skulder  –41 –134 
Kassaflöde från (+) / till ( –) drift  575 547 
Investeringar  
Investeringar i materiella tillgångar  –290 –216 
Investeringar i immateriella tillgångar  –374 –508 
Summa investeringsutgifter  –664 –724
Finansiering av investeringar1 
Lån från Riksgäldskontoret  710 745 
Amorteringar  –714 –658 
Försäljning av materiella anläggningstillgångar  38 4
Summa medel som tillförts för finansiering av investeringar  34 91
Förändring av kortfristiga skulder  34 –22 
Kassaflöde från (+) / till ( –) investeringar  –596 –655 
Uppbördsverksamhet  
Intäkter av avgifter m.m. som inte disponeras  252 189 
Intäkter av uppbörd  577 468  601 391  
Förändring av kortfristiga fordringar och skulder  –24 –23 
Inbetalningar i uppbördsverksamheten  577 696  601 557  
Medel som tillförts statens budget från uppbördsverksamhet 65 –577 531 –601 486
Kassaflöde från (+) / till ( –) uppbördsverksamhet  165 71 
Transfereringsverksamhet  
Lämnade bidrag  –253 028  –229 073  
Förändring av kortfristiga fordringar och skulder  443 –869 
Utbetalningar i transfereringsverksamhet  –252 585 –229 942
Finansiering av transfereringsverksamhet  
Medel som erhållits från statens budget för finansiering av bidrag  230 058  209 154  
Medel som erhållits från andra myndigheter för finansiering av bidrag  15 844  14 237  
Övriga erhållna medel för finansiering av bidrag  5 851  5 812  
Finansiella intäkter och kostnader, netto  28 37 
Summa medel som tillförts för finansiering av transfereringsverksamhet  251 781  229 240  
Kassaflöde från (+) / till ( –) transfereringsverksamhet  –804 –702 
Förändring av likvida medel  –660 –739 
Specifikation förändring av likvida medel  
Likvida medel vid årets början  –20 967  –20 228  
Ökning (+)/Minskning ( –) av kassa och bank  –16 6 
Ökning (+)/Minskning ( –) av tillgodohavande Riksgäldskontoret  241 –449 
Ökning (+)/Minskning ( –) av avräkning med statsverket  –885 –296 
Summa förändring av likvida medel  –660 –739
Likvida medel vid årets slut  –21 627  –20 967  
1  Föregående år särredovisades anslagsmedel som erhållits för amorteringar på egen rad i investerings avsnittet med 658 
miljoner kronor. Från och med 2020 sker ingen särredovisning eftersom det inte finns något krav på denna särredovisning. 
Beloppet för intäkter av anslag avseende 2019 har därför ändrats från 8  574 till 9  232 miljoner kronor.   Finansiell redovisning  
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 208 Sammanställn ing väsentliga uppgifter  
Belopp i miljoner kronor om inget annat anges  
2020  2019  2018  2017  2016  
Lån i Riksgäldskontoret  
Beviljad låneram  1 990  2 000 1 950 2 000  1 922  
Utnyttjad låneram  1 787  1 791  1 705 1 616  1 725  
Krediter hos Riksgäldskontoret  
Räntekonto  
Beviljad kredit  500 436 349 413 822 
Maximalt utnyttjad kredit  136 – – – – 
Övrig kredit 1)
Beviljad kredit  170 170 170 170 140 
Maximalt utnyttjad kredit  140 140 141 141 96 
Utnyttjad kredit per 31 december  140 140 140  141 96 
Ränta på kredit i Riksgäldskontoret  
Räntekostnader  0 2 4 3 3 
Ränteintäkter  – 0 – – – 
Totala avgiftsintäkter  
Beräknade enligt regleringsbrev  350 329 284 292 310 
Utfall (not 2)2 439 354 469 446 438 
Anslagskredit 10 2:1 Försäkringskassan  
Beviljad kredit  282 259 262 252 245 
Utnyttjad kredit  – – – – – 
Anslagskredit övriga anslag  
Beviljad kredit  9 846  9 728  9 939  10 763  9 827  
Utnyttjad kredit (not 37)  647 1 412  489 480 249 
Anslagssparande 10 2:1 Försäkringskassan  252 3 362 100 120 
Anslagssparande övriga anslag  16 764  2 744  3 775 8 901 9 455  
Totalt gjorda åtagande  – – – – – 
Tilldelade bemyndiganden  – – – – – 
Personal  
Antal årsarbetskrafter  12 671  12 341  12 293  12 381 12 115  
Medelantalet anställda 14 159  14 266  13 932  13 910  13 642  
Driftkostnad per årsarbetskraft, tusen kronor3 727 730 698 683 691 
Balanserad kapitalförändring  2 944  2 739  2 243  2 087  2 075  
Årets kapitalförändring  –1 079  205 496 156 12 
1 Försäkringskassan har för 2020 tilldelats en kredit på 170  miljoner kronor för att tillgodose behovet av likviditet i 
utbetalning av ersättning för vård i andra länder som regioner har kostnadsansvar för.  
2 Uppgifterna i raden utfall enligt not 2 har juste rats för åren 2016 –2019 och inkluderar samtliga intäkter av avgifter och 
övriga ersättningar.  
3 Driftkostnad utgörs av verksamhetens kostnader enligt resultaträkningen exklusive finansiella kostnader och avskrivningar.   Finansiell redovisning  
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 209 Tilläggsupplysningar och noter  
Alla belopp redovisas i miljoner kronor om inget annat anges. Till följd av detta kan 
avrundningsdifferenser förekomma.  
Redovisningsprinciper  
Försäkringskassans årsredovisning är upprättad i enlighet med bestämmelserna i förord -
ningen (2000:605) om årsredovisn ing och budgetunderlag (FÅB) med tillhörande före -
skrifter och allmänna råd, samt de krav på återrapportering som regeringen angivit i 
regleringsbrev. Bokföringen följer god redovisningssed och förordningen (2000:606) 
om myndigheters bokföring med tillhöra nde föreskrifter och allmänna råd.  
Det statliga räkenskapsåret utgörs av kalenderår. Jämförelsetalen anges i särskild 
kolumn eller inom parentes.  
Enligt Ekonomistyrningsverkets föreskrifter till FÅB kan benämningar till poster i 
resultat - och balansräkni ngen anpassas till myndighetens verksamhet, och nya poster får 
tillföras under respektive rubrik. Försäkringskassan har beroende på verksamhetens art 
och omfattning gjort sådana anpassningar för att de finansiella rapporterna ska ge 
nödvändig information. Det gäller till exempel vissa poster i avsnitten för transfer -
eringar och uppbörd.  
Förändrad redovisning  
Under året har samma redovisningsprinciper tillämpats som i årsredovisningen för 
2019.  
Periodiseringsprinciper  
I förvaltningsverksamheten sker redovis ning mot anslag kostnadsmässigt vilket innebär 
att anslagsintäkten bokförs samtidigt som kostnaden bokförs. I de fall faktura eller mot -
svarande inkommit efter fastställd brytdag, den 5 januari 2021, eller när fordrings - eller 
skuldbeloppet inte är exakt k änt när bokslutet upprättas, redovisas den ekonomiska 
händelsen som periodavgränsningspost. Försäkringskassan tillämpar 100  000 kr som 
beloppsgräns för periodavgränsningsposter.  
Uppbörd i form av inkomster från utlandet för internationell vård avseende pe nsionärer 
redovisas mot inkomsttitel kassamässigt. Enligt anslagsförordningen (2011:233) ska 
övriga inkomster redovisas mot inkomsttitel det budgetår som inkomsterna hänför sig 
till. Då intervallet när en fordran på utlandet blir betald sträcker sig mellan  två till fem 
år sker redovisningen mot inkomsttitel emellertid kassamässigt istället för 
inkomstmässigt.  
I transfereringsverksamheten sker redovisning mot anslag kassamässigt. Utgifter för 
transfereringar till enskilda redovisas som en kostnad vid den ti dpunkt då de betalas. 
Dock periodiseras utgifter avseende internationell vård samt vissa köp av tjänster och 
ersättningar till vårdgivare när tjänsterna är tydligt hänförliga till en period. Fordringar 
och skulder avseende transfereringar och uppbörd perio diseras och redovisas kostnads -
mässigt i resultaträkningen. Finansiella intäkter och kostnader avseende Försäkrings -
kassans fonder periodiseras kostnadsmässigt.  
Värdering och klassificering av fordringar och skulder  
Fordringar tas upp till det belopp varmed de beräknas inbetalas. 
Återkrav redovisas som en fordran när beslut om återkrav av en felaktig utbetalning har 
fattats. Återkravsfordringar klassificeras som en omsättningstillgång, även när dessa 
inte förväntas r ealiseras inom tolv månader från balansdagen, och redovisas under  Finansiell redovisning  
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 210 posten Övriga kortfristiga fordringar. Återkravsfordringar värderas enligt en metod som 
bygger på kravets ålder i kombination med förekomsten av inbetalningar. Fordringar 
avseende underhålls stöd värderas utifrån faktisk inbetalningsgrad.  
Fordringar och skulder avseende internationell vård klassificeras som kortfristiga 
fordringar respektive skulder. Beroende på postens karaktär redovisas dessa i balans -
räkningen under kortfristiga fordringar  respektive skulder alternativt som period -
avgränsningspost. Vid reservering av upplupna intäkter och kostnader (periodavgräns -
ningsposter) avseende internationell vård råder viss osäkerhet då flera antagande måste 
göras, bland annat om antal EU -medborgare  (pensionärer) som bosätter sig i Sverige 
och under hur lång tid de bosätter sig här. Det är också svårt att förutse kostnads -
utvecklingen av vård utomlands på grund av eftersläpning i fakturering från andra 
länder. Reserverade belopp påverkas också i hög grad av att betalningarna varierar 
mellan åren, beroende på när respektive land framställer krav på ersättning.  
Finansiering  
Både förvaltnings - och försäkringsverksamhet finansieras huvudsakligen med anslag på 
statens budget. Verksamheterna finansieras ä ven med bland annat medel från andra 
myndigheter för vilkas räkning utbetalningar m.m. görs, inbetalningar från bidrags -
skyldiga inom underhållsstöd samt inbetalningar från kommuner för de första 20 
timmarna per vecka inom assistansersättning.  
Avgiftsintä kter  
Försäkringskassan disponerar intäkterna från den avgiftsbelagda verksamheten. För de 
intäkter där indelning och struktur framgår av regleringsbrevet redovisas kostnader för 
den bedrivna verksamheten inom området. Över - respektive underskott inom viss a 
avgiftsområden redovisas som kapitalförändring. Från och med 2020 gäller detta även 
för avgiftsområdet Pensionsmyndigheten. För ytterligare information, se avsnittet 
Avgiftsbelagd verksamhet .  
Uppbörd  
Försäkringskassan är enligt förordningen (1991:704) om fastställande av särskild 
löneskatt på statens pensionskostnader, uppbördsmyndighet för särskild löneskatt på 
pensionskostnader som utgår på pensionsavsättningar inom det statliga 
tjänstepensionsavtalet.  
Försäkringskassan har även i uppdrag att fördela  de socialavgifter som Skatteverket är 
uppbördsmyndighet för. Fördelningen verkställs mellan olika avgiftsändamål enligt 
föreskrifterna i lagen (2000:981) om fördelning av socialavgifter. Ålderspensions -
avgifterna fördelas till staten, till Riksgäldskontoret och till AP -fonderna medan övriga 
delavgifter förs till staten via inkomsttitel för finansiering av systemen för social 
trygghet.  
Balanserade utgifter för utveckling av it -system  
Utgifter för utveck ling som är av väsentligt värde för myndighetens verksamhet under 
kommande år tas upp som en immateriell anläggningstillgång. Försäkringskassan 
tillämpar en beloppsgräns om 3 miljoner kronor för utveckling med it -inslag som 
aktiveras som immateriella anläg gningstillgångar. Tillgången redovisas till anskaff -
nings värdet efter avdrag för av - och nedskrivningar. När tillgången tas i drift påbörjas 
avskrivningen. 5 års avskrivningstid tillämpas.   Finansiell redovisning  
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 211 Förbättringsutgifter på annans fastighet  
Beloppsgränsen för akti vering av förbättringsutgifter på annans fastighet är 21 200 
kronor. Som grund för beräkning av avskrivningstiden ligger bedömd längd på 
hyreskontraktet eller ekonomisk livslängd.  
Maskiner och inventarier  
Maskiner och inventarier med ett anskaffningsvärd e överstigande 21 200 kronor och en 
ekonomisk livslängd överstigande 3 år aktiveras. För möbler eller inventarier med ett 
anskaffningsvärde understigande 21 200 kronor gäller att dessa aktiveras vid större 
nyanskaffningar då det sammanlagda värdet för lika rtade tillgångar överstiger 100  000 
kronor. Inventarier som har ett funktionellt samband med varandra bedöms som en 
fungerande enhet och aktiveras om anskaffningsvärdet tillsammans överstiger 21  200 
kronor.  
Tillgångarna värderas till anskaffningsvärdet re ducerat med ackumulerade avskriv -
ningar enligt plan. Avskrivningar beräknas linjärt på ursprungligt anskaffningsvärde. 
Som huvudregel tillämpas 5 års avskrivningstid, vilket bedöms motsvara genomsnittlig 
ekonomisk livslängd. För it -utrustning tillämpas 3 –5 års avskrivningstid.  
Värdepapper  
Försäkringskassans innehav av värdepapper består av tillgångar i fonder inom social -
försäkrings området som förvaltas av Kammarkollegiet. Innehavet utgörs av obliga -
tioner som redovisas som omsättningstillgångar och värd eras till marknadsvärde.  
Fonder inom socialförsäkringsområdet  
Förvaltningen regleras i lagen (1998:1757) om förvaltning av vissa fonder inom 
socialförsäkringsområdet, och omfattar följande fonder :  
–Fonden för frivillig yrkesskadeförsäkring
–Affärsverksfo nden
–Trafiklivräntefonden.
Ansvaret för förvaltningen av fonderna är delat mellan Försäkringskassan och Kammar -
kollegiet. Försäkringskassan ansvarar för att fondernas ändamål uppfylls samt redovisar 
samtliga ekonomiska transaktioner som rör fonderna. Kam markollegiet ansvarar för 
kapitalförvaltningen av fonderna. Kammarkollegiet avger i samråd med Försäkrings -
kassan en årsredovisning över kapitalförvaltningen som lämnas till regeringen.  
Fiskarförsäkringsfonden avvecklades 2019 eftersom det inte fanns några förmånstagare 
kvar. Riksdagen ändrade under 2020 lagen (1998:1757) om förvaltning av vissa fonder 
inom socialförsäkringsområdet. Lagändringen innebar att återstående medel i Fiskar -
försäkrings fonden skulle föras till inkomsttitel i statens budget se nast vid utgången av 
februari 2020. De medel som återstod uppgick till 2,1 miljoner kronor vilket 
Försäkrings kassan levererade till statens budget i februari 2020.  
Anslagsredovisning  
Anslagsredovisningen visar Försäkringskassans redovisning mot statens budget. 
Ingående överföringsbelopp per anslag är lika med utgående överföringsbelopp per 
anslag enligt årsredovisningen för 2019. I kolumnen för årets tilldelning enligt 
reglerings brev redovisas de belopp som anges i regleringsbrev från Socialdepartement et 
den 19 december 2019 avseende 2020 med ändringar daterade 2020 -04-03, 2020 -06-11, 
2020 -06-25, 2020 -10-08, 2020 -11-05 och 2020 -11-26. Ändringarna av regleringsbrevet 
beror huvudsakligen på ändrade anslagstilldelningar till följd av coronapandemin.     Finansiell redovisning   
    
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 212 Avvi kelser mellan anslagsutfall och tilldelade medel på minst 10 procent och/eller 
minst 100 miljoner kronor kommenteras i noterna 38 –63. Avvikelsen anges både i 
belopp och i procent. I de fall ytterligare anslagsmedel har erhållits under året har 
bakgrunden t ill detta angivits.  
Av bemyndiganderedovisningen framgår de ekonomiska åtaganden som ingåtts av 
regeringen (Socialdepartementet) inom anslaget 10 1:6 Bidrag för sjukskrivnings -
processen, och som enligt regleringsbrev ska redovisas i Försäkringskassans 
årsredovisning.  
Redovisning mot inkomsttitlar utgörs främst av fördelning av socialavgifter mellan 
olika avgiftsändamål.  
Undantag från ekonomiadministrativa regelverket  
Försäkringskassan får, med undantag av 3 kap. 3 § kapitalförsörjningsförordningen 
(2011:2 10), använda statens centralkonto i Riksbanken för:  
- utbetalningar av medel enligt förordningen (2013:711) om ersättningar för vissa 
vårdkostnader i internationella förhållanden under tiden tills medel för 
utbetalningarna lämnats från ansvarigt försäkringsl and i EU/EES, eller 
Schweiz,  
- utbetalningar av aktivitetsstöd, utvecklingsersättning, etableringstillägg, 
bostadsersättning och etableringsersättning enligt förordningen (2017:819) om 
ersättning till deltagare i arbetsmarknadspolitiska insatser under tiden tills 
medel för utbetalningarna lämnats från Arbetsförmedlingen,  
- utbetalningar av pensioner och pensionsrelaterade förmåner som 
Försäkringskassan ombesörjer åt Pensionsmyndigheten enligt förordningen 
(2002:782) om ansökan och utbetalning av pension m.fl. f örmåner under tiden 
tills medel för utbetalningarna lämnats från Pensionsmyndigheten,  
- hantering av medel som betalas in efter sådana återkrav som avses i 108 kap. 
14 a § socialförsäkringsbalken,  
- utbetalningar av dagpenning och familjebidrag enligt förordni ngen (1995:239) 
om förmåner till totalförsvarspliktiga, förordningen (1997:147) om förmåner 
till hemvärnssoldater, förordningen (1994:523) om förmåner till frivilliga, 
officersförordningen (2007:1268) och förordningen (2015:613) om militär 
grundutbildning under tiden tills medel för utbetalningarna lämnats från 
Försvarsmakten,  
- utbetalningar av medel för studiehjälp genom familjeförmån enligt 
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av den 29 april 
2004 om samordning av de sociala trygghets systemen, under tiden tills medel 
för utbetalningarna lämnats från Centrala studiestödsnämnden,  
- utbetalningar av ersättningar för arbetsskadeärenden vid affärsverk samt 
bolagiserade före detta affärsverk enligt lagen (1976:380) om 
arbetsskadeförsäkring sam t motsvarande äldre lagstiftning under tiden tills 
medel för utbetalningarna lämnats från affärsverk samt bolagiserade före detta 
affärsverk, och  
- utbetalningar av ersättningar för Fonden för frivillig yrkesskadeförsäkring, 
Affärsverksfonden och Trafiklivrä ntefonden enligt lagen (1998:1757) om 
förvaltning av vissa fonder inom socialförsäkringsområdet under tiden tills 
medel för utbetalningarna erhållits från respektive fond.   Finansiell redovisning  
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 213 Noter  
Not 1  Intäkter av anslag  
2020  2019  
10.2:1 Förvaltningsmedel  9 129  8 879  
10.1:6 Bidrag för sjukskrivningsprocessen 220 244 
2.1:19 SSC – del till Försäkringskassan  – 109 
Summa  9 349  9 232  
Not 2  Intäkter av avgifter och andra ersättningar  
2020  2019  
Intäkter som avser avgiftsfinansierad verksamhet enligt regleringsbrev  
Administration av statlig fordran  17 15 
Ersättning från försvaret  16 15 
Ersättning från affärsdrivande verk  0 0 
Intäkter från Pensionsmyndigheten  272 236 
Electronic Exchange of Social Security Information (EESSI)  4 2 
Samordnad och säker statlig it -drift (SSSID)  77 27 
Delsumma  386 295  
Intäkter  enligt avgiftsförordningen (1992:191)  
Avgifter enligt 4 §  52 56 
Avgifter enligt 15 §  1 1 
Delsumma  53 57 
Övriga ersättningar  0 2 
Totalsumma  439 354  
I avgiftsintäkterna ingår intäkter från tjänster till Pensionsmyndigheten om 272 miljoner 
kronor. Försäkringskassan har en överenskommelse med Pensionsmyndigheten om 
tjänsteleveranser avseende bland annat utbetalningstjänster och it -stöd för hand -
läggning.  
Försäkringskassan har ett tidsbegränsat uppdrag från regeringen att erbjuda samordnad 
och säker it -drift till statliga myndigheter (SSSID). Intäkterna från SSSID har ökat med 
50 miljoner kronor jämfört med föregående år vilket beror på att fler myndigheter  har 
anslutit sig till tjänsten.  
Not 3  Intäkter av bidrag  
2020  2019  
Bidrag från statliga myndigheter  56 41 
Bidrag från kommuner och samordningsförbund  18 25 
Bidrag från övriga  13 –8 
Summa  87 58 
Bidragsintäkterna har ökat med 29 miljoner kronor vilket huvudsakligen beror på att 
Försäkringskassan fått ersättning för höga sjuklönekostnader om 28 miljoner kronor. På 
grund av pandemin har regelverket för när arbetsgivare kan få ersättning för höga sjuk -
lönekostnader tillfälligt ändrats. I posten ing år även bidrag från Arbetsförmedlingen för 
anställda om 15 miljoner kronor vilket är en minskning med 11 miljoner kronor jämfört 
med föregående år.   Finansiell redovisning  
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 214 Not 4  Verksamhetens finansiella intäkter  
2020  2019  
Ränta, lån anläggningstillgångar  0 5 
Ränteintäkt, räntekonto  – 0
Övriga ränteintäkter  4 0
Summa  4 5
Not 5  Kostnader för personal  
2020  2019  
Lönekostnader exkl. arbetsgivaravgifter, pensionspremier och andra avgifter enligt lag 
och avtal  –5 236  –5 100  
–varav arvoden  –1 0 
Sociala avgifter  –2 317  –2 236  
Övriga personalkostnader  –7 –60 
Summa  –7 560  –7 396  
Personalkostnaderna har ökat med 164 miljoner kronor, vilket motsvarar 2,2 procent. 
Ökningen beror på ett något högre löneläge, bland annat till följd av lönerevision samt 
ökade kostnader för pensionspremier. Vissa personalrelaterade kostnader har minskat 
som en följd av coronapandemin, bland annat kostnader för kurser, konferenser, 
traktamenten och personalförmåner.  
Not 6  Verksamhetens finansiella kostnader  
2020  2019  
Räntekostnad, räntekonto  0 –2 
Övriga räntekostnader  –1 –1 
Summa  –1 –3 
Not 7  Intäkter av avgifter m.m. som inte disponeras  
2020  2019  
Andra ersättningar  
Ersättning internationell vård pensionärer  112 90 
Övrigt  2 0 
Finansiella intäkter  
Dröjsmålsränta avseende försäkring  2 1 
Ränta på återkravsfordringar  166 135 
Nedskrivning ränteintäkter, återkravsfordringar  –30 –37 
Summa  252 189 
Intäkter av avgifter som inte disponeras av myndigheten har ökat med 63 miljoner 
kronor i jämförelse med föregående år. Ersättning internationell vård avseende 
pensionärer har ökat med 22 miljoner kronor jämfört med föregående år. Ersättning 
avseende internationell vård varierar mellan åren, bland annat beroende på när krav 
framställs mellan länderna. Ränteintäkter för återkravsfordringar efter nedskrivning har 
ökat med 38 miljoner k ronor vilket beror på att återkravsfordringarna har ökat.  
Not 8  Socialavgifter  
2020  2019  
Arbetsgivaravgifter  562 672  585 270  
Egenavgifter  9 890  9 732  
Summa  572 562  595 002  
Socialavgifterna har minskat med 22 440 miljoner kronor, vilket motsvarar 3,8 procent. 
Minskningen beror huvudsakligen på en tidsbegränsad nedsättning av arbetsgivar -
avgifter och allmän löneavgift under perioden 1 mars till och med 30 juni 2020 som 
infördes med anledning av coronapandemin.   Finansiell redovisning  
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 215 Not 9  Skatteintäkter  
2020  2019  
Särskild löneskatt på pensionskostnader  4 367  4 204  
Särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster  539 2 185  
Summa  4 906  6 389 
Skatteintäkterna har minskat med 1 483 miljoner kronor. Minskningen är främst 
hänförlig till en regeländring som genomfördes 1 juli 2019 där särskild löneskatt för 
vissa förvärvsinkomster för personer som fyllt 65 år avskaffades.  
Not 10   Erhållna medel från mynd igheter för finansiering av bidrag  
2020  2019  
Medel från Arbetsförmedlingen  15 762  14 131  
Medel från Försvarsmakten  53 99 
Medel från övriga myndigheter  29 7 
Summa  15 844  14 237  
Erhållna medel från Arbetsförmedlingen har ökat med 1 631 miljoner kronor 
motsvarande 11,5 procent. Erhållna medel finansierar utbetalning av aktivitetsstöd, 
utvecklingsersättning och etableringsersättning. Coronapandemin har medfört en ökad 
arbetslöshet och fler personer har ansökt och beviljats förmånerna.  
Not 11  Övriga erhåll na medel för finansiering av bidrag
2020  2019  
Medel från kommuner  4 456  4 449  
Medel från bidragsskyldiga föräldrar avseende underhållsstöd  1 158  1 054  
Medel från övriga  237 309 
Summa  5 851  5 812  
Not 12  Finansiella intäkter avseende transfereringar
2020  2019  
Ränteintäkter, fonder m.m.  29 34 
Kursvinster och värdereglering obligationer  9 14 
Summa  38 48 
Not 13  Finansiella kostnader avseende transfereringar
2020  2019  
Kursförluster obligationer m.m.  –10 –11 
Summa  –10 –11  Finansiell redovisning  
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 216 Not 14  Avsättningar till/upplösning av fonder m.m. för transfererings -
ändamål  
Trafiklivränte -
fonden  Frivilliga 
yrkesskade -
fonden  Affärsverks -
fonden  Fiskar -
försäkrings -
fonden  Summa  
2020  2019  2020  2019  2020  2019  2020  2019  2020  2019  
Ingående balans  1 077  1 050  154 151 124 123 2 2 1 357  1 326  
Inleverans av medel till 
inkomsttitel  – – – – – – –2 – –2 – 
Årets avsättning till (+)/ 
upplösning av ( –) 20 27 2 3 0 1 – 0 22 31 
Utgående balans 1 097 1 077  156 154 124 124 – 2 1 377  1 357  
Not 15  UO 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och funktionsnedsättning
Kostnaderna för utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och funktions -
nedsättning har ökat med 21 531 miljoner kronor i jämförelse med föregående år. 
Ökningen förklaras framförallt av de  nya och anpassade förmånerna som införts under 
året med anledning av pandemin. Anpassningen av förmånen Ersättning för höga 
sjuklönekostnader, som innebär att arbetsgivare får ersättning för stora delar av sina 
sjuklönekostnader, har medfört en ökning av kostnaderna med 18 407 miljoner kronor. 
Den nya förmånen Ersättning för karensavdrag har medfört en ökning av kostnaderna 
med 3 321 miljoner kronor.  
Not 16  Årets kapitalförändring
2020  2019  
Anslagsfinansierad  verksamhet  
Periodisering underhållsstöd  28 –61 
Periodisering återkrav  582 215 
Periodisering internationell vård  119 50 
Periodisering assistansersättning  4 31 
Periodisering ersättning för höga sjuklönekostnader  –1 822  –1 
Övriga periodiseringsposter försäkring  7 –9 
Delsumma  –1 082  225 
Avgiftsbelagd verksamhet  
Periodisering avgiftsbelagd verksamhet  3 –20 
Delsumma  3 –20 
Summa  –1 079  205 
Årets kapitalförändring uppgår till –1 079 miljoner kronor och förklaras framförallt av 
förändring av periodisering kostnader för ersättning för höga sjuklönekostnader (EHS) 
på –1 822 miljoner kronor. Kostnaderna för EHS har ökat på grund av de regel -
förändringar som införts med anledning av coronapandemin och som innebär att 
arbetsgivare får ersättning för stora delar av sina sjuklönekostnader.   Finansiell redovisning  
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 217 Not 17  Immateriella anläggningstillgångar
2020  2019  
Ingående anskaffningsvärde  8 014  7 621  
Årets anskaffning  360 481 
Avgår årets utrangering  –104 –88 
Utgående anskaffningsvärde  8 270  8 014  
Ingående avskrivningar  –6 561  –6 171  
Årets avskrivningar  –486 –470 
Avgår årets utrangering  104 80 
Utgående avskrivningar  –6 943  –6 561  
Bokfört värde  1 327 1 453
Förvärvade licenser, rättigheter m.m.  
Ingående anskaffningsvärde  224 217 
Årets anskaffning  13 13 
Avgår årets utrangering  –4 –6 
Utgående anskaffningsvärde  233 224 
Ingående avskrivningar  –206 –205 
Årets avskrivningar  –8 –7 
Avgår årets utrangering  4 6
Utgående avskrivningar  –210 –206 
Bokfört värde  23 18
Immateriella anläggningstillgångar utgörs till största delen av internt upparbetade 
immateriella anläggningstillgångar. De flesta avser it -stöd för ärendehantering, 
självbetjäning och automatisering. Anläggningstillgångarna finansieras med lån i 
Riksgäldskontoret och avskrivningar påbörjas för de egenutvecklade anläggnings -
tillgångarna när dessa drift sätts i Försäkringskassans it -miljö och för licenser vid 
inköpstillfället. Avskrivningstiden är fem år, se avsnittet Redovisningsprinciper.   
Försäkringskassan har kvar vissa it -stöd för pensionshantering även efter Pensions -
myndighetens bildande och vidar eutvecklar dessa samt hanterar nyutveckling enligt 
uppdrag från Pensionsmyndigheten. Pensionsmyndigheten faktureras kostnaderna för 
de avskrivningar som avser dessa anläggningstillgångar.  
Minskningen i bokfört värde är huvudsakligen hänförlig till att viss a indirekta kostnader 
inte längre hänförs till anskaffningsvärdet för de immateriella anläggningstillgångarna. 
Under året har nedskrivning skett av tidigare aktiverade belopp med 16 (22) miljoner 
kronor på grund av utrangeringar av immateriella anläggnings tillgångar som inte längre 
används.   Finansiell redovisning  
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 218 Not 18  Förbättringsutgifter på annans fastighet
2020  2019  
Ingående anskaffningsvärde  119 114 
Årets anskaffning  16 11 
Avgår årets utrangering  –19 –6 
Utgående anskaffningsvärde  116 119 
Ingående avskrivningar  –92 –90 
Avgår årets utrangering  17 5
Utgående avskrivningar  –83 –92 
Bokfört värde  33 27
Not 19  Maskiner och inventarier
2020  2019  
Ingående anskaffningsvärde  1 000  921 
Årets anskaffningar  274 205 
Avgår årets försäljning/utrangering  –114 –126 
Utgående anskaffningsvärde  1 160  1 000  
Ingående avskrivningar  –628 –595 
Årets avskrivningar  –165 –157 
Avgår årets försäljning/utrangering  77 124 
Utgående avskrivningar enligt plan  –716 –628 
Bokfört värde  444 372
Maskiner och inventarier utgörs till största delen av utrustning för datoranläggningar.  
Not 20  Fordringar hos andra myndigheter
2020  2019  
Fordran Pensionsmyndigheten  25 189  24 148  
Övrigt  458 445 
Utgående balans  25 647  24 593  
Not 21  Övriga kortfristiga fordringar
2020  2019  
Fordringar bidragsskyldiga för underhållsstöd, brutto  1 744  1 700  
–Nedskrivning  –1 123  –1 101  
Återkravsfordringar, brutto  5 883  4 855  
–Nedskrivning  –2 987  –2 560  
Fordringar internationell vård  414 267 
Fordringar hos kommuner för assistansersättning  91 88 
Övriga fordringar  21 18 
Utgående balans  4 043  3 267  
Övriga kortfristiga fordringar har ökat med 776 miljoner kronor, vilket framför allt 
förklaras av ökade återkravsfordringar. Återkravsfordringar efter nedskrivnin g har ökat 
med 602 miljoner kronor varav återkravsfordringar inom assistansersättning har ökat 
med 243 miljoner kronor.   Finansiell redovisning  
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 219 Not 22  Förutbetalda kostnader
2020  2019  
Förutbetalda hyror  132 123 
Förutbetalda it -kostnader  249 227 
Övriga förutbetalda kostnader  44 15 
Utgående balans  425 365 
Not 23  Övriga upplupna intäkter
2020  2019  
Upplupna intäkter internationell vård avseende pensionärer  353 242 
Upplupna ränteintäkter avseende återkrav  256 223 
Upplupna ränteintäkter avseende fonder  7 11 
Övriga upplupna intäkter  6 41 
Utgående balans  622 517 
Posten har ökat med 105 miljoner kronor, vilket till största delen beror på att upplupna 
intäkter för internationell vård avseende pensionärer har ökat med 111 miljoner kronor. 
Reserverade belopp för internationell v ård påverkas i hög grad av att betalningarna 
varierar mellan åren, beroende på när krav på ersättning framställs till respektive 
gäldenärsland.   Finansiell redovisning  
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 220 Not 24  Avräkning med statsverket
2020  2019  
Uppbörd  
Ingående balans  377 420 
Redovisat mot inkomsttitel, inkomster  –577 529  –601 486  
Redovisat mot inkomsttitel, utgifter  752 585  776 144  
Uppbördsmedel som betalats till icke räntebärande flöde  –175 032  –174 701  
Fordringar/Skulder avseende Uppbörd  401 377 
Anslag i icke räntebärande flöde  
Ingående balans  2 641  2 430  
Redovisat mot anslag  230 279  209 398  
Medel hänförbara till transfereringar m.m. som betalts till icke räntebärande flöde  –229 925  –209 187  
Fordringar/Skulder avseende anslag i icke räntebärande flöde  2 995  2 641  
Anslag i räntebärande flöde  
Ingående balans  –3 –362 
Återbetalning av anslagsmedel  – 100 
Redovisat mot anslag  9 141  9 006  
Anslagsmedel som tillförts räntekonto  –9 391  –8 747  
Fordringar/Skulder avseende anslag i räntebärande flöde  –252 –3 
Fordran avseende semesterlöneskuld som inte har redovisats mot anslag  
Ingående balans  67 87 
Effekt av överföring av semesterlöneskuld till annan myndighet  – –2 
Redovisat mot anslag   –12 –18 
Fordran avseende semesterlöneskuld som inte har redovisats mot anslag  55 67 
Övriga fordringar/skulder på statens centralkonto i Riksbanken  
Ingående balans  –24 658  –23 855  
Inbetalningar i icke räntebärande flöde  328 231  313 614  
Utbetalningar i icke räntebärande flöde  –734 190  –698 306  
Betalningar hänförbara till anslag och inkomsttitlar  404 957  383 889  
Saldo  –25 660  –24 658  
Utgående balans  –22 461  –21 576  
Not 25  Obligationer
2020  2019  
Statsobligationer  59 127 
Hypoteksobligationer  1 023  862 
Övriga obligationer  280 335 
Utgående balans  1 362  1 324  
Obligationer redovisas till marknadsvärde. Marknadsvärdet 2020 överstiger anskaff -
nings värdet med totalt 81 (73) miljoner kronor. Marknadsvärdet för statsobligationer 
överstiger anskaffningsvärdet med 21 (22) miljoner kronor. För hypoteksobligationer 
överstiger marknadsvärdet anskaffningsvärdet med 36 (35) miljoner kronor och för de 
övriga obligationerna överstiger marknadsvärdet anskaffningsvärdet med 24 (16) 
miljoner kronor.   Finansiell redovisning  
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 221 Not 26  Behållning räntekonto i Riksgäldskontoret
2020  2019  
Behållning räntekonto i Riksgäldskontoret  718 477 
Beviljad kreditram  500 436 
Under året utnyttjad kredit  136 – 
Not 27  Myndighetskapital
Stats - 
kapital  Balanserad 
kapital -
förändring, 
anslags -
finansierad 
verksamhet  Balanserad 
kapital -
avgifts -
verksamhet  Kapital -
förändring 
enligt 
resultat -
räkningen Summa  
Ingående balans  0 2 739  – 205 2 944  
Föregående års 
kapitalförändring  0 225 –20 –205 – 
Årets kapitalförändring  –1 079  –1 079  
Summa årets förändring  0 225 –20 –1 284  –1 079  
Utgående balans  0 2 964  –20 –1 079  1 865  
Not 28  Balanserad kapitalförändring
2020  2019  
Anslagsfinansierad verksamhet  
Periodisering underhållsstöd  620 681 
Periodisering återkrav  2 421  2 206  
Periodisering internationell vård  –148 –198 
Periodisering assistansersättning  88 57 
Periodiseringsposter försäkring  –17 –7 
Summa anslagsfinansierad verksamhet  2 964  2 739  
Avgiftsfinansierad verksamhet  
Periodisering avgiftsbelagd verksamhet  –20 – 
Utgående balans  2 944  2 739  
Not 29  Avsättningar för pensioner och liknande förpliktelser
2020  2019  
Ingående avsättning  6 6 
+ Årets pensionskostnad  0 3 
–Årets pensionsutbetalningar  –3 –3 
Utgående avsättning  3 6
Not 30  Övriga avsättningar
2020  2019  
Avsättning lokala omställningsmedel  
Ingående avsättning  81 71 
Årets förändring  6 10 
Utgående avsättning  87 81 
Avsättning avtalsförsäkring  
Ingående avsättning  0 1 
Årets förändring  11 –1 
Utgående avsättning  11 0
Utgående balans  98 81 
Övriga avsättningar består främst av lokala omställningsmedel (kompetensväxling) vars 
syfte är att bidra till åtgärder som ökar eller bibehåller arbetstagarens anställningsbarhet 
eller ökar förutsättningarna  i övrigt till ett längre arbetsliv. Av avsättningen för lokala 
omställningsmedel beräknas 10 miljoner kronor av utgående avsättning bli reglerade 
under 2021.   Finansiell redovisning  
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 222 Årets avsättning avtalsförsäkring omfattar tjänstepension för föräldralediga som inte har 
beräkn ats korrekt i lönesystemet sedan PA 16 infördes (2017 –2020). En utredning har 
påbörjats men det belopp Försäkringskassan kommer att betala är osäkert. Avsättningen 
förväntas blir reglerad i sin helhet under 2021.  
Not 31  Lån i Riksgäldskontoret
2020  2019  
Ingående skuld  1 791  1 705  
Nyupptagna lån,  
–Immateriella tillgångar  420 471 
–Materiella tillgångar  290 274 
Årets amorteringar  –714 –659 
Utgående balans 1 787  1 791  
Avser lån i Riksgäldskontoret för investeringar i anläggningstillgångar. Försäkrings -
kassan har disponerat en låneram på 1 990 (2 000) miljoner kronor för lån till 
anläggningstillgångar. Av brutto upptagna lån avser 1 324 (1 391) miljoner kronor 
immateriella tillgångar.  
Not 32  Övriga krediter i Riksgäldskontoret
2020  2019  
Ingående balans, utnyttjad kredit  140 140 
Amorteringar under året  0 0 
Utgående balans, utnyttjad kredit  140 140 
Försäkringskassan har en övrig kredit som ges med stöd av 7 kap. 6 § budgetlagen 
(2011:203) för att tillgodose Försäkringskassans behov av likviditet i utbetalning av 
ersättning för vård i andra länder där regioner har kostnadsansvar enligt lag (2013:514). 
För år 2020 har Försäkringskassan en kreditram på 170 (170) miljoner kronor för att 
täcka detta likviditetsbeh ov. 
Not 33  Kortfristiga skulder till andra myndigheter
2020  2019  
Skuld till Arbetsförmedlingen för återkrav m.m.  197 125 
Skuld till Pensionsmyndigheten avseende socialavgifter  118 65 
Skuld arbetsgivaravgifter  133 137 
Övrigt  41 45 
Utgående balans  489 372 
Not 34  Övriga kortfristiga skulder
2020  2019  
Preliminärskatt pension  815 828 
Preliminärskatt dagersättning  2 346  2 030  
Skuld Kåpan avseende uppbörd  273 254 
Skulder internationell vård  16 87 
Personalens källskatt  114 118 
Övrigt  28 35 
Utgående balans  3 592  3 352   Finansiell redovisning  
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 223 Not 35  Upplupna kostnader
2020  2019  
Internationell vård, tandvård och andra försäkringskostnader  2 205  383 
Semesterlöneskuld  560 506 
Upplupna löner  43 8 
Övriga upplupna förvaltningskostnader  34 41 
Utgående balans  2 842  938 
Upplupna kostnader har ökat med 1  904 miljoner kronor, huvudsakligen på grund av 
ökad reservering om 1 822 miljoner kronor avseende förmånen ersättning för höga 
sjuklönekostnader. På grund av coronapandemin har regelverket för när arbetsgivare 
kan få ersät tning för höga sjuklönekostnader ändrats under 2020. Utbetalning sker till 
Skatteverket i januari 2021.  
Not 36  Oförbrukade bidrag
2020  2019  
Oförbrukade bidrag från annan statlig myndighet  28 0 
Övriga oförbrukade bidrag  6 1 
Utgående balans  34 1 
Oförbrukade bidrag från annan statlig myndighet beräknas 
tas i anspråk inom följande tidsintervall:  
–inom tre månader  1 0 
–tre månader till ett år 0 – 
– mer än ett år till tre år 27 – 
Oförbrukade bidrag har ökat med 33 miljoner kronor. Ökningen avser främst periodi -
sering av bidragsmedel som Försäkringskassan erhållit från Kammarkollegiet för att 
finansiera kostnader för personlig skyddsutrustning till assistansanordnare med 
anledning av coronapandemin. Ett belopp om 50 miljoner kronor u tbetalades till 
Försäkringskassan i december och till och med 31 december 2020 har 23 miljoner 
kronor betalats ut till assistansanordnare.  
Not 37  Utnyttjade anslagskrediter
Anslag  Beviljad kredit   Utnyttjad 
kredit 
10 1:1 ap.8 Sjukpenning respektive rehabiliteringspenning i särskilda fall  9 4 
10 1:2 ap.5 Aktivitets - och sjukersättningar  1 596  484 
10 1:2 ap.6 Bostadstillägg till personer med aktivitets - och sjukersättningar  250 149 
10 1:5 ap.3 Ersättning inom det statliga personskadeskyddet  2 1 
12 1:1 ap.4 Tilläggsbelopp vid familjeförmån  1 1 
12 1:3 ap.1 Underhållsstöd  131 8 
Summa  1 989  647 
Not 38   9 1:4 ap.1 Statligt tandvårdsstöd  
Utfallet f ör statligt tandv årdsst öd uppgick till 5 956 miljoner kronor, vilket är 1 105 
miljoner kronor (15,7 procent) l ägre än tilldelade medel. P å grund av corona -
pandemin minskade bes öksfrekvensen drastiskt, framf örallt i b örjan av pandemin. 
Under 2020 minskade antalet bes ök med 1,6 miljoner, motsvarande 17 procent.   Finansiell redovisning  
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 224 Not 39   9 1:6 ap.27 Statlig ålderspensionsavgift för smittbärarpenning 
Anslagsposten tillf ördes ytterligare 51 miljoner kronor under året med anledning av 
coronapandemin då det antogs att antalet individer som har r ätt till smittb ärarpenning 
skulle öka kraftigt.  
Not 40  9 1:6 ap.37 Smittbärarpenning
Anslagsposten tillf ördes ytterligare 519 miljoner kronor under året med anledning av 
skulle öka kraftigt. Utfallet blev dock mycket l ägre och uppgick till 75 miljoner kronor, 
vilket är 452 miljoner kronor (85,7 procent) l ägre än tilldelade medel.  
Not 41  9 1:7 ap.1 Sjukvård i internationella förhållanden
Utfallet för sjukvård i internationella förhållande n uppgick till 495 miljoner kronor, 
vilket är 53 miljoner kronor (9,6 procent) lägre än tilldelade medel. Ingående över -
föring sbelopp uppgick till -27 miljoner kronor och under året tillfördes anslagsposten 
50 miljoner kronor , främst beroende på att ersät tning till andra länder för vård av 
pensionärer som är försäkrade i Sverige men valt att bosätta sig i annat EES -land 
beräknades öka.  
Not 42  9 4:3 ap.1 Bilstöd till personer med funktionsnedsättning
Utfallet för bilstöd till personer med funktionsnedsättning uppg ick till 136 miljoner 
kronor, vilket är 127 miljoner kronor (48,3 procent) lägre än tilldelade medel. Det lägre 
utfallet kan dels förklaras av att ansökningsprocessen tagit längre tid på grund av 
corona pandemin, dels av att den regeländring som trädde ik raft i oktober 2020 sannolikt 
gjorde att många väntade med att skicka in sin ansökan tills det nya regelverket började 
gälla. De nya reglerna syftar till att öka stödets ändamålsenlighet men de ekonomiska 
konsekvenserna av lagändringen påverkade inte årets  utfall som förväntat.  
Not 43  9 4:4 ap.1 Kostnader för statlig assistansersättning  
Utfallet för statlig assistansersättning uppgick till 23 528 miljoner kronor, vilket är 923 
miljoner kronor (3,8 procent) lägre än tilldelade medel. Under 2020 var antalet 
utbetal da timmar i förhållande till antalet på förhand beviljade timmar något lägre än 
2019, vilket har haft en minskande effekt på utgifterna.  Andra viktiga orsaker till 
avvikelsen är att det genomsnittliga antalet assistanstimmar per mottagare ökade i en 
långsa mmare takt än vad som tidigare prognostiserats samt att antalet mottagare i 
ersättningen  överskattades.  
Not 44  10 1:1 ap.5 Boendetillägg
Utfallet f ör boendetill ägg uppgick till 224 miljoner kronor, vilket är 3 miljoner kronor 
(0,9 procent) l ägre än tilldelade m edel. Anslagsposten tillf ördes 24 miljoner kronor 
under året genom omdisponering från anslaget 10 1:1 ap.21 Sjukpenning.  Utgifts -
ökningen beror på att både antalet mottagare och genomsnittsersättningen per 
mottagare ökat.   Finansiell redovisning  
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 225 Not 45  10 1:1 ap.15 Närståendepenning
Utfallet f ör närståendepenning uppgick till 164 miljoner kronor, vilket är 23 miljoner 
kronor (12,1 procent) l ägre än tilldelade medel. Anslagsposten tillf ördes ytterligare 12 
miljoner kronor under året genom omdisponering från anslaget 1 0 1:1 ap.21 Sjuk -
penning. Utgifterna blev l ägre än prognostiserat, sannolikt en effekt av pandemin som 
periodvis medf örde bes öksförbud p å äldreboenden.  
Not 46  10 1:1 ap.18 Statlig ålderspensionsavgift för sjukpenning
Anslagsposten tillf ördes ytterligare 1  180 mi ljoner kronor under året med anledning av 
regelförändringar och förväntat ökat utnyttjande av sjukförsäkringen med anledning av 
Not 47  10 1:1 ap.20 Arbetshjälpmedel m.m.
Utfallet f ör arbetshj älpmedel m.m. uppgick till 130 miljoner kronor, vilket är 20 
miljoner kronor (13,1 procent) l ägre än tilldelade medel. En möjlig förklaring är att 
det är en effekt av coronapandemin. Det är fler som arbetar hemma på distans och 
då finns sannolikt inte samma  behov av hjälpmedel. En annan förklaring kan vara 
att man på grund av pandemin avvaktar med att ansöka om hjälpmedel.   
Not 48  10 1:1 ap.21 Sjukpenning
Utfallet f ör sjukpenning uppgick till 36 941 miljoner kronor, vilket är 7 081 miljoner 
kronor (16,1 procent) l ägre än tilldelade medel. Anslagsposten tillf ördes 11 360 
miljoner kronor under året för nya förmåner, regel ändringar och ett f örväntat ökat 
nyttjande av sjukf örsäkringen med anledning av coronapandemin. Under året infördes 
två nya förmåner, ersättning för  karensavdrag och viss förebyggande sjukpenning till 
riskgrupper. Utgifterna för dessa två förmåner uppgick till 3 321 miljoner kronor 
respektive 194 miljoner kronor. De totala utgifterna blev l ägre än ber äknat, fr ämst p å 
grund av lägre nyttjande än progno stiserat.  
Not 49  10 1:2 ap.5 Aktivitets - och sjukersättningar
Utfallet f ör aktivitets - och sjukers ättningar uppgick till 32 325 miljoner kronor, vilket är 
405 miljoner kronor (1,3 procent) h ögre än tilldelade medel. Ingående överförings -
belopp uppgick till –79 miljoner kronor. Att utgifterna f ör aktivitets - och sjukers ätt-
ningar översteg tilldelade medel kan f örklaras av att prognoserna under 2019 under -
skattade medelers ättningen i aktivitetsers ättningen. Dessutom ökade infl ödet till 
aktivitetsers ättningen f ör nedsatt arbetsf örmåga under året fr ån att tidigare år ha 
minskat.  
Not 50  10 1:3 ap.2 Merkostnadsersättning
Utfallet f ör merkostnadsers ättning uppgick till 112 miljoner kronor, vilket är 31 
miljoner kronor (21,9 procent) l ägre än tilldelade medel. Den genomsnittli ga handlägg -
ningstiden och antalet p ågående ärenden har ökat vilket innebär att beviljande och 
utgifter förskjuts.   Finansiell redovisning  
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 226 Not 51  10 1:6 ap.5 Rehabiliteringsinsats i samarbete mellan
Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen  
Utfallet för anslagsposten uppgår till 616 mil joner kronor, vilket är 84 miljoner kronor 
(12,0 procent) lägre än tilldelade medel. Anslagsposten får användas för utgifter för 
samverkan inom rehabiliteringsområdet mellan Försäkringskassan och Arbetsför -
medlingen. Arbetsf örmedlingen har i stor utstr äckning inte f örbrukat sina tilldelade 
medel f ör programkostnader under året. Under 2020 har ett arbete pågått tillsammans 
med Arbetsförmedlingen för att medlen ska nyttjas b ättre under kommande år.  
Not 52  10 1:6 ap.8 Arbetsplatsinriktat rehabiliteringsstöd
Utfallet  för anslagsposten uppgår till 54 miljoner kronor, vilket är 121 miljoner kronor 
(69,2 procent) lägre än tilldelade medel. Anslagsposten har minskats med 43 miljoner 
kronor under året. Antalet arbetsgivare som ansöker om bidraget har ökat för varje år. 
En möjlig förklaring till att anslagsutfallet är lägre än tilldelade medel är den belopps -
begränsning på 200 000 kronor per arbetsgivare som infördes 1 juli 2018. Tidigare 
saknades beloppsbegränsning per arbetsgivare och stora arbetsgivare kunde beviljas 
större belopp per år.  
Not 53  10 1:6 ap.9 Försäkringsmedicinska utredningar
Utfallet för försäkringsmedicinska utredningar uppgår till 191 miljoner kronor, vilket är 
59 miljoner kronor (23,5 procent) lägre än tilldelade medel. Såväl antalet beställda som 
utförda utred ningar har påverkats av coronapandemin. Vissa regioner som själva utför 
försäkringsmedicinska utredningar har haft svårt att prioritera dessa på grund av 
corona pandemin vilket är en orsak till att färre utredningar har genomförts.  
Not 54  10 1:7 ap.1 Ersättning f ör höga sjuklönekostnader
Utfallet för ersättning för höga sjuklönekostnader uppgår till 17 675 miljoner kronor, 
vilket är 3 365 miljoner kronor (16,0 procent) lägre än tilldelade medel. Anslagsposten 
har tillförts 19 850 miljoner kronor i ytterligare ansl agsmedel under året med anledning 
av de regeländringar som infördes på grund av coronapandemin. Under perioden april 
till juli har arbetsgivare fått ersättning för hela sjuklönekostnaderna. Från augusti till 
december har kostnaderna för sjuklön ersatts enl igt olika procentsatser beroende på hur 
höga de varit.  
Not 55  10 2:1 ap.1 Försäkringskassan förvaltningsmedel
Utfallet för förvaltningsmedel uppgick till 9  141 miljoner kronor, vilket är 250 miljoner 
kronor (2,7 procent) lägre än tilldelade medel. Från 2019 finn s ett anslagssparande om 
2,6 miljoner kronor. Under året har anslagsposten tillförts ytterligare medel vid tre 
tillfällen, framförallt med anledning av coronapandemin. Under första halvåret fattades 
beslut om tilläggsanslag om 130 miljoner kronor avsedda f ör hantering av beslutade 
regeländringar av ersättning för höga sjuklönekostnader och nya förmånen ersättning 
för karensavdrag samt 283 miljoner kronor avsedda för införandet av tillfälliga risk -
grupps förmåner. I slutet av november fattades beslut om ytte rligare tilläggsanslag om 
170 miljoner kronor. Av dessa var 150 miljoner kronor avsedda för ökade kostnader på 
grund av pandemin som medfört ett kraftigt ökat inflöde av ärenden för flera förmåner. 
Pandemin har också skapat behov av att stärka Försäkringsk assans tekniska system i 
större omfattning än vad som tidigare har beräknats. Resterande 20 miljoner kronor var 
avsedda för förstärkning av myndighetens kontrollarbete av felaktiga utbetalningar.   Finansiell redovisning  
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 227 Not 56  12 1:1 ap.4 Tilläggsbelopp vid familjeförmån
Utfallet f ör anslagsposten uppgick till 2 5 miljoner kronor, vilket är 0,7 miljoner kronor 
(3,0 procent) h ögre än tilldelade medel. Utgifterna f ör tilläggsbeloppet f ör familje -
förmåner varierar mycket per m ånad och d ärför är osäkerheten i prognosen stor. Under 
året till fördes anslaget ytterligare 2,8 miljoner kronor genom omdisponering från 
anslaget 12 1:1 ap.2 Flerbarnstillägg.   
Not 57  12 1:2 ap.8 Statlig ålderspensionsavgift för tillfällig föräldrapenning
Anslagsposten tillf ördes ytterligare 159 miljoner kronor under året me d anledning av 
coronapandemin och därmed ett förväntat ökat utnyttjande av tillfällig föräldrapenning. 
Not 58  12 1:2 ap.9 Föräldrapenning
Utfallet f ör föräldrapenning uppgick till 32 058 miljoner kronor, vilket är 2 185 
miljoner kronor (6,4 procent) l ägre än tilldelade medel. Uttaget av f öräldrapenning -
dagar minskade till en ny l ägre niv å under maj 2020, detta skulle kunna förklaras av 
bland annat fler permitteringar och ökad arbetslöshet till följd av coronapandemin.  
Not 59  12 1:2 ap.11 Tillfällig föräldrapenning
Utfallet för tillf ällig f öräldrapenning uppgick till 9 019 miljoner kronor, vilket är 703 
miljoner kronor (7,2 procent) l ägre än tilldelade medel. Under året tillf ördes anslaget 
ytterligare 1 581 miljoner kronor p å grund av coronapandemin, dock har nyttjandet av 
förmånen blivit l ägre än förväntat. 
Not 60  12 1:4 ap.1 Adoptionsbidrag
Utfallet f ör adoptionsbidrag uppgick till 9 miljoner kronor, vilket är 11 miljoner kronor 
(55,8 procent) l ägre än tilldelade medel. De internationella adoptionsprocesserna inne -
bär ofta resande och en viss tids uppeh älle utomlands och i och med globala reserestrik -
tioner p å grund av coronapandemin har m ånga av adoptionsprocesserna delvis eller helt 
avstannat. Även en del uppstartsverksamhet f ör att p åbörja adoptions processer via 
kommuner runt om i landet har antingen st ängts ner tillf älligt eller skjutits upp till f öljd 
av omprioriteringar i pandemins sp år. Det g ör att antalet barn som anl änt under 2020 
nästan halverats j ämfört med 2019, vilket medf ört att antalet bidrags utbetalningar ocks å 
sjunkit.  
Not 61  12 1:6 ap.2 Omvårdnadsbidrag
Utfallet f ör omv årdnadsbidrag uppgick till 1 601 miljoner kronor, vilket är 390 miljoner 
kronor (19,6 procent) l ägre än tilldelade medel. Produktionstakten i handl äggningen 
under senare delen av året överskattades. Produktionstakten p åverkar utgifterna och 
särskilt de retroaktiva utbetalningar som utg ör en v äsentlig del av omv årdnadsbidraget.  
Not 62  12 1:6 ap.4 Vårdbidrag för funktionshindrade barn
Utfallet f ör vårdbidrag för funktionshindrade barn uppgick till 1 960 miljoner kronor, 
vilket är 341 miljoner kronor (14,8 procent) l ägre än tilldelade medel. I juli 2020 
infördes en regel ändring, vilken innebar att F örsäkringskassan kunde f örlänga v ård-
bidrag f ör de som ans ökt om omv årdnadsbidrag eller merkostnadsers ättning. Hur 
mycket utgifterna skulle öka med anledning av f örlängningarna överskattades.   Finansiell redovisning  
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 228 Not 63  12 1:8 ap.2 Bostadsbidrag
Utfallet för bostadsbidrag uppgick till 5 284 miljoner kronor, vilket är 55 3 miljoner 
kronor (9,5 pr ocent) lägre än tilldelade medel. Vid årets ingång fanns ett negativt 
ingående överföringsbelopp på 10 8 miljoner kronor som påverkar totalt disponibelt 
belopp. Utgifterna har ökat under 2020 på grund av coronapandemin och under året 
tillfördes 1 091 miljon er kronor ytterligare i anslagsmedel, dels till följd av att antal 
mottagare har ökat med anledning av ökad arbetslöshet, dels till följd av en regel -
ändring som medförde ökade bidrag till barnfamiljer under perioden 1 juli till 31 
december. Utgifterna för  tilläggsbidrag till barnfamiljer uppgick till 578 miljoner 
kronor. Antalet mottagare av bostadsbidrag har inte ökat i den takt som förväntades.  
Not 64  Finansieringsanalys, verksamhetens kostnader
2020  2019  
Kostnader enligt resultaträkningen –9 880  –9 674  
Justeringar  
Avskrivningar och nedskrivningar  667 664 
Realisationsförluster  3 1 
Förändring av avsättningar  14 9 
Verksamhetens kostnader  –9 196  –9 000  
Not 65  Finansieringsanalys, medel som tillförts statens budget från
uppbördsverksamhet  
2020  2019  
Medel som tillförts statens budget från uppbördsverksamhet –577 529  –601 486
Inleverans av medel avseende Fiskarförsäkringsfonden  –2 – 
Summa  –577 531  –601 486   Finansiell redovisning  
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 229 Övriga tilläggsupplysningar  
Redovisning av sjukfrånvaro  
Enligt 7 kap 3 § förordning (2000:605) om årsredovisning och budgetunderlag ska 
myndigheten redovisa sjukfrånvaro i årsredovisningen. För uppgifter om sjukfrånvaron 
se resultatredovisningsavsnittet Medarbetare och kompetensförsörjning.  
Ledande befattningshavares förmåner s amt skattepliktiga ersättningar till 
styrelsen  
För Generaldirektör Nils Öberg har lön och övriga förmåner under 2020 uppgått till 
2 026 390 kronor. Pensionsvillkoren är enligt PA 16.  
För överdirektör Maria Rydbeck har lön och övriga förmåner under 2020 up pgått till 
1 372 726 kronor. Pensionsvillkoren är enligt PA 16 . 
Till styrelsen har det utgått arvoden med 255 833 kronor. Av tabellen framgår 
styrelsens arvoden och antal styrelsemöten.  
Arvode, kr  Antal möten  
Anita Johansson, tf ordförande (20200101 –20201231)  110 000 10/10  
Ella Niia  50 000  8/10 
Jörgen Olofsson  50 000  10/10  
Ingrid Burman (20200101 –20201201)  45 833  9/10 
Clas Olsson (20200101 –20200331)  – 3/10 
Göran Stiernstedt (20200101 –20200331)  – 3/10 
Nils Öberg, generaldirektör  – 10/10  
Nya styrelseledamöter förordnade från 1 januari 2021  
Heidi Stensmyren, ordförande  
Ulrika Liljeberg, ledamot  
Lotta Vahlne Westerhäll, ledamot  
Erland Olauson, ledamot  
Generaldirektör Nils Öberg, Ella Niia och Jörgen Ol ofsson kvarstår som 
styrelseledamöter under 2021.  
Sidouppdrag för ledande befattningshavare och styrelse  
Generaldirektör Nils Öberg var under 2020 styrelseledamot i Riksgäldskontorets 
styrelse.  
Överdirektör Maria Rydbeck hade inga sidouppdrag under 2020. 
Heidi Stensmyren var under 2020 styrelseordförande i Läkartidningen Förlag AB samt 
styrelseledamot i Folksam ömsesidig sakförsäkring och i Statens beredning för 
medicinsk och social utvärdering.  
Anita Johansson var under 2020 styrelseledamot i Mittuniversitetet och i Kyrkholmen 
konsult AB, samt suppleant i Kåpan Pensioner.  
Ingrid Burman var under 2020 ordförande i Pensionsmyndighetens styrelse.  
Ella Niia hade inga sidouppdrag under 2020.  
Jörgen O lofsson var under 2020 styrelseledamot i Miljömärkning Sverige AB.   Finansiell redovisning  
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 230 Ulrika Liljeberg var under 2020 styrelseordförande i Leksands kommunstyrelse och 
Leksandsbostäder AB samt styrelseledamot i Dala Energi AB, Upphandlingsmyndig -
hetens insynsråd, Dalhalla För valtning AB till den 30 november och Högskolan 
Dalarna till 30 april.  
Lotta Vahlne Westerhäll hade inga sidouppdrag under 2020.  
Erland Olauson var under 2020 styrelseledamot i Startkraft AB och Insynsrådet för 
Medlingsinstitutet.   Intern styrning och kontroll
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 231 Intern styrning och  kontroll  
I detta avsnitt redovisas Försäkringskassans bedömning av process en för 
intern styrning och kontroll . 
Försäkringskassans verksamhet omfattas av förordningen (2007:603) om intern 
styrning och kontroll. Med intern styrning och kontroll menas den process som ska 
säkerställa att myndigheten med rimlig säkerhet fullgör sina uppgifter, uppnår verksam -
hetens mål och uppfyller kraven i 3 § myndighetsförordningen (2007 :515). Intern 
styrning och kontroll ska även förebygga att verksamheten utsätts för korruption, 
otillbörlig påverkan, bedrägeri och andra oegentligheter. Myndighetsledningen ska 
säkerställa att det finns en god intern miljö som skapar förutsättningar för e n väl 
fungerande process för intern styrning och kontroll.  
Bedömningen av intern styrning och kontroll baseras på uppföljningar av årets 
genomförda riskhantering, avdelningschefers intyganden i form av självutvärderingar, 
efterlevnaden av styrande dokumen t, systematisk kvalitetsutveckling, säkerhet och 
överträdelser samt iakttagelser från intern och extern revision. I bedömningen ingår 
även hanteringen av de brister och förbättringsområden som redovisades i 
årsredovisningen 2019.  
Modell och miljö för intern styrning och kontroll  
Försäkringskassan har en etablerad modell för intern styrning och kontroll. Det går att 
med rimlig säkerhet säga att modellen tillämpas och att den interna miljön är 
ändamålsenlig.  
Modellen beskrivs i en policy och i riktlinjer  för intern styrning och kontroll. Rikt -
linjerna tillsammans med generaldirektörens arbetsordning anger hur ansvaret för intern 
styrning och kontroll är fördelat inom organisationen. Riktlinjerna reglerar vad som ska 
ingå i uppföljningen av intern styrning  och kontroll och att  det inom varje avdelning ska 
finnas en tydligt definierad funktion för intern styrning och kontroll samt riskhantering. 
Policyn och riktlinjerna  kompletteras med anvisningar och metodstöd för arbetet med 
riskhantering, uppföljning och  rapportering.  
Under året har såväl policyn som riktlinjerna omarbetats. Policyn har fastställts av 
styrelsen och är anpassad efter justeringarna i förordningen (2007:603) om intern 
styrning och kontroll som trädde i kraft i januari 2019 samt Försäkringska ssans 
gemensamma principer för policydokument. Dessutom har vi implementerat ett nytt 
myndighetsgemensamt verktyg för dokumentation och uppföljning av risker och 
åtgärder. Verktyget har tillämpats under året med gott resultat.  
Miljön för intern styrning oc h kontroll på Försäkringskassan utgår från den statliga 
värdegrunden och innefattar de interna förutsättningar som behövs för att myndigheten 
ska kunna fullgöra sina uppdrag och nå de övergripande målen. Förutsättningarna är 
bland annat fördelning av ansva r och befogenheter, organisering av verksamheten, 
kompetens hos medarbetarna  samt  etik och förhållningssätt.   Intern styrning och kontroll
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 232 Riskhantering är centralt i intern styrning och kontroll. På Försäkringskassan är risk -
hantering obligatorisk på både avdelnings - och verksamhetso mrådesnivå  och ska inte 
bara vara en del i planering och uppföljning av verksamheten, utan även göras inför alla 
väsentliga administrativa beslut och beslut om att förändra tillämpningen av social -
försäkringen. Riskanalyser ska genomföras regelbundet i all a verksamhetskritiska 
processer. Avdelningars och verksamhetsområdens riskhantering kompletteras också 
med riskhantering för vissa specifika områden, som till exempel i arbetet med att 
motverka felaktiga utbetalningar.  
En annan  viktig del av intern styrnin g och kontroll  är det förebyggande arbete t mot 
korruption och andra oegentligheter . Arbetet  sker bland annat genom utbildningar i etik 
och statens värdegrund, obligatoriska säkerhetsutbildningar och dilemmadiskussioner. 
Att hålla kunskapen om den statliga värdegrunden på en god nivå och att följa upp 
efterlevnaden av styrdokument är ett ständigt pågående arbete . 
Årets uppföljning av intern styrning och kontroll  
Årets uppföljning har inte påvisat några väsentliga brister eller nya 
förbättringsområden.  
Under  pandemin har vi prioriterat att utreda, bedöma och betala ut ersättning till de 
försäkrade. Som en konsekvens av det har färre uppföljningar av kvaliteten i handlägg -
ningen gjorts för merparten av förmånerna, och vi har därför inte tillräckliga kunskaps -
underlag för att bedöma nivån eller utvecklingen av den rättsliga kvaliteten för 2020. 
Nedprioriteringarna av kvalitetsuppföljningarna  påverkar dock inte Försäkringskassans 
möjlighet att bedöma den interna styrningen och kontrollen. V i bedömer inte heller att 
nedprioriteringarna utgör en väsentlig brist eller ett förbättringsområde i den interna 
styrningen och kontrollen eftersom arbete under året har skett i enlighet med 
Försäkrings kassans pandemiplan. De uppföljningar, kvalitetsind ikatorer och övriga 
kunskapsunderlag som finns tillgängliga indikerar inte heller  att kvaliteten i 
handläggningen har försämrats.  
Nedan redogör vi kortfattat för delar av årets uppföljning  och utvecklingen av förra 
årets förbättringsområden .  
Årets r iskhantering  
Årets riskhantering har präglats av coronapandemin. Pandemin  har på olika sätt medfört 
risker i  medarbetarnas arbetsmiljö, risker  för felaktiga utbetalningar och inom 
utvecklingsver ksamheten.  
I många  fall har vi under året identifierat risker och vidtagit åtgärder som lett till att 
värderingen av riskerna succesivt har kunnat sänkas. Men det finns också risker som 
trots åtgärderna  fortfarande har en  hög värdering av sannolikhet och konsekvens , och 
därför kommer att finnas med i riskhanteringen även 2021. Det gäller risker inom 
informationssäkerhet, verksamhetsutveckling med it -inslag och kompetensförsörjning. 
Detta är i sig inte tecken som tyder på brister i den interna styrningen oc h kontrollen, 
utan snarare en konsekvens av att åtgärder na är omfattande och tar tid eller kräver 
mycket resurser att genomföra. Flera av riskerna kommer också att finnas kvar  och vara 
svåra att påverka i någon större utsträckning så länge pandemin pågår.   Intern styrning och kontroll
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 233 Under 2020 har myndighetens övergripande riskbild löpande rapporterats till styrelsen. 
Styrelsen har därmed kunnat diskutera riskområdena och dess utveckling, hur 
riskåtgärderna fungerat samt ta ställning till riskbedömningarna. Sammanställningen 
över vä sentliga riskområden ger en bra översikt av myndighetens totala riskbild och 
riskhantering samt ger styrelsen förutsättningar att följa riskhanteringen på en 
aggregerad nivå.  
Styrande dokuments ändamålsenlighet och efterlevnad  
Försäkringskassans administra tiva styrdokument anger överenskomna arbetssätt och 
krav inom en rad olika områden. Det är viktigt att styrdokumenten är ändamålsenligt 
utformade och att de efterlevs. Därför följs de upp regelbundet.  
Årets  uppföljning visar att alla berörda avdelningar ha r följt upp de administrativa 
styrdokument som de ansvarar för och att dokumenten huvudsakligen efterlevs, även 
om det finns ett par undantag. Uppföljningen visar också att det finns några dokument 
som är i stort behov av revidering.  
En mindre översyn av processen för att följa upp ändamålsenlighet och efterlevnad av 
de styrande dokumenten genomfördes också under året. Uppföljningen visar att 
processen behöver utvecklas ytterligare – ett arbete som kommer att genomföras under 
2021.  
Identifierade förbättringsområden  
Uppföljningen av intern styrning och kontroll för verksamhetsåret 2019 ledde till att tre 
förbättringsområden redovisades i årsredovisningen för det året : handläggningen av 
omprövningar, verksamhetsutveckling med it -inslag oc h informationssäkerhet . En rad 
åtgärder har sedan genomförts inom dessa områden under 2020 , och det stora flertalet 
av dem har också gett effekt . Några åtgärder har  ännu inte gett effekt , men förväntas 
göra det  på sikt . Det återstår också vissa åtgärder at t genomföra.  
Handläggningen av omprövningar  bedöms e fter uppföljning och utvärdering av den 
interna styrningen och kontrollen för 2020 vara ett hanterat  område . De insatser som 
gjorts 2020 och tidigare har lett till en positiv utveckling , och de variatione r som 
förekommer i handläggningstiderna är inte längre en fråga om bristfällig intern styrning 
och kontroll.  
Det andra förbättringsområdet var förmågan att leda och styra verksamhetsutveckling 
med it -inslag. Ett antal åtgärder för att förtydliga organisati on och ansvar vidtogs redan 
2019 , och arbete t har fortsatt under 2020. Bland annat ingår verksamhetsutveckling 
med it -inslag nu som en integrerad del i verksamhetsplaneringen. Strukturer  har skapats 
som syftar till att ge förutsättningar för samarbete och samplanering över olika ansvars -
gränser. Det återstår fortfarande en del arbete med att omsätta och tillämpa struktur - 
och ansvarsförändringarna i praktiken, men utifrån  den grund  som lagts och de åtgärder 
som genomförts bedömer  vi att området  nu är hanter at.  
Läs mer om verksamhetsutveckling med it -inslag i avsnittet Verksamhetsutveckling.   Intern styrning och kontroll
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 234 Informationssäkerhet  
Det tredje förbättringsområdet från 2019 var informationssäkerhet, och här kvarstår en 
del arbete innan området kan anses fullt ut hanterat. Försäkringskassan hanterar stora 
mängder information och informationssäkerhetsområdet är därför omfattande. Trots a tt 
en rad åtgärder har genomförts genom åren har det i de senaste år sredovisningarna  
funnits anledning att redovisa behov av förbättringar  i intern styrning och kontroll inom 
informationssäkerheten.  
Under 2020 har  utvecklingsinsatserna inom området därför fortsatt. F örutsättningarna 
för god informations säkerhet har förbättrats  genom insatser på säkerhetsskyddsområdet 
och genom nya styrande dokument. Men det behövs  ytterligare förbättringar , framför -
allt när det gäller Försäkringskassans ledningssystem för säkerhet och arbetet med 
informationsklassning. Ledningssystem et för säkerhet beskriver väsentliga processer 
för informat ionssäkerheten och behöver utvecklas. Informationsklassning är en 
förutsättning för att informationen som hanteras ska få rätt skydd.  Nu är merparten av 
de högst prioriterade förmånerna klassade, men även de förmåner som har lägre 
prioritet måste klassas.  
Samlad bedömning  
Försäkringskassan har en ändamålsenlig intern miljö och en etablerad modell för intern 
styrning och kontroll. Utifr ån årets uppföljning  går det att med rimlig säkerhet bedöma 
den interna styrningen och kontrollen inom myndigheten.  
Den samlade uppföljningen av Försäkringskassans interna styrning och kontroll  2020 
visar inte  att det finns  några väsentlig a brister. Däremo t kan informationssäkerhets -
området förbättras  enlig t vad som framgår ovan.   Beslut om årsredovisningen
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 235 Beslut om 
årsredovisningen  
Årsredovisningen har fastställts genom styrels ens beslut den 17 februari 20 21. 
Vi bedömer att den interna styrningen och kontrollen vid myndigheten har varit 
betryggande under den period som årsredovisningen avser.  
Vi intygar  att årsredovisningen ger en rättvisande bild av verksamhetens resultat samt 
av kostnader, intäkter och myndighetens ekonomiska ställning.  
Heidi Stensmyren  
ordförande  
Ulrika Liljeberg  Ella Niia  Erland Olauson  
Jörgen Olofsson Lotta Vahlne Westerhäll  Nils Öberg  
generaldirektör  
Försäkringskassan   Förmånsförteckning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 236 Förmånsförteckning  
Aktivitetsersättning  – till den som är högst 29 år och på grund av en funktions nedsätt -
ning behöver längre tid för att avsluta sin skolgång eller har nedsatt arbetsförmåga i 
minst ett år.  
Aktivitetsstöd  – till den som deltar i aktiviteter i ett  arbetsmarknadspolitiskt progra m 
hos Arbetsförmedlingen . 
Assistansersättning  – till den som har en omfattande funktionsnedsättning och därför 
behöver personlig assistans för att klara sin vardag.  De 20 första assistanstimmarna 
bekostas av kommunen. Resterande timmar bekostas av Försäkri ngskassan.  
Barnbidrag  – till föräldrar som har barn under 16 år eller äldre barn som går i grund -
skolan. I barnbidrag ingår även förlängt barnbidrag och flerbarnstillägg.  
Bostadsbidrag  – till barnfamiljer och till ungdomar som är 18 –28 år  om de har låga 
inkomster . 
Ersättning för höga sjuklönekostnader – till arbetsgivaren som kompensation för 
sjuklönekostnad  som överstiger en viss andel  av den totala lönekostnaden.   
Ersättning för karens avdrag  – till den som är anställd och har fått karensavdrag på 
sin sjuklön och till egenföretagare som har karens i sjukperiodens början . 
Etableringsersättning  – till den som deltar  i aktiviteter  i det arbetsmarknadspolitiska  
programmet etableringsinsatser sedan den 1 januari 2018 . För tid före den 1 januari 
2018 kunde et ableringsersättning ges till nyanlända med etableringsplan efter beslut 
från Arbetsförmedlingen.  
Föräldrapenning  – till föräldrar när de avstår från arbete under tiden de vårdar barn.  
Ersättningen ska underlätta för föräldrar att kombinera förvärvsarbete m ed familjeliv.  
Merkostnadsersättning  – till personer som har merkostnader med anledning av sitt 
eller sitt barns funktionsnedsättning. Om ett barn som inte har fyllt 21 år och har en 
underhållsskyldig förälder ska merkostnadsersättningen betalas till föräl dern och inte 
till barnet. Två föräldrar kan ha rätt till merkostnadsersättning  för ett barn . 
Omvårdnadsbidrag  – till föräldrar till barn med funktionsnedsättning. Bidraget ska 
förbättra förälderns ekonomiska förutsättningar att tillgodose barnets behov av  
omvårdnad och tillsyn till följd av en funktionsnedsättning. Två föräldrar kan ha rätt till 
omvårdnadsbidrag för ett barn till och med juni det år barnet fyller 19 år.  
Ersättning till r iskgrupp er – består av två separata förmåner: viss förebyggande 
sjukpenning och viss smittbärarpenning. Förmånerna ger ersättning till personer, eller 
deras anhöriga, som tillhör en riskgrupp och därmed riskerar att bli allvarligt sjuka av 
covid -19.  
Sjukersättning  – till den som är 30 –64 år och har stadigvarande nedsatt arbetsförmåga. 
Ersättningen beviljas alltid tills  vidare.  
Sjukpenning  – till den som har tillfälligt nedsatt arbetsförmåga på grund av sjukdom 
eller skada.   Förmånsförteckning
Försäkringskassans årsredovisning 20 20 237 Smittbärarersättning  – till den som inte kan arbeta på grund av att hen är eller kan 
vara smittad av  en allmänfarlig  sjukdom och avstängd av läkare. Ersättning kan lämnas 
i form av smittbärarpenning och reskostnadsersättning  i samband med vårdbesök . 
Statligt tandvårdsstöd  – består av allmänt tandvårdsbidrag, särskilt tandvårdsbidrag 
samt ett högkostnadsskydd. A llmänt tandvårdsbidrag ges per kalenderår beroende på 
patientens  ålder . Särskilt tandvårdsbidrag  ges halvårsvis till patienter med sjukdomar 
eller funktionsnedsättningar s om innebär en risk för försämrad tandhälsa. Högkostnads -
skyddet innebär att ersättning ges för 50 –85 procent av patientens kostnader över 3  000 
kronor.  
Tillfällig föräldrapenning  – till den som tillfälligt behövt avstå från arbete för att ta 
hand om ett sjukt eller smittat barn  eller vid läkarbesök och när barn har avlidit . I 
samband med barns födelse kan tillfällig föräldra penning även betalas ut för tio dagar 
till den andra för äldern.  
Underhållsstöd  – till separerad förälder med barn under 18 år eller studerande under 20 
år, om den andra föräldern inte betalar underhåll alls, betalar ett lägre belopp än under -
hållsstödet eller inte betalar i tid.  
Utvecklingsersättning  – till den  som är under 25 år, deltar i ett  arbetsmarknadspolitiskt 
progra m och inte uppfyller villkoren för att rätt till a -kassa .  � 
(\J 
1:: ISBN 978 91-7500-409-9 
ISSN 1653-5774 

Innovationstävling Transformativ infrastruktur – banbrytande innovationer för nollutsläpp: Erfarenheter, resultat och process - Mer än en tävling, mer än nollutsläpp: slutrapport

Innovation Competition Transformative Infrastructure - Groundbreaking Innovations for Zero Emissions: Experiences, Results and Process - More than a competition, more than zero emissions: final report

Innovationstävling 
Transformativ infrastruktur 
– banbrytande innovationer 
för nollutsläpp
Erfarenheter, resultat och process 
- Mer än en tävling, mer än nollutsläpp  
Slutrapport
RAPPORT 6855 • DECEMBER 2018 
 NATURVÅRDSVERKET  Innovationstävlingen 
Transformativ infrastruktur –  
banbrytande innovation för 
nollutsläpp  
Erfarenheter, resultat och process  - Mer än en tävling, mer 
än nollutsläpp  
 
Beställningar  
Ordertel: 08- 505 933 40  
E-post: natur@cm.se  
Postadress: Arkitektkopia AB, Box 110 93, 161 11 Bromma  
Internet: www.naturvardsverket .se/publikationer  
Naturvårdsverket  
Tel: 010- 698 10 00 Fax: 010- 698 16 00  
E-post: registrator@naturvardsverket.se  
Postadress: Naturvårdsverket, 106 48 Stockholm  
Internet: www.naturvardsverket.se 
ISBN 978- 91-620-6855 -4  
ISSN 0282-7298  
© Naturvårdsverket 201 9 
Tryck: Arkitektkopia AB, Bromma 201 9  
Omslag: Broskiss, symbolbild för tävlingen samt bild på tävlingsdeltagarna/ Naturvårdsverket  
   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
Innovationstävlingen Transformativ infrastruktur – banbrytande innovation för nollutsläpp  
3 Förord 
Naturvårdsverkets innovationsarbete lyfter det brådskande behovet av 
transformativa lösningar för flera samhällsutmaningar inom bland annat 
infrastruktur, hållbar stadsutveckling och klimatanpassning. Enligt det 
internationella klimatavtalet, Parisavtalet,  ska världens län der sikta  på att begränsa 
den globala temperaturhöjningen till 1,5 grader. Parisavtalet pekar också ut att mer 
och möjliggjord innovation är en avgörande faktor för effektiva och långsiktigt globala klimatåtgärder.  
Men en enskild aktör eller myndighet kla rar inte ensam att svara mot de globala 
utmaningarna, vilket också påpekas i de globala hållbarhetsmålen, Agenda 2030-
målen. Det här är bakgrunden till att Naturvårdsverket tog initiativet till 
innovationstävlingen för en transformativ infrastruktur. Tävlingen har byggt på en ny innovativ samverkansform mellan myndigheter, näringsliv och akademi för att presentera nya lösningar till det nya klimatramverket som Sverige antog 2017. 
Lösningar som ska bidra till att Sverige ska nå nettonollutslä pp av väx thusgaser till 
år 2045. 
Samtliga 29 företag och organisationer som deltagit i tävlingen har alla visat att det 
finns ett stort engagemang, en bred kunskap och en hög ambition kring innovationsdrivet hållbarhetsarbete. Tävlingen har resulterat i sju utveckl ingsspår 
inom bland annat design, material och byggprocesser som infrastrukturbranschen äger gemensamt att utveckla vidare. Några av resultaten har redan implementerats i fortsatta utvecklingsprojekt och är därmed ett steg närmare realisering. Resultaten 
överträffar våra förväntningar  på lösningar som når bortom nollutsläpp för att få 
klimatpositiva resultat. Tävlingen har visat att det med samordnade krafter går att 
få nya lösningar och fler innovationer i miljöarbetet så att vi  fortare  kan få  bättre 
klima t och miljö. 
Rapporten har skrivits av tävling ens sekretariat  med Eva Dalenstam / 
Naturvårdsverket , Åsa Lindgren / Trafikverket , Lars Redtzer / Sveriges 
Byggindustrier, Camilla Byström/ KTH  och InfraSweden2030 och Dennis Pamlin/ 
RISE  samt tävlingsledning en Kristina Gabrielii/ Gabrielii Development  och 
Charlotte Bergman/ ELU. Tobias Persson, Tillväxtanalys, har utvärderat tävlingen . 
Tävlingsdeltagarna har bidragit med sina resultat i rapporten . Ulf E Andersson , 
Julien Morel , Anki Grundelius och Jenny Oltner på Naturvårdsverket  har bidragit 
till rapporten.  
Stockholm 7 februari 2019 
Björn Risinger 
Generaldirektör   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 4 Stort tack      
Naturvårdsverket  vill tack a alla som var med och medskapade denna 
innovationstävling. För mod, nytänkande  och för transformativa vägar framåt 
bortom nollutsläpp!  
Anders Pousette (Energimyndigheten)  
Andreas Rahm Yhr (Sandvik)  
Anna Carin Thomér (Regeringskansliet)  
Birgitta Govén ( Sveriges Byggindustrier ) 
Björn Johansson (Chalmers Tekniska Högskola)  
Björn Åstedt (SBI)  
Camilla Byström (KTH och InfraSweden2030)  
Catarina Sundberg (NCC)  
Charlotta Palmgren (Upphandlingsmyndigheten)  
Charlotte Bergman  (ELU konsult)  
Chuan Wang (Swerea MEFOS / Swerim ) 
Daniel Ekström (WSP)  
Dennis Pamlin (RISE)  
Fredrik Hellman (VTI)  
Hans -Olof Karlsson Hjort (Boverket)  
Jan Krantz (Luleå Tekniska Universitet)  
Karin Bergkvist (Peab AB)  
Karin Comstedt Webb (Cementa)  
Katarina Buhr (Formas)  
Karla Anaya -Carlsson (Formas)  
Katarina Malaga (CBI/ RISE)  
Kent Jansson (Swerock)  
Klara Helstad (Energimyndigheten)  
Kristina Gabrielii (Garbielii D evelopment)  
Kristine Ek (NCC)  
Lars Almefelt (Chalmers Tekniska Högskola)  
Lars Redtzer (Sveriges Byggindustrier och InfraSweden2030)  
Lejla Cengic (Vinnova)  
Maria Boberg (EPFL)  
Martin Andersson (Skanska)  
Martin Erlandsson (IVL)  
Martin Kylefors (CBI)  
Martin Ålenius (Tyréns)  
Mats Wendel (Peab Asfalt)  
Staffan Carlström (Swerock)  
Stefan Sandelin (Cementa)   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 5 Stefan Uppenberg (WSP)  
Tabita Gröndal (Sweco)  
Thomas Fägerman (Swerock)  
Tobias Persson (Tillväxtanalys)  
Ulf Wiklund (Tyréns)  
Yvonne Andersson -Sköld (VTI)  
Åsa Lindgren (Trafikverket)  
 
Ett särskilt tack till Bernard de Galembert, CEPI, som frikostigt delade med sig av 
CEPI’s erfarenheter av sin innovationstävling.  
Naturvårdsverkets projektorganisation:  
Projektledare: Eva Dalenstam  
Spetstekniker och exempelbibliotek: Ulf E Andersson  
Klimatexpertis: Julien Morel  
Kommunikation, ekosystemtjänster: Anki Grundelius  
Policys: Jenny Oltner och Sabina Nilsson  
Biomimik : Eva Ahlner  
Internat/seminarier: Rickard Nätjehall,  David Alsmarker , Axel Gunnarsson  
Tack till våra förträffliga praktikanter: Jorunn Cardell, Amanda Dahlgren, Emmy 
Hadd Danielsson, Amanda Persson  och Bianca Whitcher  
 
 NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 0000  
 
 Innehåll  
FÖRORD 3 
STORT TACK  4 
1 SAMMANFATTNING  8 
2 BAKGRUND  10 
3 TÄVLINGSPROCESSEN  11 
3.1 Förarbete  12 
3.2 Kick-off möte  18 
3.3 Stöd till tävlingsdeltagarna  18 
3.4 Inspir ation till tävlingsdeltagarna  19 
3.5 Policyworkshop 30 
3.6 Affärsmodellsutveckling för transformativa miljöeffekter  32 
3.7 Media och Events  33 
3.8 Juryprocess  34 
3.9 Vinnare utses  36 
4 RESULTAT  39 
4.1 Vinnarna  39 
4.2 Elva innovationskoncept  41 
4.3 Sju utvecklingsspår  49 
4.4 Nya affärsmodeller  63 
4.5 Policy - och implementeringsförslag per koncept  64 
4.6 Policy - och implementeringsförslag per utvecklingsspår  70 
4.7 Transformativt tänkande  79 
4.8 Exempelbibliotek  79 
4.9 Innovativ samverkansform  80 
4.10  Ny tävlin gsmodell  81 
4.11  Nya innovationstävlingar  81 
5 UTVÄRDERING OCH REFL EKTIONER  83 
5.1 Resultat  från enkäten  83 
5.2 Resultat från intervjustudien 89 
5.3 Result at från analysen av tävlingsmodellen  95 
5.4 Statliga myndigheters viktiga roll  99 
5.5 Reflektioner och råd till efterföljare 100  NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 7 6 VÄGEN FRAMÅT  102 
6.1 Framåtsyftande samverkan 102 
6.2 Finansieringsmöjligheter  103 
6.3 Redan påbörjade projekt och initiativ  104 
6.4 Främjande strategier  104 
6.5 Upphandling av innovativa lösningar  105 
7 BILAGOR  107 
7.1 Bilaga 1: Tävlingens deltagare och organisation  107 
7.2 Bilaga 2: Tävlingsinternatens program  110 
7.3 Bilaga 3: Upplägg av tävlingsinternatens workshops  128 
7.4 Bilaga 4: Genomslag i media 135 
  NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 8 1 Sammanfattning  
Innovationstävlingen Transformativ infrastruktur – banbrytande innovation 
för nollutsläpp  har gett flera  resultat  och bidragit till att infrastrukturbranschen  tar 
flera steg mot nollutsläpp av växthusgaser. Bland r esultaten finns till och med 
lösningar  bortom nollutsläpp. L ösningar där ett byggprojekt  i Öresundsbrons 
storlek kan minska  304 000 ton koldioxid från  atmosfären.  
Flera nya lösningar för infrastruktur branschen  
Tävlingen använde Öresundsbron som studieobjekt men resultaten är även 
användbara i annan utveckling av infra struktur och byggande . Bland annat finns 
lösningar inom k onstruktion och design, t eknik för effektiva byggprocesser  samt 
klimatsmarta material.  
Några lösningar:  
• betong  som odlas fram i havet  
• yta i bikakef orm med mini -vindkraftverk och solceller  
• sensorer och artificiell intelligens för underhåll  
• byggdelar konstruerade för cirkularitet  
• klimatpositiva material med hjälp av bio -koldioxidlagring (bio -CCS )  
• cirkulära affärsmodeller.  
Unik samverkan som fortsätter  
Det är första gången tävlingen har hållits i Sverige. Tävling sformen  bygg er på 
samverkan i ett  medskapande arbete mellan näringsliv, akademi och myndigheter. 
En intervjustudie med  tävlings deltagarna visar a tt tävlingen  bidragit med nytt 
nätverk, varit kunskapshöjande och att flera deltagare omvärderat angrepps - och 
arbetssätt.  
Deltagarna ser också att tävlingen har förflytta t det egna perspektiv et från 
inkrementella till disruptiva lösningar för utsläppsminskningar utöver nollutsläpp.  
Aktörerna inom infrastrukturbranschen organiserar sig för att forts ätta samverka 
och realisera  tävlingsresultaten. Några av resultaten går redan in i vidareutveckling  
med finansiering . 
Policyf örslag för att realisera resultat  
Flera policy - och implementeringsförslag är också viktiga resultat för att kunna 
realisera lösning ar för nollutsläpp . Tävlingens förslag  rör bland annat:  
• Styrmedel för cirkulära resursflöden som främjar återanvändning och 
återvinning av byggmaterial, vilket också minskar bygg - och rivningsavfall  
• Testbäddsverksamhet och testmetoder för nya material   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 9 • Innovationsupphandling , infrastruktursektorn är särskilt utpekad som 
lämplig sektor för upphandling av spetstekniker1 
• Energiproduktion och ekosystemtjänster som del av  åtgärdsvalsstudier och 
hela projekteringsprocessen  
• Anpassning av juridiska regelverk som  styr samhällsbyggandet för flexibla 
konstruktioner och nya designmetoder  
• Att multifunktionalitet och  en kostnad-  och nyttoanalys  tas in  tidigt i 
planeringsprocessen.  
Ny och testad tävlingsmodell  
Till sist är ett viktigt resultat att e n ny tävlingsmodell  har utvecklats i Sverige . En 
modell som är redo att kopiera s, vilket  också redan görs i två tävling ar; en om 
cirkulärt anläggningsarbete och en om hållbar plastanvändning . 
Innovationstävlingar som tar sig an stora samhällsutmaningar kräver mer komplex 
struktur, inspiration och delmoment  samt ett lärande i en lyhörd och framåtsyftande 
dialog  mellan  stat, akademi  och näringsliv . En forskningsrapport  från 
Konkurrensverket, Innovationstävlingar med krav på tekniksprång – en 
förbisedd hävstång för att möta s amhällsutmaningar , visar att myndigheter har 
en viktig roll i denna typ av innovationstävlingar för stora samhällsutmaningar.  
                                                      
1 www.upphandlingsmyndigheten.se/globalassets/publikationer/rapporter/rapport -spetsteknik -
2018_1.pdf, 2019- 01-11  NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 10 2 Bakgrund  
I början av 2017 tog Naturvårdsverket initiativet till innovationstävlingen för en 
transformativ infrastruktur. Tävlingen  har byggt på en ny innovativ 
samverkansform mellan myndigheter, näringsliv och akademi för att presentera nya 
lösningar till det nya klimatramverket som Sverige antog 2017. Under ett år har två 
tävlande lag jobbat med en avgörande fråga: Hur skulle Öresun dsbron byggas år 
2045 med nollutsläpp av växthusgaser?  
Bakgrunden till att vi initierade en innovationstävling av detta slag är flera. Bland 
annat vårt arbete med klimatlagen, industriutsläppen och innovationsutveckling:  
• Under år 2016 arbetade Naturvårdsverket med miljömålsberedningens 
(MMB) förslag till ny klimatlag och klimatramverk med målet att nå 
nettonollutsläpp till år 20452. 
• Ett av resultaten från MMB:s slutbetänkande var att innovationer är 
nödvändiga för att nå målen och industrisektor erna är en av de svåraste för 
att nollutsläpp ska ske. Naturvårdsverket har  sedan länge arbetat med 
utsläppsfrågor gällande olika industrisektorer.  
• I ett sådant arbete, i nom ramen för industriutsläppsdirektivet, fick vi  
information om en innovationstävling ”The Two Team project3” under ett 
möte i Bryssel. U tmaning en som tävlingen skulle bidra till att hantera  var 
transformativa utsläppsminskningar av växthusgaser inom den europeiska 
pappers - och massaindustrin.  
• Vi hade också sedan en tid tillbaka arbetat med ett regeringsuppdrag om  
spetstekniker såsom IT -, nano- , rymd - och bioteknik, samt avancerade 
systemlösningar för att nå miljömålen4. Inspiration från det arbetet kunde 
tas med i en svensk version av tävlingen.  
• Vår innovationsresa påbörjades  2016. Från att tidigare arbetat med 
miljötekniker så breddades innovationsarbetet till att omfatta alla slags 
innov ationer och även innovativa metoder för myndigheten att tillämpa i 
samverkan med nyckelaktörer i samhället. In novationstävlingen var ett 
pilotarbete för att testa och utvärdera metoden.  
 
2 http://www.sou.gov.se/m -201004- miljomalsberedningen/om -miljomalsberedningen/ , 2018- 12-03   
3 
http://www.cepi.org/system/files/public/documents/publications/innovation/2013/f inaltwoteamprojectre
port_website.pdf , 2018- 12-03  
4 http://www.naturvardsverket.se/Om -Naturvardsverket/Publikationer/ISBN/5900/978- 91-620-5933- 0/, 
2018- 12-03    NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 11 3 Tävlingsprocessen  
Tävlingsprocessen för innovationstävlingen Transformativ infrastruktur – 
banbrytande innovation för nollutsläpp, följer tävlingsmodellen enligt The Two 
Team proj ect som CEPI, den europeiska pappers - och massabranschorganisationen, 
anordnade.  
I tävlingsmodellen  tävlade två lag inom en industrisektor mot varann . Lagen bestod 
av spetskompetens från basmaterialindustrin, leverantörer, akademi, 
forskningsinstitut m fl. Inspiration hämtades även från andra industrisektorer och 
lagen sattes ihop för att skapa idéutveckling över ordinarie koncern - och 
industrigränser. Tävlingen gick ut på att rasera konventionella gränser inom 
industrin och tänka helt nytt, ”utanför boxen”.  
För att utveckla tävlingsmodellen ytterligare bedömde Naturvårdsverket att det 
fanns fördelar att komplettera den  med en medskapandeprocess mellan 
myndigheter, näringsliv och akademi för att utforma tävlingsprocessen och 
innehållet tillsammans.  
I en kort sammanfattning omfattade t ävlingsmodellen fem tvådagars 
tävlingsinternat under loppet av ett år. Varje internat in ledes med  en konferens med 
inspirerande föredrag och studiebesök från andra branscher och vetenskaper för att 
ge inspel till lagens arbete. Den andra dagen  genomför des lagvisa workshops där 
lagen arbetade  med sina tävlingsförslag. De deltagande organisationerna 
alternera de om värdskapet och inledningen av internaten.   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 12  
 
Figur 1. Tävlingsprocessen.  
3.1 Förarbete  
3.1.1  Myndighetsgrupp och val av tävlande sektor  
Förberedelserna inleddes med att etablera en myndighetsg rupp. Ar betet 
underlättade s av att Naturvårdsverket redan  hade kontakt med flera  av 
myndigheter na i och med ett myndighetsnätverk om miljöinnovationer. Det var 
också positivt att  flera av myndigheter na hade ett gemensamt regeringsuppdrag om 
 NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 13 samordningen av  innovationsinsatser för att minska processindustrins 
växthusgasutsläpp (N2016/06369/IFK)  (Energimyndigheten, Vinnova, 
Naturvårdsverket och Tillväxtanalys) . Uppdrag et gjorde att det fanns en naturlig 
konstellation att utgå ifrån  för att etablera ett samarb ete. Eftersom 
Naturvårdsverket initierat tävlingen visade Miljö - och energidepartementet tidigt 
ett intresse. Myndigheterna  och Miljö-  och energidepartementet  samlades 2016 för 
ett inspirationsmöte med CEPI som berättade om sin innovationstävling . 
Naturvår dsverket, Energimyndigheten, Vinnova  och Formas bildade därefter en 
myndighets grupp för att utveckla tävlingskonceptet till en svensk version. 
Energimyndigheten, Vinnova och Formas som finansierar utvecklingsaktiviteter  
hade ett intresse av tävlingen för att den  skulle kunna mynna ut i intressanta 
innovationskoncept att ta vidare inom olika forsknings - och innovationsprogram. 
Tillväxtanalys erbjöd sig att utvärdera tävlingen.  Miljö - och energidepartementet 
anslöt sig också till myndighetsgruppen, som obser vatör. I samband med valet av 
bransch anslöt de viktiga nyckelaktörerna Trafikverket och Boverket.  Därefter var 
gruppen komplett och kunde påbörja arbetet med att organisera tävlingen.  
 
Bild 1: Myndighetsgruppen samt tävlingsorganisationens stöd, på studiebesök i Kiruna, LKAB 
gruva, under tävlingsinternat III.  
Flera industrisektorer diskuterades inledningsvis.  Till stöd för urvalet tog g ruppen 
fram kriterier för att avgöra vilken industr isektor som skulle bli pilot:  
• Kriterium 1: Vision för transformativa utsläppsminskningar . 
Det vill säga industrisektorns arbete gällande klimatstrategi och 
målsättningarna för utsläppsminskning av växthusgaser, industrisektorns 
 
 14 utsläppsminskningspotential och vilja att gå före samt  de ingående 
lagmedlemmarnas organisationers förmåga till en mer transformativ ansats 
som inriktad es mot de svåraste utsläppsreduktionerna.  
• Kriterium 2: Möjlighet att bidra till ett lag med bredd och spetskompetens 
inom FoU . 
Det v ill säga laguppställningen bedömdes både med avseende på bredden av 
kompetenser och specif ik spetskompetens.   
Det mynnade ut i en förfrågan till industrisektorerna senhösten 2016. 
Industrisektorn uppmuntrades att sätta ihop ett lag med medlemmar som normalt 
inte samverkade med syftet att  kunna skapa ny gemensam idéutveckling. Det 
kunde innebära att konkurrenter skulle samarbeta i samma lag, och kollegor tävla 
mot varann i olika lag. Tävlingen skulle ske i en öppen innovationsmiljö inom 
respektive lag och bryta industri - och koncerngränser. Industrisektorn instruerades 
att varje lag skulle bestå av ca 10 -15 personer med företag från olika delar av 
värdekedjan, samt forskning och akademi.  
Deltagarna  i myndighetsgruppen och Naturvårdsverkets organisation kring 
tävlingen  återfinns  i bilaga 1.  
3.1.2  Medskapande process  
Redan från början av initiativet var det viktigt med en medskapandeprocess, både i 
myndighetsgruppen, och sedan genom hela tävlingen tillsammans med 
tävlingsdeltagarna. Myndigheterna i myndighetsgruppen bjöds in för att delta 
operativt i arbetet på lika villkor och vara med om att löpande besluta i 
inriktningarna av arbetet.  Det var en ambition i tävlingsprocessen att skapa 
innovativ samverkan och närma sig samhandling.  
 
 15  
Figur 2. Naturvårdsverkets samverkanstrappa.  
3.1.3  Dialogmöten  
För att förklara den ganska komplexa tävlingsmodellen för de olika intresserade 
branscherna bjöds de in till ett dialogmöte . Där deltog  även CEPI för att beskriva 
hur de genomförde sin tävling  med framgångsfaktorer och lärdomar. Det ledde till 
uppföljande dialogmöte n. Initialt var infrastruktursektorn, kemikalieindustrin, 
stålindustrin och gruvindustrin nyfikna.  
3.1.4  Infrastrukturbranschen svarar  
Infrastrukturbranschen svarade på för frågan  med två spän nande och intressanta 
laguppställningar. Det gjordes inom ramen för det strategiska 
innovationsprogrammet InfraSweden20305.  
Med utgångspunkt från hela värdekedjan från material till förvaltning skapade 
InfraSweden2030 laguppställningar som innehöll kompetens huvudsakligen inom 
materiallära, konstruktion, produktion och förvaltning med sin hemvist i såväl 
forskarmiljöer, materialindustri, konsultledet  och entreprenörsledet. Varje lag var 
utformade med  varsin lagledare m ed mångårig erfarenhet inom branschen och stor 
ledarskapsförmåga (båda VD :ar inom infrastrukturbranschen) och varsin s.k. 
materialförvaltare (tillika representanterna från InfraSweden2030) som tog hand 
om allt det praktiska för båda lagen i tävlingsarrangemanget.  
                                                      
5 https://www.infrasweden2030.se/   
 
 16  
Bild 2 : Lag Gul: Staffan Carlström/Swerock, Stefan Uppenberg/WSP, Camilla Byström/KTH,  
Kent Jansson/Swerock, Kristina Gabrielii/Gabrielii Development, Tabita Gröndal/Sweco, Jan 
Krantz/Luleå Tekniska Universitet, Katarina Malaga/CBI RISE, Maria B oberg/EPFL, Kristine 
Ek/NCC. Ej i bild: Stefan Sandelin/Cementa, Björn Åstedt/SBI, Martin Ålenius/Tyréns.  
 
Bild 3: Lag Blå: Ulf Wiklund/  Tyréns, Martin Andersson/Skanska, Chuan Wang/  Swerea  
MEFOS, Mats Wendel/  Swerock, Charlotte Bergman/ELU, Karin Comstedt Webb/Cementa, 
Daniel Ekström/WSP, Yvonne Andersson- Sköld/VTI, Martin Erlandsson/IVL, Thomas  
Fägerman/  Swerock, Lars Almefelt/Chalmers, Andreas Rahm Yhr/Sandvik. Ej i bild: Lars 
Redtzer/Sveriges Byggindustrier.  
Lagen formades med deltagare från cementindustrin, stålindustrin och  bygg-  och 
anläggningsbranschen med både byggföretag, materialleverantörer, entreprenörer , 
konsulter och forskningsinstitut samt universitet. Lagen valde att arbeta utifrån ett 
brobygge som illustrativt fall och som refere nsobjekt valdes Nordens största bro, 
Öresundsförbindelsen. Det bedömdes som ett nationellt och internationellt känt 
skyltfönster som bidrog till att skapa intresse kring tävlingen, resultat en och 
möjligheter att ta föreslagna åtgärder vidare efter tävlingen. 
 
 17  
Bild 4: Öresundsbron, lagens referensobjekt i tävlingen.  
Laguppställningarna återfinns i bilaga 1.  
Infrastruktursektorns deltagande i innovationstävlingen för nollutsläpp av 
växthusgaser var  mycket angeläg et. Utsläppen från byggande och underhållet av 
infrastruktur inom ramen för Trafikverkets ansvar  är i storleksordningen 1 miljoner 
ton koldioxidekvivalenter per år. Tunnlar och broar är i regel betydligt mer 
klimatpåverkande per meter än väg på plan mark. Vid byggande av väg - och 
järnväg ger  insatse rna av stål, cement och asfalt, samt masshantering, de största 
materialrelaterade utsläpp en av växthusgaser. Trafikverket har som mål att minska 
klimatpåverkan från byggande, drift och underhåll av trafikinfrastruktur med 15 % 
till 2020 och 30 % till 2025 jämfört med 20156. 
Anläggningsbranschen s syfte med att delta  i innovationstävlingen var att  finna 
metoder samt  tekniska lösningar som radikalt minskar utsläppen av växthusgaser i 
byggandet av infrastrukturanläggningar. 
3.1.5  Finansiering av tävlingen 
Naturvårdsverket finansierade tävlingsinternaten i form av kost och logi för 
tävlingsdeltagarna samt några av föreläsarna och några av omkostnader i samband 
med studiebesöken. InfraSweden2030 finansierade del av tävlingsdeltagarnas tid, 
reseersättningar  samt några av föreläsarna.  
                                                      
6 Trafikverket gör sedan 2015 klimatkalkyler vid sidan om de ekonomiska kalkylerna i sina projekt. 2016 
började Trafikverket ställa klimatkrav i en del av sina  upphandlingar.  
 
 18 3.2 Kick-off möte  
Ett kick -off möte hölls på Regeringskansliet på Finansdepartementet, med Miljö - 
och energidepartementet som värd  och med medverkan av alla berörda 
departement . Kick -off mötet var en viktig del av förberedelsearbetet innan 
tävlingsstart, detta för att:   
• samla alla aktörerna för att mötas för första gången  
• förbereda aktörerna inför den kommande processen  
• ta gemensamma välförankrade beslut om t ävlingens innehåll och upplägg . 
Mötet hölls på Regeringskansliet för att visa tävlingsdeltagarna på det stora 
intresset från Regeringskansliet i tävlingen. Mötet inleddes av Eva Svedling som är 
statssekreterare n hos  Isabella Lövin, minister för internationellt 
utvecklingssamarbete och klimat samt vice statsminister . Det  följdes av 
presentationer av Naturvårdsverket om varför initiativet tagits och om 
tävlingsmodellen, samt av InfraSweden2030 om varför man hade tagit sig an 
utmaningen om nollutsläpp. 
En viktig del av mötet var att tillsa mmans med deltagarna genomföra en workshop 
som syftade till att ta fram förslag på teman till de olika internaten , vilka 
inspirationsföredrag och studiebesök som var önskvärda, samt vilka som ville  ingå 
i olika arbetsgrupper och vara värdar för de olik a internaten.  
3.3 Stöd till tävlingsdeltagarna  
En tävlingsorganisation formerades för att stödja tävlingen och lagdeltagarna.  
Ett tävlingssekretariat bestående av InfraSweden2030 (materialförvaltarna), 
Trafikverket, Naturvårdsverket och en transformativ coach bildades. Sekretariatet 
tog hand om frågor från lagen avseende spelreglerna för tävlingen, ramverket 
(systemgränser) , de s.k. hotspots  som avser  de delar av infrastrukturobjekt et som 
bidrar till störst utsläpp och andra frågor rörande tävlingsprocessen. Den  
transformativ a coach en hade till  uppgift att stretcha lagens tänkande från det 
inkrementella till det banbrytande och transformativa.  
En kommunikationsgrupp bildades som best od av både tävlingsdeltagare och 
personer med kommunikationsinriktning . Respektive organisationer som tävlade  
tog om  hand alla kommunikationsaktiviteter kopplade till tävlingen, exempelvis 
kommunikationsmaterial till media, webb och informationsmaterial. 
Naturvårdsverkets innovationskommunikatör hade en mycket aktiv roll  för a tt leda 
och samordna arbetet . 
En p laneringsgrupp bildades  inför varje tävlingsinternat med ansvar att designa 
internatet med studiebesök och inspirationsföredrag. Den bestod av personer från  NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 19 internatens värdorganisationer och särskilt intresserade  från täv lingsdeltagarna och 
myndigheterna. Värdorganisationerna tog också på sig rollerna som m oderatorer.  
Naturvårdsverket upprättade också ett exempelbibliotek som lagen hade tillgång 
till under hela tävlingen . Det togs fram med hjälp av omvärldsbevakning . 
Exemplen kategoriserades i olika ämnesområden intressanta för transformativ 
infrastruktur för nollutsläpp.  
Slutligen bildades  en utvärderingsgrupp som leddes av  Naturvårdsverket  och 
bestod av  Tillväxtanalys, Trafikverket och RISE (för utvärdering av transformativa 
effekter). Gruppens uppgift var  att genomföra utvärderingen av tävlingen. 
För att ta tillvara erfarenheterna från den tidigare tävlingen hölls l öpande kontakt 
med CEPI . De bistod med erfarenhetsutbyte och dokumentation från sin tävling, 
samt höll inspirerande föredrag för aktörerna involverade i den svenska tävlingen 
vid olika tillfällen.  
Deltagarna i grupper na återfinns i bilaga 1.  
3.4 Inspiration till tävlingsdeltagarna  
3.4.1  Tävlingsinternat  
Enligt tävlingsmodellen hålls fem tävlingsinternat under loppet av ett år.  
 
Figur 3: Tävlingens tidplan.  
Varje internat hade 3 -4 värdar från myndighetsgruppen eller tävlingsdeltagarna, där 
högre chefer inledde internaten och värdorganisationerna moderer ade. 
Planeringsgrupperna designade och genomförde internaten. Valet av plats för 
internaten röstades fram av tävlingsdeltagarna. P laneringsgrupperna utgick sedan 
 
 20 från tävlingsdeltagarnas önsk ningar när det gällde  teman, inspirationsföredrag och 
studiebesök. Enligt tävlingsmodellen fokus erades den första dagen  på 
inspirationsföredrag och studiebesök och den andra dagen  på workshop s i lagen. 
Principen var  också att internat I inneh öll mer inspiration och ju längre det l ed mot 
sista internatet förändrades fokus till att gå över mer mot  lagens arbete med 
innovationskoncept en. 
 
Figur 4: Innovationstävlingens internat.  
Innovationstävlingens internat  i kort sammanfattning : 
3.4.1.1  INTERNAT I: UTMANINGEN OCH PARADIGMSKIFTET  
Internat I  genomfördes i oktober 2017 i Malmö. Temat var  ”Utmaningen och 
paradigmskiftet” om klimatutmaningen och skiften som behövs för att nå 
nollutsläpp. Lagen fick i nspiration från bland annat:  
• transportbranschen s innovationsarbete för paradigmskiften  
• Norges färjefri a väg  
• ett danskt projekt om cirkulärt byggande  
• Regeringskansliets innovations-  och forsknings råd från Kina, Japan och 
USA med inspiration om ländernas innovationer inom material och design 
för infrastruktur . 
Studiebesök gjordes på Öresundsbron och Sveriges första kompositbro. 
Workshopen fokuserade på i dégenerering. Ett c oaching spass genomfördes  om 
 
 21 innovationsidégenerering och kategorisering. Resultatet blev att 100 idéer 
genererades per lag.  
3.4.1.2  INTERNAT II: KLIMATNEUTRALA MATER IAL OCH DESIGN  
Internat II  genomfördes i december 2017 i Göteborg . Internatet hölls på Chalmers 
Tekniska Högskola  med inspiration från : 
• biomimik , om att härma naturen för exempelvis slankare design och nya 
material  
• konceptuell design 
• biomaterial inklusive  trämaterial  
• värdeskapande byggnation  
• klimatsmarta produktionssystem  
• utvecklingsarbete inom  telekombranschen . 
En studenttävling avgjordes under internatet där tävlingsdeltagarna agerade jury.  
Workshopen fokuserade på f ortsatt idégenerering och bearbetning av de  förslag 
som kommit fram. Förslagen  kategoriser ades enligt en matris om vad som är 
inkrementellt och mer transformativt.  
3.4.1.3  INTERNAT III:  SPETSTEKNIKER OCH SA MHÄLLSOMVANDLING  
Internat III  genomfördes i  januari 2018 i Kiruna . Inspiration hämtades bland annat 
från:  
• rymdteknik för infrastruktur så som sensorer och extra starka material  
• digitalisering för att åstadkomma  tilltagande avkastning med avtagande 
resurser  
• resurseffektivisering med  hjälp av  artificiell intelligens  
• Kirun as stadsflytt  
• studiebesök i LKAB:s gruva om elektrifiering, automatisering och 
digitalisering  
• framtidens transportslag och hur det kan påverka infrastruktur .  
Workshopen fokuserade på prioritering av de kategoriserade idéer na efter klustring 
med avseende på miljöeffekt och genomförbarhet. De prioriterade idéerna 
fördela des inom lagen. För detta bildades små subgrupper inom lagen som tog sin 
an varsin idé att utveckla vidare.  
3.4.1.4  INTERNAT IV: BORTOM NOLLUTSLÄPP –  NYA MÖJLIGHETER FÖR  
MÄNNISKA OCH NATUR  
Internat IV  genomfördes i mars 2018 på Gotland. Studiebesök genomfördes på 
Cementa i Slite och inspiration hämtades från  
• beteendeändringar   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 22 • bio-CCS (Carbon Capture and Storage) för att åstadkomma negativa 
utsläpp  
• metoder för att framtidssäkra företag  
• ekosystemtjänster (dvs. hur naturen ger tjänster som exempelvis musslor 
som renar vatten)   
I workshop -passet  presenterade sub grupper na som bildats inom lagen sina 
vidareutvecklade koncept för  de andra inom laget, för att kritiskt granska 
respektive konceptförslag . Lagen arbetade vidare för att visa hur för slagen 
motsvar ar de vinstkriterier som myndighetsgruppen tagit fram .  
3.4.1.5  INTERNAT V: AFFÄRSUTVECKLING OCH 
ORGANISATIONSUTVECKL ING 
Internat V  genomfördes i  april 2018 i Stockholm . Inspiration hämtades från  hur: 
• organisationer kan anamma nya disruptiva affärsmodeller där man går från 
minskad negativ miljöpåverkan till att bidra positivt till miljö och samhälle  
• man organiserar för innovation i byggprocesser . 
Merparten av internatet ägnades åt slutarbetet med lagens respektive 
innovationskoncept. Workshopen fokuserade på s lutarbete i lagens sub grupper med 
bearbetning av de olika fr amväxande innovationskoncepten.  
Programmen för  internaten återfinns i bilaga 2 . Planen för workshops återfinns i 
bilaga 3. 
 
Bild 5: Studiebesök på Cementas fabrik i Slite, tävlingsinternat IV, Gotland.  
 
 23  
Bild 6: Studiebesök om  kompositbrotillverkning med hjälp av robotar  hos Kompositbroar , Malmö, 
tävlingsinternat III.  
  
Bild 7:  Workshop- pass på tävlingsinternat I i Malmö med Ideation360.  
3.4.2  Transformativt tänkande 
Alla företagen och organisationerna kom till tävlingen med sina referenser, sina 
hindrande och stödjande  omständigheter  för att kunna leverera transformativa 
lösningar av olika slag . Tävlingens transformativa coach utmanade lagen att 
successivt lämna sina ”comfort zones” och våga satsa på mer transformativa 
 
 24 koncept i sina innovationsförslag. Genom att skapa ett race to the  top, snarare än 
minsta gemensamma nämnare, så stödde lagdeltagarna varandra. Till hjälp 
användes en matris. W orkshop -övningar genomfördes där lagens idéer, idékluster 
och slutligen innovationskoncept fördelades enligt matrisen. Syftet var att  sporra 
lagen  att arbeta gemensamt för största möjliga transformativa effekt med sina 
tävlingsbidrag. Syftet var också  att låta minskade klimatutsläpp bli en drivkraft för 
innovativ affärsutveckling.  
Lagen arbetade med två scenarier om ”ett mer sannolikt scenario men med mindre 
(positiv) miljöeffekt” och ”ett mindre sannolikt scenario men med mer (positiv) 
miljöeffekt”.  
 
Figur 5: Från inkrementell t till banbrytande för transformativa effekter.  Illustration: Dennis Pamlin/ 
RISE.  
Som en del i övningen att arbeta  med de två scenarierna  utmanades lagen att 
förflytta sitt tänkande. För om målsättningen ska kunna uppnås  att nolla 
växthusgasutsläppen från en bro som Öresundsbron till 2045 inneb är det bl.a. att : 
• Vi behöver g å från att se bron enbart som en förbindelse till att istället utgå 
från funktionen . Därför ställdes f rågan om vad är det för behov som 
behöver uppfyllas och hur ? För att få svar på frågan behöver de man 
utforska de framtida transportmönstren . De kan  förändras på grund av stora 
skiften  med digital teknik, drönare, nya transportmedel och reglering av 
transporter på olika sätt . Det kan påverka utformandet av infrastruktur 
disruptivt. Men också att ett infrastrukturobjekt kan få nya funktioner och 
 
 25 tjäna inte enbart som exempelvis bro, utan även uppfyll a andra viktiga 
samhällsfunktioner och tjänster.  
• Vi behöver gå från att nolla utsläppen med fokus främst på ingående 
material, till att ändra systemgränserna och utveckla innovationskoncepten 
så att de ger  ett positivt bidrag . Då kan förbindelsen, som en del av 
samhället, bli en kolsänka och även bidra med andra positiva värden.  
Resultatet av övningen blev att  det blev tydligt att båda lagen så möjligheter att  gå 
bortom nollutsläpp och ge positiva bidrag. Hur långt lagen nådde i sitt 
transformativa tänkande redovisas i resultatkapitlet.  
3.4.3  Spetstekniker  
Spetstekniker och avancerade systemlösningar kan vara ett viktigt verktyg för att få 
våra brobyggen koldioxidfria till år 2045 eller tidigare. Naturvårdsverket har i 
rapporten Spetsteknike r för miljömålen  (Naturvårdsverket 2015) konstaterat att 
spetstekniker som it -, bio- , rymd - och nanoteknik är viktiga tekniska 
utvecklingsområden och generella möjliggörande tekniker där Sverige och världen 
satsar stora resurser. Spetsteknikområden a bör kunna bidra till att skapa nya 
miljöinnovationer och ny miljöteknik. I rapport en om spetstekniker  identifieras 
hållbar stadsutveckling , där även brobyggande och annan infrastrukturutbyggnad 
ingår , som ett viktigt tillämpningsområde för spetstekniker.  
IT och digitalisering  är idag en integrerad del av samhället. Datorer, mobiler, 
appar, och Internet kan ses som en del av samhällets digitalisering, men också mjukvaror, algoritmer, AI, robotik och visualiseringshjälpmedel är en del av detta. 
Bättre infor mation kan effektivisera nästan alla tekniska och administrativa 
processer och möjliggör bättre miljö och hållbarare städer, anläggningar och byggnader. 
Bioteknik omfattar alla tekniskt -praktiska tillämpningar som bygger på 
användningen av biologiska syste m, levande organismer, delar av organismer eller 
substanser som kommer från levande organismer. Bioteknik innebär en teknisk -
praktisk tillämpning av biologisk eller ekologisk kunskap. Biobaserade tekniker 
kan skapa nya produkter och material. Exempelvis ka n nya typer av träkompositer 
vara strukturmaterial i byggnader. Nya biologiskt baserade polymerer kan ge 
ytskikt och barriärskikt. Råvaror till färg, limämnen och täckmaterial kan idag 
produceras med biotekniska processer, och ersätta oljan som råvara.  
I förlängningen av detta synsätt ligger användningen av biomimik . Det  innebär att 
härma organismers funktionssätt i tekniska lösningar . Exempel på det är  att 
använda naturens sätt att bygga benet i en fågelvinge med olika material och 
strukturer . Det  ger båd e starka och lätta konstruktioner i motsats till mycket av 
dagens byggteknik som i huvudsak använder homogena material , i bästa fall 
kompletterade med armeringsjärn.   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 26 Rymdteknik  har i mer än 60 år varit en starkt innovationsdrivande kraft i samhället 
och är  alla de teknologier som gör rymdverksamhet möjlig eller använder 
resultat et. Data och kommunikation via satelliter som väderdata, miljöövervakning 
och positioneringssystem används allt mer inom infrastrukturbyggande. 
Satellitbaserade positioneringssystem kan effektivisera i stort sett all 
transportplanering, godslogistik och kollektivtrafik.  Rymdverksamhet har 
kontinuerligt lett till tillämpningar och tekniska spin -offs som är till stor 
hållbarhetsnytta i samhället. Solceller, bränsleceller och LED -lampor för odling har 
alla utvecklats först för bruk i rymden. Byggnader och fordon i nya 
lättviktsmaterial utvecklade för rymdindustrin är energieffektiva. Lättviktsmaterial 
ger förutsättningar för ny arkitektur, ny design och nya byggproduktionsmetoder.  
Nanotek nik är i hög grad en generell främjande teknik som kan användas på många 
olika områden. Nanoteknik är en verktygslåda för att kunna skräddarsy egenskaper hos material, till exempel material för solenergiproduktion, energilagring, 
vattenrening eller byggnad smaterial. Det finns dock en oro kring tekniken, på 
grund av faktiska eller möjliga negativa miljö - och hälsoeffekter orsakade av 
användning av nanoteknik. En av de viktigaste aspekterna av nanoteknik är att den möjliggör design av multifunktionella materi al med flera egenskaper.  
Mångsidighet en gör att ett enda nanomaterial kan ha samtliga funktioner som flera 
traditionella material har. Nya kompositer (konstgjorda sammansatta material) med 
nanomaterial kan göras brandsäkra, elektriskt ledande och mycket st arka. 
Möjligheten att utforma multifunktionella material kan spara energi, minska kostnaderna för rengöring, åstadkomma andra miljöförbättringar och förebygga ohälsa kopplade till byggnader och annan infrastruktur.  
Mot bakgrund av spetstekniker nas hållbarh etspotential inriktades ett antal 
presentationer för de tävlande lagen på att tydliggöra möjligheter na. Nedan ges två 
exempel.  
En av presentationerna med tillhörande workshop på det andra tävlingsinternatet i Göteborg  handlade om biomimik (eller biomimitik / biomimikry) , Designing a zero 
carbon bridge with insights from biomimicry
7.  ”Life’s principles” lyftes fram  som 
ett exempel på  bland annat resurseffektivitet. Naturen använder nämligen minimum 
material till maximal effekt då resurser är dyrt men form billigt. Det ger  
lättviktsmaterial som är extremt starkt. Ett av de vinnande bidragen hade just 
bikakestruktur i sitt innovationskoncept. Ett annat exempel från ”Life’s principles” 
är att tillgängliggöra naturliga förhållanden . Ett exempel är  när havsbetong (s.k. 
biorock eller seacrete) skapas med hjälp av naturens egna processer  på samma sätt 
som korallrevsuppbyggnad. Det tog båda la gen fasta på  och det  ingick i ett 
innovationskoncept som en självläkande funktion för brofundament för det egna 
                                                      
7 Föredrag av Leen Gorissen från Belgien, Studio Transitio , under tävlingsinternat II.   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 27 laget . I det andra laget utvecklades det till ett helt eget innovationskoncept  och 
inkluderade s i förslaget om nya byggprocesser och affärsmodel ler med odling av 
standardiserade och prefabricerade byggdelar.  
En annan presentation på tredje tävlingsinternatet i Kiruna avsedd att inspirera de 
tävlande om spetstekniker var en presentation om Rymden, miljön och 
brobyggande8. Den  handlade om rymdteknik  och de innovationer och nya tekniker 
som hittills kommit från rymdverksamhet. Det finns många tekniker från rymdverksamhet som kan vara relevanta för brobyggande . Exempel på det är  nya 
lättviktsmaterial, sensorer inbyggd a i konstruktioner som övervakar de ras 
funktionssätt, satellitdata för styrning av trafikflöden och på sikt även 
användningen av robotik och 3D -printing för att bygga infrastruktur.  
Exempel på spetstekniker och ekosystemtjänster som togs med i de  slutliga 
innovationskoncepten:  
Bioteknik : 
• bioba serade kolfiber/grafen -material  
Biomimik : 
• styrka genom form, hexagonstruktur ( bivaxkakor) för maximal styrka  
• självläkande/förstärkande fundam ent/bio -kalksten (korallrev)  
• multifunktionellt / anpassningsbart  
• odlade konstruktioner (kärnan är biomimicry) – biorock/seacrete/seament 
(även självläkande)  
• form finding, styrka genom f orm (fågelskelett som exempel)  
• självrengörande (lotus -blad)  
• vindkraftverk  med inspiration från valfenor  
• Hajskinnsyta på träelement . 
Ekosystemtjänster : 
• växter och gröna ytor för människor och djur (förbättrad luftkvalitet)  
• växlighet i dikesrenar som renar dagvatten  
• alléer för skugga, vindskydd och temperaturreglering  
• träd och växter som isolerar trafikbuller  
• försörjande (matproduktion)  
• reglerande (vindskydd, översvämningsskydd etc.) 
• kulturella . (rekreation)  
                                                      
8 Föredrag av Ulf E Andersson, Naturvårdsverket, under tävlingsinternat III.   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 28 Digitalisering : 
• robotar och drönare för byggnation och underhåll  
• AI & Deep Learning  
• IoT 
• automatisering, robotisering, digitalisering av byggarbetsplatse n. 
Rymdteknik:  
• kompositer  
• sensorer för övervakning som del av konstruktionen, sensorer för 
optimering under produktion och drift  
• grafen i betong . 
Övrig teknik:  
• bio-CCS/ CCS / CCU  
• alternativa bindemedel & ballast i betong, från restprodukter (slagg, etc. ) 
• elektrifiering av fordon (både framt ida transporter och arbets maskiner)  
• geopolymerer . 
 
Bild 8 : Naturvårdsverkets arbete med spetsteknikerna nano- , rymd- , IT- och bioteknik.  
3.4.4  Avancerade systemlösningar  
Naturvårdsverkets arbete med spetstekniker för miljömålen ledde till att 
myndigheten fick r egeringens uppdrag att 2016- 2019 driva stödet 
 
 29 Stadsinnovationer. S tödet  bygger på spetstekniker, men kompletterades också med 
avancerade systemlösningar.  
Avancerade systemlösningar skapas genom att befintliga system, tekniker och 
resursflöden kopplas samman till mer helhetliga och hållbara lösningar för staden, 
byggnader na och infrastruktur en. Med en avancerad systemlösning menas en 
integrering av tekniska eller andra delsystem i byggd miljö så att betydande 
synergieffekter och miljönytta uppnås. Resurser k an samutnyttjas eller återutnyttjas 
i nya sammanhang. Då skapas resurseffektivitet och en cirkulär ekonomi som bidrar till att vi kan nå de svenska miljökvalitetsmålen, Agenda 2030 -målen och 
andra hållbarhetsmål.  
Detta kan i praktiken ta sig många olika ut tryck, som exempelvis:  
• Användning av platsens lokala resurser för att producera förnybar energi 
eller skapa andra miljönyttor , t.ex. regn, dagvatten, luftfuktighet och snö, 
omgivande eller närbelägen kyla, vind eller värme  respektive  solljus  eller 
dagsljus.  
• Samverkan mellan ekosystemtjänster och byggnader eller infrastruktur . 
• Samtrimning och synergier mellan ett antal olika miljötekniker inom en enskild byggnad eller en infrastrukturanläggning.  
• Intermodalitet mellan olika trafikslag . 
• Multifunktione ll användning av ytor och volymer, som att placera 
grönytor, solceller eller växthus på tak eller fasader.  
Att tillämpa begreppet multifunktionalitet för att åstadkomma avancerade lösningar 
blev ett tydligt tema för båda de tävlande lagen i innovationstävl ingen. Både under 
tävlingstiden och i tävlingsresultaten lyftes möjligheterna att lokalisera en mängd 
funktioner på broarna  fram , både för produktion av förnybar energi genom att 
placera solceller eller vindturbiner på bron, eller andra tillbyggnader med s ociala 
eller ekonomiska nyttor. Då kan broarna inte bara vara en klimatanpassad 
transportinfrastruktur, utan också ge andra miljö - och hållbarhetsnyttor.  
3.4.5  Ytterligare exempel på inspiration till tävlingsbidragen  
Lagen tog fasta på mycket av inspirationen från internaten i sina tävlingsbidrag , 
exempelvis:  
• Innovationsrådens rapporter från Kina, Japan och USA. Exempelvis kan 
nämnas bron med multifunktionalitet i Kina och flytbron i USA samt 
• Ekosystemtjänster. Exempelvis kan nämnas musselodlingar, fågelbon, 
konstgjorda öar  och grönytor.  
• Bio-CCS. Togs upp i flertalet innovationskoncept för att kunna 
åstadkomma negativa utsläpp, dvs. bortom nollutsläpp.  NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 30 • AI och digitalisering . Exempelvis effektivisering i byggprocesser, av 
användning av material och möjliggörandet av återanvändning av 
byggdelar i framtiden.  
• Framtidens transporter. Flera innovationskoncept innehöll flexibilitet för 
nya former av transporter och nya lösningar för  att styra transportflöden.  
• Finansiering. Inspirationen var att vilja göra tvärtom från dagens 
finansieringsmodell , mer inkomst desto mer biltrafik. Nya 
finansieringsmodeller i innovationskoncepten lyfter fram 
samfinansieringsmodeller där det finns flertalet intressenter kopplade till 
den multifunktionella bron.  
• Nya affärsmodeller. Modeller s om bygger på att inte äga resurser utan 
hyra, globalt partnerskap  eller långsiktiga byggprocesser.  
Inspirationsföredragen korsbefruktades med tävlingsdeltagarnas egna 
expertområden vilka bjöd på alltifrån LCA -expertis, brokonstruktion, albedo-
effekter, vibrationer, geoleror till  affärsmodellernas nya värdenätverk.  
3.5 Policyworkshop  
En del av tävlingen genomfördes den 2 maj i form av en workshop med 
tävlingsdeltagare och andra intresserade aktörer. Temat för workshopen var policys 
eller styrmedel som en del i arbetet för en infrastruktur med netto- noll utsläpp.  
Inför workshopen gjordes en undersökning bland deltagarna. Vilka styrmedel som finns idag hindrar  en transformati v infrastruktur med netto- noll som mål?  Vilka 
styrmedel som finns idag främjar en transformativ infrastruktur med netto -noll som 
mål? Räcker de styrmedel som finns idag eller behöver v i ha mer innovativa 
styrmedel?  
Svaren visade att en stor andel av respo ndenterna (72 procent) ansåg att det fanns 
flera hindrande styrmedel idag . Exempel som nämndes var  upphandling och 
byggregler som försvårar innovation.  
Nästan hälften av respondenterna ansåg i nästa fråga att det också finns styrmedel som främjar innovation. Statliga satsningar såsom ex empelvis Industriklivet och 
Klimatklivet, strategiska forskningssatsningar med fokus på innovation, innovativ upphandling nämndes bland annat. Hela 83 procent ansåg i den tredje frågan att 
dagens styrmedel inte räcker om vi ska gå mot netto -nollutsläpp. Det behövs nya 
eller justerade styrmedel. Här nämndes bl . a. innovationsupphandling, bättre och 
nya kombinationer av styrmede l, tuffare mål, lika regler m ed m era. 
Utifrån en bearbetning av svaren från undersökningen samt ytterl igare research 
kring styrmedel kopplat till innovation fokuserade workshopen på följande 
områden: Upphandling (byggregler  respektive innovation), beredskapskontrakt och 
styrmedel för bio -CCS.    NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 31 Upphandling delades in i två delar. En del fokuserade på byggre gler (vilka 
möjligheter finns idag och vilka finns inte?) och en annan del på innovation (vilka 
möjligheter finns att genomföra innovativa upphandlingar, hur kan vi utveckla 
innovationsaspekten i upphandlingar etc. ?). 
Beredskapskontrakt är ett förslag till  styrmedel som diskuteras och utvecklas inom 
ramen för den fördjupade utvärderingen av miljömålen 2019. Förslaget går kortfattat ut på att se beredskapskontrakt som en hävstång för omställning. Genom 
att inkludera olika samhällsbehov  eller  utmaningar byggs  en resiliens i hela 
samhället baserat på olika typer av lösningar. Det offentliga och privata utformar 
långsiktiga kontrakt där staten går in som säkerhet  och underlättar risktagande och 
samtidigt får tillgång till tjänsten  eller  varan vid behov. Det kan handla om 
kraftförsörjning, produktionsanläggningar för kritiska insatsvaror, arbetsmaskiner – 
där utrustningen är 100% kompatibel med en hållbar teknologi och försörjning. 
Existerande och alternativa styrmedel för bioenergi med avskiljning och lagring av 
koldioxid diskuterades också med fokus på infrastrukturbranschen.  
Det konkreta programmet för workshopen togs fram i samarbete mellan Naturvårdsverket, Upphandlingsmyndigheten, Trafikverket, Linköpings universitet och flera av deltagarna i tävlingen.  
 
Bild 9: Tävlingens policyworkshop på Naturvårdsverket.  
 
 32 Workshopen inleddes med presentationer av de utvalda områdena. Därefter delades 
deltagarna in i grupper och påbörjade fyra diskussionspass. Syftet med diskussione rna var att gemensamt bygga kunskap och konkret bidra till 
utvecklingen av de styrmedel som finns idag och som kan  eller bör  utvecklas i 
framtiden. Diskussionerna leddes av diskussionsledare och alla deltagare diskuterade samtliga teman . Ett annat syfte var att tävlingsdeltagarna kunde ta med 
sig resultaten från policyworkshopen in i sina innovationskoncept. 
Tävlingsdeltagarnas policyförslag från innovationskoncepten redovisas i kapitel 4.5. 
Resultaten från diskussionerna visade att det finns behov av att öka kunskap om 
innovativa upphandlingar s amt att konkret testa att skapa beställarnätverk  eller 
beställardialoger . Där kan  beställare och utförare gemensamt arbetar fram mål och 
kriterier för upphandling av infrastrukturprojekt med nollutsläpp eller åtminstone 
kraftigt reducerade utsläpp. Det eft erfrågades också kriterieutveckling för innovativ 
upphandling av infrastrukturprojekt, ”klimatpositiv upphandling”. Utvecklingen av 
kriterierna föreslås genomföras av myndigheter och näringsliv gemensamt med 
exempelvis Upphandlingsmyndigheten som sammanhål lande.  
Deltagarna ansåg att bio -CCS  och beredskapskontrakt var intressanta styrmedel 
och gav sina inspel till de aktörer som presenterade områdena. Utveckling av dessa områden pågår även i andra forum, bl and a nnat Fördjupad utvärdering 2019.  
En generell sl utsats var också att det behövs ytterligare fördjupning för att få fram 
konkreta och genomarbetade förslag. Efter det att tävlingsresultaten fanns på plats genomfördes därför en andra workshop den 7 november 2018, utifrån hur de 
tävlandes innovationsförsla g ska kunna realiseras. Förslagen  återfinns i 
resultatkapit let, delkapitel 4. 5, under rubriken om tävlingsdeltagarnas policy - och 
implementeringsförslag.  
3.6 Affärsmodellsutveckling  för 
transformativa miljöeffekter  
Som en del i tävlingen erbjöds coaching i tra nsformativ affärsmodellsutveckling  
för tävlingsdeltagarna . Syftet  var att öppna deras  mind -set att våga gå bortom sin 
ordin arie kärnverksamhet och tänka sig  hur den  egna organisation en skulle kunna 
omvandlas och gå från minskad negativ miljöpåverkan till att bidra positivt till 
miljö n och även samhället i ett vidare perspektiv.   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 33   
 
Figur 6. Arbetet med coaching i affärsmodellsutveckling för transformativa miljöeffekter , här med 
ett exempel för byggbolagen engagerade i tävlingen.  
3.7 Media och Events  
I tävlingen har ett stort kommunikationsarbete bedrivits  med hjälp av tävlingens 
kommunikationsgrupp. Tävlingen har uppmärksammats i  media med över 20 
artiklar , både lokalt och nationellt, sa mt i fackpress. Detta har varit i form av 
radioinslag, debattartiklar och int ervjuer i tidningar. En lista över deltagare i 
kommunikationsgruppen återfinns i bilaga 1 och en sammanställning av genomslag 
i media i  bilaga 4 . 
Tävlingen har presenterats på seminarier och konferenser nationellt , samt i ett antal 
internationella sammanhang:  
• Side event till Energy Ministerial och Mission Innovation under Nordic 
Clean Energy Week , våren 2018  
• UNFCCC9’s Talanoua dialogue , våren 2018  
• Side event på UNFCCC COP2410, hösten 2018  
 
9 United Nations Framework Convention on Climate Change 
10 Conference of the Parties  
 
 34 3.8 Juryprocess  
Processen för bedömning av tävlingsbidragen är hämtad från CEPI:s The Two 
Team project. Den anpassades efter förutsättningar i innovationstävlingen 
Transformativ Infrastruktur. 
Bedömningen gjordes  i två steg.  
Steg 1: Först bedöm de en pre -jury tävlingsbidragen från de två lagen (ungefär  5 
bidrag per lag ). Pre-juryn t og emot bidragen i förväg och bedöm de dem enligt ett 
särskilt ”score- card”. Sedan sågs  pre-juryn under en dag då lagledarna för 
respektive lag presenterade  var för sig respektive lags tävlingsbidrag. Det skedde  i 
form av k orta presentationer  på c irka 10 minuter och efter det  en längre tid för 
frågor. Pre -juryn diskutera de sedan poängsättningen av varje  tävlingsbidrag utifrån 
score- cards och lagens presentati oner i enrum . Pre-juryns b edömningar  och förslag 
på vinnare  lämna des sedan till den slutliga juryn.  
 
Bild 10. Lag blå presenterar sina innovationskoncept för pre- juryn.  
Steg 2: Den slutliga juryn f ick både tävlingsbidragen och pre -juryns rankning som 
grundats på score -carden. Den slutliga juryn träffa des under två timmar och f ick 
korta presentationer från lagledningen och tillfälle att ställa frågor. Den s lutliga 
juryn diskutera de i enrum pre -juryns ra nkning ifall de  ansåg att det  skulle  ske 
någon förändring av rankningen. 
 
 35  
Bild 11. Foto från mötet den 21 juni 2018 på Finansdepartementet med slutliga juryn (namn på 
personerna från vänster till höger i bild): Pre -juryns ordförande Birgitta Govén från Sveriges 
Byggindustrier , Naturvårdsverkets projektledare för tävlingen Eva Dalenstam , medlemmarna i den 
slutliga juryn: Tuula Teeri/ Ingenjörsvetenskapsakademin IVA, juryns ordförande tillika enhetschef 
Katja Awiti/ Miljö - och energidepartementet, Bj örn Risinger/ Naturvårdsverket, Måns Nilsson/ SEI, 
Begonia Randhav/ WWF Sweden Youth, Sven Hunhammar/ Trafikverket, (ej med i bild: Catharina 
Elmsäter -Svärd/ Sveriges Byggindustrier och Leif Callenholm/ Energimyndigheten)  samt 
innovationsansvarig på Miljö-  och energidepart ementet  Anna Carin Thomér . 
I pre-juryn s att experter från myndigheter, näringsliv och akademi. I den slutliga 
juryn s att VD:ar och GD:ar.  
Pre-juryns och den s lutliga juryns sammansättning återfinns i bilaga 1.  
Tävlingens bedömningsgrunder  
Målet för innovationstävlingen var: 
1. Att nå nära noll utsläpp i alla faser av broförbindelsens livscykel 
(produktion av material, byggskedet, driftskedet och rivning). Det innebär att utsläppsminskningar från tävlingsbidraget förutsätts gå längre än en 
minskning om 85% jämfört med referensen (alltså de uppskattade 
utsläppen för den ursprungliga bron). Anledningen är att kvarvarande 
utsläpp för Sveriges klimatmålsscenario 2045 kommer framförallt från 
sektorer som inte är relaterade till infrastruktur ur e tt livscykelperspektiv 
(framförallt jordbruk). Infångning och lagring av fossil koldioxid ses som 
en utsläppsminskande åtgärd som får användas här förutsett att utsläppen 
inte kan minskas genom andra rimliga alternativa åtgärder.  
2. Att bidra till kompletterande åtgärder utanför 2045- målsättningen och 
därefter nå negativa utsläpp. Det omfattar exempelvis infångning och 
lagring av biogena koldioxidutsläpp eller kompensationsåtgärder utanför Sveriges gränser. Andra åtgärder som omfattas är nettoupptag  av koldioxid 
från atmosfären genom att plantera träd och öka växtligheten, bygga i trä 
eller genom att ta hänsyn till de upptag som betong kan göra under 
förbindelsens livstid.  
 
 36 3. Det är dessutom möjligt att projektet bidrar med utsläppsminskningar i 
andra s ektorer som omfattas av Sveriges målsättning. Det kan exempelvis 
göras genom att bron producerar förnybar el och värme eller andra 
klimateffektiva produkter och tjänster som anses vara relevanta för 
Sveriges klimatomställning.  
Dessa tre kriterier var bedö mningsgrunderna för val av vinnande 
innovationskoncept i innovationstävlingen. Bedömningen av tävlingsbidragen fokuserade huvudsakligen på uppfyllelsen av den första målsättningen. Hur 
tävlingsbidragen uppnådde andra och tredje målsättningen gav pluspoäng.  
Sammantaget bör  innovationskoncepten bidra  till en transformativ industriell 
utveckling genom  möjligheten att bidra till att nå nollutsläpp* av 
växthusgasutsläpp genom banbrytande innovationer. De bör inte medföra en 
betydande negativ påverkan på övriga m iljömål , utan om möjligt också en positiv 
inverkan på övriga miljömål. Då finns p otential en för ökad konkurrenskraft med 
exempelvis ökat värdeskapande eller minskade kostnader.  
-----------------------  
*) Beräkningsunderlag ”nollutsläpp” : 
Klimatmålet om at t nå nettonollutsläpp år 2045 för Sverige som helhet innebär att 
utsläppen ska minska med minst 85 % till 2045 jämfört med 1990 och att resterande utsläpp ska kompenseras med kompletterande åtgärder (internationella 
krediter , verifierade utsläppsminskningar som sker i andra länder, infångning och 
lagring av biogena utsläpp  s.k. bio- CCS, samt ökat upptag av koldioxid i skog och 
mark). 
3.9 Vinnare utses  
Vinnarna utsågs under en prisceremoni i Almedalen . Miljöminister Karolina Skog  
överlämnade  diplom som hon och närings - och innovationsminister n signerat .  NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 37  
Bild 12. Ögonblick från prisceremoni i Almedalen: Lagdeltagare tar emot sina diplom, Karolina 
Skog applåderar och publiken är aktiv.  
Lagen tävlade i två grenar:  
• transformativ11 helhetslösning för nollutsläpp  
• banbrytande12 innovationskoncept  
Juryn beslutade att:  
• Vinnare i grenen Transformativ helhetslösning för nollutsläpp är Lag Blå 
med bidraget Den sanna sagan om bron med form och funktion.  
• Vinnare i grenen Banbrytande innovationskoncept är Lag Gul med 
bidraget  Odlade konstruktioner.  
3.9.1  Juryns motiveringar  
3.9.1.1  TRANSFORMATIV HELHET SLÖSNING FÖR NOLLUTS LÄPP  
I en inspirerande berättelse beskrivs vägen in i framtiden mot en klimatsmart 
förbindelse mellan Malmö och Köpenhamn. Flera transformativa skiften har 
skapats och klimatsmarta byggmaterial är standard, energiproducerande lösningar en självklar del av konstruktionen och ett flertal ol ika transportsätt tillgodoses på 
ett flexibelt sätt, i harmoni med den omgivande naturen. Med ett framåtblickande och väl genomtänkt helhetskoncept med intressanta möjligheter till genomförande 
överträffas Klimatlagens krav på nettonollutsläpp till 2045 oc h det sker dessutom i 
                                                      
11 Minst 80 procent bättre miljöeffekt än den konventionella lösningen. Bilaga 6, 
Upphandlingsutredningen, Slutbetänkande SOU 2013:12; www.naturvardsverket.se/Stod- i-
miljoarbetet/Bidrag/Stadsinnovationer/Vad- ar-transformativa- innovationer/  
12 Nyskapande, att se bortom dagens systemlösningar (Vinnova, Innovationer för ett Hållbart Samhälle 
2017- 2018; www.vinnova.se/e/innovationer -for-ett-hallbart -samhalle- 2018/  
 
 38 en av samhällets svåraste sektorer , infrastrukturbyggande. Negativa utsläpp uppnås 
i hela värdekedjan på ett omvälvande sätt, samtidigt som andra samhällsvärden 
skapas på vägen. Utvecklade material och nya konstruktioner kombineras i  en 
helhet som  skapar möjlighet er för samhället att klara den klimatutmaning vi står 
inför. Vinnare i grenen Transformativ helhetslösning för nollutsläpp är Lag Blå med Den sanna sagan om bron med form och funktion.  
3.9.1.2  BANBRYTANDE INNOVATI ONSKONCEPT  
Genom en k ombination av befintlig kunskap och banbrytande nya idéer skapas 
transformativa lösningar , som dessutom utmanar föreställningen om vad en bro 
egentligen är. Med utgångspunkt i multifunktionalitet och flera samhällsbehov i kombination med ett cirkulärt pers pektiv, 5 -stegsprincipen, startas en process som 
kan minska utsläppen radikalt och skapa en mängd integrerade samhällsnyttor. Traditionella materialval ersätts av möjligheten att låta naturen ”odla” en bro 
genom att bygga upp biobetong. Koldioxid och kalk från havet används som 
råvaror för materialuppbyggnaden. Varma vatten optimerar tillväxten vilket skapar 
möjligheter till helt nya affärsmodeller och finansieringslösningar i nya former av internationell samverkan. Standardiserade moduler bidrar till en lå ngsiktighet för 
att havsodlade konstruktionselement ska kunna vara konkurrenskraftiga. Vinnare i 
grenen Banbrytande innovationskoncept  är Lag Gul med konceptet Odlade 
konstruktioner .  NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 39 4 Resultat  
Resultaten från tävlingen var många. Lagens innovationskoncept och ett 
exempelbibliotek visar på innovativa och banbrytande lösningar  för en 
brokonstruktion som helhet, inom k onstruktion och design , klimatsmarta material, 
affärsmodeller, multifunktionalitet , biomimik , byggprocesser  och cirkulär 
ekonomi . Flertalet  policy- och implementerings förslag för nolluts läpp inom 
infrastruktursektorn har tagits fram.  En ny tävlingsmodell har utvecklats av 
näringsliv, akademi och myndigheter tillsammans. N ya tävlingar av samma modell  
är initierade  och t ävlingen innebar  en innovativ  samverkansform av medskapande 
karaktär . Resultaten beskr ivs närmare nedan.  
4.1 Vinnarna  
4.1.1  Självförsörjande ormbro med negativa utsläpp  
Lag B lå vann kategorin ”transformativ helhetslösning för nollutsläpp” med en 
ormformad  bro, i klimatpositiv stål-  och betongkonstruktion med bikakestruktur, 
som sparar material och producerar el. Ett vinnande koncept som reducerar 304 
000 ton koldioxid från atmosfären.  
4.1.1.1  MATERIALSNÅL DESIGN  
Framtidens smarta bro är av ett helt annat slag än broar 2018. Förutom att den har 
en bros funktion, att binda samman två platser, exempelvis över vatten , skapar bron 
i sig flera adderade tjänster och värden. Utformningen förenar estetiskt tilltalande 
design  liket en orm över sundet  och en hållbar, materia lsnål konstruktion i form av  
rör m ed ett skal av bikakestruktur , som ger en lättviktig bro med st yrka och 
hållfasthet.  
4.1.1.2  SJÄLVFÖRSÖRJANDE PÅ EL  
Bron är självförsörjande på el tack vare solpaneler och tusentals små vindturbiner 
som främst löser brons eget energibehov för drift av fläktar, elinstallationer, 
belysning med mera, men som även kan ge överskottsel. Fossilfri el och ett totalt ”elbidrag” från bron gör att den kan ge minskade CO
2-utsläpp. Solpanelerna 
beräknas kunna ge upp till 40 GWh  och vindkraften upp till 500 GWh  per år.  
4.1.1.3  EKOSYSTEMTJÄNSTER  
Värden skapas också i form av både försörjande, reglerande och kulturella 
ekosystemtjänster. Diken och annan växtlighet hjälper till att rena dagvatten och 
binda föroreningar och partiklar  samt  minskar bull ret. Växtlighet och grönska på 
och kring bron bidrar med positiva upplevelser för människorna som vistas på bron.   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 40 4.1.1.4  BORTOM  NOLLUTSLÄPP  
CO 2-utsläppen från ett brobygge kommer till allra största delen från produktion och 
transporter av byggmaterialen och från byggpr ocessen i sig. För att nå nollutsläpp 
bygger vi vår värdeskapande bro av klimatpositiva material som är gjorda genom 
helt andra tillverkningsprocesser än 2018. De främsta materialen i bron är stål och 
betong, men hur kan materialen bli klimatpositiva? För stålets del har 
tillverkningen år 2045 förändrats radikalt . Från den utsläppstunga tekniken med 
förädling via reduktion med kol och koks, till direktreduktion med vätgas, som i 
stort sett bara ger vatten som utsläpp. År 2045 tillverkar vi dessutom nytt stå l av 
återvunnet ”skrotstål” effektivt genom ny teknik. Stålets kringprocesser försörjs 
med biobränslen och kompletteras med CCS, vilket gör att stålet blir klimatpositivt.  
När det gäller cement finns effektiva CCS och CCU -lösningar (Carbon C apture 
and Storage respektive Carbon Capture and U tilization)  på plats som tar hand om 
mycket av utsläppen från cementtillverkningen. Termiska processer har också 
ersatts av elektrifierade processer vilket förenklar koldioxidlagring. Tack vare fullt 
utbyggd CCS , utve cklade processtekniker och användning av biobränslen i övriga 
processer har cement - och betongindustrin till och med nått negativa utsläpp och 
materialen i bron är därför klimatpositiva . 
Tillsammans med elproduktionen på bron ger bron nega tiva utsläpp på t otalt 304  
000 ton CO
2. 
4.1.1.5  FLEXIBEL FÖR FRAMTID ENS TRANSPORTER 
Den värdeskapande bron är byggd utifrån insikten att framtidens transportmönster 
kan se helt annorlunda ut än idag, och att bron därför måste vara flexibel och 
anpassningsbar till nya transportslag . Några kanske vi inte ens känner till ännu, 
medan andra kan förväntas bli alltmer aktuella, exempelvis fordon som drivs med 
enbart el eller vätgas. Bron är därför redan från början genomtänkt för att kunna 
möta framtidens behov av exempelvis laddningss tationer eller elektrifiering.  
4.1.2  Havsodlade konstruktioner  
Lag G ul tog hem första priset i kategorin ”banbrytande innovationskoncept”. 
Lagets vinnande bidrag presenterar en bro där naturens egna processer odlar fram bron i biobetong med hjälp av koldioxid och kalk från havet. Det vinnande konceptet innehåller även nya byggprocesser och nya affärs - och 
finansieringsmodeller.  
4.1.2.1  KLIMATSMART MATERIAL  
Vi ser stora möjligheter att skapa en innovativ ”biologisk bro” med helt nya och 
klimatneutrala material , som inte har  de stora utsläpp av CO 2 som konventionell 
produktion av betong har . Ett exempel är havsodlad betong som skapas genom att  NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 41 man lägger låg spänning på ett ledande material i havsvatten. Då bildas ett hårt 
betongliknande material kring det ledande materialet,  från kalkstenssediment och 
löst kalk i vatten. Odlade konstruktioner minskar behovet av kalksten till cement 
och kan ge ett nettoupptag av CO 2. På köpet kan man ta tillvara vätgasen som 
bildas i processen, och använda som energibärare. Låter man spänninge n fortsatt 
ligga på blir materialet också självreparerande, underhållsfritt och rostskyddat 
eftersom tillväxten av bio -kalksten fortsätter. De ledande strukturerna görs av 
klimatneutrala eller nästintill klimatneutrala material, som stål återvunnet med 
förnybar energi eller biobaserade material som grafen eller kolfiber.  
I processen bildas vätgas som kan tas tillvara som energikälla. I processen binder materialet också CO
2 från havsvattnet, som i sin tur kommer att ta upp CO 2 från 
luften för att jämna ut CO 2-halten i havsvattnet, vilket bidrar till minskad CO 2 i 
atmosfären. Att odla betong kräver väldigt lite resurser, bara en grundstruktur som t ex armeringsjärn, och tillförsel av förnybar el.  
4.1.2.2  STANDARDISERING, AFF ÄRSMODELLER OCH GLOB ALA 
PARTNERSKAP  
Metoden bygger på forskning som startade redan på 70 -talet, och har hittills främst 
använts för att återskapa korallrev. Men vi ser stora möjligheter med odlad betong i 
större skala och för många typer av byggnationer, med hjälp av nya 
konstruktionsmodeller, standardisering och affärsmodeller. Odlad betong växer 
långsamt, men i en framtid där det används i stor skala har det mindre betydelse då vi nått en långsiktig efterfrågan och planering för nya projekt. Tillväxten fungerar 
bäst i varmare, tropiska vatten och k an därför ge betydande exportinkomster för 
länder på södra halvklotet.  
4.2 Elva innovationskoncept  
Det är inte bara de vinnande innovationskoncepten som blev ett resultat av 
tävlingen. Även de övriga nio innovationskoncepten har fått stor  uppmärksamhet . 
Nedan följer tävlingsdeltagarnas korta sammanfattningar av de nio 
innovationskoncepten . Originaldokumentationen för ett innovationskoncept är på 
ca 7-10 sidor.  
4.2.1  Affärsmodeller  för en cirkulär bygg-  och anläggningssektor  
Innovationskonceptet från lag Blå lyfter fram behovet av ett helt nytt sätt att göra 
affärer på, när en förbindelse eller annat byggnadsverk i framtiden är multifunktionell och flera aktörer samfinansierar och samförvaltar, och där resurserna tillvaratas där de gör mest nytta samt är anpassningsbar a för flexibla 
behov. Affärsmodellskonceptet bygg på sex grundprinciper:  
• att gå f rån värdekedja till värdenätverk , där resurserna används om och om 
igen för olika ändamål istället för att producera, användas och skrotas   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 42 • resurser hyrs ut i nätverket  
• förbindelsen är en plattform  snarare än en förbindelse , och bas för 
uthyrningssystemet  av resurser  
• hantering av resurserna m ed hjälp av blockchain -teknik och AI  
• i framtiden kommer AI och robotik ha tagit ö ver många jobb, varför arbete 
inte blir en  hållbar s kattebas 
• naturresurserna blir  skattebasen . 
4.2.2  En värdeskapande bro  
 
Figur 7. Illustra tion av den värdeskapande bron.  Illustration av mötesritare/ Naturvårdsverket.  
En värdeskapande bro är ett innovationskoncept från lag Blå  som  visar på hur 
förbindelsen kan skapa värde. Värdeskapandet kommer från en design av 
förbindelsen som tar hänsyn till trafiken, har självunderhållande funktioner och 
skapar energi genom smarta installationer av vind och solkraft. Nedan beskrivs dessa.  
• Trafiken över bron . Idag kan vi inte säga vilka kombinationer som är mest 
klimatpositiva år 2045. Det hanteras genom att redan i konstruktionsfasen 
skapa en flexibilitet där hänsyn kan tas till framtida fordonsutveckling. 
Möjlighet till elektrifiering, lad dning etc. 
• Smarta installationer genererar energi främst genom integrerad sol - och 
vindkraft. De integreras i designen av bron och energin som  produceras är 
 
 43 främst till för att driva alla installationer, tex fläktar i tunneln.  På så sätt 
blir bron självför sörjande på el och ger även ett överskott.  
• Affärs modellen runt bron ska bidra till att gynna att de minst klimat-  och 
miljömässigt påverkande transporterna, både över bron och för  fortsatta 
transporter därefter.  
• Kontinuerlig förstärkning i bottenfundamente n sker genom naturens egna 
påväxt av bio- kalksten som skyddar fundament en i den marina miljön.  
• Underhåll . Minimerat underhåll åstadkoms  redan vid materialvalet i 
ursprungskonstruktionen samt genom att göra de delar som slits utbytbara  
och att det finns en cirkulär affärsmodell som gynnar detta.  Optimerat 
underhåll  genom automatiska sensorer och kameror som kan  se var riktade 
åtgärder behövs . Riskfyllt underhållsarbete sker automatiskt eller med 
hjälp av robotar. 
• Tillvaratagna ekosystemtjänster , för att gynn a människa och natur . 
4.2.3  Material 1 –  klimatpositiv stålframställning  
Detta innovationskoncept från lag Blå beskriver hur stålframställning kan göras 
klimatpositiv.  
Biomimik -inspirerade brokonstruktioner minskar stålåtgången i sig. Genom att 
dessutom använda höghållfaststål minskar vi mängden stål med 30 %. År 2045 
produceras höghållfast stål i ljusbågsugn vilket minskar CO 2-utsläppen med 85 %. 
Vi har även ställt om den kol - och koksbaserade ståltillverkningen till 
klimatpositivt stål som framställs genom redu ktion med vätgas, som i sin tur är 
tillverkad via fossilfri elektrolys. De biogena koldioxidutsläppen från processen 
fångas in och lagras, så kall ad bio- CCS, vilket leder till  negativa utsläpp  med upp 
till -25 % . 
4.2.4  Material 2 –  CCS Cementindustrin  
Lag Blå beskriver  i detta innovationskoncept  hur cementtillverkningen  kan bidra 
till negativa utsläpp . 
Betongen som användas i bron är tillverkad av cement med CCS -lösningar och 
kompletterande omhändertagande som till exempel nyttjande av koldioxid inbundet 
i andra kretslopp, CCU (Carbon C apture and U tilization). Både fossil och biogen 
CO 2 lagras. Det gör att cementtillverkningen totalt sett ger negativa utsläpp. 
Termiska processer har också ersatts av elektrifierade processer vilket förenklar 
CO 2-avskiljning och lag ring. Inom CCU används mikroalger som tar upp CO 2 från 
cementfabrikernas utsläpp, och algerna blir sedan biomassa som kan användas som bland annat biobränsle.  
 
 44 Poly Ponte och 5-stegsprincipen  
 
Figur 8. Illustration av Poly Ponte. Illustration av mötesri tare/ Naturvårdsverket.  
Innovationskoncept et från lag Gul presenterar en multifunktionell bro med 
benämning Poly Ponte, med tillhörande innovativ planeringsprocess, kallad ”5-
stegsprincipen”.  
Poly Ponte  innebär ett nytt sätt att se på utvecklingen av vårt samhälle, där vi 
genom att bygga en multifunktionell anläggning tillgodoser olika typer av behov. Huvudmålet är optimering av den totala resursanvändningen för byggandet för att 
uppfylla olika funktione r med hög kvalité. Behovet av att kunna förflyttas över 
Öresund kombineras med möjligheten att odla mat och andra råvaror, skapa miljöer 
som ger energi samt biologisk mångfald där för området nya växtarter etablerar sig 
intill eller på byggnadsverket  samt ekosystemtjänster såsom växtlighet som t ex 
skydd mot översvämningar och ökade vindar. Konceptet innebär att vi behöver en 
utvecklad planer ingsprocess, ”5- stegsprincipen” (se längre ned) , samt en utökad 
samverkan mellan olika aktörer i samhällsbyggnadsprocessen.  
Poly Ponte är också tänkt att vara en i samhället integrerad testbädd och 
forskningsmiljö. Det ger oss möjligheter att utveckla och testa metoder för framtida 
energiproduktion såsom energiutvinning från vattenströmning, vågkraft, sjö- , 
havsvärme eller  fjärrkyla. Miljön med öppna havsytor som omger denna nya 
stadsdel bedöms också vara gynnsam för vindkraft, där det till exempel ger 
möjlighet att styra vindar för högre vindhastighet och därmed bättre utväxling.  
 
 45 Poly Ponte som testbädd innebär ocks å att vi kan testa nya material i 
samhällsbyggandet, där odlade konstruktioner är mycket intressant som 
framtidsmaterial. Andra möjliga område att studera i denna testbädd skulle 
potentialen i olika förslag på lösningar av samhällets hållbarhetsutmaningar och till 
exempel se hur digitaliseringen och AI kan bidra till lösningarna.  
En annan möjlighet är att utvinna energi ut de rörelser  och vibrationer som uppstår 
i och med att transporter är en huvudaktivitet på förbindelsen.  
För att också dra nytta av den digitala transformation som har initierats och pågår i 
samhällsbyggnadssektorn ser vi att nya incitament att samverka behövs. Den 
utveckling som pågår, där också utvecklingen inom AI och industrialisering är en 
viktig del, kommer medföra att nya roller ino m nya kompetensområden behövs, 
samt också att vissa roller kommer försvinna. Detta gör att nya affärsmodeller, juridik och organisationsformer också behöver utvecklas.  
Bron ska ha vit a ytor och mater ial där det är möjligt, för att öka reflektionen av  
solljus. Då sänks temperaturen , vilket ger en effekt som motsvarar sänkning av 
CO
2-utsläpp.  
5-stegs principen, en planeringsprocess för en multifunktionell infrastruktur för det 
hållbara samhällets behov. Utgångspunkten är att bygga utifrån ett brett funktionst änkande  när bygg ande sker , för att få många olika funktioner att 
samverka för ett klimatneutralt samhälle.  
Den föreslagna 5 -stegsprincipen innebär att inkludera ytterligare ett steg i 
Trafikverkets vedertagna arbetsstrategi för 4 -stegsprincipen (Trafikverket, 2018) . 
Då fokuseras planeringsprocessen på lösningar ur ett multifunktionellt perspektiv. 
Det femte steget utgör tävlingskonceptet och omfattar tre faser.  
Blå Fas – behovsanalys : Här utvidgas målbilden om vilka behov som ska 
tillgodoses i d en nya anläggningen och utgår från de som kommer av ett hållbart 
samhälle, t.ex. kopplat till levnads - och resvanor, energibehov, redundans, 
folkhälsa etc.  
Gul Fas – uppfylla/tillgodose behov : Här identifieras på vilka sätt anläggningen 
kan uppfylla ident ifierade behov.  
Orange Fas – Finansiering, Utformning, Genomförande, Drift : Med fokus på 
utmaningen i alternativa finansierings-  och affärsmodeller för att hantera 
multifunktion i en och samma anläggning.   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 46 4.2.5  Flexibel konstruktion  
Det här innovationskoncept et från lag Gul presenterar flexibla konstruktioner i 
bron.  
Med flexibla flytande moduler möjliggörs byggandet av broar som enkelt kan 
anpassas efter nya förutsättningar och flyttas efter behov , repareras, återvinnas och 
återanvändas. Med hög andel återvinni ng och återanvändning möjliggörs cirkulära 
materialflöden som minskar materialanvändningen på sikt jämfört med 
konventionella broar. Med smarta och standardiserade moduler och gränssnitt kan 
tillverkningen utföras i industriella processer vilket medför sto ra möjligheter till 
ständig effektivisering av både produkt och process. Konceptet adresserar ett antal problemområden som har kategoriserats in i följande fyra huvudspår: flexibilitet i 
funktion, flexibilitet i konstruktion, cirkularitet och motståndskraf t mot 
klimatförändringar.  
4.2.5.1  FLEXIBILITET I FUNKTION   
En stor anledning till konceptets möjlighet till minskade CO 2-utsläpp är dess 
flexibilitet som medför ett begränsat resursslöseri i en tid där riskerna för att bygga 
fel ökar.  Flexibiliteten  gör att konce ptet enkelt kan anpassas till en föränderlig 
värld med nya transportslag och volymer eller helt nya användningsområden såsom bostäder eller arbetsplatser.  
För att möta föränderligheten kan modulerna även dimensioneras till en kortare 
livstid än traditione lla brokonstruktioner, men med enkla möjligheter till 
reparationer och uppdateringar för att möta framtida behov. Lägre dimensionerad 
livstid och modulernas flytförmåga gör att mindre material behövs jämfört med vid traditionella brobyggen.  
4.2.5.2  FLEXIBIL ITET I DESIGN OCH KONSTRUKTION  
Konceptet medför relativt icke -invasiva förankringar i miljön: pontonbron är lätt att 
flytta eller montera ner utan att miljön blir långvarigt påverkad, jämfört med en 
massiv traditionell brodesign som medför ett kostsamt och energ ikrävande 
rivningsarbete.  
En pontonbro behöver inte konstrueras på plats, utan kan till stor del byggas vid 
specialiserade anläggningar för att sedan bogseras till avsedd position.  Förenkling en av produktion och uppförande av bron medför besparingar av 
ekonomiska, ekologiska, och tids -resurser jämfört med en traditionell, fast bro.  
Vattnets bärkraft har potential att minska materialåtgång jämfört med en fast konstruktion eftersom de flytande pontonerna enbart dimensioneras efter lasten de 
ska bära och in te efter vattendjup, bottenmaterial, etc . (dock är utformningen av 
pontonernas förankring beroende av de faktorer na).   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 47 4.2.5.3  CIRKULARITET  
Konceptet medför möjlighet till minskade CO 2-utsläpp även på lång sikt eftersom 
det bygger på cirkularitet och kretsloppstän kande  med återanvändning av moduler 
samt återvinning av material. De smarta gränssnitten mellan modulerna gör att 
trasiga moduler enkelt och snabbt kan bytas ut utan stora och kostsamma 
reparationsinsatser som hindrar trafikflödena över bron. Eftersom modulkonceptet 
har en hög andel av standardisering kan reparationer och annan hantering göras effektivt genom automatiserade processer.  
4.2.5.4  MOTSTÅN DSKRAFT MOT KLIMATFÖRÄNDRINGAR  
En viktig del i konceptet är dess inneboende motståndskraft och anpassningsbarhet 
till klimatförändringar. Broar med flytande moduler är särskilt lämpade för 
havsnivåhöjningar och översvämningar eftersom de med sin flytkraft kommer att 
befinna sig ovanför vattenytan och vara farbara. Möjligheten till snabba 
reparationer och byten av moduler medför att funktionen snabbt kan återställas efter skador från exempelvis extrema stormar.  
4.2.6  Klimatsmarta material  
Det här innovationskoncept et från lag Gul beskriver material med betydligt mindre 
koldioxidutsläpp än dagens material som används inom infrastruktursektorn.  
Konceptet med klimatsmarta konstruktionsmaterial förutsätter att man optimerar 
eller förändrar urval av oorganiska utgångsmater ial för framställning av färdiga 
delmaterial eller färdiga element. I dagsläget används cementbaserade material för 
stora infrastrukturobjekt där fokus ligger på mekanisk bärighet och beständighet. 
Den typen av konstruktioner medför stora investeringskostnader och förutsätter att färdiga objekt skall serva samhället under minst 100 år och helst mycket längre då beprövade tekniska lösningar som har validerats under en lång period i ute miljö föredras av branschen. Byggmaterial baserat på ren Portlandcement , även om det 
erbjuder utmärkta egenskaper, är inte framtiden och måste CO
2 optimeras. Det 
finns flera tekniker och material som kan komplettera eller ersätta ingredienser i cement. I konceptet ingår hela produktionskedjan från basmaterialet till en färdig produkt.  
Reduktion eller eliminer ing av utsläpp av CO
2 som i dagsläge kommer från 
produktionen av cement och stål:   
• Portlandcement -  CCS kan hantera ca 35% av CO 2 utsläppet och resten kan 
hanteras genom produktionsåtgärder (bränsle, produktionsoptimering, lägre temperaturer) .  
• Portlandcement med inblandning av andra CO
2 neutrala bi ndemedel t ex 
flygaska eller masugn sslagg ( cement produkter med andra bindemedel 
finns redan på marknaden t ex CEM III). I Sverige är det inte vanligt att man har använt höga halt er av flygaska eller slagg i betong. För marinmiljö  NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 48 rekommenderas höga slagghalter då betongen blir mycket tätare och 
därmed hållbar heten och beständigheten ökar.  
• Geopolymerer – 0% CO 2 vid produktion; produktionen kräver mycket 
starka kemikalier (baser) f ör att producera geopolymer vilket kan innebära 
andra typer av arbetsmiljöproblem. Malning sprocessen kräver en del 
energi men den ska vara eldriven. Det finns dammar  och hus men man 
saknar exempel för geopolymer -broar. Beständighet mot salter bedöms 
vara g od. Tillgängligheten på råmaterial t ex slagg däremot kan vara 
problematisk på sikt.  
• Kalcinerade leror är ett mycket lovande teknik för tillverkning av alternativt cement där egenskaper för betong blir samma eller bättre än idag. Tekniken är i en intensiv  utvecklingsfas och beroende på 
tillgänglighet av lämpliga leror  där geologisk kartering av leror är gjord 
samt utvärdering av leregenskaper pågår. Tidsaspekten är några få år. Energibehovet för att bränna leror minskas till ca 60% av tillverkning av Portl andcement samt som leror har inget utsläpp av CO
2.  
4.2.7  Resursoptimering  
Det här innovationskoncept et från lag Gul presenterar resurseffektivisering i 
byggprocessen.  
Konceptet bidrar till att lösa utmaningen att icke optimala mängder eller typer av material an vänds vid ny-  och ombyggnation av infrastruktur, sett till hela 
livscykel n. Det bidrar också till att optimera resursanvändningen i byggnations -
processer samt vid drift och underhåll, dvs. optimera byggmetoder och logistik, användning av maskiner och utrustning, tidsåtgång, underhållsåtgärder etc.  
Det bidrar  i sin tur till att minska naturresursuttag och koldioxidutsläpp associerat 
med byggmaterial och bygg-  och driftsprocesser under ett byggnads -verks hela 
livscykel; materialtillverkning, byggproduktion, drift och underhåll, rivning samt vid framtida återbruk.  
Med AI och senso rer kommer det också finnas större möjlighet att kombinera olika 
byggmaterial med varandra och att utvärdera och införa nya material. 
Byggnadsverk kan också utformas optimalt med avseende på återanvändnings-  och 
återvinningsbarhet (design for deconstruction). 
Genom att installera aktiva sensorer i byggnadsverket kommer underhåll att kunna 
planeras på ett optimalt sätt, och livslängden av strukturen ökas samtidigt som 
underhållsbehov minimeras. Sensorer möjliggör också att följa 
utmattningstillståndet i de v iktiga delarna av bron och följa belastningen som sker, 
som i sin tur kan bidra till att förbättra dimensioneringsregler för nya 
konstruktioner. En digital tvilling av byggnadsverket skapas för att samla in data 
under dess livslängd.   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 49 Den totala potentiella utsläppsminskningen som konceptet resulterar i är svår att 
bedöma eftersom minskningar sker i alla skeden av ett byggnadsverks livscykel. Baserat på andra studier och exempel, uppskattas de nya verktyg kopplat till dessa 
teknologier kunna bidra till en to tal CO
2-minskning om 20- 70 % under ett 
byggnadsverks hela  livscykel.  
4.2.8  Bella Ponte  
Det här innovationskoncept et från lag Gul fokuserar på resurssnål konstruktion och 
innovativ transportreglering. Bron benämns Bella Ponte.  
Bella Ponte är en vacker och smäcker  förbindelse i form av en kombinerad bro och 
tunnel. Förbindelsens signum är att använde de nyaste teknikerna och materialen i 
syfte att lyckas bygga ny transportinfrastruktur och samtidigt vara rädd om jordens 
resurser. För det  behövs ett helt nytt angreppssätt för dimensioneringen. Bron är 
byggd efter principen att skapa en så resurssnål konstruktion som möjligt på 
bekostnad av kravet på högsta möjliga framkomlighet. Eftersom konstruktionen är 
mycket slimmad kommer innovativa regleringar av vilka fordon s om kan passera 
under olika tidsperioder på grund av kapacitet och belastning användas.  
I koncept et utgår vi från ett grundläggande problemområde vid dimensionering av 
inte minst brokonstruktioner, den höga belastningen. Hög belastning (flöde, vikt och vibr ation) medför att bron måste dimensioneras för att möta den , vilket  leder 
till en större bro (förbindelse).  
Konceptet bygger på att vi då tittar på följande delområden för att uppnå lägre klimatpåverkande utsläpp:  
• Begränsning av tunga transporter  eller fördelning av de transporter som ska 
ske över bron så att belastningen blir jämnare över tid . Det minskar 
maximala momentana belastningen.  
• Materialeffektivitet samt materialsnål design . 
• Nya eller  förbättrade material med lägre utsläpp av klimatpåverkande 
gaser .  
• Återvinningsbara konstruktioner .  
4.3 Sju utvecklingss pår 
Lagen lämnade in totalt elva innovationskoncept. I koncepten fanns sju 
utvecklingsspår som lagen har identifierat att tillsammans arbeta vidare med . 
Utvecklingsspåren  kan engagera också andra aktörer än de som deltagit i tävling en, 
eftersom allt arbete  inom tävlingen bygger på öppen innovation. De t lever vidare i 
olika utvecklingsprojekt  i vägen mot realisering av innovationerna  och 
nollutsläppssamhället . Utvecklingsspår en innehåll er flera innovativa idéer från 
båda lagen och samlar  satsningar som tillsammans åstadkommer klimatpositiv  NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 50 infrastruktur till 2045 men  även ytterligare mervärden för samhället. De sju 
utvecklingsspåren beskrivs nedan . 
Några av utvecklingsspåren omfattar planeringsprocessen:  
• Multifunktionalitet och innovativ planeringsprocess  
Medan andra omfattar byggprocessen  och förvaltning :  
• Konstruktion och design  
• Teknik för effektiva byggprocesser  
• Resurseffektivitet och cirkulär ekonomi  
• Klimatsmarta material  
• Biomimik  
Ett eget spår  är nya affärsmodeller , som beskrivs i ett eget delkapitel 4.4.  
 
Figur 9. Utveckling från en bro och minskade utsläpp till funktioner och tjänster för samhället och 
klimatpositivt. Illustration/ Naturvårdsverket.  
4.3.1  Utveckla planeringsprocessen 
Tävlingens huvudfokus för att svara på frågan om hur Öresundsbron skulle kunna 
byggas med nollutsläpp av växthusgaser var inom teknikområdena produktion och 
konstruktion. Båda lagen identifierade tidigt att även planeringsprocessen spelar en 
stor roll, både för att få mervärde vid en stor byggnation men även för att klara av 
 
 51 att nå nollutsläpp eller bättre. Dagens planeringsprocess sker ofta stuprörsvis men 
om en förbindelse som inte ska orsaka utsläpp av växthusgaser behöver nästan ofta 
fler aspekter tas i n i samband med planeringen. Vilka verksamheter kan finnas på 
eller i närhete n av bron och ge ett mervärde ?  
4.3.1.1  MULTIFUNKTIONALITET OCH INNOVATIV PLANER INGSPROCESS  
Många av lagens helhetslösningar för ett infrastrukturbygge beskriver hur  
infrastrukturanläggningen kan ha  flera funktioner och tjänster i en och samma 
anläggning. En förutsättning för det är en innovativ  planeringsprocess . 
Helhetslösning bör ta hänsyn till också de framtida förändringa r som kan ske när 
det gäller behovet av tr ansporter.  
I framtidens bro ser vi till att utnyttja plats, konstruktion och form till att skapa en 
multi- bro som uppfyller fler funktioner . Här finns också t.ex. bostäder, service, 
rekreation, matproduktion och mötesplatser. På så sätt löser vi många 
infrastrukturbehov i en och samma byggprocess, vilket i sig är resurssnålt och 
klimatsmart. Med inbyggd multifunktionalitet nås flera mervärden utöver sänkta 
koldioxidutsläpp, bland annat socialt välmående, biologisk mångfald och 
ekosystemtjänster.  
 
Figur 10.  En multifunktionell bro. Illustration/ Naturvårdsverket.  
 
 52 4.3.1.1.1  Innovativ p laneringsprocess  
För att en infrastruktur med multifunktionalitet och värdeskapande med 
ekosystemtjänster och elproduktion ska fungera och bli verklighet krävs en väl utvecklad planeringsprocess som baseras på Trafikverkets vedert agna arbetsstrategi 
för ‘4 -stegsprincipen’ (Tänk om, Optimera, Bygg om, Bygg nytt), men där 
ytterligare ett steg inkluderas. Ett  femte steg utgör tävlingens innovativa lösning 
och omfattar tre faser : 1) behovsanalys, 2) uppfylla/tillgodose behov och 3) 
genomförande/aktualisering/utförande. I sista steget fokuseras planeringsprocessen 
på lösningar ur ett multifunktionel lt perspektiv  och flexibilitet för framtidens 
transporter . 
4.3.1.1.2  Framtidens transporter  
Framti dens b ro är byggd utifrån insikten att framtidens transportmönster kan se 
helt annorlunda ut än idag, och att bron därför måste vara flexibel och 
anpassningsbar till nya transportslag  och mängd transporter . Några kanske vi inte 
ens känner till ännu, medan andra kan förväntas bli alltmer aktuella, exempelvis fordon som drivs med enbart el eller vätgas. Bron är därför redan från början 
genomtänkt för att kunna möta framtidens behov av exempelvis laddningsstationer 
eller elektrifiering. Bron byggs med en flexi bel konstruktion som lätt kan 
moduleras med hänsyn till framtida fordonsutveckling. Den strukturella lösningen 
ska kunna vara föränderlig samt lätt att underhålla vid behov. Förbindelsen ska 
också i sina affärs-  och finansieringsmodeller gynna klimat - och miljömässigt 
smarta transporter, både över bron och därifrån.  
 
Figur 11. Design för flexibilitet inför framtidens transporter. Illustration/ Naturvårdsverket.  
 
 53 Ytterligare ett sätt att anpassa bron efter framtidens transporter är att bygga in en 
flexibilitet med hjälp av flytande konstruktioner (pontonbro). Bron kan anpassas till förändrade transportbehov över tid. Flytande moduler kan läggas till eller tas 
bort, och konstruktionen kan byggas för att kunna b ära bostäder, kontor med mera.  
4.3.1.1.3  Testbädd för ett hållbart samhälle  
Byggandet av en  multi- bro är möjlig tack vare en bredare samverkan mellan olika 
samhällsaktörer för att planera, finansiera och resurseffektivisera projektet. För att 
bron ska kunna ge lärdomar och kunskap för framtiden fungerar den som en 
testbädd för forskning och innovation, där resultat och värden testas och mäts i en naturlig miljö. Redan i planeringsstadiet har vi tagit höjd för alla funktioner vi vill att bron ska omfatta i ett optimalt samspel mellan människa, teknik och m iljö. Här 
jobbar olika intressenter tillsammans, från forskningsinstitut till offentlig sektor och näringslivet, för att förverkliga det klimatneutrala samhällsbygget.   
Testbädden ger möjligheter att utveckla och testa metoder för exempelvis 
energiprodukt ion, nya material, digitalisering och AI. Metoderna kan användas för 
att öka resurseffektiviteten, säkerheten och minska klimatpåverkan.  
4.3.1.1.4  Elproduktion i infrastruktur  
Broar och annan infrastruktur kan bli självförsörjande på el tack vare solpaneler som är m onterade längs hela bron som följer solens gång, på ett sätt som ger 
maximal exponering och effekt, samt tusentals små vindturbiner inuti 
hexagonstrukturer i bron. Solpanelerna och vindturbinerna  löser främst  brons eget 
elbehov för drift av fläktar, elinst allationer, belysning med mera, men ger även 
överskottsel.   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 54  
Figur 12. Elproduktion i hexagonstrukturerna. Illustration/ Naturvårdsverket.  
Andra former av elproduktion kan komma från annan form av vindkraft med 
inspiration av valfenor, vågkraft, sjö - och havsvärme eller att ta tillvara energi från 
de vibrationer som transporterna över bron genererar.  
4.3.1.1.5  Ekosystemtjänster  
Värden skapas i form av både försörjande, reglerande och kulturella ekosystemtjänster. Exempelvis hjälper växtlighet i diken att rena dagvat ten och 
träd minskar buller, ger vindskydd och temperaturreglering. Växtlighet och grönska på och kring bron förbättrar luftkvaliteten, ger översvämningsskydd och bidrar med positiva upplevelser för människorna som vistas på bron.  
Bron som eget samhälle i nnehåller även möjlighet att odla och producera mat, så 
att de som bor och vistas där blir självförsörjande på livsmedel till viss eller stor del. Miljön och platsen lämpar sig till exempel för mussel - och algodlingar. Den 
multifunktionella bron erbjuder o ckså naturliga mötesplatser och ekosystemtjänster 
som rekreationsmöjligheter och biologisk mångfald eller  som boplatser för olika 
fåglar. Vid landfästena har vi skapat mötesplatser som till exempel naturrum som ger möjlighet till rekreation och uppl evelser  med pedagogiska värden.  
4.3.1.1.6  Klimatanpassning  
I den multifunktionella bron finns det också exempel på funktioner för klimatanpassning. Ett exempel är  den flytande brokonstruktionen som har 
 
 55 motståndskraft mot höjda havsnivåer och översvämningar som klimatförändringar 
riskerar att föra med sig.  Ett annat exempel är de ekosystemtjänster såsom diken 
med vegetation samt grönytor och växtlighet som ger motståndskraft mot 
översvämningar.  
4.3.2  Utveckling av byggprocess och förvaltning  
4.3.2.1  KONSTRUKTION OCH DES IGN 
4.3.2.1.1  Rör och hexagonstruktur  
Utformningen förenar estetiskt tilltalande design och en hållbar, materialsnål konstruktion i form av en orm och är uppbyggd av rör, eftersom rörformen sparar 
material och ger en optimal relation mellan styrka och vikt. Rören har  skal av 
hexagonstrukturer, en ”naturform” som vi ser i både bikakor och kolatomens 
struktur . Det  ger en lättviktig bro med styrka och hållfasthet.  
Både rörformen och hexagonstrukturen bidrar till att spara mycket material och ger 
också en optimal relation mellan vikt och styrka. Materialet i rören är höghållfast, återvunnet stål vilket ökar livslängden. Hexagonerna ger också bra möjligheter att ”täcka” bron med små vindturbiner och även solpa neler för att producera el. 
 
Figur 13. Hexagoner och rörstruktur. Illu stration/ Naturvårdsverket.  
Brokonstruktionen designas för att vara flexibel med utbytbara delar vid 
exempelvis slitage. Konstruktionen är inspirerad av naturen, som är överlägsen när 
det gäller att skapa former som maximerar funktionen med minimala resurser.  
 
 56 4.3.2.1.2  Flerdelade bropelare  
Bropelarna byggs så att de är flerdelade, vilket gör att man kan utföra underhåll 
utan att stänga av trafiken. Flerdelade bropelare gör det också möjligt att ”uppgradera” bropelarnas konstruktion om det behövs för tyngre trafikbela stning i 
framtiden. Sensorer i bropelarens betong känner av oc h signalerar 
underhållsbehovet.  
4.3.2.1.3  Flexibla moduler  
En nyckel till att bygga klimatsmart är också att bygga flexibelt istället för att försöka förutse framtidens behov och förutsättningar.  
Den flytande konstruktionen sparar material i sig eftersom den inte kräver en rad 
betongfundament och pelare. Med flytande moduler kan bron enkelt anpassas efter 
nya förutsättningar och även flyttas. Modulerna är sammanlänkade via 
standardiserade smarta anslut ningsdetaljer så att varje del enkelt kan repareras, 
återvinnas och återanvändas i ett cirkulärt flöde.  
 
Figur 14. Flytande konstruktioner. Illustration/ Naturvårdsverket.  
En konstruktion med flexibla flytande moduler medför relativt icke -invasiva 
förankr ingar i miljön och kan anpassas efter nya förutsättningar och flyttas efter 
behov. En moduldesign är bättre anpassad till naturens och trafikens förändringar. En pontonbro kan i stor del byggas vid specialiserade anläggningar för att sedan bogseras till av sedd positionen. Denna förenkling av produktion och uppförande av 
 
 57 bron medför besparingar av ekonomiska -, ekologiska - och tidsresurser. Delarna 
kan enkelt repareras, återvinnas och återanvändas.  
4.3.2.1.4  Materialsnål konstruktion  
Det som främst påverkar brons klimatpåverkan är materialåtgången och 
produktionsprocesserna för att få fram materialen. Därför behöver konstruktionen 
vara maximalt materialsnål, samtidigt som de ska generera så lite CO 2-utsläpp som 
möjligt. Bron är byggd efter principen att skapa en smäcker  form som därmed 
medför en resurssnål konstruktion. Eftersom formen är smalare så förbrukas mindre mängd material. Materialeffektivitet är centralt för konstruktion. Här innebär det i korthet att ta vara på materialens naturliga tryck och draghållfasthet genom att se till att det bara uppstår rena drag. Mängden material minskar genom 
att undvika böjspänningar. Detta baseras på en matematisk modell som är byggd på 
naturens egna principer. Hänsyn tas också till ett behov av flexibilitet i 
samhällsbyggnaden. M aterial inom konstruktionen kan enkelt få nya 
användningsområden. Genom att återvinna och återanvända material fås ett mer 
cirkulärt system med minskad användning av resurser, mindre utsläpp och minskad klimatpåverkan.    
Ett annat perspektiv är att en smal och smäcker bro, med reducerad materialanvändning som följd, behöver minskad belastning från transportflödet, 
vikt och vibration. För att minska  påfrestningarna behöver mängden trafik på bron 
vid samma tidpunkt regleras. En utveckling av lättare fordon, nya transportsätt, innovativ trafikreglering över bron, samt begränsning av hastigheten vid överfart kan även det underlätta påfrestningarna på bron.  Med innovativa sätt att styra 
trafikflödet, exempelvis genom ”slot -tider” för tunga transporter eller andra 
incitament för att begränsa belastningen, byggs bron så resurssnålt som möjligt utifrån att vi också måste minska transporterna i framtiden.   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 58 4.3.2.2  TEKNIK FÖR EFFEKTIVA  BYGGPROCESSER  
 
Figur 15. AI, sensorer och robotar för ökad resurseffektivitet. Illustration/ Naturvårdsverket.  
4.3.2.2.1  AI och sensorer för en resursoptimerad livscykel  
Genom att använda AI redan i projekteringsstadiet har vi från starten kunnat 
analysera många alternativa lösningar för att hitta det mest resurssnåla alternativet 
för varje delkonstrukti on, utifrån flera hållbarhetsparametrar inklusive 
återvinningsbarhet. Det minskar resursförbrukningen i alla delar av projektet. När 
bron är färdig används AI och sensorer för att övervaka och optimera drift och underhåll. På så sätt minimerar vi det total a underhållsbehovet samtidigt som  vi 
maximerar brons livslängd.  
4.3.2.2.2  IoT och sensorer för flexibilitet för framtidens transporter  
Vi behöver skapa nytt för framtiden, trots att vi inte har facit för hur framtiden kommer att se ut och vilka behov som bron ska lösa om kanske 100 år. Med nya 
smarta tekniker som sensorer och IoT sker en ständig datainsamling för att 
optimera konstruktionen på ritbordet, under byggprocessen och under hela livscykeln. Redan i konstruktionsfasen har vi byggt in en flexibilitet för att kunna 
ta hänsyn till framtida fordonsutveckling med möjlighet till elektrifiering och 
laddning med mera.  
 
 59 4.3.2.2.3  Digitalisering och automatik för underhåll  
Byggets underhåll utmärker sig genom användandet av digitalisering och 
automatik för att skapa optimerade funktioner och förhållanden. I konstruktionsfasen skapas flexibilitet där hänsyn kan tas till slitage och framtidens 
behov genom att göra delar utbytbara. Underhållsfria eller - snåla material används. 
För att optimera underhållet används automatiska sensorer som synliggör och 
bedömer var riktade åtgärder behövs. Det nödvändiga underhållet utförs hållbart 
och arbetsmiljösäkert, genom till exempel användning av robotar .  
4.3.2.3  RESURSEFFEKTIVITET O CH CIRKULÄR EKONOMI  
4.3.2.3.1  AI, sensorer och utbytbara moduler  för resurseffektivitet   
AI och sensorer som beskrivits under utvecklingsspåret teknik för effektiva 
byggprocesser minskar resursförbrukning en i alla delar av projektet och maximerar 
brons livslängd, som stödjer utvecklingen av en cirkulär ekonomi inom bygg-  och 
anläggningsbranschen. Med hjälp av AI och sensorer och nya typer av affärsmodeller skapar vi förutsättningar för att återvinna och åt eranvända brodelar.  
 
Figur 16. Utbytbara delar för ökad cirkul aritet. 
Flexibla konstruktioner i form av flytande  moduler medför att byggprocessen och 
underhållet blir både kostnadseffektivt och ett klimatsmartare  långsiktigt val än 
dagens konventionella konstruktioner , eftersom det går att byta ut modulerna var 
för sig vid behov av förändring, lagning, återvinning och återanvändning.   
 
 60 4.3.2.4  KLIMATSMARTA M ATERIAL  
4.3.2.4.1  Material med albedo -effekt  
Brons yta  som är exponerad för solljus är gjor d så att den har ett mycket högt  
albedo -värde (reflektion av solljus) . Det  bidrar till en temperaturminskning som 
motsvarar stora mängder CO 2. 
4.3.2.4.2  Odlade konstruktioner och självläkande bio- betong 
Brons betongdelar består till stor del av ”odlad betong” vilket  har minimerat 
behovet av traditionellt tillverkad betong och alla utsläpp som det innebär. 
Metoden innebär att en låg spänning läggs över ett ledande material i havsvatten. 
Då sker en uppbyggnad av ett mycket hållfast betongliknande material , bio-
kalksten . Den  är tre gånger starkare än cement  och passar bra att använda som 
byggstenar till skalstrukturer. De ledande strukturerna görs av klimatneutrala eller 
nästintill klimatneutrala material, som stål återvunnet med förnybar energi eller biobaserade materia l som grafen eller kolfiber.  
 
Figur 17. Odlade konstruktioner. Illustration/ Naturvårdsverket.  
Odlade konstruktioner är ett attraktivt alternativ till traditionellt byggmaterial. Det 
krävs dock nya byggprocesser och nya affärsmodeller, eftersom det tar långt tid att 
odla materialet. Exempel vis krävs  ökad långsiktighet och standardisering av 
moduler/byggdelar  för att underlätta nyttjandet.  
Brofundament kan underhålla och läka sig själva genom metoden att lägga lågspänning på ledande material, som generera r tillväxt av bio -kalksten.   
 
 61  
Figur 18. Självläkande brofundament. Illustration/ Naturvårdsverket.  
4.3.2.4.3  Alternativa material  
För att minska CO 2-utsläppet är en lösning att cement optimeras med hjälp av 
teknik som ersätter eller kompletterar cementet i strukturen eller byggnaden. 
Ersättning av mycket av bindemedlen i cement  kan ske  med alternativ som 
flygaska. Andra tekniker för tillverkning av alternativt cement är att blanda in CO 2-
neutrala bindemedel som  kalcinerade leror och geopolymerer. Både kalcin erade 
leror och geopolymerer ger noll utsläpp av CO 2 vid produktionen och för 
kalcinerade leror krävs 60 % mindre energibehov än för vanlig cement. I marin 
miljö är slagg (t ex masugnsslagg) användbart då höga slagghalter gör betongen 
mycket tätare och hål lbarare. Med alternativa bindemedel som komplement i 
vanlig cement eller som helt ersätter traditionella bindemedel räknar vi med att 
minska CO 2-utsläppen med 60- 100 % , beroende på material.  
4.3.2.4.4 Bio-CCS och CCS  
dessutom använda höghållfast stål minskar vi mängden stål med 30 %. År 2045 produceras höghållfast stål via ljusbågsugn vilket minskar CO
2-utsläppen med 85 
%. Vi har även ställt om den kol - och koksbaserade ståltillverkningen till 
klimatpositivt stål som framställs genom reduktion med vätgas, som i sin tur är tillverkad via fossilfri elektrolys. De biogena koldioxidutsläppen från processen 
fångas in och lagras, så kallad bio -CCS , vilket leder till negativa utsläpp.  
Betongen som  användas i bron är tillverkad av cement med CCS -lösningar och 
 
 62 i andra kretslopp, CCU . Både fossil och biogen CO 2 lagras . Det gör att 
cementtillverkningen totalt sett ger negat iva utsläpp. Termiska processer har också 
ersatts av elektrifierade processer vilket förenklar CO 2-avskiljning och lagring. 
Inom CCU används mikroalger som tar upp CO 2 från cementfabrikernas utsläpp, 
och algerna blir sedan biomassa som kan användas som bland annat biobränsle . 
4.3.2.5  BIOMIMIK  
Biomimik  (eller b iomimetik ) är teknik som efterliknar förebilder i biologiskt liv i 
naturen.  
4.3.2.5.1 Multifunktionalitet och ”form före material”  
Konceptet att skapa en multifunktionell bro, speglar naturens egen princip att nyttja 
resurser på flera sätt. En annan av naturens principer som vi utgått ifrån är att 
material är kostsamt, men form är resurssnålt. Med den grundprincipen har vi 
skapat en  annan typ av  bro designad för att kräva så lite material som möjligt, med 
tanken att vi även måste begränsa mängden , och tyngden av transporter. Med hjälp 
av designmodellen ”form -finding” använder vi materialens naturliga tryck - och 
draghållfasthet och undviker böjspä nningar, vilket gör att vi kan minimera 
materialåtgången. Med AI och olika matematiska modeller för materialoptimering 
efterhärmar vi också naturens egen resurssnåla design med ihåliga men ändå starka 
konstruktioner.  
 
Figur 19. Fågelnäbbars konstruktion, ihåligt men starkt,  inspirerar till minimalistisk design. 
Illustration/ Naturvårdsverket.  
 
 63 En design på en materialsnål brokonstruktion med inspiration från naturen är det 
vinnande bidraget om en ormliknande bro där skalets hexagonstruktur härmar både kolat omens struktur och bikakestr ukturen. Det ger en både lätt och samtidigt stark 
konstruktion som även är flexibel med lätt utbytbara delar. Då naturen är i ständig förvandling krävs adaption till ändrade förutsättningar, en annan av naturens principer. Även detta har tagits med i konstruktionen av bron, då delar ska vara 
lätta att byta ut och änd ra för framtida transportbehov. 
 
Figur 20. Bikakan inspirerar till materialsnål konstruktion. Illustration/ Naturvårdsverket.  
4.3.2.5.2 Odlade konstruktioner  
Biobetong odlad f rån havet, det andra vinnande bidraget, har också sitt ursprung i 
biomimik . Se tidigare avsnitt om odlade konstruktioner . 
4.4 Nya affärsmodeller  
Båda lagen presenterade nya affärsmodeller för att en klimatpositiv broförbindelse 
ska kunna bli verklighet i framtiden. Nedan presenteras  olika förslag på nya, 
disruptiva  affärsmodeller.  
4.4.1  Affärsmodell för att ta hänsyn till naturresurser  
Affärsmodellen kring förbindelsen bygger på en föränderlig värld samtidigt som den är jämförbar med en stad. Förbindelsen fungerar självorganiserande där alla som verkar där blir en del av innehållet självt. Digitalisering och robotisering 
 
 64 används i allt h ögre grad och ägandet av data blir känsligare. Därför kommer 
förbindelsen som system inte att äga data om användarna, utan data ägs av 
användare och produkter själva som i sin tur interagerar med systemet. Utöver det 
kommer användare och produkter enbart behöva dela med sig av relevant data för 
att uppnå ett så optimalt system som möjligt. Användandet av material och resurser ska regleras så att tillämpning blir cirkulär och uttaget av naturresurser begränsas. 
Det görs bland annat genom att varor hyrs istäl let för ägs och med hjälp av 
blockchain- inspirerad teknik där naturresurser kan spåras på säkra sätt. För att 
ytterligare förstärka klimatarbetet höjs kraven på de varor som transporteras via 
förbindelsen och att det skattas på naturresurser istället fö r arbete. Finansiering sker  
via modeller där olika noder kopplas samman, t.ex. att offentliga beställare handlar 
upp värden istället för produkter. Målet med affärsmodellen är att smidigt fungera i ett nätverkssamhälle, samtidigt som den bekämpar klimatföränd ringar.  
4.4.2  Affärsmodell för cirkul aritet 
För att skapa en klimatneutral värld behövs det nya typer av affärsmodeller. De 
behöver vara långsiktiga, bygga på naturens principer och premiera cirkulära 
system för att trygga hållbara satsningar. Exempel på sådana affärssystem är 
principen om att reparera, återvinna och återanvända moduler i bron, vilket skapar 
en cirkulär affärsmodell och cirkulära materialflöden so m minskar 
materialanvändningen.  
4.4.3  Affärsmodell för långsiktiga system  
Ett annat exempel är att lära sig  av och integrera naturens egna processer och 
material i konstruktion. Det bidrar till en annan typ av affärsmodell jämfört med 
traditionella tillverkningsmetoder, produktioner och användningsområden. Till 
exempel kan odlade konstruktioner under vatten med hjälp av elektrolys skapa vätgasproduktion inifrån systemet, vi lket bidrar till  ett cirkulärt energisystem. 
Eftersom det tar lång tid att odla denna typ av  material kommer det krävas nya 
långsiktiga affärsmodeller som t ar hänsyn till hela processen.   
4.4.4  Affärsmodell för multifunktionalitet  
Konstruktionens multifunktionalitet skapar en typ av närproducerad modell som 
står på egna ben. I teorin minskar beroendet av va ror som kommer från andra 
samhällssektorer, då tjänster såsom förflyttning, produktion av energ i, mat, 
biologisk mångfald, rekreationsområden och mötesplatser redan finns och skapas 
på plats. Användning av naturens principer bidrar till en alternativ 
produktionskedja och affärsmodell jämfört med traditionella modeller.  
4.5 Policy- och implementeringsför slag per 
koncept  
Lagens innovationskoncept innehåller en rad olika implementeringsförslag och 
även förslag till de policys och regelverk som behövs, för att de ska kunna  NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 65 realiseras inför nollutsläpp 2045  steg för steg . Tävlingsdeltagarnas texter om 
policy-  och implementeringsförslag återfinns nedan.  
4.5.1  Koncept: Form och funktion    
Beställare, arkitekter och ingenjörer behöver högre grad av samverkan för att 
kunna dra nytta av varandras styrkor och kunskaper. Det måste finnas ett 
ömsesidigt beroende mellan kundens funktionskrav, estetik, 
dimensioneringsarbetet, val av material samt produktionsmetoder. Tydligt är då 
också att det krävs en större gemensam insats i tidiga skeden för att nå så långt som 
vi måste. Viktiga punkter för att skapa förutsättningar na är at t beställaren skapar en 
projektmiljö där ett samarbete främjas och uppmuntras, samtidigt som skarpa krav behöver ställas för att driva utveckling i rätt riktning och tillräckligt snabbt. 
Offentliga aktörer såsom staten och myndigheterna kan stötta verksamh eten.    
4.5.2  Koncept: Affärsmodeller    
Det behövs lagstiftning som tar hänsyn till våra gemensamma behov och 
framtidens skattebas samt lagstiftning som skyddar integriteten. Teknologi utvecklas kontinuerligt och därmed även behovet av teknisk innovation som stödjer hantering och ägarskap av data. Tillsammans med de förändringar na så behövs det 
ett skifte i upphandlingssättet. Nedan följer ett antal punkter för realisering av konceptet.  
• Andra sätt att upphandla  
• Teknik att hantera betalströmmar transparent och in tegritetssäkert  
• Ny terminologi som fungerar bättre för en plattform än en värdekedja  
• Tekniska lösningar för logistiken  
• Social innovation för ökad dialog i samhället som gör det möjligt för olika 
perspektiv och intressen att mötas och samarbeta för gemen samma mål  
• Filosofiska och politiska samtal om integritet i informationsåldern  
• Lagstiftning som följer teknisk utveckling och skyddar integritet rätt  
• Teknisk innovation som stödjer hantering och ägarskap av data  
• Formulering av mål som uppnås på olika sä tt beroende på naturresurser, 
nutidsmänniskans och framtidens generationers rätt att ta plats  
• Politiska, filosofiska och ekonomiska samtal för att ta fram lagstiftning 
som tar hänsyn till våra gemensamma behov och framtidens skattebas.  
4.5.3  Koncept: En värdeskapande bro    
BIO-KALKSTEN 
Bio-kalksten behöver utvecklas för den marina miljö som finns i Öresund.  
EKOSYSTEMTJÄNSTER  
För att implementera ekosystemtjänster i byggnader så måste tjänsternas värde 
främst bli betraktat som värdefullt. Styrmedel eller liknade krävs för att säkerställa  NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 66 det i samhället. Utöver det så finns det ett behov av samarbeten mellan de 
inblandade parterna, vilket krävs för att ett effektivt arbete med värdeskapande 
ekosyst emtjänster ska uppnås. För ett genomförande så behövs även styrning i 
form av krav i upphandlingar av arkitektur - och landskapsarkitekturförslag.  Även 
möjlighet att införa ekosystemtjänster och landskapsarkitektur som del av projektering, ta hänsyn till en ergiåtgång, möjligheter för energiproduktion och 
ekosystemtjänster som del av åtgärdsvalsstudier och genom hela vägprojekteringsprocessen. Det finns guideböcker kring ekosystemtjänster som kan vara bra att utgå från för designen och inför upphandling med a rkitekter och 
entreprenörer.  
Ekosystemtjänster, stegvis detaljerad utveckling:  
1. Workshops: fokusgruppsstudier och samverkansprojekt mellan de närmast boende, intresseorganisationer, lokal, regionala och nationella myndigheter 
inklusive trafikverket som beställarorganisation samt entreprenörer.  
2. Rekommendationer och väglednings material för hur en planering och 
upphandling bör se ut med hänsyn tagen till ekosystemtjänster som kan kopplas till en bro (allt från mindre bro till en större som Öresundsbron)  
3. Impl ementering i upphandling, planering  och design.  
4.5.4  Koncept: Material 1 – klimatpositiv stålframställning    
SÄKERSTÄLLA VÄRLDSLE DANDE FORSKNING  
För att utveckla de innovationer och teknologier som krävs för att göra svensk 
stålindustri klimatneutral måste ak ademi, stat och näringsliv tillsammans verka för 
en stark forskning och kunskapsuppbyggnad i Sverige.  
TILLGÅNG TILL FOSSIL FRI ENERGI  
Ståltillverkning är i sin natur en energiintensiv process och den omställning som världens ståltillverkare står inför kom mer öka behovet av konkurrenskraftig och 
fossilfri energi över tid. Det kommer vara en viktig del i industrins omställning och 
det är därför centralt att Sverige som land har en fossilfri, konkurrenskraftig och 
stabil energigenerering också i framtiden.  
KLIMATSMART STÅL  
Svensk stålindustri är redan idag världsledande, både gällande produkter och 
tillverkningsprocesser. För att minska den totala miljöpåverkan som stålet står för 
och öka efterfrågan på klimatsmarta stålprodukter måste det bli lättare att välja rätt. Stålets klimatpåverkan måste redovisas på ett tydligt sätt av tillverkare för att förenkla för upphandlade enheter att välja material på bra grunder. Dessutom måste politiker och myndigheter göra det möjligt att kravställa bättre samt att 
klimatp åverkan och livscykelanalyser ur klimathänseende uppvärderas vid  NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 67 upphandlingsförfaranden. För att nå utsläppsmålen måste industrins och samhällets 
aktörer tillsammans hjälpas åt att göra rätt val möjligt.  
4.5.5  Koncept: Material 2 – CCS cementindustrin    
Det krä vs en omställning för att nå nollnettoutsläpp år 2045. Med den 
omställning en behövs utvecklade stöttande styrmedel för en snabbare övergång till 
biobränslen i industriell produktion. Handeln med utsläppsrätter bör fortsätta vara det huvudsakliga styrmedlet  för att minska koldioxidutsläppen i 
cementproduktionen. Det krävs en stor satsning på forskning, investering  och 
kommersiella lösningar samt en nationell strategi om koldioxidlagring. För att fånga, lagra och använda koldioxid krävs breda parlamentariska överenskommelser med stabilitet över tid, tydliga uppdrag hos myndigheter  och offentlig sektor samt 
stärkt beställarkompetens hos offentliga aktörer.   
4.5.6  Koncept: Bella Ponte   
En förändring av vår syn på transporter krävs för att nå nollutsläpp. Det k ommer att 
finns ett behov av att utveckla och tillämpa nya modeller för planering och välja 
vilken trafik som ska befinna sig var och när år 2045. Överfart kommer endast att 
få ske på vissa slot -tider så att antalet fordon på förbindelsen ej blir för hög. Tunga 
fordon kommer att begränsas och därför kommer utveckling av nya, lättare fordon att krävas. Ekonomiska styrmedel såsom avgifter bör utvecklas så att trafiken 
effektivare fördelas. De juridiska regelverk som styr samhällsbyggandet är 
anpassade till at t hantera flexibla konstruktioner  och nya designmetoder som 
”Form -finding”. De regelverk som gäller för konstruktion kommer att behöva 
utvecklas med avseende på nya material innehållande andra egenskaper än 
nuvarande.  
4.5.7  Koncept: Klimatsmarta och koldioxidfr ia 
konstruktionsmaterial  
Branschen är inte mogen för att bygga med de nya  sorterna av  cement och det 
kräver stora utbildnings - och kommunikationsinsatser för att sprida den kunskapen 
till beställare och utförare.  
Enligt Byggproduktdirektivet måste a lla by ggprodukter certifieras , dvs att 
harmoniserade EN testmetoder för de nya material måste tas fram. Idag är alla testmetoder (EN, SS) framtagna f ör betong som görs med Portlandcement. Nya 
material kräver nya testmetoder. En sådan process tar mellan 2 -5 år. T idsaspekten 
är rimlig för att nå noll- utsläpp.  
CCS utveckling kräver stora finansiella resurser samt lokalt förankrad acceptans 
där det ska lagras D et krävs bl.a. en optimering av uppsamling/avskiljning av 
koncentrerat CO
2 från cementproduktionen.   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 68 Materialutveckling (leror) behöver resurser för forskning och 
forskningsinfrastruktur. Förekomsten av råvaran skall vara tillräcklig stor i Sverige för att det ska vara hållbart i längden. Det utvecklade materialet ska därefter testas 
på laboratorier och i  fält.  
Alla nya material kräver ofta anpassning av byggregler , kravställande på och sättet 
att projekter a infrastruktur. Lokal tillgänglighet och anläggningar anpassade till de 
nya materialen behövs också.  
 
• Materialtillverkare och provningslaboratorier m åste samarbeta och 
utveckla egna produktionslinjer anpassade till nya material.  
• Konstruktörer kan behöva  andra rutiner, koder  och beräkningsmodeller  
anpassade till nya regler och nya material  
• Beställare  behöver inform ation om v ad som gäller , för at t kunna ställa krav 
på klimatsmarta material med god kvalité.  
• Entreprenörer behöver utbildning i hur de nya materialen fungerar i 
produktionsfasen.  
• Myndigheter  som exempelvis Boverket  och Trafikverket kan behöva 
utveckla regelverk och incitament , baserade på den politiskt fastställda 
agenda som finns för kunskap om och implementering av klimatsmarta 
material och tekniker.  
4.5.8  Koncept: Resursoptimering över livscykeln med hjälp av AI 
och sensorer  
Samhällsbyggnadssektorn behöver integrera dataexpertis i sina arbetslag,  samt 
arbeta närmare IT -sektorn. Det innebär att man behöver gå utanför traditionella 
modeller för samverkan.  
• Pilotprojekt inom AI bör underlättas för att visa beställare, entreprenörer 
och hela leverantörskedjan den positiva inverkan och de möjligheter s om 
AI erbjuder.  
• En förvaltning av den gemensamma datamiljön och att man är överens om 
datastyrning, risker , ansvar  och skyldigheter. Det är viktigt att en hög nivå 
på säkerhet och datastyrning utvecklas och förvaltas. Var någonstans man 
lagrar data är också en kritisk fråga, för att minimera risker med att lagra 
data i molnbaserade system.   
• Digitala data är en förutsättning för en effektiv användning av AI i vilken 
bransch som helst. I byggbranschen inkluderar detta data om  design och 
drift av infrastrukturtillgångar, byggprodukter, logistik, hälsa och säkerhet 
och liknande. Idag finns denna data antingen inte eller så del as den inte  
vilket behöver  förändras.  
• Att man har ett livscykelperspektiv för att kunna upphandla det totalt sett 
mest värdefulla ägandeskapet, med hänsyn till alla kostnader och nyttor under hela livscykeln och flexibilitet för möjlig återanvändning av 
tillgångar.   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 69 Mer samarbete och idéutbyte (t.ex. öppna källdata) för att skapa lösningar och 
utmana normer inom branschen behövs liksom organisationskulturer som understödjer disruptiv innovation för att driva fram nya tillvägagångssätt för 
projektering och genomförande av infrastruktur. Den digitala åldern kräver 
uppdateringar inom projektledningsmetoder , där det satsas på metoder som främjar 
innovation, samt även ingenjörsutbildningar och kompetens. Universitet och 
arbetsgivare behöver inkorporera multidisc iplinär, tvärvetenskapliga 
studieområden såsom samhällsvetenskap , dataprogrammering  och programvaror.   
4.5.9  Koncept: Poly Ponte och 5- stegsprincipen  
Ökad samverkan under hela processen (planering, forskning, finansiering och 
implementering) bland samhällsaktörer behövs, där olika aktörer kan bidra med 
kompetens i rätt skede av processen. Utöver det behöver cirkulära affärsmodeller utvecklas för att nå målet med nollutsläpp. Därmed bör de juridiska regelverk som 
styr samhällsbyggandet anpassa s till cirkulära affä rsmodeller och nya typer av 
samhällskontrakt.  
Indikatorer för såväl sociala aspekter som miljöaspekter behöver inarbeta s som 
krav i upphandling. So ciala aspekter,  miljöaspekter, cirkulära affärsmodeller  samt 
samverkan behöver utvecklas parallellt och med stor delaktighet från såväl 
myndigheter, akademin samt de aktörer som är verksamma i processen.   
Konceptet om 5 -stegsprincipen förutsätter att dagens planeringsprocess ses över 
och ändras.  
• Förutsättningar behöver skapas för samverkan mellan aktörer på ett  
naturligt sätt, dvs. nya forum behövs. Få in expertisen tidigt  vilket skapar 
stora kulturkrockar.  
• En viktig del är att se över och utveckla de sätt vi finansierar och 
långsiktigt förvaltar investeringar inom infrastruktursektorn.  
• Utveckla metoder för att  samverkan ibland kan bedrivas i alliansformer, 
utan att riskera att karteller  bildas .  
• Behov av en öppenhet i samhällsplaneringens alla skeden (planering-
projektering , bygg  och drift) som inte finns idag.  
• Behov av öppenhet för internationell samverkan oc h att lära av 
erfarenheter från andra länder.  
4.5.10  Koncept: Flexibla flytande moduler    
Konceptet behöver utvecklas ur ett tekniskt perspektiv. Det inkluderar utveckling av material, utformning, gränssnitt  och sensorer. Utvecklingen kan ske genom 
forskning och testbäddsverksamhet. Regelverk kopplat till funktion och säkerhet 
behöver utvecklas under samma tidsperspektiv.   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 70 När de tekniska aspekterna är fastställda behöver nya affärsmodeller utvecklas för 
att möjliggöra återvinning , återanvändning och cirkularitet.  
Det kräver tekniska och materialrelaterade standarder, samverkan med materialleverantörer och internationellt samarbete.  
Pontonmodulernas ”smarthet” har en stor potential att öka konceptets värde, både 
med hjälp av sensorer och aktuatorer  (teknik som kan  utföra fysiska handlingar, t 
ex robotarmar ). För att påskynda utvecklingen samt ökat användande av 
pontonbroar bör därför sensornätverk utnyttjas i större utsträckning på existerande broar. Parallellt med utvecklingen av dynamiska modeller behöver den 
experimentella forskningen på sensorteknik i förhållande till säker drift och 
optimalt underhåll av bron bedrivas.  
Nationell och internationell samverkan som bygger på kompetens behövs för att lyfta projektet till en global nivå. För ökad acceptans och nytta bör utvecklingsarbetet och slutgiltig hantering, tillverkning och återvinning av modulerna ske i ett internationellt sammanhang. Funktionskrav, säkerhetskrav och 
standardisering av konceptets utformning behöver göras med lämpliga 
internationella parter.  
Standarder och regelverk kring pontonbroar som finns idag behöver uppdateras i 
takt med den tekniska utvecklingen. Konceptet behöver verifieras i takt med att det 
utvecklas, både ur ett tekniskt och affärsmässigt perspektiv. Det kräver att rätt kompetenser rekryteras och nyttjas tidigt i konceptets utvecklingsarbete.    
4.5.11  Koncept: Odlade Konstruktioner    
För att sätta i gång detta ambitiösa projekt behövs främst möjlighet till en testbäddsprocess för att testa produkter, anläggningar, metoder och konstruktioner . 
Testerna kan börja i liten skala för att sedan utvecklas successivt, under tiden som 
mer intresse och resurser blir tillgängliga. Samverkan är en lika viktig del av 
planen som skulle involvera aktörer inom branschen samt internationella aktörer. Det inkluderar beställare, konsulter, entreprenörer, materialleverantörer, transport och maskinleverantörer. Även andra  skulle kunna bidra till upptäckten och 
utvecklingen av de mest hållbara metoderna av produktionen. Projektet behöver även forskning och finansie ring samt översyn och anpas sning av respektive 
regelverk.  
4.6 Policy - och implementeringsförslag per 
utvecklingsspår  
I en workshop som genomfördes efter det att innovationstävlingen avslutats  tog 
tävlingsdeltagarna  fram  ett antal policy - och implementeringsförslag . De bygger 
vidare på tävlingens resultat och var uppdelade på de sju olika utvecklingsspåren   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 71 som de  tävlande företagen och organisationerna avser att arbeta vidare med efter 
tävlingens slut . Utvecklingsspåret biomimik  behandlas inte separat i 
sammanställning en nedan då biomimik handlar om  både multifunktionalitet, design 
och material . 
Möjligheter, hinder och principiella förslag för vart och ett av dem beskrivs nedan. 
De aktörer som är viktiga för att kunna tillvarata dessa möjlighete r, och hantera de 
utmaningar som finns för ett genomförande, har identifierats.  
4.6.1  Klimatsmarta material  
Att bygga framtidens infrastruktur med klimatsmarta material är en 
grundförutsättning för att skapa nollutsläpp av växthusgaser  till 2045. Klimatsmart 
produktion av stål och betong är central, och även att hitta klimatsmarta varianter 
eller alternativ till dessa byggnadsmaterial.  Det finns också nya, innovativa 
material som kan ersätta eller komplettera traditionella byggnadsmaterial.  
Sverige är ett bra lan d för ingenjörsmässig utveckling av nya klimatsmarta 
material . Eftersom både stål - och cementindustrin är viktiga industribranscher i 
Sverige, finns det mycket att vinna på att de utvecklas mot en mer klimatsmart 
produktion av byggmaterial som också har en minimerad klimatpåverkan.  
De initiativ som redan påbörjats i Sverige, tex Hybrit -projektet där vätgas används 
som reduktionsmedel vid stålproduktion, ökad inblandning av slagg i betong och nya cementr ecept är viktiga steg på vägen.  
En intressant potential  som identifierats i innovationstävlingen är  möjligheten att 
skapa ”odlad betong” för brofundament som står i vatten, där biologiska processer i 
vatten bygger upp ett betongliknande material liknande det sätt som korallrev växer 
till. Bropelarna kan sägas växa fram snarare än att byggas, även om en struktur där påväxten kan ske måste finnas från början. Produktionstiden kan dock vara ett 
problem eftersom den är tämligen lång i svenska förhållanden. ”Växande” material 
för en “odlad” bro tar tid att färdigstä llas, på grund av berggrunden i Norden och 
temperaturen i omgivningen. I varmare länder  är tillväxten snabbare .  
Spetstekniker som IT, bio-  rymd - och nanoteknik och avancerade systemlösningar 
kan vara ett viktigt verktyg för att få våra brobyggen koldioxidfria till år 2045 eller tidigare. Alla utvecklingsspår som är resultaten av tävlingen kan främjas av en 
implementering av spetstekniker och avancerade systemlösn ingar. 
Transportinfrastruktur är en av nio sektorer  där förutsättningarna för att spetsteknik 
och avancerade systemlösningar ska upphandlas är förhållandevis goda och där det 
finns utmaningar och behov som kan tillgodoses genom en ökad förekomst av sådana upphandling ar, enligt Upphandlingsmyndighetens bedömning .  NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 72 För att öka tillgången till och användningen av klimatsmarta material bör 
byggmaterialindustrin, Trafikverket och andra relevanta aktörer genomföra åtgärder:  
• Trafikverket och andra beställare b ör ställa materialneutrala 
funktionskrav vid upphandling , vilket i sig är innovationsdrivande . 
• Tillsatser till betong som exempelvis slagg kan förlänga hållbarhet och 
göra materialet tätare.  Trafikverket bör tillåta högre mängder  slagg 
som tillsats till beton g. 
• Former na för risktagning bör utvecklas. Staten kan vara med och ta 
större del av risken för att främja utveckling.  Trafikverket och 
kommuner  bör hitta nya modeller för riskspridning vid införandet av 
nya material . 
• Innovationsfinansiärer bör investera i testbäddar för att prova nya 
betongrecept i konstruktion av infrastruktur och byggnader. Behovet är 
ökad provningskompetens och långtid stest av betongrecept i Sverige. 
• Ett utvecklingsprojekt för ökad upphandling av spets tekniker och 
avancerade systemlösningar för planering, byggande, drift och 
underhåll av brokonstruktioner bör initieras av 
Upphandlingsmyndigheten, andra relevanta myndig heter och 
branschorganisationer . 
• För de koldioxidemissioner som ändå uppkommer vid 
byggmaterialproduktion bör Carbon Capture and Storage (CCS) -
lösningar utvecklas.  Lokala lösningar för CCS behöver efterfrågas. 
Lösningar i mindre skala behöver utvecklas. En 
klimatkompensationsmodell som finansierar CCS , uppbyggnad och 
utveckling  är här vikti g. 
4.6.2  Konstruktion och design 
Konstruktion och design lägger grunden för all ny infrastruktur. Design kan skapa optimering  av resursanvändning genom att styra mot minskad resursåtgång , bland 
annat genom digitalisering.  Design  kan också bidra till ett cirkulär t nyttjande av 
komponenter, exempelvis genom att skapa andrahandsmarknader . Samverkan 
mellan byggherre, entreprenör och konstruktör  är här viktig.  
Design kan också syfta till flexibla transporter, både när det gäller 
transportkapacitet  och transportsätt. Även här är byggherrar och förvaltare viktiga 
aktörer.  
Standardisering kan vara både en pådrivande och hindrande faktor. Modulära 
standardiserade produkter ger nya möjligheter för industriell produktion, inte minst 
för en ökad produktivitet. De ger också ny a möjligheter för nya material med lång 
produktionstid, såsom ” odlad betong”. Men konstruktionsnormer och vägledningar 
är utformade för befintliga konstruktioner. Det kan vara svårt att få beställare att  NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 73 vilja ha nya konstruktionslösningar. När det gäller vanligt förekommande 
produkter kan det vara svårt att komma överens om standarder, eftersom så många aktörer använder eller producerar dem. Ibland kan en lös ning vara att testa förslag 
till lösningar  i testbäddar. För nya koncept kan standardisering vara lättare, 
eftersom de kan nyskapas.  
Designarbete bör i ökad utsträckning fokusera på andra designmål utöver de rent 
konstruktionstekniska. Nya mål för designarbetet bör i första hand vara hur 
spetstekn iker och avancerade material och systemlösningar kan användas, hur 
designprinciper från biomimik kan används, hur  broar kan klimatanpassas, hur 
brokonstruktioner kan vara en del av en cirkulär ekonomi och hur förutsättningarna kan ökas för att använda brok onstruktioner som fysiska plattformar för 
multifunktionella funktioner hos bron. Det sistnämnda exempelvis som platser för att skapa ekosystemtjänster, platser för anläggningar för sol -, vind-  och vågenergi 
och andra komplementära funktioner som brons fysi ska struktur möjliggör.  
Ett mer avancerat planerings-  och designarbete ställer krav på utnyttjande av mer 
sofistikerade IT -stöd för alternativgenerering, visualisering och 
konsekvensbedömningar. AI -tillämpningar börjar utvecklas för 
samhällsbyggnadssektorn , vilket bör kunna främja också mer avancerat 
brobyggande. När nya broar byggs, så är det tämligen enkelt att installera sensorer både inuti material och brokonstruktioner, och på lämpliga ställen i konstruktionen. 
De kan övervaka hållfasthet, sprickbildni ng, nötning, vibrationer och rörelser, 
energiåtgång m ed mera som i sin tur ger data och drifterfarenheter till 
konstruktörer och designers för kommande brobyggen. 
Befintliga p atent kan ibland hindra en branschgemensam utveckling. 
För att utveckla nya konst ruktioner och ny design bör aktörerna:  
• Skapa samverkan mellan byggherrar, entreprenör, förvaltare och 
konstruktörer för att främja innovativ design och arbeta med 
standardiseringsfrågor . 
• Skapa ett forum för att s prida kunskap om smarta, bra lösningar . 
• Utve ckla modeller för design och konstruktion som tar hänsyn till 
klimatsmarta materials egenskaper  och breddar designmålen, och på 
sikt föra in detta  i handböcker  och vägledningar . 
• Utveckla t estbädd ar som kan utvecklas i liten skala, baserade på 
kommunala behov. Ökad tillgänglighet kan va ra ett sådant behov . 
Samverkan i testbäddar kan också vara en plattform för att arbeta med 
konstruktionsnormer och standarder . 
• Möjliggöra energiproduktion och ekosystemtjänster som del av 
åtgärdsvalsstudier och hela projekteri ngsprocessen .  NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 74 • Verka för anpassning av juridiska regelverk som styr 
samhällsbyggandet för flexibla konstruktioner och nya designmetoder.  
4.6.3  Helhetslösningar och multifunktionalitet  
Tävlingsresultaten lyfter  möjligheterna att broar inte bara kan vara 
transportinfrastruktur. De kan också bli en del av multifunktionella 
helhetslösningar genom att vara fysiska plattformar för att exempelvis producera förnybar energi, vara en plats för anlagd natur eller ha andra tillbyggnader med 
sociala eller ekonomiska nyttor. Transport kan ske av annat än fordon. Då kan 
broarna bli inte bara en klimatanpassad transportinfrastruktur, utan också ge andra 
och fler väsentliga miljö - och hållbarhetsnyttor.  
Tävlingsförslagen för framtidens bro ar tydliggör värdet av att utnyttja plats, 
konstruktion och form till att skapa en multi -bro som uppfyller fler funktioner . Här 
kan finns också t.ex. bostäder, service, rekreation, matproduktion och mötesplatser. 
På så sätt löser vi många infrastrukturbeho v i en och samma byggprocess, vilket i 
sig är resurssnålt och klimatsmart. Med inbyggd multifunktionalitet nås flera mervärden utöver sänkta koldioxidutsläpp, bland annat socialt välmående, biologisk mångfald och ekosystemtjäns ter.  
Genom nya sätt att beräkna värde så kommer en multifunktionell bro kunna visas 
ha ett större värde, genom att nyttorna värderas av att t ex. kunna producera el, ha 
anlagd vegetation på lämpliga platser på brokonstruktioner som skapar olika typer 
av värdeskapande ekosystemtjänste r eller vara sociala mötesrum och en plats för 
sociala events. Ansvaret för att göra sådana värderingar delas av broägaren, 
designers och beställare. Finansieringsmöjligheter är också större ju fler som har intressen i de produkter eller tjänster som broar na levererar, förutom att tillgodose 
behovet av transporter.  
Multifunktionalitet och avancerade systemlösningar innebär också att det finns en stor potential för många olika aktörer att samverka. Nya möjligheter finns för aktörer som inte sitter fast i tr aditionella organisationsstrukturer. Aktörers 
självorganisering kan bidra till detta, genom att nya värden skapas när de får utrymme och förtroende. När flera samverkande aktörer arbetar tillsammans kan 1+1 bli 3. Men även om samverkan kan skapa nya lösningar och betydande nyttor, 
tar samverkan också tid och resurser för de som utvecklar nya lösningar 
tillsammans.  
Trots vinsterna med denna utvecklingsväg finns det en rad utmaningar för planering och genomförande av multifunktionella brokonstruktioner.  
Mult ifunktionen kan skapa målkonflikter och konflikter kring användning av ytor 
och volymer, vilket är en utmaning för designers och planerare.   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 75 Befintliga affärsmodeller för leverantörer och beställare kan vara ett hinder. Det är 
inte alltid beställaren, utan ofta mottagarna, som tolkar uppdragen alltför 
traditionellt. En lösning kan vara upphandling med fokus på miljövärden och de 
andra värden som skapas av just multifunktionaliteten hos bron.  
Utmaningen är också den ökade komplexiteten i planering och genomfö rande med 
många aktörer som är inblandade. Ofta finns stuprör i organisationsstrukturer och affärsmodeller utformade för befintliga stora företag. Hur ska alla aktörer över lång 
tid ha samma mål, och hur ska leverantörerna överlämna mer komplexa leveranser , 
då ofta till flera ägare?  
Normer och regelverk kan vara ett hinder. Förväntningar på vad en bro är och ska 
se ut som, kan försvåra för innovativa lösningar. Regelverk kan ge utrymme för nya lösningar. Ofta görs dock alltför rigida tolkningar av regelver ket vid ”okända” 
lösningar, och regelverken är inte alltid utformade för att främja 
multifunktionalitet. Ansvarsfrågan kan vara ett hinder. Behovet av flexibilitet kan 
vara ett hinder i tidiga planeringsskeden. Traditionella planprocesser hindrar 
flexibla ’bro-’ lösningar. Planprocesser inom Trafikverket kan behöva förändras 
mot den 5- stegsmodell som framkommit som en del av tävlingsförslagen.  
För att utveckla nya helhetslösningar och multifunktionella brokonstruktioner och 
ny design föreslås att : 
• Trafikver kets planprocesser kan behöva förändras för att främja 
helhetslösningar och multifunktionalitet hos trafikinfrastruktur, 
exempelvis genom att multifunktionalitet och en kostnad-  och 
nyttoanalys tas in tidigt i planeringsprocessen . 
• Övergripande politiskt fa stställda regelverk behövs, t.ex. när det gäller 
lagstiftning och regleringar av samhällsbyggnadsfrågor. De bör vara 
tydligt att alla samhällsfunktioner bör beaktas som en helhet, och inte 
hanteras separat för infrastruktur, byggnation, miljö, vatten och 
energiförsörjning . 
• Medel måste i projektgenomförande avsättas för 
”Multifunktionsklivet”, för att stärka samverkan och bryta upp 
organisationsstrukturer till alternativa affärsmodeller.  
Tävlingar liknande arkitekturtävlingar för att nå multifunktionalitet b ehöver 
utvecklas. Aktörer är exempelvis kommuner, Naturvårdsverket, Trafikverket och 
Upphandlingsmyndigheten. En förebild är Kiruna stad som tog in ansökningar för 
projekt att testa sin stadsomvandling.  
4.6.4  Resurseffektivitet och cirkulär ekonomi  
Betydande e konomisk a nyttor och finansiella incitament finns  i utvecklingen av 
resurseffektivitet och en cirkulär ekonomi , eftersom de åtminstone efter initiala  NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 76 investeringar nästa alltid medför besparingar  på grund av minskad 
resursförbrukning eller återutnyttjande av  befintliga resurser. Utvecklingen av en 
cirkulär ekonomi är också ett politiskt mål för EU:s medlemsstater.  
Miljövinster och ekonomiska vinster av olika slag finns också som sekundära 
effekter av en cirkulär ekonomi, exempelvis minskad avfalls förbränning och 
minskade avfallsmängder.  
Avancerade systemlösningar behövs för att åstadkomma en cirkulär ekonomi och 
kan skapas genom att befintliga system, tekniker och resursflöden kopplas samman 
till mer helhetliga och hållbara lösningar . Tekniska eller andra delsystem i 
infrastrukturen kan integreras så att betydande synergieffekter och miljönytta 
uppnås , i synnerhet för multifunktionella brokonstruktioner. Resurser kan då 
samutnyttjas eller återutnyttjas i nya sammanhang.  
För brobyggande handlar detta om flera saker, som att minska bygg-  och 
rivningsavfall från byggande, drift och underhåll och från en eventuell demontering 
av broar. Material till brobyggen bör i ökad utsträckning baseras på återvunnet 
material, och brokonstruktioner bör vara möjliga att återvinna.  
Att material till brobyggande produceras mer resurseffektivt, att byggandet sker mer energi - och materialeffektivt, och att drift och underhåll är resurseffektiva är 
också viktigt.  
Idag är det vanligtvis relativt billigt att utvinna jungfruligt materia l, vilket minskar 
incitament för användning av återvunna material. Ekonomiska styrmedel på detta 
område bör utvecklas. Regelverket kan också hindra. Exempelvis h ur mycket man 
får blanda restprodukter och byggmaterial enligt avfallslagstiftningen. När det 
gäller inblandning av restprodukter och återvunnet material i betong  kan 
lagstiftningens tolkning behöv a uppdateras, genom samverkan med myndigheter. 
Detta gäller även tillämpningen av försiktighetsprincipen.  Behovet är stort av goda 
risk- och miljöanalyser  för att hitta lösningar som är hållbara. Det finns ibland 
brister i riskbedömningar , inte bara när det gäller användning av restprodukter som 
del av byggmaterial, utan också när det gäller riskerna för mikroplastutsläpp eller 
avnötning , som  ofta är okända . 
Ett sätt att främja utveckling av återvinningsbarhet och resurseffektivitet i brokonstruktioner är att i ökad utsträckning tillämpa modulbyggande. En sådan ”produktifiering” är en utvecklingsmöjlighet. Det finns dock idag in ga 
produktionsanläggningar för  moduler  för brobyggande . Investeringsviljan här är 
svag, eftersom infrastrukturbyggande i hög grad är en projektbransch.  Det finns 
även osäkerheter i ekonomiska investeringar  i samhällsbyggande . Det är ett 
generellt problem att byggare eller ägare inte alltid får den ekonomiska nyttan av  NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 77 klimatsmarta lösningar. Affärsmodeller, lagstiftning, ekonomiska styrmedel och 
tekniska standarder bör utvecklas för att hantera denna utmaning.   
Modulernas kostnadseffektivitet bygger på att de används mycket längre än id ag. 
De som utvecklar material och design betalar för moduler eller andra enskilda enheter, och inte för helheten . Därför behövs nya affärsmodeller för leverantörer . 
Digitalisering ger nya möjligheter  att styra resursflöden vid byggen, och att 
övervaka tekn isk status och underhållsbehov hos brokonstruktioner. Det finns en 
god tillgång på underhållsdata från mätbilar och andra källor. Problemet idag är att 
den ökade datatillgången sällan kopplas till beslutsfattande om drift, underhåll och renovering. 
För att  utveckla en cirkulär ekonomi för infrastrukturbranschen och främja 
resurseffektivitet när broar byggs och används bör aktörerna  utveckla : 
• Ett tydligare regelverk för hur restprodukter och återvunna material 
kan bli en del av byggmaterial, där risker med återanvändning vägs 
mot miljönyttan av anv ändningen av återvunna material . 
• Initiering av utvecklingsprojekt med industriellt modulbyggande för större komponenter i brokonstruktioner . 
• Vidareutveckling av IT -stöd för anläggning, drift och underhåll av 
broar, som utnyttjar datatillgången för att utforma beslutsstödsystem och AI -verktyg anpassade t ill branschens förutsättningar.  
4.6.5  Planerings - och byggprocess 
Processen  att planera övergripande och byggandet som en genomförandeprocess 
skapar ramarna och utrymmet för  klimatsmarta lösningar för 
infrastrukturbyggande.  
Affärsmöjligheter och exportmöjligheter finns för de aktörer som industrialiserar 
större modulbyggda broar av hållbara material och smarta funktioner. Brobyggande 
baserade på flexibla moduler kan också vara lämpligt för den nischmarknad som 
finns för broar som ska finnas tillfälligt uppförda eller vara flyttbara.  
Stora konstruktioner bör kunna automatisera konstruktionsledet för att förkorta 
byggtider. Motsvarande bör även kunna ske för drift och underhåll . Tillräckligt 
stora projekt ger möjlighet för entreprenörer till investering i ny teknik som 
robotisering och automation av elektrifierade processer, om lämplig teknik finns 
tillgänglig.  
Bättre dialog behövs ofta mellan produktion och behovsägare, när de t gäller t. ex. 
lokalisering av service, kollektivtrafik och stora företagsinvesteringar . 
Uppdragsgivare och beställare bör sätta tydliga och tidiga mål. De bör fastställas i  NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 78 samverkan med relevanta myndigheter och andra aktörer.  Strategiska mål bör 
kvanti fieras, tex ”netto  noll CO 2 under livscykel” som en grund för 
innovationsupphandling.  
Komplex samverkan kan underlättas av att t a in processledare i partnering projekt  
som kan leda arbetet i gruppen av beställare, kunder, projektörer, installatörer  och 
entreprenörer.   
Partnering och utökad samverkan sätter krav på hög kompetens hos alla parter.  
Bristande kompetens hos beställare kan leda till felprioritering ar i byggskede t. Det 
finns ett generellt utbildningsbehov  i branschen , för att stimulera utökad 
samverkan. Jämställdhet i byggbranschen främjar arbetssät t som skapar en ökad 
samverkan . 
Kontrakt till byggherrar bör utformas så att LCC främjas.  Begränsad 
investeringsvolym på grund av otillräckliga investeringsmedel skjuter kostnader till 
drift- och underhål lfaserna i infrastrukturbyggen . Generellt är f okus idag ofta på 
byggkostnaden och inte på LCC. Projekteringen bör tydligare fokusera på att 
förändra detta , och också utforma avtal som motverkar leverantörers svårigheter att 
ta risker förknippade med okonventionella lösningar. Långsiktiga 
avtalskonstruktioner måste kunna hantera det problem med kostnads - och 
nyttofördelning över tid som orsakas av att den som köper och äger står för driften, men investeringskostnader tas av byggherrar.  
För att utveckl a nya former av planerings - och byggprocesser bör : 
• Projektledarna på Trafikverket skifta fokus till LCC , från att idag i 
huvudsak utvärdera investeringskostnader . 
• Former för samverkan  i komplexa byggprojekt skapas . 
• Utbildningsinsatser inom branschen i stör re utsträckning än idag 
fokusera på innovationer med klimatrelevans . 
• När det gäller upphandling och andra projektskeden  analyser för 
multifunktionalitet och kostnad/nytta göras, som kan vara både av 
monetär och icke monetär  karaktär . 
4.6.6  Nya affärsmodeller  
Att planera och bygga en infrastruktur för ett hållbart byggande kräver i många fall 
att nya affärsmodeller utvecklas som skapar och fördelar värde och kostnader på 
nya sätt.  Hur värde  beräknas i nuläget och över tid är ett hinder för skapandet av 
hållbara af färsmodeller.  
Både beställare och leverantörer är ovana vid att utvärdera värdeskapande vid upphandling . Problem finns både med mätbarhet och också jämförelse mellan olika 
hållbarhetsparametrar.  För att visa att långsiktig hållbarhet  lönar sig, behöver oft a  NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 79 ett alternativt synsätt på värde skapas.  Nya incitament behövs för att cirkulera 
råvaror. Ett exempel är energiklassning av produkter.  
Utmaningen här kan också till viss del vara en försiktighetskultur ”vi gör som vi 
alltid har gjort, vi vågar inte riskera något”, som innebär kontroll och uppföljning 
istället för ledarskap.   
Sverige har förmågan att utveckla hållbara affärsmodeller och exportera dem.  För 
att utveckla nya affä rsmodeller bör aktörerna:  
• Inför a gröna certifikat på material  och produkter, i analogi med el och 
biobränslen.  
• Värdera k limatsmart a material högre ekonomiskt , för att öka 
möjligheterna att använda alternativ till dagens traditionella material.  
• Bygga affär smodeller  tillsammans för att öka cirkula riteten, som 
exempelvis ger små aktörer möjligheter att ta större grepp.   
• Utveckla i ett ledarskapsperspektiv hur olika roller i infrastrukturprojekt bör engageras för att få innovation att gå från idé 
till verkligh et.
 
• Främja införandet av skatter på naturresurser och miljöpåverkan , 
transport er och utsläpp . 
• Främja ett utökat producentansvar som bl. a får företagen att ta ansvar 
för att det som produceras också hanteras efter köp.  
4.7 Transformativt tänkande  
Genom ett upplägg i tävlingsform kunde de långsiktiga globala hållbarhetsmålen lyftas upp på ett sätt som sällan sker. F öretag ses många gånger  som källor till 
utsläpp, inte som leverantörer av lösningar. I tävlingen ställdes ett konkret behov, 
IPCCs klimatkrav och global hållbarhet i centrum. Även om ambitionsnivån initialt 
skapade förvåning, och kanske även ibland en känsla av att det var omöjligt, vändes utmaningen snart till inspiration och nya innovativa lösningar. Att tänka 
globalt, radikalt och hur behovet att  minska till noll inte bara skall ses som ett krav 
på att företagen skall minska sina egna utsläpp till noll, utan hur de skall leverera 
det som samhället behöver är ovanligt. Förhoppningsvis kan tävlingens lösningar 
bidra inom olika projekt, men lika viktigt är nog att perspektivet på företag som leverantör av lösningar och en ram som utgår från vad som är globalt hållbart även 
inkluderas i andra initiativ.  
4.8 Exempelbibliotek  
Att få tillgång till goda exempel på verktyg, metoder, processer, spjutspetsteknike r 
och innovativa material inom det område man vill utveckla innovationer inom, kan 
vara en bra drivkraft i utvecklings - och innovationsarbete. Därför upprättade 
Naturvårdsverket med hjälp av omvärldsbevakning ett  exempelbibliotek . De  NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 80 tävlande lagen hade ti llgång till detta under hela tävlingen. De goda exemplen i 
exempelbiblioteket kategoriserades i olika ämnesområden som bedömdes som 
intressanta för transformativ infrastruktur för nollutsläpp:  
Material  – mestadels nya varianter av stål, cement. betong och asfalt med nya 
ingredienser eller nya tillverkningsmetoder, men också radikalt nya material som 
tex Bio -Concrete.  
Design – nya sätt att utforma broar och annan infrastruktur, ofta med 
materialreduktion som syfte . De baserades  exempelvis  på 3d- printing, 
rymd baserade tekniker eller biomimik . 
Multifunktionalitet -  broar komplettera t med bland annat  energiproducerande  
anordningar eller ekosystem tjänster . 
Logistik och projektplanering – bland annat  användning av IT, robotik och AI för 
material - och produktionsstyrning. 
Produktionsmetoder  – t ex användning av vätgas som reduktionsmedel vid 
ståltillverkning eller mer generella energieffektiva metoder för materialproduktion 
och byggande. 
Verktyg och metoder  – bedömningsmetoder och verktyg som t ex avancerade 
former av LCA eller verktyg för att bedöma klimatåtgärder och deras effekter.  
Bakgrundsmaterial  – strategier eller policies som stärker tävlingens syfte.  
Beteendeförändring – ofta exempel kring ”dem and management” av trafikflöden.  
Exempelbibliotek ets material har gjorts tillgängligt efter tävlingens avslutning på 
Naturvårdsverkets hemsida för att kunna återanvändas och vidareutvecklas i 
kommande innovationstävlingar eller liknande sammanhang.  
4.9 Innovat iv samverkansform  
Innovationstävlingen har inte bara varit en tävling, utan också en medskapande, 
innovativ samverkansform. Enligt utvärderingen  har det också upplevts av 
tävlingsdeltagarna, och är ett resultat av analysen av tävlingsmodellen  som gjord es 
av Tillväxtanalys . Se kapitel fem .  
Den innovativa sam verkansfor men har inneburit  att: 
• Aktörer  som samverkar  som normalt inte samverkar . 
• Konkurrenter sitter i samma lag, samverkan  sker  över koncerngränser . 
• Korsbefruktning över vetenskapsgränser .  NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 81 • Medskapande process både  myndigheter emellan, och  mellan myndigheter, 
akademi och näringsliv (triple  helix) . 
Denna typ av samverkansform är nödvändig för att kunna komma fram till de 
innovativa systemlösningar som  är mer disruptiva och som är nödvändiga för att 
kunna  realisera även de mer teknisk t orienterade lösningarna.  
4.10 Ny tävlingsmodell  
En ny tävlingsmodell har hämtats till Sverige . Modellen har  tidigare endast använts 
av CEPI, den europeiska pappers - och massabranschorganisationen, i ett europeiskt 
samarbete. Natu rvårdsverket har tillsammans med deltagande organisationer 
vidareutvecklat tävlingsmodellen i en medskapande process, och dokumenterat 
processen och stegen, skapat mallar, instruktioner och erfarenhetsåterkoppling.  
4.11 Nya innovationstävlingar  
Tävlingen har inspirerat till  nya innovationstävlingar, med tävlingens modell som 
grund. Två av dem beskrivs nedan . 
4.11.1  Innovationstävling om framtidens cirkulära samhälle: 
Plastutmaningen  
Innovationstävlingen drivs av det Strategiska Innovationsprogrammet RE:Source i 
samar bete med Naturvårdsverket. Två lag med 8 -10 deltagare/lag med relevanta 
kompetenser och anknytning till tävlingsfrågan kommer att skapas. Lagen kommer 
att träffas under 5 tävlingsinternat under 2019 med första träffen planerad till maj 
månad. 
Det är en innovationstävling kring plastens roll i framtidens resurseffektiva 
lösningar inom nutrition och hälsa. Tävlingens utformning gör att deltagarna 
tvingas gå utanför dagens trygghetszon och de lösningar som finns idag och tillsammans skapar framtidsbilder utifr ån nya förutsättningar. Därför utgår 
spelplanen från ett tidsperspektiv längre fram i tiden där samhället blivit mycket mera materialsnålt och där plast därför används på ett mycket mer resurseffektivt sätt jämfört med idag. Vilka innovationer och förändri ngar har växt fram genom 
värdekedjan utifrån behoven inom nutrition och hälsa? Målet är att få fram helt nya, oväntade idéer utifrån tävlingsdeltagarnas bild av en framtid som skapats 
utifrån nya, spännande förutsättningar. Naturvårdsverket är engagerad i tävlingen  
och kommer att bilda en myndighetsgrupp. Tävlingen projektleds av RE:Source:s 
programkontor
13. 
                                                      
13 Jonas Enebro, RISE. Kontaktperson Naturvårdsverket: Lena Stig.   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 82 4.11.2  Cirkulärt anläggningsarbete  
Innovationstävlingen drivs av det Strategiska Innovationsprogrammet Smart Built 
Environment, Naturvårdsverket deltar och bil dar myndighetsgrupp.  
Syftet med tävlingen är att:  
• Accelerera innovation  
• Ge deltagande organisationer verktyg  
• Skapa nya och hållbara affärer  
• Skapa nya samarbeten  
• Stärka samarbeten  
• Ta fram förslag på policy för stärkt innovation  
Deltagarna är från näringsliv, myndigheter, akademi och olika sektorer. Besättning 
av lagen kommer att ske även med medlemmar utanför branschen, för att skapa 
ännu bättre effekt av att gå utanför branschgränserna.  
Tidsplanen är tänkt att vara ungefär samma som för Transformativ Infrastruktur,  
dvs. förarbete våren 2019, tävlings internat under hösten 2019 och våren 2020. 
Innovationskoncept presenteras i en final sommaren 2020. 
Tävlingen kommer läggas upp enligt följande:  
• Tävlingsi nternat med föreläsningar, studiebesök och arbet e 
• Lag/grupper som tävlar med koncept  
• Etablerade processer och verktyg för innovation används  
• Långsiktig vision etableras på första internatet (20 -30 år)  
• Innovationskoncept i tre tidshorisonter (1- 3 år, 4- 5 år och 6- 12 år)  
Tävlingen projektleds av Smart Built Environments  programkontor14. 
                                                      
14 Kontaktperson: Kristina G abrielii, Smart Built Environment. Kontaktperson Naturvårdsverket: Björn 
Johansson.   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 83 5 Utvärdering och reflektioner  
Till tävlingen formades en utvärderingsgrupp med Tillväxtanalys som gruppledare , 
se bilaga 1 . För att utvärdera tävlingen utfördes en enkät (skickades till alla inom 
tävlingsinitiativet) och intervjuer (13 utvalda). Tillväxtanalys jämförde  också  
tävlingen  med andra innovationstävlingar  i sin analys.  
5.1 Resultat från enkäten  
I slutet av innovationstävlingen genomfördes en enkätundersökning med deltagarna 
för att undersöka vad  tävlingen handlingen handlat om och hur den fungerat:  
• Vad -  vilken form av teknisk utvecklingen tävlingen blev att handla om?  
• Vad – om synen på en bro förändrats?  
• Hur – vilken form av samverkan som dominerat och hur denna fungerat?  
• Hur – erfarenheter från uppläggen på de olika  internaten.  
5.1.1  Erfarenhet och motiv för deltagande  
Totalt besvarades enkäten av 16 personer. Av dessa hade 14 tidigare inte deltagit i ett liknande initiativ ( Figur 21). Motivet för nästan hälften av deltagarna i tävlingen 
var trots detta att få vara en del av processen ( Figur 22). För en något större andel 
deltagare var motivet att utveckla den egna verksamheten medan det bara för ett fåtal var att ta del av resultatet. Utgångspunkten var således deltagare som kund e 
förväntas vara aktiva och nyfikna på processen.  
 
Figur 21. Antalet svarande som varit med i ett liknande innovationsinitiativ  214
0246810121416
Ja NejJa Nej NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 84  
Figur 22. Angivet huvudskäl till att man valde att delta i tävlingen  
5.1.2  Vad har tävlingen handlat om?  
När deltagarna fick frågan  om tävlingen handlat om disruptiva eller inkrementella 
förändringar ansåg nästan alla att det rört sig om båda  förändringarna ( Figur 23 ). 
Svaren  indikerar att man haft en utgångspunkt i nuvarande tekniska lösningar men 
också lyckats  finna  nya lösningar.  
 
Figur 23. Bedömning av om det rört sig om tävlingen rört disrupti v eller inkrementell förändring 
5.1.3  Har uppfattningen om bro förändrats och förväntas en 
fortsättning?  
Bilden att deltagarna varit fast i nuvarande lösningar förstärks når frågan ställdes 
om de tävlandes syn på en bro förändrats under tävlingen. En klar majoritet svarade 0% 20% 40% 60% 80% 100%
…kunna ta del av processen …få del av tävlingens resultat
…utveckla den egna verksamheten
1
015
Disruptiva Inkrementella Både ochDisruptiva Inkrementella Både och NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 85 att deras syn förändrats något ( Figur 24). B ara ett fåtal svarade att de förändrat 
uppfattning mycket eller att synen på en bro inte alls förändrats.  
Svaret på om synen på en bro förändrats går igen när frågan istället ställs som om 
möjligheten att minska utsläppen av växthusgaser. Nästan alla delta gare ser fler 
möjligheter än tidigare för att minska utsläppen av växthusgaser från 
brokonstruktioner ( Figur 25 ). 
 
Figur 24. Antalet svarande som förändrat sin syn på vad en bro är för något under tävlingen  
 
Figur 25. Förändring i deltagarnas syn på möjligheten att minska utsläppen av växthusgaser  024681012
Inte alls Något Mycket
0 5 10 15Jag ser mindre problemJag ser mer möjligheterJag ser samma möjligheter NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 86 5.1.4  Största mervärden 
Det finns ingen tydlig samsyn om det största mervärdet med tävlingen. När 
deltagarna har fått rangordna fem olika mervärden har genomsnittet hamnat 
omkring tre för alla (Figur 26). Det hösta värdet har ”dialog med myndigheter” fått. 
Det är dock tydligt att både vad tävlingen resulterat i tekniskt (mervärden: att hitta 
nya lösningar och inspiration för den egna verksamheten) och hur samverkan 
fungerat varit stora mervärden.  
 
Figur 26. Genomsnittli gt rangordnat mervärde mellan 1 och 5  
Knappt en tredjedel av de svarande på enkäten hoppas att tävlingen ska resultera i 
konkret a projekt ( Figur 27). De flesta deltagarna hoppas dock på en fortsatt 
samverkan med aktörerna. Svaren  indikerar att vad  tävlingen resulterat i för bidrag 
har haft åtminstone något mindre vikt än hur  samarbetet  förbättrats mellan i vanliga 
fall konkurrerande deltagare. I nästa avsnitt beskrivs närmare hur samverkan fungerat.  2,882,883,133,313,13
TävlingsformenSamverkan med andra aktörer i
värdekedjanInspiration för den egna verksamhetenAtt ha en dialog med myndigheterAtt hitta nya lösningar NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 87  
Figur 27. Vad tävlande hoppas ska hända efter tävlingen  
5.1.5  Hur har samverkan fungerat?  
Många av de tävlande hade tidigare inte samverkat på ett liknande sätt med andra 
aktörer i värdekedjan ( Figur 28a ). Upplevelsen av samverkan  var positivt, inte en 
enda svarande på enkäten anser att denna form av samverkan i värdekedjan och 
med konkurrenter varit negativ  (Figur 28b) . Att det ta verkligen fungerat visas även 
av att nästan alla svarande på enkäten anser att det rört sig om samverkan eller samhandling ( Figur 29), det vill säga d et skapades en gemensam syn på vilka 
insatser som behöver genomföras för att lösa en utmaning (samverkan) och att det 
är tydligt vem som ska genomföra olika aktiviteter (samhandling). En svarande 
anser att det bara varit samtal och tre svarande anser att d et skapats samsyn kring 
problemformuleringen
. 
a) b) 
  
Figur 28. Andelen svarande som samverkat på liknande sätt inom värdekedjan (a) och hur denna 
samverkan upplevts (b)  0% 20% 40% 60% 80% 100%Fortsatt samverkan med aktörerna Projekt ska genomföras
Ja Nej
0 5 10 15Ej annorlundaAnnorlunda, mer
positivtAnnorlunda, mer
negativt NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 88  
 
Figur 29. Bedömning av vilken typ av samverkan som varit dominerande  
5.1.6  Uppfattningar om tävlingens upplägg  
I tävlingen har två scenarier och en innovationsmatris använts för att stimulera 
deltagarna. Svarande på enkäten anser att detta varit positivt. De flesta tycker att det fungerat bra eller bidragit till nya tankar ( Figur  30). De bedömer dock inte att 
det påverkat slutresultatet särskilt mycket. Svaret  indikerar således att scenarierna 
och innovationsmatrisen i tävlingen bidragit till samverkan men inte direkt till 
tävlingsbidragen. Det torde dock indirekt påverkat tävling sbidragen då de i denna 
tävling synes vara en effekt av en väl fungerande samverkan.
 
Figur  30. Hur arbetet med två scenarier och innovationsmatris påverkat arbetet i tävlingen  1357
Samtal Samsyn Samverkan Samhandling
0 2 4 6 8 10 12Det har fungerat braHar bidragit till nya tankar, men inte
mycket på slutresultatenIngen påverkan, ej distraheratHar distraherat NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 89 I tävlingen användes två upplägg för inspirationspassen. Vid vissa tävlingsint ernat 
användes många men korta inspirationspass. Vid andra internat var det färre 
inspirationspass och mer tid för lagvis dialog. En övervägande majoritet av 
svarande på enkäten anser att det senare fungerade bäst ( Figur 31 ). 
 
Figur 31. Vilket upplägg på inspirationspassen som ansetts fungera bäst  
 
5.2 Resultat från intervjustudien  
Nedan följer en sammanfattning av intervjuer av 13 deltagare inom 
tävlingsinitiativet, dvs. både lagdeltagare, från myndighet och tävlingsorganisation . 0% 20% 40% 60% 80% 100%Många små korta pass Färre pass med tid för lagvis dialog NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 90  
Figur 32. Ordmoln om tävlingen, av tävlingsdeltagarna.  
5.2.1  Innovationstävling jämfört med traditionellt 
innovationsarbete  
De tillfrågade har alla en positiv inställning till innovationstävling som metod för 
att driva innovation. Merparten av deltagarna svarar att en av de största fördelarna 
med metoden är just att det är en tävling, vilket fungerar som ytterligare motivation samt bidrar till att göra upplevelsen roliga re. Även det tillåtande formatet och 
miljön som tävlingen inneburit har varit en fördel.  
Vidare lyfts några av formatets unika aspekter fram som fördelar; att man fått 
arbeta tillsammans med de som till vardags är ens konkurrenter samt den stora 
bredd som funnits inom lagen har uppfattats som stora mervärden.  
Som nackdelar med tävlingsformatet nämns att det är ett tidskrävande upplägg och att det därför inte är självklart att alla kan delta på lika villkor.  
Samverkan över gränser och/ eller tävlingar skul le kunna vara ett format även i en 
planeringsprocess för ett reellt anläggningsarbete.  
5.2.2  Öppen problemformulering  
Målet med tävlingen var nollutsläpp till år 2045 inom infrastruktursektorn, vilket 
ger en öppen problemformulering, till skillnad från innovati onstävlingar som kan 
definiera problemet mycket specifikt, t ex att utveckla en algoritm.  
De specifika problem som figurerat under tävlingens gång har de tävlande själva fått identifiera i de hotspots (områden inom det valda tävlingsobjektet som bidrar till störst utsläpp av koldioxid) som man valt att fokusera på. Flertalet av de 
 
 91 intervjuande har upplevt att tävlingen har varit öppen för fritt tänkande i och med 
den breda problemformulering som funnits. Vidare nämns att man inte hunnit fördjupa sig på det aljnivå inom den avsatta tiden för internaten.   
5.2.3  Tankar till satt avgränsning inom tävlingen  
Nivån på den satta avgränsningen (fysisk förbindelse) har av de tävlande upplevts vara satt på en bra nivå, med tillräckligt utrymme för kreativt tänkande – vilket  de 
menar syns i de inlämnade tävlingsbidragen. Tävlingsbidragen innefattar inte bara 
tekniska lösningar, eftersom även samhällsperspektivet finns representerat.  
Några av de intervjuade uppger dock att man som ett alternativ hade kunnat sätta en funktions - eller behovsbaserad avgränsning för att ytterligare främja 
banbrytande lösningar. Vidare säger ett antal av de tävlande att fokus hamnade lite 
väl mycket på just Öresundsbron vilket är något av ett extremfall – kanske skulle 
man använt en generisk referens, exempelvis 100 meter bro som går att skala både 
upp och ned i längd vid implementering.  
5.2.4  Disruptiva eller inkrementella förändringar?  
En fråga med både stor enighet och stor splittring i svaren var om de anser att tävlingen har handlat om inkrementella  eller disruptiva förändringar. Majoriteten 
av deltagarna svarar ”Både och…” och vidareutvecklar genom att säga att sökandet efter det disruptiva ofta leder till ett antal inkrementella lösningar. En tävlingsdeltagare säger: ”Med tanke på den satta tidshor isonten, år 2045, så är de 
lösningarna vi tagit fram inte tillräckligt innovativa för att kallas disruptiva”.  
Hos de tävlande upplevs de tävlingsbidrag som inte relaterar till tekniska lösningar vara mer disruptiva än de mer tekniskt orienterade lösningarn a. Vidare nämner man 
även att det faktum att lagen enbart bestod av representanter från bygg och anläggningsbranschen kan ha hämmat innovationsnivån och potentialen att arbeta fram disruptiva lösningar för just infrastruktursektorn.  
Lagen arbetade enligt de två scenarierna som beskrivs i 3.4.2. De sju utvecklingsspårens olika lösningar kan i stora huvuddrag placeras in i innovationsmatrisen enligt nedan, för att illustrera utfallet av lagens innovativa lösningar huruvida de är inkrementella eller disruptiv a.  NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 92  
Figur 33. Inkrementella och disruptiva resultat  i sikte på banbrytande, transformativa förändringar. 
Illustration: Dennis Pamlin/ RISE . 
5.2.5  En samhällsutmaning  
En övergripande majoritet av deltagarna är överens om att man fått som uppgift att 
lösa en samh ällsutmaning snarare än ett enskilt problem (fallstudie Öresundsbron). 
Det motiveras med att klimatfrågan är en samhällsutmaning och man ser att 
infrastrukturbranschen har en stor roll att spela. Många av de lösningar som tagits fram är även skalbara och g år att tillämpa i andra projekt än vid just byggandet av 
en bro över Öresund, och kan därmed bidra med en större klimatnytta för 
samhället.   
5.2.6  Vilka mervärden har skapats?  
Medverkan i tävlingen ”Transformativ infrastruktur – Innovation för Nollutsläpp” 
har skapat värden för deltagarna (inte bara de tävlande, utan även arrangör och 
deltagande myndigheter) vilka sträcker sig bortom tävlingen i sig och de 
slutprodukter som leve rerades. De kontaktnät som skapats, under de unika 
förutsättningar som tävlingen inneburit, lyfts samstämmigt fram som det största och viktigaste mervärdet. Man har även satt stort värde på att få samverka och föra 
dialog tillsammans med de som till vardag s är konkurrenter – något som även 
uppfattats som utvecklande.  
 
 93 Tävlingens upplägg och utformning; att man under ett års tid fått bearbeta tankar, 
dvs. under ganska lång tid, samt omvärdera angreppssätt såväl som arbetssätt – samtidigt som man serverats ny  kunskap, inspiration, studiebesök osv. har varit 
uppskattat. De tävlande lyfter återigen fram att tävlingsmomentet har bidragit till att göra upplevelsen extra rolig.  
5.2.7  Vad önskar du ska hända efter tävlingen?  
”Det är nu det riktiga arbetet börjar!”, så svarar en av deltagarna på frågan om vad 
denne vill ska hända efter tävlingen. Vidare säger de tillfrågade att det är viktigt att 
man håller liv i resultaten så att inte allt arbete och de resultat man uppnått inte faller i glömska. Det finns en kollektiv ö nskan att de idéer som fötts i den årslånga 
processen ska göra skillnad.  
Somliga förespråkar fortsatt arbete med de koncept som tagits fram i samma 
konstellationer som varit under tävlingen, medan andra säger att man bör ta in 
extern kompetens för att kunna vidareutveckla koncepten. Gemensamma 
ansökningar vid relevanta utlysningar samt forskning - och utvecklingsprojekt 
nämns som potentiella vägar framåt.  
5.2.8  Kommer det leda till konkret utveckling inom den egna organisationen?  
De deltagande fick även frågan om  de trodde att det som de upplevt och lärt sig 
kommer leda till konkret utveckling inom den egna organisationen – här svarade 
man övervägande positivt att man tror att det kommer leda till utveckling även om 
man hade svårt att bedöma om det är endast tävli ngen som bidrar till förändringen 
eller om den är en bidragande faktor i en större helhet. Ett antal svarade dock att de 
och deras respektive organisationer redan opererar/agerar utefter lärdomar från 
tävlingen.   
5.2.9  Hade ett liknande utbyte varit möjligt på annat sätt?  
De intervjuade har svårt att se att ett utbyte, likt det som uppnåtts inom tävlingens 
ramar, skulle varit möjligt på ett annat sätt -  åtminstone inte utan mycket stora 
ansträngningar från eget håll. Man säger att tävlingen inneburit en unik mö jlighet 
till utveckling för de deltagande.  
5.2.10  Lagsammansättningen  
Det var av yttersta vikt att inom lagen få till en stor bredd och blandning av 
individer samt deras respektive bakgrunder. Vidare uppges individernas 
engagemang, ambition och öppenhet stå i pa ritet med nyss nämnda bredd och 
blandning. Överlag var de tillfrågade nöjda med lagsammansättningen som i 
många fall överträffade förväntan, man satte även stort värde på att samarbeta med 
de som till vardags är konkurrenter samt tävla mot de som till vard ags är ens 
kollegor.   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 94 Man nämner dock att lagen på ett vis blev relativt homogena; med deltagare som 
besitter antingen ingenjörs - eller miljökompetens. Kompetensen  skulle kunna 
bredda s till att även innefatta kompetens för bl.a. affärsutveckling, 
beteendev etenskap och IT. Även kompetens för visualisering saknades inom lagen 
– det uppfattades som väldigt givande när  sådana kompetenser fanns närvarande, 
dvs. externa kompetenser via inspirationspassen.  
5.2.11  Vad har varit det bästa med tävlingen?  
Då deltagarna omba ds att nämna vad som varit det bästa med tävlingen lyftes bland 
annat följande fram:  
• Tävlingen har inneburit en tankeställare för de deltagande.  
• Det har varit roligt och funnits en glädje inför uppgiften man ställts inför.  
• Man har fått ta del av ny kunsk ap samt fått inspiration från nya områden 
och branscher.  
• Den gemenskap som uppstod mellan de deltagande och de kontakter som knutits.  
• Internaten i sig; att få lämna vardagen och till fullo fokusera på tävlingen under två intensiva dagar har varit ett givan de format.  
5.2.12  Vad kan förbättras till en nästa tävling?  
Majoriteten av de intervjuade har poängterat att tävlingen varit väldigt lyckad och genomförandet bra, men de nämner ett antal saker att tänka på om man skulle 
använda ett liknande upplägg igen:  
• Tävli ngsreglerna borde varit på plats innan tävlingsstart.  
• Viktigt med tydlighet i vilka leveranser som förväntas av lagdeltagarna i 
förhållande till tidplanen.  
• Mer tid avsatt till att lära känna varandra i början av processen, istället för 
att man kastas rakt in i arbetet.  
• Viss del av den externa kompetensen via inspirationspassen borde ha funnits med i själva lagen  
5.2.13  Inspirationspassen   
Vad gäller inspirationspassen har de  upplevts som positiva; med relevanta, 
intressanta samt inspirerande ämnen som man kanske inte skulle kommit i kontakt 
med utanför ramarna för tävlingen, dvs. ”utanför boxen”. De tävlande har även sett 
stora fördelar med att kunna diskutera med föreläsarna under workshop- passen.  
Dock var det ibland för många inspirationsföredrag under kort tid, utan tid att 
smälta informationen – vilket kändes som en ”vägg av information”. En del ämnen 
hade även kunnat få mer utrymme i förhållande till dess potential att bi dra till nya 
lösningar, där IT nämns som ett exempel på ett sådant ämne. Vidare uttrycktes att  NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 95 den Policy - och styrmedelsworkshop som anordnades borde ha fått mer utrymme 
då det är ett område där det finns stora vinster att göra.   
5.2.14  Framgångsfaktorer enligt  deltagarna  
De intervjuade uppmanades att nämna de tre viktigaste förutsättningarna för en 
lyckad innovationstävling med ett givande och hållbart resultat. 
Sammanfattningsvis är de viktigaste faktorerna:  
• Individerna som deltar – de måste vara rätt personer  för uppgiften samt gå 
in i tävlingen med öppenhet och engagemang 
• Att tävlingen är välplanerad samt engagerad tävlingsorganisatör  
• Det ska kännas meningsfullt att delta i en tävling liknande denna, med tydlig målbild   
5.3 Resultat från analysen av 
tävlingsmodellen  
Det traditionella syftet med innovationstävlingar är ”vad”, sällan ”hur”. 
Innovationstävlingar främjar utvecklingen genom att definiera ett tydligt mål och 
låta innovatörer tävla om att nå målet. Mål svarar på ett problem, ett behov eller en 
möjlighet och är mätbart. Det vill säga där målet är att lösa ett specifikt problem15, 
att hitta lösningar som kan hantera ett behov16 eller innovationer som skapar nya 
möjligheter17. I dessa vad -tävlingar är målet mätbart. De flesta innovationstävlingar 
är oftast riktad att hitta en lösning till ett specifikt problem.  
5.3.1  Vilken typ av vad?  
Ett sätt att klassificera innovationstävlingar med inriktning ”vad” är också att 
definiera dem utgående från tävlingens komplexitet och vilken risk investerare har 
för att hantera ett specifikt ”vad”.  
 
15 till exempel Netflix vars tävling syftar till att skapa en förbättrad algoritm för att tipsa kunder om filmer 
som de skulle tycka om  
16 till exempel olika innovationsupphandlingar  
17 till exempel forskningstävlingar som syftar till disruptiva samhällsförändringar   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 96  
Figur  34. Från bättre lösningar till dramatiska språng.  
Bättre lösningar  
Företag är generellt framförallt inriktade på att förbättra sina produkter och tjänster 
på existerande marknader; syftet med denna utveckling är att bli bättre än sina 
konkurrenter. R isken för företag att engagera sig i denna typ av tävlingar är  således 
ganska låg. Tävlingar som syftar till att hitta bättre lösningar är ganska enkla och 
inte särskilt administrativt krävande. Additionaliteten kan ifrågasättas om staten 
initierar denna form av innovationstävling, det vill säga företagen som  deltar i 
tävlingen  hade gjort arbetet även utan tävlingen. Däremot kan tävlingsformen vara 
relevant för offentlig upphandling. 
Nya lösningar  
En tävling som syftar till att nya lösningar påskyndas är mer krävande att rigga. 
Många gånger behöver företag som i vanliga fall kon kurrerar börja  samarbeta inom 
tävlingen. Det  innebär  en större risk för företagen.  
Dramatiska språng  
Att rigga en tävling som genererar lösningar som ligger utanför existerande 
tankevärld är mycket krävande att rigga. Lösningen kräver ofta att aktörer som 
kommer från helt olika fält, och ibland har svårt att förstå varandra, behöver 
samarbeta. Risken är a tt den lösning som tas fram aldrig kommer att 
kommersialiseras och därmed behöver priset vara betydande.  
 
 97 Innovationstävlingen transformativ infrastruktur, med konkurrenter som 
samarbetar, hamnar i mitten av denna skala, men väldigt nära dramatiska språng. 
Aktörer från helt olika fält som inspirerade lagdeltagarna under de olika 
tävlingsinternaten  bidrog mycket till detta . Hade de istället ingått i lagen, hade 
tävlingen gått ännu mer mot dramatiska språng.  
5.3.2  Hur syfte –  Tävling sdeltagarnas motivation  
Under se nare decennier har ”hur” blivit viktigare i innovatio nstävlingar och ibland 
kan det  rent av bli huvudsyftet. Även om det inte är huvudsyftet är det viktigt att 
förbereda en tävling genom att identifiera hur deltagarna kan motiveras på bästa 
sätt. Att minimera risken att deltagare bevakar sina egna intressen, om vem som 
äger lösningen, el ler om man har en befintlig affärsidé/ produkt som ligger utanför. 
Om man är flera som delar risken i en värdekedja eller i ett system, och flera som 
är med och pusha r marknaden, blir det lättare.  
Det finns många olika ”vad” som driver en individ  att delta i en innovationstävling:  
• Skapa nya kontakter  
• Möjlighet till personligt erkännande  
• Dela risken i forskning och utveckling  
• Lära av varandra  
• Skapa marknadsfördelar  
• Att göra sitt varumärke känt  
• Att lösa svåra problem  
• Priset –  äran att vinna  
I innovationstävlingen Transformativ infrastruktur var det många som ville lösa 
svåra problem, en samhällsutmaning. De ville också lära av varann och var mycket 
nyfikna.  
5.3.3  Hur syfte –  Tävling mellan grupper ger nya samarbeten  
Tävling mellan grupper ger:  
• Minde konflikter inom gruppen18 
• Ökat intern t samarbete19 
• Två grupper som tävlar är mer konkurrensinriktade än två personer som 
tävlar20 
                                                      
18 Rapoport, A., & Bornstein, G. (1987). Intergroup competition for the provision of binary public goods. 
Psychological Review, 94(3), 291- 299. 
19 Bornstein, G. (1992). The free rider problem in intergroup conflicts over step- level and continuous 
public goods.Journal of Personality and Social Psychology,62, 597- 606 
20 Schopler, J., & Insko, C. A. (1992). The discontinuity effect in interpersonal and intergroup relations: 
Generality and mediation. European Reviewof Social Psychology,3, 121- 151  NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 98 • Hur enskilda individer bidrar till gruppen beror på tävlingens utformning 
Det har visat sig att tävlingar i grupp kan vara särskilt viktigt för om ett ”hur” vill 
utvecklas.  
Själva tävlingsmomenten innebär mindre konflikter inom en grupp, inte minst till 
följd av att gruppen kan förenas i att se mottävlande som konkurrenter och inte 
enskilda individer. Upplägget leder i sig til l ökat internt samarbete inom gruppen. 
En gruppmedlem kan plötsligt börja prata och dela med sig för att man har en 
gemensam extern motståndare.  
En svår del i grupptävlingar är dock att få enskilda individer att inte ”free -rida” på 
övriga gruppdeltagare ge nom att lägga ner mindre tid än andra, genom att stjäla 
idéer till andra sammanhang eller att behålla de bästa egna idéerna för sig själv. 
Hur utbrett det beteendet  blir hänger delvis ihop med hur en tävling är riggad. 
Vissa forskningsstudier visar på ökat  individuellt engagemang om grupptävlingen 
innehåller flera gruppdeltävlingar medan inblandning av individuell ranking inom 
gruppen leder till ökad ”free -riding” av individer som redan presterar dåligt.  
Två grupper blir mer konkurrensinriktade än två individer, eftersom grupperna  
trissar upp varann. Som individ orkar man inte hålla i hela tiden, men i en grupp 
som pushar på blir det lättare och dessutom kan energin få variera under tiden.  
I innovationstävlingen Transformativ infrastruktur var ett lyckat in slag de tydliga 
delmomenten med fem tävlingsinternat. Att träffas regelbundet och arbeta 
tillsammans på det sättet stärker lagandan och lagdeltagarnas bidrag.  
5.3.4  Hur och vad i innovationstävlingar  
Om det är en enkel tävling och det man försöker lösa också enkelt, då behövs inga 
deltävlingar, allt fokus blir på bedömning. Man kan också ha mycket mer fokus på 
tävlingen, med fler priser, mer inspiration och stöd.    NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 99  
Figur  35. Komplexitet versus enkelhet.  Källa: Lampel m.fl. 2012, Test -driving the future: how 
design competitions are changing innovation  
I innovationstävlingen Transformativ infrastruktur var det komplext, fler 
omgångar, fler utvärderingar (avstämningar av var lagen låg i förhållande till 
varandra och enligt tidplanen efter varje internat) även om det inte var så tydligt 
men man gick i den riktningen.  
5.4 Statliga myndigheters viktiga roll 
Statliga myndigheter har en viktig roll i innovationstävlingar för stora 
samhällsutmaningar och att driva den sortens tävlingar. I Sverige utgår mycket 
innovation från bottom -up-perspektivet, men för tävlinga r för stora 
samhällsutmaningar, s.k. Grand Challenge tävlingar, blir det viktigt med top -down 
styrning. Den typen av Grand Challenge kräver också mer komplex struktur, 
inspiration och delmoment. Den typen av tävlingar handlar lika mycket om att 
skapa läran de som både stat och näringsliv behöver.  
I Sverige har just innovationstävlingen Transformativ infrastruktur lyfts fram som 
ett exempel på en Grand Challenge tävling, då det annars knappt förekommer i 
Sverige, enligt  en forskningsrapport från Konkurrensver ket21. Den medskapande 
tävlingsorganisationen har därmed lyckats övervinna några av hindren, som lyfts 
fram i rapporten:  
• Ingen känner helhetsansvar för stora samhällsproblem eftersom  
utmaningen berör olika områden som hanteras av olika myndigheter.  
                                                      
21 www.konkurrensverket.se/globalassets/publikati oner/uppdragsforskning/forsk -rapport_2018- 1.pdf , 
2019- 01-11  
 
 100 • Myndighe ter och andra offentliga organisationer ser inte 
innovationstävlingar som en del av sitt uppdrag.  
• Det finns en cementerad rädsla i offentlig sektor att göra fel och pröva 
något  nytt.  
• Det saknas kunskap och erfarenhet.  
Ett annat stort värde med innovationstävlingen Transformativ infrastruktur var den 
stora graden av inkluderande och medskapande, både mellan stat, näringsliv och 
akademi, men också myndigheterna emellan.  
5.5 Reflektioner och råd till efterföljare  
För eventuell t framtida innovationstävlingar av liknande G rand C hallenge -karaktär 
finns det flera nyttiga lärdomar. Inte minst gäller detta tävlingar som organiseras av 
myndigheter. En bidragande orsak till samarbetsvilligheten från flera myndigheter i 
denna tävling va r ett regeringsuppdrag  om samordningen av innovationsinsatser för 
att minska processindustrins växthusgasut släpp (N2016/06369/IFK). U ppdrag et 
gjorde att det fanns en naturlig konstellation att börja diskutera och samarbeta om  
tävlingen. Senare tillkom fler  myndigheter som också hade ett ansvar inom 
infrastrukturfrågor.  
Redan från början var det tydligt vad tävlingen handlade om – att skapa koncept 
och att det rörde sig om e n större samhällsutmaning. Andra f ramgångsfaktorer  var 
att: 
• branschen och aktörer kunde samarbeta trots att de till  vardags är 
konkurrenter eftersom det rörde sig om ett koncept för år 2045, det vill 
säga var visionärt och l ångt borta  
• SIP InfraSweden 2030 deltog som samarbetspartner och därmed att det 
skapades ett intresse från byggbransc hen 
• valet av Öresundsbron som exempel gjorde tävlingen kommunikativ trots 
att den handlade om koncept och visioner.  
För en innovationstävling som denna där samarbete är ett viktigt syfte är feed -back 
processen central. Feed -back processen  skapades genom u pprepade tävlingsinternat 
med olika utvecklingssteg på vägen och där deltagarna utmanades genom 
inspirationsföreläsningar. Det  fungerade bra men skulle kunnat fungera ännu bättre 
om det skapats mer tävl ingskänsla mellan lagen.  
Det är viktigt att inför e ventuella framtida ”grand challenge” utmaningar 
inledningsvis inte förutsätta att en tävling är en lämplig form. I detta fall där ett 
huvudsyfte var att också skapa samarbete har det varit det, och att skapa lösningar 
på även systemnivå. Om syftet är att ska pa en konkret lösning, nära 
implementering, bör andra typer av innovationstävlingar användas eller annan form 
av problemlösning.  NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 101 Åtta goda råd till de som vill genomföra en ny, liknande tävling. 
1. Tävlingsmodellens användningsområde : Adressera våra stora 
samhällsutmaningar med en innovationstävling där lag tävlar mot varann. 
Denna tävlingsmodell lämpar sig särskilt för komplexa utmaningar där det 
krävs samverkan över ordinarie gränser , där enskilda insatser inte räcker,  
och ger som resultat mer än bara tävlingsbidrag en i sig .  
2. Grundliga förberedelser innan tävlingsstart: Planera i god tid och med 
överblick över alla tävlingsinternaten.  
3. Deltagare:  
a. Engagera alla deltagare i en medskapande process för högre 
gemenskap, förståelse, förankring och bättre kvalitet.  
b. Bjud in även deltagare från helt andra branscher och vetenskaper 
för att kunna lyfta in nya perspektiv, och kunna gå bortom dagens 
och morgondagens etablerade lösni ngar samt branschintressen. 
Utgå från funktion.  
4. Lagbildninge n:  
a. Lagindelning : Bra att blanda kompetenser och bakgrunder men 
viktigt att det finns gemensamma målbilder i gruppen. Undvik  att 
blanda aktörer med tydliga intressekonflikter. En lösning kan vara  
att låta lag  forma sig själva baserat på intressen.  
b. Storleken på lagen : Max 7 -8 personer för att arbeta  effektivt 
tillsammans. Om det blir för många är det några  som är mest 
aktiva  och man nyttjar inte allas kompetenser på bästa sätt.  
5. Värdera processen:  Process en i sig är mycket viktig , inte bara  resultaten . 
Deltagande organisationer menar att de behöv er göra om processen i sina  
egna organisationer för att skapa affärer kring resultaten. Det är också 
viktigt att innovationsprocesser etableras  i deras organisationer,  som  är 
verksamma över tid så att de kan in novera kontinuerligt. Dessutom är det 
de i lagen som kan ta vidare arbetet tillsammans och samarbetet är därför 
mycket viktigt.  
6. Tävlingsinternaten:  
a. Ha tydliga resultatmål för varje tävlingsinternat för att checka av 
vägen mot slutleveranserna.  
b. Investera i  att lägga ned mycket tid, för det blir resultat på många 
nivåer, och lägg tid även i ”periodvilan” mellan tävlingsinternaten . 
7. Kommunikation: Engagera kommunikationsarbetet parallellt med 
juryarbetet för ett kommunikativt slutpaket vid vinnarceremonin.  
8. Efter tävlingen: Ha en plan för att  ta hand om slutresultaten / vidareutveckla 
slutresultaten  så att de åstadkommer den tilltänkta samhällsnyttan, steg för 
steg mot slutmålet.   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 102 6 Vägen framåt  
Tävlingen är inte slutet, utan början. Nu börjar arbetet med implemente ring av 
klimatpositiv infrastruktur, från vidareforskning och in novation, till investeringar 
samt  metod - och processförändringar till policyarbete och de t slutliga målet om 
nollutsläpp.  
Tävlingens resultat har resulterat i konkreta vägar framåt för ett fossilfritt Sverige 
inom infrastruktursektorn. Realisering av innovationskoncept en innebär 
möjligheter att nå nollutsläpp och till och med bortom nollutsläpp, till år 2045 . 
Åtgärder behöver tas i närtid  för at t steg för steg nå delmål för att de klimatpositiva 
resultaten kan införlivas år 2045. Därför sker ett antal uppföljningsmöten 
tillsammans med myndighetsgruppen, lagdeltagarna och tävlingsorganisationen. 
Exempelvis har ett uppföljningsseminarium hållits under hösten 2018 där 
resultaten redovisades, finansieringsmöjligheter presenterades samt vägen mot 
implementering diskuterades. Realiseringsarbetet följs upp med ett seminarium 
under våren 2019 på Regeringskansliet med fokus på finansiering, investering och 
internationell samverkan.  
Tävlingen använde en bro, Öresundsförbindelsen, som ett illustrativt studieobjekt, 
men tävlingsresultaten är användbara i utvecklingen av även annan infrastruktur 
och byggande  vilket gör att tävlingens resultat kan få en bred til lämpning . 
6.1 Framåtsyftande samverkan  
Flertalet synergier finns för tävlingsresultaten och andra pågående initiativ inom 
arbetet för ett Sverige med nollutsläpp av växthusgaser.  
Färdplanen för en klimatneutral och konkurrenskraftig bygg-  och 
anläggningssektor inom regeringsinitiativet  Fossilfritt Sverige22 och 
tävlingsresultaten har stora synergier exempelvis vad gäller samarbete i hela 
värdekedjan, upphandling, klimatsmarta material, nya processer och nya produktionsmetoder. T ävlings resultaten innebär konkreta handlingsåtgärder för att 
uppnå nollutsläppen. Färdplanen och tävlingsresultaten  samordnas i den mån det är 
möjligt i syftet att öka takten i realiseringen av projekt och initiativ som leder till 
fossilfrihet och klimatpositivitet.  Arbetet  inkluderar även de policy-  och 
implementeringsförslag som lagen tog fram  (se kapitel 4.5- 4.6). I arbete t kopplas 
också synergier till arbetena med SGBC, Sweden Green Building Council, och 
                                                      
22 http://fossilfritt- sverige.se/wp- content/uploads/2018/01/ffs_bygg_anlggningssektorn181017.pdf , 2019-
01-11 
 
 103 Anläggningsforum23 där gemensamt utvecklingsarbete bedriv s av Trafikverket, 
Sveriges Byggindustrier (BI) och Svenska Teknik  & Designföretagen (STD).  
Även synergier med Mistra Carbon Exit har stämts av under tävlingens gång och 
samordning av forskningsprogrammet och tävlingens  resultat är också en del av 
realiser ingsarbetet.  
6.2 Finansieringsmöjligheter  
Finansiering är en kritisk del av realiseringsarbetet, och  många av myndigheterna i 
tävlingens myndi ghetsgrupp är finansiärer. Det rör sig om exempelvis  
Trafikverkets FOI -verksamhet,  de strategiska innovationsprogrammen ( SIP:ar )24 
finansierade av Vinnova, Energimyndigheten och Formas samt övriga relevanta 
forsknings -, innovations - och investeringsprogram från dem, Naturvårdsverket och 
Boverket. Särskilt SIP:arna  InfraSweden2030 och Smart Built Environment  är 
aktuella för realiseringsarbetet och projekt har redan påbörjats , men andra aktuella 
SIP:ar  är till exempel  Drive Sweden  och RE:Source . Formas har exempelvis 
Nationellt program för hållbart samhällsbyggande25 med olika utlysningar . 
Innovationsupphandlingar kan utföras i form av FOI -projekt inom ramen för 
Trafikverkets FOI -verksamhet26. Energimyndigheten har  olika  stöd för alltifrån 
forskning, pilot och demonstration, till kommersialisering och marknadsutveckling. 
Energimyndigheten a dministrerar bland annat Industriklivet27. Industriklivet är 
regeringens långsiktiga satsning för att minska industrins processrelaterade utsläpp 
av växthusgaser. Den ska bidra till omställningen som krävs för att uppnå nettonollutsläpp i Sverige till 2045.  Tävlingens inno vationskoncept berör  
exempelvis klimatpositiv produktion av cement och stål. Klimatklivet
28, 
administrerat av Naturvårdsverket, är en annan  potentiell finansieringsmöjlighet för 
realiseringen av tävlingens resultat.  Klimatklivet stödjer inve steringar som ger hög 
klimatnytta, där bland annat infrastruktur ingår som en åtgärd som kan få stöd. EIB, den europeiska investeringsbanken
29, katalyserar investeringar där både miljö, 
infrastruktur och innovation är tre av fyra prioriteringar enligt EIB. Förutom olika former av lån ger EIB stöd i form av rådgivning som exempelvis 
                                                      
23 www.trafikverket.se/for -dig-i-branschen/samarbete- med- branschen/anlaggningsforum/  
24 www.vinnova.se/sip , 2019- 01-11 
25 www.formas.se/Internationellt/Forskningsprogram/test/ , 2019- 01-11  
26 www.trafikverket.se/for -dig-i-branschen/Forskning- och-innovation/ , 2019- 01-11  
27 www.energimyndigheten.se/forskning- och-innovation/forskning/industri/industriklivet/ , 2019- 01-11  
28 www.naturvardsverket.se/Klimatklivet/ , 2019- 01-11 
29 www.eib.org , 2019- 01-11  
 
 104 genomförbarhetsstudier. Tävlingsorganisationen har därför löpande kontakt med 
EIB inför realiseringsarbetet.  
6.3 Redan påbörjade projekt och initiativ  
Projekt som är resultat av tävl ingen har redan  påbörjats och finansierats .  
Ett är projektet Resursoptimering som handlar om  att demonstrera potentialen med 
AI i hållbarhetsstyrd projektering genom en fallstudie. Med AI öppnas nya 
möjligheter för att optimera byggnadsverk redan i projekteringsskedet och på så vis 
bidra till minskad miljöpåverkan, en effektivare process, billigare lösningar och nya affärsmodeller.  Projektet finansiera s av SIP Smart Built Environment
30.  
Ett annat är projektet Odlade konstruktioner  som i ett första sk ede syftar till att 
undersöka förutsättningarna för att förverkliga innovationstävlingens idé om att kunna ”odla” betongliknande konstruktionselement med teknik som bl.a. används 
för att restaurera korallrev. Projektet avser att söka finansiering från 
InfraSweden2030 för att kartlägga tidigare forskning och utveckla en plan och 
organisation för fortsatt utvecklingsarbete med experiment, piloter, demonstratorer och kommersialisering.   
Ett projekt som också har mynnat ut från tävlingen är Managementperspektiv  på 
innovation kopplad till megatrender i Infrastruktursektorn som är en förstudie och 
syftar till att fördjupa perspektiv på hur olika roller i infrastrukturprojekt kan 
engageras för få innovation att gå från idé till verklighet. Parallellt tillämpas kuns kap från förstudien i den nya tävlingen inom cirkulärt anläggnings arbete . 
Projektet leds av Skanska och genomförs tillsammans med Ncc, Peab, RISE, BI och medfinansieras av SBUF och InfraSweden 2030.  
En del av lagens förslag får fortsättningar i olika initiativ. Såsom de förslag från 
policy workshopen som kommer att användas vidare i arbetet med en nationell 
strategi för Bio -CCS och CCS, Naturvårdsverkets underlag till kommande 
regeringens Klimathandlingsplan och Naturvårdsverkets Fördjupade Utvärdering 
2019.  
Tävlingsdeltagarna är också i färd med att formera sig i realiseringsarbetet, vilket 
kan bli i form av ett s.k. innovationskluster.  
6.4 Främjande strategier  
Regeringen har flera strategier och ut redningsförslag som bör kunna öka 
förutsättningarna för ett geno mförande av resultaten från innovationstävlingen. 
                                                      
30 https://smartbuilt.se/projekt/nya- tillaempningar/pilot -ai-projektering/    NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 105 Några av de mest relevanta idag är utredningarna Samordnad och accelererad 
policyutveckling kopplad till den fjärde industriella revolutionens teknologier  och 
Kompletterande åtgärder för att nå negativa uts läpp av växthusgaser . 
Utredningen Samordnad och accelererad policyutveckling kopplad till den fjärde industriella revolutionens teknologier (direktiv 2018:85)
31 beslutades  för att bättre 
ta tillvara potentialen som digitalisering och innovation för med sig . En proaktiv 
policyutveckling behövs eftersom hinder och oklarheter riskerar att hämma utvecklingen  av nya och innovativa lösningar samt nya affärsmodeller. För 
innovativt brobyggande  och annan infrastruktur  med nollutsläpp till 2045 är både 
uppkopplad industri och uppkopplade system, men också uppkopplade fordon mycket relevanta. Digitalisering inom materialproduktion, design, byggande och i samband med den styrning av trafikflöden som möjliggörs av uppkoppl ade fordon 
är alla viktiga vägar framåt för att reducera klimatgasutsläpp av byggande och drift 
av broar s amt annan  infrastruktur.  
Utredningen Kompletterande åtgärder för att nå negativa utsläpp av växthusgaser 
(direktiv 2018:70)
32 ska föreslå en strategi f ör hur Sverige ska nå negativa utsläpp 
av växthusgaser efter 2045. Flera av utredningens uppgifter är relevanta för 
framtida brobyggande  och byggande av annan infrastruktur . Exempelvis  kolsänkor 
kopplade till användningen av biobränslen för produktion av k onventionell cement. 
Utredaren ska undersöka hur bland annat ökad kolsänka, avskiljning och lagring av koldioxid med biogent ursprung (bio- CCS) och verifierade utsläppsminskningar 
genom investeringar i andra länder kan och bör bidra till detta. Utredaren ska bland annat uppskatta den realiserbara potentialen för bio- CCS att bidra till att uppfylla 
klimatmålen. Utredaren ska identifiera eventuella brister i kunskapsunderlaget om CCS. Utredaren ska också sammanställa information om tekniska åtgärder vid sidan  av ökad kolsänka och bio- CCS som kan ge upphov till upptag av koldioxid ur 
atmosfären och bedöma om förutsättningar kan ge ett signifikant bidrag till 
negativa utsläpp i Sverige i mitten på detta sekel.  
6.5 Upphandling av innovativa lösningar  
Regeringens uppd rag till Upphandlingsmyndigheten om spetsteknik och 
avancerade systemlösningar bör  också kunna  öka förutsättningarna för  
genomförande av resultaten från innovationstävlingen.  Många av 
tävlingsdeltagarnas policy -och implementeringsförslag rörde just upphandling, och 
i samordningen med Färdplanen för bygg-  och anläggningssektorn inom Fossilfritt 
Sverige är tidig dialog och mer innovativ upphandling en åtgärd som båda lyfter.  
Transportinfrastruktur är en av nio sektorer  där förutsättningarna för att spetstekni k 
                                                      
31 www.regeringen.se/rattsliga- dokument/kommittedirektiv/2018/08/dir. -201885/ , 2019- 01-11  
32 www.regeringen.se/rattsliga- dokument/kommittedirektiv/2018/07/dir. -201870/ , 2019- 01-11   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 106 och avancerade systemlösningar ska upphandlas är förhållandevis goda och där det 
finns utmaningar och behov som kan tillgodoses genom en ökad förekomst av sådana upphandling ar, enligt Upphandlingsmyndighetens bedömning. I sin rapport 
från februari 2018, Möjligheter för ökad upphandling av spetsteknik och avancerade systemlösningar, (Upphandlingsmyndigheten rapport 2018:1)
33 har 
Upphandlingsmyndigheten analyserat hur upphandlingar med denna inriktning kan främjas och genomföras.  
Alla sju utvecklingsspår som  är resultaten av tävlingen kan främjas av en 
implementering av spetstekniker och avancerade systemlösningar. De mest 
uppenbara tillämpningarna av spetstekniker är avancerad IT, sensorer och AI, både 
under designprocess, bygglogistik samt för övervakning och styrning av transportflöden på broar. Även nanoteknik och bioteknik – inte minst med biomimik  som specialfall av det sistnämnda – kan ge väsentliga bidrag till både 
design av konstruktionen och användningen av byggmaterial med mycket låg klimatpåverkan.  Avancerade systemlösningar kan här bygga på en multifunktionell 
användning av brokonstruktioner som plattform för kompletterande anläggningar och tjänster. Det kan vara för produktion av förnybar energi med anläggningar på broar eller anläggandet av veget ation på lämpliga platser på brokonstruktioner som 
skapar olika typer av ekosystemtjänster. Då kan innovativa multifunktionella 
brokonstruktioner ge inte bara klimatnytta, utan också andra miljömässiga, sociala 
och ekonomiska nyttor. Innovationsupphandling  kan användas för att stimulera 
spetsteknik och avancerade systemlösningar, enligt Upphandlingsmyndigheten. Särskilda metoder och förfaranden som är väl lämpade att använda för upphandling 
av nya lösningar är exempelvis förhandlat förfarande, konkurrensprä glad dialog 
och innovationspartnerskap. Vid forskning och utvecklingssamarbete mellan 
offentlig och privat aktör är det fördelaktigt att konkurrensutsätta FoU -tjänsterna. 
Då kan metoder såsom förkommersiell upphandling, innovationstävlingar eller OPI 
vara möjliga alternativ.  
                                                      
33 www.upphandlingsmyndigheten.se/globalassets/publikationer/rapporter/rapport -spetsteknik -
2018_1.pdf , 2019- 01-11   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 107 7 Bilagor  
7.1 Bilaga 1: Tävlingens deltagare och 
organisation  
7.1.1  Deltagare i myndighetsgruppen:  
Åsa Lindgren (Trafikverket)   
Sara Malmgren/ Klara Helstad (Energimyndigheten)   
Anders Pousette (Energimyndigheten)   
Karla Anaya -Karlsson/ Katarina Buhr (Formas)  
Hans -Olof Karlsson Hjort (Boverket)   
Sebastian Axelsson/ Lejla Cengic (Vinnova)   
Anna Carin Thomér (Miljö - och energidepartementet)  
 
7.1.2  Lagindelning  
Lag Blå Lag Gul 
Lars Redtzer, ”materialförvaltare”, 
Sveriges Byggindustrier/  
InfraSweden2030  Camilla Byström, ”materialförvaltare”, 
InfraSweden2030  
Charlotte Bergman, lagledare, ELU 
Konsult AB  Kristina Gabrielii, lagledare, Gabrie lii 
Development  
Martin Andersson, Skanska  Kristine Ek, NCC  
Thomas Fägerman, Swerock  Staffan Carlström, Swerock  
Mats Wendel, Peab Asfalt  Kent Jansson, Swerock  
Ulf Wiklund, Tyréns  Martin Ålenius, Tyréns  
Martin Erlandsson, IVL Miljöinstitutet  Tabita Gröndal, Sweco  
Daniel Ekström, WSP  Stefan Uppenberg, WSP  
Björn Johansson/Lars Almefelt,  
Chalmers Teknisk Högskola Jan Krantz, Luleå Tekniska Universitet  
Chuan Wang, Swerea MEFOS  Stefan Sandelin, Cementa  
Andreas Rahm Yhr, Sandvik Katarina Malaga/ Martin Kylefors, CBI 
Betonginstitutet  
Karin Comstedt Webb, Cementa  Björn Åstedt,  Stålbyggnadsinstitutet  
Yvonne Andersson -Sköld, Statens väg - 
och transportinstitut (VTI)  Maria Boberg, Ecole Polytechnique 
fédérale de Lausanne   
 
 108 7.1.3  Tävlingssekretariat:  
Lars Redtzer och Camilla Byström, InfraSweden2030; Åsa Lindgren, Trafikverket; 
Eva Dalenstam, Naturvårdsverket; Dennis Pamlin, RISE Research Institutes of 
Sweden  
7.1.4  Kommunikationsgrupp:  
Karin Bergkvist, Peab; Lars  Redtzer , Sveriges Byggindustrier; K ristina  Gabrieli i, 
Gabrielii D evelopment; Bjö rn Åstedt, SBI ; Niklas  Ekstr öm, Heidelbergcement; 
Martin Andersson , Skanska ; Anki Grundelius  och Eva Dalenstam , 
7.1.5  Utvärderingsgrupp:  
Tobias Persson, Tillväxtanalys; Åsa Lindgren, Trafikverket; Dennis Pamlin, R ISE; 
Ulf E Andersson och Eva Dalenstam , Naturvårdsverket  
7.1.6  Tävlingens pre- jury:  
Ordfö rande: Birgitta Govén, Energiexpert, Sveriges Byggindustrier  
Dennis Pamlin, Senior Advisor, Transformativt tänkande, RISE  
Sabina Nilsson, Miljömålsrådets kansli, Naturvårdsverket  
Johan Carlstedt, Projektledare Innovation och entreprenörskap, IVA  
Julien Mor el, Klimatanalytiker, Naturvårdsverket  
Lejla Cengic, Bygginnovationer, Vinnova  
Linda Bell, Head of Resources and Development Unit, SEI  
Lovisa Moritz, Enhetschef Anläggning, Trafikverket  
Stefan Henningsson, Klimatinnovationer, WWF  
7.1.7  Tävlingens slutliga jury: 
Ordförande: Katja Awiti, Enhetschef Klimatenheten, Miljö-  och 
energidepartementet  
Leif Callenholm, GD Vinnova  
Catharina Elmsäter -Svärd, VD Sveriges Byggindustrier  
Sven Hunhammar, Måldirektör Miljö och hållbarhet, Trafikverket  
Måns Nilsson, VD, SEI  
Begonia Randhav, WWF Sweden Youth, tidigare milleniemålsambassadör för 
svenska FN -förbundet  
Björn Risinger, GD Naturvårdsverket  
Tuula Teeri, VD IVA  
7.1.8  Naturvårdsverkets organisation i tävlingen:  
Spetstekniker och avancerade systemlösningar : Ulf E Andersson  
Policys: Jenny Oltner och Sabina Nilsson   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 109 Biomimik : Eva Ahlner  
Internat/seminarier: Rickard Nätjehall/ David Alsmarker/ Axel Gunnarsson  
Exempelbibliotek: Ulf E Andersson, Amanda Dahlgren, David Alsmarker och 
Axel Gunnarsson  
Hadd Danielsson, Amanda Persson, Bianca W hitcher  
 
 110 7.2 Bilaga 2: Tävlingsinternatens program  
7.2.1  Program tävlingsinternat I  
  
Innovationstävlingen  
Transformativ infrastruktur – Innovation för nollutsläpp  
 Välkommen till första tävlingsinternatet inom innovationstävlingen Transformativ infrastruktur –  
innovation för nollutsläpp. Vi inleder med presentationer och studiebesök och avslutar med 
workshop under andra dagen.  
 Tävlingsinternat I: Tema ”Utmaningen o ch paradigmskiftet” Vad är utmaningen med att 
skapa en bro med nollutsläpp? Vilka skiften är det vi behöver?  
Datum: 10-11 oktober 2017, kl. 9.30 -16.00 
Plats:  Malmö Arena Hotell, Hyllie Boulevard 12, Malmö 
Program Dag 1  
 
 111 Lokal SKAJ, med utsikt över Öresund och Bron.  
Fika serveras från kl. 9.30  
Kl. 10.00 Välkomna Moderatorer: Åsa Lindgren, Hållbarhetsstrateg Trafikverket, och Eva 
Dalenstam, Innovationssamordnare Naturvårdsverket.  
Kl. 10.05 -10.40 Inledning från värdorganisationerna för internat I  
Björn Risinger, GD  Naturvårdsverket  
Lennart Andersson, regional direktör Trafikverket  
Håkan Wifvesson, VD  Swerock  
Håkan Jacobsson, VD  Peab Asfalt  
Magnus Ohlsson, VD Cementa  
Eva Sundin, VD Swerea MEFOS  
Utmaningen:  
Kl. 10.40- 10.50 Inledande om Öresundsförbindelsen  
Caroline Ullman- Hammer , VD, Øresundsbro Konsortiet  
Kl. 10.50-11.10 Funktionsupphandling för ökad innovation  
Charles Edquist, professor i innovation, Circle, Lunds universitet och ledamot av det N ationella 
innovationsrådet  
Kl. 1 1.10-11.30 Norge berättar: Ferjefri E39  
Kjersti Kvalheim Dunham, Projektledare, Statens Vegvesen  
Kl. 11.30- 11.50 Utblick: inspiration från broar i världen  
Innovationsråden från Regeringskansliet ( webb länk)  
LUNCH i Nilssons restaurang  
Paradigmskiftet:  
Kl. 13.00 -13.20 Ditt liv i varda gen 2053   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 112 Josefin Wangel, Forskare och biträdande programchef Framtidens städer, SLU  
Kl. 13.20 -13.40 The Two Team project –  an innovation competition that exceeded the 
expectations  
Bernard de Galembert, Innovation and Bioeconomy Director, CEPI  (The Confederation of 
European Paper Industries ) (web link ) (In English)  
Kl. 13.40 - 14.00 Innovativt samarbete över industrigränser  
Scanias samarbete med Siemens i Trafikverkets, Energimyndighetens och Vinnovas 
innovationsupphandling av elväg  
Nils-Gunnar Vågst edt, ansvarig för forskning om hybrid och elektrifiering, Scania  
Kl. 14.00 -14.20 Transformativt tänkande - framtidssäkrade lösningar  
Dennis Pamlin, Senior Advisor, RISE Research Institutes of Sweden  
FIKA och avfärd med buss  
Kl. 15.00 - 18.00 Studiebesök på Öresundsbron och Sverige s första kolfiberbro  
Guider: Bengt Hergart, Anläggningsdirektör på Öresundsbron pratar ”En hållbar bro” och 
guidar oss på Öresundsbron och Charlotta Bjerkborn, Gatu och Väg Väst  samt  Oskar Bruneby, 
Kompostibroar , guidar oss och berättar om möjliggörandet av Sveriges första kolfiberbro . 
Kl. 19.30 MIDDAG i Nilsson restaurang  
Program Dag 2  
Kl. 8.30- 8.50 Ramverk, hotsp ots och kalkylverktyg – Spelregler  
Lars Redtzer, InfraSweden2030  och Åsa Lindgren, Trafikverket  
Kl. 8.50-9.15 Utmaningar vid brobygge  
Mats Karlsson, bitr chef Investering, Trafikverket  
Kl. 9.1 5-9.45 Building a circular future –  new business models with design for 
disassembly and material passports  
John Sommer,  Director of Strategy and Business Development at MT Højgaard, författare till 
Building a circular Future, MT  Höjgaard (In English)   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 113 Kl. 9.4 5-10.15  Innovation inom och mellan organisationer –  så gör ni innovationsresan  
Sofie Lindblom, Innovationsexpert, vd  och medgrundare till Ideation360  
Kl. 10.15- 10.30 FIKA  
Kl. 10.30 -12.00 Första workshopen  
Pass 1: Hypotesbaserat arbetssätt –  Sofie Lindblom inleder.  
Brainstorming. Post -it övning ”What if”  
Inspiration från internatets föredrag, studiebesök, tävlingens bibliotek och lagens Slack.  
Kl. 12.00- 13.00 LUNCH  
Kl. 13.00 -14.30 Workshop  
Pass 2: Gruppering av post -its, identifiering av områden att arbeta vidare med 
Kl. 14.30- 14.45 FIKA  
Kl. 14.45 -15.30 Workshop  
Pass 3: Vem gör vad till när,  en ansvarig per idéuppslag för uppföljning inför nästa internat  
Kl. 15.30 -16.00 Summering och avslutning  
Internatets moderatorer summerar  första tävlingsinternatet. Vi tar pulsen på lagen –  
lagbarometern – hur många idéer har respektive lag genererat?  
 
 114 7.2.2  Program t ävlingsinternat II  
 
Välkommen till internat 2 inom  
Transformativ infrastruktur – Innovation för 
Tema: Material och design för ett klimatneutral t samhälle 2045  
  
Välkommen till andra tävlingsinternatet inom innovationstävlingen Transformativ 
infrastruktur – innovation för nollutsläpp. Internatet kommer att bjuda på 
inspirationspresentationer och lagvisa diskussioner med inbjudna talare med möjlighet att bolla tankar kring framtidens brobyggande. Under internatets andra dag blir det mer tid för innoverande i lagen. Ni kommer också få möjlighet att agera domare i en studenttävling.  
 
Datum: 7-8 december 2017, kl. 9.30- 16.00 
Plats för konferensen: Chalmers tekniska högskola  
Anmälan och boende: Anmäl dig här  
Kostnad: Deltagande under konferensens öppna del (fram till kl  14.00 den 7/12) är 
kostnadsfritt. Naturvårdsverket står för kostnaden för lagmedlemmar. Övriga deltagare 
betalar 2 000 kr exklusive moms , då ingår hotell övernattning och måltider .  
 
 115 Fika serveras från kl. 9.30  
Kl. 10.00 Välkomna!  
Värdarna Chalmers, Energi myndigheten, FORMAS och NCC hälsar välkomna.  
10.30 Klimatsmart brobyggande –  var står vi idag?  – Kristine Ek, NCC, och Stefan 
Uppenberg, WSP  
10.50 Material och design för nollutsläpp av växthusgaser   
Material and design for climate efficient buildings and constructions  – Gaute Mo och 
Mario Rando, Degree of freedom engineers  
Design utifrån en icke -designers perspektiv: med klimatmålen i sikte och cirkularitet 
som verktyg  – Klas Cullbrand, Chalmers industriteknik  
Lagvis reflektion - Lagen får möjlighet att diskutera 7 min var med var och en av de två 
presentatörerna.  
IT för klimateffektivt brobyggande  – möjligheter sett ur ett livscykelperspektiv –  
Johan Holmqvist, Sony  
Design för klimateffektivitet  – Lars Almfeldt, Chalmers  
Lagvis reflektion - Lagen får möj lighet att diskutera 7 min var med var och en av de två 
12.40 LUNCH  
 
13.15 Introduction to biomimicry –  how can nature inspire business?  –Eva Ahlner NV 
inleder och introducerar  Leen Gorissen, Studio Transition  
 
Här slutar den öppna delen av internatet. Innoverandet i lagen fortsätter.  
 
14.05 PAUS   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 116 14.15 Workshop s för lagen  
 Lag gul  Lag blå  
14:15  Biomimicry for bridges – Leen 
Gorissen, Studio Transitio  
 Biobaserade material för framtidens 
brobyggande  – Anna Wiberg, 
Strategiska innovationsprogrammet 
BioInnovation  
 
15:00  Möjligheter med grafen  – Helena 
Theander, Strategiska 
innovationsprogrammet Grafen  
 Biomimicry for bridges – Leen 
Gorissen,  
Studio Transitio  
 
15:45  Biobaserade material för 
framtidens brobyggande  – Anna 
Wiberg, Strategiska 
innovationsprogrammet 
 Möjligheter med grafen  – Helena 
  
16:30 FIKA  
16:45- 18:30 Innovationsworkshops i lagen  
19:15 Middag på hotellet  
Program 8/12  
8.30 Intro till dagen  
God morgon! –  Moderatorerna  
Dagens studenttävlingar och inspiration kring klimatsmarta produktionssystem  – Björn 
Johansson, Chalmers  
Tävlingens bibliotek av lösningar – inspiration – Amanda  Dahlgren, Naturvårdsverket   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 117  
9.10 Innovationsworkshops i lagen  
12.30 LUNCH  
13.00 Studenttävling  
13.00 Lagen  besöker posterutställning, och agerar jury i studenttävlingen.  
13.40 FIKA, prisutdelning i studenttävlingen, och möjlighet att testa de verktyg studenterna 
använt  
14:00 Innovati onsworkshops i lagen  
16.15-16.30 Tack för de här dagarna  
Vi summerar första tävlingsinternatet. Eva och Lars  tar pulsen på lagen –  lagbarometern – 
hur många idéer har respektive lag genererat?  
   
 118 7.2.3  Program t ävlingsinternat III  
  
Foto: Övre bild: Kiruna kommun. Nedre bild: Torbjörn Bergkvist, Trafikverkets bildarkiv . 
 
Tävlingsinternat III: Tema ”Spetstekniker och samhällsomvandling”  
  
Välkommen till det tredje tävlingsinternatet inom innovationstävlingen Transformativ 
infrastruktur – banbrytande innovationer för nollutsläpp. Vi inleder med presentationer med 
efterföljande lagindelade dialoger samt studiebesök och avslutar med lagvisa workshops under 
andra dagen.  
  
Datum: 30-31 januari  2018, kl. 10.45- 17.30 
Plats:  Dag 1: Ferrum  Hotell, Lars Janssonsgatan 15, Kiruna och LKABs gruva  
 
 119 Dag 2: inspirerande miljö på Camp Ripan, Campingvägen 5, Kiruna  
 
Kl. 10.45 Välkomna Moderatorerna Ulf Wiklund, Tyréns och Tabita Gröndal, Sweco välkomnar  
Kl. 10.50 - 11.10 Inledning av internatets värdar  
Peter Fransson, avdelningschef,  Boverket  
Johan Dozzi, VD Tyréns  
Victoria Barabash, avdelningschef för Rymdteknik på L uleå Tekniska Universitet  
Anna Yman, VD Vatten och Miljö, SWECO  
 
Kl. 1 1.10 -11.25 Branschomvandling i infrastrukturbranschen i digitaliseringens spår  
Christian Sandström, Docent Technological Change and Industrial Transformation, Chalmers  
Kl. 11.25 - 11.40 Artificiell Intelligens i planering och byggande av infrastruktur  
Thomas Olofsson, Professor i avdelningen för Industriellt och Hållbart Byggande, Luleå 
Tekniska Universitet  
 
Kl. 1 1.40 -12.00 Nytänkande i Sveriges största stadsomvandling  
Moa Strålberg , Kommunikatör , Kiruna Kommun och Aila Määttä, processledare för Kiruna 
Sustainability Center  
LUNCH med föredragshållarna (Lag Gul och Lag Blå sitter var för sig)  
Kl. 13.15  
Samling vid bussen med avfärd till LKAB  
Kl. 14.00 - 17.00 Inspiration från underjorden  
Gruvbesök på LKAB -  världens största underjordiska järnmalmsgruva   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 120 Tema: E lektrifiering, digitalisering, automation, cirkuläritet  samt om innovationsprojektet Hybrit  
Talare: Gunilla Hyllander, Manager Product Development , LKAB samt Jenny Nordström, 
Project Manager, Mobilaris, Mobilaris Mining Intelligence. Ökad produktivitet och säkerhet 
genom 3D -visualiserad situationsmedvetenhet.  
Kl. 17.00  
Tillbaka på hotellet.  
Kl. 18.00 Framtidens automation och elektrifiering inom transporter  
Arne Nåbo, Forskningschef, VTI som också är partner i SIP Drive Sweden  
Kl. 18.15 Rymdtekniker för infrastrukturbranschen  
Ulf E Andersson, Innovationsstrateg, Naturvårdsverket och Johanna Bergström  Roos , RIT  
(Rymd för innovation och tillväxt)  
Kl. 18.45 MIDDAG med föredragshållarna ( Lag Gul och Lag Blå sitter var för sig)  
Kl. 8.30 -9.00  
Walk and talk –  lagen samlas i vardera smågrupper och reflekterar över Dag 1 på väg till Camp 
Ripan.  
Kl. 9.00 - 10.25  
Lag Gul och Lag Blå i respektive workshops  
Kl. 10.25 -10.40 FIKA  
Kl. 10.40 -11.40 
Kl. 11.40 - 12.00 Industrial waste and alternative natural resources for production of 
green concrete  
Andrzej Cwirzen, Chair Professor, PhD, Civil Eng. Structural Engineering, Luleå University of 
Technology  
 
 121 Kl. 12.00 -13.00 LUNCH . Lagvisa diskussioner Andrzej Cwirzen  (30 minuter per lag, Lag Gul 
och Lag Blå sitter var för sig)  
Kl. 13.00  -14.30 
Kl. 14.30 -14.45 FIKA  
Kl. 14.45 - 16.30 
Lag Gul  och Lag Blå i respektive workshops  
Kl. 16 .30 -17.00 Summering och avslutning  
Lagledningen summerar  tävlingsinternatet och blickar framåt mot nästa.  
 
 122 7.2.4  Program t ävlingsinternat IV  
 
Foto:  Heidelbergcements fabrik i Slite (Cementa) , Heidelbergcement bildarkiv.  
Transformativ infrastruktur  
– Innovation för nollutsläpp –  
Tävlingsinternat I V:  
Tema ” Bortom nollutsläpp -  nya möjligheter för människa och natur ” 
 Välkommen till det fjärde tävlingsinternatet inom innovationstävlingen Transformativ 
infrastruktur –innovationer för nollutsläpp. Vi inleder med studiebesök, följt av lagindelade 
presentationer med tillhörande diskussioner och avslutar med lagvisa workshops under andra 
dagen.  
Datum: 19–20 Mars 2018  
Plats  Dag 1: Cementa AB , Skolgatan 6,  624 22 Slite,  
samt Clarion Hotell Wisby, Strandgatan 6, 621 24 Visby  
 
 123 Dag 2: Clarion Hotell Wisby , Strandgatan 6, 621 24 Visby   
Internatets värdar:  
Cementa 
CBI/RISE  
Sveriges  Byggindustrier  
Internatets Moderatorer:  
Karin Comstedt Webb, Cementa Katarina Malaga, CBI/RISE  
Kl. 9.30 Avfärd med buss från flygplatsen mot Slite  
(upphämtning i Visby centrum ca kl. 8.45)  
Pep talk från lagledningen och Naturvårdsverket!  
Moderatorerna inleder  
Karin Comstedt Webb, Cementa: Introduktion till Slite -anläggningen  
Kl. 10.00 Ankomst i Slite  
Inledning av internatets värdar, Cementa, CBI/RISE, Sveriges Byggindustrier  
Studiebesök och presentation på Cementa -anläggningen i Slite  
-Fika 
-Presentationer av Karin Comstedt Webb (Hållbarhetschef) samt Fred Grönwall (platschef)  
-Rundvandring på anläggningen  
Kl. 12.30 - 13.15 Lunch  
Kl. 13.15 Transport till Visby, hotell Clarion Wisby  
Kl. 14.00 - 15.10  Inspirationsföreläs are 
Lagvisa föreläsningar samt diskussion/dialog  med föreläsare på följande ämnen:  
• Ekosystemtjänster  -Anki Grundelius och Ulf E Andersson, Naturvårdsverket  
30 minuter per lag (Kort presentation och frågestund)  
• Beteenden för ökad innovationsförmåga – Ida Lemoine, Beteendelabbet  
Kl. 15.10 Fika  
Kl. 15.25 – 16.25 Inspirationsföreläsare  
Lagvisa föreläsningar samt diskussion/dialog  med föreläsare på följande ämnen:   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 124 • Bio-CCS  - Julien Morel, Klimatanalytiker  Naturvårdsverket  
25 minuter per lag (Kort presentation och frågestund)  
• Future -Fit Business: Modell för att framtidssäkra företag -  Karin Bergkvist, 
Swerock AB/Peab Asfalt AB  
• 25 minuter per lag (Kort presentation och frågestund)  
Kl. 16.25 - 17.25 Workshops Lagvisa workshops (om möjligt kommer respektive 
föredragshållare att närvara vid workshops för att svara på frågor)  
Kl. 18.30 Middag  
Kl. 8.30 Lagvisa Workshops hela dagen (om möjligt kommer respektive föredragshållare att 
närvara vid workshops för att svara på  frågor)  
Kl. 10.00 -10.15 Fika  
Lagvisa Workshops med mötesritare  (Mötesritare FridaRit, 2 h med varje lag)  
Kl. 12.15 -13.00 Lunch  
Kl. 15.00 Avslut från lagledningen och fika  
  
 125 7.2.5  Program tävlingsinternat V  
  
Foto: André Eriksson  
 
Tävlingsinternat V  
Tema ”Affärsutveckling och organisationsutveckling”  
Välkommen till det femte tävlingsinternatet inom innovationstävlingen Transformativ 
infrastruktur –innovationer för nollutsläpp. Denna gång är merparten av tiden avsatt för lagvisa 
workshops. Detta är det sista internatet i denna upplaga av tävlingen och f ullt fokus ligger på 
banbrytande innovationskoncept.  
Datum: 18–19 april 2018  
 
 126 Plats D ag 1: WSP , Arenavägen 7,  121 77 Johanneshov  i Stockholm  
Boende: Quality Hotel Globe Arenaslingan 7 , 12126 Stockholm  
Plats Dag 2: WSP , Arenavägen 7,  121 77 Johanneshov  i Stockholm  
WSP  
Skanska 
KTH 
Stefan Uppenberg, WSP  
Martin Andersson, Skanska  
Kl. 09.30 - 10.00 Ankomst till WSP:s lokaler i Stockholm  och fika vid Bastionen – gamla 
Stockholms försvar  
Kl. 10.00 - 10.30 Inledning av internatets värdar WSP, Skanska, KTH (i Hörsalen)  
Maria Brogren, Hållbarhetschef, WSP  
Alexandra Lauren, Vice VD Skanska Sverige  
Muriel Beser Hugosson, Skolchef  för KTH, skolan för arkitektur och samhällsbyggnad  
Lagledningens i nledning, inför workshops  
Kl. 10.30 - 11.30 Nya affärsmodeller –  Case med Business Innovation Kit 
Dennis Pamlin, Senior advisor, RISE  
Kl. 11.30 - 12.15 Lunch vid Bastionen  
Kl. 12.20 - 13.30 Projektets tyranni –  hur river vi barriärer för innovation?   
Vilka mekanismer finns i dagens organisationer som påverkar förmågan till innovation, förnyelse och utveckling?  
Christian Koch, professor vid Chalmers, Arkitektur och samhällsbyggnadsteknik, Construction 
Management  
30 minuter med vartdera laget. (Det andra laget i egen workshop under tiden). 10 min för förflyttning av föredragshållaren mellan lagen (12.20- 12.50 resp. 13.00- 13.30)  
Kl. 13.30 -15.00 Lagvisa Workshops fortsättning  
Kl. 15.00 - 15.15 Fika (utanför/i respektive workshoprum)   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 127 Kl. 15.15 - 18.00 Lagvisa Workshops fortsättning  
Kl. 19.00            Middag på Quality Hotel Globe  
Kl. 07.45 - 08.15 Gemensam genomgång (i Hörsalen)  
Kl. 08.15 - 10.00 Lagvisa Workshops fortsättning från gårdagen  
Kl. 10.00  -10.15 Fika  (utanför/i respektive workshoprum)  
Kl. 10.15 - 12.00 Lagvisa Workshops fortsättning  
Kl. 12.00  -12.45  Lunch  vid Bastionen  
Kl. 12.45 - 13.15 Fotografering och filmning med István Borbás  
Kl. 13.15 - 15.00 Lagvisa Workshops fortsättning  
Kl. 15.00 - 15.15 Fika (utanför/i respektive workshoprum)  
Kl. 15.15 - 16.15 Lagvisa Workshops  
Kl. 16.15 - 16.30 Avslutning och nästa steg Lagledningen och Naturvårdsverket  
 
 128 7.3 Bilaga 3: Upplägg av 
tävlingsinternatens workshops  
Internat I - Uppstart/ Brainstorming. Malmö 2017/10/10- 11 
Input:  Noll 
Output:  100+ förslag på aktiviteter fördelade i ”fokusgrupper” - exempel vis 
Alternativa transportlösningar/ Alternativt- kompletterande 
användningsområde/Konstruktion/Material/ Produktion  
Internat II-  Gruppering/ Stretching. Göteborg 2017/12/07- 08 
Input:  Smärre förädlat förslag, några frågetecken kring förslagen kvarstår .  
Output:  RISE -matris med klustrade idéer (10 -20 st.) fördelade över hela 
matrisen.  
Internat III - Stretching/ Prioritering. Kiruna 2018/01/30- 31 
Input:  RISE -matris med klustrade idéer (10 -20 st) fördelade över hela 
matrisen.  
Output:  5 st. prioriterade områdenfördelade på lagdelar.  5 st. parkerade 
områden 
Internat IV - Förädling. Gotland alternative Linköping 2018/03/19 -20 
Input:  5 st. prioriterade områden -fördelade på lagdelar  som bearbetas till 
viss del  
Output:  5 st. Vidare  bearbetade förslag . 
Internat V - Final förädling. Stockholm 2018/04/18 -19 
Input:  5 s.t bearbetade förslag . 
Output:  5 st. tävlingsbidrag varav 1 st helhetslösning . 
Slutsignal. Gotland 2018 juli  
Input:  Slutresultaten : 1 st helh etslösning  och 1 st hotspot presenteras per 
lag.  
Output:  Vinnare . 
 
 129 Internat I. Uppstart/ Brainstorming . Malmö - 2017/10/ 10-11 
Föreläsningar : 
• Funktionsupphandling för ökad innovation. Norge berättar: Ferjefri E39 .  
• Utblick: inspiration från broar i världen . 
• Ditt liv i vardagen år 2053.  
• The Two Team project – an innovation competition that exceeded 
expectations . 
• Innovativt samarbete över industrigränser .  
• Transformativt tänkande - framtidssäkrade lösningar .  
• Utmaningar vid brobygge .  
• Building a circular fut ure – new business models with design for disassembly 
and material passports.  
• Innovation inom och mellan organisationer – så gör ni på innovationsresan .  
 
Input : Noll 
Aktiviteter : 
• Innovationsinspel - Sofie  Lindblom, Ideation360  
• ”Lära känna”  
• Föreläsnings ”post -its” 
• Brainstorm I ”8-fältare”  
Output : 
100+ förslag på aktiviteter fördelade i ”fokusgrupper” - exempel vis Alternativa 
transportlösningar/ Alternativt -kompletterande 
användningsområde/Konstruktion/Material/Produktion  
Kommentar:  
100+ Förslagen överlappa nde ej ”klustrade”  
_____________________________________________________________  
”Periodvila”  
• Viss förädling av output -internat I - lagledningar  
• Utskick till lag  att komplettera  
• Upprätta kommande process - lagledningar  
• Öka kunskap ”RISE -matris” - Dennis  Pamlin , Eva  Dalenstam  och 
lagledningar . 
• Hur nyttja biblioteket ? Samfälld föreläsning över Skype  där alla 
lagmedlemmar som har möjlighet deltar .  NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 130 • Ev. utskick II till lag. Tänk ”klustring ” överflytt föreläsnings -post-it till 
fokusgrupper  
Internat II-  Gruppe ring/ Stretching. Göteborg - 2017/12/ 07-08 
• Introduction to biomimicry – how can nature inspire business?  
• Inspiration kring klimatsmarta produktionssystem . 
• Design  för k limateffektivitet.  
• Degree of Freedom Engineers - Timmerbyggnation.  
• Green Bridge -  LCA as a tool to achieve a limited footprint . 
• Hållbart brobyggande ur en icke -brobyggande ingenjörs perspektiv . 
• Klimatsmart brobyggande – Var står vi idag? 
• Grafen - Egens kaper, tillverkning, tillämpning . 
 
Input : 
Smärre förädlat förslag, några frågetecken kring förslagen kvarstår  
Dag 1 : 
I. Flytta över föreläsnings ”post -it” till Powerpoint. Resultatet från smågrupperna 
är en bruttoförteckning. 
II. Gruppera/ klustra aktiviteter inom fokusområden . Från s mågrupper  är resultat en 
ca 10 grupper förslag  
Dag 2:  
I. ”Plotta” in grupperade i ”RISE matris” . Analysera ”var står vi ?” Hela laget  
deltar.  Sannolikt nere i vänstra hörnet . Vi behöver sannolikt ”stretcha” .  Förs lagen : 
hur gör vi det ?  Samtal bland  laget 
II. Klistra upp nya föreläs nings  ”post -it” från dag 1 i närhet av kluster på RISE -
matris . 
III. Ny övning : Var ligger forskningsfronten?  Smågrupper i laget får ansvar för var 
sitt fokusområde. Resp ektive  lite grupp  söker forskningsfronten inom respektive 
fokusområde . Exempel vis, går det att klä bron i solceller? Identifiera kända 
tekniker som kan användas i brobygget . Resultat : Fler idéer  som rör sig uppåt 
höger i innovations matrisen (ca 2 h)   NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 131 IV. Gruppera in nya ”st retchade” idéer i innovations matris : 
 
Output : 
Innovations -matris med klustrade idéer (10 -20 st) fördelade över hela matrisen.  
Ev. fortsatt stretchövning : Var ligger forskningsfronten/fokusområde? U tförs 
smågruppvis på hemmaplan . Samtal med kollegor/forskare mm . 
Ta fram metod för hur förädlingen ska gå till  och vilket ”bevismaterial” måste 
föreligga för a tt juryn ska kunna ta ställning. Naturvårdsverket ansvarar . 
Internat III - Stre tching/ Prioritering . Kiruna 2018/01/ 30-31 
• Framtidens automation och elektrifiering inom transporter .  
• Branschomvandling i infrastrukturbranschen i digitaliseringens spår .  
• Hybrit - framtidens klimatsmarta järnframställning . 
• Elektrifiering, d igitalisering, automation, cirkuläritet.  
• Industrial waste and alternative natural resources for production of green 
concrete.  
• Rymdtekniker för infrastrukturbranschen .  
• Nytänkande i Sveriges största stadsomvandling (Kiruna stadsflytt) . 
• Artificiell Intelligens i planering och byggande av infrastruktur .  
 
Input : 
 
 132 Innovations -matris med klustrade idéer (10 -20 st.) fördelade över hela matrisen.  
Aktiviteter  
• Ev. fortsatt stretchövning, 1–2 timmar  
• Gruppera nya stretchaktiviteter i innovations matrisen  
• Ev. ko mpletterande klustring  
• Prioövning - fördela in klustrade områden på Sofie  Lindblom s Matris- 
Genomförbarhet  och effekt en. 
• Gruppering av kluster sker igenom resonerande lagsamtal  
• Prioritering : fördela 5 pluppar på fem olika kluster görs enskilt utan 
påverkan av laget  
• Välj ut 5 st områden att arbeta vidare med, parkera 5 st att ta upp och jobba 
med vid behov  
• Fördela prioriterade områden på lagmedlemmar i smågrupper för vidare 
förädling. 
 
Output : 
5st prioriterade områden - fördelade på lagdelar . 5 st. parkerade områden.  
Resp ektive  lagdel börjar tänka på hur vi bäst leder förslagen i bevis i enlighet med 
modell som tagits fram av Naturvårdsverket . 
Internat IV - Förädling. Gotland 2018/03/ 19-20 
Föreläsningar  
• Ekosystemtjänster  
• Beteenden för ökad innovationsförmåga  
• Bio-CCS  
 
 133 • Future -Fit Business: Modell för att framtidssäkra företag  
 
Input : 
5 st. prioriterade områden -fördelade på lagdelar, 5 st. parkerade områden  
• Studiebesök Cem entas cementfabrik i Slite  
• WS inom respektive lag  
• Lagdelar fördjupar sig i enskilda tävlingsbidrag  
• Enskilda tävlingsbidrag presenteras och diskuteras i hela laget för vidare 
förädling  
Output : 
5 st. fördjupade förslag som behöver förädlas vidare på hemmapl an i olika lagdelar 
där en ansvari g utses för respektive förslag.  
Inom respektive lagdel förädlas tävlingsbidragen vidare. Tävlingsbidragen kan ”spetsas” med hjälp av kompetens från respektive lagdeltagaren hemmaorganisation eller företag . 
Internat V.  Final förädling. Stockholm 2018/04/ 18-19 
• Nya sätt att göra affärer /nya affärsmodeller  
• Projektets tyranni - Hur river vi barriärer för innovation?  
Input : 
5 st. fördjupanden förslag som har förädlas vidare på hemmaplan av grupper . 
• Vidare lagövningar kring de skarpa bidragen. 
• En helhetslösning/beskrivning tas fram för respektive lag.  
Output :  NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 134 Skarpa bidrag, s åväl hotspots och  helhetslösning, som behöver  slipas på ytterligare 
på hemmaplan inom respektive lagdel.  
Förädling av bidragen inför inlämning . 
Sammanställning av alla tävlingsbidragen inför inlämning . 
Förberedelse av presentation av bidragen inför jury. 
 
 135 7.4 Bilaga 4: Genomslag i media  
7.4.1  Redaktionell publicering under tävlingstiden  
Publiceringar under perioden juni 2017 och slutet av augusti 2018. Bygger på 
manuell sökning och är inte en komplett mediebild. Här finns 23 publiceringar 
listade.  
Öppna en innovationstävling för en ny Ölandsbro   
I juli avgjordes exempelvis en innovationstävling på temat "Hur skulle 
Öresundsbron kunna byggas med nollutsläpp av växthusgaser?"   
Barometern, Mån 20 Aug 2018, 05:40 Till artikel    
Öresundsbron byggd som bikaka vinnare i tävling mot utsläpp   
Naturvårdsverkets tävling om hur Öresundsbron kan byggas utan utsläpp av 
växthusgaser är nu avgjord.   
Ny Teknik, Ons 4 Jul 2018, 17:36 Till artikel    
Havsodlad bro av biobetong vann innovationstävling  
Juli, Hållbart byggande: https://hallbartbyggande.com/havsodlad- bro-av-
biobetong -vann -innovationstavling/   
3 juli, Betong.se: livesändning: http://betong.se/2018/07/05/be tongen- utmanas -av-
sjalvvaxande -koraller/   
Öresundsbro med nollutsläpp?    
Naturvårdsverket driver i dag en innovationstävling där två lag lösa uppgiften att 
bygga  Öresundsbron på nytt – med nollutsläpp av växthusgaser.  
Samhällsbyggaren, Tis 5 Jun 2018, 15:14 Till artikel    
De vinner innovationstävling för nollutsläpp   
De vinner innovationstävling för nollutsläpp  
Bild: Naturvårdsverket    
infrasverige.se, Tis 26 Jun 2018, 12:23 Till artikel    
Miljövänlig Öresundsbro i Slite   
P4 Gotland, Mån 19 Mar 2018, 13:08 Till artikel    
Om P4 Norrbotten   
Eva Dalenstam från Naturvårdsverket , Martin Andersson, Skanska, och Daniel 
Ekström, WSP, besöker Kiruna.  
För att nå miljömålen så arrangerar Naturvårdsverket en innovationstävling för 
att få fram fler idéer och just nu träffas tävlingsdeltagarna i Kiruna.  
P4 Norrbotten, Tis 30 Jan 2018, 14:36 Till artikel     NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 136 Naturvårdsverkets innovationstävling – bygger om Öresundsbron för att fortare nå 
miljömålen   
För att fortare nå miljömålen driver Naturvårdsverket en innovationstävling för 
en mer transformativ infrastruktur .  
Branchkanalen, Fre 26 Jan 2018, 11:52 Till artikel    
Bro utan utsläpp – härmar naturen   
Och kanske blir det inte två våningar, som dagens Öresundsbro .  
Tävlingen heter Transformativ infrastruktur – innovation för nollutsläpp och är ett 
nytt grepp för att ta fram innovativa förslag för nollutsläpp till 2045.  
Ny Teknik, Tis 12 Dec 2017, 12:03 Till artikel    
Så gör chalmerister gemensam sak av miljömålen   
Det är utmaningen i Naturvårdsverkets innovationstävling .  
Naturvårdsverket driver därför innovationstävlingen "Transformativ 
infrastruktur – innovation för nollutsläpp av växthusgaser".  
Direktpress -  Göteborg, Fre 8 Dec 2017, 19:17 Till a rtikel    
Kamp mot nollan över sundet   
Tunga namn inom infrastruktur arbetar just nu i två lag som tävlar om att ta fram 
den mest klimatsmarta lösningen.   
Som en del i arbetet mot klimatneutralitet har Naturvårdsverket startat en 
innovationstävling där bransch, akademi och myndigheter ska samarbeta i två lag för att komma på klimatsmarta lösningar inom anläggning.  
Byggindustrin, Tor 23 Nov 2017, 06:43 Till artikel
   
Tävling leder vägen mot nollutsläpp   
Trafikverket är medarrangör till en innovationstävling som går ut på att bygga en 
fiktiv Öresundsförbindelse utan utsläpp av växthusgaser.   
Bakgrunden är riksdagens beslut om att Sverige ska ha netto noll utsläpp av 
växthusgaser inom trettio år.  
betong.se, Tor 19 Okt 2017, 10:23 Till artikel    
Debattinlägg: Tävling ska avgöra Öresund sbron 2.0   
Det avser en innovationstävling med utgångspunkt i FN:s 17:e klimatmål ta reda 
på.  
En innovationstävling ska utröna huruvida det går att bygga om Öresundsbron 
helt utan klimatpåverkan.   
Sydsvenskan, Sön 15 Okt 2017, 07:02 Till artikel    
Debattinlägg: Tävling ska avgöra Öresundsbron 2.0   
på.  
Helsingborgs Dagblad, Sön 15 Okt 2017, 07:15 Till artikel       NATURVÅRDSVERKET  RAPPORT 6855  
 
 137 Tävling: Bygg en ny Öresundsbro   
Tävling: Bygg en ny Öresundsbro    
betong.se, Fre 15 Sep 2017, 07:38 Till artikel    
Innovationstävling med klimatsmart fokus   
I en innovationstävling, som är ett resultat av ett nytt samarbete mellan 
myndigheter, näringsliv och forskning, ska frågan: Hur bygger man Öresundsbron 
utan växthusgasutsläpp?, besvaras.   
energinyheter.se, Tis 12 Sep 2017, 07:14 Till a rtikel    
myndigheter, näringsliv och forskning, ska frågan: Hur bygger man Öresundsbron utan växthusgasutsläpp?, besvaras.   
Infrastrukturnyheter, Tis 12 Sep 2017, 07:04 Till artikel
   
Sandvik tävlar om att bygga en miljövänlig Öresundsbro   
Sandvik ställer upp i tävlingen om att bygga en miljövänlig Öresundsbro .  
Metallerochgruvor.se, Tis 12 Sep 2017, 17:50 Till artikel    
Sandvik med i innovationstävling – ska bygga miljövänlig Öresundsbro   
Sandvik är ett av flera företag som ska delta i en innovationstävling som går ut på att bygga upp en fiktiv Öresundsbro utan att släppa ut några växthusgaser.   
Arbetarbladet, Tor 7 Sep 2017, 09:49 Till artikel
   
Sandvik är ett av flera företag so m ska delta i en innovationstävling som går ut på 
att bygga upp en fiktiv Öresundsbro utan att släppa ut några växthusgaser.   
Gefle Dagblad, Tor 7 Sep 2017, 09:44 Till artikel    
Företaget Sandvik ställer upp i tävlingen om att bygga en miljövänlig Öresundsbro .  
P4 Gävleborg, Tor 7 Sep 2017, 05:50 Till artikel
   
Tävling: Bygg en Öresundsbro utan utsläpp   
På onsdagen drar en ny innovationstävling igång.   
Ny Teknik, Ons 7 Jun 2017, 09:30 Till artikel      Naturvårdsverket 106 48 Stockholm. Besöksadress: Stockholm – Valhallavägen 195, Östersund – Forskarens väg 5 hus Ub. Tel: 010 698 10 00,  
fax: 010 698 16 00, e-post: registrator@naturvardsverket.se  Internet: www.naturvardsverket.se  Beställningar Ordertel: 08 505 933 40,  
e-post: natur@cm.se  Postadress: Arkitektkopia AB, Box 11093, 161 11 Bromma. Internet: www.naturvardsverket.se/publikationerRapporten uttrycker nöd-
verkets ställningstagande.
Författaren svarar själv för
innehållet och anges vid
referens till rapporten.Innovationstävling 
för nollutsläpp  
Erfarenheter, resultat och process - 
Mer än en tävling, mer än nollutsläpp  
I början av år 2017 tog Naturvårdsverket initiativet till 
innovationstävlingen för en transformativ infrastruktur. 
Tävlingen har byggt på en ny innovativ samverkansform 
mellan myndigheter, näringsliv och akademi för att pre-
sentera nya lösningar till det nya klimatramverket som 
Sverige antog 2017. Under ett år har två tävlande lag 
jobbat med en avgörande fråga: Hur skulle Öresunds-
bron byggas år 2045 med nollutsläpp av växthusgaser?
Samtliga 29 företag och organisationer som deltagit 
i tävlingen har alla visat att det finns ett stort engage-
mang, en bred kunskap och en hög ambition kring inno-
vationsdrivet hållbarhetsarbete. Tävlingen har resulterat 
i sju utvecklingsspår inom bland annat design, material 
och byggprocesser som infrastrukturbranschen äger ge-
mensamt att utveckla vidare. Tävlingen har visat att det 
med samordnade krafter går det att få nya lösningar och 
fler innovationer i miljöarbetet så att Sverige fortare kan 
få bättre klimat och miljö.RAPPORT 6855 
NATURVÅRDSVERKET 
ISBN 978-91-620-6855-4
ISSN  0282-7298

Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige: En syntes

The use of satellite data to develop environmental monitoring in Sweden: A synthesis

Användningen av satellitdata för 
att utveckla miljöövervakningen 
i Sverige
En syntes
Sofie Hellsten, Yifang Ban,  
Stefanos Georganos, Jane Ihrfors,  
Veronika Kronnäs, Sebastian Hafner, 
Puzhao Zhang
RAPPORT 7083 | DECEMBER 2022
 Användningen av satellitdata för att 
utveckla miljöövervakningen i Sverige
En syntes
av Sofie Hellsten, Yifang Ban, Stefanos Georganos, Jane Ihrfors,  
Veronika Kronnäs, Sebastian Hafner och Puzhao Zhang 
NATURVÅRDSVERKET Beställningar
Ordertel: 08-505 933 40  
Tel: 010-698 10 00  
Postadress: Naturvårdsverket, SE-106 48 Stockholm  
ISBN 978-91-620-7083-0  
© Naturvårdsverket 2022
Tryck: Arkitektkopia AB, Bromma 2022
Omslagsfoto: Pixabay
3041 0843
TRYCKSAK NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes3Förord
I den här rapporten presenteras resultaten av syntesprojektet ”Miljöavkänning: 
En syntes om satellitdata för att förenkla miljöövervakning (SENSE)”, ett av sex 
syntesprojekt som genomförts inom ramen för forskningssatsningen Digitalisering 
som stöd för en hållbar förvaltning. 
Med satsningen ville Naturvårdsverkets och Havs- och vattenmyndigheten 
visa på digitaliseringens möjligheter i myndigheternas förvaltningsarbete. 
Projektet har finansierats med medel från Naturvårdsverkets miljöforsknings -
anslag. 
Författare är Sofie Hellsten, IVL Svenska Miljöinstitutet, Yifang Ban och 
 Stefanos Georganos, KTH, Jane Ihrfors och Veronika Kronnäs, IVL, Sebastian 
 Hafner och Puzhao Zhang, KTH. Författarna ansvarar för rapportens innehåll.
Stockholm i november 2022
Maria Ohlman
Avdelningschef, Hållbarhetsavdelningen 4
NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesInnehåll
Förord  3
Begreppslista  6
Sammanfattning  13
Summary  16
1. Inledning  19
1.1 Syfte 20
1.2 En kort introduktion till satellit-fjärranalys 20
1.3	 Molnbehandlingsplattformar 	och	artificiell	intelligens	 26
1.3.1 Molnbehandlingsplattformar  26
1.3.2	 Artificiell	intelligens	för 	jordobservationer	 28
1.4 Europeiska initiativ  29
1.4.1 Copernicus tjänster  29
1.4.2 Relevanta EU Projekt 30
2. Metod  32
3. Fjärranalysapplikationer  33
3.1 Luftkvalitet 33
3.1.1 Partiklar  35
3.1.2	 Luftföroreningar 	(NO2, SO2, O3, NH3)  36
3.1.3	 Växthusgaser 	(CO2 och metan) 39
3.2 Biodiversitet 41
3.2.1 Vad kan vi mäta?  41
3.2.2	 Boreala	miljöer	 42
3.2.3	 Geografisk	skala	 43
3.3	 Användning	för 	sjöar,	kust	och	hav 		 44
3.3.1 Vattenmassan 44
3.3.2	 Förändring	av 	kust	 45
3.3.3 Sediment och muddring 45
3.3.4	 Identifiering	av 	fiskebåtar	 46
3.4 Övervakning av naturresurser  47
3.4.1 Användning av fjärranalys i olika länder  47
3.4.2 Marktäcke, markanvändning, naturtyper och  utveckling hos 
 växtsamhällen 48
3.4.3 Enskilda arter eller individer  49
3.4.4	 Bränder: 	upptäckt	och	övervakning	av 	miljöeffekter	 50
3.4.5 Andra tillämpningar  51
3.5	 Kartläggning	och	övervakning	av 	grön	infrastruktur 	i	stadsmiljön	 52
4. Användandet av fjärranalys vid myndigheter  54
4.1 Naturvårdsverket 54
4.2 HaV  56
4.3	 Projekt	inom	miljöövervakning	hos	andra	svenska	myndigheter	 57 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes54.4 Internationella exempel på myndigheters fjärranalystillämpningar  59
4.4.1 Luftkvalitet 59
4.4.2	 Användning	för 	sjöar	kust	och	hav	 61
4.4.3 Övervakning av naturresurser  62
4.4.4 Statistiska tillämpningar  62
4.4.5 Urbana tillämpningar  63
5. Diskussion  64
5.1	 Begränsningar 	och	överväganden	 64
5.2	 Möjligheter 	för	Naturvårdsverket	och	HaV 	att	använda	satellit	  
fjärranalys	för 	miljöövervakning	 66
5.2.1	 Miljöövervakning	av 	luftkvalitét	 –	möjligheter	 68
5.2.2	 Biodiversitet	 –	möjligheter	 70
5.2.3	 Användning	för 	sjöar,	kust	och	hav 	–	möjligheter	 71
5.2.4	 Övervakning	av 	naturresurser 	–	möjligheter	 71
5.2.5	 Kartläggning	och	övervakning	av 	grön	infrastruktur 	 
i	stadsmiljön	 –	möjligheter	 73
6. Rekommendationer  74
7. Slutsatser  78
Källhänvisningar  81
Appendix A: Exempel på kartläggning av enskild art – Skador av  
granbarkborre  97
Appendix B:  Wildfire  monitoring and  environmental impacts  102
B.1	 Wildfire	detection	and	monitoring		 102
B.2	 Environmental	Impacts	of 	Wildfires	 104
Appendix C: Sammanställning av internationella exempel på  
myndigheters fjärranalys  tillämpningar  110
Appendix D: Ett urval av svenska myndigheters  arbete med fjärranalys  115
Appendix E: Sammanställning av fjärranalysapplikationer från 
 forskningsartiklar som  ingår i syntesen  121 6
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesBegreppslista
AI Artificial Intelligence, ”maskinintelligens” är förmågan hos 
datorprogram och robotar att efterlikna  människors och 
andra djurs naturliga intelligens, exempelvis  förmågan att 
lära sig saker av tidigare erfarenheter, lösa problem och att 
generalisera.
AIRS Atmospheric Infrared Sounder – satellitsensor på NASA:s 
Aqua satellite
AIS Automatic Identification System – ett system som gör det 
möjligt att identifiera fartyg och dess rörelser, baserat på 
information som skickas ut från varje fartyg via en digital 
radiokanal.
Akustisk telemetri Sändare (exempelvis på fiskar) skickar ut en ljudsignal 
som är ”stämplad” med ett ID-nummer och tid. 
AOD Aerosol optical depth – metod för att uppskata aerosol-
koncentrationen. Optical depth (Optiskt djup) är ett mått 
på transparens (andelen strålning som inte sprids eller 
absorberas under passage av ett medium).
API Application programming interface (applikations -
programmerings   gränssnitt) – en specifikation av hur olika 
applikationsprogram kan använda och kommunicera med 
en specifik programvara (vanligen ett dynamiskt länkat 
bibliotek).API:et är ett gränssnitt mellan applikationen 
och biblioteket. 
Aqua Satellit (NASA)
AVHRR Advanced Very High Resolution Radiometer –  Satellitsensor
Batymetri Terrängens fysiska form under vatten (motsvarigheten 
till topografi på land)
Big data ”Stora datamängder” – Digitalt lagrad information 
av sådan storlek att det är svårt att bearbeta den med 
 traditionella databasmetoder. 
CAMS Copernicus Atmosphere Monitoring Service (Copernicus 
atmosfärövervakningstjänst) – tillhandahåller data och 
information om atmosfärens sammansättning. 
Carbon Mapper En ideell organisation med planer på att distribuera en 
hyperspektral satellitkonstellation som kan  lokalisera, 
kvantifiera och spåra metan- och CO2-utsläpp från 
 punktkällor.
CDOM Colored dissolved organic matter – ” Färgat löst organiskt 
material” är den optiskt mätbara komponenten av löst 
organiskt material i vatten. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes7CEMS Copernicus Emergency Management Service (Copernicus 
katastrofhanteringstjänst), https:/ /emergency.copernicus.eu/
CEOS The Committee on Earth Observation Satellites – en inter -
nationell organisation angående jordobservationssatelliter.
CEOS ESA Databas om CEOS fjärranalysuppdrag, satelliter och 
 instrument.
CNN Convolutional Neural Networks – Inom “deap learning” 
är CNN en klass av ”artificial neural network” som oftast 
används för att analysera visuella bilder.
CO2M Carbon Dioxide Monitoring mission – Ett Copernicus 
 Sentinel-uppdrag som kommer att vara det första att 
mäta hur mycket koldioxid som släpps ut i atmosfären 
specifikt genom mänsklig aktivitet.
Copernicus EU:s jordobservationsprogram.
COSMO-SkyMed COnstellation of small Satellites for the Mediterranean 
basin Observation – ett radarsystem för jordobservations -
satelliter finansierat av det italienska forsknings- och 
 försvarsministeriet avsett för både militärt och civilt bruk.
CPP Cloud Processing Platform.
CrIS Cross-track Infrared Sounder (CrIS) instrument.
CubeSats “Kubsatelliter” – kubiska små satelliter (ca 10 centimeter). 
CZCS Coastal zone colour scanner – satellitsensor
Datorseende  
algoritmerBearbetar och ”förstår” automatiskt innehållet i digitala 
bilder, dvs. att specifika typer av information extraheras 
ur bilder beroende på den uppgift som ska lösas.
Deep learning Djupinlärning/djup maskininlärning  maskininlärning 
genom artificiella neuronnät. Algoritmer försöker 
 modellera abstraktioner i data på hög nivå med många 
processlager med komplexa strukturer, bestående av 
många linjära och icke-linjära transformationer. 
DES Digital Earth Sweden – ett nationellt innovationsnav för 
svenska myndigheter som använder jordobservationsdata, 
och för utveckling av AI-baserad analys av data (https:/ /
digitalearth.se/)
DIAS Data and Information Access Services – fem molnbaserade 
plattformar som ger tillgång till Copernicus-data och 
information samt till bearbetningsverktyg. (https:/ /www.
copernicus.eu/en/access-data/dias)
ECV Essential Climate Variables – viktiga klimatvariebler.
EEA Europeiska miljöbyrån ( https:/ /www.eea.europa.eu/ )
EnMAP Environmental Mapping and Analysis Program – ett tyskt 
hyperspektralt satellituppdrag för övervakning av jordens 
miljö på global nivå (https:/ /www.enmap.org/) 8
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesENVISAT ”Environmental Satellite” – en stor inaktiv jordobservations -
satellit som fortfarande är i omloppsbana (rymdskräp). 
Den drievs av ESA och var världens största civila 
jordobservations  satellit.
EO Earth Observation – jordobservation.
EO4SDG Jordobservationer i syfte att främja Agenda 2030 för 
 hållbar utveckling (http:/ /eo4sdg.org/) 
ESA European Space Agency – Europeiska rymdorganisationen 
(https:/ /www.esa.int/)
Fjärranalys Metoder att göra mätningar av egenskaper hos 
 omgivningen från satellitbilder och flygbilder. 
GeoCarb Geostationary Carbon Cycle Observatory – ett jord-
observationsuppdrag (NASA) som ska mäta kolets 
 kretslopp.
GeoEye Jordobservationssatellit.
Geostationära  
satellitsensorerEn satellit som rör sig synkront med planeten och således 
ständigt förblir över samma punkt på ytan.
GHGSat Konstellation av satelliter med fokus på växthusgaser
GOME The Global Ozone Monitoring Experiment – satellit -
instrument
Google Earth engine En global plattform för geodata och analys.
GOSAT Greenhouse Gases Observing Satellite - en jordobservations -
satellit (världens första satellit med syfte att undersöka 
jordens halter av växthusgaser).
GPP Gross Primary Produktion – bruttoprimärproduktion, 
dvs allt upptag av CO2 till träden
HAPS High-altitude platform station – en station på ett föremål 
på en höjd av 20 till 50 km vid en specificerad, fast punkt 
i förhållande till jorden.
HARMONIA EU-projekt ( http:/ /harmonia-project.eu/ ) 
HaV Havs- och Vattenmyndigheten.
Hyperspektral Information från hela det elektromagnetiska spektrumet.
IASI Infrared Atmospheric Sounded Interferometer – satellit -
instrument.
ICEYE Satellitkonstellation (https:/ /www.iceye.com/)
IKONOS Jordobservaxtionssatellit (fram till 2015) – den första 
 satellit som samlade in allmänt tillgängliga högupplösta 
bilder med (1- och 4-meters upplösning, multispektrala 
och pankromatiska bilder.
IMO International Maritime Organisation (https:/ /www.imo.org/) NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes9KNAS Kontinuerlig Naturtypskartering av Skyddade områden.
LAI Leaf Area Index – Bladområdesindex – den gröna bladarean 
per enhet markyta.
Landsat Jordobservationssatellit.
LiDAR Light detection and ranging (även ljusradar, laserradar, laser 
mapping, LADAR,), är ett optiskt mätinstrument som mäter 
egenskaper hos reflekterat ljus för att finna avståndet till 
och/eller andra egenskaper hos ett avlägset föremål.
Machine-learning Maskininlärning - område inom AI angående metoder 
för att med data ”träna” datorer att upptäcka och ”lära” 
sig regler för att lösa en uppgift, utan att datorerna har 
 programmerats med regler för just den uppgiften. 
MAUP The Modifiable Area Unit Problem – påverkar resultaten 
när punktdata aggregeras i zoner. Resultatet påverkas både 
av formen och skalan hos aggregeringszonen.
MERIS MEdium Resolution Imaging Spectrometer – satellit -
insensor (2002–2012).
MERLIN lidar Methane Remote Sensing Lidar Mission – satellituppdrag.
MethaneSAT Mikrosatelliter – små satelliter (10–100 kg) – för att 
 undersöka metan – planerat för 2022.
MODIS Moderate Resolution Imaging Spectroradiometer – 
 satellitsensor.
MSI MultiSpectral Instrument.
Multispektral Ett flertal intensitetskanaler från frekvenser inom det 
 elektromagnetiska spektrumet.
Multitemporal Flera bilder av samma scen tagna vid olika tidpunkter.
NAEI National Atmospheric Emissions Inventory – 
 Storbritanniens nationella emissionsinventering. 
Nanosatelliter Miniatyrsatellit (mindre än 10 kg).
Nationella 
 RymddatalabbetSwedish Space Data Lab ( https:/ /rymddatalabbet.se ).
NDVI Normalized Difference Vegetation Index – ett index som 
indikerar mängden levande vegetation och beräknas från 
hur mycket ljus som reflekteras i en bilds våglängdsband 
i nära-infrarött och rött ljus. 
NEE Net ecosystem CO2 exchange – GPP minus all respiration 
i ekosystemet, inte bara trädens.
neurala nätverk En sammankopplad grupp noder, likt det stora nätverk av 
neuroner i en hjärna. 10
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesNILS Nationell Inventering av Landskapet i Sverige –nationella 
miljöövervakningsprogram med ett flertal inventeringar 
som syftar till att samla, analysera och presentera data om 
hur landskap och naturtyper i Sverige ser ut och förändras 
över tid. (https:/ /www.slu.se/centrumbildningar-och-projekt/
nils/)
Nimbus Satellite (1964–1978).
NMD NMD – Nationella marktäckedata – Aktuell och heltäckande 
kartering av Sveriges marktäcke. (https:/ /www.naturvards -
verket.se/verktyg-och-tjanster/kartor-och-karttjanster/
nationella-marktackedata/)
NOAA US National Oceanic and Atmospheric Administrations – 
ett amerikanskt vetenskapligt organ.
NPP Net Primary Production – nettoprimärproduktion, dvs GPP 
med trädens egen respiration bortdragen. 
OBIA Object-Based Image Analysis – bildanalys för fjärranalys 
som definierar och undersöker bildobjekt: grupper av 
angränsande pixlar som representerar verkliga geografiska 
objekt.
OLCI Ocean and Land Colour Instrument – satellitinstrument 
(300 m upplösning).
OMI the Ozone Monitoring Instrument – satellitinstrument.
OMPS Ozone Mapping Profiler Suite – satellitinstrument.
Open data Cube Ett open source-samfund – ett icke-vinstdrivande projekt 
med öppen källkod för bättre hantering av satellitdata.
(https:/ /www.opendatacube.org/) 
PALSAR Phased Array typ L-band Synthetic Aperture Radar – 
 satellitsensor,
Pankromatisk bild Gråskalebild med en hög rumslig upplösning som 
” kombinerar” informationen från de synliga R-, G- 
och B-banden.
Pixel Den minsta delen av rastergrafik.
Planet Konstellation av CubeSat-satelliter. ( www.planet.com )
PM Particilate Matter – partiklar (aerosoler).
PRISMA Hyperspectral Precursor of the Application Mission – ett 
italienskt jordobservationssystem som kombinerar en 
hyperspektral sensor med en pankromatisk kamera med 
medelhög upplösning.
QuickBird Jordobservationssatellit.
RADARSAT RCM – Ett kanadensiskt fjärranalysprogram för jord-
observationssatelliter. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes11Radiometrisk  
upplösningBeskriver det effektiva bitdjupet hos sensorn (antal 
 gråskalenivåer) och uttrycks vanligtvis som 8-bitars 
(0–255), 11-bitars (0–2 047), 12-bitars (0–4 095) eller 
16-bitars (0–65 535).
RCM RADARSAT Constellation Missions, se RADARSAT.
RGB Förkortning för färgerna rött, grönt och blått, vilka används 
som grundfärger i optisk färgblandning, dvs en blandning 
av ljus med olika färg (strålning med tre specificerade 
våglängder).
Rumslig täckning Det geografiska område som omfattas.
SAR-data Synthetic Aperture Radar – en typ av aktiv datainsamling 
där en sensor producerar sin egen energi och sedan regist -
rerar mängden energi som reflekteras tillbaka efter att ha 
interagerat med jorden.
SCIAMACHY The SCanning Imaging Absorption spectrometer for 
Atmospheric CHartographY – satellitinstrument.
Semantisk  
segmenteringFörutsäger fördefinierade klassetiketter för varje pixel 
i en bild.
Sentinel Satellitkonstellation från Copernicus.
SLSTR Sea and Land Surface Temperature Radiometer (1 km 
upplösning).
SNAP Jordobservationssatellit.
Spatial upplösning Den fysiska dimensionen (avståndet) som representerar 
en pixel i bilden.
Spektral upplösning Våglängdsintervallets storlek (diskreta segment av det 
elektromagnetiska spektrumet) och intervallnummer som 
sensorn mäter. 
Spektralband Delar av det elektromagnetiska spektrumet av specifika 
våglängder.
SPM Suspended Particulate Matter – suspenderat material/ 
partiklar.
SPOT Jordobservationssatellit
SST Sea surface temperature – vattentemperaturen nära 
 vattenytan
SVM Support Vector Machine- – stödvektormaskin - en 
typ av statistisk klassicicerare (en generaliserad linjär 
 klassificerare). 
SWIR Short Wave Infra Red – termisk kortvågskamera, 
 värmekamera (kortvågig infraröd strålning).
TanDEM-X TerraSAR-X add-on for Digital Elevation Measurement – 
tysk jordobservationssatellit. 12
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesTerra (TerraSAR) Jordobservationsatellit.
TES Technology Experiment Satellite – indisk 
 jordobservationssatellit.
Tidsmässig  
upplösningTemporal upplösning – Den tid som passerar mellan 
 periodernas bildinsamling.
TROPOMI The TROPOspheric Monitoring Instrument  – satellit -
UHI Urban Heat Island – urban värmeö, dvs ett storstads -
område som är påtagligt varmare än omgivningarna. 
USC Union of Concerned Scientists – en ideell vetenskaps -
organisation baserad i USA.
VIIRS The Visible Infrared Imaging Radiometer Suite – 
ViT Vision Transformers – är inriktade på synbearbetnings -
uppgifter som bildigenkänning.
VNIR Visible and near-infrared – del av det elektromagnetiska 
spektrumet och har våglängder mellan cirka 400 och 
1 100 nanometer (nm).
WMO OSCAR Databas med information om miljösatellituppdrag.
WorldView Jordobservationssatelliter.
xView3 En tävling för att upptäcka mörka fartyg med hjälp av 
datorseende och SAR-satellitbilder. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes13Sammanfattning
Den här rapporten sammanställer kunskapsläget med avseende på miljö  övervakning 
med fjärranalys, med fokus på de ämnesområden som är relevanta för Naturvårds -
verket och Havs- och Vattenmyndigheten (HaV). Fjärranalys omfattar metoder för 
att samla in information om objekt, områden och fenomen på jordytan från mät -
ningar som görs på avstånd via satellitbilder eller flygbilder. De viktigaste tillämp -
ningsområdena för jordobservations  satelliter är bland annat atmosfär, land, hav, 
klimatförändringar, nödsituationer och säkerhet. Denna syntes bidrar till att ge 
Naturvårdsverket och HaV en god genomlysning och sammanställning av relevanta 
tillämpbara metoder för insamling av data med stöd av fjärranalys. Syntesen omfattar 
beskrivningar av teknikens möjligheter, utmaningar och begränsningar. 
Det här projektet har utförts i samarbete mellan IVL Svenska Miljöinstitutet och 
KTH (Avdelningen för Geoinformatik). Projektet genomfördes i nära samarbete 
med en referens  grupp, med representanter från Naturvårdsverket, HaV och Läns -
styrelsen i Stockholm.
En av de viktigaste förändringarna i tillgången till information av hög kvalitet 
under de senaste åren är lanseringen av Copernicus tjänster för land- och vatten-
över  vakning, och särskilt satellit uppdraget Sentinel. I linje med kommissionens 
rekommendationer och initiativ uppmuntras nationella myndigheter och offentliga 
institutioner att använda Copernicusprogrammets produkter för sina behov. En 
stor mängd av dessa data kan förbehandlas med tillgängliga molnbaserade data-
behandlings  plattformar. Exempelvis kommer utvecklingen av dataplattformen 
Digital Earth Sweden att bidra till att myndigheter och forskare kan jobba mer 
standardiserat med metoder och skript och enklare dela dem med varandra. 
Fjärranalys har ett brett spektrum av applikationer inom miljöövervakning, 
relevant för både Naturvårdsverket och HaV, t.ex. luftkvalitetsapplikationer, kust- 
och havsapplikationer, hantering av naturresurser, riskbedömningar, officiell 
statistik, grön infrastrukturkartläggning och övervakning. Men ännu har inte 
alla applikationer uppnått en tillräckligt hög mognadsgrad. Även om fjärranalys 
erbjuder goda möjligheter för miljöövervakning, så omfattar användningen av 
satellitdata ett flertal utmaningar. 
Fjärranalysdata kommer med olika tidsmässiga, rumsliga och radiometriska 
upplösningar. För att kunna utnyttja dem till sin fulla potential är det viktigt 
för användare och intressenter att förstå deras avsedda användning. Dagens 
arbetssätt inom miljöövervakningen kommer att påverkas eftersom fjärranalys -
övervakningen behöver integreras i den nuvarande miljöövervakningen. Därför 
är det viktigt att göra en kostnads-nyttoanalys avseende användningen av fjärr-
analysdata när behoven för en applikation har specificerats.
Det är av avgörande betydelse att tydlig, replikerbar datainsamling och appli -
kationer måste utvecklas för en smidig användning av satellitdata för Naturvårds -
verket och HaV:s behov. Detta kan omfatta automatiska procedurer som minimerar 
användarinsatsen under insamlingen av data, lämpliga användar gränssnitt, samt 
möjligheten att effektivt och kontinuerligt uppdatera befintliga modeller och 
 produkter när nya data blir tillgängliga. 14
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesRumslig täckning är en av de stora fördelarna med majoriteten av satellitdata jämfört 
med observationsmätningar på markytan. Dessutom kan de långa tidsserierna av 
satellitdata vara ett verktyg för att studera trender bakåt i tiden (förutsatt konsekvent 
korrigering av data över tid), likaväl som ett stöd för att prognostisera (framtida) 
I dagsläget används inte satellitdata för luftkvalitet eller växthusgaser av 
Naturvårdsverket, men vi bedömer att den potentiella tillämpbarheten inom luft -
kvalité kommer att öka för Naturvårdsverket framöver. Utvecklingen på området 
går snabbt framåt, med ett flertal nya satelliter och instrument som kommer att 
få stor betydelse för att förbättra övervakningen av luftföroreningar från satelliter. 
NO2-mätningar är troligtvis den mest lämpliga luftföroreningen för Naturvårds -
verket att börja med, eftersom satellitinstrumenten har en hög känslighet för NO2 
samtidigt som det finns en högre mognadsgrad för NO2-mätningar, jämfört med 
andra luft föroreningar. Satellitmätningar av luft föroreningar behöver valideras 
och kommer därför inte att ersätta behovet av ytobservationer, oavsett vilken typ 
av applikation och satellitsensor som används.
Det finns även stor potential för miljöövervakning av vattenmassor och kuster 
med hjälp av den tillgängliga data som finns idag genom bl.a. Copernicus. Flera 
fjärranalys  applikationer för sjöar, kust och hav är redan aktiva och används av 
myndigheterna. Den största potentialen finns i att använda dessa metoder inom 
fler områden än vad som görs idag. 
Fjärranalysmetoder använd redan idag för att följa upp vissa av FN:s globala 
mål (de så kallade SDG:erna). Utvecklingen av ny teknik går snabbt framåt och 
exempelvis drönare har utvidgat möjligheterna ytterligare. 
Fjärranalys har potential att underlätta för både Naturvårdsverket och HaV att 
följa upp Sveriges Miljökvalitetsmål, exempelvis vad gäller frisk luft, vattenkvalitet, 
skogar, odlingslandskapet, fjällandskapet och våtmarker. Övervakning av mark -
täcke, markanvändning (i bredare kategorier som skog, åker, vatten, eller i smalare 
som typ av grödor eller skog), förändringar i marktäcke (vid avverkningar, bränning, 
planteringar, byggnationer, glaciäravsmältning med mera), trädhöjd och fenologi 
är välanvänt och välutvecklat även som underlag för modelleringar av habitat och 
erosionsrisk.
Det är uppenbart att fjärranalysbilder kan användas för att kartlägga biologisk 
mångfald (såsom olika skogstyper, flora- och faunaarter) i olika skalor. Fjärranalys -
tillämpningar med öppna satellitdata, kräver dock kompletterande in-situ-data för 
att initialt träna modellerna. Detta innebär att HaV och Naturvårdsverket behöver 
producera data som är i) standardiserade och ii) geolokaliserade och iii) tidsmässigt 
uppdaterade, för att kunna användas i kombination med satellitdata. 
Övervakning av mikroklimat och modellering av dess påverkan på biota och 
deras anpassnings förmåga inför klimatförändringar är ett viktigt område under 
utveckling. Även modellering av ekosystemtjänster och av enskilda hotade eller 
problemskapande arter är mindre väl utvecklat, men det kommer fler och fler 
 tillämpningar.
När det gäller fjärranalys i urbana miljöer rekommenderar vi undersökning av 
flerskalig analys med hjälp av satellitbilder med flera källor med olika upplösningar, 
i kombination med kraftfulla djupinlärningsalgoritmer (deep learning algorithms) 
för att få mer exakta kartor över urbana marktäckekartor. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes15Fjärranalys är ett mycket kraftfullt verktyg som för närvarande är  underutnyttjat 
av HaV och Naturvårdsverket. Potentialen i fria och offentliga satellitbilder från 
ESA:s Sentineluppdrag har till exempel visat sig vara en potent lösning för stor-
skalig kartläggning inom olika applikationsområden som organisationerna arbetar 
med. Dessa metoder kommer oundvikligen att bli vanliga under de kommande åren 
i flera av EU:s länder, som redan arbetar mot operativa nivåer. Därför rekommen -
derar vi olika åtgärder som Naturvårdsverket och HaV kan vidta för att ytterligare 
integrera fjärranalys i miljöövervakningen:
• Fortsätta att följa utvecklingen inom fjärranalys för Naturvårdsverkets och 
HaV:s syften.
• Initiera och stödja fortsatt forskning och utveckling:
 -Studier för att utveckla standardiserade operativa rutiner för att välja, 
 analysera och tolka satellitdata.
 -Studier med multiplattforms- och multisensorteknik.
 -Svenska studier inom fjärranalysområden som redan framgångsrikt testats 
av andra internationella myndigheter.
 -Studier om kostnadseffektiviteten av att använda satellitdata som komplement 
till nuvarande miljöövervakning.
• Användning av utbildad personal för insamling, användning och analys av 
fjärranalys- och geospatiala data.
• Väl omhändertagna och underhållna geospatiala databaser.
• Kombinera fritt tillgänglig satellit- och flygdata med kompletterande data, 
exempelvis drönar-data.
• Aktörsinvolverande.
• Ökad grad av samverkan mellan myndigheter.
En stor del av de potentiella tillämpningarna sträcker sig längre än en enda myndig -
hets behov och kapacitet och kommer att kräva samarbete mellan flera myndigheter 
för att utveckla och driva en tjänst. Därför är det av avgörande betydelse att myndig -
heterna förbättrar sina samarbeten när det gäller data delning, tillgänglighet och 
transparens. Framtiden kommer att präglas av mer internationellt samarbete och 
samordning mellan regeringar och internationella organisationer för att säkerställa 
långsiktig kontinuitet i fjärranalysdata och för att främja förverkligandet av fjärr -
analysens fulla samhällsnytta. 16
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesSummary
This report compiles the state of knowledge about environmental monitoring with 
remote sensing, focusing on topics relevant to the Swedish Environmental  Protection 
Agency (SEPA) and the Swedish Agency for Marine and Water Management (HaV). 
Remote sensing includes methods for collecting information about objects, areas 
and phenomena on the earth’s surface from measurements made from a distance 
via satellite or aerial images. The most important areas of application for Earth 
observation satellites include atmosphere, land, sea, climate change, emergencies 
and security. This synthesis contributes to giving SEPA and HaV a good  overview 
and compilation of relevant applicable methods for collecting data with the support 
of remote sensing. The synthesis includes descriptions of possibilities, challenges 
and limitations with remote sensing applications.
This project has been carried out in collaboration between IVL Swedish Environ -
mental Research Institute and KTH, Royal Institute of Technology (Department for 
Geoinformatics). The project was carried out in close collaboration with a reference 
group, with representatives from SEPA, HaV and the County Administrative Board 
in Stockholm.
One of the most important improvements regarding access to high-quality 
information in recent years is the launch of Copernicus services for land and 
water monitoring, and in particular the Sentinel satellite mission. In line with the 
Commission’s recommendations and initiatives, national authorities and public 
institutions are encouraged to use Copernicus program products. A large amount 
of this data can be pre-processed with available cloud-based data processing plat -
forms. For example, the development of the Swedish national Digital Earth Sweden 
data platform will contribute to authorities and researchers being able to work more 
standardized with methods and scripts and more easily share them with each other.
Remote sensing has a wide range of applications in environmental monitoring, 
relevant both to SEPA and HaV, e.g. air quality applications, coastal and marine 
applications, natural resource management, risk assessments, official statistics, 
green infrastructure mapping and environmental monitoring. However, not all 
applications have yet reached a sufficiently high degree of maturity. Although remote 
sensing offers good opportunities for environmental monitoring, the use of satellite 
data involves several challenges.
Remote sensing data comes with different temporal, spatial and  radiometric 
resolutions. To utilize them to their full potential, it is important for users and 
stakeholders to understand their intended use. Today’s working methods in environ-
mental monitoring will be affected because remote sensing monitoring needs to be 
integrated into the current environmental monitoring. Therefore, it is important to 
perform a cost-benefit analysis regarding the use of remote sensing data once the 
needs of an application have been specified.
It is of crucial importance that clear, replicable data collection and applications 
must be developed for the smooth use of satellite data for the needs of both SEPA 
and HaV. This may include automated procedures that minimize user effort during 
data collection, appropriate user interfaces, and the ability to update existing 
 models and products as new data becomes available. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes17Spatial coverage is one of the major advantages of satellite data compared with 
ground-based observational measurements. In addition, the long time series of 
satellite data can used to study trends backwards in time (assuming consistent 
correction of data over time), as well as a support for forecasting (future) develop -
ment.
Currently, satellite data for air quality or greenhouse gases are not used by 
SEPA, but we believe that the potential applicability for remote sensing data in 
air quality will increase for SEPA in the future. Developments in the field are 
advancing rapidly, with several new satellites and instruments that will be of 
great importance in improving the monitoring of air pollution from satellites. 
NO2-measurements are probably the most suitable air pollutant for SEPA to start 
with, as the satellite instruments have a high sensitivity to NO2 and there is also 
a higher degree of maturity for NO2 measurements, compared with other air 
pollutants. Satellite measurements of air pollution need to be validated and will 
therefore not replace the need for surface observations, regardless of the type of 
application and satellite sensor used.
There is also great potential for environmental monitoring of surface water and 
coasts with remote sensing data such as Copernicus. Several remote sensing appli -
cations for lakes, coasts and oceans are already active and used by the authorities. 
The greatest potential lies in using these methods in more areas than is done today.
Remote sensing methods are already used today to follow up on some of the UN’s 
global sustainable development goals (SDGs). The development of new technology 
is progressing rapidly, and, for example, drones have expanded the possibilities 
even further.
Remote sensing has the potential to facilitate for both SEPA and HaV to follow up 
on Sweden’s environmental quality goals, for example in terms of fresh air, water 
quality, forests, agricultural landscapes, mountain landscapes and wetlands. Mon -
itoring of land cover, land use (in broader categories such as forest, field, water, or 
in narrower ones such as type of crops or forest), changes in land cover (for logging, 
burning, planting, construction, melting glaciers, etc.), tree height and phenology 
are well used and well developed also as a basis for modeling habitat and erosion 
risk.
Remote sensing images can be used to map biodiversity (such as different forest 
types, flora and fauna species) at different scales. Remote sensing applications with 
open satellite data, however, require complementary in-situ data to initially train the 
models. This means that HaV and SEPA need to produce data that is i) standardized 
and ii) geolocalized and iii) temporally updated, to be used in combination with 
satellite data.
Monitoring microclimate and modeling its impact on biota and their adaptabil -
ity to climate change is under development. Even modeling of ecosystem services 
and of individual threatened or problem-creating species is less well developed, 
but more and more applications are being available.
For remote sensing in urban environments, we recommend investigating 
 multi-scale analysis using multi-source satellite imagery with different resolutions, 
combined with powerful deep learning algorithms to obtain more accurate urban 
land cover maps.
Remote sensing is a very powerful tool that is currently underutilized by HaV 
and SEPA. The potential of free and public satellite images from ESA’s Sentinel 
mission has, for example, proven to be a potent solution for large-scale mapping  18
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesin various application areas that the organizations work with. These methods will 
inevitably become common in the coming years in several of the EU countries, 
which are already working towards operational levels. Therefore, we recommend 
various measures that SEPA and HaV can take to further integrate remote sensing 
into environmental monitoring:
• Continue to follow developments in remote sensing for the purposes of SEPA 
and HaV.
• Initiate and support continued research and development:
 -Studies to develop standardized operational procedures for selecting, 
 analyzing and interpreting satellite data.
 -Studies using multi-platform and multi-sensor technology.
 -Swedish studies in remote sensing areas that have already been successfully 
tested by other international authorities.
 -Studies on the cost-effectiveness of using satellite data to complement 
 current environmental monitoring.
• Use of trained personnel for the collection, use and analysis of remote sensing 
and geospatial data.
• Well cared for and maintained geospatial databases.
• Combine freely available satellite and aerial data with complementary data, 
for example drone data.
• Actor-involving.
• Increased degree of collaboration between authorities.
A large proportion of the potential applications extend beyond the needs and capa -
bilities of a single agency and will require collaboration between multiple agencies 
to develop and operate a service. Therefore, it is of crucial importance that the 
authorities improve their collaborations in terms of data sharing, accessibility and 
transparency. The future will be characterized by more international cooperation 
and coordination between governments and international organizations to ensure 
long-term continuity of remote sensing data and to promote the realization of 
remote sensing’s full societal benefits. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes191. Inledning
Vår planet står inför miljöutmaningar utan motstycke, bland annat snabb urbanise -
ring, avskogning, föroreningar, förlust av biologisk mångfald, stigande havs nivåer, 
smältande polarisar och klimatförändringar, för att bara nämna några. Därför är 
effektiva metoder och verktyg av avgörande betydelse för att kartlägga, övervaka 
och analysera miljöförändringar och utvärdera deras påverkan i tid och på ett 
tillförlitligt sätt. Med sin översiktsbild och repeter barhet erbjuder satellitbaserad 
fjärranalys ett kraftfullt och effektivt sätt att observera och övervaka vår föränderliga 
planet på lokal, regional och global nivå (Ban, 2016). 
Observera att fjärranalys från luften har använts flitigt för miljöövervakning. 
En genomgång av dess användning av olika myndigheter i Sverige ingår i denna 
rapport, men en fullständig genomgång av flygbaserad fjärranalys ligger utanför 
ramen för detta projekt.
• Kapitel 1  – I det här kapitlet presenteras först syftet med studien. Därefter ger 
vi en kort introduktion till satellitbaserad fjärranalys. Därefter granskas moln -
behandlingsplattformar och AI för EO big data processing sammanfattas. 
Slutligen diskuteras EU:s Copernicus-tjänster och relevanta projekt inom EU:s 
forskningsprogram Horizon 2020. 
• Kapitel 2  presentrar hur vi har genomfört den här litteraturstudien.
• Kapitel 3  omfattar en litteraturstudie av fjärranalysapplikationer inom de mest 
relevanta områdena för miljöövervakning. Detta gäller fjärranalysapplikationer 
för lufttkvalitet, biodiversitet, användning för sjöar, kust och hav, förvaltning av 
naturresurser (markanvändning, marktäcke, barkborreangrepp,  övervakning 
av bränder mm), samt kart läggning och övervakning av grön infrastruktur 
i städer.
• Kapitel 4  redovisar användandet av fjärranalys vid myndigheter, både vid 
 Naturvårdsverket och HaV, samt vid andra svenska myndigheter. I  kapitlet 
presenteras även exempel på hur man har använt sig av fjärranalys vid 
 myndigheter i andra länder.
• Kapitel 5  omfattar en diskussion med avseende på begränsningar och potential 
för Naturvårdsverket och HaV att använda fjärranalys inom miljöövervakningen.
• Kapitel 6  ger rekommendationer på åtgärder som Naturvårdsverket och HaV 
kan vidta för att komplettera miljöövervakningen med fjärranalys. 
• Kapitel 7 ger en kort sammanfattning av studiens slutsatser. 20
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes1.1 Syfte
Syftet med denna syntes är att genomlysa kunskapsområdet för fjärranalys inom 
miljöövervakning för att föreslå lämpliga vägar framåt för Naturvårdsverket (NV) och 
Havs- och vattenmyndigheten (HaV) att tillvarata nyttan av fjärranalysinformation. 
Huvudmålen har varit att identifiera:
• Nya områden/applikationer där fjärranalys har potential att effektivisera  arbetet 
för både Naturvårdsverket och HaV.
• Områden/applikationer som har störst utvecklingspotential för att uppfylla 
målen för de två myndigheternas olika förvaltningsområden och SDG.
• Rekommendationer för framtida forskning och framtida policyarbete inom 
området.
Den övergripande frågan har varit att bedöma potentialen av insamling och tillämp -
ning av fjärranalysdata med avseende på myndigheternas administrativa områden, 
miljömålen och SDG.
Syntesens målgrupp omfattar de handläggare på Naturvårdsverket och Hav som 
har behov av att introducera nya metoder och teknik för innovativ datainsamling 
och nya tillämpningsområden för hur satellitdata kan bidra till ökad transparens 
och ett mer effektivt informationsutbyte mellan olika intressenter, forskare och 
allmänheten. Syntesen vänder sig även till de handläggare på Naturvårdsverket och 
HaV som kommer att ansvara för det framtida forskningsprogrammet ”Digitalisering 
som stöd för en hållbar förvaltning”.
1.2 En kort introduktion till 
satellit-fjärranalys
Fjärranalys är vetenskapen om hur man får information om objekt, områden och 
fenomen från mätningar som görs på avstånd med hjälp av elektromagnetisk 
strålning i ett eller flera områden av det elektromagnetiska spektrumet. Terrestrisk 
fjärranalys är vetenskapen om hur man får information om objekt, områden och 
fenomen på jordytan  från mätningar som görs på avstånd med hjälp av elektro -
magnetisk strålning (Lillesand m.fl., 2015). Sedan uppskjutningen av Landsat-1 
1972 har många jordobservationssatelliter (EO) skjutits upp som ger stora mängder 
multitemporala data som samlades in av multispektrala, hyperspektrala, passiva 
mikrovågor, syntetisk aperturradar (SAR) och LiDAR-sensorer (exempel visas i 
Figur 1). Det ökande antalet jordobservationssystem ger ökad förmåga att samla 
in multitemporala data om jordytan med förbättrad spektral, spatial, radiometrisk 
och tidsmässig upplösning. Dessa nya förutsättningar ökar avsevärt vår förmåga att 
observera, övervaka och förutsäga dynamiken i naturliga och antropogena processer, 
vilket bidrar till att förbättra vår förståelse av miljö- och klimatförändringar och 
till att stödja en hållbar utveckling (Ban, 2016). NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes21
Figur.	1.	ESA:s	EO	Uppdrag. 	Källa:	ESA	(2019).
Den första Landsat-satelliten, som lanserades den 23 juli 1972, markerade en ny era 
för jordobservationer (Figur 2). I dag levererar mer än 970 jordobservations  satelliter 
kontinuerligt data för långsiktig observation och övervakning av regionala och 
globala förändringar (Belward & Skøien, 2015; UCS, 2022). Antalet jordobservations -
satelliter ökar snabbt, med 400 % mellan 2014 och 2021. Av satelliterna är nästan 
hälften kommersiella, ungefär en tredjedel tillhör regeringar, en liten del universitet, 
medan ungefär en femtedel är militära och några är militära och statliga sam-
arbeten. USA är ledande när det gäller ägande och kontroll av EO-satelliter, med 
över 400 helägda satelliter och ett par som ägs gemensamt av USA och andra  länder. 
Kina kommer på andra plats, med över 200 helägda satelliter och ett par som ägs 
gemen samt av Kina och andra länder. Japan, Ryssland, Indien och Europeiska 
Rymdorganisationen (ESA, Figur 1) har också betydande andelar av EO-satelliterna. 
Av de över 970 EO-satelliterna är en tredjedel CubeSats (1–10 kg) och minst 100 är 
mikrosatelliter (10–100 kg), dvs. nästan hälften av det totala antalet EO-satelliter, 
enligt uppgifter från Union of Concerned Scientists (UCS, 2022). Kommersiella 
enheter har varit drivkraften bakom den exponentiella tillväxten av EO-satelliter 
med uppskjutningar av CubeSats och mikrosatelliter under de senaste åren (Ban, 
2021). Som jämförelse kan nämnas att det totala antalet civila EO-satelliter var 197 
år 2013 med endast 4 CubeSats, dvs. Planet Labs Dove-1 till 4 (Belward & Skøien, 
2015).  22
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes
Figur	2.	Landsat	Uppdrag. 	Källa:	USGS	(2021).
Sensorer på EO-satelliter inkluderar multispektrala sensorer, hyperspektrala 
sensorer, termiska skannrar, passiva mikrovågor, SAR-radar (Synthetic Aperture 
Radar) och LiDAR. Majoriteten av sensorerna på EO-satelliterna är optiska, medan 
endast 74 är SAR-sensorer. När det gäller den spatiala upplösningen varierar den 
från flera km för geostationära satellitsensorer till 30 cm för satellitsensorer i 
polära omloppsbanor. Den tidsmässiga upplösningen ökar också för högupplösta 
satellitsensorer, med 150+ Planet Labs’ Dove som dagligen samlar in data var som 
helst på jorden med 3–5 m upplösning. De viktigaste tillämpningsområdena är 
bland annat atmosfär, land, hav, klimatförändringar, nödsituationer och säkerhet.
Utvalda exempel på optiska och radarsatellituppdrag presenteras i Tabell 1 
och Tabell 2 nedan. De spektrala egenskaperna hos Sentinel-2 MSI visas i Figur 3 
medan jämförelsen av Sentinel-2 MSI och Landsat 7 och 8-banden presenteras i 
Figur 4. Figur 5 och 6 visar exempel på Sentinel-2 MSI och Sentinel-1 SAR-bilder 
respektive. Mer information om dessa och andra satellituppdrag finns på ESA:s 
Earth Online-webbplats. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes23Tabell 1. Utvalda exempel på optiska satellituppdrag med sensoregenskaper.
Mission Sensor Sensor Characteristics # of Satellites Data Availability Country Launch Year
Sentinel-2 MultiSpectral	Instrument	(MSI) Multispectral	(VNIR	and	SWIR)	
Swath Width: 290 km 
Resolution: 10 m/20 m2 Free, and Open ESA 2015  
2017
Landsat-8/-9 Operational	Land	Imager 	(OLI)
Thermal	Infrared	Sensor 	(TIRS)Panchromatic, and Multispectral VNIR, SWIR, TIR) 
Swath Width: 185 km 
Resolution: Pan:15, MS: 30 m, TIRS: 100 m1
1Free, and Open USA 2013  
2021
SPOT-6/-7 NAOMI Panchromatic	and	Multispectral	(VNIR)	
Swath	Width:	60–120	km	
Resolution: Pan: 1.5 m; MS:6m Operating Mode: 
 Stripmap, and HR modes 1
1Free for R&D;  
CommercialFrance 2012  
2014
Pléiades-1A 	/-1B Panchromatic	and	Multispectral	(VNIR)
Swath Width: 20 km at nadia
Resolution: Pan: 50 cm; MS:2 m1
1Commercial France 2011  
2012
Pléiades	Neo-3/-4 Multispectral	(VNIR)
Swath Width: 14 km at nadia
Resolution: Pan: 30 cm; MS:1.2 m2 Commercial France 2021
PlanetScope Multispectral	(VNIR)
Resolution: 	3–5	m> 120 Commercial USA 2016–2022
SkySat-1 to SkySat 21 
(Planet	Labs)Panchromatic	and	Multispectral	(VNIR)
Swath Width: Approx. 5.5–8	km	Resolution: 	Pan:	
57–86	cm; 	MS:	0.75–1	m21 Commercial USA 2013–2020
WorldView-3/-4 Panchromatic	and	Multispectral	(VNIR, 	SWIR)
Swath Width: Approx. 13km Resolution: Pan: 31 cm; 
MS:	1.24–4	m1 Commercial USA 2014  
2016
Sentinel-3 Ocean and Land Colour 
	Instrument	(OLCI)  
Sea and Land Surface 
 Temperature Radiometer  
(SLSTR)Multispectral	(VNIR)
Swath Width: 1 270 km 
Resolution: 300 m
Multispectral	(V, 	SWIR/MIR, 	TIR)
Swath	Width:	1	420	km	(nadir)	
Resolution: 500 m/1 km2 Free, and open 
accessESA 2016  
2018
TERRA ASTER	–	Advanced	
 Spaceborne Thermal Emission 
and		Reflection	Radiometer
MODIS Moderate-resolution 
Imaging Spectroradiometer Multispectral	(VNIR, 	SWIR,	TIR);	Swath	Width:	60	km	
Resolution: 15 m/30 m/90 m
(VNIR,	SWIR,	MIR,	TIR);	Swath	Width:	2	330	km	
Resolution: 250 m/500 m/1 km1 Free, and Open USA 1999
Suomi National Polar-
orbiting Partnership 
(Suomi NPP )/NOAA-20Visible Infrared Imaging 
	Radiometer 	Suite	(VIIRS)	Multispectral	(VNIR, 	SWIR,	TIR);	Swath	Width:	
3 000 km 
Resolution: 375 m/750 m1
1Free, and Open USA 2011  
2017
The Environmental 
Mapping and Analysis 
Program	(EnMAP)Hyperspectral	Imager 	(HSI) Hyperspectral	(VNIR: 	228	bands; 	SWIR:163	bands)	
Swath Width: 30 km 
Resolution: 30 m1 Free, and open to 
Scientific	Users
CommercialGermany 2022 24
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesTabell 2. Valda exempel på radarsatellituppdrag med sensoregenskaper.
Sentinel-1 C-band 
SARStripmap	(SM), 	Interferometric	 Wide	swath	(IW), 	Extra	
Wide	swath	(EW), 	and	Wave	(WV)	modeSwath	 Width:	
80 km/250 km/400 km 
Resolution: 5 m/20 m/100 m2 Free, and Open ESA 2014  
2016
(S-1B	failed	in	
Dec., 2021)
RADARSAT-2 C-SAR Fine, Standard, ScanSAR, Ocean Surveillance 
Selective Single or Dual Polarization/Polarimetric
Swath	Width:	45	km	–	500	km	
Resolution: 	2	m	–	500	m1 Commercial Canada 2013  
2021
RADARSAT 
Constellation 
Mission	(RCM)C-SAR Spotlight, Very High, High, Medium, Low, Ship Detection
Swath	Width:	5	km	–	500	km	
Resolution: 	1	m	–	100	m3 Restricted access Canada 2019
TerraSAR-X/
TANDEM-XX-SAR Stripmap, Spotlight and ScanSAR
Swath	Width:	5	km	–	100	km	
Resolution: 1 m, 3 m, 16 m2 Free, and open to 
Science Users
CommercialGermany 2007  
2010
COSMO SkyMed X-SAR Spotlight, Stripmap, and ScanSAR
Selectable Single or Dual Polarization
Swath	Width:	10	km	–	200	km	
Resolution: 	1	m–	100	m4 Limited access to 
Scientific	Users, 	
RestrictedItaly 2007–2010
ICEYE X-SAR STRIP , SPOT , SLEA, 
SCAN
Swath Width: 30 km/5 km/15 km/100 km 
Resolution: 3 m/1 m/1 m/15 m21
(out	of	48)	Stripmap	(SM), 	
Interferometric Wide swath 
(IW),	Extra	Wide	swath	(EW), 	
and	Wave	(WV)	modeSwath	
Width: 80 km/250 km/400 km 
Resolution: 5 m/20 m/100 mCommercial Finland 2018–2022
Capella X-SAR Spotlight, Sliding Spotlight, Stripmap
Swath	Width:	5	km	–	20	km	
Resolution: 	0.5	m	–	1.2	m	8
(out	of	36)Commercial USA 2018–2022 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes25
Figur	3.		Spektrala	egenskaper 	hos	Sentinel-2	MSI-data. 	Källa:	ESA	(2022).	https:/ /sentinels.
copernicus.eu/web/sentinel/user-guides/sentinel-2-msi/resolutions/spatial
Figur	4.	Jämförelse	av 	Sentinel-2	MSI	med	Landsat-7	ETM+	och	Landsat-8	OLI. 	https:/ /www.
usgs.gov/media/images/comparison-landsat-7-and-8-bands-sentinel-2
Figur	5.	Sentinel-2	MSI-bilder 	över	Enskogens	skogsbränder 	i	Sverige	2018. 	Till	vänster:	tidigt	
skede	av 	de	bränder 	som	observerades	2018-07-16; 	Höger:	drabbade	områden	observerade	
2018-07-24. 26
Figur  6. Sentinel-1 SAR-bilder. Till vänster: Olika fartyg observerade mellan Gibraltar och 
	Algesiras	i	september 	2017;	Till	höger: 	Oljeutsläpp	observerat	utanför 	den	belgiska	kusten	
nära	Zeebrugge	den	08/10/2015	efter 	en	kollision	mellan	 två	fartyg. 	Källa:	ESA	(2022).
1.3 Molnbehandlingsplattformar och 
artificiell intelligens
Med det ökande antalet jordobservationssatelliter utgör stora data från fjärranalys 
en utmärkt möjlighet att övervaka vår föränderliga planet. Uppgifterna i sig är 
dock inte tillräckliga för att studera globala miljöförändringar och för att införa 
operativa och tillförlitliga tjänster. För att utnyttja dem måste man ta hänsyn till 
två viktiga aspekter: 1). Datainfrastrukturen för att lagra och hantera data, och 2). 
Modellerna och algoritmerna för att utvinna värdefull information från EO:s långa 
och täta tidsserier (big data).  
1.3.1 Molnbehandlingsplattformar
Under de senaste åren har molnbehandlingsplattformar utvecklats med bidrag 
från open source-samfund (Open data Cube), rymdorganisationer (ESA Thematic 
Exploitation Platform, DIAS) och privata företag (Google Earth Engine, Amazon Web 
Services, Azure, Sentinel-Hub). Den största utmaningen är bristen på funktionalitet 
för analys av stora EO-data (dvs. API för bearbetning på hög nivå) för att omvandla 
stora data till användbar information och på ett tillförlitligt sätt (Ban, 2021). I Tabell 3 
presenteras de viktigaste parametrarna för Earth observations cloud processing 
platform (EO-CPP) (Gomes m.fl., 2020). NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes27Tabell 3 – Nyckelparametrar för EO-CPP . Källa: Gomes m.fl. (2020).
Data  abstraction Processing 
abstractionPhyslcal 
infrastructure 
abstractionOpen 
 GovernanceReproducibllity 
of sciencelnfrastructure 
replicabilityProcessing 
scalabilityStorage 
 scalabilityData access 
interoperability
GEE High:  Image, 
 lmageCollection, 
Feature and 
 FeatureCollectionMedium:  
P,edefined	
pixel-wise 
 functionsHigh: Both data 
storage and 
processing 
infrastructureLow:  
 Proprietary 
software, 
closed 
source 
 softwareMedium:  Data 
links and scripts 
shareable  without 
guarantee to be 
reproducibleLow:  Proprietary 
closed source 
softwareHigh:  Code 
automatically 
executed in 
parallel using 
a MapReduce 
approachHigh: Google 
storage 
 servicesMedium: 
Tile service
Sentinel  
HubHigh:  Data 
Source, lnstances 
and LayersMedium: 
Custom 
scripts 
(	Evalscripts)  
layers perfonn 
processingHigh: Both data 
closed 
source 
 softwareLow: Without 
any easeLow:  Proprietary 
closed source  
softwareHigh: Closed 
solutionHigh: Closed 
solutionHigh:  OGC 
Services
ODC High:  Product 
and DatasetMedium: 
 Xarray and 
celeryMedium: Only 
data storage 
infrastructureHigh:  
Defined	
govemance 
processLow:  Without 
any easeHigh:  Open source 
code, docker 
 containers and 
documenlation 
availableMedium:  
A lemplate 
application 
available 
(Python	and	
Celery)High:  
 Distributed 
File System, 
S3 and HTTPHigh:  OGC 
Services
OeenEO  High:  Collection 
and GranuleMedium: 
 User-Defined	
Functions, 
 Process 
graphs and 
JobsHigh: Both data 
infrastructureMedium:  
Only open 
source 
 repositoryLow:  Without 
any easeUndefined: 
Oependent on the 
backend usedUndefined:  
Oependent 
on the back -
end usedUndefined:  
Oependent 
end usedHigh:  OGC 
Services 28
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesFör att underlätta och standardisera tillgången till data har Europeiska kommissionen 
finansierat införandet av fem molnbaserade plattformar. De ger centraliserad tillgång 
till Copernicus data och information samt till bearbetnings verktyg. Dessa plattformar 
kallas Data and Information Access Services (DIAS). De fem DIAS-plattformarna 
online gör det möjligt för användare att upptäcka, manipulera, bearbeta och ladda ner 
Copernicus-data och information. Alla DIAS-plattformar ger tillgång till Copernicus 
Sentinel-data, liksom till informations produkter från Copernicus sex operativa tjänster, 
tillsammans med molnbaserade verktyg (öppen källkod och/eller mot betalning per 
användning). Var och en av de fem konkurrerande plattformarna ger också tillgång 
till ytterligare kommersiella satellitdata eller andra datauppsättningar än satellit -
data samt erbjudanden i form av stöd eller prioritet (EU, 2022). Destination Earth 
(DestinE), som lanserades av Europeiska kommissionen och partners i mars 2022, 
syftar till att utveckla en mycket exakt digital modell av jorden för att övervaka och 
förutsäga samspelet mellan naturfenomen och mänskliga aktiviteter (EC, 2022).
I Sverige pågår utvecklingen av Nationella Rymddatalabbet (Digital Earth Sweden, 
https:/ /rymddatalabbet.se , https:/ /digitalearth.se/), vilket är tänkt att vara ett nationellt 
innovationsnav för svenska myndigheter som använder jord observations  data, och 
för utveckling av AI-baserad analys av data. Målet är att få data, teknik och metodik 
på plats för att möjliggöra systematisk utveckling av rymddatabaserade tjänster och 
applikationer. Plattformen ger tillgång till öppna data från Copernicus, samt  erbjuder 
verktyg för att göra data sökbar, exempelvis via Open Data Cube. Rymddatalabbet 
bidrar till att insamling, verktyg och kunskap om fjärranalys finns samlade på ett 
ställe, vilket ökar samverkan och användningen av rymddata hos myndigheter. För 
närvarande (2020–2024) utvecklas plattformen ytterligare genom projektet DES (Digital 
Earth Sweden, https:/ /digitalearth.se/). Detta kopplar till ett redovisat regeringsuppdrag 
till Rymdstyrelesen om utvecklingen av ett nationellt rymddatalabb inom ramen för 
den svenska data strategin (Ramboll, 2021). Utvecklingen av rymddatalabbet har även 
kopplingar till EU:s datastrategi och common european dataspaces.
1.3.2	 Artificiell	intelligens	för 	jordobservationer
Tack vare den snabba utvecklingen av satellittekniken är vi på väg in i en ny era av jord-
observation (EO). Nationella och internationella rymdorgan och innovativa företag har 
startat olika program för satellitobservation som samlar in enorma mängder satellit -
bilder med högre rumslig upplösning och tät tidsmässig täckning. Även om dessa 
stora datamängder från EO ger stora möjligheter att övervaka land- och vattenmiljön, 
innebär de också nya utmaningar. Det behövs nya algoritmer och modeller för att 
bearbeta och utvinna användbar information från tidsserier av satellitbilder med 
flera upplösningar, flera sensorer, långa och täta tidsserier av satellitbilder.
Djupinlärning (deep learning) är den snabbast växande trenden inom big data-
analys och ansågs vara en av de tio banbrytande teknikerna 2013 (Zhu m.fl., 2017). 
Under de senaste åren har övervakad djupinlärning, t.ex. convolutional neural networks 
(CNN), använts alltmer inom fjärranalys, inklusive bildklassificering, objektigenkänning 
och -detektering, semantisk segmentering och förändrings  detektering (Ban m.fl., 2020). 
Vanligtvis krävs tätt märkta data för att träna semantiska segmenteringsmodeller. 
Prestandan hos den övervakade djupinlärningen är starkt beroende av kvaliteten 
på de annoterade fjärranalysdata. Att märka högkvalitativa träningsetiketter i stor 
skala är dock extremt tidskrävande och dyrt (Hafner m.fl., 2022). Märkning av data  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes29förblir en stor utmaning för stora datamängder inom jordobservation, och därför 
har oövervakad inlärning, semi-övervakad inlärning, svagt övervakad inlärning 
och  självövervakad inlärning fått ökad uppmärksamhet på grund av att de inte är 
så  beroende av dataannotering (Hafner m.fl., 2022; Schmitt m.fl., 2020, Wang m.fl., 
2022). Hafner m.fl. (2022) föreslog till exempel en metod för global stadskart läggning 
med hjälp av semiövervakad inlärning som kan dra nytta av både märkta och icke-
märkta data från Sentinel-1 SAR- och Sentinel-2 MSI-data. 
Kärnblocket i CNN, kan fånga lokala interaktioner mellan element (t.ex. informa -
tion om konturer och kanter), men det lokala mottagningsfältet i CNN begränsar 
modelleringen av långväga beroenden i en viss bild. Baserat på självuppmärksamhets -
mekanismen (the self-attention mechanism) har vision transformers (ViT) förmågan 
att fånga långväga beroenden och interaktioner, vilket är särskilt eftertraktat för 
modellering av tidsserier för fjärranalys (Aleissaee m.fl., 2022).  Sammanfattnings vis 
tror vi att CNN- och ViT-baserade djupinlärnings modeller kommer att fortsätta att 
dominera i olika fjärranalystillämpningar.  
1.4 Europeiska initiativ
Det finns flera europeiska initiativ för att integrera, utforska och utveckla jord-
observationsdata och system med påverkan på samhället. Observera att exemplen 
nedan inte är avsedda att vara fullständiga.
1.4.1 Copernicus tjänster
Copernicus genomförs av Europeiska kommissionen med stöd från Europeiska 
rymdorganisationen (ESA) och Europeiska miljöbyrån (EEA). Copernicus mål är att 
övervaka och analysera land- och havsytor för att stödja strategier för begränsning 
av och anpassning till klimatförändringar, effektiv hantering av nödsituationer och 
förbättring av säkerheten för alla medborgare ( https:/ /emergency.copernicus.eu/
mapping/ems/what-copernicus ). Information och data från Copernicus förbättrar 
människors säkerhet, t.ex. genom att tillhandahålla information om  naturkatastrofer 
som skogsbränder eller översvämningar, och bidrar därmed till att förhindra förlust 
av liv och egendom samt skador på miljön. Copernicusprogrammet betjänas av 
särskilda satelliter (Copernicus Sentinel-satelliterna) och en uppsättning  ytterligare 
bidragande uppdrag (satelliter som drivs av olika kommersiella och nationella organ). 
Sex Copernicustjänster omvandlar fullständiga, kostnadsfria och öppna data till 
mervärdesinformation genom att bearbeta och analysera data och omvandla dem 
till tjänster och produkter såsom informativa kartor och dataset:
• Copernicus atmosfärövervakningstjänst (CAMS)
• Copernicus tjänst för övervakning av den marina miljön
• Copernicus landövervakningstjänst
• Copernicus klimatförändringstjänst
• Copernicus katastrofhanteringstjänst (CEMS)
• Copernicus säkerhetstjänst 30
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesCAMS-PRODUKTER 	OCH	APPLIKATIONER
CAMS använder satellitdata i kombination med observationer och dator modeller 
och erbjuder dagliga och fördröjda lägesberäkningar av atmosfärens samman-
sättning, växthusgaser, luftkvalitet och atmosfäriska pollenhalter. CAMS syftar 
till att förbättra möjlig heterna till ett informerat beslutsfattande inom viktiga 
 sektorer som hälsa, energi och stads planering (NCMRWF. 2019).  Förutom gratis, 
tillgängliga data från t.ex. Copernicus utvecklas kommersiella satellitprodukter för 
specifika tillämpningar, t.ex. för specifika luftkvalitets  tillämpningar, som kan mäta 
punktkällor med mycket hög upplösning.  De europeiska initiativens avgörande 
roll kan dessutom återspeglas i Copernicus katastrofhanteringstjänst (CEMS), som 
erbjuder snabbt stöd vid naturkatastrofer som översvämningar, torka och skogs -
bränder. Det är därför absolut nödvändigt att anpassa vissa av dessa egenskaper 
och ramar till de svenska nationella myndighetsramarna utifrån dess användar- 
och intressentbehov och särdrag. Resultaten av denna syntes kommer att kunna 
hjälpa Naturvårdsverket och HaV att upprätthålla och främja sin effektivitet i en tid 
av Big Data och Digital Transformation, gemon att utnyttja alla tillgängliga resurser 
tillsammans med lämpliga sätt att samla in, analysera och sprida dem. 
1.4.2 Relevanta EU Projekt
När det gäller att överbrygga forskning och beslutsfattande och interaktion med 
intressenter, användare och offentliga myndigheter har HORIZON-Europe Programmet 
finansierat flera storskaliga projekt som använder fjärranalysdata för att ta itu med 
frågor som är relevanta för HaV och Naturvårdsverket. Nedan ges några exempel:
Stadsområden är särskilt sårbara för klimatförändringarnas effekter. I takt med 
att andelen av världens befolkning som bor i städer fortsätter att öka, kommer också 
klimatpåverkan och dess skadliga effekter på medborgarnas välbefinnande att för-
värras. Denna allvarliga situation kräver mer motståndskraftiga miljöer och stads -
utvecklingsstrategier. Det nuvarande (2021–2025) EU-projektet HARMONIA (http:/ /
harmonia-project.eu/) använder en mängd olika offentligt tillgängliga EO-data som 
extraherats från Copernicus arkiv för att minska urbana problem som översvämningar, 
jordbävningar och skogsbränder, samt ta itu med klimatförändringseffekter genom att 
mäta effekterna av Urban Heat Island (UHI) och urban grönhet. Att exakt kvantifiera 
effekterna av klimatförändringar med avseende på resiliensbedömningar är något 
som HaV och Naturvårdsverket kan integrera i sina utvecklingsplaner för att utnyttja 
kraften i fjärranalys för sina egna behov och plattformar.
Myndigheter som HaV och Naturvårdsverket gynnas mest av lösningar som 
är skräddarsydda för beslutsfattare och beslutsfattare. Horizon E-Shape-projektet 
(https:/ /e-shape.eu/) ger riktlinjer för hur man bäst kan dra nytta av Copernicusdata 
och deras tillgångar. Projektet tillhandahåller riktlinjer och pilotapplikationer för att 
beräkna indikatorer för hållbar utveckling, luft- och vattenkvalitet och faror  effektivt 
och snabbt, och övervakning av biologisk mångfald och våtmarker (Tarantino m.fl., 
2021; Tomaselli m.fl., 2021) bland andra. Användningen av allmänt tillgängliga 
 EO-data som Sentinel 1 och 2 betonades särskilt i fallstudier av nya tillämpningar 
såsom storskaliga uppskattningar av trädkronornas höjd (Alagialoglou m.fl., 2021). 
Dock finns för Sveriges del bättre tillgängliga data i form av laserdata.
En av de mest brådskande frågorna är övervakningen av biologisk mångfald på 
lång och kort sikt. Projekt som ECOPOTENTIAL( http:/ /www.ecopotential-project.eu/ ) 
har framgångsrikt demonstrerat potentialen hos fjärranalysinformation för att förstå,  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes31modellera och förutsäga framtida ekosystemförhållanden och tjänster i stora 
 kartläggningsskalor. Exemplifierande tillämpningar involverade användning 
av Copernicus EO-data för att förutsäga barkborreangrepp (Dittrich m.fl., 2019), 
 vattenhalt i våtmarker (Lefebvre m.fl., 2019) och sällsynta växtarter samt mycket 
högupplösta satellitbilder för att kartlägga invasiva trädarter (Tarantino m.fl., 2019).
När det gäller kust- och havstillämpningar har flera projekt undersökt utnytt -
jandet av EO-data för att ta itu med ämnen som vattenkvalitet, optimala fiske -
områden, fiskodlingsplatser och vattenklassificering. Viktigast av allt är att de 
överbryggar klyftor mellan analytiker och intressenter, mot operativa och tolknings -
bara ramar. Till exempel Copernicus Evolution – Forskning för harmoniserad vatten-
observation i övergångszon (2021–2025; https:/ /certo-project.org/About ), fokuserar 
på övervakning av vattenkvaliteten. Den använder Copernicus-data som är utfor -
made för att observera vattenkvaliteten och tjänster för att tillhandahålla data och 
information till slutanvändare inom industri, förvaltning, övervakningsorgan och 
vetenskap. Den innehåller fallstudier i Östersjön (Kuriska lagunen), som delvis 
speglar liknande miljöer som svenska kustområden. 32
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes2. Metod
Det här projektet har utförts i samarbete mellan IVL Svenska Miljöinstitutet och KTH 
(Avdelningen för Geoinformatik). Projektet genomfördes i samarbete med en referens -
grupp. Referensgruppen, bestående av sju personer (två från HaV, tre från Naturvårds -
verket och två från Länsstyrelsen i Stockholm) har följd projektet och fått möjlighet 
att bidra med input via två referensgruppsmöten samt bidragit till synpunkter på 
slutrapporten. Referensgruppen har på så sätt bidragit till att lyfta de områden som är 
intressanta för respektive myndighet att vidareutveckla med avseende på fjärranalys.
Syntesen omfattar en systematisk sammanställning och genomgång av befintlig 
nationell och internationell kunskap (vit och grå litteratur) om fjärranalys kopplat till 
miljöövervakning. 
Vi följde en s.k. ”Double Diamond process”, som består av fyra delar: Discover, define, 
develop och deliver. Referensgruppen användes för att identifiera utmaningar (discover), 
samt för att identifiera och definiera de viktigaste sakområdena (define), för att därefter, 
med hjälp av litteraturstudier, identifiera möjliga fjärranalystillämpningar (develop) för 
att slutligen mynna ut i rekommendationer (deliver).
Vi har valt att fokusera på följande ämnesområden, som alla faller inom Naturvårds -
verkets och HaV:s förvaltningsområden:
• Luftkvalitet
• Biodiversitet
• Användning för sjöar, kust och hav
• Förvaltning av naturresurser (markanvändning, naturtyper, barkborreangrepp, 
övervakning av bränder mm)
• Kartläggning och övervakning av grön infrastruktur i städer
Rapporten fokuserar på fjärranalys med satelliter, men även andra typer av fjärranalys 
diskuteras översiktligt för vissa applikationer (t.ex. flygbilder och användning av drönare, 
även kallade UAV efter ”Unmanned Aerial Vehicles”).
Vi har baserat syntesen på kunskapsinhämtning från forskningsartiklar, internatio -
nella och nationella rapporter, webbsidor och övrig relevant litteratur. Syntesen omfattar 
en samman ställning av kunskap om aktuell användning av fjärranalys inom Naturvårds -
verkets och HaV:s administrativa områden, men redovisar också potential och möjlig -
heter till framtida användning baserat på internationella och nationella exempel.
Analysen omfattar:
• En övergripande introduktion till fjärranalys, med fokus på satellitövervakning
• En kunskapssammanställning om aktuell användning av fjärranalys inom 
 Naturvårdsverkets och HaV:s förvaltningsområden.
• Identifiering av potentiella möjligheter att använda fjärranalys för  Naturvårdsverket 
och HaV baserat på nationella och internationella exempel. Exempelvis (nya) 
 områden/applikationer som har störst utvecklingspotential för att uppfylla målen 
för de två myndigheternas olika förvaltningsområden, där fjärranalys har potential 
att effektivisera arbetet för både Naturvårdsverket och HaV. 
• Rekommendationer för framtida forskning och framtida policyarbete inom området, 
samt potential för kunskapsöverföring för ändamål som miljöövervakning, natur-
resursförvaltning och effektivare kunskapsutbyte. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes333. Fjärranalysapplikationer
Fjärranalys har ett brett utbud av tillämpningar inom många olika områden, 
 exempelvis inom: 
• Luftkvalitetstillämpningar för att uppskatta utsläpp av föroreningar och  övervaka 
långsiktiga trender
• Kusttillämpningar, exempelvis för att övervaka strandlinjeförändringar, spåra 
sedimenttransporter och kartlägga kustnära förändringar i det gemensamma 
syftet att förstå drivkrafterna bakom fenomenen men också för att förebygga dem.
• Havsapplikationer, exempelvis för övervakning av havscirkulation och ström-
system, mätning av havstemperatur och våghöjder och kartläggning av havsis. 
• Naturresursförvaltning, exempelvis övervakning av förändrad markanvändning 
och marktäcke, våtmarker, biologisk mångfald och kartläggning av vilda livs -
miljöer.
• Naturkatastrofer, där fjärranalysdata kan användas för att bedöma effekterna 
av en naturkatastrof och skapa beredskapsstrategier som kan användas före 
och efter en farlig händelse, exempelvis skogsbränder, erosion, oljeutsläpp och 
översvämningar. 
• Statistiska tillämpningar – förbättrade underlag för officiell statistik.
Nedan presenterar vi en översikt av kunskapsläget med avseende på fjärranalys -
applikationer inom de områden som bedömts vara mest relevanta med avseende på 
miljöövervakning. Detta gäller fjärranalysapplikationer för lufttkvalitet, biodiversitet, 
användning för sjöar, kust och hav, förvaltning av naturresurser (markanvändning, 
marktäcke, barkborreangrepp, övervakning av bränder mm), samt kart läggning och 
övervakning av grön infrastruktur i städer.
3.1 Luftkvalitet
Satellitövervakning av luftkvalitet har utvecklats enormt under de senaste 20 åren 
och ett brett utbud av föroreningar och växthusgaser kan övervakas såsom  aerosoler, 
ozon (O3), kvävedioxid (NO2), ammoniak (NH3), kolmonoxid (CO), koldioxid (CO2), 
metan (CH4), formaldehyder (HCHO) och svaveldioxid (SO2). Fjärranalys kan exempel-
vis användas för mätning av luft koncentrationer, uppskattningar av utsläpp eller 
analyser och prognoser av händelser som påverkar luftkvalitén, exempelvis vulkan-
utbrott. Satellitdata har potential att komplettera befintliga markbaserade mät -
stationer och ge storskalig täckning där markbaserade data är otillgänglig eller 
knapphändig.
Fjärranalys kan exempelvis användas för att studera utsläpp från stora punkt -
källor, exempelvis NOx och SO2 från koleldade kraftverk. Kina och Indien har varit 
lämpliga områden för studier av punktkällor då båda länderna innehåller stora kol-
eldade kraftverk. Satelliter kan även detektera naturliga punktkällor som exempelvis 
vulkanutbrott (Schmidt m.fl., 2015).  En tydlig fördel som satelliter har jämfört med 
markmätningar är möjligheten att övervaka utsläpp från en källa som kan vara mycket 
avlägsen och otillgänglig, samt kostsam eller farlig för människor att övervaka på plats. 34
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesEn annan potentiell tillämpning för satellitobservationer är att uppskatta utsläpp 
i städer, där det kan finnas många små källor av olika typer som sammantaget 
representerar ett stort utsläpps bidrag spridda över ett brett område av exempelvis 
NO2 (Lange m.fl., 2022). Även kondens  strimmor från flygplan kan övervakas med 
fjärranalys (Vázquez-Navarro m.fl., 2015). 
Fjärranalys av luftkvalitet med hjälp av satelliter, använder sig av sensorer/ 
instrument som mäter föroreningar i en luftpelare, snarare än vid en fast punkt i 
marknivån. Enkelt uttryckt utförs satellitmätningar av luftföroreningar och växthus -
gaser genom att mäta solstrålning som sprids genom hela atmosfärs kolonnen. Detta 
mätresultat kan sedan konverteras till bidraget från troposfären genom att korrigera 
för det stratosfäriska bidraget. Ofta finns det flera olika modeller/algoritmer som 
testats av olika forskargrupper för att uppskatta atmosfärsmängden och  följaktligen 
kan det finnas flera produkter tillgängliga för samma förorening från samma 
instrument. Dessutom kan förfining av en specifik hämtningsalgoritm ske under 
flera år, vilket leder till flera versioner och förhoppningsvis förbättringar av en 
given produkt från samma forskargrupp (Duncan m.fl., 2014).
För mätning av gaser mäts antalet molekyler i den totala luftkolonnen med 
spektroskopiska och radiometriska kameror (UV, synligt ljus, nära-IR och kortvågigt 
IR). Gaser i atmosfären detekteras genom absorption, och varje gas har ett specifikt 
absorptionsspektrum. Genom att veta hur och i vilken mängd olika molekyler 
absorberar strålning vid olika våglängder är det möjligt att identifiera ett ”finger -
avtryck” för varje atmosfärisk beståndsdel (Duncan m.fl., 2014). Partiklar kan inte 
mätas direkt, utan istället mäts s.k. AOD (aerosol optical depth), varifrån partikel -
koncentrationer härleds (se kapitel 3.1.1 ).
SATELLITINSTRUMENT OCH PRODUKTER
Numera finns det en stor mängd information tillgänglig online med avseende på 
satellit instrument och deras kapacitet att mäta luftföroreningar och växthusgaser. 
Två av de vanligaste databaserna omfattar: 
• WMO OSCAR – ger information om miljösatellituppdrag (WMO, 2022). Databasen 
innehåller exempelvis information om tidslinjer av satellitinstrument för speci -
fika föroreningar.
• CEOS ESA – Denna databas presenterar de viktigaste funktionerna för satellit -
observationer, deras tillämpningar och en systematisk översikt över nuvarande 
och planerade CEOS fjärranalysuppdrag och deras instrument (CEOS, 2022). 
Databasen uppdateras årligen och är fullt sökbar.
Satellitprodukter, dvs data från satellitinstrument, finns tillgängliga på olika nivåer 
(L0-L4), se Tabell 4. Generellt sett är det produkter från L2-nivån som laddas ner 
och bearbetas för att resultera i produkter på nivå L3 eller L4. Data på nivå L2 och 
L3 omfattar data från hela atmosfärskolumnen, och ger därför inte några upp -
skattningar av koncentrationer nära markytan. Mer än en L2-produkt kan finnas 
tillgänglig för samma förorening från samma instrument. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes35Tabell 4. Exempel på nivåer för satellitprodukter. Källa: Brown m.fl. (2021).
Nivå Förklaring
L0 Obearbetade instrumentdata
L1 Kalibrerade	strålnings- 	eller	reflektansdata	(vid	amosfärens	 topp)
L2 Geofysiska	 variabler 	(t.ex.	NO2, CH4)	vid	stråkbreddens	upplösning
L3u Geofysiska	 variabler 	för	en	omloppsbana	eller 	delområde	mappad	 till	ett	grid
L3 Geofysiska	 variabler 	(genomsnittliga)	över 	t.ex.	dagliga	eller 	månatliga	 tidsskalor 	
mappade till ett grid
L4 Utdata eller resultat från analyserna av L0 till L3-data
L2-produkter kan innehålla olika datatyper. Exempelvis finns det tre olika data typer 
för den ”officiella” L2-produkten från ESA för metan:
• Data nästan i realtid: Tillgänglig inom 3 timmar, ger snabb åtkomst till data för 
operativa applikationer, men är möjligen ofullständig och saknar full datakvalitet.
• Offline data: Tillgänglig några dagar efter mätning; lämplig för de flesta 
 användare.
• Ombearbetning av data: Avsedd för långsiktig analys med den senaste versionen 
som ska användas för att säkerställa enhetlighet i data behandlingen.
Produkter från L2-nivån valideras innan de släpps och åtföljs vanligtvis av dokumen-
tation för att stödja användaren. Sådan dokumentation kan variera i detaljerings  grad, 
från stora ’användar guider’ som tagits fram för ESA L2-produkter, t.ex. användar-
handboken för L2-produkten för metan från TROPOMI (Apituley m.fl., 2022) till mer 
kortfattad dokumentation för vissa andra produkter, t.ex. IASI (Infrared Atmospheric 
Sounded Interferometer) instrumentets L2 ammoniak produkt (AERIS, 2020). De 
mindre komplexa användarhandböckerna stöds dock vanligtvis av detaljerade 
forskningsartiklar, exempelvis van Damme m.fl. (2017) för ammoniakprodukten 
IASI L2.
Utöver satelliter så undersöker flera företag och forskargrupper (t.ex. Airbus 
och University of Leicester) även användningen av HAPS (high-altitude platform 
stations) för att mäta luftföroreningar och växthusgaser, se exempelvis Airbus (2020).
En detaljerad beskrivning av satellitmätningar av luftföroreningar och växthus -
gaser ligger utanför ramen för denna rapport, men vi presenterar här en översikt 
över nyckelaspekter med avseende på satellitmätningar av luftkvalitet och växthus -
gaser. Vi har valt att fokusera på de luftföroreningar och växthusgaser som är mest 
relevanta för Naturvårdsverket (partiklar, NO2, SO2, O3, NH3, CO2 och CH4).
3.1.1 Partiklar
Partiklar kan inte mätas direkt av satellitinstrumenten, utan i stället mäts s.k. AOD 
(aerosol optical depth), varifrån partikelkoncentrationer härleds (Wei m.fl., 2020). 
Även om utvecklingen inom partikelmätningen har gjort stora framsteg under senare 
år (Li m.fl., 2021), så finns det fortfarande stor förbättringspotential att uppnå bättre 
PM-koncentrationskartor. Zhang m.fl. (2021a) nämner ett flertal områden där PM-
mätning med hjälp av satelliter har potential att förbättras i framtiden:
1. Nya satellitsensorer som förväntas förbättra observationerna av aerosoler, 
vilket ökar förutsättningarna att få fram mer exakta PM-masskoncentrations -
kartor. Dubovik m.fl. (2019) ger en bra sammanställning av nuvaranade och 
framtida instrument.  36
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes2. Förbättringar av algoritmerna – algoritmerna utvecklas och uppdateras kon-
tinuerligt för att dra full nytta av de nya satellitsensorerna (Wei m.fl., 2020).
3. Förbättring av metoder  (exempelvis interpolationstekniker) för att åtgärda 
 dataglapp, vilket kan bero på exempelvis störningar orsakade av moln. 
Ett flertal studier förespråkar att man kombinerar satellitdata med andra data 
(spridnings modeller mm) för att få fram PM-koncentrationskartor (e.g. Zhang m.fl. 
2021a, Schneider m.fl., 2020)
Kartor för dagliga PM2,5-koncentrationer (1 km × 1 km) har tagits fram både på 
nationell nivå (e.g. Storbritannien, 2008–2018, Schneider m.fl., 2020) och för Europa 
(2018–2020, Ibrahim m.fl., 2022). För att ta fram PM2,5-kartan över  Storbritannien 
använde sig Schneider m.fl. (2020) av en ”machine-learning-model”, som kombine -
rade data från flera källor (satellitdata, klimat- och atmosfärs modeller, spridnings -
modeller mm). Även Ibrahim m.fl. (2022) baserade den Europeiska PM2,5-kartan 
på en ”machine-learning-model” som kombinerade data från flera källor. Ibrahim 
m.fl. (2022) är den första studien med hög rumslig och tidsmässig upplösning som 
endast är beroende av öppna data och som täcker hela Europa. 
3.1.2	 Luftföroreningar 	(NO2, SO2, O3, NH3) 
Satellitobservationer av troposfärisk NO2 har utförts sedan 1995 och har kontinuerligt 
förbättrats med avseende på både geografisk och tidsmässig upp lösning. Exempel  vis 
har lanseringen av satellitsensorn Sentinel-5P TROPOMI (2017) gjort det möjligt att mäta 
NO2 med en pixelstorlek på 5,5 × 3,5 km (sedan augusti 2019). Även NO2-algoritmerna och 
modeller har förbättrats. Exempelvis föreslår Scheibenreif m.fl. (2022) en ”deep learning 
model” där man kombinerar satellitdata med mark observationer för att förbättra upp -
skattningarna av troposfäriskt NO2 ytterligare. 
När Jamali m.fl. (2020) analyserade geografisk fördelning och trender i troposfäriska 
NO2-koncentrationer på en global nivå (2005–2018) med OMI-instrumentet (Ozon 
Monitoring Instrument), drog de slutsatsen att satellit mätningarna överesstämde väl 
med markbaserade mätningar. I en senare studie har även NO2 emissioner uppskattats 
från Sentinel-5P TROPOMI-observationer (Lange m.fl., 2022).
Satellitmätningar av NO2 och/eller NOx har även använts för att validera utsläpps -
inventeringar, både på europeisk nivå (Szymankiewicz m.fl., 2021) och nationell nivå 
(Linehan, 2021; Pope m.fl., 2022); se exempelvis Avsnitt 4.4 och Figur 17. Szymankiewicz 
m.fl. (2021) visade bl.a. att satellitobservationer av NO2 skulle kunna användas för att 
korrigera utsläppsuppskattningar.
Mätningar av antropogen SO2 har gjorts med instrumenten GOME, SCIAMACHY, 
OMI och nyligen TROPOMI. Fioletov m.fl. (2020) genomförde den första globala 
utsläppsuppskattningen av svaveldioxid (SO2) för punktkällor, och kunde då identi -
fiera 274 källor med betydande årligt utsläpp.
Det finns ytterligare ett flertal exempel på fjärranalystillämpningar av SO2-mätningar. 
Exempelvis identifierade Wang m.fl. (2021a) SO2 och NO2 hotspots i Jiangsu-provinsen 
i Kina (2005–2020), baserat på satellitmätningar med OMI. Studien undersökte den 
spatiotemporala fördelningen och variabiliteten av SO2 och NO2. Satellitdata har även 
använts i ett flertal studier för att följa upp effekten av vulkanutbrott. Exempelvis 
jämförde Ialongo m.fl. (2015) satellitmätningar av SO2 från OMI och OMPS (Ozone 
 Mapping Profiler Suite) med markbaserade mätningar i samband med ett vulkan-
utrbrott på Island i september 2014. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes37Marknära ozon har mätts med satellit sedan mitten av 1990-talet. Satellitmätningarna, 
i kombination med andra data (markobservationer mm) kan användas för att bättre 
förstå marknära ozons rumsliga och tidsmässig utveckling. Det finns ett flertal satellit -
instrument för att mäta marknära ozon, exempelvis GOME-2, IASI, TROPOMI, OMI, 
SCIAMACHY, Sentinel 4 och Sentinel-5 med flera. Cuesta m.fl. (2022) undersökte 
förändringarna i marknära ozon över Europa i samband med covid-19-pandemin 
våren 2020 baserat på en kombination av data från satelliter (IASI+GOME2), mark -
observationer och spridningsmodellering. Enligt författarna är detta troligtvis den 
första studie som använder direkta satellitobservationer av marknära ozon i en 
sådan multidataanalys.
Gaudel m.fl., (2018) visade på inkonsekvenser med avseende på satellitmätningar 
av ozon, både på global och regional nivå. Förutsättningarna att förbättra mätning -
arna av marknära ozon förbättras dock kontinuerligt tack vare nya instrument och 
förbättrade algoritmer för att separera andelen marknära ozon från atmosfären. 
När det gäller ammoniak, så har satellitobservationerna för NH3 förbättrats under 
senare år. Exempelvis bidrar de senaste förbättringarna av hämtningsalgoritmer 
för satellitsensorn AIRS ombord på NASA:s Aqua-satellit till att man nu kan utföra 
dagliga globala mätningar av atmosfäriskt NH3. Satellitobservationer kan fånga 
spatiotemporala variationer av NH3 i kolumner såväl som yt-koncentrationer (e.g. 
Someya m.fl., 2020). Satellitmätningar av NH3 kan också, i kombination med atmos -
färiska modeller, användas för att förbättra NH3-emissionsinventeringen som ligger 
till grund för kemiska spridningsmodeller (Zhu m.fl., 2013; Tsagatakis m.fl., 2022). 
Nair & Yu (2020) menar att kombinationen av mätningar, satellit  observationer och 
modellering kommer att bidra till förbättrad förståelse av NH3 i atmosfären.
Även om satellitobservationer kan vara värdefulla som komplement till mark -
baserade mätningar av NH3-koncentrationer, så finns fortfarande några begräns -
ningar. Exempelvis är nuvarande mätinstrument inte ombord på geostationära 
satelliter och ger därför inte någon kontinuerlig global täckning (Nair & Yu, 2020). 
Vidare minskar tillförlitligheten i tolkningen av den spektrala signaturen nattetid 
och vid molnighet. Det finns också svårigheter i att omvandla satellitinformationen 
till NH3-koncentrationer, bland annat eftersom signalen från NH3 är liten i jämförelse 
med bakgrunden. Dessutom är den rumsliga upplösningen på skalan av flera kilometer 
i diameter, där det kan finnas betydande variabilitet i NH3-koncentrationer. För att 
hantera och förstå ovanstående problem har valideringsstudier genomförts (e.g. Sun 
m.fl., 2015; van Damme m.fl., 2015; Guo m.fl., 2021). Enligt Nair & Yu (2020) behöver 
fjärranalysmetoderna ställas in specifikt för mätning av NH3-koncentrationer.
Mätning av ammoniakkoncentrationer med satellitdata har gjorts i ett flertal 
studier på global nivå. Warner m.fl. (2016) redovisade globala NH3-koncentrationer 
(2003–2015) från AIRS och beskrev utsläpp, fördelning och geografiska variationer 
av NH3 ur ett globalt perspektiv. I en senare studie redovisade Liu m.fl. (2019) globala 
NH3 koncentrationer för tidsperioden 2008–2016.  
Van Damme m.fl. (2018) identifierade, kategoriserade och kvantifierade hotspots 
för ammoniak utsläpp i världen baserat på nästan ett decennium av dagliga IASI-
satellitobservationer av NH3. I en senare studie av van Damme m.fl. (2021)  härleddes 
globala, regionala och nationella trender av NH3 från 2008 till 2018, baserat på version 3 
av IASI NH3 dataset. I Storbritannien karterade Marais m.fl. (2021) de nationella 
NH3 emissionerna med satellitobservationer med IASI and CrIS (10 km × 10 km), 
och noterade då att ”Bottom-up” emissionerna var 27 procent lägre än för IASI och  38
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes49 procent lägre än CrIS. Även Brown m.fl. (2021) och Tsagatakis m.fl. (2022) har 
använt satellitdata för att kartera ammoniak emissionerna i Storbritannien, se 
exempelvis Figur 7.
Figur	7.	Medianvärde	av 	ammoniak	(molekyler/cm2)	i	kolonnen	i	 varje	rutnät	över 	Storbritannien, 	
Irland	och	omgivande	 vatten	för 	de	fyra	årstiderna	(data	från	2008–2018). 	Källa:	Brown	m.fl. 	
(2021). NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes393.1.3	 Växthusgaser 	(CO2 och metan)
Många satellitsensorer kan mäta CO2-kolonner, exempelvis SCIAMACHY, AIRS, TES 
och GOSAT, men svårigheten ligger i att separera det antropogena CO2-flödet från 
naturliga källor. Det naturliga bidraget av CO2 är mycket högre än det antropogena 
bidraget, vilket utgör en stor utmaning för mätinstrumentering och design av satellit -
plattformar. 
Enbart satellitobservationer kan för närvarande inte tillhandahålla den noggrann-
het som krävs för att detektera utsläpp från punktkällor, utan endast tillsammans 
med markbaserade sensorer och meteorologiska data. 2025 planeras dock CO2M 
(Carbon Dioxide Monitoring mission). CO2M är planerat som ett tvåsatellit uppdrag, 
med möjlighet till en tredje satellit. CO2M är avsedd att bli Europas främsta satellit 
för att övervaka och spåra koldioxidutsläpp från antropogena utsläpp.
När det gäller metan har det varit möjligt att mäta metan med satelliter (GOSAT) 
sedan 2009. Sedan dess har utvecklingen av satellitinstrument för mätning av metan 
förbättrats, likaväl som hämtningsalgoritmerna (e.g. Hu m.fl., 2016). Jacob m.fl. (2022) 
klassificerade satellitinstrument för mätning av atmosfärisk metan (SWIR, shortwave 
infrared) i två olika grupper:
1. ”Area flux mappers” (GOSAT och TROPOMI), dvs instrument med hög precision 
(< 1 %) med 0,1–10 km pixelstorlek utformade för att kvantifiera totala metan-
emissioner på regional till global skala.
2. ”Point source imagers” (GHGSat-konstellationen, samt flera hyperspektrala och 
multispektrala sensorer såsom PRISMA, Sentinel-2, Landsat-8/9 och WorldView-3), 
dvs instrument med fina pixlar (< 60 m) utformade för att kvantifiera individuella 
punktkällor genom avbildning av plymer.
Enligt Jacob m.fl. (2022) utgör GOSAT och TROPOMI redan en kraftfull resurs för att 
kvantifiera nationella metanutsläpp till stöd för Parisavtalet. Exempelvis har Lu m.fl. 
(2022) utvärderat nationella emissionsinventeringar av metanutsläpp och sektoriella 
trender 2010–2017 i USA, Kanada och Mexiko, med jämförelse med satellitobserva -
tioner. Buchwitz m.fl. (2017) beräknade årliga metanutsläpp i delar av USA, samt 
Azerbaijan och Turkmenistan med hjälp av data från SCIAMACHY och GOSAT 
instrument. Det finns även globala studier där man har kvantifierat metanutsläpp 
baserat på GOSAT i kombination med andra datakällor, t.ex. Palmer m.fl. (2021). 
Framtida instrument, exempelvis MethaneSAT, GOSAT-GW, Sentinel-5, GeoCarb, 
CO2M och MERLIN lidar, kommer att öka möjligheten att kvantifiera metanutsläpp 
med hög upplösning ytterligare (Jacob m.fl., 2022). I Storbritannien har kartering av 
metan gjorts på nationell nivå (Brown m.fl., 2021; Tsagatakis m.fl., 2022), se Figur 8. 
Palmer m.fl. (2018) bedömer att satellit mätningar av metan kommer att spela en allt 
större roll i framtiden för att validera brittiska växthusgasutsläpp. 40
Figur	8.	Metan	(ppb-medelvärde)	 i	kolumnerna	 över	Storbritannien	 och	Irland	under	de	olika	års-
tiderna,	baserat	på	 v2.1.2	av 	ESA	L2	TROPOMI-metanprodukten	för 	perioden	180504–200630, 	
upplösning: 	0,01°	x	0,01°. 	Källa:	Brown	m.fl. 	(2021).
Varon m.fl. (2018) redovisar metoder för tillämpning av satellitobservationer för att 
kvantifiera punktkällor av metan, och Schneising m.fl. (2020) visade att  regionalt CH4-
utsläpp från stora olje- och gasfält kan övervakas med dagliga TROPOMI-mätningar. 
I en senare studie identifierade Lauvaux m.fl. (2022) de största metanläckorna i världen, 
det vill säga anläggningar som släpper ut oproportionerligt mycket metan, något som 
inte var möjligt före TROPOMI. Dessa anläggningar med utvinning av gas och olja 
finns framförallt i USA, Ryssland och Turkmenistan. 
Tekniken med satellitövervakning av metanutsläpp utvecklas väldigt snabbt och 
inom en fyraårs period förväntar sig forskarna att det ska finnas nätverk av mindre 
satelliter, så kallade nanosatelliter, som kan övervaka metanutsläpp. Utvidgningen av 
konstellationer av GHGSat och Carbon Mapper under de kommande åren kommer att 
förbättra observationen av metan avsevärt för punktkällor med högre geografisk och 
temporal upplösning. Dessa nanosatelliter kommer att göra det möjligt att se metan -
utsläpp från ännu mindre källor/utsläpp, vilket i sin tur skulle kunna göra det möjligt 
att använda satellitövervakning för att hålla enskilda företag ansvariga för utsläppen.
I kapitel 4.4  (och Appendix C) redovisar vi internationella exempel på myndig-
heters fjärranalystillämpningar. Exempelvis har man gjort fallstudier på användningen 
av satellitdata för mätning av NO2 (Storbritannien och Irland), NH3 (Storbritannien) 
och metan (Storbritannien och Norge). I Storbritannien har man även jämfört satellit - NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes41mätningar med nationella emissions inventeringar för NO2, SO2 och NH3. Dessa 
tillämpningar visar på potentialen även för svenska myndigheter att använda 
 fjärranalys för att förbättra miljöövervakningen (se kapitel 4 ).
3.2 Biodiversitet
Satellitövervakning kan samla in information om stora områden på ett  tidsmässigt 
konsekvent sätt. Fjärranalysdata kan bland annat användas för att mäta biologisk 
mångfald, såsom habitat fördelning, arter eller funktionella grupper. De omedelbara 
fördelarna med satellitövervakning jämfört med traditionella  provtagningsmetoder 
på plats är kostnadseffektivitet eftersom traditionell  provtagning vanligtvis är en 
tidskrävande och dyr process när den utförs över stora områden. Å andra sidan 
behövs även traditionell provtagning för att träna och verifiera modellerna. 
Figur 9 visar det årliga antalet publikationer relaterade till biologisk mångfald 
och satellit  övervakning under en 28-årsperiod, vilket indikerar en kraftigt ökande 
trend i popularitet. En förklaring till denna starkt ökande trend är uppskjutningen av 
ESA Sentinel-satelliterna i mitten av 2010, som kraftigt har ökat möjligheten till kart -
läggning av biologisk mångfald med hjälp av öppna och fritt tillgängliga satellit  data.
Figur	9.	Årliga	antalet	publikationer 	om	”fjärranalys	av 	biologisk	mångfald” 	(som		kombinerar 	
söktermerna	 ”biologisk	mångfald” 	och	”fjärranalys”, 	stapeldiagram, 	vänster	Y-axel)	och	procent -
andelar	av	det	totala	antalet	publikationer 	som	hittats	med	söktermerna	 ”fjärranalys” 	respek -
tive	”biologisk	mångfald” 	(linjer,	höger	Y-axel)	från	1990	 till	2018	i	 Web	of	Science	(uppdaterad	
i	januari	2019). 	Källa:	Wang	&	Gamon	(2019).
3.2.1 Vad kan vi mäta?
Vanliga direkta mätningar med fjärranalys och luftburna sensorer som är relevanta 
för biologisk mångfald kan tillämpas på olika nivåer såsom enskilda organismer, 
artsamlingar eller ekologiska samhällen. Ett alternativt sätt att extrahera  information 
om biologisk mångfald från fjärranalys är genom indirekta mätningar (dvs. genom 
att förlita sig på miljöparametrar som approximeringar). Till exempel är många arter 
begränsade till diskreta livsmiljöer, såsom skogsmark, gräsmarker eller havsgräs -
bäddar, som tydligt kan identifieras med fjärranalysmetoder.  På liknande sätt kan 
information om arternas livsmiljöbehov kombineras med mark täckningskartor 
från satellitbilder och därigenom ge robusta uppskattningar av artrikedomen. 42
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesFigur 10 beskriver en vanlig kategorisering av tillämpningar för biologisk mång -
fald med hjälp av satellit- och luftburna sensorer. Huvudkategorierna anges som 
i) habitatkartläggning, ii) artkartläggning, iii) funktionell mångfald och iv) spektral 
mångfald, inklusive underkategorier som utvidgar de huvudsakliga metodologiska 
kategorierna. Som sådan är det uppenbart att fjärranalystillämpningar för biologisk 
mångfald för närvarande tillämpas i stor utsträckning, och att det i hög grad kan 
bidra till att övervaka indikatorer i Sverige.
Figur	10.	”Taxonomi” 	för	fjärranalys	av 	biologisk	mångfald, 	som	illustrerar 	fyra	breda	metodolo -
giska	kategorier, 	tillsammans	med	exempel	på	specifika	delmetoder. 	Exempel	på	 varje	kategori 	
av	bedömning	av 	biologisk	mångfald	diskuteras	närmare	nedan. 	Källa:	Wang	&	Gamon	(2019).
3.2.2	 Boreala	miljöer
I Boreala miljöer har satellitövervakning konsekvent använts för att extrahera infor -
mation om biologisk mångfald. Exempelvis använde Luoto m.fl. (2002)  klassificerade 
Landsatbilder för att fastställa livsmiljözoner (övervakad klassificering) och för att 
förutsäga djurarters utbredning i ett studieområde i Finland. Likaså Parviainen m.fl. 
(2009), visade att NDVI-data (Normalized Difference Vegetation Index) utgjorde ett 
viktigt underlag till modell och kartläggning av växters biologiska mångfald i boreala 
miljöer. I båda fallen användes Landsat satellitdata (15 meters upplösning). I den 
boreala skogsmiljön i Kanada, visade Powers m.fl. (2013) att fjärranalysindikatorer 
som snötäcke och vegetationsproduktivitet var viktiga prediktorer för flora- och 
faunaartrikedom. Modellerna var anmärkningsvärt exakta med avseende på trädslag 
(mer än 90 % av variansen kunde förklaras), medan resultaten för djurdiversitet 
(fåglar, däggdjur och insekter) var blygsamma till goda. Powers m.fl. (2013) drog 
slutsatsen att ”Om biologiska data saknas eller är ofullständiga har fjärranalys -
tekniker kapacitet att ge värdefull rumsligt uttömmande information om vissa 
aspekter av biologisk mångfald.”
I södra Sverige använde Udali m.fl. (2021) radar Sentinel-1-data (C-band) för att 
klassificera skogstyp och trädslag. Med tanke på att molntäckning är ett av de största  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes43hindren för optiska sensorer i det boreala landskapet i Sverige, var den framgångs -
rika användningen av Sentinel-1 för att kartlägga växternas biologiska mångfald när 
som helst på året en viktig milstolpe och bör övervägas av relevanta intressenter på 
grund av dess tidsmässiga konsistens.  På liknande sätt användes multi-temporala 
Sentinel-2-bilder för att kartlägga trädarter i nordiska boreala miljöer, med anmärk -
ningsvärd noggrannhet. Persson m.fl. (2018) använde Sentinel-2-data för att klassifi -
cera gran (Picea abies), tall (Pinus silvestris), hybridlärk (Larix × marschlinsii), björk 
(Betula sp.) och ek (Quercus robur) med noggrannheter över 85 % och med mycket 
fina rumsliga upplösningar (10 meter).
Naturvårdsverket har använt fjärranalys för att generera nationella marktäcke -
data (NMD) och har även använt fjärranalys för att kartera naturtyper i skyddade 
områden i Sverige (KNAS), se kapitel 4.1 . 
3.2.3	 Geografisk	skala
Rumslig upplösning (den minsta måttenheten) har ett omvänt förhållande till kart -
läggning av diversitet, se Figur 11. Satelliter med låg upplösning har sämre förmåga 
att kartlägga mångfald och funktionella egenskaper eftersom flera objekt (träd -
kronor, arter) samplas inom en enda pixel. En kostnadsnyttoanalys är nödvändig 
för att bedöma vilken typ av satellit som behövs baserat på användarkraven och 
omfattningen av tillämpningen. Nyligen uppskjutna satelliter som Sentinel 1 och 2 
tillhandahåller vanligtvis kapacitet för övervakning av biologisk mångfald på 
nationell nivå i vissa aspekter såsom identifiering av livsmiljöer och skogar och 
växt  egenskaper såsom LAI (Leaf Area Index). Icke desto mindre, för indikatorer 
som kräver finare upplösningar som vegetationshöjd eller kronstorlek, är  flygbilder 
med laserskannrar lämpligt eftersom de kan till handa hålla 3D-information. Genom 
om att kombinera informationen från satellit bilder och flygbilder kan man på så 
sätt tillhandahålla ännu bättre dataunderlag. Ytterligare information om fjrranalys -
tillämpningar inom bidiversitetsområdet återfinns i kapitel 3.4 .
Figur  11. Effekten av rumslig skala vid kartläggning av biologisk mångfald. Källa: Wang & Gamon 
(2019). 44
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes3.3 Användning för sjöar, kust och hav 
3.3.1 Vattenmassan
Havsvatten är möjligt att övervaka med hjälp av satellitsensorer eftersom färgen på 
havet är en bra indikator på vad som finns i vattnet. Exempelvis är klorofyll enkelt 
att detektera eftersom det har en specifik våglängd som det absorberar. Att scanna 
kustzonen för att utvärdera klorofyllhalten gjordes första gångerna 1978–1986 med 
hjälp av en CZCS (coastal zone color scanner) monterad på satelliten Nimbus-7 
(McClain, 2009). Detta visade sig fungera bra och data från scannern användes av 
forskare världen över. Efter Nimbus-7 skickades därför flera satelliter med olika 
typer av ocean colour sensors upp av olika länder se Tabell 5. 
Tabell 5. Ett urval av "ocean colour sensors" och vilken satellit de finns monterade på. 
Sensor Satellit Uppskjutning 
och DriftsdatumStråk bredd 
(km)Upplösning 
(m)Antal 
bandSpektrum 
(nm)
CZCS Nimbus-7 24 Okt 78 till  
22 Jun 861 556 825 6433–12	500
OCTS ADEOS 17 Aug 96 till  
1 Jul 971 400 700 12402–12	500
MOS IRS P3 21	Mar	96– 200 500 18 408–1	600
SeaWiFS Orbview-2 1	Aug	97– 2 806 1 100 8402–885
OCI ROCSAT-1 Jan 99 690 825 6433–12	500
OCM IRS-P4 May 99 1 420 350 8402–885
MODIS Terra 18 Dec 99 2 330 1 000 36 405–14	385
MISR Terra 18 Dec 99 360 250 4446–867
OSMI KOMPSAT 20 Dec 99 800 850 6400–900
MODIS Aqua Dec 2000 2 330 1 000 36 405–14	385
MERIS ENVISAT-1 Jun 2001 1 150 300, 1 200 15 412–1	050
GLI ADEOS-2 Nov 2001 1 600 250, 1 000 36 375–12	500
MODIS-Aqua Aqua	(EOS-PM1) Maj 2002 330 250, 500, 1 000 36 405–14	385
GOCI COMS Jun 2010 2 500 500 8400–865
VIIRS Suomi NPP Okt 2011 3 000 375, 750 22 402–11	800
OLCI Sentinel 3A Feb 2016 1 270 300, 1 200 21400–1	020
Källa:	International	Ocean	Colour 	Coordinating	Group	(IOCCG), 	Website: 	https:/ /ioccg.org/resources/missions-instruments/current-
ocean-colour-sensors/
Sedan 1981 har satelliter använts för att mäta havsytans temperatur (sea surface 
temperature, SST) tack vare avancerad radiometer med mycket hög upplösning 
som kan mäta termisk infraröd strålning. En annan metod för att mäta SST som 
introducerades 1997 var möjligheten att mäta mikrovågor med hjälp av passiva 
radiometrar för mikrovågor (copernicus.org). Inom Copernicusprogrammet finns 
denna data tillgänglig för samtliga länder inom EU, se kapitel 1.3.1 .
Med hjälp av dessa två typer av sensorer finns stora möjligheter att bedriva både 
lokal och global övervakning av flera faktorer som rör våra hav, sjöar och kust vatten 
samt hur dom mår. Detta eftersom SST och klorofyll A är några av de starkast drivande 
faktorerna för flera miljöindikatorer som algblomning, uppvällning, primärproduk -
tion osv. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes45Övervakning av vattenkvalitet med fjärranalys sker genom att titta på tre olika 
parametrar som bidrar till vattenkvaliten; Klorofyll A, suspenderat material och färgat 
löst organiskt material (CDOM, Colored dissolved organic matter). Alla dessa faktorer 
påverkar vattnets färg och parametrarna har olika unika optiska  signaturer. Kloro -
fyll A används som indikator för primärproduktion, det suspenderade materialet 
avgör klarheten på vattnet vilket är avgörande för produktiviteten och statusen för 
vatteno mråden (Hakimdavar, m. fl, 2020). Den här metoden används idag i  Sverige 
och Norge för att övervaka status hos havs  områden (se kapitel 4.2  och 4.4.2 ). På flera 
platser i världen, bland annat i Kina, används den här metoden för att övervaka 
 vattenkvalitén för insjöar och floder (Wang & Yang, 2019). Även Norge har tittat 
på hur detta kan användas vid miljöövervakning av sjöar i norra Europa, (Ledang, 
m.fl., 2019).
3.3.2	 Förändring	av 	kust
Satellitbilder och sensorer kan även användas för övervakning av ändringar av 
kustlinjen, så som erosion och större byggnationer. Exempel på förändringar som 
testats att övervakas är havs nivåer och erosion i kustlinjen. Detta görs bland annat 
i Indien där man vid två tillfällen gjort undersökningar kopplade till kusterosion. 
Dessa gjordes för perioderna 1989–1991 och 2004–2006. I dessa undersökningar 
tittade man även på antropogena förändringar längs kusten så som vågbrytare, 
strandskoningar och hövder. Den metod som användes är ett observationsbaserat 
tillvägagångssätt. Genom att generera transekter som går vinkelrätt mot referens -
baslinjen (strandlinjen) vid ett användarspecificerat avstånd längs land. Avståndet 
mellan baslinjen och varje korsningspunkt på transekten hjälper till att beräkna 
förändringen i strandlinjen genom avståndsmätningar till pixel klassad som land -
massa (Parthasarathy & Deka, 2019). 
Man övervakar även havsisar i Arktis så väl som Antarktis glaciärer och vatten-
temperaturer. Dessa data kan användas för att förstå hur och i vilken takt som haven 
förändras (Liang m.fl., 2019; Cimoli m.fl., 2017).
3.3.3 Sediment och muddring
Sedimentplymer kan identifieras med hjälp av satellitbilder, och detta har gjorts i 
Sverige (se kapitel 4.2 ) men även på flera andra platser i världen. Bland annat har 
man använt detta vid Miami port (Barnes, m.fl., 2015), men även i Estland har detta 
använts för att titta på muddringsplymers påverkan på kustekosystemem ( Kutser, 
m.fl., 2007). I Estland har man använt sig av data från MODIS-satelliten. Vid under-
sökningen av Maimi Port använder man medium (30 m) till högupplösta bilder 
(2,4 m) från till exempel Landsat med 30 meters upplösning (Barnes, m.fl, 2015). 
Flera undersökningar som nämns i Barnes artikel har tittat på olika algoritmer om 
hur man kan detektera muddringar med hjälp av satellitbilder och då främst genom 
att titta på hur muddringar ser ut i ρw(655) bilder från Landsat satelliter. I Figur 12 
så kan man se den tydliga plym som finns även i det ”vanliga” RGB fotot, men i 
ρw(655) kan man även se det större påverkansområdet.  46
Figur	12.	I	dessa	två	bilder 	kan	man	 tydligt	se	en	muddringsplym	utanför 	Miami.	Den	vänstra	
bilden	(a)	är 	en	högkoncentrerad	RGB-bild	medan	den	högra	bilden	(b)	är 	ρw(655).	 
Källa:	Barnes	m.fl. 	(2015).
Barnes m.fl. (2015) har använt två olika metoder dels att ritat ut plymerna  manuellt 
och dels med reflectance thresholds. Det man kom fram till var att turbiditet 
kan identifieras från MODIS och Landsat. Man har lyckats ta fram en metod för 
muddrings plymers storlek och utbredning. Metoden kräver att man använder 
lokala miljödata för att utesluta naturliga plymer. 
Även den estniska studien visar vikten av att ha kännedom om användantet av 
de lokala sedimentationstransportmönstren för att utesluta naturligt förekommande 
plymer (Kutser, m.fl., 2007). Båda studierna påpekar även att övervakningen av 
muddringsplymer kräver relativt detaljerade bilder då muddringen behöver täcka 
mer än 1 pixel för att kunna synas. Med andra ord, om du har en upplösning på 
30 meter så behöver muddringen vara minst 31 meter i diameter. Ett annat problem 
är återkomsttiden för satelliterna för att få en kontinuerlig övervakning. Landsat 
har t.ex. en åtkomsttid på 16 dagar, vilket ger ett gap i övervakningen.
I de estniska studierna har man även kunna se att fjärranalys av grunda kust -
vatten har nått nivåer där satellitbaserade batymetri- och habitatkartor accepteras 
av flera användare bland annat IMO (International Maritime Organisation) och 
används idag rutinmässigt i ekologiska studier, miljöövervakning och förvaltning av 
kust miljöer (Kutser, m.fl., 2020). Detta visar på att det finns mycket mer att utveckla 
kring mer statioär påverkan av mänsklig aktivitet än temporära indikatorer som 
muddringsplymer.
3.3.4	 Identifiering	av 	fiskebåtar
Olagliga, orapporterade och oreglerade fiskefartyg utgör en stor risk för ett hållbart 
fiske av bestånden och har en betydande påverkan de marina ekosystem och spelar 
också en roll för att höja de politiska spänningarna runt om i världen, både i natio -
nella och internationella vatten (Long m.fl., 2020). Årliga globala fiske förluster har 
ett uppskattat värde på mellan 10 och 23,5 miljarder USD, och denna siffra är ännu 
högre när effekter över hela värdekedjan och ekosystemen beaktas. Olagligt fiske 
organiseras ofta internationellt över flera länders ekonomiskazoner, och som en 
följd av detta lämnar det ekonomiska värdet av dessa fångster de lokala  samhällena 
där det annars skulle höra hemma. Identifieringen av olagliga fiske fartyg är ett svårt 
problem som tidigare krävde antingen data från Automatic Identification  System 
(AIS) (Long’ep’e m.fl., 2018) eller kortdistans metoder som akustisk telemetri ( Salloum 
m.fl., 2018). För detektering av fartyg har SAR-bilder visat sig vara en pålitlig metod  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes47i kombination med traditionella datorseende algoritmer (Touzi m.fl., 2004, Tello 
m.fl., 2005), och på senare tid neurala nätverk (Chang m.fl., 2019, Li m.fl., 2017, 
Relekar och Shanmugam, 2021). Den stora fördelen jämfört med andra metoder 
är att den är tillämplig under alla väder förhållanden och inte kräver samarbete 
med fartygen. Det största hindret för att utveckla effektiv identifiering av olagliga 
fartyg var bristen på högupplöst och tillförlitligt märkt data, eftersom moderna 
neurala nätverksbaserade metoder förlitar sig på överflödet av data för  tillförlitliga 
och  trovärdiga förutsägelser. Den nyligen släppta xView3 (Paolo m.fl., 2022) data-
uppsättningen och portalen där en kostnadsfri tävlings utlystes för att träna 
programmet ger en utmärkt testplats för att anpassa neurala nätverksbaserade 
objekt-detekteringsmetoder till SAR-baserad identifiering av illegala båtar. Data -
setet med öppen källkod innehåller över 1 000 scener av maritima regioner av 
intresse, med VV och VH SAR-data från europeiska rymdorganisationens Sentinel-
1-satelliter, batymetri, vindhastighet, vindriktning, vindkvalitet, land-/ismasker 
och med tillhörande fartygsattribut, t.ex. AIS (Automatic Identification System) 
3.4 Övervakning av naturresurser 
3.4.1 Användning av fjärranalys i olika länder
Enligt Estoque (2020) följs 30 sociala och ekologiska indikatorer relaterade till 
13 av de globala målen för hållbar utveckling med hjälp av fjärranalys, direkt eller 
indirekt. De mål som har bäst förutsättningar att följas upp med fjärranalys uppges 
vara nummer 6 (Rent vatten och sanitet för alla), 11 (Hållbara städer och  samhällen), 
14 (Hav och marina resurser) och 15 (Ekosystem och biologisk mångfald) och exempel 
på mål där fjärranalysdata används är 3.9.1 (”Mortality rate attributed to household 
and ambient air pollution”), 6.4.2 (”Level of water stress: freshwater withdrawal as 
a proportion of available freshwater resources”), 11.6.2 (”Annual mean levels of fine 
particulate matter (e.g. PM2.5 and PM10) in cities (population weighted)”), 14.5.1 
(”Coverage of protected areas in relation to marine areas”) och 15.2.1 (”Progress 
towards sustainable forest management”). Inrapporterade data för de globala håll -
barhetsmålen finns tillgängliga på websidan unstats.un.org/sdgs/dataportal (FN, 
2022). 
I de nordiska länderna bygger numera oftast skogsinventeringar på fjärranalys -
data (satellitdata, lidardata och flygfoton), som används för att avgöra marktäcke, 
avgränsa olika bestånd, inventera dominerande trädarter, trädhöjd, grundyta med 
mera. Fjärranalysdata används också som grund för att modellera virkesvolym, 
markfuktighet, risk för granbarkborreangrepp och annat. Användningen av fjärr-
analys  data, som komplement till fältinventeringar, började redan på 1940-talet, 
med hjälp av flygfoton, och har utvecklats successivt, särskilt från 1970-talet när 
stereofotogrammetrin utvecklades (Maltamo m.fl., 2021).
Området kring den 3 540 km långa vandringsleden Appalachian trail i USA 
övervakas med fjärranalys i verktyget A.T.-DSS. Där används data från flera olika 
satellit  övervakningsprogram för att ge underlag till bedömning av bland annat 
markfuktighet, brutto- och nettoprimärproduktion (GPP och NPP), nettoflöde av 
koldioxid (NEE), fenologi och ändringar i markanvändning. Utifrån satellitdata 
och data från mätningar på plats modelleras utvecklingen av ekosystem och eko -
systemtjänster i ett framtida ändrat klimat m.m. (Wang, 2020).  48
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesI Storbritannien används fjärranalys för att övervaka naturresurser i en rad tillämp -
ningar, bl.a. för våtmarker, markanvändning, habitat, inventering av skogsmark, 
förändringar av hedmarker, ekosystemtjänster, inventering av träd i strandmiljöer 
och för att kartlägga jordbruksgrödor, (se mer information i kapitel 4.4.3 ). 
3.4.2 Marktäcke, markanvändning, naturtyper och 
 utveckling hos växtsamhällen
Marktäcke och förändringar av detta kartläggs numera med hjälp av fjärranalys, 
både globalt med hjälp av satellitdata, och lokalt i finare upplösning med hjälp av 
drönare och flygbilder (Roy m.fl., 2022, se även kapitel 4.1  om användningen vid 
svenska myndigheter). 
Markanvändning från fjärranalysdata är mer osäkert än marktäcke, och kan 
bygga på många olika typer av satellitdata som bearbetas på olika sätt för att få 
sannolik markanvändning för en viss region, eventuellt också med en skattning av 
hur sannolik den uppgivna markanvändningen är för varje pixel i kartan. Den är 
också beroende av att det finns inventeringar på plats, för att ”träna” systemet på de 
olika möjliga markanvändningsklassernas utseende (Environmental Information 
Data Centre UK, 2022a; MohanRajan m.fl., 2020).
Även habitatkartläggning bygger på fjärranalysdata i kombination med inven -
teringar på plats, och finns därför för områden där inventeringar har gjorts. Det 
finns flera olika metoder som används, som bygger på olika satellitdata, LIDAR, 
flygfotografering och drönare (Jongman m.fl., 2019).
Våtmarker har studerats mycket med fjärranalys, både i Sverige och i andra 
länder, och det finns metoder för att klassificera våtmarker, kartlägga  vegetation, 
vatten rörelser, höjdskillnader på millimeternivå, våtmarkens biogeokemi, produk -
tivitet med mera (Chasmer m.fl., 2020a; 2020b, se även kapitel 4.1  och 4.3 om 
användningen vid svenska myndigheter).
Fjärranalys för att mäta förändringar på grund av klimatförändringar i  växtsäsong 
och fenologi (årstidsväxlingar i naturen) har använts sedan början på 1980-talet och 
anses nu lika säkra eller säkrare än markbaserade inventeringar (Siłuch m.fl., 2022). 
Både naturliga växtsamhällen och grödor används för detta. Siłuch m.fl. (2022) 
har gått igenom 285 studier där man med fjärranalys har undersökt fenologi, och 
konstaterar att flest studier har skett i Nordamerika, Europa och Asien, medan bland 
annat Arktis är underrepresenterat. Både satellitdata och drönare användes, och 
även markbaserade undersökningar. De markbaserade undersökningarna görs med 
hjälp av fast monterade kameror eller sensorer (av samma typ som på satelliter) 
riktade mot växtsamhällen under lång tid. Kamerorna eller sensorerna kan vara 
monterade på exempelvis master använda för andra typer av mätningar, som mät -
ningar av kolflöden till och från ekosystem. Fördelen med markbaserade kameror 
eller sensorer är att tidsupplösningen kan bli bättre än med satelliter som bara kan 
ta bilder medan de passerar området. Vissa årstidsbaserade förändringar kan ske 
snabbt, så tidsupplösningen kan ha stor betydelse (Zeng m.fl., 2020). Många olika 
sensorer kan användas, gärna flera i kombination, eftersom de har olika styrkor 
och svagheter (Thapa m.fl., 2021).
Mikroklimatet på en plats kan skilja sig mycket från regionala värden och har 
stor betydelse för organismerna på platsen. Nord- och sydsluttningar kan ha mycket 
skilda förutsättningar och trädbeskuggade platser har annat mikroklimat än skogs -
bryn och öppna platser, både med avseende på dygnsvariation och medelvärden.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes49Mikroklimatet, snarare än makroklimatet, är vad organismerna på en plats upp -
lever och det som avgör om de kan etablera sig och finnas kvar på en plats. Enligt 
Zellweger m.fl. (2019) är kartläggning och övervakning av mikroklimat en nyckel 
till effektiv naturresursförvaltning, exempelvis inom skogsbruk, agroskogsbruk 
och jordbruk, inte minst i ett klimat i förändring. Med hjälp av modellering  baserad 
på data från fjärranalys kan mikroklimat kartläggas och modelleras framåt i tiden, 
för att exempelvis upptäcka mikrorefugier där organismer kan överleva trots 
ett, i medelvärden över regionen räknat, olämpligt klimat. Klimatförändringens 
 påverkan på framtida fenologi är också beroende av kunskap om mikroklimat, 
eftersom det är småskaliga tidsvariationer av temperatur kring exempelvis löv -
sprickning som avgör om organismen klarar att överleva på platsen, och de små -
skaliga variationerna inte nödvändigtvis påverkas på samma sätt som exempelvis 
vårmedeltemperaturen. Mikroklimatet i spridningskorridorer påverkar om orga -
nismer kommer att kunna använda dem eller ej. LiDAR, terrester laser  skanning, 
infraröd fjärranalys (med satellit eller drönare) är viktiga verktyg för modellering 
av mikroklimat (Zellweger m.fl., 2019).
Det pågår forskning på användning av reflektansdata från drönare och satelliter 
för att påvisa förekomst i mark av vissa föroreningar, såsom tungmetaller, olja och 
radioaktiva ämnen (Gholizadeh m.fl., 2018; Shi m.fl., 2018).
3.4.3 Enskilda arter eller individer
Fjärranalys och databehandling gör det numera möjligt att mäta träd- och skogs -
struktur från löv till landskap (Lines m.fl., 2022). Framstegen inom fjärranalys ger 
oss inte bara tillgång till mer exakta data, utan också data som spänner över ett 
mycket bredare spektrum av rumsliga, tidsmässiga och ekologiska skalor. Lines 
m.fl. (2022), som har syntetiserat arbetet inom fjärranalys och skogsekologi, drog 
till och med slutsatsen att ” möjligheterna att studera skogens struktur och dynamik 
(ovan jord) numera begränsas mer av kreativitet än av vad vi kan mäta” .
Enskilda trädarter kan kartläggas med drönare. Asp är exempelvis en art som 
oftast inte kartläggs inom skogsbrukets inventeringar, eftersom det ofta finns 
relativt få och den är av ett relativt lågt ekonomiskt värde, men som har ett stort 
biologiskt värde och som därför är av intresse för dess ekosystemtjänster (Kuzmin 
m.fl., 2021).
För hotade arter kan fjärranalys användas för att identifiera potentiella  habitat 
där arten skulle kunna finnas, baserat på platsens egenskaper idag och bakåt i tiden 
sedan relevanta satelliter togs i bruk. De potentiella habitaten kan sedan inventeras 
på plats. Ray m.fl. (2022) beskriver användning av tekniken för att inventera hotade 
groddjur i Nordamerika. Sällsynta växter kan både upptäckas genom identifiering 
av potentiella växtplatser, och ibland, även för relativt små plantor, genom direkt 
observation med fjärranalys (Cerrejón m.fl., 2021). 
Data från fjärranalys kan också användas i avancerade ekologiska modeller för 
att beräkna arters distribution idag och i framtiden under olika klimatscenarier 
(Randin m.fl., 2020).
Enskilda träd i öppna miljöer, som strandmiljöer, kan upptäckas med fjärr -
analys. I Storbritannien används det för att bedöma hur skuggade vattendrag är 
(Environment Agency UK, 2022b). 50
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesBohlin m.fl. (2021) har i en studie visat att det går att använda LIDAR-data för att 
modellera produktion av blåbär och lingon, baserat på korrelation med skogens 
struktur, som ett exempel på kartläggning av ekosystemtjänster.
Ett företag i Sverige utvecklar autonoma drönare som ska övervaka jordbruks -
mark, artbestämma djur och skrämma bort djur som räknas som skadedjur 
( Harnesk, 2022).  
Fjärranalys kan användas för att upptäcka spridning av invasiva eller på annat 
sätt problematiska arter, genom modellering av riskområden, baserad på fjärr-
analys  data. Ibland kan invasiva arter upptäckas direkt från fjärranalysdata. Särskilt 
växter, som tar lite större plats och kan ha annorlunda reflektans än den inhemska 
vegetationen, kan gå att detektera direkt (Ahmed m.fl., 2020). 
I Sverige används tekniken med modellering av riskområden för granbarkborre -
angrepp, se Figur 13 (Skogsstyrelsen, 2022). Det pågår sedan lång tid också mycket 
forskning för att direkt detektera granbarkborreangrepp, se appendix A. Optiska data 
(rött och kortvågigt infrarött) från satelliter används, liksom radardata. Angreppen 
behöver upptäckas tidigt för att spridningen ska kunna stoppas, men tidigt under 
angreppen är de synliga tecknen på angrepp på träden mycket små, och tekniken 
för att upptäcka angrepp behöver förbättras (Huo m.fl. 2021).  
Figur	13.	Skogsstyrelsens	riskmodellering	för 	granbarkborre, 	som	visar	röda	färger 	där	risken	
för	granbarkborreangrepp	är 	hög	(Skogsstyrelsen, 	2022).
3.4.4	 Bränder: 	upptäckt	och	övervakning	av 	miljöeffekter
Bränder har stora konsekvenser på miljön, både direkt under branden, och efteråt. 
Förutom att själva bränderna är farliga där och då, så har de också stor kort- och 
långsiktig påverkan på kol- och näringsförråd i mark och vegetation, utsläpp av 
växthusgaser, livsmiljö för olika arter, jord struktur och erosion, utlakning av både 
näringsämnen och toxiska ämnen till vattendrag med mera. Det finns därför stor 
anledning att upptäcka och följa bränders utbredning, samt att följa utvecklingen 
efter bränder med hjälp av fjärranalys. Aktiva bränder detekteras av infraröd 
värme  strålning, med hjälp av satelliter (se även appendix B). Det finns en konflikt  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes51mellan upplösning i tid och geografiskt, där många satelliter ger en ganska grov 
upplösning geografiskt (250 m och uppåt), men tar bilder varje dygn eller oftare 
över hela jorden. För närvarande fås den bästa kompromissen mellan rums- och 
tidsupplösning från 375m VIIRS-banden på satelliten National Polar-Orbiting 
Partnership (NPP) sedan 2013 och på NOAA-20 sedan 2017 (Chuvieco m.fl., 2019). 
I vissa fall kan även radardata användas för att följa förloppet vid bränder, eftersom 
radar kan göra observationer trots tjock rök eller moln (Tanase m.fl., 2019). Enligt 
Chuvieco m.fl. (2019) har en kombination av radar, optiska och andra satellitdata 
stor potential. Dessa metoder kan inte bara upptäcka eld, utan används också för 
att beräkna eldintensitet, mängd frisläppt kol med mera.
I Sverige använder Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, MSB, fjärr-
analys för att riskklassa vegetation ur brandsynpunkt, utgående från marktäcke 
(Myndigheten för samhälls  skydd och beredskap, www.msb.se/sv/verktyg--tjanster/
brandbransleklassificiering/).
3.4.5 Andra tillämpningar
En hel del ämnes- och vattenbalanser kan kartläggas med hjälp av fjärranalys: Många 
kompo nenter av kolcykeln kan mätas eller beräknas med hjälp av fjärr analys: kol-
förråd i ovanjords  delar av vegetation och i mark (Xiao m.fl., 2019), i våtmarker, sjöar, 
vattendrag och hav (Campbell m.fl., 2022) och i jordbruksmark (Mandal m.fl., 2020), 
kolflöden såsom brutto- och nettoprimärproduktion, eko  systemrespiration och kol 
frisläppt av bränder, avverkning och andra typer av vegetationspåverkan (Xiao m.fl., 
2019). Markfuktighet kan mätas eller modelleras med hjälp av både satellitdata 
(Beringer m.fl., 2022, Ågren m.fl., 2021) och drönare (Putra & Nita, 2020), liksom 
vattenstress hos växter (Zhang m.fl., 2021c; Beringer m.fl., 2022).
Fjärranalystekniker används som verktyg för turism i och vård av  naturområden 
med speciell geologi. Williams & McHenry (2020) intervjuade 39 forskare eller verk -
samma inom området om deras användning av fjärranalys och GIS. Nästan 30 % av 
intervjupersonerna använde drönare i deras arbete och ytterligare 14 % planerade 
att göra det. De vanligaste användningarna av drönare var för fram ställning av 
kommunikations- och utbildningsmaterial, planering, kartläggning av områdena 
och inventeringar och miljöövervakning. Enligt litteraturstudien i Williams & 
McHenry (2020) används fjärranalys för att framställa informations material, kart -
lägga och klassificera geologiska strukturer, inklusive jordskred, sprickbildningar, 
jord bävningspåverkan, karstdepressioner och vulkanism, särskilt i svår terräng, 
kartlägga risk områden, geologisk diversitet i områden under havsytan och på land, 
biodiversitet, landformer och turismens påverkan och slitage på områdena. 
Forskning pågår för att hitta sätt att upptäcka platser med hög risk för att bli 
olovliga soptippar, med hjälp av fjärranalys. I ett kanadensiskt projekt (Karimi m.fl., 
2022) användes satellitdata som underlag för bedömning av riskområden för olovlig 
tippning av sopor. Verktyget markerade 7% av den undersökta ytan som högrisk -
platser för olovlig tippning av sopor. Studien fokuserade på hur hälsorisker och 
sårbarhet hos den fattiga befolkningen kan minskas genom att identifiera och 
åtgärda platser där sopor kan komma att tippas, inte på att hitta redan tippade 
sopor. Metoden ansågs lovande. 52
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes3.5 Kartläggning och övervakning av grön 
infrastruktur i stadsmiljön
Urbaniseringen fortskrider snabbt på många platser runt om i världen (Liu m.fl. 
2020). När stadsområden växer reduceras och fragmenteras ofta grönområden – 
som är värdefulla för att upprätthålla biologisk mångfald och ekosystemtjänster 
– vilket leder till potentiell negativ miljöpåverkan (Aronson m.fl., 2014). Därför har 
urban grön infrastruktur fått stort intresse som ett planeringsverktyg för hållbar 
stadsutveckling (t.ex. Tzoulas m.fl., 2007, Pauleit m.fl., 2019). I Sverige har till 
exempel handlingsplaner för grön infrastruktur tagits fram i samtliga län. För att 
underlätta beslutsfattandet i stadsplaneringen för hållbar stadstillväxt är det dock 
avgörande att man i rätt tid och korrekt kartlägger förändringar i stadsmiljön och 
bedömer miljöpåverkan.
Fjärranalys kan tillhandahålla data som täcker stora geografiska områden på ett 
konsekvent sätt och med hög tidsfrekvens, vilket är värdefull geografisk informa-
tion för kartläggning och övervakning av förändringar i stadsmiljön (Herold m.fl., 
2005, Gamba & Herold, 2009). Många studier har använt satellitdata med medel-
hög upplösning för att utföra kartläggning av stads miljön och över  vakning av 
stadstillväxt (t.ex. Furberg & Ban 2012, Wang m.fl., 2012, Liu & Yang 2015, Haas & 
Ban 2018). Att producera detaljerade marktäckningskartor över stadsmiljöer från 
satellitdata, särskilt vid högre rumsliga upplösningar, är dock en utmanande upp -
gift på grund av stadsrummens komplexa natur (Ban m.fl., 2010, Myint m.fl., 2011, 
Ma m.fl., 2017). Momeni m.fl. (2016) fann till exempel att rumslig upplösning har 
störst inverkan på klassificerings noggrannheten i komplexa stadsmiljöer; Därför 
erbjuder moderna satelliter med mycket hög upplösning stor potential för att kart -
lägga stadsmarktäcket från rymden. För detta ändamål har flera studier  distribuerat 
mycket högupplösta data från olika satelliter, inklusive IKONOS, QuickBird och 
WorldView, för att klassificera urbana marktäcknings  typer (t.ex. Myint m.fl., 2011, 
Shackelford & Davis, 2003, Haas & Ban, 2016, Mugiraneza m.fl., 2019). Andra 
 relaterade tillämpningar inkluderar kartläggning av olika typer av faunahabitat 
(t.ex. Mutuku m.fl., 2009, Recio m.fl., 2013), gröna och blå strukturer (t.ex. Sawaya 
m.fl., 2003, Mathieu m.fl., 2007, Lang m.fl., 2018) och ekosystemtjänster (t.ex. Haas 
& Ban, 2016, Lakes & Kim, 2012). 
Boyle m.fl. (2014) demonstrerade nyttan av högupplösta fjärranalysdata för 
över  vakning av förändringar i marktäcket för bevarande, men fann också att dess 
användning var mycket begränsad, vilket de kopplade till anskaffningskostnaden 
för högupplösta bilder. Som en följd av detta finns det hittills relativt få hög upplösta 
fjärranalysbaserade marktäckningsbedömningar av effekter på livsmiljöer och 
relaterade komponenter för biologisk mångfald från urbanisering, som vanligtvis 
har genomförts på grundval av kartor eller information från flygfoton eller kart -
läggningar och med hjälp av information från flygskannrar (t.ex. Nagendra m.fl., 
2013, Löfvenhaft m.fl., 2004, Hartfield m.fl., 2011). Furberg m.fl. (2020) betonade 
att den ökande tillgången på högupplösta satellitdata som ger detaljerade, exakta 
och upprepade fjärranalys  observationer, gör att det finns ett behov av att under -
söka dess fulla potential för övervakning av grön infrastruktur. För detta ändamål 
kvantifierade de marktäckningsförändringen i Stockholms stad mellan 2003 och 
2018 med hjälp av två WorldView-2-bilder från 2018 och tre QuickBird-2-bilder från  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes532003. Klassningskartor som kunde skilja på 11 olika marktäckningstyper produce -
rades med hjälp av OBIA (Object-Based Image Analysis) och SVM (a Support Vector 
Machine). Den efterföljande stads förändrings  analysen visade att stadsområdena 
i Stockholm under den perioden ökade med cirka 4 %, främst på grund av utbygg -
naden av transportnätet, asfalterad yta och byggområden, medan grönområdena 
minskade med 2 % (Furberg & Ban, 2012).
Även om potentialen hos mycket högupplösta fjärranalysbilder för  övervakning 
av grön infrastruktur i städer har påvisats, kan användningen av kommersiella 
satellit bilder hindra, inte bara överförbarheten av metoder för att övervaka grön 
infra struktur i olika städer, utan också möjligheten att uppdatera dessa  metoder. Det 
senare kan vara en avgörande begränsning, med tanke på den snabba urbaniserings -
takten (Liu m.fl., 2020). För att ta itu med dessa begränsningar undersökte Labib & 
Harris (2018) den senaste generationen satelliter med måttlig upplösning, nämligen 
Sentinel-2 och Landsat 8, i stället för kommersiella satellit bilder, för att extrahera 
grön infrastruktur till en låg eller ingen kostnad. Med hjälp av en OBIA-metod upp -
nådde de en acceptabel utvinning av grön infrastruktur för stadsområden, där 
Sentinel-2 befanns vara effektivare än Landsat 8 (Labib & Harris, 2018). Efter denna 
trend att använda satellitbilder med måttlig upplösning, visade Kranjčić m.fl. (2019) 
att grön infrastruktur effektivt kan klassificeras från Sentinel-2-bilder med hjälp av 
olika maskininlärningsmetoder för två kroatiska städer.
Den senaste trenden inom satellitövervakning av urbanisering och miljöpåverkan 
är dock flerskaliga tillvägagångssätt som undersöker samma geografiska område 
vid flera rumsliga upplösningar och utbredningar baserat på olika  satellitbilder 
(Furberg & Ban, 2021). Därmed antar flerskaliga angreppssätt (multiscale approaches) 
utmaningen att välja en lämplig områdesenhet för analys, i syfte att övervinna 
problemet med MAUP (the Modifiable Area Unit Problem). Faktum är att på grund 
av landskapens komplexitet när det gäller spatiotemporala mönster och  processer 
anser många att flerskalig analys är nödvändig för att på ett adekvat sätt förstå och 
hantera landskapsanalyser (Hay m.fl., 2001, Blaschke & Hay, 2001, Minang m.fl., 
2015). Nyligen har Furberg & Ban (2021) implementerat ett flerskaligt tillvägagångs -
sätt för att övervaka urbanisering och miljöpåverkan i Stockholm i regional skala 
med hjälp av mede lupplösta (30 m) och högupplösta (10 m) satellitbilder och på 
kommunnivå med mycket högupplösta (< 1 m) bilder. Efter att ha använt OBIA och 
en SVM för att få marktäckningskartor från bilderna i olika skalor användes en 
utvald grupp landskapsmått för att analysera förändringar. Furberg & Ban (2021) 
drog slutsatsen att flerskalig analys avslöjar mer information om urbanisering och 
miljöpåverkan än någon enskalig analys på egen hand. Specifikt illustrerar den de 
bredare trenderna för urbanisering och åtföljande miljöpåverkan samtidigt som den 
identifierar lokala miljöaspekter där åtgärder eller gränsöverskridande samarbete 
kan behövas. Denna typ av information kan hjälpa stadsplaneringen genom att öka 
medvetenheten om trender samtidigt som den anger möjliga ”utgångspunkter” för 
nästa steg/planeringsåtgärd. 54
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes4. Användandet av fjärr -
analys vid myndigheter 
Fjärranalys har använts under lång tid av flera svenska myndigheter, bland annat 
Skogsstyrelsen, Lantmäteriet, Naturvårdsverket och Havs- och Vattenmyndigheten. 
I Appendix D presenteras de utredningar som kunnat hittas som genomförts hos 
myndigheter sedan 2016 och är framtagen tillsammans med Metria AB (levarantör 
av GIS och fjärranalystjänster till Naturvårdsverket). Nedan presenteras ett urval av 
olika metoder som används vid respektive myndighet samt ett urval av arbeten med 
fjärranalys vid myndigheter i andra länder. De projekt som presenteras nedan har 
valts ut för att få en bred uppfattning av de metoder som redan ska användas inom 
myndigheterna.
4.1 Naturvårdsverket
Miljöövervakning med hjälp av fjärranalys görs inom flera områden inom Naturvårds -
verkets kontinuerliga arbete, bland annat övervakning av våtmarker. Det har även 
gjorts flera utredningar inom andra områden där det finns potential att arbeta mer 
med fjärranalys. Nedan redovisas ett urval av undersökningar och miljöövervakning 
som görs eller tidigare gjorts på myndigheten.
• Den satellitbaserade övervakningen av våtmarker är utformad för att upptäcka 
markanvändningsrelaterade förändringar i öppna myrar, se Figur 14. Förändrings -
analysen baseras på Landsat TM/ETM satellitdata från två tidpunkter med ca 
10-års mellanrum. För att undvika att mellanårsvariation ska påverka utfallet 
görs en analys av fenologi (vegetationsutveckling) och väderförhållanden för de 
utvalda scenerna. I urvalet eftersträvas bilder som är registrerade mellan 20 juni 
och 15 augusti (Hahn, 2021).
• Kontunietetsskog karterades 2015 i den boreala regionen med automati serade 
metoder där indata betod av historiska ortofoton, gamla och nya optiska satellit -
data. Karteringenartering har därefter preciserats och gjorts mer detaljerad. 
(Ahlcrona m.fl. 2017).
• Nationella marktäckedata (NMD) är en heltäckande kartering av Sverige. Syftet 
med karteringen är att få grundläggande information om landskapet och hur 
det förändras. Karteringen genomfördes under 2017–2019 och planen är att kar -
teringen ska uppdateras vart 5:e år. Karteringen bygger på data från satelliterna 
sentinel 2a och 2b som kombineras med laser  skanningen över Sverige. Utifrån 
denna data och definitioner av olika typer av markanvändning klassas sedan 
samtliga pixlar i satellitbilderna (Naturvårdsverket, 2019b). Denna kartering har 
ersatt den tidigare KNAS (Kontinuerlig naturtypskartering av skyddade  områden) 
som gjorts sedan 2001. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes55• ’Skog och mark’ (Naturvårdsverkets årliga rapport) år 2020 hade tema Ekosystem -
tjänster. I kapitlet ’Fältdata och fjärranalys visar förutsättningar för friluftsliv’ 
redovisas potentialen i att använda NILS (Nationell Inventering av Landskapet 
i Sverige) för att inventera kulturella ekosystem tjänster och friluftsliv. En av de 
faktorer och ett av miljö kvalitets målen som undersöktes med fjärranalys är den 
storslagna fjällmiljön där man använde flygbilder för att titta på bland annat 
 snölegor och trädutbredning (Hedblom m.fl., 2019).
• Vid SLU har man genomfört ett forskningsprojekt där man tittar på  sambanden 
mellan Älgens hälsa och tillgången på foder i landskapet. Detta gör man bland 
annat genom att titta på tillgången på naturligt bete. Till detta använder man 
underlag dels från Nationell marktäcke data och Skogsstyrelsens datalabb, samt 
satellitbilder. Det man vill identifiera är ung barrskog och sly som utgör den största 
delen av älgens naturliga bete (https:/ /www.naturvardsverket.se/om-miljoarbetet/
forskning/viltforskning/forskning-om-klovvilt/hur-naringsekologi-kan-pavisa-
samband-mellan-algens-halsa-och-landskapets-foder/). 
Figur	14.	En	översiktsbild	över 	basklassningen	för 	hela	undersökningsområdet, 	samt	ett	exempel 	
på	hur	basklassningen	kan	se	ut	för 	ett	ca	10	km²	stort	område	med	 topografiska	kartan	i	bak -
grunden	(Hahn, 	2021). 56
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes4.2 HaV
HaV har redan en pågående och en planerad framtida kontinuerlig övervakning med 
hjälp av fjärranalys. Det finns även flera potentiella områden som har identifierats 
av myndigheten där möjligheterna har undersökts tillsammans med Metria AB. 
Nedan redovisas sammanfattningar av några av dessa.
• HaV använder  Sentenial 3 satelliten, som har en daglig passeringstid över Sverige, 
för att bland annat övervaka primärproduktionen i Östersjön och även algblom -
ningen. Sentenial 3 har OLCI-instrument (ocean and land colour instrument) 
som med 21 spektralband möjliggör analys av våg längder som lämnar till exempel 
vatten (water leaving reflectance). Det gör OLCI lämplig för studier av vattnets 
optiska egenskaper. Genom att anpassa algoritmer till karaktäristiska absoptions -
spektrum kan produkter som klorofyll, SPM och CDOM skapas genom att titta 
på t.ex. blå-grön ratio. Sentenial har flera sensorer som gör det möjligt att t.ex. 
ta fram data för att beräkna primärproduktion, och beroende på metod kan stöd-
parametrar exempelvis vara temperatur och ljusabsorption. Temperatur beräknas 
som SST, ”Sea Surface Temperature” det vill säga i de översta milli metrarna i 
vattnet, men översätts till en temperatur som kan sägas motsvara översta vatten -
lagret (https:/ /www.havochvatten.se/overvakning-och-uppfoljning/miljoovervak -
ning/marin-miljoovervakning/fjarranalys-av-fria-vattenmassan.html). 
• Satellitbaserad statusklassning av Sveriges kustvattenförekomster genom fördes av 
HaV för perioden 2016–2018.  Det primära syftet med data mängden är att den ska 
användas till expertbedömning av växtplankton och siktdjup i Sveriges kustvatten -
förekomster. Datamängden innehåller satellit baserade data och statusklassningar 
av klorofyll A och siktdjup samt data om absorption och turbiditet i Sveriges 
kustvattenförekomster. HaV använder sig här av satellitsensorn MERIS som har 
en markupplösning på 300 m × 300 m, utifrån denna data så klassas varje pixel 
med hjälp av de olika parametrarnas färg (se kapitel 3.3.1 ) (havochvatten.se).
• År 2020 publicerade Metria tillsammans med Hav rapporten ’En operationell 
metod för detektion och avgränsning av muddringar med hjälp av satellitdata’.  
Syftet med rapporten var att utreda möjligheterna att kart lägga muddringar med 
hjälp av fjärranalys. I slutsatsen kom man fram till en metod där man genom 
att höja kontrasten i bilderna, eller byta plats på banden, får en tydlig skillnad 
mellan hög och låg turbiditet (se Figur 15). Detta gjorde att man kunde analytiskt 
avgränsa muddringsplymer (suspenderat material) och även båtar och bryggor 
kan identifieras i de fall de är större än en pixel. Detta krävde dock mer manuell 
styrning. (Törnqvist m.fl., 2017). NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes57
Figur	15.	Flera	muddringar 	som	på	ett	påtagligt	sätt	påverkar 	vattenmiljön	runt	Mörkö, 	Sörmlands 	
skärgård	(Törnqvist	m.fl., 	2017).
4.3 Projekt inom miljöövervakning hos andra 
svenska myndigheter
Fintrådiga alger.  Fjärranalys av fintrådiga alger i grunda vatten längs den svenska 
västkusten projektet konstaterade att det är möjligt att upptäcka områden med trådiga 
alger längs den svenska västkusten med hjälp av satellit fjärranalys. Men det är inte 
möjligt som i det här fallet, med en Landsat-7-bild, att kvantifiera täcket av alger. En 
regelbunden övervakning av tillväxten av trådiga alger är därför inte att rekommen-
dera om man använder en satellit med en rumslig upplösning på 30 m . (EU-Life Algae, 
Länsstyrelsen Västra Götaland Naturvård-och fiskeenheten).
Riskindexkarta granbarkborre. Syftet med kartan är att visa de områden som löper 
störst risk att angripas av granbarkborren och därmed hjälpa skogsägaren och skogs -
tjänstemän att styra stegen i rätt riktning för att underlätta sökning av angripna 
bestånd. Kartan har tagits fram med fjärranalysmetoder. Utvärderingar visar att den 
har bra träffsäkerhet, det vill säga att merparten av angreppen sker i de skogarna 
som har identifierats som högrisk. (Skogsstyrelsen, skogsdatalabbet)
Sumpskog.  Sumpskogsinventeringen är ett underlag till var det kan finnas höga 
naturvärden. Inventeringen bygger till största del på fjärranalys av flygbilder och 
endast en mindre andel är fältbesökta. (Skogsstyrelsen, skogsdatalabbet) 58
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesMultiskadad. Aktiviteter som ska genomföras inom projektet är bland annat att 
sammanställa nuvarande forskningsläge, förbättra möjligheterna till att använda 
fjärranalys samt göra en konsekvensanalys av skadenivåerna på skog. (Skogsstyrelsen, 
skogsdatalabbet)
I Översvämningsportalen MSB redovisas översvämningskarteringarna fram -
tagna för de större älvarna och vattendragen samt kustområdena. De är framtagna 
med hjälp av Sveriges nya nationella höjddata som underlag och visar vattnets 
utbredning vid flera olika flödessituationer. (Myndigheten för samhällsskydd och 
beredskap, gisapp.msb.se/Apps/oversvamningsportal/enkel-karta.html )
Brandbränsleklassificering: MSB har även en fjärranalysbaserad webtjänst med 
riskklassificering av vegetation ur brandsynpunkt, som underlag för detta används 
data från NMD (Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, www.msb.se/sv/
verktyg--tjanster/brandbransleklassificiering/ )
Regional miljöövervakning våtmarker. Strategin för Länsstyrelsen Norbottens 
programområde våtmark är att med kostnadseffektiva metoder följa tillståndet i 
länets våtmarker med fokus på förutsättningar för biologisk mångfald. Övervakning 
med fjärranalys av flygbilder och satellitbilder samt analyser av digital geografisk 
information är kostnads  effektiva metoder i ett till ytan stort län som Norrbotten 
med vidsträckta och svårtillgängliga våtmarker (Hahn m.fl., 2014). Samma metod 
används inom naturvårdsverkets miljöövervakningsprogram för våtmarker del 
 programmet Satellitbaserad våtmarksövervakning se kapitel  4.1 (Hahn m.fl., 2021).
Fjärranalys av skador på al utmed vattendrag och sjöar i södra och västra 
Sverige. Denna studie undersöker hur satellit- och flygbildsdata kan användas 
för att identifiera skador på lövträd, främst klibbal, utmed vattendrag i Blekinge 
(Mörrumsån), Skåne (Helge å) och Västra Götalands län (Säveån och Mölndalsån). 
Utöver detta gjordes omfattande fältundersökningar för att kontrollera fjärranalys -
resultaten. Även lokal kunskap och tidigare inventeringar användes. Analysen 
visade att det går att urskilja skador på lövträd utmed vattendrag med automatiserad 
fjärranalys. Däremot krävs manuella detaljstudier av enskilda småbestånd för att 
med säkerhet avgöra om det är fråga om t.ex. al. Skador på ask och alm kunde inte 
alltid separeras från al. De undersökta områdena domineras dock av alträd och en 
betydande andel har skador. En stor mängd satellit- och flygbilder användes och 
kvaliteten i detta material var mycket varierande, något som försvårade analyserna. 
(Bjelke m.fl., 2013) 
Satellitbildsanalys ålgräs sannolikhet Denna rapport redovisar en kartering 
av biotopen ”ålgräs” (Zostera sp.) på grunda marina bottnar i Västra Götalands län 
för sommaren 2008 genom multivariat kategorisering med lärande datorprogram 
(så kallad stödvektormaskin) av registreringar av geosatelliten SPOT-5.  Rapporten 
redogör för grundläggande klassificering av miljön, metoder för kartering och 
 noggrannhetsuppskattning, samt redovisar den uppskattade noggrannheten för 
den resulterande karteringen och diskuterar resultatet, karteringsmetodiken och 
satellitdatan (Envall & Isaksson, 2012).
Modellerade Naturvärdesobjekt Ålgräs Länsstyrelsen Östergötland har tagit fram 
en rapport med som underlag för planering av kustvattenmiljön på läns- och kom -
munal nivå inom Östergötlands marina miljö. Kartorna ska anpassas till planerarnas 
behov, den modellerad art- eller habitatutbredningskarta, en s.k. prediktion, visar 
den sannolika utbredningen av en art eller ett habitat (Envall & Isaksson, 2012).  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes594.4 Internationella exempel på myndigheters 
fjärranalystillämpningar
Vi har identifierat ett flertal internationella exempel på myndigheters användning 
av fjärranalys, och dessa exempel sammanfattas i en tabell i Appendix C. 
4.4.1 Luftkvalitet
I Storbritannien har Brown m.fl. (2021) utvärderat möjligheten för motsvarigheten 
till deras Naturvårdsverk (Environment Agency) att tillämpa fjärranalys. Brown m.fl. 
(2021) genomförde tre fallstudier som omfattade mätningar av ammoniak (med IASI-
instrumentet), kvävedioxid och metan (båda med TROPOMI-instrumentet):
• Ammoniakstudien visade att det var möjligt att identifiera tydliga  månatliga och 
säsongsmässiga variationer i uppmätt ammoniak över Storbritannien, och att dessa 
variationer överensstämde med data från det brittiska ammoniak övervaknings -
nätverket. Däremot kunde man inte identifiera någon trend under en 11-årig tids -
period, vilket troligtvis berodde på att antalet giltiga mätningar som representerade 
varje årsgenomsnitt var få. 
• NO2-studien (TROPOMI) visade att satellitdata kunde användas för att identi -
fiera förhöjda nivåer av troposfäriskt NO2 runt tre stora punktkällor av NOx i 
Storbritannien. Potts m.fl. (2021) föreslog olika tekniker för att förbättra tolk -
ningen av satellitdata (från TROPOMI) för myndighetsutövning i Storbritannien, 
med fokus på NO2-utsläpp från punktkällor. Studien belyste hur nuvarande 
och framtida instrument kan tillhandahålla kompletterande data för brittiska 
myndigheter.
• Metan-studien (TROPOMI) visade att det inte var möjligt att upptäcka förhöjda 
halter eller utsläppsplymer av metan från deponier i Storbritannien. Däremot 
kan framtida satelliter, designade för att mäta punktkällor av metan, förväntas 
vara bättre på att detektera brittiska punktkällor av metan.
Brown m.fl. (2021) och Potts m.fl. (2021) har visat att forskningen om och fram stegen 
inom satellitövervakning, under vissa förutsättningar, kan bidra med relevanta upp -
gifter för de brittiska tillsynsmyndigheterna. Studien analyserade NO2 i samband 
med punktkällor, men mer forskning behövs för att testa och anpassa dessa metoder 
även för andra typer av mer diffusa källor som städer eller deponier.
I Irland har Central Statistics Office (CSO) arbetat tillsammans med Irlands EPA 
(motsvarig heten till Naturvårdsverket) för att titta på NO2 emissioner med Sentinel 5P 
(7 km × 7 km) (Linehan, 2021). En slutsats var att markmätningar är bäst, men att det 
finns en roll att spela även för satellitdata. 
I likhet med Storbritannien har man även i Norge tittat på möjligheten att kartera 
metanutsläpp med hjälp av satellitdata, se Figur 16. Kylling m.fl. (2021)  under  sökte 
möjligheten att använda Sentinel-5P för årliga nationella emissionskartor för metan. 
I den norska studien undersökte man möjligheten att upptäcka utsläpp från tre system: 
våtmarker (mossar), områden i Arktis med permafrost samt olje- och gasverksam -
het på land och i havet. Kylling m.fl. (2021) drog slutsatsen att, med Sentinel-S5Ps 
känslighet, kommer det endast att vara möjligt att observera stora enstaka utsläpp 
i samband med olyckor vid landbaserade olje- och gas verksamheter, förutsatt att 
observations förhållandena är gynnsamma. De menade även att årliga nationella 
täckningskartor för metan anses vara möjligt att generera. 60
Figur	16.	Kolumndensitet	 (xCH4)	för	2019	per	kvartal.	Den	första	kolumnen	 visar	första	kvartalet, 	
osv. Saknade data representeras av vita pixlar. Övre raden har analyserats enligt Schneising 
m.fl.	(2020)	och	den	nedre	raden	 visar	medelvärdet	för 	den	operativa	S5P-metanprodukten	
(Hu	m.fl., 	2016).	
I Storbritannien har man även undersökt möjligheten att använda fjärranalys för 
att validera utsläppsmätningar och för att minska osäkerheten i den geografiska 
fördelningen av emissioner i den nationella emissionsinventeringen UK NAEI 
(UK National Atmospheric Emissions Inventory), (Tsagatakis m.fl., 2022). I ett 
första steg har man kvalitativt jämfört den geografiska fördelningen av utsläpp 
av atmos färiska kolonner från satelliter av tre viktiga NAEI-föroreningar: kväve -
oxider (NOx), svaveldioxid (SO2) och ammoniak (NH3). I studien genomförde 
man en första kvalitativ jämförelse mellan koncentrationskartor från TROPOMI-
mätningar och NAEI-utsläppskartor för NO2 och SO2 (2019) och NH3 (2018). Jäm -
förelsen visade en rimlig överensstämmelse i fördelningarna, speciellt för NO2, se 
Figur 17, vilket bl.a. beror på att majoriteten av Storbritanniens NO2-utsläpp härrör 
från antropogena källor som är väl representerade i NAEI. Dessutom är satellit -
produkten för NO2 mer mogen jämfört med de andra föroreningarna som hämtas 
från TROPOMI. De större tätorterna kunde lätt identifieras i den satellitbaserade 
NO2-kartan, men däremot såg man inget tydligt utsläppsmönster från vägtrafiken 
i satellitkartan, medan vägarnas rumsliga mönster tydligt framgår i NAEI-kartorna, 
se Figur 17. Detta beror på den begränsade upplösningen av satellitobservationen 
och den påverkan som övriga källor i området har.
Tsagatakis m.fl. (2022) bedömde att jämförelsen för SO2 inte är lika enkel. 
Exempelvis kunde inte städer som London tydligt observeras i satellitkartan. För 
ammoniak var det däremot möjligt att identifiera det övergripande geografiska 
mönstret i satellitkartan. Detta är en första jämförelse och ytterligare analys måste 
upprättas för att helt kunna härleda utsläpp från dessa satellit  observationer. 
Studien visar att ytterligare studier krävs för att bättre förstå skillnaderna  mellan 
satellitdata och nationella emissionskarteringar. En svårighet med satellit -
observationerna är exempelvis att de naturliga källorna inte kan särskiljas från 
de antropogena källorna, medan emissionsinventeringen från NAEI redovisar 
de totala antropogena utsläppen av varje förorening. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes61
Figur  17. NO2 troposfärisk kolumnmedelvärde i molekyler/cm2	2020	(vänster). 	Totala	NAEI	NOx-
utsläpp	i	 ton	för	2020	(höger). 	Skala	för 	båda	kartorna: 	1	km	x	1	km. 	Källa:	Tsagatakis	m.fl. 	(2022).
4.4.2	 Användning	för 	sjöar	kust	och	hav
I Norge har man arbetat med flera utvecklingsprojekt där man tittat på vinsterna med 
att använda fjärranalys för att Miljövervaka både tidvattenszoner (Haarpaintner, 
2020) och även sjöar (Ledang, 2019). Den drivande faktorn för utvecklingen i Norge 
har varit möjligheten att billigare kuna övervaka otillgängliga platser. Följande 
 program och rapporter finns hos Norska Miljödirektoratet:
• Overvåking av innsjøer med satellitt–metodeutvikling M-1579
• Marine heatwaves in Northen Sea areas: Occurrence, effects, and expected 
 frequencies M-2239
• Pilotprosjekter for bruk av fjernmåling i overvåkning (Miljødirektoratet, 2022) 
• Copernicus marine tjenester og Miljødirektoratets økokyst- og havforsurings -
programmer M-1873 (Pettersson m.fl., 2020)
• Satellite Based Intertidal-Zone Mapping from Sentinel-1&2 M-1646
• Mapping conifer trees by means of remote sensing M-939
• Våroppblomstring av planteplankton i Norskehavet ( https:/ /miljostatus.miljodirek -
toratet.no/tema/hav-og-kyst/havindikatorer/norskehavet/plankton/varoppblomst -
ring-av-planteplankton-i-norskehavet/ )
• Deteksjon av skogsveger – Kartlegging av naturinngrep – fase 2 M-1934
• Kartlegging av naturinngrep – sluttrapport M-1695
• Fjernmåling av Landøkologisk Kart (FALK) – M1867 62
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes4.4.3 Övervakning av naturresurser
I Storbritannien används fjärranalys för att övervaka naturresurser i en rad tillämp -
ningar, så som marktäcke, markanvändning (typ av grödor inom jordbruket, skog-
inventering m.m.), habitat, hedlandskapets skötsel och utveckling, våtmarker m.m.: 
• årlig kartläggning av jordbruksgrödor med hjälp av Sentinel 1 (radar) och 2 
( optiska bilder) (Rural Payments Agency UK, 2022), 
• markanvändning, habitat och ekosystemtjänster, bland annat med LIDAR-
data (Morton m.fl. 2021; UKCEH, 2022; JNCC, 2022a; Scottish Government 
SpatialData.gov.scot, 2022; Environmental Information Data Centre UK, 
2022a;  Environment Agency UK, 2022a; Oppla, 2022a och Oppla, 2022b), 
• årlig kartläggning av förändringar av hedmarker (som exempelvis var de har 
bränts; Gov.UK, 2022; Natural England, 2022), 
• enskilda träd i strandmiljöer (Environment Agency UK, 2022b), bar jord och 
erosionsrisk (JNCC, 2022b), 
• temperatur, vegetationsutveckling och fuktighet i våtmarker, som en del i 
beräkningar av växthusgasbalaser (Environmental Information Data Centre 
UK, 2022b) och 
• inventeringar av skogsmark (Forestry Comission, 2022). 
4.4.4 Statistiska tillämpningar
Satellitbilder har potential att tillhandahålla statistiska resultat, att minska behovet 
av under  sökningar, att minska respondentbördan och andra kostnader och att till -
handahålla data på en mer disaggregerad nivå för välgrundat beslutsfattande. Detta 
utforskas på EU-nivå och i internationell samverkan mellan statistiksystem och 
geodatasystem, exempelvis The Global Statistical Geospatial Framework . Exempel-
vis har man i Kanada moderniserat datainsamlingen för jordbruket genom att 
använda satellitbilder för att förutsäga grödans tillväxt (Statistics Canada, 2021). 
UN-CEBD Task Team on Earth Observation Data (UN-CEBD, 2017) har publice -
rat en handbok för användningen av satellitdata för att förbättra officiell statistik. 
Handboken innehåller en kort introduktion till användningen av fjärr analysdata 
för officiell statistik samt tillgängliga källor och metoder för att producera statistik 
från denna typ av data. Rapporten innehåller även fyra fall studier från Australien, 
Mexico, Colombia och Google.
I en senare rapport gör UN-CEBD (2019) en fördjupad granskning av fjärranalys -
teknik för tillämpning i officiell statistik. Rapporten fokuserar på användningen 
av fjärranalys för officiell statistik, och dess potential att ta itu med aktuella eller 
nya databehov. Dokumentet ger en översikt över internationella organisationers 
verksamhet (e.g. Eurostat), samt vissa länders program (Österrike, Kanada och 
Mexiko). Granskningen identifierar möjligheter och lärdomar samt ger rekommen -
dationer om hur man kan främja användningen av fjärranalys i officiell statistik, 
ett intressant område både för Naturvårdsverket och HaV. Ytterligare exempel på 
pågående fallstudier från UN-CEBD Task Team on Earth Observation Data återfinns 
på deras webbplats (UN-CEBD, 2022).  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes634.4.5 Urbana tillämpningar
I Irland har Central Statistics Office Irland (CSO, 2020) detekterat ljusföroreningar 
baserat på satellitbilder, 2015–2019. Fjärranalysdatan baserades på NOAA:s (US 
National Oceanic and Atmospheric Administrations) system för ”Visible Infrared 
Imaging Radiometer Suite Day-Night Band” (VIIRS-DNB), som mäter atmos färiskt 
ljus. Central Statistics Office Irland tillämpade GIS-tekniker för att extrahera ljus -
emissionsdata för irländska (och internationella) platser. 64
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes5. Diskussion
Fjärranalys kan vara ett viktigt verktyg för att utveckla kunskapen och miljö -
övervakningen för offentliga myndigheter som HaV och Naturvårdsverket. En av 
de viktigaste förändringarna i tillgången till information av hög kvalitet under de 
senaste åren är lanseringen av Copernicus tjänster för land- och vattenövervakning, 
och särskilt satellituppdraget Sentinel. Till exempel ger Sentinel-1/-2 uppdragen 
kompletterande SAR- och optiska data med en hög tidsupplösning på 5–6 dagar 
globalt och 2–3 dagar för Sverige och en rumslig upplösning på 10–20 meter, vilket 
möjliggör fördjupade möjligheter att konsekvent övervaka nyckelindikatorer för 
HaV och Naturvårdsverket. Dessa data är dessutom öppna och fritt tillgängliga 
Men tillgängligheten är dock bara en förutsättning för att använda dessa data. Att 
faktisk använda dem kräver både kunskap, kompetens och resurser. En stor mängd 
av dessa data kan förbehandlas med tillgängliga molnbaserade databehandlings -
plattformar som Google Earth engine (dock ej för komersiellt bruk) eller tillgänglig 
mjukvara och verktygslådor som SNAP, och de kan laddas ner på ett antal hubbar 
som ESA:s Copernicus Open Access Hub. I linje med kommissionens rekommenda -
tioner och initiativ uppmuntras nationella myndigheter och offentliga institutioner 
att använda Copernicusprogrammets produkter och tjänster för sina behov. 
Framväxande ny teknik som drönare (UAV) har utvidgat möjligheterna ytterligare. 
Fjärrstyrda UAV kan dock endast användas inom siktområdet för den mänskliga 
operatören, vilket allvarligt kan äventyra operatörens liv vid naturkatastrofer som 
skogsbränder. Andra nackdelar med att använda en drönare för övervakning inklu -
derar låg tidsupplösning, begränsad rumslig täckning och begränsad flygtid. För att 
utnyttja EO-informationens fulla potential är dock en kombination av gratis och billig 
satellit- och flygdata, som ESA:s Sentinel-satelliter, Lantmäteriets långa arkiv med 
flygbilder, luftburna laserskanningsdata och drönar-data en av de lämpliga vägarna 
att fortsätta utveckla. Om vi tar som exempel insektsinducerad avlövning som kan 
bryta ner biomassa i subalpin björkskog kan den upptäckas med hjälp av offentligt 
tillgängliga grova och medelupplösta satellitdata (dvs. MODIS eller Sentinel-2) och 
avslöja hotspots av intresse. Drönare kan sedan användas för att noggrant bedöma 
skadorna med en mycket fin upplösning i dessa regioner, vilket ger myndigheterna 
en snabb och robust bedömning av situationen som hjälper till att förhindra ytter-
ligare skador och underlätta evidensbaserade handlingsplaner.
Inom en snar framtid kommer dataplattformen Digital Earth Sweden att göras 
offentlig, och tanken är att man via deras webbplats ska kunna skicka analys -
kommandon till datalabbet som sedan genererar ett svar. Detta kommer förhopp -
ningsvis att bidra till att myndigheter och forskare kan jobba mer standardiserat 
med metoder och skript och enklare dela dem med varandra. Vi vill dock poängtera 
att detta arbete måste drivas aktivt för att komma till stånd. 
5.1 Begränsningar och överväganden
Fjärranalys har ett brett spektrum av applikationer inom miljöövervakning, relevant 
för både Naturvårdsverket och HaV, t.ex. luftkvalitetsapplikationer, kust- och havs -
applikationer, hantering av naturresurser, riskbedömningar, grön infrastruktur- NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes65kartläggning och övervakning. Men ännu har inte alla applikationer uppnått en 
tillräckligt hög mognadsgrad, se kapitel 5.2 . Även om fjärranalys erbjuder goda 
möjligheter för miljöövervakning, så omfattar användningen av satellitdata ett 
flertal utmaningar. 
Fjärranalysdata kommer med olika spektral, rumsliga, tidsmässiga och radio -
metriska upplösningar. För att kunna utnyttja dem till sin fulla potential är det 
viktigt för användare och intressenter att förstå deras avsedda användning. Till 
exempel är det bättre att använda nära infraröd och kortvågsinfraröd strålning 
för vegetationsövervakning än den synliga delen av spektrumet. Att använda 
grova upplösningsdata (500 meter) för att upptäcka förändringar i små områden 
skulle inte vara möjligt eller mycket suboptimalt. Det är därför uppenbart att när 
behoven för en applikation har specificerats är en kostnadsnyttoanalys avseende 
användningen av fjärranalysdata absolut nödvändig. Detta är också starkt kopplat 
till tillgängligheten av data på plats för att träna eller validera fjärranalys baserade 
modeller. 
Ett annat viktigt övervägande är valet av bearbetnings- och analysmetoder. Under 
de senaste decennierna har en mängd olika fjärranalysbaserade kartläggnings- och 
övervakningsmetoder utvecklats med hjälp av maskininlärning/djupinlärning. 
Användare måste vara medvetna om att metoder som fungerar bra för optiska bilder 
(till exempel Sentinel-2) kanske inte fungerar för SAR-bilder (till exempel Sentinel-1) 
och vice versa. Ibland kan de utvecklade metoderna vara region specifika (t.ex. boreala 
eller tropiska) eller applikationsspecifika.  Därför är det viktigt att välja lämplig metod 
för den valda fjärranalysdatan för en specifik applikation.
Detta är också starkt kopplat till tillgängligheten av data för att träna och validera 
EO-baserade modeller vilket också är ett viktigt övervägande. Standardiserade och 
ofta uppdaterade inventeringar (dvs. skogsinventeringar, vatten- och luftkvalitet) 
bör utvecklas i de fall de inte redan finns, eftersom de utgör ryggraden i robusta 
analyser med hjälp av EO-data. Dessa databaser bör vara lättillgängliga och drifts -
kompatibla för andra myndigheter, eftersom det ofta behövs mer än en typ av data 
för komplexa tillämpningar såsom uppskattning av biomassa i stor skala. 
För att använda fjärranalysdata på ett tillförlitligt sätt i miljöövervakning är 
spårbarhet viktigt. Exempelvis kan luftkvalitets- och växthusgasprodukter härröra 
från ett antal datakällor och parametrar, inklusive ”rå” satellitdata. EU projektet 
QA4ECV (Quality Assurance for Essential Climate Variables) (QA4ECV, 2019a) kan 
vara en viktig informationskälla för spårbarheten och andra kvalitets  säkrings  aspekter 
av satellitprodukter av väsentliga klimatvariabler (ECV). Exempelvis har projektet 
tagit fram detaljerade och interaktiva spårbarhetskedjor för tre atmosfäriska pro -
dukter: formaldehyd, NO2 och CO (QA4ECV, 2019b).
Även kalibrering och validering av satellitinstrumenten är viktiga för att säker-
ställa kvalitén. Satellitinstrumenten kalibreras vanligtvis före lansering och sedan 
även under flygning. När det gäller satellitmätningar av luftföroreningar och växthus -
gaser så valideras dessa mot antingen markbaserade mätningar eller flygplans -
baserade mätningar av vertikala profiler. Exempelvis kalibreras metanmätningar 
från TROPOMI mot FTIR-instrument som ingår i nätverken NDACC (Network for 
the Detection of Atmospheric Composition Change) och TCCON (Total Carbon 
Column Observing Network) (ESA, 2017). Eventuella korrigeringar från dessa 
validerings mätningar ingår i algoritmen som producerar L2-produkten. Fullständiga 
detaljer om kalibrerings- och valideringsaktiviteterna för TROPOMI finns tillgängliga 
(ESA, 2020). 66
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesEn nackdel inom satellitövervakning kan vara tidsupplösningen, samt dataförluster 
exempelvis orsakade av molntäckning. I många fall finns tekniker för att motverka 
dessa dataglapp, exempelvis interpolationstekniker, modeller eller algoritmer. 
Dataförluster kan dock i vissa fall påverka tolkningen av satellitdatan. Exempelvis 
när det gäller beräkning av årliga medelvärden för luftföroreningar är det sannolikt 
att dessa inte är representativa för det ”riktiga” årsvärdet, eftersom det är vanligare 
med molnfria mätningar på sommaren än på vintern. Geostationära satelliter och 
konstellationssatelliter kommer att kunna ge en stegvis förbättring med avseende 
på den tidsmässiga upplösningen, även om problemen med dataförluster på grund 
av molntäcke kommer att kvarstå.
Satelliter uppdateras och förbättras kontinuerligt och trender i längre tidsserier 
kan därför ibland bero på artefakter relaterade till mätningen och inte bara föränd -
ringar i miljön. Ett exempel på det är ett larm från internationella forskare år 2020, 
om att Sverige och Finland abrupt ökade sin slutavverkningstakt med 50 % på kort 
tid, baserat på Landsatdata. Det forskarna såg visade sig dock till stor del bero på 
uppgraderad mjukvara hos satelliten, som gjorde att den fick bättre upplösning 
i slutet av den undersökta perioden jämfört med i början av perioden (Ceccherini 
m.fl., 2020; Breidenbach m.fl., 2022). 
5.2 Möjligheter för Naturvårdsverket och 
HaV att använda satellit fjärranalys för 
miljöövervakning
Tillgängligheten för fjärranalysinformation har ökat exponentiellt under det senaste 
decenniet. Tillgängligheten och tillgången till stora mängder satellitbilder (t.ex. 
genom EU:s jordobservations program – Copernicus) har öppnat nya möjligheter 
för insamling av större och nya typer av data för marktäcke, markanvändning 
och vattenmiljön, i en aldrig tidigare skådad geografisk och temporal upplösning. 
Således finns en stor potential i att anpassa dessa data till de svenska nationella 
myndigheternas behov. Samtidigt kan det vara utmanande att samla in och hantera 
fjärranalysdata för att möjliggöra snabb analys och integration med andra infor -
mationskällor.
Lanseringen av ESA:s Sentinel-satellitkonstellationer tillsammans med andra 
kommersiella satelliter, såväl som den ökande populariteten för drönare har låst 
upp enorma möjligheter för miljöövervakningen. Denna potential har materia-
liserats på olika sätt, såsom intensiv kommersialisering av tjänster, till exempel 
inom området jordbruksförvaltning genom precisionsjordbruk. Å andra sidan har 
nationella och internationella myndigheter i allt större utsträckning integrerat 
fjärranalysdata för mark- och vattenförvaltning och stöd i sina tjänster, inklusive de 
svenska myndigheterna (se kapitel 4 ). Under de senaste åren har ansträngningar 
inriktats på att skapa övervaknings- och prognosmodeller i nästan realtid, samt 
snabb uppdatering av befintliga databaser, ofta flera gånger om året. Detta åter -
speglas till exempel i kartläggning av skogsbränder, urban tillväxt, marktäcke och 
övervakning av naturresurser som strandlinjer och våtmarker (se kapitel 3 ). 
Ny teknik och nya metoder kan effektivisera datainsamlingen och förbättra 
kunskapsbasen för Naturvårdsverket och HaV. Det finns dock ett behov av att 
bedöma hur tillgängligheten och användningen av dessa data bäst kan tillämpas  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes67för myndigheternas behov. Tillgängligheten av öppet tillgängliga satellit- och luft -
burna data är enorm, men kräver ofta omfattande beräkningar och bearbetning 
för att vara tillämpbara. Det är utmanande att samla in och hantera dessa data för 
att möjliggöra snabb analys och på ett smidigt sätt integrera dessa data med andra 
informationskällor, exempelvis mätdata från fält, kartläggningar, artobservationer, 
mobiltelefondata mm. Dataåtkomst är ofta ett hinder för dataanvändning på grund 
av det större antalet datatyper, metadata och webbplatser för att hitta data. Det är 
därför viktigt att förstå styrkorna och begränsningarna hos data för en applikation. 
Fjärranalysdata kräver teknisk bearbetning och analys för att passa behoven hos 
intressenter som Naturvårdsverket och HaV. Dessutom har den ökade rumsliga och 
tidsmässiga upplösningen av fjärranalyssensorer utökat det potentiella utbudet av 
slutprodukter som kan vara relevanta för Naturvårdsverket och HaV. Lika viktigt är 
att lämplig validering av slutprodukterna krävs för att säkerställa sanningshalten 
i resultaten.
Det är av avgörande betydelse att tydlig, replikerbar datainsamling och applika -
tioner måste utvecklas för en smidig användning av satellitdata för  Naturvårdsverket 
och HaV:s behov. Detta kan omfatta automatiska procedurer som minimerar använ -
darens bearbetning av datan under insamlingen av data, lämpliga användargräns -
snitt, samt möjligheten att effektivt och kontinuerligt uppdatera befintliga modeller 
och produkter när nya data blir tillgängliga.
Fjärranalys är inte ett universalmedel, utan ett kraftfullt verktyg för HaV och 
Naturvårdsverket, som, om det används på rätt sätt, kan uppgradera deras bredd 
och kvalitet på sina applikationer. Bearbetning och leverans av sådan information 
kräver dock utbildad personal med en grund läggande bakgrund inom fjärranalys. 
Dessutom kan lagring och bearbetning av sådana data kräva måttliga till hög-
kvalitativa beräkningsresurser som sträcker sig från datoranvändning till använd -
ning av molnbaserade datorplattformar på regional eller nationell nivå, exempelvis 
Digital Earth Sweden. Detta gör också att det finns ett behov av kontrollerad data-
delning då sammanställningar av data och analysresultat kan ha ett  skyddsbehov. 
Dessutom, för fjärranalysbaserade modeller, är maskininlärnings  algoritmer vanligt -
vis nödvändiga för optimala resultat, och om källkoden för dessa algoritmer är 
öppen ökar transparensen. Det är därför oundvikligt att HaV och Naturvårdsverket 
behöver ha tillgång till personal som är kunniga inom fjärranalys för att fullt ut 
kunna utnyttja potentialen hos fjärranalys. Man behöver inte nödvändigtvis ha egen 
personal, men samverkan med andra myndigheter och samarbete med exempelvis 
akademi och/eller industri, kan bidra till att minska ner uppstartstiden för nya 
fjärranalystillämpningar.
En annan viktig faktor är att fjärranalys inte förväntas ersätta fältarbete, utan 
snarare komplettera det. In situ-undersökningar är avgörande för data insamling, 
tolkning av resultat från satellitdata och identifiering av ytterligare behov. Dess -
utom kan fältdatainsamlingen behöva anpassas med tanke på att informationen 
kommer att användas av fjärranalysbaserade modeller. Detta innebär att man 
 noggrant bedömer frågor som god geolokalisering och tidsmässig konsekvens. 
Dagens arbetssätt inom miljöövervakningen kommer alltså att påverkas, eftersom 
det kommer att behöva anpassas till fjärranalys metoderna. 
En annan kritisk aspekt är insamlingen och förbearbetningen av dessa data för att 
1. möjliggöra snabb analys med de senaste AI-algoritmerna (dvs. Deep Learning) och 
2. integreras harmoniskt med andra informationskällor som sociala medier, 
 media, mobiltelefondata samt klassiska rumsliga datastrukturer.  68
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesDärför är det avgörande att tydlig, replikerbar datainsamling och metodologiska 
protokoll måste utvecklas för att fjärranalysdata ska kunna integreras smidigt för 
de relevanta intressenternas behov och specifikationer. Det finns således ett behov 
av begrepps och informationsmodeller, s.k. informationsutbytesmodeller. Det 
handlar om utveckling av automatiska procedurer som optimerar insamling av data, 
praktiska användargränssnitt, samt möjligheten att effektivt och kontinuerligt 
 uppdatera befintliga modeller och produkter när nya data blir tillgängliga.
Rumslig täckning är en av de stora fördelarna med majoriteten av satellitdata 
jämfört med observationsmätningar på markytan eller flyg/UAV. Dessutom kan 
de långa tidsserierna av satellitdata vara ett verktyg för att studera trender bakåt 
i tiden (förutsatt konsekvent korrigering av data över tid), likaväl som ett stöd för 
att prognostiserade (framtida) utveckling. I förändringsstudier är det dock viktigt 
att ha kunskap om hur satellitprodukten har förändrats över tid, för att undvika 
att resultaten i förändringsstudien feltolkas.
Utöver insamlande av data från satelliter och markobservationer finns också 
möjligheten att samla in mycket exakta data, i en mellanskala mellan in-situ mark -
observationer och satellitmätningar data via exempelvis HAPS (high-altitude 
platform stations) eller drönare utrustade med olika sensorer (d.v.s. termisk, 
LiDAR, hyperspektral, mikrovågor). Dessa data kan utgöra ytterligare komplement 
till markobservationer för att utveckla applikationer för att utvärdera och verifiera 
kvaliteten på satellitdata med andra instrument. 
5.2.1	 Miljöövervakning	av 	luftkvalitét	 –	möjligheter
I dagsläget används inte satellitdata för luftkvalitet eller växthusgaser av Naturvårds -
verket, men vi har noterat att användningen av sådana data har ökat kraftigt, inte 
bara inom forskningsvärlden, utan även av exempelvis internationella myndigheter 
och organisationer. Dessutom förbättras både metoder och satellit instrument kon -
tinuerligt. Vi bedömer därför att den potentiella tillämpbarheten av dessa typer av 
data kommer att öka även för Naturvårdsverket framöver. Exempelvis erbjuder det 
nya TROPOMI-instrumentet (på Sentinel-5P) luftkvalitetsdata med högre geografisk 
upplösning än tidigare. Dessutom kommer fler förbättrade satellitinstrument att 
lanseras inom en snar framtid, och dessa förväntas erbjuda förbättringar både med 
avseende på känslighet och geografisk och temporal upplösning, exempelvis med 
avseende på metan (Jacob m.fl., 2022). 
Brown m.fl. (2021) har sammanfattat fördelar och nackdelar med satellitmätningar 
av luftföroreningar och växthusgaser jämfört med markbaserade mätinstrument 
(se nedan). 
I Storbritannien utvärderade Lingard m.fl. (2015) fördelarna, nackdelarna och 
hindren för en bredare användning av innovativ teknik för mätning av luftkvalitén 
i Storbritannien. De drog slutsatsen att även om användandet av fjärranalyssensorer 
inte förväntas bli en del av det brittiska luftövervakningsnätet inom de närmsta 
åren (2025), så har de ett antal fördelar jämfört med traditionella övervaknings -
instrument, vilket skulle kunna vara användbart som komplement. Lingard m.fl. 
(2015) nämner bl.a. följande fördelar med avseende på fjärranalysmätning av luft -
kvalitet med satelliter:
• Uppskattning av föroreningskoncentrationer över stora områden. 
• Identifiering av regionala källor till luftföroreningar som påverkar den lokala 
luftkvaliteten.
• Tillhandahållande av samtidig och kontinuerlig mätning av flera föroreningar. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes69Fördelar
•En	mycket	stor 	geografisk	 täckning	(global	 täckning	för 	polära	satelliter 	och	solsynkrona	
satelliter; 	ungefär 	kontinental	 täckning	för 	geostationära	satelliter).
•Mätningar 	kan	göras	på	platser 	där	det	inte	finns	några	markbaserade	mätinstrument.
•Mätningar 	av	hela	atmosfärskolonnen	från	satelliter 	är	mer	tillämpliga	för 	övervakning	av 	
plymer	jämfört	med	markbaserade	instrument.
•Konsekventa, 	kontinuerliga	historiska	data	gör 	det	möjligt	att	undersöka	historiska	 trender.
•Data	är	(i	allmänhet)	gratis	att	ladda	ner 	och	använda.
•Samtidiga	mätningar 	av	flera	föroreningar 	och	gaser 	(detta	är 	också	fallet	från	 vissa	mark -
baserade instrument).
Nackdelar
•En	grov	rumslig	upplösning	(vanligtvis	en	pixelstorlek	på	några	km).
•En	grov	tidsupplösning	(vanligtvis	daglig	med	polär 	omloppsbana	och	solsynkron	satellit). 	
•Osäkerheten	i	mätningarna	är 	svår	att	fastställa	och	är 	ofta	mycket	större	än	för 	markbaserade 	
instrument, 	exempelvis	för 	NO2,	se	Boersma	m.fl. 	(2018).
•Underliggande antaganden som används vid bearbetning av data från till exempel L2 till L3.
•Omvandling	av 	totala	kolumnmått	(ofta	i	enheter 	av	molekyler 	per	cm2) till mer användbara 
marknära	mätningar 	(i	enheter 	av	t.ex.	μg	per	m3) kräver tillämpning av komplexa, kemiska 
transportmodelleringstekniker, 	se	t.ex.	Liu	m.fl. 	(2019)	för 	ammoniak, 	vilket	bidrar 	till	ytterligare 	
osäkerheter i dataresultatet.
•Bearbetning och tolkning av data kräver expertkunskaper och färdigheter.
•Det kan vara vanskligt att vara beroende av en oersättlig enskild källa med satellitdata, på 
grund	av 	riskerna	för 	att	instrumentet	misslyckas	eller 	förlorar	känslighet	som	påverkar 	
datatillgången	och/eller 	kvalitén. 	Dock	finns	det	ofta	kompletterande	datakällor 	tillgängliga, 	
i form av andra satellitinstrument och markbaserade mätinstrument.
•För	tillämpning	inom	regulatorisk	 verksamhet	finns	det	för 	närvarande	en	obalans	mellan	den	
geografiska	och	 tidsmässiga	upplösningen	av 	satellitdata	(som	är 	stora	och	sällsynta)	och	
reglerade	processer 	(som	vanligtvis	är 	små	och	kontinuerliga).
I en senare utredning undersökte Brown m.fl. (2021) hur satellitmätningar av luft -
föroreningar och växthusgaser kan tillämpas av motsvarigheten till Naturvårds -
verket i Storbritannien (the Environment Agency, EA). Utredningen omfattade 
tre fallstudier; mätningar av ammoniak (med IASI-instrumentet), kvävedioxid 
och metan (båda med TROPOMI-instrumentet), se kapitel 4.4.1 . Baserat på dessa 
fallstudier bedömde Brown m.fl. (2021) att NO2-mätningar troligtvis är den mest 
användbara för tillämpningar i Storbritannien, eftersom instrumenten har en 
hög känslighet för NO2 samtidigt som det finns en större forskningsgrund (högre 
mognadsgrad) med avseende på dessa mätningar. Dock är det fortfarande svårt 
att mäta NO2 koncentrationer nära marken (snarare än troposfäriskt NO2, eftersom 
det är svårt att skilja marknära NO2 från högre nivåer av plymer). När det gäller 
mätningar av ammoniak och metan så är dessa problematiska eftersom de ger en 
lägre intensitetssignal i instrumenten, så för dessa föroreningar bedömde Brown 
m.fl. (2021) att potentialen i närtid inte var lika hög som för NO2.
Ytterligare ett potentiellt område för Naturvårdsverket är att, i likhet med 
exempelvis Tsagatakis m.fl. (2022) använda fjärranalys för att validera utsläpps -
mätningar och minska osäkerheten i den geografiska fördelningen av emissioner 
i den nationella emissionsinventeringen. Studierna att med hjälp av satellitbaserade 
data validera utsläpp, är ännu i ett tidigt skede. De flesta av studierna använder 
komplexa modelleringsmetoder som kräver en stark teknisk expertis och betydande 
beräkningsresurser för att härleda utsläppen. 
Fjärranalys med hjälp av satelliter kan erbjuda en unik möjlighet att verifiera 
emissions uppskattningar, men fortfarande krävs ytterligare studier för att utveckla 
tillämpningen. Satellitobservationer kan ha en grövre upplösning jämfört med  70
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesmarkbaserade mätningar och endast ge en eller två observationer per dag över 
samma plats. Dessutom kan satellitobservationerna påverkas av vädereffekter som 
molntäckning, vilket kan minska noggrannheten. Satellit  observationer kompletterar 
ytobservationer eftersom ytobservationer inte är homogent fördelade över landet. 
För vissa föroreningar ger satellitobservationer bättre täckning än nuvarande mark -
baserad övervakning och möjliggör därmed förbättrad rumslig fördelning av föro -
reningarna. Möjligheten att kombinera mätningar, satellitdata och modellering 
har därför potential att förbättra miljöövervakningen. 
Sammanfattningsvis bedömer vi att det på sikt är troligt att kartläggning av 
luftkvalitet med fjärranalys för vissa luftföroreningar och växhusgaser kan ge ett 
bra resultat, förenligt med lägre kostnad och i större rumsliga skalor. Än så länge 
finns det dock endast ett fåtal instrument i omloppsbana som är optimerade för 
luftkvalitetstillämpningar, men utvecklingen på området går snabbt framåt. Ett 
flertal nya satelliter och instrument är redan planerade, som kommer att få stor 
betydelse för att förbättra övervakningen av luftföroreningar från satelliter. Satellit -
mätningar av luftföroreningar behöver dock valideras och kommer därför inte att 
ersätta behovet av ytobservationer, oavsett vilken typ av applikation och satellit -
sensor som används.
5.2.2	 Biodiversitet	 –	möjligheter
Det är uppenbart att fjärranalysbilder kan användas för att kartlägga biologisk mång-
fald (såsom olika skogstyper, flora- och faunaarter) i olika skalor. I vår litteratur-
studie omfattade de flesta studierna fallstudier på subnationell nivå. Noterbart är 
att fria och öppna satellitdata som ESA:s Sentinel-1 och -2, samt Landsat, visar sig 
vara mycket konsekventa i dessa uppgifter, med hög noggrannhet. Medan potenti -
alen för SAR-data (Sentinel-1) fortsätter att utvecklas och etableras, är optiska data 
redan väl undersökta och har visat bra resultat i olika miljöer och förhållanden. För 
att dessa fjärranalysbaserade modeller ska fungera krävs dock vissa in-situ-data för 
uppdaterade, för att kunna användas i kombination med satellitdata. När dessa 
kriterier har fastställts, och efter validering av de fjärranalysbaserade modellerna, 
kan indikatorer för biologisk mångfald rutinmässigt extraheras vid höga rumsliga 
(10–100 meter) och tidsmässiga (månatliga till årliga) upplösningar, vilket kan 
visas genom att sammanställa de olika resultaten från studier som täcker stora 
delar av Sverige (kartläggning på nationell nivå).
Vissa forskare har också påpekat att satellitdata är underutnyttjade och har 
stor potential för studier som övervakar biologisk mångfald (Turner m.fl., 2015, 
Pettorelli m.fl., 2014). Särskilt användningen av fjärranalys med medelhög upp -
lösning har sett en omfattande utveckling för att övervaka biologisk mångfald 
(Pettorelli m.fl., 2014). Exempelvis visade en nyligen genomförd studie att  biologisk 
mångfald kan bedömas från rymden med hjälp av Sentinel-2-data baserat på en 
testplats i en schweizisk skog (Helfenstein m.fl., 2022). Men Helfenstein m.fl. 
(2022) belyser också betydelsen av rumslig upplösning för att mäta diversitet. 
Fjärranalys har också potential att ge data om livsmiljökvantitet och kvalitet 
( Mairota m.fl., 2015). NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes715.2.3	 Användning	för 	sjöar,	kust	och	hav 	–	möjligheter
Det finns stor potential för miljöövervakning av vattenmassor och kuster med 
hjälp av den tillgängliga data som finns idag genom bl.a. Copernicus och Sentinel- 
satelliterna har en hög återkommande frekvens över Sverige. Flera av de metoder 
som presenteras i litteraturstudien är redan aktiva och används av myndigheterna. 
Den största potentialen finns i att använda dessa metoder som redan finns inom 
fler områden än vad som görs idag. Ett exempel är att använda de metoder som 
idag används inom ”fjärranalys av den fria vattenmassan” vid kontinuerlig över-
vakning även för inlandsvatten. Även den data som beskrivs för övervakning av 
våtmarker och kustlinjen är data som redan idag inhämtas till andra verktyg hos 
myndig heterna och metoderna som används liknar de metoder som bland annat 
används vid fram tagandet av Nationella marktäckedata (NMD). Som nämns i de 
rapporter som skrivits av Lst Norrbotten är att den största vinsten vad gäller fjärr-
analys är där det som ska övervakas ligger avlägset eller där en stor yta behöver 
täckas med små resurser.
Bevisen i litteraturen har visat att fartygsdetektering är möjlig med hjälp av 
rymd burna SAR-data. De ger därför en oöverträffad möjlighet för Naturvårdsverket 
och HaV att expandera i områden där fjärranalys inte har tillämpats systematiskt, 
med små kostnader eftersom satellitdata som krävs är antingen gratis (Sentinel-1) 
eller till en låg kostnad. Det är dock svårt att skilja illegalt fiske från andra fartyg. 
Ytterligare forskning behövs för att använda öppna datauppsättningar för att träna 
fjärranalysbaserade Deep Learning modeller.  Detektering av muddring med hjälp 
av fjärranalys är också en svår uppgift, men förekomsten av muddringsfartyg utgör 
ytterligare ett bevis och kan därför förstärka styrkan i argumentet att fjärravkända 
mönster av ökad vattenturbiditet kan hänföras till muddringsaktiviteter.
5.2.4	 Övervakning	av 	naturresurser 	–	möjligheter
följa upp Sveriges Miljökvalitetsmål, exempelvis vad gäller frisk luft,  vattenkvalitet, 
skogar, odlingslandskapet, fjällandskapet och våtmarker. Fjärranalysmetoder 
använd redan idag för att följa upp vissa av FN:s globala mål (de så kallade SDG) 
(Estoque, 2020). 2016 lanserades ett initiativ kallat ”Earth Observations in Service 
of the 2030 Agenda for Sustainable Development” (EO4SDG) ( http:/ /eo4sdg.org/ ), 
med syftet är att organisera och förverkliga potentialen av fjärranalys för att främja 
uppföljningen av SDG:erna, och därigenom uppnå målen för hållbar utveckling. 
Utvecklingen av ny teknik går snabbt framåt och exempelvis drönare har  utvidgat 
möjligheterna ytterligare. Drönardata kan erbjuda oöverträffad kvalitet (centimeter-
precision) om än till en betydande kostnad (kostnad för utrustning och utbildad 
personal). Till exempel kan drönare ha en stor potential för att upptäcka skogs -
bränder i högriskområden och med tanke på klimat förändringarna skulle det 
kunna vara en fördelaktig tillämpning för offentliga myndigheter att utveckla.
För att utnyttja fjärranalysens fulla potential är dock en kombination av öppna 
och fritt till gängliga data (som Sentinel) och drönare en lämplig väg framåt. Ett annat 
exempel är insekts  skador som kan bryta ner biomassa (avlövning) i granskog eller 
subalpin björkskog, där potentiella skadade områden kan detekteras med hjälp 
av öppna, fritt tillgängliga data (dvs. MODIS eller Sentinel). Drönare kan sedan 
användas för att noggrant bedöma skadorna med en mycket fin upplösning i dessa  72
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesregioner, vilket ger myndigheterna en snabb och robust bedömning av situationen 
som hjälper till att förhindra ytterligare skador och underlättar arbetet med åtgärder 
och evidensbaserade handlingsplaner.
Det finns flera studier som har använt fjärranalys för att upptäcka barkborre -
angrepp i tidigt skede i europeiska skogar. De flesta studierna använder de fritt 
tillgängliga optiska satellit bilderna från Landsat, som drivs gemensamt av NASA 
och USGS, eller Europeiska unionens Copernicus Sentinel-2. Båda projekten ger 
multispektrala högupplösta (10 m – 30 m) bilder med frekventa återbesök, vilket gör 
dem lämpliga för snabb upptäckt av angrepp. Mest lovande för tillförlitlig och snabb 
upptäckt av barkborreattacker är de röda och kortvågsinfraröda banden, medan 
backscatterinformation från SAR-data (t.ex. Sentinel-1) är mindre lovande. En stor 
begränsning av studierna är dock att de uteslutande har tillämpats i lokal skala, 
och den tekniska beredskapsnivån är för närvarande på forskningsstadiet och kräver 
ytterligare utveckling, inklusive tillämpning i större skala (t.ex. nationell skala), för 
att komma närmare spridnings fasen. I Sverige har skogsbolaget Holmen kartlagt 
angrepp under 2019 och tidig sommar 2021 i delar av sydöstra Sverige (Holmen, 
2022). De här tidiga resultaten finns också på Skogsstyrelsens webbplats, se även 
kapitel 4.3  om användningen vid svenska myndigheter.
Övervakning av marktäcke, markanvändning (i bredare kategorier som skog, åker, 
vatten, eller i smalare som typ av grödor eller skog), förändringar i marktäcke (vid 
avverkningar, bränning, planteringar, byggnationer, glaciäravsmältning med mera), 
trädhöjd och fenologi är välanvänt och välutvecklat (Roy m.fl. 2022; Siłuch m.fl., 
2022), även som underlag för modelleringar av habitat och erosionsrisk (Jongman 
m.fl., 2019; JNCC, 2022b). I Sverige finns till exempel marktäckedata som baseras 
på fjärranalys (NMD) på www.naturvardsverket.se/verktyg-och-tjanster/kartor-och-
karttjanster/nationella-marktackedata/.
Övervakning av mikroklimat och modellering av dess påverkan på biota och deras 
anpassnings förmåga inför klimatförändringar är ett viktigt område under utveckling 
(Zellweger m.fl., 2019). Även modellering av ekosystemtjänster (som produktion av 
blåbär) och av enskilda hotade eller problemskapande arter är mindre väl utvecklat, 
men det kommer fler och fler tillämpningar (Kuzmin m.fl., 2021; Randin m.fl., 2020; 
Huo m.fl. 2021).
För övervakning av bränder finns FireCCI med 250 m upplösning och MODIS-
data med 500 m upplösning på global bränd area per månad eller daglig förändring. 
Det finns försök att använda djupinlärning för att kartlägga bränd area i regional 
skala med bättre upplösning, med Landsat-8, Sentinel-2 och Sentinel-1 etc., men det 
finns ingen produkt med bränd area global med medelhög upplösning tillgänglig 
hittills. Produkter för bränd area med årlig eller månatlig tidsupplösning och bra 
geografisk upplösning, som görs tillgängliga snabbt, skulle vara viktiga att utveckla, 
eftersom de skulle vara av stor betydelse för övervakning av brand effekter och utsläpp 
från bränder. Finansiering och samarbete bör uppmuntras för att påskynda utveck -
lingen och spridningen av regionala och globala produkter från bränder med medel -
hög upplösning. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes735.2.5	 Kartläggning	och	övervakning	av 	grön	infrastruktur 	
i	stadsmiljön	 –	möjligheter
Studierna om urban grön infrastruktur ( kapitel 3.5 ) visar att satellitbilder har 
potential att användas för att övervaka urbanisering och dess miljöpåverkan på 
lokal eller regional nivå. Flera studier utnyttjade mycket högupplösta (< 1 m) bilder 
från satelliter som QuickBird-2 eller WorldView-2 för att kartlägga urban mark -
täckning vid flera tillfällen med hjälp av objekt baserad bildanalys. Marktäcknings -
kartorna användes därefter för att analysera urbaniseringens miljöpåverkan, där 
förlusten av urban grön infrastruktur spelar en grundläggande roll. Eftersom använd -
ningen av kommersiella, mycket högupplösta data begränsar applikations  skalan 
till den lokala skalan, använde andra studier högupplösta (10 m – 30 m) bilder från 
Landsat- eller Sentinel-2-satelliter för att utöka den urbana miljö  övervakningen 
till regional skala. Även om lovande resultat har uppnåtts genom dessa studier, är 
en lokaliserad analysnivå med mycket högupplösta bilder avgörande för att fånga 
urbanisering mer exakt, särskilt med hänsyn till komplexiteten i stadsmiljöer. 
Flerskalig analys, som utnyttjar både högupplösta och mycket högupplösta  bilder, 
identifierades som ett lovande verktyg för att övervinna bristerna i båda tillväga-
gångssätten. Dessutom tillämpar de flesta studier fort farande konventionella 
”machine learning classifiers” som SVM (support vector machines), medan ”deep 
learning-based mapping” avsevärt kan förbättra kvaliteten på de genererade mark -
täckningskartorna och följaktligen kvaliteten på den efter följande miljökonsekvens -
analysen. Därför rekommenderar vi undersökning av flerskalig analys med hjälp av 
satellitbilder med flera källor med olika upp lösningar, i kombination med kraftfulla 
djupinlärningsalgoritmer (deep learning algorithms) för att få mer exakta kartor 
över urbana marktäckekartor. 74
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes6. Rekommendationer
Fjärranalys är ett mycket kraftfullt verktyg som för närvarande är underutnyttjat 
med, inklusive miljömål och SDG:er. Dessa metoder kommer oundvikligen att bli 
vanliga under de kommande åren i flera av EU:s länder, som redan arbetar mot 
operativa nivåer. 
Dagens arbetssätt inom miljöövervakningen kommer att påverkas eftersom 
fjärr analys   övervakningen behöver integreras i den nuvarande miljöövervakningen. 
För att kunna nyttja satellitdata och fjärranalys i större utsträckning inom miljö -
övervakningen i Sverige behöver mer fokus läggas på kvalitetssäkring, validering 
och verifiering av metoder. Resultat från analyser behöver bli mer robusta och 
uppföljningsbara samtidigt som man utvecklar och integrerar nya data och nya 
tekniker. Exempelvis kommer en ökad tillgång på in-situ data att behövas för att 
träna och validera produkter/analyser baserade på EO-data. Det behövs robusthet 
i resultaten och utökade valideringsinsatser för att ge trovärdighet till nya metoder 
för miljöövervakning. Detta är förknippat med kostnader trots att mycket data idag 
är kostnadsfritt. Därför är det viktigt att göra en kostnads-nyttoanalys avseende 
användningen av fjärranalysdata när behoven för en applikation har specificerats.
Det finns också en brist på kompetens som överbrygger gapet mellan teknik och 
sakexpertis. Området behöver både forskning och framförallt metodanpassningar 
till svenska förhållanden. Detta görs antagligen bäst baserat på konkreta behovs -
ställningar från myndigheternas sakverksamheter.
Vi föreslår här olika åtgärder som Naturvårdsverket och HaV kan vidta för att 
utveckla verktyg och robusta metoder för att utveckla tillämpningen av satellitdata 
inom miljöövervakningen:
Fortsätta att följa utvecklingen inom fjärranalys för Naturvårdsverkets 
och HaV:s syften
Viktiga informationskällor inkluderar: 
• EO4SDG – Jordobservationer i syfte att främja Agenda 2030 för hållbar 
 utveckling (http:/ /eo4sdg.org/) 
• Sentineluppdrag, https:/ /sentinels.copernicus.eu/web/sentinel/missions 
• Copernicus Open Access Hub, https:/ /scihub.copernicus.eu/ 
• Copernicus tjänster. https:/ /www.copernicus.eu/en  
• EU:s tjänst för data- och informationsåtkomst (DIAS), https:/ /www.copernicus.
eu/en/access-data/dias 
• Horizon Europé programmets projektsidor. 
• Bevakning av Regeringsuppdrag under den nationella datastrategin.
• Rekommendationer om hur man kan främja användningen av fjärranalys i of -
ficiell statistik: https:/ /unstats.un.org/bigdata/task-teams/earth  -observation/
index.cshtml NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes75• Nationella Rymddatalabbet (Digital Earth Sweden, https:/ /rymddatalabbet.se  
(https:/ /digitalearth.se/)
• Sentinel-Hub, https:/ /www.sentinel-hub.com/  
• Google Earth Engine, https:/ /earthengine.google.com/
• Landsat-programmet, https:/ /landsat.gsfc.nasa.gov/#  
Initiera och stödja fortsatt forskning och utveckling
Till exempel bidra eller initiera synergistiska studier som kombinerar mätningar, 
satellit  observationer och modellering för att förbättra miljöövervakningen och få 
en ökad förståelse för luftföroreningar och växthusgaser i atmosfären, processer 
och interaktioner i mark- och vattenmiljön, samt urbaniseringens miljöpåverkan 
på grön infrastruktur, skogsbränders inverkan på biologisk mångfald och utsläpp/
föroreningar.
Initiera och stödja studier för att utveckla standardiserade operativa 
rutiner för att välja, analysera och tolka satellitdata
Tillsynsmyndigheter kräver robusta och granskningsbara data, det är viktigt att 
utveckla standardiserade operativa förfaranden och tekniska miljöer för att välja, 
analysera och tolka satellitdata för en viss applikation.
Initiera och stödja nära realtidsövervakning med multiplattforms- och 
multisensorteknik
Drönare växer i popularitet och kommer utan tvekan att etableras som standard 
EO-verktyg under de kommande åren. Tillsammans med satellitdata har de stor 
potential för övervakning i nära realtid, åtkomst till svåråtkomliga platser och mycket 
hög upplösning av data (< 1 m) är önskvärda egenskaper som Naturvårdsverket och 
HaV bör utforska vidare. Att etablera några pilotstudier som integrerar satellitdata 
och drönare för applikationer som är mest relevanta för Naturvårdsverket och HaV, 
rekommenderas.
Initiera och stödja svenska studier inom fjärranalysområden som redan 
framgångsrikt testats av andra internationella myndigheter
Genom att använda internationella exempel som redan tagit fjärranalysen till ope -
rationell nivå, kan man dra nytta av erfarenheter från andra länder.  Det är dock 
viktigt att titta på förutsättningarna i Sverige jämfört med andra länder, exempelvis 
vad det finns för komplement till laserdata.
verket, men vi bedömer att det finns stor potential att utveckla miljöövervakningen 
av luftföroreningar med hjälp av satellitdata. Exempelvis har studier i Storbritannien 
visat att forskningen och framstegen inom satellit  övervakning, på vissa villkor och 
med villkorligt utvalda data, kan bidra med relevanta uppgifter för de brittiska till-
synsmyndigheterna. Vi rekommenderar därför att man påbörjar studier för fjärr -
analys med NO2, vilket är den luft förorening för vilken fjärranalysapplikation har 
uppnått högst mognadsgrad. Även studier av metan kan troligtvis bli intressant att 
titta på inom en snar framtid, men mer forskning behövs för att testa och anpassa 
dessa metoder för diffusa källor som städer eller deponier. 76
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesInitiera och stödja studier om kostnadseffektiviteten av att använda 
satellitdata som komplement till nuvarande miljöövervakning
En stor del av de tillgängliga fjärranalysdata som är lämpliga för  Naturvårdsverket- 
och HaV-ändamål är öppna och fritt tillgängliga. Kostnaderna bör främst avse utbild -
ning av personal, externa kontrakt och anskaffning av utrustning, vilket är relativt 
lågt i jämförelse med vad fjärranalysdata kan tillföra. Ett av de mest konkreta resul -
taten av EO-integration hos myndigheterna är att underlag och mer exakta kartor 
kan produceras med omfattande täckning.
Studier av kostnadseffektivitet kommer att behöva göras i nära samarbete med 
Naturvårdsverket och HaV för att bedöma potentiella besparingar, eller kostnaden 
för att lägga till den extra information som kan erhållas från satellitdata jämfört 
med dagens mätningar och modellering. Ett exempel på kostnadsnyttoanalyser är 
exempelvis det pågående norska projektet ”Pilotprosjekter for bruk av fjernmåling 
i overvåkning” (Miljødirektoratet, 2022).
Användning av utbildad personal för insamling, användning och analys 
av fjärranalys- och geospatiala data
Medan en stor del av tillgängliga EO-data är analysklara, kräver deras omvandling 
till meningsfull information för intressenter färdigheter som affinitet i maskin-
inlärning, bildanalys och visualisering. Denna typ av kompetens kan förvärvas 
genom att anställa utbildad personal för den dagliga driften och samarbeta med 
akademi eller industri i långa och korta projekt.
Väl omhändertagna och underhållna geospatiala databaser
In-situ-data är avgörande för både träning och validering av EO-modeller och därför 
rekommenderas starkt att HaV och Naturvårdsverket utvecklar standardiserade 
databaser enligt INSPIRE-direktivet, med information som enkelt kan uppdateras, 
kopplas samman mellan olika applikationer och är lätt att hantera av maskin-
inlärningsalgoritmer som använder dem tillsammans med EO-data.
Kombinera fritt tillgänglig satellit- och flygdata med kompletterande 
data, exempelvis drönar-data
För att utnyttja EO-informationens fulla potential är en kombination av gratis och 
billig satellit- och flygdata med exempelvis drönar-data en lämplig väg framåt. 
Exempelvis kan offentligt tillgängliga grova och medelupplösta satellitdata (dvs. 
MODIS eller Sentinel-2) användas för att avslöja hotspots av insektsinducerad avlöv -
ning i subalpin björkskog. Med hjälp av drönare kan man därefter noggrannare 
bedöma skadorna, vilket ger myndigheterna en snabb och robust bedömning av 
situationen som hjälper till att förhindra ytterligare skador.
Aktörsinvolverande
För att nå operativa nivåer i applikationer som använder fjärranalysdata och 
 därigenom maximera fördelarna för HaV och Naturvårdsverket är myndigheternas 
och övriga aktörers engagemang avgörande under alla utvecklingsnivåer. Framtida 
projekt och finansieringsmöjligheter bör innebära en nära styrning av myndig-
heterna under alla utvecklingsnivåer. Samarbete mellan forskningsinstitutioner, 
industriella och offentliga partners rekommenderas starkt. Även om kunskapen om  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes77de vetenskapliga och tekniska aspekterna redan finns tillgänglig är det av största 
vikt att den integreras med de exakta specifikationerna, kraven och behoven hos 
HaV och Naturvårdsverket
Ökad grad av samverkan mellan myndigheter
Det finns även stora möjligheter att samverka mellan svenska myndigheter för 
att få ett ökat utbyte av metoder och tillvägagångssätt för att gemensamt ta fram 
robusta arbetsmetoder vad gäller fjärranalys. Även om denna fråga sträcker sig 
bortom Naturvårdsverket och HaV är det av avgörande betydelse att myndig heterna 
förbättrar sina samarbeten när det gäller datadelning, tillgänglighet, transparens 
och standarder baserade på EU:s INSPIRE-direktiv. En stor del av de potentiella 
tillämpningarna sträcker sig längre än en enda myndighets behov och kapacitet 
och kommer att kräva samarbete mellan flera myndigheter för att utveckla och 
driva en tjänst. NMD är ett lysande exempel på detta. I andra fall kan ett ramverk 
som utvecklats av och för en specifik applikation snabbt anpassas och justeras för 
en annan applikation av en annan myndighet. För att underlätta effektiva framsteg 
och utnyttja den fulla potentialen hos information om risk delning är det viktigt att 
det finns ett mer öppet och samarbetsinriktat ramverk mellan relevanta partner.  
Det finns flera pågående regeringsuppdrag under den nationella datastrategin 
relevanta för NV och HaV att bevaka, exempelvis Data från satelliter för hållbar 
utveckling (Rymdstyrelsen). 78
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes7. Slutsatser
Fjärranalys är ett viktigt verktyg för att utveckla kunskapen och miljö  över  vakningen 
för offentliga myndigheter som HaV och Naturvårdsverket.  Till gänglig heten för 
fjärranalysdata har ökat exponentiellt under det senaste decenniet. Nationella och 
internationella myndigheter har i allt större utsträckning integrerat fjärranalysdata 
för mark- och vattenförvaltning och stöd i sina tjänster, inklusive de svenska myndig -
heterna.
En av de viktigaste förändringarna i tillgången till data och information av hög 
kvalitet under de senaste åren är lanseringen av satellituppdraget Sentinel och 
Copernicus tjänster för land- och vattenövervakning. För att utnyttja satellitdatas 
fulla potential är en kombination av gratis och billig satellit- och flygdata med 
 drönar-data, eller med in-situ-mätningar och modellering, en av de lämpliga 
vägarna att fortsätta utveckla. 
kunskaps basen för Naturvårdsverket och HaV. Det finns dock ett behov av att 
bedöma hur tillgängligheten och användningen av dessa data bäst kan tillämpas 
för myndigheternas behov. Det är av avgörande betydelse att tydlig, replikerbar 
datainsamling och applikationer måste utvecklas för en smidig användning av 
satellitdata för Naturvårdsverket och HaV. Detta kan omfatta automatiska proce -
durer som minimerar användarens insats under insamlingen av data, lämpliga 
användargränssnitt, samt möjligheten att effektivt och kontinuerligt uppdatera 
befintliga modeller och produkter när nya data blir tillgängliga. När behoven för 
en applikation har specificerats är en kostnadsnyttoanalys avseende användningen 
av fjärranalysdata absolut nödvändig. Detta är också starkt kopplat till tillgänglig -
heten av data på plats för att träna och validera fjärranalysbaserade modeller. 
HaV och Naturvårdsverket behöver ha tillgång till personal som är kunniga inom 
fjärranalys för att fullt ut kunna utnyttja potentialen hos fjärranalys. Samverkan 
med andra myndigheter och samarbete med exempelvis akademin och industri, 
kan bidra till att minska ner uppstartstiden för nya fjärranalystillämpningar. Inom 
en snar framtid kommer dataplattformen Nationella Rymddatalabbet (Digital Earth 
Sweden) att göras offentlig, vilket förhoppningsvis kommer att bidra till att myndig-
heter och forskare kan jobba mer standardiserat med metoder och skript och enklare 
dela dem med varandra. 
Fjärranalys förväntas inte ersätta fältarbete, utan snarare komplettera det. In 
situ-undersökningar är avgörande för datainsamling och tolkning av resultat från 
fjärranalysdata. Dagens arbetssätt inom miljöövervakningen kommer att påverkas, 
eftersom det kommer att behöva anpassas till fjärranalysmetoderna. 
Rumslig täckning och frekventa återbesök är två av de stora fördelarna med 
satellitdata jämfört med observations mätningar på markytan. Dessutom kan de 
långa tidsserierna av satellitdata vara ett verktyg för att studera trender bakåt i tiden 
(förutsatt konsekvent korrigering av data över tid), likaväl som ett stöd för att 
 prognostiserade (framtida) utveckling. 
I denna litteraturgenomgång har vi identifierat viktiga teman för vilka fjärr-
analys  data är relevanta, såsom övervakning av biologisk mångfald, luftkvalitet, 
naturresurs förvaltning och urbana indikatorer på grön infrastruktur i stadsmiljön. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes79Satellitmätningar av luftföroreningar och växthusgaser erbjuder en mängd fördelar 
jämfört med markbaserade instrument, exempelvis uppskattning av förorenings -
koncentrationer över stora områden, identifiering av regionala källor till luft -
föroreningar som påverkar den lokala luftkvaliteten och tillhandahållande av 
samtidig och kontinuerlig mätning av flera föroreningar.
I dagsläget används inte satellitdata för luftkvalitet eller växthusgaser av Natur -
vårdsverket, men vi har noterat att användningen av sådana data har ökat kraftigt, 
inte bara inom forskningsvärlden, utan även av exempelvis myndigheter och organi -
sationer. Dessutom förbättras både metoder och satellitinstrument kontinuerligt. Vi 
bedömer därför att den potentiella tillämpbarheten av dessa typer av data kommer 
att öka även för Naturvårdsverket framöver. 
luft kvalitet med fjärranalys för vissa luftföroreningar och växhusgaser kan ge ett bra 
resultat, förenligt med lägre kostnad och i större rumsliga skalor. Utvecklingen på 
området går snabbt framåt, med ett flertal nya satelliter och instrument som kommer 
att få stor betydelse för att förbättra övervakningen av luftföroreningar från satelliter, 
exempelvis med avseende på metan. Satellitmätningar av luft föroreningar behöver 
dock valideras och kommer därför inte att ersätta behovet av ytobservationer, oavsett 
vilken typ av applikation och satellitsensor som används.
Det är uppenbart att fjärranalysbilder kan användas för att kartlägga  biologisk 
mångfald (såsom olika skogstyper, flora- och faunaarter) i olika skalor. Fjärr analys -
tillämpningar med öppna satellitdata, kräver dock kompletterande in-situ-data för 
uppdaterade, för att kunna användas i kombination med satellitdata. Vissa forskare 
har påpekat att satellitdata är underutnyttjade och har stor potential för studier som 
övervakar biologisk mångfald. Användningen av fjärranalys med medelhög upp -
lösning har sett en omfattande utveckling för att övervaka biologisk mångfald.
hjälp av den tillgängliga data som finns idag genom bl.a. Copernicus. Flera av de 
metoder som presenteras i litteraturstudien är redan aktiva och används av myndig -
heterna. Den största potentialen finns i att använda dessa metoder som redan finns 
inom fler områden än vad som görs idag. Bevisen i litteraturen har visat att fartygs -
detektering är möjlig med hjälp av rymdburna SAR-data.
När det gäller fjärranalyser i urbana miljöer rekommenderar vi undersökning av 
för kartläggning av urban marktäckning och övervakning av förändringar i urban 
grön infrastruktur samt bedömning av urbaniseringens miljöpåverkan.
skogar, odlingslandskapet, fjällandskapet och våtmarker. Övervakning av  marktäcke, 
markanvändning (i bredare kategorier som skog, åker, vatten, eller i smalare som 
typ av grödor eller skog), förändringar i marktäcke (vid avverkningar, bränning,  80
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesplanteringar, byggnationer, glaciäravsmältning med mera), trädhöjd och fenologi 
Fjärranalysmetoder använd redan idag för dataproduktion för att stödja över-
vakning av FN:s globala mål (de så kallade SDG:erna). Utvecklingen av ny teknik 
går snabbt framåt och exempelvis drönare har utvidgat möjligheterna ytterligare.
Vi rekommenderar följande åtgärder som Naturvårdsverket och HaV kan vidta 
för att förbättra miljöövervakningen med hjälp av fjärranalysapplikationer:
• Ökad grad av samverkan mellan myndigheter. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes81Källhänvisningar
AERIS. 2020 . IASI ammonia product guide [online]. Tillgänglig på: https:/ /iasi.
aeris-data.fr/NH3_readme/ [Hämtad 17 september 2022]. 
Ahlcrona, E., Giljam, C., & Wennberg, S. 2017. Kartering av kontinuitetsskog i boreal 
region.  Metria AB på uppdrag av Naturvårdsverket , 79.
Ahlcrona, E., Willén, E., Forslund, S., Forslund, M., & Johansson, T. 2000. Satellit -
databaserad förändringsanalys av buskskikt och skog på Öland–användarutvärdering 
och rekommendationer. G-PUBL-9, Satellus.
Airbus. 2020. Zephyr: The first stratospheric UAS of its kind [online]. Tillgänglig 
på: https:/ /www.airbus.com/defence/uav/zephyr.html [Hämtad 17 september 2022].
Ahmed, N., Atzberger, C. & Zewdie, W. 2020. Integration of remote sensing and 
 bioclimatic data for prediction of invasive species distribution in data-poor regions: 
a review on challenges and opportunities. Environ Syst Res 9, 32. doi.org/10.1186/
s40068-020-00195-0
Alagialoglou, Leonidas, m.fl. 2021 “Canopy Height Estimation from Spaceborne 
Imagery Using Convolutional Encoder-Decoder.” International Conference on 
Multimedia Modeling. Springer, Cham.
Aleissaee, A.A., Kumar, A., Anwer, R.M., Khan, S., Cholakkal, H., & Xia, G.S. 2022. 
Transformers in Remote Sensing: A Survey. arXiv preprint arXiv:2209.01206.
Apituley, A., Pedergnana, M., Sneep, M., Veefkind, J.P., Loyola, D. Hasekamp, O., 
Delgado, A.L. and Borsdorff, T. 2022. Sentinel-5 precursor/TROPOMI Level 2 
Product User Manual Methane, Royal Netherlands Meteorological Institute, 
SRON-S5P-LEV2-MA-001
Aronson, M. F., La Sorte, F. A., Nilon, C. H., Katti, M., Goddard, M.  A., Lepczyk, C. A., 
Warren, P. S., Williams, N. S., Cilliers, S., Clarkson, B. m.fl. 2014. ‘A global analysis of 
the impacts of urbanization on bird and plant diversity reveals key anthropogenic 
drivers’, Proceedings of the royal society B: biological sciences 281(1780), 20133330. 
Ban, Y. 2016. Multitemporal Remote Sensing. Methods and Applications (1st ed. 
2016.). Springer International Publishing. 
Ban, Y. 2021.  Earth Observation in 2040. In report Spaning mot Rymdteknik 2040, 
med speciell relevans för försvar och säkerhet. KTH Space Center
Ban, Y., Hu, H. & Rangel, I. M. 2010. ‘Fusion of quickbird ms and radarsat sar data 
for urban land-cover mapping: Object-based and knowledge-based approach’, 
International Journal of Remote Sensing 31(6), 1391–1410.
Ban, Y., Zhang, P., Nascetti, A., Bevington, A.R. & Wulder, M.A. 2020. Near real-time 
wildfire progression monitoring with Sentinel-1 SAR time series and deep learning, 
Sci. Rep., vol. 10, no. 1, pp. 1–15.
Barnes, B. B., Hu, C., Kovach, C., & Silverstein, R. N. 2015. Sediment plumes  induced 
by the Port of Miami dredging: analysis and interpretation using Landsat and 
MODIS data. Remote Sensing of Environment, 170, 328-339. 82
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesBelward, A.S and Skøien, J.O. 2015. Who launched what, when and why; trends in 
global land-cover observation capacity from civilian earth observation satellites. 
ISPRS Journal of Photogrammetry and Remote Sensing, 103, pp. 115–128
Beringer, J., Moore, C.E., Cleverly, J., Campbell, D.I., Cleugh, H., De Kauwe, M.G. 
m.fl. 2022. Bridge to the future: Important lessons from 20 years of ecosystem 
 observations made by the OzFlux network. Global Change Biology, 28, 3489–3514. 
Doi.org/10.1111/gcb.16141
Bjelke, U., Jönsson, C., Ahlcrona, E., Isacsson, G., McKie, B. & Olsson, C. 2013. 
Fjärranalys av skador pa al utmed vattendrag och sjöar i södra och västra Sverige – 
utveckling av metodik och beskrivning av status, Artdatabanken Rapporterar:13.
Blaschke, T. & Hay, G. J. 2001. ‘Object-oriented image analysis and scale- space: 
theory and methods for modeling and evaluating multiscale landscape structure’, 
International Archives of Photogrammetry and Remote Sensing 34(4), 22–29.
Boersma, K. F., Eskes, H. J., Richter, A., De Smedt, I., Lorente, A., Beirle, S. m.fl. 2018. 
Improving algorithms and uncertainty estimates for satellite NO2 retrievals: results 
from the quality assurance for the essential climate variables (QA4ECV) project, 
Atmos. Meas. Tech., 11, 6651–6678, https:/ /doi.org/10.5194/amt-11-6651-2018, 2018.
Bohlin I., Maltamo, M., Hedenås, H., Lamås, T., Dahlgren, J. & Mehtatalo, L. 2021. 
Predicting bilberry and cowberry yields using airborne laser scanning and other 
auxiliary data combined with National Forest Inventory field plot data. Forest 
Ecology and Management, ISSN: 0378-1127, Vol: 502, 119737. doi.org/10.1016/j.
foreco.2021.119737
Boyle, S. A., Kennedy, C. M., Torres, J., Colman, K., P´erez-Estigarribia, P. E. & 
de la Sancha, N. U. 2014. ‘High-resolution satellite imagery is an important yet 
underutilized resource in conservation biology’, PLoS One 9(1), e86908.
Breidenbach, J., Ellison, D., Petersson, H., Korhonen, K.T., Henttonen, H.M., 
 Wallerman, J., Fridman, J., Gobakken, T., Astrup, R. & Næsset, E. 2022. Harvested area 
did not increase abruptly—how advancements in satellitebased mapping led to erro -
neous conclusions. Annals of Forest Science, 79:2. doi.org/10.1186/s13595-022-01120-4
Brown, A., Hayward, T., Timmis, R., Wade, K., Pope, R., Trent, T., Boesch, H. and 
Guillo, R.B. 2021. Satellite measurements of air quality and greenhouse gases: 
 application to regulatory activities, Chief Scientist’s Group report, May 2021, 
 Version SC200001/R, Environment Agency.
Buchwitz, M., Schneising, O., Reuter, M., Heymann, J., Krautwurst, S., Bovensmann, H. 
m.fl. 2017. Satellite-derived methane hotspot emission estimates using a fast data-
driven method, Atmos. Chem. Phys., 17, 5751–5774, 2017, www.atmos-chem-phys.
net/17/5751/2017/doi:10.5194/acp-17-5751-2017
Campbell, A.D., Fatoyinbo, T., Charles, S.P., Bourgeau-Chavez, L.L., Goes, J., Gomes, 
H. m.fl.. 2022. A review of carbon monitoring in wet carbon systems using remote 
Sensing. Environ. Res. Lett. 17 025009. doi.org/10.1088/1748-9326/ac4d4d
Campbell, A. D., Fatoyinbo, T., Charles, S. P., Bourgeau-Chavez, L. L., Goes, J., 
Gomes, H. m.fl. 2022. A review of carbon monitoring in wet carbon systems using 
remote sensing. Environmental Research Letters. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes83Ceccherini, G., Duveiller, G., Grassi, G., Lemoine G., Avitabile, V., Pilli, R. and Cescatti, A. 
2020. Abrupt increase in harvested forest area over Europe after 2015. Nature 583, 72–77. 
doi.org/10.1038/s41586-020-2438-y
CEOS. 2022. CEOS/ESA Earth Observation Handbook, Tillgänglig på: http:/ /database.
eohandbook.com/ [Hämtad 17 september 2022].
Cerrejón, C., Valeria, O., Marchand, P., Caners, R.T. & Fenton, N.J. 2021. No place to 
hide: Rare plant detection through remote sensing. Divers Distrib. 27: 948– 961. doi.
org/10.1111/ddi.13244
Chang, Y.-L. Anagaw, A., Chang, L., Wang, Y.C., Hsiao, C.-Y. and Lee, W.-H. 2019. Ship 
detection based on yolov2 for sar imagery. Remote Sensing, 11(7):786.
Chasmer, L., Cobbaert, D., Mahoney, C., Millard, K., Peters, D., Devito, K. m.fl. 2020a. 
Remote Sensing of Boreal Wetlands 1: Data Use for Policy and Management. REMOTE 
SENSING, 12(8), 1320. doi-org.ludwig.lub.lu.se/10.3390/rs12081320
Chasmer, L. m.fl. 2020b. Remote sensing of boreal wetlands 2: methods for evaluating 
boreal wetland ecosystem state and drivers of change, Remote Sens., vol. 12, no. 8, 
p. 1321.
Chuvieco, E., Mouillot, F., van der Werf, G.R., San Miguel, J., Tanase, M., Koutsias, N., 
Garc ía, M. Yebra, M. Padilla, M., Gitas, I. m.fl. 2019. Historical background and current 
developments for mapping burned area from satellite earth observation. Remote 
 Sensing of Environment, 225: 45–64.
Cimoli, E., Meiners, K.M., Lund-Hansen, L.C. & Lucieer, V. 2017. Spatial variability in 
sea-ice algal biomass: an under-ice remote sensing perspective, Adv. Polar Sci., vol. 28, 
no. 4, pp. 268–296.
Cohen, W.B., Yang, Z. & Kennedy, R.2010. Detecting trends in forest disturbance 
and recovery using yearly landsat time series: 2. timesync—tools for calibration and 
validation. Remote Sensing of Environment, 114(12):2911–2924.
CSO. 2020. “How dark is your sky?” Estimating artificial light in Ireland from  satellite 
imagery, 2015-2019, CSO Frontier Series Output, CSO statistical publication, 19 November 
2020, Central Statistics Office, Ireland, https:/ /www.cso.ie/en/releasesandpublications/
fp/fp-ealsi/ealsi/  [Accessed: 2022-09-04]
Cuesta, J., Costantino, L., Beekmann, M., Siour, G., Menut, L., Bessagnet, B., Landi5, T.C., 
Dufour, G. & Eremenko, M. 2022. Ozone pollution during the COVID-19 lockdown in the 
spring of 2020 over Europe, analysed from satellite observations, in situ measurements, 
and models, Atmos. Chem. Phys., 22, 4471–4489, 2022. https:/ /doi.org/10.5194/acp-22-
4471-2022
Dittrich, Andreas, m.fl. 2019. “Modelling distributions of rove beetles in mountainous 
areas using remote sensing data.” Remote Sensing 12.1, 80.
Dubovik, O., Li, Z., Mishchenko, M.I., Tanré, D., Karol, Y., Bojkov, B. m.fl. 2019. Polari -
metric remote sensing of atmospheric aerosols: Instruments, methodologies, results, 
and perspectives, Journal of Quantitative Spectroscopy & Radiative Transfer 224 (2019) 
474–511, https:/ /doi.org/10.1016/j.jqsrt.2018.11.024 
Duncan. B.N. m.fl., 2014. Satellite data of atmospheric pollution for US air quality app -
lications: Examples of applications, summary of data end-user resources, answers to 
FAQs, and common mistakes to avoid, Atmos. Environ., vol. 94, pp. 647–662. 84
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesEnvall, A., & Isaksson, I. 2012. Ålgräsutbredning (Zostera sp.) i Västra Götalands län 
sommaren 2008. Länsstyrelsen i Västra Götalands län. Rapport, 58.
Environment Agency UK, 2022a. www.data.gov.uk/dataset/1707e638-6a2d-48f5-a534-
1db0b240cc37/casi-and-lidar-habitat-map [Hämtad 2022-09-02 ]
Environment Agency UK, 2022b. www.data.gov.uk/dataset/227ab487-e8f2-4cbb-b26a-
9e6d3b662265/national-lidar-programme-vegetation-object-model  [Hämtad 2022-09-02]
Environmental Information Data Centre UK, 2022a. www.data.gov.uk/dataset/042e702f-
9614-48dd-a5a0-bb25a0502ae3/land-cover-map-2020-10m-classified-pixels-gb 
[ Hämtad 2022-09-02 ]
Environmental Information Data Centre UK, 2022b. www.data.gov.uk/dataset/3bb0c0b4-
825c-40ef-b3a0-58c69ff6be50/peatland-vegetation-field-and-laboratory-measurements-
of-carbon-dioxide-fluxes-and-spectral-reflectance [Hämtad 2022-09-02 ]
ESA. 2017. Sentinel-5 Precursor Calibration and Validation Plan for the Operational 
Phase, Issue 1, Revision 1, 26 pp., available at: https:/ /sentinel.esa.int/documents/247904/ 
2474724/Sentinel-5P-Calibration-and-Validation-Plan.pdf [Accessed: 220930)
ESA, 2019 .  https:/ /www.esa.int/ESA_Multimedia/Images/2019/05/ESA-developed_
Earth_observation_missions
ESA, 2020. Copernicus Open Access Hub [online]. Tillgänglig på: https:/ /scihub.
copernicus.eu/ [Hämtad 17 september 2022].
ESA, 2022.  https:/ /sentinels.copernicus.eu/web/sentinel/user-guides/sentinel-1-sar/
applications/maritime-monitoring
EC, 2022. https:/ /digital-strategy.ec.europa.eu/en/policies/destination-earth
EU, 2022. https:/ /www.copernicus.eu/en/access-data/dias
Estoque, R.C. 2020. A Review of the Sustainability Concept and the State of SDG 
 Monitoring Using Remote Sensing. Remote Sens. 2020, 12, 1770; doi:10.3390/rs12111770
Fioletov, V., McLinden, C. A., Griffin, D., Theys, N., Loyola, D. G., Hedelt, P. m.fl. 2020. 
Anthropogenic and volcanic point source SO2 emissions derived from TROPOMI on 
board Sentinel-5 Precursor: first results. Atmos. Chem. Phys., 20, 5591–5607. Retrieved 
from https:/ /acp.copernicus.org/articles/20/5591/2020/
FN, 2022. unstats.un.org/sdgs/dataportal [Hämtad 2022-09-02]
Forestry Commission, 2022. www.data.gov.uk/dataset/4f73f738-5c3f-4b40-8a8e-0ccae -
715de2f/national-forest-inventory-woodland-map-2019-gb  [Hämtad 2022-09-02]
Furberg, D. & Ban, Y. 2012. ‘Satellite monitoring of urban sprawl and as- sessment of 
its potential environmental impact in the greater toronto area between 1985 and 2005’, 
Environmental management 50(6), 1068–1088.
Furberg, D. & Ban, Y. 2021. ‘Satellite monitoring of urbanization and en- vironmental 
impacts in stockholm, sweden, through a multiscale approach’, Urban Remote Sensing: 
Monitoring, Synthesis, and Modeling in the Urban Environment pp. 217–244.
Furberg, D., Ban, Y. & Mörtberg, U. 2020. Monitoring urban green infrastructure changes 
and impact on habitat connectivity using high-resolution satellite data, Remote Sens., 
vol. 12, no. 18, p. 3072. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes85Gamba, P. & Herold, M. 2009. Global mapping of human settlement: experi- ences, 
datasets, and prospects, CRC Press.
Gaudel, A., Cooper, O.R., Ancellet, G., Barret, B., Boynard, A., Burrows, J.P. m. fl. 
2018. Tropospheric Ozone Assessment Report: Present-day distribution and trends 
of tropospheric ozone relevant to climate and global atmospheric chemistry model 
evaluation. Elem Sci Anth, 6: 39. DOI: https:/ /doi.org/10.1525/elementa.291
Gholizadeh, A., Saberioon, M., Ben-Dor, E. & Borůvka, L. 2018. Monitoring of selected 
soil contaminants using proximal and remote sensing techniques: Background, 
state-of-the-art and future perspectives, Critical Reviews in Environmental Science 
and Technology, DOI: 10.1080/10643389.2018.144771
Gomes, V.C.F.; Queiroz, G.R.; Ferreira, K.R. 2020. An Overview of Platforms for 
Big Earth Observation Data Management and Analysis.  Remote Sensing,  12, 1253. 
https:/ /doi.org/10.3390/rs12081253
Gov.UK, 2022. naturalengland.blog.gov.uk/2021/02/19/our-eyes-in-the-sky-the-
moorland-change-map/ [Hämtad 2022-09-02]
Guo, X., Wang, R., Pan, D., Zondlo, M.A., Clarisse, L., Van Damme, M. m.fl. 2021. Vali -
dation of IASI satellite ammonia observations at the pixel scale using in situ vertical  
profiles. Journal of Geophysical Research: Atmospheres, 126, e2020JD033475. 
https:/ /doi.org/10.1029/2020JD033475
Haarpaintner, J., & Davids, C. 2020. Satellite Based Intertidal-Zone Mapping from 
Sentinel-1&2. Sluttrapport: Fjernmålingsbasert kartlegging og overvåking av 
 tidevannssonen. Mars 2020, REPORT 2-2020 NORCE Klima
Haas, J. & Ban, Y. 2016. ‘Mapping and monitoring urban ecosystem services using 
multitemporal high-resolution satellite data’, IEEE Journal of Selected Topics in 
Applied Earth Observations and Remote Sensing 10(2), 669–680.
Haas, J. & Ban, Y. 2018. ‘Urban land cover and ecosystem service changes based on 
sentinel-2a msi and landsat tm data’, IEEE Journal of Selected Topics in Applied 
Earth Observations and Remote Sensing 11(2), 485–497.
Hafter, S., Ban, Y., Nascetti A. and Azizpour, H. 2022. Unsupervised Domain Adapta -
tion for Global Urban Extraction using Sentinel-1 and Sentinel-2 Data. Remote Sensing 
of Environment . Volume 280, 113192, https:/ /doi.org/10.1016/j.rse.2022.113192 .
Hahn, N., Wester, K., & Gunnarsson, U. 2021. Satellitbaserad övervakning av våt -
marker: Nationell slutrapport första omdrevet, Naturvårdsverket Rapport 6950.
Hahn, N., Wester, K., Hedvall, T., Backe, S., Gunnarson, U., & Kellner, O. 2014. 
Satellitbaserad övervakning av våtmarker-Kartering av vegetation på öppna myrar. 
Brockman Geomatics Sweden AB, 2014-02-11.
Hakimdavar, R., Hubbard, A., Policelli, F., Pickens, A., Hansen, M., Fatoyinbo, T. 
m.fl. 2020. Monitoring water-related ecosystems with earth observation data in 
support of Sustainable Development Goal (SDG) 6 reporting. Remote Sensing, 
12(10), 1634.
Harnesk, T. 2022. www.nyteknik.se/premium/patrulldronare-ska-skydda-akrarna-
fran-vilt-med-ljud-och-ljus-7037089  [Hämtad 2022-09-04] 86
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesHartfield, K. A., Landau, K. I. & Van Leeuwen, W. J. 2011. ‘Fusion of high resolution 
aerial multispectral and lidar data: land cover in the context of urban mosquito 
habitat’, Remote Sensing 3(11), 2364–2383.
Hav. 2020. Fysisk karaktärisering av avrinningsområden – Landskapets fysiska 
styrning av vattendrag och sjöar. Havs och vattenmyndigheten, Rapport 2020:16.
Hay, G., Marceau, D., Dube, P. & Bouchard, A. 2001. ‘A multiscale frame- work for 
landscape analysis: object-specific analysis and upscaling’, Landscape Ecology 16(6), 
471–490.
Hedblom, M., Hedenås, H., Blicharska, M., Adler, S., Knez, I., Mikusinski, G., 
Svensson, J., Sandström, S., Sandström, P. & Wardle, D.A. 2019. Landscape percep -
tion: linking physical monitoring data to perceived landscape properties. Land-
scape Research, Volume 45, Issue 2.
Helfenstein, I. S., Schneider, F. D., Schaepman, M. E. & Morsdorf, F. 2022. ‘Asses -
sing biodiversity from space: Impact of spatial and spectral resolu- tion on trait-
based functional diversity’, Remote Sensing of Environment 275, 113024.
Herold, M., Couclelis, H. & Clarke, K.C. 2005. The role of spatial metrics in the 
 analysis and modeling of urban land use change, Computers, environment and 
urban systems 29(4), 369–3
Holmen, 2022. www.holmen.com/granbarkborre/  [Hämtad 2022-11-10]
Hu, H., Hasekamp, O., Butz, A., Galli, A., Landgraf, J., Aan de Brugh, J., Borsdorff, T.,  
Scheepmaker, R., and Aben, I. 2016. The operational methane retrieval algorithm 
for TROPOMI, Atmos. Meas. Tech., 9, 5423–5440, https:/ /doi.org/10.5194/amt-9-
5423-2016, 2016.
Ialongo, I., Hakkarainen, J.,Kivi, R., Anttila, P., Krotkov, N.A., Yang, K., Li, C., 
 Tukiainen, S., Hassinen, S. & Tamminen, J. 2015. Comparison of  operational 
 satellite SO2 products with ground-based observations in northern Finland 
during the Icelandic Holuhraun fissure eruption, Atmos. Meas. Tech., 8, 
2279–2289 , doi:10.5194/amt-8-2279-2015
Ibrahim, S. Landa, M. Pešek, O. Brodský, L. & Halounová, L. 2022. Machine Learning-
Based  Approach Using Open Data to Estimate PM2.5 over Europe. Remote Sens. 
2022, 14, 3392. https:/ /doi.org/10.3390/rs14143392
Jacob, D.J., Varon, D.J., Cusworth, D.H., Dennison, P.E., Frankenberg, C., Gautam, R.  
m.fl. 2022. Quantifying methane emissions from the global scale down to point 
sources using satellite observations of atmospheric methane, Atmos. Chem. Phys., 
22, 9617–9646, 2022, https:/ /doi.org/10.5194/acp-22-9617-2022.
JNCC, 2022a. data.jncc.gov.uk/data/c650f50d-092a-4d15-8c66-5e95b70c22ef/land-
cover-and-habitat-mapping.pdf  [Hämtad 2022-09-02]
JNCC, 2022b. data.jncc.gov.uk/data/c650f50d-092a-4d15-8c66-5e95b70c22ef/bare-
soil.pdf [Hämtad 20022-09-02]
Jongman, R.H.G., Mücher, C.A., Bunce, R.G.H., Lang, M. & Sepp, K. 2019. A Review 
of Approaches for Automated Habitat Mapping and their Potential Added Value 
for Biodiversity Monitoring Projects. Journal of Landscape Ecology, vol.12, no.3, 
pp.53–69. doi.org/10.2478/jlecol-2019-0015 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes87Karimi, N., Tsun Wai Ng, K., Richter, A. 2022. Development and application of an 
analytical framework for mapping probable illegal dumping sites using nighttime 
light imagery and various remote sensing indices, Waste Management, Volume 143, 
pp. 195-205, ISSN 0956-053X, doi.org/10.1016/j.wasman.2022.02.031.
Karlson, M. 2012. Assessing GIS-based indicator methodology for analyzing the 
 physical vulnerability of water and sanitation infrastructure. Water and Environ-
mental Studies, Department of Thematic Studies, Linköping University, ISRN: 
LIU-TEMAV /MPSSD-A--12/014--SE
Kranjčić , N., Medak, D.,  Župan , R. & Rezo, M. 2019. ‘Machine learning methods 
for classification of the green infrastructure in city areas’, ISPRS International 
 Journal of Geo-Information 8(10), 4.
Kutser, T., Hedley, J., Giardino, C., Roelfsema, C., & Brando, V. E. 2020. Remote 
 sensing of shallow waters–A 50 year retrospective and future directions. Remote 
Sensing of Environment, 240, 111619.
Kutser, T., Metsamaa, L., Vahtmäe, E., & Aps, R. 2007. Operative monitoring of the 
extent of dredging plumes in coastal ecosystems using MODIS satellite imagery. 
Journal of Coastal Research, 180-184.
Kuzmin, A., Korhonen, L., Kivinen, S., Hurskainen, P., Korpelainen, P., Tanhuanpää, T.,  
Maltamo, M., Vihervaara, P. & Kumpula, T. 2021. Detection of European Aspen 
(Populus tremula L.) Based on an Unmanned Aerial Vehicle Approach in Boreal 
Forests. Remote Sens. 13, 1723. doi.org/10.3390/rs13091723
Kylling, A., Stebel, K., Fjæraa, A.M., Schneider, P. 2021. Fjernmåling av metanutslipp 
ved bruk av Sentinel-5P: en mulighetsstudie, NILU rapport 09/2021.
Labib, S. & Harris, A. 2018. ‘The potentials of sentinel-2 and landsat-8 data in green 
infrastructure extraction, using object based image analysis (obia) method’, European  
Journal of Remote Sensing 51(1), 231–240.
Lakes, T. & Kim, H.-O. 2012. ‘The urban environmental indicator “biotope area ratio” 
– an enhanced approach to assess and manage the urban ecosystem services using 
high resolution remote-sensing’, Ecological Indicators 13(1), 93– 103.
Lang, S., Blaschke, T., Kothencz, G. & Hölbling, D. 2018. Urban green mapping and 
valuation, in ‘Urban Remote Sensing’, CRC Press, pp. 287–308.
Lange, K., Richter, A., and Burrows, J. P. 2022. Variability of nitrogen oxide emission 
fluxes and lifetimes estimated from Sentinel-5P TROPOMI observations, Atmos. 
Chem. Phys., 22, 2745–2767, https:/ /doi.org/10.5194/acp-22-2745-2022. 
Lauvaux, T., Giron, C., Mazzolini, M., d’Aspremont, A., Duren, R., Cusworth, D., 
 Shindell, D. and Ciais, P. 2022. Global assessment of oil and gas methane ultra-
emitters , Science, Vol 375, Issue 6580, pp. 557-561, DOI: 10.1126/science.abj43
Ledang, A. B., Harvey, E. T., & Marty, S. 2019. Performance and applications of  satellite 
remote sensing data for water quality in Norwegian lakes. Evaluation of MERIS, 
 Sentinel-2 and Sentinel-3 products.  NIVA-rapport . 
Lefebvre, Gaëtan, m.fl. 2019. “Introducing WIW for detecting the presence of water 
in wetlands with landsat and sentinel satellites.” Remote sensing 11.19, 2210. 88
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesLi, J., Qu, C. and Shao, J. 2017. Ship detection in sar images based on an improved 
faster r-cnn. In 2017 SAR in Big Data Era: Models, Methods and Applications (BIGS -
ARDATA), pages 1–6. IEEE.
Li, Y., Yuan, S., Fan, S., Song, Y., Wang, Z., Yu, Z., Yu, Q. & Liu, Y. 2021. Satellite 
Remote Sensing for Estimating PM2.5 and Its Components. Curr Pollution Rep 7, 
72–87. doi.org/10.1007/s40726-020-00170-4
Liang, S., Wang, D., He, T. & Yu, Y. 2019. Remote sensing of earth’s energy budget: 
synthesis and review, Int. J. Digit. Earth, vol. 12, no. 7, pp. 737–780.
Lillesand, T.M., Kiefer, R.W. & Chipman, J.W. 2015. Remote sensing and image inter -
pretation (7. ed.). Wiley. 
Linehan, T. 2021. DGINS 2021 – Official Statistics from Satellite imagery, Central 
 Statistics Office, Ireland, https:/ /dgins2021.stat.gov.pl/images/presentations/Tim_
Linehan_Official_Statistics_from_Satellite_Imagery.pdf
Lines, E.R., Fisher, F.J., Owen, H.J.F & Jucker, T. 2022. The shape of trees: Reimagining 
forest ecology in three dimensions with remote sensing, Journal of Ecology, 110, 
1730-1745,  DOI: 10.1111/1365-2745.13944.
Lingard, J., Scarbrough, T., Grebot, B., Karagulian, F., Sykes, D., Loader, A., Stacey, B., 
Willis, P., Stratton, S., Bell, M., Jones, R. and Monks, P. 2015. Investigating the Feasibi -
lity of Innovative Technologies to Improve Air Quality Monitoring over the Medium 
to Long Term Stage 1 and Stage 2 Report, AQ0954, Ref: ED60468 – Final Version, 
30 October 2015.
Liu, L., Zhang, X., Wong, A. Y. H., Xu, W., Liu, X., Li, Y., Mi, H., Lu, X., Zhao, L., 
Wang, Z., Wu, X., and Wei, J.2019. Estimating global surface ammonia concentrations 
inferred from satellite retrievals, Atmos. Chem. Phys., 19, 12051–12066, https:/ /doi.
org/10.5194/acp-19-12051-2019.
Liu, T. & Yang, X. 2015. ‘Monitoring land changes in an urban area using satellite 
imagery, gis and landscape metrics’, Applied Geography 56, 42–54.
Liu, X., Huang, Y., Xu, X., Li, X., Li, X., Ciais, P., Lin, P., Gong, K., Ziegler, A. D., 
Chen, A. m.fl. 2020. ‘High-spatiotemporal-resolution mapping of global urban 
change from 1985 to 2015’, Nature Sustainability 3(7), 564–570.
Long, T., Widjaja, S., Wirajuda, H. and Juwana, S. 2020. Approaches to combatting 
illegal, unreported and unregulated fishing. Nature Food, 1(7):389–391, 2020.
Long´ep´e, N., Hajduch, G., Ardianto, R. de Joux, R., Nhunfat, B., Marzuki, M.I., 
Fablet, R. m.fl. 2018. Completing fishing monitoring with spaceborne vessel detection 
system (vds) and automatic identification system (ais) to assess illegal fishing in 
indonesia. Marine pollution bulletin, 131:33–39.
Lu, X., Jacob, D. J., Wang, H., Maasakkers, J. D., Zhang, Y., Scarpelli, T. R. m.fl. 2022. 
Methane emissions in the United States, Canada, and Mexico: evaluation of national 
methane emission inventories and 2010–2017 sectoral trends by inverse analysis 
of in situ (GLOBALVIEWplus CH4 ObsPack) and satellite (GOSAT) atmospheric 
observations, Atmos. Chem. Phys., 22, 395–418, https:/ /doi.org/10.5194/acp-22-395-
2022, 2022.
Luoto, Miska, Mikko Kuussaari, & Tuuli Toivonen. 2002. “Modelling butterfly distri -
bution based on remote sensing data.” Journal of Biogeography 29.8, 1027-1037. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes89Löfvenhaft, K., Runborg, S. & Sjögren-Gulve, P. 2004. ‘Biotope patterns and amphi -
bian distribution as assessment tools in urban landscape planning’, Landscape and 
urban planning 68(4), 403–427.
Ma, L., Li, M., Ma, X., Cheng, L., Du, P. & Liu, Y. 2017. ‘A review of supervised object-
based land-cover image classification’, ISPRS Journal of Photogrammetry and 
Remote Sensing 130, 277–293.
Mairota, P., Cafarelli, B., Didham, R. K., Lovergine, F. P., Lucas, R. M., Nagen- dra, H., 
Rocchini, D. & Tarantino, C. 2015. ‘Challenges and opportunities in harnessing satellite 
remote-sensing for biodiversity monitoring’, Ecological Informatics 30, 207–214.
Maltamo, M., Packalen, P. & Kangas, A. 2021. From comprehensive field inventories 
to remotely sensed wall-to-wall stand attribute data — a brief history of management  
inventories in the Nordic countries. Can. J. For. Res. 51: 257–266. dx.doi.org/10.1139/
cjfr-2020-0322
Mandal, A., Majumder, A., Dhaliwal, S.S., Toor, A.S., Mani, P.K., Naresh, R.K., 
Gupta, R.K.  & Mitran, T. 2020. Impact of agricultural management practices on 
soil carbon sequestration and its monitoring through simulation models and 
remote sensing techniques: A review, Critical Reviews in Environmental Science 
and Technology, DOI: 10.1080/10643389.2020.1811590
Marais, E.A., Pandey, A.K., Van Damme, M., Clarisse, L., Coheur, P.-F., Shephard, M.W.  
m.fl. 2021. UK ammonia emissions estimated with satellite observations and GEOS-
Chem. Journal of Geophysical Research: Atmospheres , 126, e2021JD035237. https:/ /
doi.org/10.1029/2021JD035237 
Mathieu, R., Freeman, C. & Aryal, J. 2007. ‘Mapping private gardens in urban areas 
using object-oriented techniques and very high-resolution satellite imagery’, 
Landscape and urban planning 81(3), 179–192.
McClain, C.R. 2009. A decade of satellite ocean color observations. Annu. Rev. 
Mar. Sci, 1(1), 19–42.
Metria. 2022. Användarstöd: Framtida Potentiella Lövskogar, Metria, 22-04-30.
Miljødirektoratet. 2022. Pilotprosjekter for bruk av fjernmåling i overvåkning 
– Miljødirektoratet samarbeider med Norsk Romsenter gjennom Copernicus -
programmet. ( https:/ /www.miljodirektoratet.no/ansvarsomrader/overvaking-
arealplanlegging/miljoovervaking/overvakingsprogrammer/basisovervaking/
fjernmaling/ ) [Hämtad 22-11-11].
Minang, P. A., Duguma, L. A., Alemagi, D. & van Noordwijk, M. 2015. ‘Scale consi -
derations in landscape approaches’, Climate-Smart Landscapes: Multifunctionality 
in Practice; Minang, PA, van Noordwijk, M., Freeman, OE, Mbow, C., de Leeuw, J., 
Catacutan, D., Eds pp. 121–133.
MohanRajan, S.N., Loganathan, A. & Manoharan, P. 2020. Survey on Land Use/Land 
Cover (LU/LC) change analysis in remote sensing and GIS environment: Techniques 
and Challenges. Environ Sci Pollut Res 27, 29900–29926. doi.org/10.1007/s11356-
020-09091-7
Momeni, R., Aplin, P. & Boyd, D. S. 2016. ‘Mapping complex urban land cover from 
spaceborne imagery: The influence of spatial resolution, spectral band set and 
 classification approach’, Remote Sensing 8(2), 88. 90
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesMorton, R.D.; Marston, C.G.; O’Neil, A.W.; Rowland, C.S. 2021. Land Cover Map 2020 
(10m classified pixels, GB). NERC EDS Environmental Information Data Centre.  
https:/ /doi.org/10.5285/35c7d0e5-1121-4381-9940-75f7673c98f7
Mugiraneza, T., Nascetti, A. & Ban, Y. 2019. ‘Worldview-2 data for hierar- chical object-
based urban land cover classification in kigali: integrating rule- based approach with 
urban density and greenness indices’, Remote Sensing 11(18), 2128.
Mutuku, F., Bayoh, M., Hightower, A., Vulule, J., Gimnig, J., Mueke, J., Amimo, F. & 
 Walker, E. 2009. ‘A supervised land cover classification of a western kenya lowland 
endemic for human malaria: associations of land cover with larval anopheles habitats’, 
International journal of health geographics 8(1), 1–13.
Myint, S. W., Gober, P.,  Brazel,  A.,  Grossman-Clarke,  S.  &  Weng,  Q. 2011. ‘Per-pixel 
vs. object-based classification of urban land cover extrac- tion using high spatial 
 resolution imagery’, Remote sensing of environment 115(5), 1145–1161. 
Nagendra, H., Lucas, R., Honrado, J. P., Jongman, R. H.,  Tarantino,  C., Adamo, M. & 
Mairota, P. 2013. ‘Remote sensing for conservation moni- toring: Assessing  protected 
areas, habitat extent, habitat condition, species diversity, and threats’, Ecological 
 Indicators 33, 45–59.
Nair, A.A. & Yu, F. 2020. 2Quantification of Atmospheric Ammonia  Concentrations: 
A Review of Its Measurement and Modeling, Atmosphere 2020, 11, 1092; doi :10.3390/
atmos11101092
Natural England, 2022. publications.naturalengland.org.uk/publication/5699825585881088 
[Hämtad 2022-09-02]
Naturvårdsverket 2019b. Nationella marktäckedata 2018 – Teknisk rapport. Projektion 
SWEREF99TM. Naturvårdsverket, Utgåva 1.0, 2019-08-19.
Naturvårdsverket. 2011. GIS-baserade metoder för att kartlägga fiskars livsmiljöer 
i grunda havsområden. Rapport 6427 maj 2011.
Naturvårdsverket. 2019. Landskapsplanering av skog – för biologisk mångfald och 
ett varierat skogsbruk. Rapport 6909 DECEMBER 2019
NCMRWF. 2019.  National center for medium-range weather Forecasts, 2019 report.
Oppla, 2022a. oppla.eu/monitoring-natural-capital-lessons-national-habitat-monito -
ring-uk  [Hämtad 2022-09-02]
Oppla, 2022b. oppla.eu/product/19777  [Hämtad 2022-09-02]
Palmer, P.I., Feng, L., Lunt, M.F., Parker, R.J., Bösch, H., Lan, X., Lorente, A., Borsdorff, T. 
2021 The added value of satellite observations of methane for understanding the con -
temporary methane budget. Phil. Trans. R. Soc. A 379: 20210106. https:/ /doi.org/10.1098/
rsta.2021.0106
Palmer, P.I., O´Doherty, S., Allen, G., Bower, K., Bösch, H., Chipperfield, M.P. m.fl. 2018. 
A measurement-based verification framework for UK greenhouse gas emissions: an 
overview of the Greenhouse gAs Uk and Global Emissions (GAUGE) project, Atmos. 
Chem. Phys., 18, 11753–11777, 2018, https:/ /doi.org/10.5194/acp-18-11753-2018
Paolo, F., Lin, T., Gupta, R., Goodman, B., Patel, N., Kuster, D. Kroodsma, D. and 
 Dunnmon. J. 2022. xview3-sar: Detecting dark fishing activity using synthetic 
 aperture imagery. arXiv preprint arXiv:2206.00897. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes91Parthasarathy, K.S.S. & Deka, P.C. 2019. Remote sensing and GIS application in assess -
ment of coastal vulnerability and shoreline changes: a review, ISH J. Hydraul. Eng., 
pp. 1–13.
Parviainen, Miia, Miska Luoto, & Risto K. Heikkinen. 2009. “The role of local and 
landscape level measures of greenness in modelling boreal plant species richness.” 
Ecological Modelling 220.20, 2690-2701. 
Pauleit, S., Ambrose-Oji, B., Andersson, E., Anton, B., Buijs, A., Haase, D., Elands, B., 
Hansen, R., Kowarik, I., Kronenberg, J. m.fl. 2019. ‘Advancing urban green infra-
structure in europe: Outcomes and reflections from the green surge project’, Urban 
Forestry & Urban Greening 40, 4–16.
Persson, M., Lindberg, E. & Reese, H. 2018. “Tree species classification with multi-
temporal Sentinel-2 data.” Remote Sensing 10.11, 1794.
Pettersson, L.H., Bertino L. & Johannessen, J.A. 2020. Copernicus marine tjenester 
og Miljødirektoratets Økokyst- og Havforsuringsprogrammer M-1873:2020, The Nansen  
Environmental and Remote Sensing Center på uppdrag av Miljødirektoratet.
Pettorelli, N., Laurance, W. F., O’Brien, T. G., Wegmann, M., Nagendra, H. & Turner, W.  
2014. ‘Satellite remote sensing for applied ecologists: opportu- nities and challenges’, 
Journal of Applied Ecology 51(4), 839–848.
Pope, R.J., Kelly, R., Marais, E.A., Graham, A.M., Wilson, C., Harrison, J.J., Moniz, S.J.A.,  
Ghalaieny, M., Arnold, S.R., and Chipperfield, M.P. 2022. Exploiting satellite measure -
ments to explore uncertainties in UK bottom-up NOx emission estimates, Atmos. 
Chem. Phys., 22, 4323–4338, https:/ /doi.org/10.5194/acp-22-4323-2022.
Potts, D.A., Ferranti, E.J.S., Timmis, R., Brown, A.S. & Vande Hey, J.D. 2021. Satellite 
Data Applications for Site-Specific Air Quality Regulation in the UK: Pilot Study and 
Prospects. Atmosphere 2021, 12, 1659. https:/ /doi.org/10.3390/atmos12121659
Powers, Ryan P., m.fl. 2013. “A remote sensing approach to biodiversity  assessment 
and regionalization of the Canadian boreal forest.” Progress in Physical Geography 
37.1, 36-62.
Putra, A.N. & Nita, I. 2020. Reliability of using high-resolution aerial photography 
(red, green and blue band) for detecting available soil water in agricultural land. J. 
Degrade. Min. Land Manage. 7(3): 2221-2232, DOI: 10.15243/jdmlm. 2020.073.2221.
QA4ECV. 2019a. Quality Assurance for Essential Climate Variables – What is QA4ECV?  
[online]. Tillgänglig på: http:/ /www.qa4ecv.eu/ [Hämtad 17 september 2022]. 
QA4ECV. 2019b. Quality Assurance for Essential Climate Variables – QA4ECV  Essential  
Climate Variables [online]. Tillgänglig på: http:/ /www.qa4ecv.eu/ecvs [Hämtad 
17  september 2022].
Ramboll. 2021. Analys – Förutsättningar för ett utvecklat Nationellt rymddatalabb. 
Ramboll.
Randin, C.F. m.fl. 2020. Monitoring biodiversity in the Anthropocene using remote 
sensing in species distribution models,” Remote Sens. Environ., vol. 239, p. 111626.
Randin, C.F., Ashcroft, M.B., Bolliger, J., Cavender-Bares, J., Coops, N.C., Dullinger, S. 
2020. Monitoring biodiversity in the Anthropocene using remote sensing in species 
distribution models. Remote Sensing of Environment, Volume 239, 111626, ISSN 
0034-4257, doi.org/10.1016/j.rse.2019.111626 92
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesRay, A.M., Hossack, B.R., Gould, W.R., Patla, D.A., Spear, S.F., Klaver, R.W.  m.fl. 2022. 
Multi-species amphibian monitoring across a protected landscape: Critical reflec -
tions on 15 years of wetland monitoring in Grand Teton and Yellowstone national 
parks. Ecological Indicators 135, 108519. doi.org/10.1016/j.ecolind.2021.108519
Recio, M. R., Mathieu, R., Hall, G. B., Moore, A. B. & Seddon, P. J. 2013. ‘Landscape 
resource mapping for wildlife research using very high resolution satellite imagery’,  
Methods in Ecology and Evolution 4(10), 982–992.
Relekar H. and Shanmugam, P. 2021. Transfer learning based ship  classification in 
sentinel-1 images incorporating scale variant features. Advances in Space Research, 
68(11):4594–4615.
Roy, P.S., Ramachandran, R.M., Paul, O., Thakur, P.K., Ravan, S., Behera, M.D., 
Sarangi, C., Kanawade, V.P. 2022. Anthropogenic Land Use and Land Cover 
 Changes—A Review on Its Environmental Consequences and Climate Change. 
Journal of the Indian Society of Remote Sensing (August 2022) 50(8):1615–1640, 
doi.org /10.1007/s12524-022-01569-w
Rural Payments Agency UK, 2022. www.data.gov.uk/dataset/be5d88c9-acfb-4052-
bf6b-ee9a416cfe60/crop-map-of-england-crome-2020 [Hämtad 2022-09-02 ]
Salloum, H., Sutin, A. and Pollara, A. 2018. Detecting illegal fishing activity with 
acoustic technology: Passive acoustic methods help uscg fight illegal fishing. Coast 
Guard Journal of Safety & Security at Sea, Proceedings of the Marine Safety & Security 
Council, 75(1).
Sawaya, K. E., Olmanson, L. G., Heinert, N. J., Brezonik, P. L. & Bauer, M. E. 2003. 
‘Extending satellite remote sensing to local scales: land and water resource  monitoring 
using high-resolution imagery’, Remote sensing of Environment 88(1-2), 144–156.
Scheibenreif, L., Mommert, M & Borth, D. 2022. Toward Global Estimation of 
Ground-Level NO2 Pollution With Deep Learning and Remote Sensing, IEEE Trans -
actions on Geoscience and Remote Sensing, Vol. 60, doi:10.1109/TGRS.2022.3160827
Schmidt, A. m.fl., 2015. Satellite detection, long-range transport, and air  quality 
impacts of volcanic sulfur dioxide from the 2014--2015 flood lava eruption at 
Bár{\dh}arbunga (Iceland),” J. Geophys. Res. Atmos., vol. 120, no. 18, pp. 9739–9757.
Schmitt, M., Prexl, J., Ebel, P., Liebel, L., & Zhu, X. X. 2020. Weakly supervised 
semantic segmentation of satellite images for land cover mapping--challenges 
and opportunities. arXiv preprint arXiv:2002.08254.
Schneider, R., Vicedo-Cabrera, A.M., Sera, F., Masselot, P., Stafoggia, M., de Hoogh, K., 
Kloog,I., Reis, S., Vieno,M. & Gasparrini, A. 2020. A Satellite-Based Spatio-Temporal 
Machine Learning Model to Reconstruct Daily PM2.5 Concentrations across Great 
Britain, Remote Sens. 2020, 12, 3803; doi:10.3390/rs12223803.
Schneising, O., Buchwitz, M., Reuter, M., Vanselow, S., Bovensmann, H., and 
 Burrows, J. P. 2020. Remote sensing of methane leakage from natural gas and petro -
leum systems revisited, Atmos. Chem. Phys., 20, 9169–9182, https:/ /doi.org/10.5194/
acp-20-9169-2020 .
Scottish Government SpatialData.gov.scot, 2022. www.data.gov.uk/dataset/911c87c4-
a0d3-4bb8-9089-f7657980113e/scotland-habitat-and-land-cover-map-2020  [Hämtad 
2022-09-02] NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes93Shackelford, A. K. & Davis, C. H. 2003. ‘A combined fuzzy pixel-based and object-
based approach for classification of high-resolution multispectral data over urban 
areas’, IEEE Transactions on GeoScience and Remote sensing 41(10), 2354–2363.
Shi, T., Guo, L., Chen, Y., Wang, W., Shi, Z., Li, Q. & Wu, G. 2018. Proximal and 
remote sensing techniques for mapping of soil contamination with heavy metals, 
Applied Spectroscopy Reviews, DOI: 10.1080/05704928.2018.1442346
Siłuch, M., Bartmiński, P., Zgłobicki, W. 2022. Remote Sensing in Studies of the 
Growing Season: A Bibliometric Analysis. Remote Sens. 14, 1331. doi.org/10.3390/
rs14061331
Skogsstyrelsen, 2022. kartor.skogsstyrelsen.se/kartor/?startapp=skador [Hämtad 
2022-09-02]
Someya, Y., Imasu, R., Shiomi, K. & Saitoh, N. 2020. Atmospheric ammonia retrieval 
from the TANSO-FTS/GOSAT thermal infrared sounder. Atmos. Meas. Tech. 2020, 
13, 309–321. doi:10.5194/amt-13-309-2020.
Statistics Canada. 2021. Writing a Satellite Imaging Pipeline, Twice: A Success 
Story,. https:/ /www.statcan.gc.ca/en/data-science/network/satellite-imaging , 
[Accessed: 2022-09-04]
Sun, K., Cady-Pereira, K., Miller, D.J., Tao, L., Zondlo, M.A., Nowak, J.B., Neuman, J.A., 
Mikoviny, T., Müller, M., Wisthaler, A. m.fl. 2015. Validation of TES ammonia obser -
vations at the single pixel scale in the San Joaquin Valley during DISCOVER-AQ. 
J. Geophys. Res. Atmos. 2015, 120, 5140–5154. doi:10.1002/2014jd022846.
Svensson, J., Mikusiński, G., & Bengt Gunnar, J. 2019. Det boreala skogslandskapets 
gröna infrastruktur, Naturvårdsverket Rapport 6910.
Szymankiewicz, K., Kaminski, J.W. & Struzewska, J. 2021. Application of Satellite 
Observations and Air Quality Modelling to Validation of NOx Anthropogenic EMEP 
Emissions Inventory over Central Europe. Atmosphere 2021, 12, 1465. https:/ /doi.
org/10.3390/atmos12111465
Tarantino, Cristina, m.fl. 2019. “Ailanthus altissima mapping from multi-temporal 
very high resolution satellite images.” ISPRS Journal of Photogrammetry and 
Remote Sensing 147, 90-103.
Tarantino, Cristina, m.fl. 2021. Intra-annual sentinel-2 time-series supporting 
 grassland habitat discrimination.” Remote Sensing 13.2, 277.
Tello, M., López-Martínez, T. and Mallorqui, J.J. 2005. A novel algorithm for ship 
detection in sar imagery based on the wavelet transform. IEEE Geoscience and 
remote sensing letters, 2(2): 201–205.
Thapa, S., Garcia Millan, V. E., & Eklundh, L. 2021. Assessing forest phenology: 
A multi-scale comparison of near-surface (UAV, spectral reflectance sensor, 
 phenocam) and satellite (MODIS, sentinel-2) remote sensing. Remote Sensing, 
13(8), [1597]. https:/ /doi.org/10.3390/rs13081597
Tomaselli, Valeria, Giuseppe Veronico, & Maria Adamo. 2021. “Monitoring and 
Recording Changes in Natural Landscapes: A Case Study from Two Coastal 
 Wetlands in SE Italy.” Land 10.1, 50. 94
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesTouzi, R., Charbonneau, T., Hawkins, R. and Vachon, P. 2004. Ship detection and 
characterization using polarimetric sar. Canadian Journal of Remote Sensing, 
30(3):552–559.
Tsagatakis, I., Richardson, J., Evangelides, C., Pizzolato, M., Pearson, B., Passant, N., 
Pommier, M. & Otto, A. 2022. UK Spatial Emissions Methodology: A report of the 
National Atmospheric Emission Inventory 2020. 
Tullback, K., Kilnäs, M., & Schönfeldt, I. 2001.  Fysisk störning av stränder: metod-
studier för övervakning av exploateringsgraden . Länsstyrelsen. Hav 2020:16
Turner, W., Rondinini, C., Pettorelli, N., Mora, B., Leidner, A. K., Szantoi, Z., 
 Buchanan, G., Dech, S., Dwyer, J., Herold, M. m.fl. 2015. ‘Free and open- access 
 satellite data are key to biodiversity conservation’, Biological Conser- vation 182, 
173–176.
Tzoulas, K., Korpela, K., Venn, S., Yli-Pelkonen, V., Kaźmierczak, A., Niemela, J. & 
James, P. 2007. ‘Promoting ecosystem and human health in urban areas using green 
infrastructure: A literature review’, Landscape and urban planning 81(3), 167–178.
Törnqvist, O., Gilljam, C., & Rosengren, M. 2017. En operationell metod för detektion 
och avgränsning av muddringar med hjälp av satellitdata: Arbetsrapport inom bio -
geografisk uppföljning och projektet Fysisk påverkan i svenska kustvatten. Metria AB, 
2017-11-28.
Udali, Alberto, Emanuele Lingua, & Henrik J. Persson. 2021. “Assessing Forest Type 
and Tree Species Classification Using Sentinel-1 C-Band SAR Data in Southern 
 Sweden.” Remote Sensing 13.16, 3237.
UKCEH, 2022. catalogue.ceh.ac.uk/documents/017313c6-954b-4343-8784-3d61aa -
6e44da [Hämtad 2022-09-12]
UN-CEBD. 2017. Earth Observations for Official Statistics Satellite Imagery and 
Geospatial Data Task Team report, https:/ /unstats.un.org/bigdata/task-teams/earth-
observation/UNGWG_Satellite_Task_Team_Report_WhiteCover.pdf
UN-CEBD. 2019. In-depth review of satellite imagery / earth observation technology 
in official statistics, Economic Comission for Europe, ECE/CES/2019/16, https:/ /
unece.org/DAM/stats/documents/ece/ces/2019/ECE_CES_2019_16-1906490E.pdf
UN-CEBD. 2022. UN Big Data, Task Team of the UN Committee of Experts on Big 
Data and Data Science for Official Statistics, webpage, https:/ /unstats.un.org/big -
data/task-teams/earth-observation/index.cshtml , [Accessed 22-09-23]
UCS. 2022. Union of Concerned Scientists (UCS), UCS Satellite Database
USGS, 2021. The Landsat Program. https:/ /www.usgs.gov/landsat-missions/landsat-
satellite-missions
Van Damme, M., Clarisse, L., Franco, B., Sutton, M.A., Erisman, J.W. m.fl. 2021.  Global, 
regional and national trends of atmospheric ammonia derived from a  decadal (2008–
2018) satellite record, Environ. Res. Lett. 16, 055017, doi.org/10.1088/1748-9326/abd5e0
Van Damme, M., Clarisse, L., Whitburn, S., Hadji-Lazaro, J., Hurtmans, D., Clerbaux, C., 
Coheur, P.F. 2018. Industrial and agricultural ammonia point sources exposed,” 
Nature, vol. 564, no. 7734, pp. 99–103. doi:10.1038/s41586-018-0747-1. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes95Van Damme, M.V., Erisman, J.W., Clarisse, L., Dammers, E., Whitburn, S., Clerbaux, C., 
Dolman, A.J. & Coheur, P.F. 2015. Worldwide spatiotemporal atmospheric ammonia 
(NH3) columns variability revealed by satellite. Geophys. Res. Lett. 2015, 42, 8660–
8668. doi:10.1002/2015gl065496.
Van Damme, M., Whitburn, S., Clarisse, L., Clerbaux, C., Hurtmans, F. & Coheur, P.-F. 
2017. Version 2 of the IASI NH3 neural network retrieval algorithm: near-real-time 
and reanalysed datasets, Atmospheric Measurement Techniques, 10, 4905–4914. 
https:/ /doi.org/10.5194/amt-10-4905-2017
Varon, D.J., Jacob, D.J., McKeever, J., Jervis, D., Durak, B.O.A., Xia, Y. and Huang, Y. 
2018. Quantifying methane point sources from fine-scale satellite observations of 
atmospheric methane plumes, Atmos. Meas. Tech., 11, 5673–5686, 2018, https:/ /doi.
org/10.5194/amt-11-5673-2018
Vázquez-Navarro, M., Mannstein, H. and Kox, S. 2015. Contrail life cycle and properties 
from 1 year of MSG/SEVIRI rapid-scan images, Atmos. Chem. Phys., 15, 8739–8749, 
2015 www.atmos-chem-phys.net/15/8739/2015/  doi:10.5194/acp-15-8739-2015
Wang, L., Li, C., Ying, Q., Cheng, X., Wang, X., Li, X., Hu, L., Liang, L., Yu, L., Huang, H. 
m.fl. 2012. ‘China’s urban expansion from 1990 to 2010 deter- mined with satellite 
remote sensing’, Chinese Science Bulletin 57(22), 2802– 2812.
Wang, X. & Yang, W. 2019. Water quality monitoring and evaluation using remote 
sensing techniques in China: A systematic review, Ecosystem health and sustaina -
bility, vol 5 no 21, pp. 47-56
Wang, Y. 2020. Terrestrial ecosystems and biodiversity. Second edition. CRC Press, 
2020. ISBN 1138333913
Wang, Y., Ali, M.A., Bilal, M., Qiu, Z., Mhawish, A., Almazroui, M., Shahid, S., Islam, 
M.N., Zhang, Y. & Haque, M.N. 2021a. Identification of NO2 and SO2 Pollution 
Hotspots and Sources in Jiangsu Province of China. Remote Sens. 2021, 13, 3742. 
https:/ /doi.org/10.3390/rs13183742  
Wang, R. & Gamon, J.A. 2019. Remote sensing of terrestrial plant biodiversity. 
Remote Sensing of Environment 231: 111218. 
Wang, Y., Albrecht, C.M., Braham, N. A.A., Mou, L., & Zhu, X.X. 2022. Self-supervised 
learning in remote sensing: A review. arXiv preprint arXiv:2206.13188.
Warner, J.X., Wei, Z., Strow, L.L., Dickerson, R.R. & Nowak, J.B. 2016. The global 
 tropospheric ammonia distribution as seen in the 13-year AIRS measurement 
record,” Atmos. Chem. Phys., vol. 16, no. 8, pp. 5467–5479.
Wei, X., Chang, N.-B., Bai, K. & Gao, W. 2020. Satellite remote sensing of aerosol 
optical depth: advances, challenges, and perspectives, Critical reviews in Environ -
mental Science and Technology, Vol. 50, NO 16, 1640-1725. doi.org/10.1080/1064338
9.2019.1665944
Williams, M.A. & McHenry, M.T. 2020. The Increasing Need for Geographical 
Information Technology (GIT) Tools in Geoconservation and Geotourism. Geo -
conservation Research Volume 3:1, sid. 17-32. e-ISSN: 2645-4661. DOI: 10.30486/
gcr.2020.1901102.1019 96
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesWMO. 2022. OSCAR – Observing Systems Capability Analysis and Review Tool, 
World Meteorological Organization 2011–2022. [online] Tillgänglig på: https:/ /
space.oscar.wmo.int/  [Hämtad 17 september 2022]
Wramner, P., Wester, K., Backe, S., Gunnarsson, U., Hahn, N., & Alsam, S. 2015. 
Tavvavuoma: Inledande dokumentation inom övervakningsprogram för Sveriges 
palsmyrar. Länsstyrelsens rapportserie 20/2015.
Xiao J., Chevallier, F., Gomez, C., Guanter, L., Hicke, J.A., Huete, A.R. m.fl. 2019. 
Remote sensing of the terrestrial carbon cycle: A review of advances over 50 
years, Remote Sensing of Environment, Volume 233, 111383, ISSN 0034-4257, doi.
org/10.1016/j.rse.2019.111383
Zellweger F., De Frenne, P., Lenoir, J., Rocchini, D. & Coomes, D. 2019. Advances in 
Microclimate Ecology Arising from Remote Sensing. Trends in Ecology & Evolution, 
April 2019, Vol. 34, No. 4. doi.org/10.1016/j.tree.2018.12.012
Zeng, L., Wardlow, B.D., Xiang, D., Hu, S. & Li, D. 2020. A review of vegetation 
phenological metrics extraction using time-series, multispectral satellite data. 
Remote Sensing of Environment, Vol. 237, 111511, ISSN 0034-4257. doi.org/10.1016/j.
rse.2019.111511.
Zhang, L., Han, W., Niu, Y., Chávez, J.L., Shao, G. & Zhang, H. 2021c. Evaluating the 
sensitivity of water stressed maize chlorophyll and structure based on UAV derived 
vegetation indices, Computers and Electronics in Agriculture, Volume 185, 106174, 
ISSN 0168-1699, doi.org/10.1016/j.compag.2021.106174.
Zhang, Y., Li., Z., Bai, K., Wei, Y., Xie, Y., Zhang, Y. m.fl. 2021a. Satellite remote sensing 
of atmospheric particulate matter mass concentration: Advances, challenges, and 
perspectives, Fundamental Research, V1, I3, May 2021, 240-258. doi.org/10.1016/j.
fmre.2021.04.007
Zhu, X.X., Tuia, D., Mou, L., Xia, G. S., Zhang, L., Xu, F. & Fraundorfer, F. 2017. Deep 
learning in remote sensing: A comprehensive review and list of resources. IEEE 
Geoscience and Remote Sensing Magazine, 5(4), 8–36.
Zhu, L., Henze, D.K., Cady-Pereira, K.E., Shephard, M.W., Luo, M., Pinder, R.W., 
Bash, J.O. & Jeong, G.R. 2013. Constraining U.S. ammonia emissions using TES 
remote sensing observations and the GEOS-Chem adjoint model. J. Geophys. 
Res. Atmos. 2013, 118, 3355–3368. doi:10.1002/jgrd.50166.
Ågren, A.M., Larson, J., Paul, S.S., Laudon, H., Lidberg, W. 2021. Use of multiple 
LIDAR-derived digital terrain indices and machine learning for high-resolution 
national-scale soil moisture mapping of the Swedish forest landscape, Geoderma, 
404. Article 115280, 10.1016/j.geoderma.2021.115280 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes97Appendix A: Exempel på 
kartläggning av enskild art 
– Skador av granbarkborre
Den europeiska granbarkborren (Ips typographus [L.]) har dödat mer än 150  miljoner 
m3 skog under de senaste 50 åren i Europa (Schroeder & Cocos 2018). Det gör den 
europeiska barkborren till den ekonomiskt mest destruktiva skade insekten i barr-
skogar (Biedermann m.fl. 2019). Något som förvärrar situationen är att antalet 
generationer granbarkborrarna hinner med per sommar har ökat på grund av 
klimatförändringen, och förutspås öka ännu mer (Jakoby m.fl. 2019, Potterf m.fl. 
2019). I Sverige är läget inte lika illa som i Centraleuropa, men granbark borrar 
 förstörde 3–4 miljoner m3 svensk skog år 2018, och året därpå ökade mängden 
angripen skog i Sverige till 7 miljoner m3. Den stora ökningen av angripen skogs -
areal berodde på en generation barkborrar mer än det tidigare normala, i augusti 
2018, på grund av den extremt varma torra sommaren det året. Granbarkborrar 
orsakar mest skada på granskog (Picea abies) i södra Sverige (Huo m.fl., 2021).
Granbarkborrar kan bekämpas genom att angripna träd identifieras och tas 
bort medan larverna fortfarande är inne i stammen. Tidigt under angreppet syns 
dock inte den minskade vitaliteten hos trädkronorna på angripna träd. Huo m.fl. 
(2021) delade in barkborreangrepp i tre stadier efter möjligheten att upptäcka dem 
i det synliga spektrumet: (1) grön fas: den tidiga perioden utan onormala synliga 
färger i trädkronorna under barkborrens kolonisering; (2) röd fas: en period då 
 kronorna blir gula eller rödaktiga med avsevärt minskat vatteninnehåll i barren 
(och gran bark borren redan har hunnit spridas till nya träd) och till sist (3) grå fas: när 
barrträd gradvis tappar barren efter att de har dött. Avsaknaden av färgförändring 
under granbarkborrens kolonisering gör det svårt att upptäcka en attack i tid, om 
man utgår från det synliga spektrumet. Med data i våglängder bortom det visuella 
spektrumet kan fjärranalys kartlägga förändringar orsakade av barkborrar innan 
attacken blir synlig i trädkronan (Huo m.fl., 2021).
Forskning om upptäckt av skadedjursangrepp på träd har bedrivits sedan 1960-
talet (Puritch 1981, Tanase m.fl. 2018, Wulder m.fl. 2006), med hjälp av fjärranalys -
data från satelliter, inklusive Landsat (Coops m.fl. 2006, Meddens m.fl. 2013), 
QuickBird (Coops m.fl. 2006) och Hyperion (White m.fl. 2007). Flygbilder har också 
använts (Meddens m.fl. 2011), liksom LiDAR-data (Coops m.fl. 2009). Generellt 
visar dessa studier på svårigheten att upptäcka skalbaggar i ett tidigt skede (när 
träden fortfarande är gröna). Å andra sidan är vattenstress inducerad av attacken 
tydligt detekterbar även i detta skede (Puritch 1981, Wulder m.fl. 2006, Wulder m.fl. 
2009). Studier med fokus på europeiska granbarkborrar har kommit till  liknande 
slutsatser (Abdullah m.fl. 2019, Immitzer & Atzenberger 2014, Klouček m.fl. 2019). 
Nyliga studier har undersökt tidig upptäckt av attacker från europeiska granbark -
borrar med hjälp av sensorer som Sentinel-2, TerraSAR-X, luftburen  laserskanning 
(ALS) och markbaserad laserskanning (TLS). Huo m.fl. (2021) fann att ”gröna attacker” 
från första generationens europeiska granbark borrar vanligtvis uppträder från maj  98
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntestill juli, medan övergången från gröna till röda stadier brukar ske under augusti. 
Tidpunkten för den ”gröna attacken” beror både på när träden först angrips (det 
förekommer ju flera generationer granbarkborrar under en och samma sommar) 
och på klimatzonen. En ”grön attack” kan ofta inte upptäckas i tid för att angreppet 
ska kunna bekämpas. I centrala och norra Europa är sommarens första  generation 
granbarkborrar vuxna och lämnar trädet i slutet av juni (Abdullah m.fl. 2018, Yang 
2019). Tidig upptäckt av attacker i maj och juni är därför avgörande, eftersom 
endast då kan angripna träd tas bort med de larver och puppor de innehåller. 
För identifiering av granbarkborresattacker – inklusive attacker i tidigt skede 
– från optiska satellitbilder, används ofta Near Infrared (NIR)-baserade index, som 
Normalized Difference Vegetation Index (NDVI) och Normalized Difference Water 
Index (NDWI). NIR-baserade index och data baserat på det röda bandet har dock visat 
inkonsekventa trender i olika studier med olika observationsskalor (laboratorie -
experiment jämfört med RapidEye-bilder) (Abdullah m.fl. 2018, Ortiz m.fl. 2013). 
Klouček m.fl. (2019) drog slutsatsen att detektion av barkborre  angrepp baserat på 
det röda bandet presterar bättre jämfört med indexbaserad detektion inklusive NIR-
bandet. Å andra sidan verkar de röda och kortvågiga infraröda (SWIR)  banden vara 
mer robusta för olika observationsskalor (Abdullah m.fl. 2018, Klouček m.fl. 2019, 
Minařík & Langhammer 2016, Näsi m.fl. 2015). Huo m.fl. (2021) visade dessutom 
att de röda och kortvågiga infraröda (SWIR) banden ger den bästa separerbarheten 
mellan friska och stressade träd för en testplats i södra Sverige med Sentinel-2-bilder 
som tagits mellan april och oktober 2018 och 2019. på dessa fynd föreslog de indexet 
Normalized Distance Red \& SWIR (NDRS) för tidig upptäckt av skogsstress från 
europeisk granbark borre  angrepp (Huo m.fl. 2021).
Nyare forskning har också undersökt radarbilder för att upptäcka skogsskador 
orsakade av insekter Hollaus & Vreugdenhil 2019). Grunden bakom radarbaserad 
insektsskadedetektering är att C-bandsradardata är känsliga för vegetationsstruktur 
(Dostálová m.fl. 2018, Frison m.fl. 2018, Veloso m.fl. 2017) och fukthalt (Paloscia 
m.fl. 2013, Wang m.fl. 1998). Vegetationsstruktur och fukthalt kan båda i sin tur 
vara indikatorer på skogsskador. Flera studier har undersökt detta för att visa på 
insektsskador (Kaasalainen m.fl. 2010, Ranson m.fl. 2003, Tanase m.fl. 2018, Xue m.fl. 
2018), men endast Tanase m.fl. (2018) kunde klassificera attacker baserat på L-band 
ALOS PALSAR-bilder med hjälp av tröskelvärden. Dessutom drogs slutsatsen att 
radarbackscatter-information från Sentinel-1 inte ger en bra separerbarhet jämfört 
med de synliga och NIR Sentinel-2-banden. Slutligen bidrog Sentinel-2-banden 
endast lite till prestandan om de lades till den multispektrala informationen som 
inhämtats av Sentinel-2 (Huo m.fl 2021). Även om det finns uppenbara nackdelar med 
användningen av radardata för att upptäcka barkborres  attacker, bör det noteras att 
radarsensorer, till skillnad från optiska sensorer, i stort sett inte påverkas av väder 
eller atmosfäriska förhållanden. Följaktligen kan täta tidsserier erhållas från radar -
satelliter, medan optiska tidsserier ofta missar observationer på grund av moln eller 
molnskuggor. Den bättre datatillgänglighet som radarsatelliter erbjuder kan därför 
bidra till att tidigt upptäcka barkborre  angrepp, om optiska data inte är tillgängliga. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes99Referenser
Abdullah, H., Darvishzadeh, R., Skidmore, A. K., Groen, T. A. & Heurich, M. 2018. 
‘European spruce bark beetle (ips typographus, l.) green attack affects foliar reflectance 
and biochemical properties’, International journal of applied earth observation and 
geoinformation 64, 199–209.
Abdullah, H., Skidmore, A. K., Darvishzadeh, R. & Heurich, M. 2019. ‘Sentinel-2 
accurately maps green-attack stage of european spruce bark bee- tle (ips typo  graphus, 
l.) compared with landsat-8’, Remote sensing in ecology and conservation 5(1), 87–106.
Biedermann, P. H., Müller, J., Grégoire, J.-C., Gruppe, A., Hagge, J., Hammerbacher, A., 
Hofstetter, R. W., Kandasamy, D., Kolarik, M., Kostovcik, M. m.fl. 2019. ‘Bark beetle 
population dynamics in the anthropocene: chal- lenges and solutions’, Trends in 
ecology & evolution 34(10), 914–924.
Coops, N. C., Johnson, M., Wulder, M. A. & White, J. C. 2006. ‘Assess- ment of quickbird 
high spatial resolution imagery to detect red attack dam- age due to mountain pine 
beetle infestation’, Remote Sensing of Environment 103(1), 67–80.
Coops, N. C., Varhola, A., Bater, C. W., Teti, P., Boon, S., Goodwin, N. & Weiler, M. 2009. 
‘Assessing differences in tree and stand structure follow- ing beetle infestation using 
lidar data’, Canadian Journal of Remote Sensing 35(6), 497–508.
Dostálová, A., Wagner, W., Milenković, M. & Hollaus, M. 2018. ‘Annual sea- sonality 
in sentinel-1 signal for forest mapping and forest type classification’, International 
Journal of Remote Sensing 39(21), 7738–7760.
Frison, P.-L., Fruneau, B., Kmiha, S., Soudani, K., Dufrene, E., Le Toan, T., Koleck, T., 
Villard, L., Mougin, E. & Rudant, J.-P. 2018. ‘Potential of sentinel-1 data for monitoring 
temperate mixed forest phenology’, Remote Sensing 10(12), 2049.
Hollaus, M. & Vreugdenhil, M. 2019. ‘Radar satellite imagery for detecting bark beetle 
outbreaks in forests’, Current Forestry Reports 5(4), 240–250.
Huo, L., Persson, H. J. & Lindberg, E. 2021. ‘Early detection  of  forest stress from 
european spruce bark beetle attack, and a new vegetation in- dex: Normalized 
 distance red & swir (ndrs)’, Remote Sensing of Environment 255, 112240.
Immitzer, M. & Atzberger, C. 2014. ‘Early detection of bark beetle infesta- tion in 
norway spruce (picea abies, l.) using worldview-2 data’, Photogramm. Fernerkund. 
Geoinf 2014(351367), 73.
Jakoby, O., Lischke, H. & Wermelinger, B. 2019. ‘Climate change alters ele- vational 
phenology patterns of the european spruce bark beetle (ips typogra- phus)’, Global 
change biology 25(12), 4048–4063.
Kaasalainen, S., Hyyppä, J., Karjalainen, M., Krooks, A., Lyytikäinen- Saarenmaa, 
P., Holopainen, M. & Jaakkola, A. 2010. Comparison of terrestrial laser scanner and 
synthetic aperture radar data in the study of forest defoliation, na.
Klouček, T., Kom´arek, J., Surový, P., Hrach, K., Janata, P. & Vašíček, B. 2019. ‘The 
use of uav mounted sensors for precise detection of bark beetle infestation’, Remote 
Sensing 11(13), 1561. 100
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesMeddens, A. J., Hicke, J. A. & Vierling, L. A. 2011. ‘Evaluating the potential of multi-
spectral imagery to map multiple stages of tree mortality’, Remote Sensing of 
Environment 115(7), 1632–1642.
Meddens, A. J., Hicke, J. A., Vierling, L. A. & Hudak, A. T. 2013. ‘Evaluating methods 
to detect bark beetle-caused tree mortality using single-date and multi-date landsat 
imagery’, Remote Sensing of Environment 132, 49–58.
Minařík, R. & Langhammer, J. 2016. ‘Use of a multispectral uav photogrammetry for 
detection and tracking of forest disturbance dynamics.’, Interna- tional Archives of 
the Photogrammetry, Remote Sensing & Spatial Informa- tion Sciences 41.
Näsi, R., Honkavaara, E., Lyytikäinen-Saarenmaa, P., Blomqvist, M., Litkey, P., 
Hakala, T., Viljanen, N., Kantola, T., Tanhuanpää, T. & Holopainen, M. 2015. ‘Using 
uav-based photogrammetry and hyperspectral imaging for mapping bark beetle 
damage at tree-level’, Remote Sensing 7(11), 15467– 15493.
Ortiz, S. M., Breidenbach, J. & Kändler, G. 2013. ‘Early detection of bark beetle green 
attack using terrasar-x and rapideye data’, Remote Sensing 5(4), 1912–1931.
Paloscia, S., Pettinato, S., Santi, E., Notarnicola, C., Pasolli, L. & Reppucci, A. 2013. 
‘Soil moisture mapping using sentinel-1 images: Algorithm and preliminary valida -
tion’, Remote Sensing of Environment 134, 234–248.
Potterf, M., Nikolov, C., Kočická, E., Ferenčík, J., Mezei, P. & Jakuš, R. 2019. ‘Land-
scape-level spread of beetle infestations from windthrown-and beetle-killed trees 
in the non-intervention zone of the tatra national park, slovakia (central europe)’, 
Forest Ecology and Management 432, 489–500.
Puritch, G. S. 1981. Nonvisual remote sensing of trees affected by stress. A review, 
Pacific Forest Research Centre.
Ranson, K., Kovacs, K., Sun, G. & Kharuk, V. 2003. ‘Disturbance recognition in the 
boreal forest using radar and landsat-7’, Canadian journal of remote sensing 29(2), 
271–285.
Schroeder, M. & Coco¸s, D. 2018. ‘Performance of the tree-killing bark beetles ips 
typographus and pityogenes chalcographus in non-indigenous lodgepole pine and 
their historical host norway spruce’, Agricultural and forest ento- mology 20(3), 
347–357.
Tanase, M. A., Aponte, C., Mermoz, S., Bouvet, A., Le Toan, T. & Heurich, M. 2018. 
‘Detection of windthrows and insect outbreaks by l-band sar: A case study in the 
bavarian forest national park’, Remote Sensing of Environment 209, 700–711.
Veloso, A., Mermoz, S., Bouvet, A., Le Toan, T., Planells, M., Dejoux, J.-F. & Ceschia, E. 
2017. ‘Understanding the temporal behavior of crops using sentinel-1 and sentinel-
2-like data for agricultural applications’, Remote sens- ing of environment 199, 
415–426.
Wang, Y., Day, J. L. & Davis, F. W. 1998. ‘Sensitivity of modeled c-and l- band radar 
backscatter to ground surface parameters in loblolly pine forest’, Remote Sensing 
of Environment 66(3), 331–342. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes101White, J., Coops, N., Hilker, T., Wulder, M. & Carroll, A. 2007. ‘Detecting mountain 
pine beetle red attack damage with eo-1 hyperion moisture indices’, International 
Journal of Remote Sensing 28(10), 2111–2121.
Wulder, M. A., Dymond, C. C., White, J. C., Leckie, D. G. & Carroll, A. L. 2006. 
‘Surveying mountain pine beetle damage of forests: A review of remote sensing 
opportunities’, Forest Ecology and management 221(1-3), 27–41.
Wulder, M. A., White, J. C., Carroll, A. L. & Coops, N. C. 2009. ‘Challenges for the 
operational detection of mountain pine beetle green attack with remote sensing’, 
The Forestry Chronicle 85(1), 32–38.
Xue, J., Yu, L., Lin, Q., Liu, G. & Huang, H. 2018. ‘Using sentinel-1 multi-temporal 
insar data to monitor the damage degree of shoot beetle in yunnan pine forest’, 
Remote Sensing for Land & Resources (4), 108–114.
Yang, S. 2019. ‘Detecting bark beetle damage with sentinel-2 multi-temporal data 
in sweden’, Student thesis series INES 102
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesAppendix B:  Wildfire 
 monitoring and 
 environmental impacts
B.1 Wildfire detection and monitoring 
Wildfires are growing in intensity and frequency around the world, they are expan -
ding their reaches into the arctic. The boreal forests of the Northern Hemisphere 
are the grandest carbon sinks of the world, and a significant increase in wildfires 
could cause disequilibrium in the Northern boreal forest’s capability as a  carbon 
sink and cause significant impacts on the biodiversity and regional or global climate. 
Wildfires may affect the structure, composition, and functions of boreal forests, 
playing a complex role in reshaping forests. Climate scientists suggest the growing 
incidence and intensity of wildfire has a high correlation with the global temperature 
rising. Climate change contributes to more and bigger fires, and in turn, wildfires 
are expected to impact climate changes by emitting massive amounts of green -
house gases. Therefore, it is urgent to develop robust methods for utilizing satellite 
image time series to detect active wildfire and monitor wildfire progression in a 
cost-effective way.
Active wildfire detection is mostly based on thermal remote sensing,  including 
MODIS, VIIRS, AVHRR, and Sentinel-3 Sea and Land Surface Temperature Radio -
meter (SLSTR) coarse-resolution satellites (Stroppiana m.fl., 2000; Giglio m.fl., 2008; 
Wooster m.fl., 2012; Schroeder m.fl., 2014; Giglio m.fl., 2016). Table 1 shows the main 
sensors currently used for active fire detection, and the middle-infrared (3–4  μm) 
and thermal-infrared (10–12 μm) bands of these sensors are widely used for thermal 
anomaly detection and generating active fire products. The Active fire products 
from various satellite systems have been extensively used to support fire manage -
ment systems, introduced as input in air quality and carbon emission estimation. 
Medium-resolution satellites like Landsat-8 and Sentinel-2 are now providing open-
access optical imagery that can supplement present active fire products with the 
ability of medium resolution global land surface monitoring (Csiszar and Schroeder, 
2008; Schroeder m.fl., 2016; Murphy m.fl., 2016; Kumar and Roy, 2018). Currently, 
the best compromise between spatial and temporal resolution is provided by the 
operational active fire product derived from the 375m VIIRS bands on board the 
National Polar-Orbiting Partnership (NPP) satellite since 2013 and on board the 
NOAA-20 since 2017. Most of the algorithms developed in the last few years are 
mainly based on the use of contextual tests to detect thermal anomalies that rely 
on the determination of the background temperature and the analysis of the strong 
contrast in bright-ness temperature between the potential fire pixel and the low 
background temperature (Chuvieco m.fl., 2019). NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes103Table B1. Main sensors cuffently used for active fire detection (Clmvieco et al.  2020).
Sensor MSG-11  
SEVIRIAdvanced 
Himawari 
Imager-8GOES-16 ABI GOES-17 ABI Terra and Aqua 
MODISNPP and 
NOOA-20-
VIIRS
Spatial 
resolution3 km 2 km 2 km 2 km 250–500–1	 000	m375–750	m
Spectral 
bands12 16 16 16 2–5–29 5–16
Temporal 
resolution5–15	min 10 min 5–15	min 5–15	min 12 h 12 h
Radiometric 
resolution 
(bits)10 14 14 14 10 10
Launced on 2015 2014 2016 2018 2002 2012
Operational 
full diskFeb-2018 July 2015 Dec-2018 Feb-2019
Satellite 
typeGeostationary Geostationary Geostationary Geostationary Polar-orbiting Polar-orbiting
Centered at 0° 140.7° 75.2° 137.2°
fire	product	
(spatial	
resolution)Yes	(3	km) No Yes	(2	km) No Yes	(1	000	m) Yes	(375	m)
Most of available global burn area products are based on optical sensors that provide 
very high temporal resolution (one or more images per day), and coarse spatial 
resolution (greater than 250m), such as MODIS MDC64A1, FireCCI50 and NASA’s 
MCD45A1 burn area products. To copy with the great diversity of worldwide fire 
conditions, vegetation types, and topography, global burn area mapping algorithms 
were expected to be robust and spatially adaptable. The local-adapted and physical 
based approaches are the most common two for global burn area mapping in the 
last years. With the improvements in cloud computing power and the free access 
to Landsat and Sentinel-2 data, the focus has been shifted towards developing 
regional or national products based on medium resolution optical data, in recent 
years. In 2008, the public release of the Landsat archived data opened a new era for 
exploiting medium resolution data for regional or even global retrieval of  vegetation 
changes, booming the long-term time series detection algorithms. Time series 
segmentation and time series decomposition are the widely used two techniques 
for time series forest disturbance detection. Kennedy m.fl. proposed a trajectory-
based forest disturbance detection and labelling method based on dense time series 
of Landsat TM and ETM+ images, which takes all time series images into considera -
tion, and use idealized temporal trajectory of spectral bands to detect and charac -
terize changes (Kennedy m.fl., 2007). Based on trajectory segmentation strategy, two 
other methods were developed, i.e., Vegetation Change Tracker (VCT) (Huang m.fl., 
2009, 2010) and Landsat-based detection of Trends in Disturbance and Recovery 
(LandTrendr) (Kennedy m.fl.,2010; Cohen m.fl., 2010). Based on the recognition 
that change is not simply a contrast between conditions at two points in time, but 
rather a continual process operating at both fast and slow rates on land scapes, both 
of VCT and LandTrendr divide annual time series of spectral  responses into piecewise 
segments, and then detect the changes between segments and exploit the characte -
ristics of segments to delineate forest disturbances ( Chuvieco m.fl., 2019).
SAR data has been frequently exploited for burned area mapping over tropical 
areas characterized by persistent cloud cover (Verhegghen m.fl., 2016; Lohberger 
m.fl., 2018) or at high latitudes where low sun angles hindered optical observations  104
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes(Chuvieco m.fl., 2019). For other climate zones or geographic regions, SAR data also 
has the potential to increase the temporal resolution for tracking more progressions, 
and map burned areas of on-going wildfires, when optical observation could be 
disabled by heavy smoke cover. Although monitoring forest change with SAR has 
been demonstrated on an operational scale, the interpretation of SAR signal over 
vegetation changes is often more ambiguous than optical observations. SAR-based 
studies assess the fire impacts mainly from the backscatter coefficient (Reiche m.fl., 
2018), the interferometric coherence (Tanase m.fl., 2010b; Jung m.fl., 2017), or 
polarimetric properties (estimated by polarimetric decomposition techniques) 
(Engelbrecht m.fl.,2017). However, both sensor characteristics and scene properties 
may affect SAR backscattering mechanism, which has been investigated in these 
studies (Tanase m.fl., 2010a,b, 2015; Imperatore m.fl., 2017; Vreugdenhil m.fl., 2018; 
Tanase m.fl., 2019). Tanase m.fl. investigated X-, C-, and L-band co/cross-polarization 
SAR backscatter for burn severity and studied the effects of local topography and 
weather conditions on the SAR backscatter response. It was observed that the 
sensitivity of radar backscatter coefficients to burn severity increases with the 
increase of radar wavelength, and the local incidence angle strongly affects the 
backscatter coefficients from burned areas at all wavelengths and polarizations 
(Tanase m.fl., 2010a). The relationship between burn severity and interferometric 
coherence was also investigated, and it was found that the association strength 
between coherence and burn severity was strongest for images acquired under 
stable, dry environmental conditions.
Instead of using optical or radar sensors alone, integrating different EO sensors 
has shown great potential in strengthening the discrimination of burned pixels and 
reducing both omission and commission errors (Chuvieco m.fl., 2019). The most 
widely used synergistic approach is the combined use of thermal anomalies (active 
fire alerts) and changes in optical reflectance (Roy m.fl., 2019) or SAR backscatter 
(Reiche m.fl., 2018). Multi-sensor approaches that combined SAR and optical sensor 
have clearly demonstrated improved land cover mapping accuracy (Park m.fl., 2018; 
Onojeghuo m.fl., 2018; Ienco m.fl., 2019), however the use of SAR-optical time series 
for detecting forest changes has been rather limited to date and leaves loss of poten -
tial to explore (Reiche, 2015). SAR-optical fusion approaches have the potential 
to increase the observation frequency, which could help to decrease the delay of 
detecting change events and increase the forest disturbance mapping accuracy. 
B.2 Environmental Impacts of Wildfires
Increasing wildfire frequency and severity may shift boreal forests from carbon 
sinks to carbon sources and amplify climate warming (Loehman, 2020; Walker 
m.fl., 2019). Analysis indicates that fuel characteristics are important drivers of 
wildfire carbon emissions across boreal forest. The boreal region of North   America 
is an important global carbon reservoir that is warming twice as fast as the  global 
average, associated with intensified fire weather, increase wildfire burned areas, 
and shorter fire intervals and more severe fires. Large, severe forest fires  consume 
substantial amounts of above- and below-ground biomass and can cause source-
sink shifts in carbon exchange with the atmosphere. Climate driven changes in 
fire emission may serve as a strong, positive feedback to further warming and fire 
activity. Many forest types, including boreal forests, are fire prone and fire adapted,  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes105meaning that fire is an integral and predictable part of their ecological  functioning. 
The amount and rate of carbon release from a fire are directly related to fuel com -
bustion, which depends on the fire’s extent and severity as well as pre-disturbance 
site conditions and productivity. In fire-adapted ecosystems and in the absence 
of major shifts in climate and disturbance, carbon losses from fire are balanced by 
carbon accumulation in live and dead vegetation and soils when integrated over 
long time periods. The Copernicus Atmosphere Monitoring Service (CAMS)  provides 
up-to-date information on the location, intensity, and emissions of wildfires around 
the globe through its Global Fire Assimilation System (GFAS), which is based on 
the measurements from instruments on satellites that can detect the fire radiative 
power (FRP), i.e., the heat signal of active fires. The information on the physical size 
of wildfires hasn’t been considered in estimating wildfire carbon emissions since 
there is no global burned areas products available in near real-time. Predictions 
of future fire emissions and feedbacks to the global climate system thus require 
an understanding of the variables that influence fuel combustion, including top-
down (that is, climate- and weather-related) variables, bottom-up (that is, fuel- and 
environment-related) variables and their interactions. These relationships are 
complex and do not operate independently; for example, climate warming and 
drying are linked to widespread tree mortality and changes in fuel structure and 
availability. such conditions can also increase fuel flammability. Over long times -
pans (decades to centuries), climate patterns influence forest composition, age, 
structure, and rates of fuel accumulation and decomposition, all of which affect, 
and are affected by, wildfires (Loehman, 2020).
Wildfire regime is changing rapidly in response to human induced climate 
change across the globe, varying across space and time, and it potentially leads 
to novel environmental conditions. The rapid shift may alter ecosystem status in 
unpredictable and non-linear ways. Boreal forests occupy a diversity of tree stand 
ages, physical structure, and successional trajectories and species compositions, 
however, larger, more frequent, and more severe fires in boreal forests will affect 
the distribution and availability of late-successional communities and alter habitat 
for boreal biodiversity that rely on these areas. Increased fire frequency in parts of 
western North America’s boreal forests would decrease the availability of spruce-
dominated late-successional habitats, which may transition to deciduous forests, 
shrubs, or even to a grassland state in some portions of the region (Palm m.fl., 2022). 
Bushfire is a common phenomenon in Australia. Around more than 3 billion native 
vertebrates excluding invertebrates comprise about 143 million mammals, 2.46 bil -
lion reptiles, 181 million birds, 51 million frogs were burnt out by bushfires of 2020 
in Australia stated by the World wildlife Found Australia (Van Eeden m.fl., 2020). 
Various types of extinct varieties plants are found in the forest of Australia. Scientists 
feared that some of them would be destroyed from their natural habitat. It occurs 
in a small area, but in other places the endangered animals remain safe but in the 
present fires spread through all part of their habitat which create the possibility of 
dying out of some endangered species.
Wildfire has hazardous effects on the soil quality and structure, reducing the 
availability of some important nutrients like N, P and S and the water holding capa -
bility. During wildfire, temperature of surface soil can be reached up to 900 °C. 
High temperature totally burns the surface organic layers causes the organic material 
mineralized or volatilized during oxidation. It enhances the excessive soil erosion 
from the upper layer of the forest land. Mulching with natural cover or litter and  106
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesother organic material of surface of the soil prevent the excessive soil erosion rates. 
Fires burn the cover of the surface soil and enhance soil erosion (Haque m.fl., 2021). 
The temperature changes for the future climate are predicted to be the most pro -
nounced in boreal and arctic regions, affecting the stability of permafrost and fire 
dynamics of these areas. Fires can affect soil microbiome (archaea, bacteria, fungi, 
and protists) directly via generated heat, whereas fire-altered soil properties have 
an indirect effect on soil micro-biome. Fires usually decrease microbial biomass 
and alter microbial community composition. These changes can take decades to 
recover to pre-fire states. As the fire occurrence times are expected to change in the 
future, and the fire return intervals, intensity, and severity are expected to increase 
in boreal environments, the fire-related changes in the soil microbiome, including 
its recovery and resilience, are inevitable. The first rain after wildfire would carry 
harmful chemicals, and various pollutants into streams, rivers, and large bodies of 
water, which may destroy the balance of water ecosystems. Post-fire flash flood is 
of great impendence for water bodies. These floods contain heavy metal from ash 
and killed under water vegetation, living organisms. Wildfire reduces the drinkable 
water sources. Fire ash contains nitrogen and phosphorous. Excess  concentration 
of these nutrients causes the growth of cyanobacteria which reduces quality of 
water, along with bad taste, odder and harmful chemicals also. The ash also blows 
through the ocean and creates the same problem. Algae take oxygen in the water 
for growing itself and assuage dissolved oxygen after their death and during decom -
position. It may throttle aquatic animals and other marine life and hampers to bio -
diversity. After a burn, stream flow can transport solid and dissolved materials that 
degrade water quality (Haque m.fl., 2021).
Wildfire produces various toxic substances, and the smoke has harmful out -
comes in human inhalation organs, and it may lead to both physical and mental 
health problems among the residents and fire fighters years after the events. The 
increasing wildfires are posing a threat to the boreal forests, which affects the air 
quality and human health to many hundreds of thousands of kilometers away. Fire 
emission factors may differ because of varying fire intensities, fuels, and  combustion 
efficiencies. Beyond emissions, transport, and transformations of smoke from 
wildfires and prescribed burns are also distinct, resulting in differences in health 
impacts associated with each type of fire. While wildfires expose large populations 
to severe air pollution episodically, prescribed fire smoke can impact local popula -
tions with lower concentrations over longer time intervals (Navarro m.fl., 2018). Air 
quality analyses that incorporate the consequences of prescribed fire on wildfire 
likelihood, burn area, intensity, and emissions are needed to understand the tradeoffs 
of wildfire and prescribed fire emissions. Air quality impacts must also be placed 
into the larger context of land and environmental management. Decisions about fire 
suppression and fuel treatment not only influence fire damage and air pollution; 
they also determine land management costs and environmental benefits tied to 
wildland conditions. Air quality is only one dimension of fire management decision-
making in which public health and ecological land management goals can be 
misaligned. Comprehensive cost-benefit analyses of wildland fires that consider 
monetized fuel treatments, fire and smoke damages, ecological services, climate 
benefits, and other components of complete land management programs must be 
developed. A more uniform land management approach across the arctic boreal 
regions is desirable, though challenging (Jaffe m.fl., 2020). NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes107Referenser
Garc´ıa, M. Yebra, M. Padilla, M., Gitas, I. m.fl. 2019. Historical background and 
current developments for mapping burned area from satellite earth observation. 
Remote Sensing of Environment, 225: 45–64.
and recovery using yearly landsat time series: 2. timesync—tools for calibration 
and validation. Remote Sensing of Environment, 114(12):2911–2924.
Csiszar I.A. & Schroeder, W. 2008. Short-term observations of the temporal develop -
ment of active fires from consecutive same-day etm+ and aster imagery in the 
amazon: Implications for active fire product validation. IEEE Journal of Selected 
Topics in Applied Earth Observations and Remote Sensing, 1(4):248–253.
Engelbrecht, J., Theron, A. Vhengani, L. & Kemp. J. 2017. A simple normalized 
difference approach to burnt area mapping using multi-polarisation C-Band SAR. 
Remote Sensing, 9(8):764.
Giglio, L., Csiszar, I., Resta´s, A., Morisette, J.T., Schroeder, W. Morton, D. & 
 Justice, C.O. 2008. Active fire detection and characterization with the advanced 
spaceborne thermal emission and reflection radiometer (aster). Remote Sensing 
of Environment, 112(6):3055–3063.
Giglio, L., Schroeder, W. & Justice, C.O. 2016. The collection 6 MODIS active fire 
detection algo- rithm and fire products. Remote Sensing of Environment, 178:31–41. 
ISSN 00344257. doi: 10.1016/j.rse.2016.02.054.
Haque, M.K., Azad, M.A.K., Hossain, M.Y., Ahmed, T., Uddin, M. & Hossain, M.M. 
2021. Wildfire in australia during 2019-2020, its impact on health, biodiversity 
and environment with some proposals for risk management: A review. Journal 
of Environmental Protection, 12(6):391– 414.
Huang, C., Goward, S.N., Masek, J.G., Thomas, N., Zhu, Z. & Vogelmann, J.E. 2010. 
An automated approach for reconstructing recent forest disturbance history using 
dense landsat time series stacks. Remote Sensing of Environment, 114(1):183–198, 
2010.
Huang, C., Goward, S.N., Schleeweis, K., Thomas, N. Masek, J.G. & Zhu, Z. 2009. 
Dynamics of national forests assessed using the landsat record: Case studies in 
eastern united states. Remote sensing of Environment, 113(7):1430–1442.
Ienco, D., Interdonato, R. Gaetano, R. & Minh, D.H.T. 2019. Combining sentinel-1 
and sentinel-2 satellite image time series for land cover mapping via a multi-source 
deep learning architec- ture. ISPRS Journal of Photogrammetry and Remote Sensing, 
158:11–22.
Imperatore, P., Azar, R., Calo, F., Stroppiana, D., Brivio, P.A., Lanari, R. & Pepe, A. 
2017. Effect of the vegetation fire on backscattering: an investigation based on 
sentinel-1 observations. IEEE Journal of Selected Topics in Applied Earth Obser-
vations and Remote Sensing, 10(10): 4478–4492.
Jamali, S., Klingmyr, D. and Tagesson, T. 2020. Global-Scale Patterns and Trends 
in Tropospheric NO2 Concentrations, 2005–2018, Remote Sensing, 12, 3526; 
doi:10.3390/rs12213526. 108
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesJaffe, D.A., O’Neill, S.M., Larkin, N.K., Holder, A.L., Peterson, D.L., Halofsky, J.E. & 
Rappold, A.G. 2020. Wildfire and prescribed burning impacts on air quality in the 
United States. Journal of the Air & Waste Management Association, 70(6):583–615.
Jung, J., Yun, S.-H., Kim, D.-J. & Lavalle. M. 2017. Damage-mapping algorithm 
based on coher- ence model using multitemporal polarimetric–interferometric sar 
data. IEEE Transactions on Geoscience and Remote Sensing, 56(3):1520–1532.
Kennedy, R.E., Cohen, W.B. & Schroeder, T.A. 2007. Trajectory-based change 
detection for automated characterization of forest disturbance dynamics. Remote 
Sensing of Environment, 110(3):370–386.
Kennedy, R.E., Yang, Z. & Cohen, W.B. 2010. Detecting trends in forest disturbance 
and recovery using yearly landsat time series: 1. landtrendr—temporal segmentation 
algorithms. Remote Sensing of Environment, 114(12):2897–2910.
Kumar, S.S. & Roy, D.P. 2018. Global operational land imager Landsat-8 reflectance-
based active fire detection algorithm. International Journal of Digital Earth, 
11(2):154–178. ISSN 17538955. doi: 10.1080/17538947.2017.1391341. URL https:/ /www.
tandfonline.com/ action/journalInformation?journalCode=tjde20.
Loehman, R.A. 2020. Drivers of wildfire carbon emissions. Nature Climate Change, 
10(12):1070– 1071.
Lohberger, S., Stängel, M., Atwood, E.C. & Siegert, F. 2018. Spatial evaluation of 
indonesia’s 2015 fire-affected area and estimated carbon emissions using sentinel-1. 
Global change biology, 24(2):644–654, 2018.
Murphy, S.W., de Souza Filho, C.R., Wright, R., Sabatino, G. & Correa Pabon, R. 2016. 
HOTMAP: Global hot target detection at moderate spatial resolution. Remote 
 Sensing of Environment. ISSN 00344257. doi: 10.1016/j.rse.2016.02.027.
Navarro, K.M., Schweizer, D., Balmes, J.R. & Cisneros, R. 2018. A review of com -
munity smoke exposure from wildfire compared to prescribed fire in the United 
States. Atmosphere, 9(5): 185.
Onojeghuo, A.O., Blackburn, G.A., Wang, Q., Atkinson, P.M., Kindred, D. & Miao. Y. 
2018. Map- ping paddy rice fields by applying machine learning algorithms to multi-
temporal sentinel-1a and landsat data. International journal of remote sensing, 
39(4):1042–1067, 2018.
Palm, E.C., Suitor, M.J., Joly, K., Herriges, D.D., Kelly, A.P., Hervieux, D., Russell, K.L., 
Bentzen, T.W., Larter, N.C. & Hebblewhite. M. 2022. Increasing fire frequency and 
severity will increase habitat loss for a boreal forest indicator species. Ecological 
Applications, 32(3): e2549.
Park, S., Im, J., Park, S., Yoo, C., Han, H. & Rhee, J. 2018. Classification and mapping 
of paddy rice by combining landsat and sar time series data. Remote Sensing, 
10(3):447.
Reiche, J., Verhoeven, R., Verbesselt, J., Hamunyela, E., Wielaard, N. & Herold, M. 
2018. Charac- terizing tropical forest cover loss using dense sentinel-1 data and 
active fire alerts. Remote Sensing, 10(5):777.
Reiche. J. 2015. Combining sar and optical satellite image time series for tropical 
forest monitoring. Doctoral Thesis. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes109Roy, D.P., Huang, H., Boschetti, L. Giglio, L. Yan, L., Zhang, H.H. & Li, Z. 2019. Land -
sat-8 and sentinel-2 burned area mapping-a combined sensor multi-temporal change 
detection ap- proach. Remote Sensing of Environment, 231:111254.
Schroeder, W., Oliva, P., Giglio, L. & Csiszar, I.A. 2014. The New VIIRS 375m active 
fire detection data product: Algorithm description and initial assessment. Remote 
Sensing of Environment, 143:85–96. ISSN 00344257. doi: 10.1016/j.rse.2013.12.008. 
URL http:/ /dx.doi. org/10.1016/j.rse.2013.12.008.
Schroeder, W., Oliva, P., Giglio, L., Quayle, B. Lorenz, E. & Morelli, F. 2016. Active fire 
detection using landsat-8/oli data. Remote sensing of environment, 185:210–220.
Stroppiana, D., Pinnock, S. & Gregoire, J.M.- 2000. The global fire product: Daily fire 
oc- currence from april 1992 to december 1993 derived from NOAA AVHRR data. 
Inter- national Journal of Remote Sensing, 21(6-7):1279–1288, 2000. ISSN 13665901. 
doi: 10.1080/014311600210173.
Tanase, M., Kennedy, R. & Aponte, C.2015. Radar burn ratio for fire severity  estimation 
at canopy level: An example for temperate forests. Remote Sensing of Environment, 
170:14–31.
Tanase, M.A., Villard, L., Pitar, D., Apostol, B., Petrila, M., Chivulescu, S. Leca, S., 
Borlaf- Mena, I., Pascu, I.-S., Dobre, A.-C. m.fl. 2019. Synthetic aperture radar 
 sensitivity to forest changes: A simulations-based study for the romanian forests. 
Science of The Total Environment, 689: 1104–1114.
Tanase, M.A., Santoro, M., de La Riva, J., Fernando, P., Le Toan, T. m.fl. 2010a. Sen -
sitivity of x-, c-, and l-band SAR backscatter to burn severity in Mediterranean pine 
forests. IEEE Transactions on Geoscience and Remote Sensing, 48(10):3663–3675.
Tanase, M.A., Santoro, M., Wegmüller, U., de la Riva, J. & Pe´rez-Cabello, F.2010b.  
Properties of X-, C-and L-band repeat-pass interferometric SAR coherence in 
Mediterranean pine forests affected by fires. Remote Sensing of Environment, 
114(10):2182–2194.
Van Eeden, L., Nimmo, D., Mahony, M., Herman, K., Ehmke, G., Driessen, J. 
O’Connor, J., Bino, G., Taylor, M. & Dickman, C. 2020. Impacts of the unprecedented 
2019–2020 bushfires on australian animals. Report prepared for WWF-Australia, 
Ultimo NSW.
Verhegghen, A., Eva, H., Ceccherini, G., Achard, F., Gond, V., Gourlet-Fleury, S. & 
Cerutti. P.O. 2016. The potential of sentinel satellites for burnt area mapping and 
monitoring in the congo basin forests. Remote Sensing, 8(12):986.
Vreugdenhil, M., Wagner, W., Bauer-Marschallinger, B., Pfeil, I. Teubner, I., Rüdiger, C. 
& Strauss, P. 2018. Sensitivity of Sentinel-1 backscatter to vegetation dynamics: An 
Austrian case study. Remote Sensing, 10(9):1396.
Walker, X.J., Baltzer, J.L., Cumming, S.G., Day, N.J., Ebert, C., Goetz, S., Johnstone, 
J.F., Potter, S., Rogers, B.M., Schuur, E.A. m.fl. 2019. Increasing wildfires threaten 
historic carbon sink of boreal forest soils. Nature, 572(7770):520–523.
Wooster, M.J., Xu, W. & Nightingale, T. 2012. Sentinel-3 SLSTR active fire detection 
and FRP product: Pre-launch algorithm development and performance  evaluation 
using MODIS and ASTER datasets. Remote Sensing of Environment. ISSN 00344257. 
doi: 10.1016/j. rse.2011.09.033. 110
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesAppendix C: Sammanställning av internationella 
exempel på myndigheters fjärranalys tillämpningar
Tillämpning/Titel Myndighet/land/år Satellit/Upplösning Teknik beredskaps  nivå Skala/Studieområde Sammanfattning Referens
Mätning av ammoniak:  
Satellite measurements 
of air quality and green -
house gases: application 
to regulatory activities Environment Agency, 
 Storbritannien, 2021IASI Testning/  
Under utvecklingRegional skala 
(England)Fallstudie som visade att 
det	var	möjligt	att		 identifiera 	
tydliga månatliga och säsongs -
mässiga variationer i uppmätt 
ammoniak	över 		Storbritannien, 	
och att dessa variationer 
överens	stämde	med	data	från	
det	brittiska	ammoniak 	över-
vakningsnätverket. Däremot 
kunde	man	inte	identifiera	
någon trend under en 11-årig 
tidsperiod, vilket troligtvis 
berodde på att antalet giltiga 
mätningar som representerade 
varje årsgenomsnitt var få.Brown	m.fl. 	(2021)
Mätning av NO2:  
to regulatory activitiesEnvironment Agency, 
Storbritannien, 2021TROPOMI Testning/  
(England)Studien visade att satellit -
data	kunde	användas	för 	att	
identifiera	förhöjda	nivåer 	
av troposfäriskt NO2 runt 
tre stora punktkällor av NOx 
i Storbritannien.Brown	m.fl. 	(2021)
Mätning av metan:  
(England)Studien visade att det inte var 
möjligt	att	upptäcka	förhöjda	
halter eller utsläppsplymer 
av metan från deponier i Stor -
britannien. Däremot kan fram -
tida	satelliter, 	designade	för 	
att mäta punktkällor av metan, 
förväntas	 vara	bättre	på	att	
detektera brittiska punktkällor 
av metan.Brown	m.fl. 	(2021) NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes111Tillämpning/Titel Myndighet/land/år Satellit/Upplösning Teknik beredskaps  nivå Skala/Studieområde Sammanfattning Referens
Fjernmåling av metan-
utslipp ved bruk 
av Sentinel-5P: en 
 mulighetsstudieMiljødirektoratet, 
Norge, 2021Sentinel-5P Testning/  
Under utvecklingNationell skala 
(Norge)Rapporten beskriver vilka 
möjligheter 	Sentinel-5P 	kan	
ge med tanke på att utveckla 
produkter 	för	årliga	nationella	
täckningskartor med area -
uppskattningar med tonvikt 
på växthusgasen metan.
Rapporten	beskriver 	de	möjlig -
heter som Sentinel-5P kan ge 
för	att	utveckla	produkter 	för	
årliga norska täckningskartor 
med	areauppskattningar 	för	
metanväxthusgasen.Kylling	m.fl. 	(2021)
Jämförelse av satellit -
mätningar med 
nationella emissions -
inventeringar för NO2, 
SO2 och NH3: UK Spatial 
Emissions Methodology: 
A report of the National 
Atmospheric Emission 
Inventory 2020UK	NAEI	(	National	
Atmospheric 
 Emissions Inventory, 
Storbritannien, 20221	km	×	1	km	för 	
TROPOMI-data 
(ursprunglig	mark -
pixel på 3,5 × 7 km) 
och 2 km × 2 km 
med IASI-data 
pixel på 12 km i 
diameter vid nadir).Testning/  
(	Storbritannien)I	studien	genomförde	man	en	
kvalitativ 	jämförelse	mellan	
koncentrationskartor från 
TROPOMI-mätningar och 
	NAEI-utsläppskartor 	för	NO2, 
SO2 och NH3	(2020).Tsagatakis	m.fl. 	
(2022)
Fjärranalys för statistik -
tillämpningar : Earth 
Observations	for 	Official	
Statistics Satellite 
Imagery and Geospatial 
Data Task Team reportUN-CEBD, 2017 - Testning/  
Under utvecklingGlobalt till lokalt 
(Fall	studier	i	
 Australien, Mexico, 
Colombien, och 
Google)Handboken innehåller en kort 
introduktion till användningen 
av	fjärranalysdata	för 	officiell	
statistik, tillgängliga källor 
och	metoder 	för	att	producera	
 statistik från denna typ av 
data, fallstudieexempel mm.UN-CEBD, 2017
In-depth review of 
satellite imagery/earth 
observation technology 
in	official	statisticsUN-CEBD,  Economic 
Comission for 
Europe	(ECE), 	2019- Testning/  
 Österrike, Kanada, 
Mexico)Fördjupad	granskning	av 	fjärr -
analysteknik	för 	tillämpning	
i	officiell	statistik. 	Rapporten	
fokuserar på användningen av 
fjärranalys	för 	officiell		 statistik, 	
och dess potential att ta itu 
med aktuella eller nya data -
behov. Dokumentet ger en 
översikt	över 	internationella	
organisationers verksamhet 
(e.g.	Eurostat), 	samt	vissa	
länders	program	(Österrike, 	
Kanada och Mexiko). Gransk -
ningen	identifierar 	möjligheter 	
och lärdomar samt ger rekom -
mendationer om hur man kan 
främja användningen av fjärr -
analys	i	officiell	statistik.UN-CEBD	(2019; 	
2022) 112
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesTillämpning/Titel Myndighet/land/år Satellit/Upplösning Teknik beredskaps  nivå Skala/Studieområde Sammanfattning Referens
Satellitbilder för att 
 förutsäga grödans 
tillväxtStatistics Canada, 
2021Landsat B Testning/  
Under utvecklingNationell	(Kanada) Modernisering av data -
insamlingen	för 	jordbruket	
genom att använda satellit -
bilder	för	att	förutsäga	
	grödans	 tillväxt.Statistics Canada, 
2021
Detektering av ljus -
föroreningar:  “How dark 
is your sky?” Estimating 
artificial	light	in	Ireland	
from satellite imageryCentral Statistics 
Office,	Ireland,	2020NOAA:s	system	för 	
VIIRS-DNB, som 
mäter atmosfäriskt 
ljus.	(1	km	x	1	km)Testning/  
Under utvecklingNationell	(Irland) Detektering	av 		ljusföroreningar 	
i Irland baserat på satellit bilder, 
2015–2019. 	Central	Statistics	
Office	Irland	 tillämp	ade	GIS-
tekniker 	för	att		extrahera	ljus-
emissionsdata	för 	irländska	
(och	internationella)	platser.Websida CSO 
(2020),	Linehan, 	T.	
(2021)
Emissioner av NO2: Gas 
emissions: Nitrogen 
Dioxide NO2 Sentinel 5PCentral Statistics 
Office	&	EPA,	Ireland,	
2021Sentinel SP 
(7	km	x	7	km)Testning/  
Under utvecklingNationell	(Irland) Arbete	pågår 	för	att	titta	på	
NO2	emissioner 	(med	Sentinel	
5P), från Copernicus Hub. En 
slutsats var att markmätningar 
är	bäst,	men	att	det	finns	en	
roll	att	spela	även	för 	satellit-
data.Linehan, 	T.	(2021)
Övervakning	av 	Isbjörnar 	
och	deras	livsmiljö:Miljödirektoratet, 	
Norge, 2022- Används Regionalt, Svalbard 
och Jan MayenI	Norge	övervakar 	man	både	
isbjörnarnas	rörelse	med	
satellithalsband, denna data 
kombineras med satellitdata 
över	havsisarna	i	arktis.Norwegian Polar 
Institute	(2022). 	
Polar bear cubs 
per litter. Environ -
mental monitoring 
of Svalbard and 
Jan	Mayen	(MOSJ). 	
URL: http:/ /www.
mosj.no/en/fauna/
marine/polar-bear.
html
Copernicusdata i 
Ekokust- och havs-
försurningsprogram: 	
Copernicus marine 
tjenester og Miljø -
direktoratets 
Økokyst- og Hav -
forsuringsprogrammerMiljödirektoratet, 	
Norge, 2020Copernicus	(se	
utförliga	 tabeller	
I rapport)Under utveckling och 
imple menteringNationell	(Norge) Norska	miljödirektoratet	gav 	
NERSC(Nansen	environmental	
and remote sensing center) 
uppdrag att utvärdera vilka 
parametrar inom kust- och 
havsmiljöövervaknings- 	pro -
grammen som idag hämtas in 
från andra källor kan hämtas 
in från Copernicus. Pettersson	m.fl. 	
(2020)
Utvärdering av kostnads-
effektiva 	tekniker 	för	
kartläggning- och 
övervakningsmetoder: 	
Pilotprosjekter for 
bruk av fjernmåling 
i overvåkningMiljödirektoratet, 	
Norge,	2016–	pågår- Pilotprojekt Nationell	(Norge) Bilder	från	satelliter, 	flygplan	
och	drönare	ger 	data	över 	stora	
områden, uppmätta samtidigt 
med mätinstrument som ger 
jämn kvalitet på data. De kan 
därför	vara	användbara	för 	
kartläggning	och	övervakning	
av	miljöparametrar, 	särskilt	i	
kombination med fasta mått/
referensmätningar.https:/ /www.
miljodirektoratet.
no/ansvarsomra -
der/overvaking-
arealplanlegging/
miljoovervaking/
overvakings -
programmer/
basisovervaking/
fjernmaling/ NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes113Tillämpning/Titel Myndighet/land/år Satellit/Upplösning Teknik beredskaps  nivå Skala/Studieområde Sammanfattning Referens
Miljöövervakning	av 	
status	för 	insjöar:	
Overvåking av innsjøer 
med satellitt-metode -
utviklingMiljödirektoratet, 	
Norge, 2020Sentinel 1 och 2 Metod utveckling Nationell, Norge Satellitdata	ger 	högupplöst	
data	om	koncentrationer 	i	sjöar	
och är ett bra komplement 
till in situ mätningar. Med 
satellit  data kan man även 
addera andra parametrar 
som  turbiditetsplymer från 
utflöden	 till	kontrollerade	
parametrar.
 Fjernmålingsbasert 
kartlegging og 
  overvåking av 
 tidevannssonen.Miljödirektoratet, 	
Norge, 2020Sentinel-1 C-band 
synthetic aperture 
radars	(C-SAR)	S1A 	
and S1B and Senti -
nel-2  Multi Spectral 
Instruments	(MSI)	
S2A and S2B from 
the  European 
Copernicus 
 ProgramMetod utveckling Regional, Trondheim
Performance and 
applications of satellite 
remote
sensing data for water 
quality in Norwegian 
lakes.
Evaluation of MERIS, 
Sentinel-2 and
Sentinel-3 productsMiljödirektoratet, 	
Norge,MERIS, Sentinel-2 
and Sentinel-3 Metod utveckling Regional, 	Mjösa
Mapping conifer trees 
by means of remote 
sensingMiljödirektoratet, 	
Norge,Sentinel-1 and 
ALOS PALSAR-2Metod utveckling Regional, Hordaland
MARINE HEATWAVES IN 
NORTHERN SEA AREASMiljödirektoratet, 	
Norge,EU Copernicus 
ProgramMetod utveckling Global
Övervakning av grödor:  
Crop Map of England 
(CROME)	2020Rural Payments 
Agency UKSentinel-1 Radar, 
Sentinel-2 Optical 
SatelliteAnvänds Nationell skala 
(England)The	classification	 was	created	
automatically using super -
vised	classification	(Random	
Forest	Classification), 	checked	
against survey data collected 
by	field	inspectors	and	 visually	
validatedRural Payments 
Agency UK, 2022
Marktäcke: Land 
cover  mapEnvironment 
Agency  UKSentinel Används Nationell	skala	(UK) Uses Sentinel data and a 
machine learning algorithm 
to create an annual land 
cover  map based on the 
	Biodiversity 	Action	Plan	(BAP)	
Broad	(2017,2018, 	2019).Morton,	m.fl.,	2021 114
Habitat och marktäcke: 
Scotland Habitat and 
Land	cover 	map	–	2020Scottish 
 GovernmentEj angett Används Nationell skala 
(Skottland)Habitat and land cover maps 
created using AI to classify 
satellite data to EUNIS level 
2 by Space Intelligence in 
 partnership with NatureScot.Scottish Govern -
ment SpatialData.
gov.scot, 2022
Habitat:  CASI and LIDAR 
Habitat MapEnvironment 
Agency  UKairborne CASI 
(Compact	 Airborne	
Spectrographic 
Imager) and LIDAR 
(Light	Detection	
and Ranging) dataAnvänds Nationell	skala	(UK) The habitat map is derived 
from CASI multispectral data, 
LIDAR elevation data and other 
GIS	products. 	The	classification 	
uses ground data from sites 
collected near to the time of 
CASI capture. Ground data are 
used to identify the characte -
ristics of the different habitats 
in the CASI and LIDAR data. 
These characteristics are then 
used to classify the remaining 
areas into one of the different 
habitats. ’Environment 
Agency UK, 2022a
Hedmarksövervakning: 
The Moorland Change 
Map	(TIN179)Natural England optical satellite 
data from Sentinel 
2 satellitesAnvänds Local	(UK) Fires and cuttings are detected 
from optical satellite data, 
comparing NDVI between time 
periods. Validation	from	field	
data.Natural England, 
2022
Träd längs  vattendrag: 
National LIDAR 
 Programme Vegetation 
Object ModelEnvironment 
Agency  UKLIDAR, Sentinel 2 Används Nationell skala 
(England)GIS modelling of the Environ -
ment Agency national LIDAR 
programme 1 metre elevation 
data into discrete objects, 
with spatial proximity queries 
against features in Ordnance 
Survey mapping and Sentinel 
2 imagery aiding in the clas -
sification	of 	vegetation	and	
non-vegetation objects.Environment 
Agency UK, 2022b
Jorderosion: Bare Soil 
Erosion Risk DetectionEnvironment 
Agency  WalesSentinel2 ARD, 
LIDARAnvänds Nationell skala 
(England)Uses Sentinel2 ARD and LIDAR 
data	to	identify 	bare	fields	and	
steep slopes which are vulne -
rable to erosion. JNCC, 2022b
Våtmarker: Peatland 
vegetation: 	field	and	
laboratory measure -
ments of carbon dioxide 
fluxes	and	spectral	
reflectanceEnvironmental 
Information Data 
Centre UKEj angett Används Nationell skala 
(Skottland) Environmental 
Centre UK, 2022b
Skogsövervakning:
 NATIONAL FOREST 
INVENTORY WOODLAND 
ENGLAND 2020Forestry 
 CommissionSentinel 2, colour 
aerial orthophoto -
graphic imageryAnvänds Nationell	skala	(GB)  Forestry 
 Commission, 2022 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes115Appendix D: Ett urval av svenska myndigheters 
 arbete med fjärranalys 
Titel Myndighet Genom-
förande 
årTilläm p ning satellit/  
Sensorer/
bandStudie -
områdeSkala 
(lokal, 
 regional, 
 Nationell)Metod Teknik -
beredskaps -
nivåReferens Länk
Alg blommning HaV Pågående Miljö-
övervakningSentinel 3/
OLCI, SSTÖstersjön, 	
Skagerack, 
kattegatt, 
bottenviken, 
bottenhavetNationell Neurala 
 nätverkAnvänds https:/ /www.havochvatten.se/ https:/ /www.havochvatten.se/
miljopaverkan-och-atgarder/
miljopaverkan/overgodning/alg -
blomning.html
Fjärranalys av 
fria vatten-
massanHaV Pågående Miljö-
bottenhavetNationell  Används https:/ /www.havochvatten.se/ https:/ /www.havochvatten.se/
overvakning-och-uppfoljning/
miljoovervakning/marin-miljoo -
vervakning/fjarranalys-av-fria-
vattenmassan.html
Satellit baserad 
 statusklassning 
av Sveriges 
kustvatten-
förekomster 		HaV 2016–
2018Miljö-
övervakningS3 OLCI Östersjön, 	
data-kartor-och-rapporter/
kartor-och-gis/karttjanster/
karttjanster-fran-oss/satellitba -
serad-statusklassning-av-sveri -
ges-kustvattenforekomster.html
En  operationell 
metod	för 	
detektion och 
avgränsning 
av muddringar 
med hjälp av 
satellit  dataHaV 2020 Miljö-
övervakningSentinel 2 Stockholms 
länregional förstärkt	
 naturlig 
reflektans	i	
RGB-banden, 
R+B-G	(B3+B1-
B2),	R+B-G	Under 
 utvecklingTörnqvist	m.fl. 	(2017) https:/ /www.havochvatten.se/
data-kartor-och-rapporter/rap -
porter-och-andra-publikationer/
publikationer/2020-10-09-en-
operationell-metod-for-detek -
tion-och-avgransning-av-mudd -
ringar-med-hjalp-av-satellitdata.
html
Havsplaner HaV 2020 Översikts-
planer Östersjön, 	
bottenhavetRegional/ 
lokal Pågår https:/ /www.havochvatten.se/ https:/ /www.havochvatten.se/
vagledning-foreskrifter-och-
lagar/vagledningar/havsplaner.
html 116
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntesTitel Myndighet Genom-
förande 
Sensorer/
(lokal, 
 regional, 
VA-Gis Mälar -
dalen,	förstudie	
om GIS och 
databaser 	för	
gemensam 
effektiv hante -
ring av data om 
enskilda VAHaV 2008 Lagring och 
distri butionData från 
lantmäterietMälaren Regional Arbetssätt	för 	
att lagra och 
distribuera 
dataUnder 
 utveck lingKarlson	(2012) https:/ /www.havochvatten.
se/avlopp-och-dricksvatten/
sma-avloppsanlaggningar/
rapporter-om-sma-avlopp/
rapporter-och-dokument/rap -
porter/va-gis-malardalen.html
Fysisk	störning 	
av stränder 
–	Metod -
studier	för	
övervakning	av 	
exploaterings-
graden HaV 2016 Miljö-
övervakningFlygbilder Stockholms 
länRegional  Under 
 utveck lingTullback	m.fl. 	(2001) https:/ /www.havochvatten.
se/vagledning-foreskrifter-
och-lagar/vagledningar/
ovriga-vagledningar/undersok -
ningstyper-for-miljoovervakning/
undersokningstyper/fysisk-
exploatering-av-strander.html
Symphony HaV  Underlag   Nationell  Används https:/ /www.havochvatten.se/ https:/ /www.havochvatten.se/
publikationer/2018-04-10-symp -
hony---integrerat-planerings -
stod-for-statlig-havsplanering-
utifran-en-ekosystemansats.
html
Fysisk karak -
tärisering av 
avrinnings-
områden HaV 2022 Kartering Lidar Sverige Nationell  Under 
utveck lingHav 2020:16 https:/ /www.havochvatten.se/
publikationer/2022-07-12-fysisk-
karaktarisering-av-avrin -
ningsomraden.html
Riskindexkarta 
GranbarkborreSkogs-
styrelsen Miljö-
övervakning Sverige Nationell Förändrings-
analysAnvänds skogsstyrelsen.se https:/ /www.skogsstyrelsen.
se/sjalvservice/karttjanster/
kartor-over-skador-pa-skog/
Sumpskog Skogs-
övervakning Sverige Nationell  Används skogsstyrelsen.se  
Multiskadad 
ungskogSkogs-
styrelsenPågående Miljö-
övervakningSatellitbild Sverige Nationell  Används skogsstyrelsen.se https:/ /www.skogsstyrelsen.
se/mer-om-skog/reportage/
multiskadad-ungskog-upp -
marksammas/
Översvämnings-
portalenMSB Pågående Underlag Lidar Sverige Nationell  Används MSB.se https:/ /gisapp.msb.se/Apps/
oversvamningsportal/enkel-
karta.html NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes117Titel Myndighet Genom-
förande 
Sensorer/
(lokal, 
 regional, 
Miljöövervak -
ning våtmarkerLST 
 Norrbotten Miljö-
övervakning Sverige Regional  Används Hahn	m.fl. 	(2014) https:/ /www.artdatabanken.
se/globalassets/ew/subw/
artd/2.-var-verksamhet/
publikationer/10.-fjarranalys-
av-skador-pa-al/rapport_fjaer -
ranalys_av_skador.pdf
skador på AL 
utmed vatten-
drag	och	sjöar 	
i	södra	och	
västra SverigeLST Västra 
Götaland Kartering SPOT-5 
Rapideye 
QuickBird 
WorldView 
Ortofoto 
IR, 4 800 m 
Ortofoto 
färg, 4600 m 
Ortofoto 
färg, 2 500 m 
Ortofoto 
IR, 4 600 m 
(inskannade)Västra 
sverigeRegional  10	m	(20m)	
6,5 m 
0,6 m/ 2,4 m 
0,5 m/2 m 
0,5–1	m	
0,5 m  
1 m  
0,5 mBjelke	m.fl. 	(2013) https:/ /www.artdatabanken.
Satellitbilds-
analys ålgräs 
sannolikhet LST Västra 
Götaland Kartering Spot-5 Västra 
	götalandRegional Automatisk 
multivariat 
kategorisering 
med support 
vector machineanvänds Envall	&	Isaksson	(2012) https:/ /www.lansstyrelsen.
se/vastra-gotaland/tjanster/
publikationer/2012/algrasin -
ventering-zostera-sp.-i-vastra-
gotalands-lan-sommaren-2008.
html
Modellerade 
Naturvärdes-
objekt Ålgräs LST 
	Östergötland Kartering Laser -
batymetri Västra 
	götalandRegional Rumslig 
statistisk 
modellering/
habitat-  
modelleringanvänds Envall	&	Isaksson	(2012) https:/ /ext-geodataka -
talog-forv.lansstyrelsen.
se/PlaneringsKatalogen/
GetMetaDataById?id=be876c8b-
9acb-446c-9b01-
98d73ec5cfb1_C
Satellitbaserad 
våtmarks-
övervakningNaturvårds-
verketvar 10:e år Miljö-
övervakningTM5-bandet, 
TM3/TM2-
kvoten, TM4/
TM3-kvoten 
och TM4/
TM5-kvoten 
> 0.5 haHela Sverige, 
ej fjällenNationell Förändrings -
analysanvänds Hahn	m.fl. 	(2021) https:/ /www.naturvardsverket.
se/om-oss/publikationer/6900/
satellitbaserad-overvakning-av-
vatmarker/
marktäckedata 
(NMD)Naturvårds-
verket Underlag Sentinel 1/2/
Lidar/ LM_
Saccess_
mosaikerSverige Nationell Klassning, 
tidsserie -
analys, satel -
litdatabaserad 
förändrings-
informationanvänds Naturvårdsverket	(2019b) https:/ /www.naturvardsverket.
se/verktyg-och-tjanster/kartor-
och-karttjanster/nationella-
marktackedata 118
förande 
Sensorer/
(lokal, 
 regional, 
Fältdata och 
fjärranalys visar 
förutsättningar 	
för	friluftslivNaturvårds-
verket Kartering   Nationell  Under 
utveck lingHedblom	m.fl. 	(2019) https:/ /pub.epsilon.slu.
se/26109/1/hedblom_m_et_
al_211115.pdf
GIS-baserade 
metoder 	för	
att kartlägga 
fiskars	livs-
miljöer	i	grunda	
havs områden Naturvårds-
verket2011 Kartering  Östersjön, 	
KattegattNationell  Generella 
adda ditiva 
modellerNaturvårdsverket	(2011), 	
 rapport 6427 https:/ /www.naturvardsverket.
se/om-oss/publikationer/6400/
gis-baserade-metoder-for-att-
kartlagga-fiskars-livsmiljoer-i-
grunda-havsomraden/
Hur närings-
ekologi kan 
påvisa samband 
mellan älgens 
hälsa och land -
skapets foderNaturvårds-
verket2014–
2016Kartering  Söder-
manlandregional    https:/ /www.naturvards -
verket.se/om-miljoarbetet/
forskning/viltforskning/
forskning-om-klovvilt/hur-
naringsekologi-kan-pavisa-
samband-mellan-algens-halsa-
och-landskapets-foder/
Landskaps -
planering ska 
främja biologisk 
mång fald och 
ett varierat 
skogs bruk Naturvårds-
verket2016–
2019Kartering Lantmäteriet 
30 × 30 meter Nationell Zonation 
(Moilanen	et	al. 	
2005, 2014) Naturvårdsverket	(2019), 	
 rapport 6909https:/ /www.naturvardsverket.
landskapsplanering-av-skog-
-for-biologisk-mangfald-och-
ett-varierat-skogsbruk/
Det boreala 
skogsland-
skapets	gröna	
infrastrukturNaturvårds-
verket2019 Kartering > 0.5 ha Sverige Nationell Proxy 
 Continuity 
Forests Svensson	m.fl. 	(2019),	 
NV rapport 6910https:/ /www.naturvardsverket.
det-boreala-skogslandskapets-
grona-infrastruktur/
Katering av 
kontinuitets-
skog i boreal 
regionNaturvårds-
verket2017 Kartering Historiska 
ortofoton/
Landsat 
MSS/Landsat 
TM/SPOT/
Sentinel2/
Laserdata 
10mNorra sverige Regional Proxy 
NV rapport 6910https:/ /www.skogsstyrelsen.
se/globalassets/aga-skog/
skydda-skog/bilaga-3-karte -
ring_av_kontinuitetsskog_
boreal_region.pdf
Precisera 
kartering av 
skog i Väster -
norrlands länNaturvårds-
Landsat 
MSS/ Landsat 
TM/SPOT/
Laserdata 
10mVäster -
norrlandRegional Proxy 
boreal_region.pdf NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes119Titel Myndighet Genom-
förande 
Sensorer/
(lokal, 
 regional, 
Kartering av 
skogsmark i 
Jönköpings	län: 	
med data från 
satelliten Land -
sat	7	ETM+Naturvårds-
verket2002 Kartering Landsat 7 Småland Regional    http:/ /naturvardsverket.diva-
portal.org/smash/record.jsf
?pid=diva2%3A880858&ds
wid=1781
Satellitdata -
baserad	föränd -
ringsanalys av 
buskskikt och 
skog på Öland. 
Användar -
utvärdering och 
rekommenda -
tioner.Naturvårds-
verket2003  Landsat 5/7 Öland Regional Förändrings -
analys Ahlcrona	m.fl. 	(2000) https:/ /www.diva-portal.org/
smash/get/diva2:658098/FULL -
TEXT01.pdf
Tavvavuoma: 
Inledande 
 dokumentation 
inom	över -
vaknings-
program	för 	
Sveriges 
palsmyrarLST 
 Norbotten2015 Miljö-
övervakning Norrbotten 
(Kiruna)Lokal   Wramner 	m.fl.	(2015),
Länsstyrelsens  
rapportserie nr 20/2015  http:/ /naturvardsverket.
diva-portal.org/smash/record.
jsf?pid=diva2%3A908710&ds
wid=1209
Vattnets fysiska 
egenskaper 
–	istäcke, 	
snötäckeHaV/SMHI Pågående Miljö-
övervakningMeteosat/
ESA, NOAA/
NASAÖstersjön, 	
bottenhavetnationell  används SMHI https:/ /www.smhi.se/
vader/observationer/is-till-
havs#ws=wpt-a,proxy=wpt-a
Kontinuerlig 
naturtyps-
skyddade 
 områden 
(KNAS)Naturvårds-
verketErsatt av 
NMDMiljö-
övervakningLandsat, 
SPOT-4,  
Spot -5Sverige   används Naturvårdsverket.se https:/ /skyddadnatur.natur -
vardsverket.se/
Naturtyps-
kartan	(NNK)Naturvårds-
verketPågående Miljö-
övervakning Sverige   används Naturvårdsverket.se https:/ /skyddadnatur.natur -
Skogsdata -
labbetSkogs-
övervakningSentinel 2 Sverige   används Skogsstyrelsen.se https:/ /skogsdatalabbet.se/
about/ 120
förande 
Sensorer/
(lokal, 
 regional, 
Övervattens-
växter och 
flytbladsväxter 	
i	sjöarNaturvårds-
verketPågående Miljö	-
övervakningFlygfoto Sverige   används Naturvårdsverket.se https:/ /www.havochvatten.
ovriga-vagledningar/under -
sokningstyper-for-miljoover -
vakning/undersokningstyper/
overvattensvaxter-och-flyt -
bladsvaxter-i-sjoar.html
BBK 
Brandbränsle -
kartering MSB Pågående miljö-
övervakningSentinel 2, 
10 mSverige   Används MSB.se https:/ /www.msb.se/sv/
aktuellt/nyheter/2022/juni/
nu-kan-brander-i-naturen-upp -
tackas-med-hjalp-av-satelliter/
Agenda	för 	
landskapetNaturvårds-
verket2020–
2022Projekt Sverige Nationell Används https:/ /www.vinnova.se/p/
agenda-for-landskapet2/
kontinuitets -
skogNaturvårds-
verketAvslutat Projekt Landsat, 
SPOT , 
 laserdataSverige Nationellt Används Ahlcrona	m.fl. 	(2017)
Kartering 
av inlands-
sandmarker 
i boreal och 
kontinental 
verketPågående Projekt Flygbilder Sverige Nationellt Används Metria AB
Metodik 
för	analys	
av  lämpliga 
	regioner 	för	
skörd	av 	hög -
växt våtmarks -
vegetationNaturvårds-
verketPågående Projekt Sverige Nationellt Metria AB
Potentiella 
lövskogarNaturvårds-
verket2022 Projekt Sverige Nationellt Metria	(2022)	 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7083
Användningen av satellitdata för att utveckla miljöövervakningen i Sverige – En syntes121Appendix E: Sammanställning 
av fjärranalysapplikationer 
från forskningsartiklar som 
 ingår i syntesen
Denna tabell finns tillgänglig via naturvardsverket.se/publikationer . Sök därefter på 
 rapportens ISBN: 978-91-620-7083-0 Rapporten uttrycker nödvändigtvis inte 
 Naturvårdsverkets ställningstagande. 
Författaren svarar själv för innehållet  
och anges vid referens till rapporten.Naturvårdsverket, 106 48 Stockholm. E-post: registrator@naturvardsverket.se , www.naturvardsverket.se    
Besöksadress Stockholm: Virkesvägen 2. Besöksadress Östersund: Forskarens väg 5, hus Ub.   
Beställningar  tel: +46 8-505 933 40, e-post: natur@cm.se , www.naturvardsverket.se/publikationerRAPPORT 7083 | DECEMBER 2022 ISBN 978-91-620-7083-0 ISSN 0282-7298
i Sverige
En syntes 
Rapporten beskriver kunskapsläget för miljöövervakning med fjärranalys, 
med fokus på ämnesområden som är relevanta för Naturvårdsverket och 
Havs- och vattenmyndigheten, exempelvis tillämpningar för luftkvalitet, 
naturresurser, biodiversitet samt för sjöar, kust och hav. 
Fjärranalys erbjuder såväl goda möjligheter som utmaningar, eftersom 
fjärranalysövervakningen behöver integreras i den nuvarande miljö -
övervakningen. 
Forskarna bedömer att tillämpbarheten inom exempelvis luftkvalitet 
kommer att öka framöver, genom att ett flertal nya satelliter och instrument 
kan förbättra övervakningen av luftföroreningar från satelliter. 
Fjärranalys har potential att underlätta för både Naturvårdsverket och 
HaV att följa upp flera av Sveriges miljökvalitetsmål och för att kartlägga 
biologisk mångfald i olika skalor, men kräver dock att HaV och Naturvårds -
verket behöver producera data som är standardiserade, geolokaliserade 
och tidsmässigt uppdaterade, för att kunna användas i kombination med 
satellitdata. 
Forskarna rekommenderar en rad åtgärder som Naturvårdsverket och 
HaV kan vidta för att ytterligare integrera fjärranalys i miljöövervakningen, 
samt förslag på fortsatt forskning och utveckling.
Projektet har finansierats med medel från Naturvårdsverkets miljö -
forskningsanslag som finansierar forskning till stöd för Naturvårdsverkets 
och Havs- och vattenmyndighetens kunskapsbehov.

Effektiv miljötillsyn
HEnrik ArtmAn, JoEl BryniElsson, lEnA Edlund, PEr F AllgrEn,
lArs ForsBErg, gEBrEnEgus gHilAgABEr, JonA tHAn gust Avii, 
mAtHiAs HErzing, JonAs HäcknEr, AdAm JAcoBsson, 
EvA-mAriA JAcoBsson, HåkAn källmén, sinnA lindquist, 
AndErs lundström, Astri murEn, Eric sJöBErg, BJörn tHurEsson, 
EdwArd tJörnHAmmAr ocH HAns wickström
rapport  6558 • maj 2013 
 NATURVÅRDSVERKET Effektiv miljötillsyn 
 
Slutrapport 
Författare  
Henrik Artman, Joel Brynielsson, Lena Edlund, Per Fallgren, 
Lars Forsberg, Gebrenegus Ghilagaber,  
Jonathan Gustavii, Mathias Herzing, Jonas Häckner,  
Adam Jacobsson, Eva-Maria Jacobsson, Håkan Källmén,  
Sinna Lindquist, Anders Lundström, Astri Muren,  
Eric Sjöberg, Björn Thuresson, Edward Tjörnhammar och 
Hans Wickström    
  
Beställningar 
Orderfax: 08-505 933 99 
Postadress: CM Gruppen AB, Box 110 93, 161 11 Bromma 
Internet: www.naturvardsverket.se/publikationer 
 
Naturvårdsverket 
Tel: 010-698 10 00  Fax: 010-698 10 99 
Postadress: Naturvårdsverket, 106 48 Stockholm 
 
ISBN 978-91-620-6558-4 
ISSN 0282-7298 
 
© Naturvårdsverket 2013 
 
Tryck: CM Gruppen AB, Bromma 2013 
Omslagsbild: Sinna Lindquist, Totalförsvarets forskningsinstitut 
   NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
Effektiv miljötillsyn 
 3Förord 
Naturvårdsverket har under 2009–2012 fi nansierat det tvärvetenskapliga 
forskningsprogrammet ”Effektiv miljötillsyn” (E MT). Målsättningen har varit att ta 
fram ny kunskap inom miljötillsynen och därigenom uppnå en effektivare 
miljötillsyn. Forskningsprogrammet är ett p ilotprojekt för forskning inom det 
hittills relativt outforskade området miljötillsyn . Syftet har bl.a. varit att få in nya 
vetenskapliga perspektiv på miljötillsyn . Resultatet från forskningen redovisas i 
denna rapport. 
 Programmet är indelat i tre område n som behandlar följande frågor: 
 Metoder för inspektioner och det kommunikativa samspelet mellan 
inspektören och företrädare för de n verksamhet som inspekteras.  
 Den institutionella ramen för insp ektionsprocessen inom vilken 
inspektören är verksam och vilka inc itament och det stöd som krävs för en 
effektivt fungerande miljötillsyn. 
 Visa på möjligheter att mäta effekter na av inspektioner och tillsyn som i 
sin tur möjliggör för Naturvårdsverket att följa upp och samordna 
miljötillsyn och inspektion i Sverige.  
 
Forskarna i EMT, som har genomfört studierna , har valts för sin expertis inom sina 
respektive områden och avspeglar den tvärvetenskapliga profilen för detta 
program. Forskarna är knutna till Stockholms universitet som är 
forskningsansvariga samt Kungliga Te kniska högskolan (KTH), Karolinska 
Institutet (KI) och Totalförsvarets forskningsinstitut (FOI).  
Forskarna inom programmet ansvarar  ensamma för rapportens innehåll. 
 Naturvårdsverket kommer att ha resulta tet som ett kunskapsunderlag i fortsatt 
arbete med tillsynsvägledning och utveck ling av hur tillsyn och tillsynsvägledning 
kan följas upp och utvärderas.   
Stockholm i maj 2013 
  
Lena Callermo 
Avdelningschef för Genomförandeavdelningen   
 
  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 4Innehåll 
FÖRORD 3  
INNEHÅLL 4  
SAMMANFATTNING 8  
SUMMARY 11  
LÄSINSTRUKTIONER 14  
KAPITEL 1     INLEDNING 16  
1.1  Miljötillsyn och myndigheternas kontroll 17  
1.2  Samordning och nationell miljötillsyn 18  
1.3  Om EMT 19  
1.4  Effektivitet 28  
1.5  Referenser 30  
TEMA  A 32  
MILJÖTILLSYN UR ETT ÖVERGRIPANDE PERSPEKTIV  
KAPITEL 2     KOMMUNAL MILJÖTILLSYN I DAG –  
ANALYS AV EN ENKÄT TILL KOMMUNALA MILJÖCHEFER 33  
2.1  Inledning 33  
2.2  Organisation och resurser 34  
2.3  Tillsynens utförande 47  
2.4  Statligt stöd, styrning och vägledning 62  
2.5  Politisk påverkan 64  
2.6  Sammanfattning 69  
2.7  Referenser 71  
KAPITEL 3      STATISTIK FÖR UTVÄRDERING AV MILJÖTILLSYN 72  
3.1  Befintlig statistik 72  
3.2  Överlevnadsanalys av återfall – ett mått på MSA:s  förebyggande effekt 74
 
3.3  Bayesiansk analys av recidivism med  grupperad data 76  
3.4  Mätning av kommunala olikheter i miljöinspektion:  Sverige 2000–2009 78
 
3.5  Politiskt inflytande på miljösanktionsavgifter 78  
3.6  Sammanfattning 82  
3.7  Referenser 83   NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 5KAPITEL 4     VERKSAMHETSUTÖVARNAS DRIVKRAFTER 84  
4.1  Inledning 84  
4.2  Verksamheters incitament att följa miljölagstiftningen – en översikt 86  
4.3  Hur påverkas verksamhetsutövarnas  incitament av konjunktur, 
branschtillhörighet, marknadsförhå llanden och typ av konkurrens? 90  
4.4  Val av och effekter av olika tillsyn smetoder på företag och miljörisk 92  
4.5  Delegerad tillsyn med lokal budgetering 95  
4.6  Sammanfattning 98  
4.7  Referenser 98  
KAPITEL 5     ÄRENDEHANTERING OCH ANALYSSTÖD 99  
5.1  Befintliga system och databasinventering 99  
5.2  Ärendehantering 100  
5.3  Tillsynsprocessen 101  
5.4  Risk för inkonsistenta data 102  
5.5  Inspektionspunkter som möjliggörare av  effektiv  
informationshantering 104  
5.6  Scenario och prototyputveckling 105  
5.7  Sammanfattning 105  
TEMA  B 107  
INSPEKTÖRENS ROLL OCH FUNKTION  
INLEDNING TEMA B 108  
KAPITEL 6     PROFESSIONELLA BEDÖMNINGAR –  VERKTYG I 
MYNDIGHETSUTÖVNINGEN 110  
6.1  Miljöinspektörers beskrivning av  professionella bedömningar 110  
6.2  Professionella bedömningar – nat uralistisk beslutsforskning 120  
6.3  Professionella bedömningar – professionellt seende 125  
6.4  Professionella bedömningar – objektivitet 128  
6.5  Sammanfattning 135  
6.6  Referenser 136  
KAPITEL 7     MILJÖINSPEKTÖ REN – ROLLER OCH  KOMPETENS 138  
7.1  Miljöinspektören 138  
7.2  Normer, språk, kropp och roll 143  
7.3  Kompetens och professionalism 151  
7.4  Reflektion som praktik 157  
7.5  Sammanfattning 159  
7.6  Referenser 159   NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 6KAPITEL 8     MOTIVERANDE SAMTAL –  
BEMÖTANDE OCH KOMMUNIKATION 162  
8.1  Vad är Motiverande Samtal (MI)? 162  
8.2  Metod 165  
8.3  Resultat och diskussion 173  
8.4  Sammanfattning 190  
8.5  Referenser 191  
TEMA  C 194  
FRAMTIDA MILJÖTILLSYN  
KAPITEL 9     ETT SCENARIO FÖR FRAMTIDA  INFORMATIONSHANTERING VID MILJÖTILLSYN 195
 
9.1  Från tillsynsplan till inspektions plan – inför inspektionen 197  
9.2  Genomförande av inspektion 200  
9.3  Efterarbete – bedömning, motivering,  riskklassning 202  
9.4  Kommunen – inför nästa års tillsynsplanering 204  
9.5  Naturvårdsverket 205  
9.6  Sammanfattning 208  
9.7  Referenser 209  
KAPITEL 10     INFORMATIONSHANTE RING I MILJÖTILLSYNSARBETET 210  
10.1  Modern informationshantering som stöd för  
ett proaktivt miljöarbete 210  
10.2  Miljötillsynsdata som underlag för  indikatorutveckling 213  
10.3  Inspektionspunkter som koncept 214  
10.4  Inspektörsperspektivet 215  
10.5  Effekter 216  
10.6  Arbete med prototyper 217  
10.7  Från idé till verklighet 218  
10.8  Fallstudie: anmälan om läckande avlopp 218  
10.9  Utvärdering 221  
10.10  Sammanfattning 223  
10.11  Referenser 223  
KAPITEL 11     FRAMTIDA ANALYSMÖJLIGHETER 224  
11.1  Professionella bedömningar 224  
11.2  MI:s påverkan på verksamhetsutövarna 225  
11.3  Utvärdering av tillsynens utfall 226  
11.4  Framtida statistisk analys 228  
11.5  Sammanfattning 228   NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 711.6  Referenser 229  
AVSLUTNING 230  
KAPITEL 12     EN EFFEKTIVARE MILJÖTILLSYN 231  
12.1  Effektivitet genom kompeten s och  professionalism 231  
12.2  Effektivitet och användbarhet 233  
12.3  Att mäta tillsynsarbetet 234  
12.4  Att mäta utfall och effektivitet 235  
12.5  Sammanfattning 237  
12.6  Referenser 239  
FORSKARPRESENTATIONER EMT 240  
EFTERORD 242  
 8Sammanfattning 
Tillsyn under miljöbalken är ett komplex t fenomen. Hur fungerar kommunikationen 
mellan den som utövar tillsyn och den som blir  inspekterad? Hur kommer en inspektör 
eller handläggare fram till en professionell be dömning? Hur säkerställs rättssäkerheten 
och effektiviteten i tillsynen? Vilka avvägninga r måste en inspektör eller en miljöchef 
göra? Vilka drivkrafter påverkar verksamhetsutövare? Vilka verksamheter kräver en intensivare tillsyn? Hur ser de tekniska och admi nistrativa förutsättningarna ut för de som 
utövar tillsynen? Vilka möjligheter finns det i dag att utvärdera tillsynen i hela Sverige? 
Hur kan man mäta tillsynens effektivitet?  
Samtliga dessa och många fler frågor har forskningsprogrammet Effektiv miljötillsyn 
(EMT) tagit sig an. EMT är ett pilotprojekt som har använt sig av ett tvärvetenskapligt angreppssätt för att undersöka den svenska m iljötillsynen ur en rad olika perspektiv. 
Därmed är EMT ett i detta sammanhang unikt forskningsprogram. EMT har varit inriktat 
på den kommunala operativa tillsynsverksamheten. Resultaten är dock så pass allmän-
giltiga att de är relevanta även för andra myndigheter som ansvarar för operativ miljö-
tillsyn eller tillsynsvägledning, samt också för aktörer som arbetar med tillsynsfrågor 
under andra lagrum.  
Ett av EMT:s delprojekt har fokuserat på tillsynsmetodik. Här har EMT valt att lyfta fram 
tre viktiga aspekter: de professionella bedömningar som inspektören gör dagligen; inspektörens roll och kompetens; samt  kommunikationen mellan inspektör och 
verksamhetsutövare. De perspektiv som lyft s fram är grundade dels på observationer då 
EMT har följt med på inspektioner och de ltagit i inspektörernas vardag, dels på 
erfarenheter från workshops och utbildningar med inspektörer, vilka har ägt rum i EMT:s 
regi.  
 Professionella bedömningar är ett avancerat ar bete som för inspektörer inbegriper ett 
professionellt seende rörande såväl människor  som lagstiftning som miljö, objektivitet 
utöver enbart saklighet och opartiskhet, sa mt sammanvägningen av  många bedömnings-
dimensioner. Genom de många kontakter so m EMT har haft med inspektörer i deras 
arbete har åtta kriterier (dimensioner) fö r professionella bedömningar kunnat identifieras, 
vilka är: inläsning på det specifika ärendet, inspektion, samtal med verksamhetsutövaren, 
samtal med andra kollegor, genomläsning av tidigare beslut, undersökning av lagrummet, 
rättssäkerhet och objektivitet, samt sammanvägning och rimlighetsbedömning. 
 Inspektörens roll och arbete är komplexa. Ar betet kräver mer än en formell utbildning 
och kunskap om lagstiftning. I och med att in spektören är sitt eget arbetsverktyg är 
personliga erfarenheter och egenskaper betydel sefulla. Värderingar är viktiga drivkrafter i 
inspektörens arbete. Därför är det viktigt a tt man preciserar den kompetens som krävs för 
yrket. 
 9I syfte att förbättra kommunikationen vid insp ektioner har EMT testat en i miljötillsyns-
sammanhang oprövad metod: motiverande samt al (MI: motivational interviewing). 
Metoden går ut på att utforska och stärka ve rksamhetsutövarnas egna, individuella skäl att 
verka för en god miljö och på så sätt stärka  deras positiva miljöbeteenden. Inspektörer i 
fyra kommuner utbildades i MI vilket ledde  till ökad kompetens att använda MI. Deras 
utvärderingar visar att de bedömde MI som i hög grad användbart vid inspektioner samt 
att verksamhetsutövarna bedömdes va ra mer nöjda med inspektionerna. 
 Ett annat av EMT:s delprojekt har haft ledningsfrågor som huvudfokus. Som ett led i att 
kartlägga den kommunala m iljötillsynen genomförde EMT hösten 2011 en enkät riktad 
till kommunala miljöchefer. Enkäten visade att förutsättningarna för utförandet av samt 
den politiska påverkan på t illsyn under miljöbalken varier ar mellan Sveriges kommuner, 
vilket kan äventyra såväl rättssäkerheten som effektiviteten av tillsy nen. Det finns inget 
nationellt vedertaget sätt att följa upp tillsyn under miljöbalken, eftersom det dels inte 
råder samförstånd kring vad som skall mäta s, dels saknas verktyg för att samla in 
nationell statistik. 
 Bristen på nationellt insamlad data rörande tills ynen över tid gör det svårt att i dagsläget 
mäta utfallet av tillsynen. EMT har dock visat att det är möjligt att genomföra statistiska 
analyser givet de data som finns tillgänglig a. Analys av data rörande miljösanktions-
avgifter visar att högre avgifter minskar risken för att verksamheter åter tilldelas en 
avgift. Recidivism (återfall) är alltså e tt tänkbart mått för utfallet av tillsynen. Samma 
data har också kunnat användas för att undersöka  om det finns politiska faktorer som kan 
tänkas påverka tillsynen. Det visar sig att anta let miljösanktionsavgifter ökar signifikant i 
de kommuner där miljöpartiet gå r från att innan valet 2006 inte  ha varit till att efter valet 
vara en del av den styrande koalitionen.  
Tidigare forskning kring miljö tillsyn har oftast bortsett från ev entuella olikheter bland de 
verksamheter som blir inspekterade. EMT ha r därför inlett ett arbete med att kartlägga 
hur drivkrafterna för att uppnå  lagefterlevnad eller för att främja miljön skiljer sig mellan 
olika typer av verksamheter. Fokus har var it på hur verksamhetsutövaren anpassar sitt 
miljöbeteende efter olika faktorer som t.ex . produktionsteknologi, marknadsförhållanden 
och differentierade tillsynsmetoder. Utifrå n insikterna om verksamhetsutövarnas 
incitament är det möjligt att dra slutsatser beträffande utformningen av tillsynen. En mer 
differentierad syn på verksamhetsutövare och dessas incitament är således en förut-
sättning för att en högre grad av effektivitet i tillsynen kan uppnås. 
 
I dag saknas data för att systematiskt st udera utfallet av miljötillsynen. En viktig 
förklaring till det skrala dataförsörjnings läget är att de operativa tillsynsmyndigheternas 
självbestämmande ställning har lett till en foku sering på lokalspecifik ärendehantering. 
Dessa datasystem tar därmed fasta på myndi ghetens ärendehantering snarare än på det 
som är centralt ur miljösynpunkt. Risken för inkonsistens i centrala myndigheters 
inhämtade data ökar på grund av olikheter i arbetssätt och i ärendehanteringssystem 
mellan kommuner.   NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 10EMT:s tredje delprojekt har undersökt info rmationshanteringen inom den kommunala 
miljötillsynen. I syfte att effektivisera data hanteringen och underl ätta för tillsynen har 
EMT utvecklat scenarier och konceptuella prototyper tillsammans med intressenter, 
framförallt inspektörer. EMT har arbetat anvä ndarcentrerat och utgått från inspektörens 
praktik. Utgångspunkten har varit att inspektöre r är i behov av samlad statistik och att de 
på ett enkelt sätt behöver lära, relatera och utveckla sina tillsynsmetoder med hjälp av 
andra inspektörer. Dessutom har beaktats  att operativa tillsynsmyndigheter behöver 
nyckeltal för att planera tillsynen, och att Na turvårdsverket har ett stort behov av att 
kunna ta del av samlad inspektionsdata för att kunna samla statistik och utveckla väg-
ledning, samt även påverka och presentera data för EU.  
 Den konceptuella prototypen demonstrerar ett antal idéer. Helt centralt är tillgången till 
data på olika nivåer, och EMT föreslår därfö r att en gemensam databaslösning tas fram. 
Samtidigt är problemet med otillgängliga da ta komplext, varför det är nödvändigt att 
kombinera de olika perspektiven och maktba lanserna som finns i systemet som helhet. 
 
EMT har visat hur informations- och komm unikationsteknik skulle kunna användas för 
att förnya, effektivisera och bedriva ett me r proaktivt miljötillsynsarbete på den operativa 
nivån samtidigt som andra mer globala in formationshanteringsaspekter tillgodoses. 
Samordnad tillgång till nationella miljötillsynsda ta skulle göra det möjligt att uppnå ett 
mer enhetligt utfall av miljötillsynsarbetet och bidra till det globala arbetet med att ta 
fram indikatorer för en långsiktigt hållbar ut veckling. Ett nationellt informationssystem 
skulle underlätta utvärdering oc h uppföljning, vilket skulle kunna få starka incitaments-
effekter hos bl.a. operativa tills ynsmyndigheter. Ur ett forskni ngsperspektiv skulle regel-
bunden och konsistent datainsa mling innebära enorma möjligheter att analysera miljö-
tillsynen. EMT som pilotprojekt har identifiera t en rad frågeställningar och analysmetoder 
som kan användas för att studera oc h utveckla svensk miljötillsyn.  
 
Mot bakgrund av det skrala dataförsörjnings läget som råder för närvarande är frågan 
vilka mått på tillsynens effektivitet som ska a nvändas i viss mån för tidigt ställd. Först när 
det finns förutsättningar för ett konsistent insamlande av en mängd olika data är det  
meningsfullt att utvärdera vilka mått av tillsyne ns resultat som är användbara. Att uppnå 
en effektivisering av dagens miljötillsyn ha ndlar således om möjligheten att mäta snarare 
än om vad som ska mätas.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 11Summary 
Environmental inspections and enforcement (EIE) is a complex phenomenon. How does 
the inspector communicate with the inspect ee? How do inspectors make professional 
assessments? How can legal certainty and effi ciency in EIE activities be attained? What 
considerations have to be ta ken into account by the inspector or by the head of the EIE 
agency? What are the incentives of firms or individuals subject to EIE? What activities 
require more intensive inspections and en forcement? What are the technical and 
administrative conditions for persons workin g with EIE? What are the possibilities for 
evaluating EIE in Sweden today? How can the efficiency of EIE be measured?  
All these and many more questions have been addressed by the research programme 
Efficient environmental inspections and en forcement (EMT: Effektiv miljötillsyn). EMT 
is a pilot project that has used a multidisci plinary approach to analyse Swedish EIE from 
a variety of perspectives. In the context of EIE, EMT is a unique research programme. 
EMT has focused on municipal EIE activities. Ho wever, the results are also relevant for 
other authorities responsible for operational EIE or EIE guidance, and also for agencies 
dealing with inspections and enforcemen t of other legislation and regulation. 
 One of EMT's subprojects has focused on EIE methodology. Here, EMT has chosen to 
highlight three important aspects: the professional assessments of inspectors; the 
inspector's role and competence; and the communication between inspectors and 
inspectees. The perspectives that have been emphasized are based partly on observations 
from inspections and the inspectors' daily r outines, and partly on the experiences of 
workshops and inspector training programme s, which have been conducted by EMT. 
 
Making professional assessments is a sophisticated task. For inspectors it comprises 
having a professional vision rega rding people, environment a nd legislation, objectivity 
beyond mere impartiality, and consideration of many assessment dimensions. Through 
the many contacts with inspectors EMT has identified eight criteria (dimensions) for 
professional assessments: studying the specific case, inspection, communication with the 
inspectee, communication with colleagues, st udying previous decisions, examination of 
legal aspects, legal certainty and objectivity, as well as appraisal and assessing 
reasonableness.  
The inspector's role and work are complex. The profession requires more than a formal 
education and knowledge of legislation. As in spectors are their own work tools, personal 
experiences and characteristics are essential . Values are crucial for the inspector. 
Therefore, it is important to specify the skills required for the profession. 
 To improve the communication during inspections EMT has tested an, in the context of 
EIE, entirely new method – Motivational Interviewing (MI). The aim of MI is to explore 
and enhance the inspectee's own individual motives for promoting a better environment, thereby strengthening positive environmental behavior. Inspectors in four municipalities  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 12participated in a MI training programme, wh ich led to increased skills in applying MI. 
Their evaluations show that they assessed MI  as highly useful at inspections and that 
inspectees seemed to be more sa tisfied after the inspections. 
 
Another of EMT's subprojects has focused on the institutional design of EIE. In an effort to improve the understanding of municipal EIE a survey of municipal heads of EIE was 
conducted by EMT during the autumn of 2011. The survey showed that the conditions for 
the execution of and political influences on EIE vary across municipalities in Sweden, 
thus compromising both legal certainty and EIE efficiency. Presently, there is no 
nationally accepted way to follow up EIE, becau se there is no consensus regarding what 
should be measured and there are no possi bilities to collect national statistics. 
 
The lack of nationally collected data re garding EIE over time makes it difficult to 
measure the outcome of EIE. However, EMT has demonstrated that it is possible to 
perform statistical analyses given the data av ailable. Analysis of data on environmental 
sanction charges shows that higher charges reduce the risk of recidivism. Thus, 
recidivism is possible to use as a measure of EIE outcomes. The same data have also been used to investigate whether there are political f actors that may affect EIE. It turns out that 
the number of environmental sanction charg es increase significantly in the municipalities 
where the Green Party went from not being to being part of the ruling coalition as a result 
of the 2006 election. 
 
Previous research on EIE has usually not taken into account differences among 
inspectees. Thus, EMT has initiated research  on identifying how incentives for achieving 
compliance or promoting the environment differ between different types of actors. The 
focus has been on how inspectees adapt their e nvironmental behavior to different factors 
such as production technology, market conditi ons and differentiated EIE practices. Based 
on the understanding of the incentives of inspect ees, it is possible to draw conclusions 
about the design of EIE. A more differe ntiated knowledge of inspectees and their 
incentives is thus a prerequisite for achieving a higher degree of EIE efficiency. 
 
Presently there is a lack of data to systema tically analyse the outcome of EIE. A major 
reason for the scant data supply is that th e operational EIE agencies’ independence has 
led to a focus on local-specific case manageme nt. These data systems thus concentrate on 
the agencies’ case management rather than on what is essential from the environmental 
perspective. The risk of inconsistency in th e data collected by central authorities increases 
due to the differences in work practices and in case management systems between 
municipalities.  
EMT's third subproject has examined information management at municipal EIE 
agencies. To improve the efficiency of data  management and to facilitate EIE, EMT has 
developed scenarios and conceptual prototypes t ogether with stakeholders, in particular 
inspectors. The approach has been user-centered and based on inspectors’ work practices. 
The starting point has been that  inspectors require comprehensive statistics and that they 
need to learn, relate and develop their EIE practices in collaboration with other inspectors  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 13in a simple way. In addition, it has also been taken into account that operational EIE 
agencies require indicators to facilitate the planning of EIE activities, and that the Swedish Environmental Protection Agency n eeds consistently collected EIE data to 
gather statistics and develop guidance, as well as to influence and present data to the EU. 
 The conceptual prototype demonstrates a numbe r of ideas. It is absolutely crucial to 
ensure the availability of data at different  levels and hence, EMT proposes that a common 
database solution should be developed. Howe ver, the problem of inaccessible data is 
complex, and therefore it is necessary to combine the different perspectives and 
governance issues related to the system. 
 EMT has demonstrated how information and communication technology could be used to 
improve innovation and efficiency and to pursue more proactive EIE activities at the 
operational level, while at the same time satisfying global information management 
aspects. Coordinated access to national EIE data  would make it possible to achieve more 
uniform outcomes of EIE and contribute to identifying indicators for sustainable develop-
ment. A national information system would facilitate the evaluation and the following-up of EIE activities, which could have strong in centive effects for operational EIE agencies. 
From a research perspective, regular and cons istent data collection could create enormous 
opportunities to analyse EIE. EMT as a pilot project has identified a number of issues and analytical tools that can be employed to study and develop Swedish EIE. 
 
Given the present scant data supply it is somewhat premature to ask which indicators are useful for measuring the efficiency of EIE. Only when the conditions for consistently 
collecting a variety of data have been satis fied is it meaningful to assess which measures 
of EIE outcomes are relevant. Hence, to impr ove the efficiency of present EIE the focus 
should be on the possibility to measure rath er than on what should be measured.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 14Läsinstruktioner 
Den här rapporten är uppdelad i tre teman samt  ett avslutande kapitel. Tema A, Miljö-
tillsyn ur ett övergripande perspe ktiv, beskriver och analyserar nuläget i svensk miljö-
tillsyn på ett generellt plan. Tema B, Inspek törens roll och funktion, tar fasta på 
komplexiteten i miljöinspektörens arbete, beskri ver och förklarar den ur olika perspektiv. 
Tema C, Framtida miljötillsyn, handlar om den prototyp för datainsamling och data-
hantering som programmet tagit fram, samt om  vilka data vi önskar se i den fortsatta 
forskningen på området. Det av slutande kapitlet diskuterar begreppet effektivitet utifrån 
miljötillsynens sammanhang.  
Rapporten är uppbyggd kring de olika resulta t programmet arbetat fram. Det gör att 
rapporten kan läsas utifrån olika intressen. Vill du ta del av statistiska analyser av till-
gänglig data bör du läsa kapitel 3, men du kan också passa på att läsa kapitel 2 som är en 
analys av en enkät programmet skickade  till Sveriges kommuners miljöchefer. Vill du 
sätta dig in ordentligt i tillgängliga data kring miljötillsyn, vilka konsekvenser nuvarande 
datahantering får i inspektörernas vardag, sa mt höra vad forskare anser saknas vad gäller 
datainsamling som kan underlätta för inspektö rer, handläggare och tjänstemän på lokala 
och centrala myndigheter ska du läsa kapitlen 3, 5, 9 och 11. Vill du koncentrera dig på 
att ta reda på vad som kan tänkas påverka ve rksamhetsutövare och deras miljöbeteende är 
det kapitel 4 du ska läsa. 
 Om du är intresserad av miljöinspektörernas arbe te och situation kan du välja att läsa alla 
kapitel under tema B, dvs. kap itlen 6-8. Men det är också intressant att läsa kapitel 5 som 
beskriver den datahanteringssituation miljöin spektörerna lever med i dag. Är du särskilt 
intresserad av miljöinspektörernas kommunikati on med verksamhetsutövare, läs kapitel 8 
som beskriver den studie som gjorts i programmet där inspektörer från fyra kommuner 
har fått pröva en särskild samtalsmetod. Om du däremot vill läsa om inspektörers professionella bedömningar, hur de själva besk river dem och ta del av en analys av 
fenomenet miljöinspektörers professionella be dömningar läser du kapitel 6. Om du vill ha 
hjälp med att fundera kring miljöinspektöre ns roll och kompetens samt normer i en 
yrkesgrupp ska du läsa analysen som finns i kapitel 7.  
 
Är ditt huvudintresse datahanteringssystem  och vilka konsekvenser sådana får för 
miljötillsynen i stort och för miljöinspektörens arbete fokuserar du på kapitlen 5, 9 och 
10. Där beskrivs den nuvarande situatione n samt vad ett annat tänkande kring data-
användning och datahantering ka n få för positiva konsekvenser. Läs också första delen av 
kapitel 7 vilket beskriver både hur vi har ar betat fram material som har utgjort underlag 
för dataprototypen och den roll inspektören ha r som ska använda datasystemet. Vill du få 
inspiration till att fortsätta tänka kring framtida miljötillsyn ska du läsa alla kapitlen 9-11 
under tema C, men också komplettera med ka pitel 2 om chefsenkätresultaten och kapitel 
6 om professionella bedömningar. 
 15Om du väljer att fokusera på frågan om effektivitet ska du läsa kapitel 12 som 
problematiserar begreppet och fördjupar först åelsen för vad det innebär att försöka mäta 
effektivitet i miljötillsynen. För att ytterligare fördjupa din kunskap, läs också inledningen 
till tema B om inspektörsyrkets komplexitet. Vill du sedan gå ett steg vidare i förståelsen 
av effektivitet i miljötillsynssammanhang ska du läsa om kommunikation i kapitel 8. Därefter kan du läsa kapitel 4 som ger en bra bild av effektivitetstänkande men ur 
verksamhetsutövarens perspektiv.  
 Om du är intresserad av att läsa mer om hur forskningsprogrammet är uppbyggt, vad 
tvärvetenskapliga projekt behöver tänka på och hur vi inledning svis definierar effektivitet 
vilket utgör grundstommen för denna forskning, ska du läsa kapitel 1.   NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 16Kapitel 1 Inledning 
Miljön är ett allmängods. Både  dagens och morgondagens människor är i behov av god 
miljö. Samtidigt som man kan säga att det är  allas ansvar att bidra till att tillvarata 
världens resurser på ett hållbart sätt så är det svårt att entydigt veta vad som måste göras 
och av vem. För att hantera miljöproblematik en används ibland en liknelse av att alla 
måste dra sitt strå till stacken. Vi måste alla  bidra efter bästa förmåga för att uppnå det 
kollektiva målet, dvs. de 16 miljömålen.  
 
Även om miljöproblematiken är synlig för de  flesta är den dock svår att förstå. Varken 
enskilda människor, företag eller organisationer eller samlad expertis kan i alla avseenden 
skapa en entydig bild av sammanhanget och alla miljöorsakssamband för att skapa en 
hållbar utveckling för en god miljö. Flera problem är osynliga för blotta ögat, och för andra sinnen också för den delen, och det går in te heller att se hur de samverkar. Hur vet 
vi att vår källsortering får en positiv effekt  på vår miljö? Hur kan man konkret förnimma 
koldioxiden och hur och när den påverkar vå r miljö? Vi må alla behöva bidra men vi 
kanske inte vet på vilket sätt och med vilka medel. Och vi kanske inte vet varför, därför 
att vi inte vet vilken betydelse bidraget kan få. 
 Människan agerar utifrån att skapa mening. Utan mening, exempelvis genom koherenta 
eller sammanhängande tankemönster, där vi fö rstår sammanhang, betydelser och mönster, 
står vi handlingsförlamade eller agerar uti från tillfällig nytta. Människan kan heller inte 
samordna sina handlingar utan att förstå  den övergripande problembilden. Handlingar 
grundas på den förnuftsmässiga förståelse so m står tillbuds givet de handlingsmöjligheter 
som finns. Exempelvis förstår de flesta enkelt hur vi kan bidra till en god miljö genom att 
källsortera våra sopor – andra väljer dock att hellre betala fö r att slippa källsortera. Som-
liga förstår att vi inte kan slänga plast i skoge n eftersom det syns att den inte förmultnar. 
Vanligen väljer man drivmedel utifrån såväl  ekonomisk som miljömässig förståelse.  
 
Generellt är det lättare för människan att gr unda sitt handlande på omständigheter som rör 
den egna sfären snarare än handlingarnas e ffekt på kollektivet. Vad som utgör den egna 
sfären beror på var i samhällsstrukturen den enskilda människan befinner sig vid tid-
punkten för handlingsbeslutet. Som privatperson och individ drivs du av särskilda driv-
krafter, på jobbet som anställd drivs du av andra, medan en verksamhetsutövare har sina 
drivkrafter och bevekelsegrunder. Är indi viden anställd i en myndighet är det 
kommunala, regionala eller nationella hänsyn och överväg anden som görs och på över-
statliga organisationer drivs individen av ytterligare andra drivkrafter. Den enskilda individens handlande drivs också av ett flertal ibland motstridiga drivkrafter som 
exempelvis ekonomi, hållbar miljö, lättja, et c. Kopplat till allt detta finns det över-
gripande politiska drivkrafter och en miljöe xpertis som inte är helt överens om alla 
konsekvenser och hur man bäst uppnår miljömåle n om en hållbar utveckling. Vi har att 
göra med ett dynamiskt system som det inte är enkelt att ha en klar bild av. När det gäller 
miljökvaliteten är problemet således att individuella beslut främst är baserade på omständigheter som berör beslutsfattaren dire kt och inte på omständigheter som berör  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 17kollektivet. Varje enskilt beslut riskerar då att bidra till en sämre miljö än om även 
konsekvenserna för andra i kollektivet beaktades. 
 
1.1 Miljötillsyn och myndigheternas kontroll 
Miljöbalken är den lag som huvudsakligen ligger till grund för miljötillsynen. Även om lagen ska gälla lika för alla så finns det tolkningsmöjligheter. Lagen krävs för att 
verksamhetsutövare och tillsynsmyndigheter inom miljötillsynen ska agera för det 
gemensamma bästa vad gäller miljön. För att nå  långsiktig effekt så bör lagens riktmärke 
stödjas av en tydlig samordning och gemensam vilja att uppnå en hållbar framtid. Lagen 
är den goda miljöns tillskyndare. 
 Miljötillsyn handlar om att vi ska kunna kontro llera hur vi följer lagstiftningen som ska 
reglera våra handlingar som påverkar miljön. I Sverige har vi, förutom länsstyrelser och 
andra centrala myndigheter, 290 kommuner vars miljönämnder
1 har till uppgift att få alla 
aktörer att hålla sig inom lagens riktlinjer. Det finns oändligt många situationer där olika 
aktörer har skiftande drivkrafter, vilket gör det svårt att enas om och samordna handlingar 
om inte dialog och utbyte av information tillgodoses.  
En viktig aktör i miljötillsynen är inspektöre n som har till uppgift att handlägga ärenden 
som har miljöpåverkan. I vissa fall är det e nkelt och rättframt, medan det i andra fall 
krävs att inspektören gör olika avvägningar . Man kan säga att miljöinspektörens uppgift 
blir att läsa av och dechiffrera verksamh etsutövaren och den verksamhet denne är 
ansvarig för och utifrån ett professionellt pe rspektiv avgöra hur man ska agera så att 
miljöbalkens och EU:s miljöförordninga rs ändamål ska kunna tillgodoses. En 
professionell inspektör lyssnar och är lyhörd och verkar samtidigt för att verksamheten 
ska nå uppsatta miljömål. Se vidare kapitel 6 om professionella bedömningar. 
 
Den komplexa värld av olika drivkrafter och de lika komplexa behoven av att nå sam-
förstånd, kombinerat med tolkningsutrymmet i miljöbalken gör att inspektören behöver 
förhålla sin egen uppfattning om situatione n i relation till idealet. Det är ju skillnad 
mellan den som medvetet försöker fuska oc h den som omedvetet gör fel trots goda 
avsikter och den som hellre tar en sanktionsa vgift än gör rätt. Det kan vara högst rimligt 
att man beaktar hur man som inspektör uppfa ttar individen och därmed anpassar sin 
inspektionsstil i förhållande till situationen, dock inom lagens riktmärken. Som alltid när 
vi arbetar med människor måste skillnader beaktas.  
Samtidigt får miljötillsynsarbetet inte ske godt yckligt. Det ska heller inte förekomma 
systematiska icke transparanta regionala sk illnader. Avsikten är förstås att det ska vara
                                                      
1 Med miljönämnd menar vi den nämnd som hanterar  miljöbalken. Vissa kommuner har exempelvis 
gemensamma miljönämnder med andra kommuner.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 18rimligt lika för alla givet liknande förutsättn ingar. Problemet är att de operativa tillsyns-
myndigheterna inte nödvändigtvis har vetskap eller samordning sinsemellan. Naturvårds-
verket har inte tillgång till systematiskt inhämt ad data, vilket krävs för att löpande kunna 
erhålla en heltäckande och kvalitetssäkrad info rmationsbild. Detta gäller antagligen även 
andra centrala myndigheter med tillsynsvägledningsansvar, men EMT (forsknings-programmet Effektiv miljötillsyn) har fokuserat  på Naturvårdsverket och har därför bara 
kunskap om hur det förhåller sig där.  
 I en kommun finns det både miljö- och näri ngslivsintressen. Detta kan bli problematiskt 
då kommunens politiker väger dessa båda in tressen mot varandra – en avvägning som i 
princip redan ska ha skett i och med att tillsyn sker på statens uppdrag. En decentraliserad tillsyn har fördelen av bättre kännedom om loka la förhållanden samt bättre förutsättningar 
för en mer kontinuerlig dialog mellan den operativa tillsynsmyndigheten och verksam-
hetsutövare. Dessutom är det lättare att foku sera på lokala problemområden och att rikta 
tillsynsinsatserna där behoven är som störst. Men decentraliseringen kan också skapa 
drivkrafter för kommuner att konkurrera i fö retagsvänlighet där miljötillsyn kan få stå 
tillbaka. Å ena sidan gillar alla en god m iljö – den egna kommunen likväl som an-
gränsande kommuner. Å andra sidan finns ett naturligt intresse hos varje kommun att 
stödja det egna näringslivet och därmed oc kså stimulera arbetstillfällen. Det är här 
problem kan uppstå. Tidigare studier (se t. ex. Decker & Maxwell, 2010; Johannesson & 
Johansson, 2000) och även vår egen fors kning (se t.ex. kapitel 2 och 4) har hittat 
indikationer på att en ”strikt” miljötillsyn ka n ”skrämma bort” vissa verksamhetsutövare. 
Beroende på vilken typ av verksamhetsutöva re det rör sig om kan dessa komma att söka 
sig till kommuner med en ”mjukare” tillsyn. De tta skapar förutsättningar för en slags 
osund konkurrens kommuner eme llan i ”mjukhet” i tillsynen – ett fenomen som inter-
nationellt har uppmärksammats som ett ”race to  the bottom”. Denna problematik kräver 
för sin lösning en god samordning och uppföljning. 
 
1.2 Samordning och nationell miljötillsyn 
Eftersom individer inte enkelt kan förstå sitt bidrag till en hållbar utveckling kan problem 
uppstå. Individer har olika drivkrafter att dra sitt strå till stacken i olika roller (t.ex. som 
verksamhetsutövare), på olika platser och vid olika tidpunkter och har olika sätt att skapa mening och relevans kring den tillsyn kommuner och länsstyrelser utför. Det är onekligen 
en komplex situation. För att skapa förutsä ttningar för en nationell överblick och samsyn 
behövs bl.a. konsistenta (likvä rdiga) data från alla operativa tillsynsmyndigheter. För att 
kunna samla in dessa behövs i sin tur ett samordnat informationshanteringssystem som 
säkerställer bl.a. jämförbarhet. Överblicke n och samsynen kan sedan bidra till en mål-
inriktad och samordnad tillsynsmetodik.  
Exempelvis har de olika komm unala miljöförvaltningarna i da g lokala ärendehanterings-
system och tillhörande databaser vilket beskrivs  i kapitel 5. De flesta har olika implemen-
tationer av ett av två dominerande ärendeha nteringssystem, men ett stort antal kommuner 
har egna lösningar i form av kalkylark eller registersystem. All data lagras lokalt och inte 
enligt samma databasschema. Detta gör att det är svårt att sammanställa befintlig miljö- NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 19tillsynsinformation i dag. Denna ordning är  en konsekvens av att varje kommun är 
autonom och kan välja arbetssätt utifrån egna förutsättningar. 
 
Som nämnts ovan är samhället så pass avancerat och mångfacetterat att det kräver ett 
intensivt informationsutbyte för att uppnå samo rdning. Gällande rutiner är exempelvis att 
Naturvårdsverket ställer frågor till de ko mmunala nämnderna och sedan sammanställer 
och analyserar Naturvårdsverket de inkomna svaren. Problemet är dock att man inte alltid 
får konsekventa svar från kommunerna och dä rmed blir inte sammanställningen helt 
korrekt. I och med att de uppgifter Naturvårdsve rket får in inte alltid är korrekta eller 
jämförbara med varandra kan Naturvårdsverkets vägledning upplevas som otydlig, ovid-
kommande eller felaktig för de lokala inspek törerna. Detta är tveklöst den vanligaste 
kritiken inspektörer har mot Naturvårdsverket. 
 
Det är redan känt från tidigare forskning och utredningar att tillsynen utförs olika i olika 
regioner i Sverige.  Lagen blir alltså inte lika för alla. Samtidigt har ingen ett informa-
tionsunderlag som kan säga hur, och för vilk a aktörer, och för vilka situationer som 
tillsynen varierar, eller för den delen hur rimlig  en viss variation är. Tillsynsdata finns 
inte att tillgå på ett sådant sätt att man kan skapa sig ett sådant underlag. Transparensen 
uteblir. Detta är i sig ett problem eftersom olik a aktörer tror sig vara förfördelade. Det är 
också en förklaring till att Naturvårdsverket inte enkelt kan erbjuda tydliga vägledningar 
för tillsynen. Utan sammanställning av tillsyn sdata går det inte att enkelt undersöka 
tillsynens effektivitet i termer av bättre miljö.  
 
1.3 Om EMT 
Som ett led i att angripa de problem och fråg eställningar kring svensk miljötillsyn som vi 
redogjort för ovan formulerade Naturvårdsverk et 2008 en utlysningstext där svenska 
forskare inbjöds att inkomma med förslag till ett treårigt forskningsprogram. Efter en 
utvärderingsprocess fick forskningsprogra mmet Effektiv miljötillsyn (EMT) hösten 2009 
förtroendet att arbeta för att öka kunska pen och förståelsen för det mångfacetterade 
fenomenet miljötillsyn. På grund av just kompl exiteten har vi använt oss av ett tvär-
vetenskapligt angreppssätt för att bättre k unna beskriva och förstå den mångfald av 
dimensioner som påverkar alla dem som ar betar med och berörs av miljötillsyn. Mer 
specifikt är syftet med EMT: 
 
”… att ta fram kunskap som kan lägga grunden till ett effek tivt genomförande av 
miljötillsyn.” 
(Naturvårdsverkets utlysningstext, 2008-03-18) 
 Utlysningstexten säger vidare att “Målet är att resultaten ska användas som underlag i 
Naturvårdsverkets arbete med tillsynsvägle dning…” och att målgruppen är ”…tjänstemän 
på Naturvårdsverket, men också tjänstemän vid länsstyrelser och kommuner samt andra 
aktörer som innefattas av tillsyn” (ibid). Inriktningen på forskningen ligger på den 
operativa tillsynsverksamheten där EMT ha r valt att fokusera på kommunal tillsyns-
verksamhet i första hand då dels den största andelen av operativ miljötillsyn sker där, dels  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 20för att avgränsa oss. Det innebär inte att tjäns temän på länsstyrelser inte kan ha nytta av 
programmets forskning då de flesta resultaten är så pass allmängiltiga inom tillsyns-sammanhang att de är relevanta även för dem och andra aktörer som arbetar med tillsyns-
frågor under andra lagrum. I den mån fors kningen berör centrala myndigheter med 
tillsynsvägledningsansvar under miljöbalken har vi fokuserat på Naturvårdsverket. 
 
Det tål också att påpekas att EMT inte ha r haft som uppgift att granska den svenska 
miljölagstiftningen och inte heller andra i tillsynssammanhang relevanta lagar och för-
ordningar. Lagstiftningen har således tagits som given. Självfallet har dock EMT utgått 
från befintliga lagar och förordningar, då d essa utgör den ram inom vilken verksamhets-
utövare och tillsynsmyndigheter verkar.  
En första utgångspunkt är miljöbalken, vars syfte beskrivs vara ”att främja en hållbar 
utveckling som innebär att nuvarande och kommande generationer tillförsäkras en 
hälsosam och god miljö.”  (miljöbalken 1 kap. 1 §). Enligt 26 kap. 1 § ska tillsynen 
”säkerställa syftet med denna balk och fö reskrifter som har meddelats med stöd av 
balken...   
 Den problematiska bild av tillsyn som varier ar mellan olika tillsynsmyndigheter som vi 
redogjort för har även uppmärksammats av tid igare studier (se t.ex. Johannesson m.fl., 
1999; Johannesson & Johansson,  2000; Bengtsson, 2004; Ce dstrand m.fl., 2006). Detta 
innebär att verksamhetsutövare i olika dela r av Sverige får olika förutsättningar att 
bedriva sin verksamhet vilket äventyrar både  rättssäkerhet och effektivitet (se avsnitt 1.4). 
 
Att lagstiftningen är omfatta nde, komplex och ger ett tolkni ngsutrymme gör att de lokala 
tillsynsmyndigheterna har ett stort inflytande på hur lagstiftningen faktiskt implemen-
teras. Den decentraliserade strukturen med över 300 operativa tillsynsmyndigheter ger 
sedan utrymme för många olika tolkningar vilk et i sin tur leder till att lagstiftningen kan 
komma att tillämpas olika beroende på vilken  tillsynsmyndighet vi tittar på. Hur ska vi 
koordinera över 300 operativa tillsynsmyndighe ter? För att kunna öka tillsynens rätts-
säkerhet och effektivitet krävs en bättr e förståelse för olika operativa tillsyns-
myndigheters förutsättningar, organisation oc h arbetssätt. Dels måste skillnader kart-
läggas systematiskt, dels måste vi arbeta för att utveckla ett teoretiskt ramverk för att 
bättre förstå vilka mekanismer som st yr sambanden mellan de operativa tillsyns-
myndigheternas förutsättningar och operativa tillsynsarbete.  
Operativ tillsyn enligt miljöbalken kan bedriv as med flera olika metoder. Naturvårds-
verkets handbok 2001:4 om operativ  tillsyn skriver på s. 14 att ”tillsynsmetoden anpassas 
efter aktuell verksamhet, grupp av verksamhet er eller tillsynsområde, utan att tillsynens 
uppdrag att säkerställa miljöbalkens syfte går förlorat.”  Vidare ska en operativ tillsyns-
myndighet, enligt miljötillsynsförordningen (SFS 2011:13) 1 kap. 9 §, ” bedriva tillsyns-
arbetet effektivt” . Därför är det viktigt att öka förs tåelsen för vilka tillsynsmetoder som 
passar bäst i olika sammanhang. I kapitel 2 redovisar vi hur vissa tillsynsmetoder varierar 
mellan olika kommuner och i kapitel 4 beskrive r vi bl.a. hur en analys kan göras av hur 
olika metoder fungerar på olika typer av verksamheter.   NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 21I utlysningstexten till forskning om  effektiv miljötillsyn påpekas att ”[e]tt viktigt problem 
är att tillsynsverksamheten  varierar geografiskt” . Vidare står det om utrymme för 
tolkning av miljöbalken att ”[o]m handlingsutrymmet inte hanteras på samma sätt över 
landet finns en risk att lagstiftarens mening inte uppnås, varvid rättssäkerheten kan 
komma i fara” . Variationer i tillsynsverksamhet kan till stor del ha naturliga förklaringar, 
t.ex. skillnader i industristruktur eller geografis ka förhållanden. Men även andra inte lika  
uppenbara förklaringar kan finnas. Om dessa delv is kan förklara variationen får vi pussel-
bitar till hur vi kan påverka effektiviteten oc h utfallet av miljötillsynen. En deskriptiv 
redogörelse för vissa mönster av miljötillsyn finns i kapitel 2 medan vi diskuterar olika 
mekanismer som kan förklara somliga av dessa mönster i kapitel 4. 
 Vi har tidigare redogjort för både för- och nackdelar med en decentraliserad tillsyns-
organisation. Det är i dagsläget svårt att väga dessa för- och nackdelar mot varandra för 
att kunna dra en säker slutsats om vilka som väger tyngst. Därför tar vi inom EMT inte ställning till huvudmannaskapet för miljötillsyne n utan nöjer oss med att beskriva och 
analysera dagens decentraliserade system. 
 
1.3.1 Vad har vi gjort? 
Eftersom forskningsprogrammet Effektiv miljötillsyn (EMT) har involverat många 
forskare och det har pågått unde r tre och ett halvt år vill vi gärna kort redogöra för alla 
kontakter vi haft på fältet och hur vi gått till väga för att samla in den information som 
legat till grund för programmets analyser och resultat. 
 
Tillsynens förutsättningar, organisation och ar betssätt har, som tidigare nämnts, studerats 
inom EMT genom ett tvärvetenskapligt (multid isciplinärt) angreppssätt (se avsnitt 1.3.2 
för en utförligare beskrivning). Vi har under programmets gång pendlat mellan att samla 
in material (data), dvs. gå ut i fält och göra  studier i form av deltagande observationer, 
intervjuer, leta information på internet, för att sedan bearbeta materialet utifrån program-
mål och teori- och kunskapsbildning, för a tt ånyo samla in material och upprepa proce-
duren.  Angreppssättet kan beskrivas som abduk tion, vilket innebär att teori och empiri 
berikar förståelsen av det fält eller fenom en som utforskas under forskningens gång och 
att forskaren pendlar mellan insamlande av data, bearbetning och analys (Alvesson och 
Skjöldberg, 2008).  
En del av forskningsprogrammet har fokuserat på inspektören och dennes arbetssituation 
och interaktion med verksamhetsutövare. De t har genomförts fältstudier, så som observa-
tioner på miljökontor och vid inspektion och in tervjuer med miljöchefer, inspektörer och 
verksamhetsutövare och utbildning i en, för miljötillsynen, ny kommunikationsmetod 
(Motiverande samtal, MI) med syfte att förb ättra kommuni-kationen mellan inspektör och 
verksamhetsutövare. Resultaten har sedan bl.a . använts i konstruktionen av en prototyp 
för beslutstöd i en annan del av forskningspr ogrammet. Syftet med denna prototyp är att 
dels stödja inspektören i dennes arbete, dels  att bidra till att på ett konsekvent och 
effektivt sätt samla in tillsynsdata som ka n användas av operativa tillsynsmyndigheter för 
planering och utvärdering och tillsynsväg ledande myndigheter för utvärdering och 
leverans av statistik till bl.a. EU. Ett sådant system saknas i dag. Arbetet med prototypen  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 22har skett användarorienterat genom bl.a. design-workshopar med olika intressenter, 
alltifrån inspektörer till representanter för Natu rvårds-verket. En annan del av forsknings-
programmet har fokuserat på de n institutionella ram inom vilk en tillsyn bedrivs. Detta har 
gjorts genom bl.a. studiebesök hos tillsyns-m yndigheter och verksamhetsutövare, genom 
en enkät till samtliga kommunala miljö-förva ltningar, genom en studie av tillgänglig 
nationellt insamlad tillsynsdata samt en modellb aserad analys av vilka drivkrafter som 
påverkar aktörerna i miljötillsynen – både verksamhetsutövare och tillsynsmyndigheter. 
De olika forskningsansatserna har på sina r espektive sätt bidragit till att programmet kan 
identifiera ett antal problemområden för en både effektiv och rättssäker tillsyn enligt 
miljöbalken. 
 Data, som vi samlat in och utgått ifrån i våra  analyser och beskrivningar, har i första hand 
präglats av tillgänglighet samt organisatoris k och geografisk spridning. Med tillgänglig-
het menar vi att vi har träffa t de personer och organisationer som givit oss tillträde, varit 
på samråds- och informationsmöten som vi ha r blivit inviterade till och prenumererat på 
nyhetsbrev från relevanta myndigheter och organisationer som vi har blivit rekommende-
rade eller stött på när vi letat informatio n om miljötillsynsområdet. Organisatorisk sprid-
ning har vi aktivt tillsett genom att kontakta och bjuda in oss till olika kommuner, läns-
styrelser, intresseorganisationer, företag, m iljösamverkansmöten, informationsmöten och 
projektmöten. Geografisk spridning av vår fakt ainsamling blev viktig när vi ganska snart 
förstod att miljötillsyn bedrivs på olika sätt i olika delar av landet. Tidigare rapporter i 
ämnet behandlar i första hand studier gjorda i mellan- och södra Sverige. Med geografisk 
spridning menar vi både spridning över Sverige men också spridning mellan olika typer av kommuner. Sammanlagt har vi haft kont akt med närmare ett 40-tal kommuner och 6 
länsstyrelser. Somliga har vi besökt för att göra fältstudier och intervjuer, andra har vi 
haft kontakt med för att få veta mer om de ras datahanteringssystem, några kommuner har 
aktivt medverkat på workshoppar och ytterlig are andra har varit med i undersökningen 
om samtalsmetoden Motiverande samtal. 
 
FÄLTSTUDIER 
När vi talar om fält menar vi de platser oc h händelser (kontext) där människor (subjekt) 
befinner sig och ”gör saker” (aktion). För att skapa en förståelse fö r hur miljöinspektörer 
arbetar har programmet gjort fältstudier med miljöinspektörer. Fältstudierna har bl.a. 
inneburit att vi följt med miljöinspektören vid tillsyn. Det kan ha varit vid t.ex. tillsyn av 
reningsverk, korvfabriker, fiskslakterier och kr ematorier. Det viktiga för oss har varit att 
få se inspektörer utöva sitt yrke. Vi har även deltagit i ett antal inspektörers arbete på 
kontoret, vid några tillfällen som observatörer vid interna arbetsmöten och då vi suttit 
med vid fikapauser i lunchrummet. I samband med fältstudierna har vi även intervjuat 
inspektörerna eller samtalat med dem om deras arbetsverktyg och praktiker.  
LITTERATURSTUDIER, STATISTISK ANALYS  OCH TEST AV TEORETISKA MODELLER  
Genom litteraturstudier och inläsning av nyhets brev har vi samlat på oss information om 
vilka studier och undersökningar som gjorts tidigare på miljötillsynsområdet, samt om vad som pågår i nutid och om vilka frågor som inspektörer är intresserade av och finner 
angelägna. Vi har undersökt vilk en data på området som är  tillgänglig och hur den är  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 23utformad, samt vilka statistiska analyser som är möjliga. Vidare har vi utformat national-
ekonomiska modeller för att kunna beskriva  verksamhetsutövarnas drivkrafter och hur 
dessa påverkar tillsynsarbetet.  
 
Vi har även undersökt vilken befintlig litteratu r som är användbar för att ge ett ramverk åt 
sådant vi har funnit under fältstudier och interv juer. Ett exempel är på sin plats. Etnolo-
giska och sociologiska studier har gjorts om roller och rollbeteende. En människa har 
flera olika roller i sitt liv. Det kan vara olik a roller som privatperson (förälder, partner, 
föreningsmedlem etc.) och som yrkesperson. En del av studiernas modeller för hur 
människors roller samspelar med varandra ha r vi använt för att belysa och analysera 
miljöinspektörens roll och kompetens. Se vidare kapitel 7 – roller och kompetens. 
 
TEST AV SAMTALSMETOD 
EMT har också testat en samtalsmetod kallad MI ( Motivational Interviewing , 
motiverande samtal på svenska). Den har tid igare använts i vårdsammanhang, t.ex. för att 
hjälpa människor ur missbruk eller för att stö tta nyblivna föräldrar. Samtalsmetoden går i 
korthet ut på att stödja individen till att själv finna sina egna motiv till att vilja göra en 
förändring. Det här angreppssättet att föra samt al med öppna frågor i stället för att enbart 
säga åt personen vad han eller hon måste göra har testats i fyra olika kommuner. Fokus 
för undersökningen var att inspektörerna skulle  lära sig denna metod och testa den ute i 
fält. Mer om studien och dess resultat finns i kapitel 8 (MI – bemötande och 
kommunikation).  
 
WORKSHOPS 
För det mer framåtriktade verksamhets- och systemutvecklingsarbetet anordnade vi sex 
designorienterade heldagsworkshops där vi bjöd  in inspektörer och andra intressenter för 
att undersöka deras behov av beslutstöd. Varj e enskild workshop var organiserad i två 
delar. Den första delen handlade om att strukturera och reflektera över nuvarande 
praktiker och den andra delen fokuserade på  hur man kan föreställa sig ett framtida 
arbetssätt och nytta av ett sammankopplat beslutsstöd.  
 Workshopparna var följande: 
1) Inspektörer; initial inventering 
2) Verksamhetscontrollers på kom muner; initial inventering  
3) Inspektörer; design av scenario 
4) Inspektörer; validering av scenario 
5) Naturvårdsverket; funktionsinventering 
6) Inspektörer; prototyputvärdering 
 
De tre första workshopparna hade en grund i nuvarande informationshantering samt hur 
man kunde föreställa sig praktiken i framtiden . De tre nästpåföljande workshopparna tog 
avstamp från det scenario som utvecklats tills ammans med de medverkande och var av 
mer utvärderande och funktionsorienterad karaktär. Inbjudan till workshopparna spreds 
för att nå så många som möjligt inom vårt  kontaktnätverk. Det var mellan 6 och 20  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 24personer på varje workshop. Den framtagna  prototypen skapades mellan workshop fem 
och sex.   
Ytterligare ett antal mer eller mindre intern a workshops anordnades även för att stämma 
av mot programmet i stort. Däribland dis kuterades nationalekonomiska och inspektörs-
metodologiska perspektiv relativt det scenari o som utvecklats om ett framtida informa-
tionssystem. (För en utförlig beskrivning av scenariot för ett framtida informations-
system, se kapitel 9 Scenariobeskrivning.)   
Det är centralt att förstå att det huvudsakli gen är inspektörernas perspektiv som vi 
behandlat även om vi alltid har initierat wo rkshopparna med att uttrycka det övergripande 
programmets motiv – dvs. att kunna skapa en mer sammansatt helhet och analysmöjlighet 
som utgår från en effektiv insamling av kvalite tssäkrad miljötillsynsdata. Detta sker inte i 
dag. Utifrån detta perspektiv, att det kr ävs att de 290 kommunernas data sammankopplas, 
har workshopparna fokuserat behov och nytta fö r de intressentgrupper vi arbetat med.   
 
De olika metoder som använts återspeglar de t faktum att EMT är ett tvärvetenskapligt 
forskningsprogram. Vari denna tvärvetenska plighet består och vilka möjligheter och 
utmaningar den har haft diskuteras mer ingående i följande avsnitt. 
 
1.3.2 EMT – ett tvärvetenskapligt forskningsprogram 
Forskningsprogrammet EMT är som nämnts tidigare ett multidisciplinärt eller tvär-
vetenskapligt forskningsprogra m. Vad innebär ett tvärvetenskapligt arbetssätt i EMT:s 
fall och vad innebär vetenskap lig kunskap? Ur en slags allmän föreställning om veten-
skap skulle man kunna säga att vetenskap lig kunskap härrör ur observationer och 
experiment. Vetenskaplig kunska p ska vara avskalad alla personliga ställningstaganden. 
Den kunskap som är tillkommen på vetenska pligt sätt är pålitlig därför att den är 
systematiskt insamlad och har genomgått en särskild prövningsprocess. Den prövnings-
processen kan sägas utgöra grunden för att kunskapen kan anses vara objektivt prövad 
(Chalmers, 1982, s. 1)  
Det räcker dock inte riktigt med att hävda de tta för att förklara va d vetenskap handlar om. 
Vetenskaplig kunskap tillkommer också utifrå n de val som har gjorts. Om man tar 
forskningsprogrammet EMT som exempel så är det en konsekvens av flera val. Natur-
vårdsverket valde att utlysa ett forskningsprogram under rubriken Effektiv miljötillsyn  
därför att man ville veta mer om den svensk a miljötillsynens effektivitet. Naturvårds-
verket valde också att bjuda in forskare so m traditionellt inte har forskat på miljötillsyns-
området tidigare. Det gjorde man därför att man ville få nya perspektiv på frågorna. 
Redan dessa val gjorde att forskningen foku serade på vissa frågor och därmed styrdes 
forskningen åt vissa håll. 
 
Vidare valde Naturvårdsverket att i utlysn ingen betona samverkan mellan olika veten-
skapliga discipliner inom ramen för ett sa mmanhållet program. I stället för att låta 
forskare ur olika discipliner hantera olik a frågor var för sig var ambitionen att genom 
tvärvetenskaplighet uppnå ett helhetsgre pp kring det komplexa fält som miljötillsynen  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 25utgör. De forskare som sedan fick uppdraget och som bildade forskningsprogrammet 
EMT kommer därför från flera vetenskapliga di scipliner. EMT rymmer datalogi, etnologi, 
människa-datorinteraktion, statistik, psykol ogi, nationalekonomi och filosofi. De olika 
vetenskaperna fokuserar på olika frågor oc h använder olika metoder för att komma fram 
till sina resultat. Dessa forskares olika intr essen och kompetenser påverkade också i sin 
tur vilken forskning som sedan kom att bedrivas. 
 
Vi vill med detta understryka att EMT:s forskni ng i allra högsta grad är ett resultat av 
individers och organisatione rs val. Men forskningen påverkas också av vad som är 
möjligt att göra. Där kommer t.ex. tillgängli gheten till data in, liksom hur mycket tid 
forskarna har på sig. Om det inte finns särsk ilt mycket data tillgänglig blir det svårt att 
undersöka fältet. Det blir också svårt om den data som finns inte är jämförbar. Tids-
aspekten är också avgörande för forskarna att på olika djup sätta sig in i ett fenomen och 
förstå dess problematik.  
De tre delprojektens gemensamma forskni ngsuppgift är att belysa miljötillsyn i Sverige 
samt dess komplexitet. Nedan följer kort en  beskrivning av de olika delprojektens 
vetenskapliga inriktning samt deras vetenskap liga metoder. Det första delprojektet har 
fokuserat på frågan om hur miljöinspektörern as vardag ser ut och hur deras möten med 
verksamhetsutövare kan förbättras. Delproje ktet har använt sig av fältstudier och 
intervjuer, samt av att testa och utvärdera en samtalsmetod kallad motiverande samtal 
(MI). De metoder som varit nödvändiga i delp rojektets forskning har varit att observera, 
intervjua, utbilda, tolka det som sägs och gör s både vid fältstudier och vid analyser av 
inspelade samtal mellan inspektörer och ve rksamhetsutövare. Ett av syftena med del-
projekt 1 har varit att komma i kontakt med miljöinspektörer och miljökontor samt att 
informera EMT som helhet om inspektörernas praktik. Ett annat syfte har varit att under-
söka inspektörers arbete och problematik, samt att analysera dessa. 
 
Medan huvudfokus i det första delprojektet  kan sägas vara mötet och kommunikationen 
mellan inspektör och verksamhetsutövare, är de t andra delprojektet inriktat på de olika 
aktörernas incitament och interaktion. Detta innebär en perspektivförskjutning bort från 
det interpersonella och enskilda till en me r övergripande nivå, där de sammantagna 
effekterna studeras. Det andra delprojektet har fokuserat på att ta fra m teoretiska modeller 
som möjliggör analyser av olika aktörers drivkraf ter, samt på att statistiskt analysera data. 
Det teoretiska arbetet har skett i syfte att bättre förstå vilka mekanismer som styr sam-
banden mellan de operativa tillsynsmyndighete rnas förutsättningar och operativa tillsyns-
arbete. Analys av data har utgjort ett första steg för att statistiskt utvärdera utfallet av 
tillsynen. De metoder man har använt är fra mför allt grundade på nationalekonomi, spel-
teori och statistik. Därutöver har en e nkätundersökning, riktad  till kommunala miljö-
chefer, genomförts. 
 Det tredje delprojektet har fokuserat på frågan om forskarna kan underlätta miljö-
inspektörernas arbete med tillsynen och bedömningarna som behöver göras inför ett 
myndighetsbeslut. De metoder de tta delprojekt har använt är fältstudier, workshops och 
inventering av befintliga IT-stöd som i da g finns hos kommunernas miljökontor. Utifrån  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 26sin kompetens från människa-dator-interaktion har man sedan tolkat de behov som fram-
förts med syfte att arbeta fram en prototyp fö r ett informationssystem som ska stärka en 
rättssäker, likvärdig och effektiv miljötillsyn. 
 
Trots olikheter i forskningsfält och i metode r finns det några ideal som de olika veten-
skapliga disciplinerna och därmed de olik a delprojekten inom EMT har gemensamma. 
 Vetenskap handlar om att systematisera och ackumulera. 
 Vetenskap ska artikulera nya frågor. 
 Vetenskap ska använda metoder och da ta på sätt som är genomskådliga. 
 Vetenskap ska generalisera u tifrån vunna erfarenheter. 
 Vetenskap ska undersöka om det finns a ndra perspektiv som gör att resultaten 
kan te sig annorlunda. (Jönsson, 2008, s. 159) 
 
Samtliga dessa punkter har forskarna inom EMT tagit fasta på. När det gäller punkt två, 
att vetenskapen ska artikulera nya frågor, har vi fäst vikt vid att undersöka forsknings-
området miljötillsyn i Sverige utifrån perspek tiv som tidigare inte varit vanliga. Det är 
därför vi har lyft frågor som handlar om samt alsteknik, om miljöinspektörens roll och det 
avancerade bedömningsarbete som inspektörerna utför. Vi har betonat frågor som handlar 
om samspelet mellan politiker och de myndighetspersoner som inspektörer och miljö-
chefer utgör. Vi har undersökt hur verksamhetsu tövares incitament att följa lagstiftningen 
påverkas av olika faktorer som branschtill hörighet, marknadsförhållanden och tillsyns-
metoder. Genom att bearbeta data har förekom sten av recidivism (återfall) samt politisk 
påverkan kunnat analyseras. Möjligheterna för empirisk analys har tyvärr varit be-gränsade, då det i nuläget är mycket svårt att jämföra data eller ens att få fram data 
gällande miljötillsyn i Sverige. Alla dessa frågor som vi har varit intresserade av att 
undersöka har att göra med dels vad Naturvårdsverket ledde in  vår forskning på, dels vad 
vi utifrån våra kompetenser har funnit a ngeläget för huvudfrågan att undersöka. ”Vad 
påverkar effektiviteten i dagens miljötillsyn?” är den huvudfråga som alla våra delfrågor 
haft fokus på. Men ur olika perspektiv. Sv aren på dessa frågor och resultaten av vår 
forskning finns presenterade i denna rapport. 
 
Det vi alldeles särskilt vill understryka är a tt våra resultat är tvärvetenskapliga. Vad 
innebär det? Det innebär flera saker. För det första innebär det att forskare från olika 
vetenskapliga discipliner samarbetar kring en gemensam forskningsfråga. Deras uppgift 
är att med sina respektive vetenskapliga verk tyg ta reda på hur verkligheten kring den 
forskningsfrågan ser ut. Forskarna inom EMT har använt olika metoder för att ta reda på 
hur svensk miljötillsyn ser ut.  
 För det andra innebär tvärvetenskapligt arbete  att vi gemensamt öve r vetenskapsgränserna 
analyserar det material vi samlat in. I det arbetet försöker vi hitta förklaringar på de 
fenomen vi upptäckt medan vi samlat in allt ma terial. Vi jämför med varandra och lyssnar 
efter om någon annan sett samma sak. En viktig  fråga i det här steget är om vi har upp-
täckt något som tidigare inte har blivit uppmä rksammat. Anar vi att vi upptäckt något 
outforskat ställer vi det mot vår övergripande forskningsfråga om effektiv miljötillsyn. Vi 
frågar oss om detta outforskade kan vara nå got avgörande för problematiken med en   NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 27effektiv miljötillsyn. Om svaret är ja fortsä tter vi arbetet med just den upptäckten. Om 
svaret blir nej lämnar vi den åt sidan. Under det här steget försöker vi också problema-tisera våra upptäckter. Vi ställer oss frågan om upptäckten kan ses från ett helt annat håll, 
dvs. den sista punkten ovan: ”Vetenskap sk a undersöka om det finns andra perspektiv 
som gör att resultaten kan te sig annorlunda”.  Det vi undersöker då är vilka konsekvenser 
andra perspektiv får för de resultat vi börjar ana.  
 
För det tredje innebär tvärvetenskapligt arbete  ett samarbete om resultaten. Vi undersöker 
hur resultaten kan hänga ihop med varandra. I förs tone kanske det inte är tydligt att t.ex. 
inspektörers objektivitet i myndighetsutövning en har något att göra med prototypen för 
ett datasystem. Men när man förstår hur mångfacetterat inspektörernas arbete är för att deras bedömning ska kunna anses vara objektiv är  det lättare att se hur ett väl fungerande 
nationellt datasystem skulle kunna underlä tta deras arbete och bidra till objektiva 
bedömningar. Fler exempel på hur resultat hänge r ihop finns i bokens olika kapitel. På det 
här stadiet undersöker vi också om det finns resultat som motsäger varandra. Om så är 
fallet betyder det inte att ett av resultaten auto matiskt är felaktigt. I stället kan det betyda 
att det finns ett problem i den svenska m iljötillsynen som behöver undersökas ytterligare, 
ett problem som vi inte upptäckte när vi samlade in material och undersökte olika 
forskningsfrågor på fältet. I det här tredje steget för tvärvetenskapligt arbete samman-
ställer vi också våra resultat i en rapport. Det är den här rapporten.  
 
Det finns också ett fjärde steg, vilket gäller  för all forskning. Resultaten tas om hand och 
förs vidare, dvs. punkterna ett och fyra ovan: ”Vetenskap handlar om att systematisera och ackumulera” och ”Vetenskap ska genera lisera utifrån vunna erfarenheter”. I all 
forskning handlar det om att samla på sig ma terial och metoder, metoder både för att 
samla in material och metoder för att analysera materialet. Kunskap ackumuleras och forskare fortsätter antingen att undersöka ett fo rskningsfält eller låter andra ta vid. De 
vunna erfarenheterna generaliser as och kommer kanske i en framtid att ifrågasättas av 
nya forskare. På så sätt går forskningsarbetet vi dare. Det är så det ska vara. Allt detta sker 
inom respektive disciplin, men när det gä ller tvärvetenskapliga forskningsresultat och 
kunskapsredskap finns ingen på  förhand given mottagare. De  passar helt enkelt inte 
riktigt in i sina traditionella discipliner. Ve m kan granska resultaten, diskutera dem och 
föra dem vidare utanför den tvärvetenska pliga forskargruppen? Hur kan man tillvarata 
den tvärvetenskapliga kunskap som generera ts genom EMT? Kompetensen finns inte 
riktigt bland andra forskare när EMT:s fors kare återvänder till sina respektive ursprungs-
discipliner. Därför blir det ännu mer angeläget vad de som faktiskt berörs av forskningen 
gör med resultaten. Det är viktigt att ställa  frågan hur resultaten kommer berörda till del, 
vad man kan göra av dem och hur ma n kan gå vidare för att få re da på mer. Allt i syfte att 
stärka miljötillsynen i Sverige.  
 
Med våra resultat vill vi ge alla aktörer inom miljötillsynens om råde kunskapsredskap. 
Somliga kunskapsredskap är nya, andra är fö rbättrade. Det vi hoppas på är att vår 
forskning ska bidra till att fördjupa förstå elsen för komplexiteten i miljötillsynen, men 
också att de kunskapsredskap vi  härmed sätter i händerna på inspektörer, beslutsfattare, 
myndighetspersoner, politiker m.fl. ska bidra till nytänkande och kommunikation.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 28 
1.4 Effektivitet 
Programmets grundfråga har alltså handlat om  effektivitet. Därför vill vi så här inled-
ningsvis föra ett kort resonemang om effektiv itet generellt. Begreppe t effektivitet används 
flitigt i de texter – lagar, förordningar och vägledningar – som beskriver syftet med miljö-
tillsynen. Exempelvis fastslår miljötillsynsföro rdningen (SFS 2011:13) 1 kap. 9 § att en 
operativ tillsynsmyndighet ska ”bedriva tillsynsarbetet effektivt” . I Naturvårds-verket 
(2012) konstateras det att tillsynen måste vara  både rättssäker och effektiv. Rättssäkerhet 
innebär att rättsregler tillämpas likvärdigt, medan effektivitet förutsätter att tillsyns-
resurser används på ett sådant sätt att de ge r största möjliga effekt för att uppnå miljö-
målen.  
Det är dock inte helt klart hur effektivitet  i tillsynen kan uppnås. Enligt miljöbalken kan 
operativ tillsyn bedrivas med flera olika met oder. Naturvårdsverk ets handbok 2001:4 om 
operativ tillsyn skriver på s. 13 att ”tillsynsmetoden anpassas efter aktuell verksamhet, 
grupp av verksamheter eller tillsynsområde, utan  att tillsynens uppdrag att säkerställa 
miljöbalkens syfte går förlorat.”  I miljöbalken 26 kap. 1 § anges att tillsynen ska ”kon-
trollera efterlevnaden av miljöbalken”  samt dessutom ”genom rådgivning, information 
och liknande verksamhet, skapa förutsättn ingar för att balkens ändamål skall kunna 
tillgodoses.”  Det lämnas dock tolkningsutrymme för hur proportionerna mellan dessa 
tillsynsmetoder ska vara. Detta kan medför a att det bland kommunerna finns olika 
uppfattningar om tillsynsmetodernas effektivite t och därmed vad som är ett effektivt 
resursutnyttjande.  
Tidigare studier (se t.ex. Johannesson m. fl., 1999; Johannesson & Johansson, 2000; 
Bengtsson, 2004; Cedstrand m.fl., 2006) ha r funnit att tillsynen enligt miljöbalken 
varierar mellan olika operativa tillsynsmyndi gheter i Sverige (både bland kommunala 
nämnder och länsstyrelser) vad gäller såväl tills ynens omfattning, inriktning som kvalitet. 
Naturvårdsverkets utlysningstext till forskning  om effektiv miljötillsyn tar fasta på att 
”[e]tt viktigt problem är att tillsyn sverksamheten varierar geografiskt” . Vidare står det 
om möjligheterna för tolkning av miljöbalken att ”[o]m handlingsutrymmet inte hanteras 
på samma sätt över landet finns en risk att lagstiftarens mening inte uppnås, varvid 
rättssäkerheten kan komma i fara” . 
 
Ovan nämnda studier pekar på att denna va riation till stor del är en produkt av miljö-
balkens stora omfattning, komplexitet samt tolkningsutrymme och den decentraliserade 
strukturen av de operativa tillsynsmyndighetern a. Det krävs således en bättre förståelse 
för olika operativa tillsynsmyndigheters förutsä ttningar, organisation och arbetssätt. Detta 
har varit utgångspunkten för EMT. 
 
Rent konkret innebär den geografiska varia tionen i tillsynen att verksamhetsutövare i 
olika delar av Sverige får olika förutsättninga r att bedriva sin verksamhet, vilket äventyrar 
rättssäkerheten. En vanlig tolkning av detta är  att det innebär att tillsy nen inte är effektiv. 
Vad som då avses är det som kallas samhäll sekonomisk effektivitet (vilket förklaras mer  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 29ingående i nästa avsnitt). Om lagen tillämpas olika på två konkurrerande företag uppstår 
en ineffektivitet i och med att det ena företa get får en konkurrensfördel, vilket leder till att 
det uppstår en störning på den marknad som företagen tillhör. Företagens samlade 
resurser kommer då inte att användas på effek tivast möjliga sätt, vilket innebär en förlust 
för ekonomin som helhet. Avvägningen mellan den samhälleliga nyttan av företagens 
produktion och de eventuella negativa miljöko nsekvenserna av denna produktion störs då 
lagstiftningen tillämpas olika. Effektivitet sproblem uppstår då enskilda kommuner har 
begränsade incitament att ta hänsyn till la gtillämpningens effekt på kringliggande 
kommuner men desto större incitament att ta hä nsyn till effekter på det egna företagandet. 
 
En viktig förutsättning för att uppnå samh ällsekonomisk effektivite t är rättssäkerhet. 
Således ter det sig rimligt att dra slutsatsen att den i ovan nämnda studier konstaterade 
rättsosäkerheten leder till minskad samhällse konomisk effektivitet. Me n innebär detta att 
de enskilda miljöförvaltningarna har utfört tills ynen ineffektivt? Inte nödvändigtvis. Även 
om resurser används effektivt av samtliga förvaltningar, kan skillnader i tillgången på 
resurser leda till variation i tillsynen och därmed samhällsekonomisk ineffektivitet. 
 Vad ovan resonemang åskådliggör är att begre ppet effektivitet kan ha olika innebörd. 
Exakt vad som avses med en effektiv miljötillsyn  är därför inte helt klart. I det följande 
avsnittet beskriver vi hur begreppet effektiv itet tolkas och används generellt av forskarna 
i EMT. 
 
1.4.1 Inre och yttre effektivitet 
Svenskans effektivitet  motsvaras av två engelska begrepp, såväl effectiveness som 
efficiency . I svenskan brukar därför en distinktio n göras mellan yttre och inre effektivitet. 
Yttre effektivitet  är att göra rätt saker, vilket motsvarar engelskans effectiveness . I ett 
miljötillsynssammanhang skulle det kunna berö ra utformningen av tillsynsplanen, så att 
insatser görs där den förväntade effekten är störst. Inre effektivitet  är att göra saker rätt, 
vilket motsvarar engelskans efficiency . När det gäller miljötillsyn skulle det kunna handla 
om hur målen i tillsynsplanen har uppnåtts i re lation till de resurser som använts. Medan 
den yttre effektiviteten kan sägas mäta graden  av måluppfyllelse, motsvarar den inre 
effektiviteten graden av måluppfyllelse i fö rhållande till resursanvändning. En effektiv 
miljötillsyn handlar dels om prioriteringar (y ttre effektivitet), dels om att genomföra 
dessa prioriteringar så effektivt som möjligt (inre effektivitet). 
 
Inom samhällsvetenskaperna i allmänhet och nationalekonomin  i synnerhet används ofta 
begreppet  samhällsekonomisk effektivitet . En sådan uppnås då användandet av en resurs 
är på en nivå där den extra intäkt som en ytterligare ökning av resursanvändningen ger är 
lika med den extra kostnad det medför. Skulle  man lägga ner mer resurser skulle det 
innebära en förlust på marginalen. När de t gäller verksamheter med miljöpåverkan är 
problemet ofta att den som producerar en va ra inte tar den miljökostnad som uppstår i 
samhället med i beräkningen. Eftersom produ centen inte alltid tar hänsyn till den sam-
hällsekonomiska kostnaden kan vederbörande producera mer än vad som är samhälls-
ekonomiskt effektivt. Därför finns det på m iljöområdet lagstiftning och regleringar. För 
producenterna medför detta en extra kostnad, vilket i idealfallet innebär att produktionen  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 30hamnar på den samhällsekonomiskt effektiva ni vån, där producentens extra intäkt av att 
öka tillverkningen exakt motsvarar de kostnader, inklusive de för miljön, som detta inne-
bär. Begreppet samhällsekonomisk effektivite t avser alltså hur resurser används, men 
också var dessa resurser sätts in. Därmed täcker begreppet in såväl inre som yttre 
effektivitet.   
I texterna som refererades i förra avsnittet är det inte alltid helt klart vilket effektivitets-
begrepp som används. Då ett effektivt resur sanvändande explicit nämns är det tydligt att 
den inre effektiviteten avses. I andra fall ha ndlar det snarare om att göra rätt priori-
teringar, alltså yttre effektivitet. Inom ra men för EMT har miljötillsynen berörts ur olika 
vetenskapliga perspektiv. Detta återspeglas också i hur begreppet effektivitet används. 
 
I resterande kapitel av denna rapport kommer effektivitet att användas som en referens-
punkt och återkopplingar kommer att göras. De t avslutande kapitlet diskuterar mer 
ingående effektivitet med utgångspunkt i de resultat som presenteras i denna rapport och 
redogör för problematiken kring mätbarheten av miljötillsynen. 
 
1.5 Referenser 
Alvesson, M. och K. Skjöldberg, 2008, Tolkning och reflektion: vetenskapsfilosofi och 
kvalitativ metod , 2:a uppdaterade upplagan, Lund: Studentlitteratur. 
 
Bengtsson, M., 2004, ”Genomförande av tillsyn enligt miljöbalken. En intervjustudie om 
kommunala miljö- och häls oskyddsinspektörers arbe te vid inspektioner”, 
Naturvårdsverket Rapport 5369. 
 
Cedstrand, S., L. Nöjd, Å. Boholm, V. Joha nsson och M. Bengtsson, 2006, ”Miljötillsyn i 
praktiken. Länsstyrelsernas tillsyn enligt m iljöbalkens 26 kapitel”, Naturvårdsverket 
Rapport 5583. 
 Chalmers, A.F., 1982, What is This Thing Called Science? , Buckingham: Open 
University Press.  
 Decker, C. och J. Maxwell, 2010, ”Envir onmental Inspection Proclivity and State 
Manufacturing Growth: The US Experience from the 1990s”, The Annals of Regional 
Science, Doi: 10.1007/s00168-010-0371-y.  
Johannesson, M., S.O. Hansson, C. Rudén oc h M. Wingborg, 1999, ”Risk Management – 
The Swedish Way(s)”, Journal of Environmental Management , 57, 267-281. 
 
Johannesson M. och J. Johansson, 2000, ”A tt granska sig själv. En ESO-rapport om den 
kommunala miljötillsynen”, Ds 2000: 67, Finansdepartementet. 
 
Jönsson, B., 2008, Vi lär som vi lever , Malmö: Gleerups Utbildning. 
 31Naturvårdsverket, 2012, ”Tillsyn enligt m iljöbalken – möjligheter till utveckling och 
förbättring”, redovisning till regeringen en ligt 1 kap. 28 § miljötillsynsförordningen, 
ärende nr NV-01466-12.  Nedladdad 120819 från: 
http://www.naturvardsverket.se/Docu ments/yttranden/tillsyn-redovisning-till-
regeringen/redovisning-tillsynsansvar-2012.pdf 
 32TEMA A 
 
MILJÖTILLSYN UR ETT 
ÖVERGRIPANDE PERSPEKTIV 
 33Kapitel 2  
Kommunal miljötillsyn i dag –  analys av en enkät till kommunala miljöchefer  
 
2.1 Inledning 
Tillsyn enligt miljöbalken är ett viktigt verkty g för att nå miljöbalkens intentioner – en 
hållbar utveckling. Större delen av svensk  miljötillsyn utförs av kommunala nämnder. 
Därför är det viktigt att förstå hur och under vilka förutsättningar den kommunala 
miljötillsynen bedrivs över hela la ndet. Tidigare studier (se t.ex. Johannesson m.fl., 1999; 
Johannesson & Johansson, 2000; Bengtsson,  2004) har funnit att den kommunala 
tillsynen varierar mellan olika delar av la ndet både vad gäller tillsynens omfattning, 
inriktning och kvalitet. Att det finns skillnader  behöver naturligtvis i sig inte vara ett 
problem då både verksamheter och deras närmiljö varierar. Om skillnaderna däremot 
exempelvis beror på olika tolkningar av m iljöbalken, resursbrist hos tillsynsmyndigheten, 
politisk påverkan på tillsynen vad gäller re gelefterlevnad m.m. kan både tillsynens 
effektivitet och rättssäkerhet försämras. För a tt tillsynen ska få avsedd verkan måste den, 
som tidigare nämnts, vara både effektiv (se kapitel 12 för en diskussion) och rättssäker. 
 
För att få en uppdaterad bild över den komm unala miljötillsynen har vi genomfört en 
enkätstudie riktad till cheferna för tillsynsv erksamheten under miljöbalken vid samtliga 
kommunala miljöförvaltningar för året 2010. Av 290 kommuner har 155 svarat vilket ger 
en svarsfrekvens på 53 % där vi i en bortfa llsanalys inte kan finna några systematiska 
skillnader mellan de kommuner som har resp ektive inte har svarat. Med andra ord 
förefaller de svarande kommunerna vara rela tivt representativa för hela Sverige. Enkäten 
bekräftar tidigare studiers resultat genom att vi kan påvisa stora skillnader mellan 
kommunernas tillsyn enligt miljöbalken avseende  resurser, omfattning, politisk påverkan 
m.m. Vidare kan vi se vissa mönster i tillsynen som vi återkommer till senare i detta 
kapitel. Vi kommer att redogöra för enkätrespondenternas svar i kategorierna 
”Organisation och resurser”, ”Tillsynens utfö rande”, ”Statligt stöd, styrning och 
vägledning”, ”Politisk påverkan”  och avslutar med en sammanfattning. 
 
Det här kapitlet är en sammanfattning av Jacobsson & Källmén (2012) och den 
intresserade rekommenderas att läsa denna för en  mer utförlig redogörelse och analys av 
miljötillsynsenkäten. 
 
 342.2 Organisation och resurser 
I det här avsnittet fokuserar vi på hur tills ynsverksamheten är organiserad samt hur 
tillsynsbehoven och tillgängliga resurser va rierar över landet på kommunal nivå. 
 
2.2.1 Organisatoriska förutsättningar för kommunal miljötillsyn 
På kommunal nivå är en ko mmunal nämnd operativ tillsynsmyndighet och har till sitt 
förfogande en förvaltning som utför själva tillsynen. Nämnden som är ansvarig för tillsyn 
enligt miljöbalken kan se ut på olika sätt be roende på vilken kommun vi tittar på.  
Sveriges Kommuner och Landsting har i sina e nkätstudier (t.ex. SKL, 2011) delat de 
olika nämndtyperna i följande fem kategorier som även vi använt i vår enkätstudie: 
1) Nämnd där bygg- miljö- och/eller planärenden ingår. 
2) Miljö- och hälsoskyddsnämnd. 3) Nämnd där miljö ingår tillsammans med räddning eller fastighetsärenden eller 
teknik. 
4) Kommunstyrelse eller kommunstyrelseutskott. 5) Annan nämnd. 
 
Sedan 1992 kan kommuner själva besluta om  sin interna organisation (Johannesson & 
Johansson, 2000). Före 1992 fanns ett krav om att det skulle finnas en specialreglerad och 
fristående miljönämnd med egen förvaltning. Ef ter att denna reglering upphört har antalet 
sammanslagna nämnder och även förvaltninga r ökat. 1993 hade 72 % av kommunerna en 
separat miljö- och hälsoskydds nämnd medan siffran 1999 var 39 % (ibid) för att i dag 
vara ca 22 % (SKL 2011
2). Motsvarande andelar för en fristående miljö- och 
hälsoskyddsförvaltning var 68 % år 1993, 42 % år 1999 (ibid) samt ca 24 % år 2011 (SKL, 2011).  
 
Utöver sammanslagningar inom en komm un kan även kommuner samarbeta med 
varandra inom miljötillsynsområdet genom att exempelvis bilda ett kommunalförbund. 
Kommunalförbund är i princip fristående frå n sina medlemskommuner, se 3 kap. 20-
28 §§ kommunallagen. En annan form för mellankommunalt samarbete är att bilda en 
gemensam miljönämnd som till skillnad från ett kommunalförbund inte är en egen 
juridisk person. En gemensam nämnd ingår i den politiska organisationen hos en av 
medlemskommunerna som då kallas värdkommun.   
Det har i tidigare forskning (se t.ex. Johann esson & Johansson, 2000) samt under vårt 
eget forskningsarbete framkommit indikati oner på att formerna för nämnd- och 
förvaltningsorganisation kan påverka miljö tillsynens utförande. Vi kommer att åter-
komma till hur olika organisationsformer samv arierar med olika variabler i analysen 
nedan. 
 
2 Datan är kompletterad med information från kommunernas hemsidor.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 35Förutom i olika nämnd- och förvaltningsor ganisationer kan kommunerna karaktäriseras i 
termer av kommungrupper enligt SKL (2011). De kommungruppsdefinitioner vi använt 
oss av är: 
1) Storstäder, 
2) Förortskommuner till storstäder,   3) Större städer, 
4) Förortskommuner till större städer,  
5) Pendlingskommuner, 6) Turism- och besöksnäringskommuner, 
7) Varuproducerande kommuner, 
8) Glesbygdskommuner, 9) Kommuner i tätbefolkad region, 
10) Kommuner i glesbefolkad region. 
 Vi har kodat om storstäder till större st äder för att inte behöva redovisa enskilda 
kommuner.  
 Nämndorganisation och kommungrupp är två o lika organisatoriska karakteristika som 
kan antas påverka förutsättningarna för en kommuns tillsyn enligt miljöbalken. Natur-
ligtvis finns fler aspekter som t.ex. hur de n specifika delegationsordningen från nämnd till 
förvaltning ser ut, hur förvaltningen är organi serad, vilken ställning chefen för den (del 
av) förvaltningen som arbetar med miljötillsyn har m.m. I nedanstående analys kommer 
vi bl.a. att använda oss av både nämndor ganisation och kommungrupp i vår analys av 
miljötillsynens förutsättninga r, utförande och utfall. 
 
2.2.2 Tillsynsbehov 
I denna rapport har vi endast respondenter nas svar över hur många verksamheter som 
omfattas av tillsyn enligt miljöbalken i en kommun att utgå ifrån. Detta är naturligtvis inte 
en fullständig beskrivning av tillsynsbehovet i en  kommun men kan ändå ge en bild av en 
dimension av behovet. Vidare är denna statis tik relativt lätt att samla in, åtminstone för 
tillsynsobjekt med behov av återkommande tillsyn, då 1 kap. 7 §, miljötillsyns-
förordningen kräver att ett register ska för as över dessa tillsynsobjekt. I enkäten ställde vi 
följande fråga:  
 
 36 
12. HUR MÅNGA VERKSAMHETER SOM OMFATTAS AV TILLSYN ENLIGT 
MILJÖBALKEN FANNS DET I DIN KOMMUN UNDER 2010?3  
 
Typ av verksamhet Svarande Min Max Medel Standard-
avvikelse 
A-verksamheter 60 0 12 2,3 2,6 
B-verksamheter 121 1 130 20 21 
C-verksamheter 132 6 910 80 103 U-verksamheter med fast 
årlig avgift 85 0 794 72 115 
Övriga U-verksamheter 106 3 1521 247 301 
Anmälningspliktiga 
hälsoskyddsverksamheter 118 0 1480 107 162 
Tabell 2.1:  Antal verksamheter under miljöbalkstillsyn. Källa: EMT-enkäten. 
 
Vi kan se att mängden verksamheter som omfattas av tillsyn varierar stort mellan 
kommuner där exempelvis antalet övriga U-verk samheter varierar mellan tre och 1521.  
Eftersom det inte finns något enkelt sätt fö r de operativa tillsynsmyndigheterna att få en 
bild över antal övriga U-verksamheter måste denna statistik betraktas som relativt osäker. 
Tabellen bekräftar, som väntat, att det finns  relativt få A- och B-verksamheter medan 
antalet C-verksamheter, U- verksamheter samt anmälningspliktiga hälsoskydds-
verksamheter är betydligt större. Tabellen vi sar förutom antal svarande, min-, max-, och 
medelvärden även standardavvikelsen. Standa rdavvikelsen är ett statistiskt mått (den 
genomsnittliga avvikelsen hos en observation frå n medelvärdet för alla observationer) där 
ett högt värde indikerar en stor variation bl and observationerna och vice versa. Nedan kan 
vi se hur summan av ovan typer av verksamheter fördelar sig mellan olika kommun-grupper: 
  
3 Tyvärr är formuleringen i enkäten olycklig då syftet m ed frågan var att se hur många verksamheter av olika 
slag som omfattades av kommunal tillsyn i kommunen. Som frågan är formulerad finns risk för att responden-
ten kan räkna in verksamheter som st år under exempelvis tillsyn från län sstyrelsen. Denna risk är av naturlig 
anledning störst vad gäller A- och B-verksamheter. Ko mmentarer i enkäterna indikerar dock att de flesta 
respondenterna har tolkat frågan som att det gäller de verksamheter som den kommunala nämnden har 
tillsynsansvar för.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 37 
Kommungrupp Svarande Min Max Medel Standard-
avvikelse 
Förortskommun till storstäder 18 33 903 285 207 
Större städer 12 292 3815 1310 947 
Förortskommuner till 
större städer 10 43 1170 337 325 
Pendlingskommuner 21 58 1778 370 479 
Turism- och besöks-
näringskommuner 11 50 800 328 280 
Varuproducerande 
kommuner 22 74 1055 368 307 
Glesbygdskommuner 10 25 670 211 187 
Kommuner i 
tätbefolkad region 17 202 1169 427 262 
Kommuner i 
glesbefolkad region 9 90 598 292 182 
Tabell 2.2:  Antal verksamheter under miljöbalkstill syn per kommungrupp. Källa: EMT-enkäten. 
 
Föga förvånande visar tabellen att större st äder i genomsnitt har flest verksamheter som 
kräver tillsyn medan glesbygds kommuner har minst.  
 
Olika kommungrupper kan vidare antas ha olika antal verksamheter per invånare. 
Exempelvis kan man tänka sig att större städ er har relativt fler verksamheter som inte 
bedöms kräva återkommande tillsyn, exempelvis administrativa verksamheter i privat och 
offentlig sektor, än t.ex. glesbygdskommune r. Låt oss se hur antal verksamheter som 
omfattas av miljötillsyn per 1000 invånare skiljer sig mellan olika kommungrupper: 
 
avvikelse 
Förortskommun till storstäder 18 2,1 12 7,5 3,2 
Större städer 12 4,7 34 12 8,3 
större städer 10 2,4 38 18 12 
Pendlingskommuner 21 2,3 40 16 11 
näringskommuner 11 4,0 75 32 27 
kommuner 22 3,8 57 22 17 
Glesbygdskommuner 10 3,6 96 29 27 
Kommuner i 
tätbefolkad region 17 6,5 30 16 7,6 
Kommuner i 
glesbefolkad region 9 4,8 31 12 8,1 
Tabell 2.3:  Summa verksamheter under tillsyn per 1000 invånare. Källa: EMT-enkäten och SKL. 
 38Tabellen visar, som vi misstänkte, att t. ex. turism- och besöksnäringskommuner, 
glesbygdskommuner och va ruproducerande kommuner tende rar att ha en i genomsnitt 
större förekomst av verksamheter som omfa ttas av tillsyn per 1000 invånare. Detta kan 
naturligtvis få konsekvenser för finansieri ngen av tillsynen, speciellt om den kommer från 
kommunala skattemedel.  
Antalet verksamheter eller verksamheter per 1000 invånare är, som tidigare nämnts, inget 
perfekt mått för en kommuns miljötillsynsbehov men torde utgöra en grov uppskattning. 
Naturligtvis kan andra omständigheter som t.ex. enskilda verksamheters tillsynsbehov, 
den lokala miljöns sårbarhet mm påverka enskilda kommuners tills ynsbehov. Exempelvis 
kan en geografisk koncentration av en viss typ av industri öka en kommuns tillsynsbehov 
utan att det nödvändigtvis avspeglas i an talet verksamheter under tillsyn. För framtida 
forskning bör sådan statistik systematiskt insa mlas för att få en samlad översiktsbild över 
Sveriges miljötillsynsbehov.  
2.2.3 Tillgängliga resurser 
Enligt NV (2001, s. 13) bör resurserna  för den operativa tillsynsmyndigheten ”…vara så 
tilltagna att myndigheten genom lagkontroll och informerande  arbete, kan genomdriva 
lagefterlevnad i sådan utsträckning att det blir  möjligt att främja en hållbar utveckling.”   
Enligt 1 kap. 11 §, miljötillsynsförordningen, är det nämnden som beslutar om både 
behovsutredning och tillsynsplan  där behovsutredningen ligger till grund för nämndens 
äskningsförfarande hos kommunf ullmäktige. Uppenbarligen föreligger det här bedöm-
ningar, dels från nämnden och dels från kommunfullmäktig e, vilka kan tänkas variera 
mellan olika kommuner. Detta är naturligtvis  rimligt om dessa skillnader beror på 
faktiska sakförhållanden men mer tveksamt om  de beror på skillnader i t.ex. nämndens 
och/eller kommunfullmäktiges kompetens, m iljöambitioner, näringslivshänsyn m.m.  
 Ett mått på hur mycket resurser som finns tillgängliga för miljötillsyn på kommunal nivå 
är antalet faktiska årsarbetare av miljö- oc h hälsoskyddsinspektörer. Det bör noteras att i 
statistiken ingår även årsarbetare som arbeta r med tillsyn under andra lagrum, som t.ex. 
livsmedelslagen. Måttet är därför inte idealiskt  för att mäta resurser för just miljötillsyn. 
Tabellen nedan visar genomsn ittligt antal faktiska årsarbetare per kommungrupp (notera 
att detta ej är data från EMT-enkäten). 
 39 
 
avvikelse 
Förortskommun till storstäder 32 1,0 21 8,5 4,8 
Större städer 32 12 101 25 18 
större städer 17 1,5 8,4 4,1 2,0 
Pendlingskommuner 37 1,0 15 4,4 3,4 
näringskommuner 20 1,5 24 5,9 5,4 
kommuner 41 1,6 18 5,4 3,4 
Glesbygdskommuner 18 0,5 5,0 2,3 1,3 
Kommuner i 
tätbefolkad region 26 2,0 21 8,1 4,8 
Kommuner i 
glesbefolkad region 14 1,8 9,0 5,1 2,2 
Tabell 2.4:  Antal faktiska årsarbetare av miljö- oc h hälsoskyddsinspektörer. Källa: SKL:s personal- 
och lönestatistik avseende 2010. 
 
Tabellen illustrerar den stora variationen i antalet faktiska årsarbetare mellan olika 
kommungrupper där exempelvis större städer  har ett genomsnitt på ca 25 årsarbetare 
medan glesbygdskommuner har ett snitt på endast 2,3. Detta är naturligtvis inte 
förvånande då tillsynsbehovet i en storstad är väsentligt större än i en glesbygdskommun. 
Däremot kan den lilla skala som ett miljökont or i en glesbygdskommun bedriver sin 
verksamhet i vara ett problem i sig. Detta kan ta sig uttryck i att verksamheten blir 
mycket känslig för störningar (t.ex. på grund av sjukdom och barnledighet) samt att varje 
inspektör måste ha en stor bredd på sitt kunnande för att upprätthålla en god kvalitet på 
tillsynen.  
 Förutom att en liten verksamhet är känslig fö r störningar och inte kan specialisera sin 
personal så säger inte mängden arbetskraft så my cket utan behöver naturligtvis ställas i 
relation till tillsynsbehovet (vilket görs i tillsyns planer). Ett grovt mått på tillsynsbehov är 
antalet verksamheter som den kommunala nä mnden utövar tillsyn över (se fråga nr 12 i 
EMT-enkäten), ett annat är fo lkmängden i kommunen. Låt oss fö rst se hur antalet faktiska 
årsarbetare per 1000 invånare fördelar sig mellan de olika kommungrupperna: 
 40 
avvikelse 
Förortskommun till storstäder 32 0,05 0,39 0,24 0,08 
Större städer 32 0,12 0,34 0,23 0,06 
större städer 17 0,13 0,58 0,27 0,11 
Pendlingskommuner 37 0,18 0,76 0,31 0,12 
näringskommuner 20 0,27 0,69 0,44 0,12 
kommuner 41 0,17 1,37 0,34 0,21 
Glesbygdskommuner 18 0,07 0,53 0,28 0,11 
Kommuner i 
tätbefolkad region 26 0,09 0,68 0,31 0,11 
Kommuner i 
glesbefolkad region 14 0,21 0,42 0,28 0,06 
Tabell 2.5:  Antal faktiska årsarbetare av miljö- och hälsoskyddsinspektörer per 1000 invånare. 
Källa: SKL:s personal- och lönestatistik avseende 2010. 
 
Vi kan se att större städer har det lägsta  genomsnittet med 0,23 ±0,02 (medelvärde ±95 % 
konfidensintervall4) faktiska årsarbetare per 1000 invå nare medan turism- och besöks-
näringskommuner har det högs ta snittet med 0,44 ±0,05. Turism- och besöksnärings-
kommunerna har alltså genomsnittligt signifikant fl er (på 5 % nivån) faktiska årsarbetare 
per folkmängd än större städer. Här förefalle r det troligt att detta förhållande drivs av 
extrema skillnader i befolkningsmängd snarare än  att större städer skulle satsa relativt 
mindre på miljötillsyn. En annan möjlig förkla ring till detta är att turism- och besöks-
näringskommuner har ett stort behov av li vsmedelstillsyn. Antalet verksamheter med 
tillsyn per invånare är generellt högre i gl esbygds- och turism- och besöksnärings-
kommuner än i större städer enligt tabell 2. 3. Låt oss se hur kvoten mellan faktiska 
årsarbetare och antalet verksamheter som kräver tillsyn5 fördelar sig mellan olika 
kommungrupper: 
  
4 Tolkningen av ett konfidensintervall i det här sammanhanget är att det ”sanna” värdet ligger inom 
konfidensintervallet med en sannolikhet av 95%. 
5 Det totala antalet rapporterade verksamheter från fråga 12 i EMT-enkäten.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 41Kommungrupp Svarande Min Max Medel Standard-
avvikelse 
Förortskommun till storstäder 17 0,01 0,14 0,038 0,032 
Större städer 12 0,01 0,05 0,025 0,012 
större städer 9 0,01 0,13 0,031 0,040 
Pendlingskommuner 18 0,01 0,18 0,041 0,042 
näringskommuner 11 0,01 0,09 0,029 0,028 
kommuner 20 0 0,07 0,023 0,019 
Glesbygdskommuner 10 0 0,06 0,019 0,017 
Kommuner i 
tätbefolkad region 16 0 0,05 0,022 0,013 
Kommuner i 
glesbefolkad region 8 0,01 0,06 0,029 0,017 
Tabell 2.6:  Antal faktiska årsarbetare av miljö- oc h hälsoskyddsinspektörer per verksamhet under 
miljöbalkstillsyn. Källa: SKL:s personal- oc h lönestatistik avseende 2010 och EMT-enkäten. 
 
Här försvinner skillnaden i princip mellan stö rre städer och turism- och besöksnärings-
kommunerna. Däremot har nu pendlingskommune r det högsta medelvärdet på 0,04 och 
glesbygdskommuner det lägsta på  0,02. När vi använder måtte t faktiska årsarbetare per 
verksamhet ser vi en tendens att större  kommuner har högre medelvärden än när vi 
använder måttet faktiska årsar betare per 1000 invånare. En möjlig förklaring till detta är 
att det finns fler verksamheter per invåna re i folkfattiga kommuner än i folkrikare 
kommuner (se tabell 2.3). Ytterligare en möjlig  förklaring är att större kommuner skulle 
kunna ha mer tillsynskrävande verksamheter. Vi d en analys av sambandet mellan summa 
verksamheter per 1000 invånare och antalet fa ktiska årsarbetare per 1000 invånare fann vi 
en svag korrelation på 0,153 med en signifika nsnivå av 10 %. Det finns alltså bara ett 
svagt samband mellan antalet verksamheter per 1000 invånare  och antalet faktiska års-
arbetare per 1000 invånare. Detta  är inte förvånande då summa n av verksamheter inte tar 
hänsyn till hur tillsynskräv ande olika typer av verksamheter är. Det vore intressant att i 
framtiden kunna undersöka hur mycket tillsynsr esurser olika typer av verksamheter 
faktiskt tar i anspråk.  
2.2.4 Kostnadstäckningskrav på miljötillsyn 
Den kommunala miljötillsynen har två möjliga finansieringskällor, kommunala skatte-
pengar som tillförs av kommunfullmäktige och/eller tillsynsavgifter som betalas av 
verksamhetsutövarna. Om finansieringen sker via skattemedel belastar detta naturligtvis 
alla kommuninnevånare via skattsedeln medan tillsynsavgifter endast drabbar 
verksamhetsutövare under tillsyn. En uppe nbar fördel med finansiering via tillsyns-
avgifter är att tillsynsbudgeten, i bästa fall,  anpassar sig automatiskt till tillsynsbehovet. 
En annan fördel är fördelningspolitisk då kostnaden för tillsynen faller på den 
verksamhetsutövare som orsakar tillsynsbehove t (polluter pays principle).  En möjlig 
nackdel är att om det finns politiska (eller andra) krav på en hög grad av avgifts-
finansiering av tillsynen så kan tillsynsverksam heten eventuellt styras in mot aktiviteter  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 42som genererar monetära intäkter snarare än miljönytta vilket går emot syftet med miljö-
balken. För att få en klarare bild av ovanst ående problematik ställde vi följande frågor i 
enkäten: 
 
7. FINNS DET ETT POLITISKT UTTALAT KRAV/MÅL PÅ KOSTNADSTÄCKNING FÖR 
MYNDIGHETSUTÖVNING INOM OMRÅDENA MILJÖ- OCH HÄLSOSKYDD? 
 
 Antal Andel av svarande (%)  
Ja 39 28,1 
Nej  100 71,9 
Tabell 2.7:  Politiskt mål för kostnadstäckning. Källa: EMT-enkäten. 
 
Tabell 2.7 visar att knappt en tredjedel av  respondenterna har ett politiskt mål för 
kostnadstäckning av miljötillsynen. För de komm uner som svarat och har ett politiskt mål 
för kostnadstäckning så ligger nivån i genomsn itt på ca 65 % och medianvärdet på 62,5 
%. Det finns inte några tydliga mönster fö r hur politiskt satta mål för kostnadstäckning 
fördelar sig mellan olika nämndtyper. Inte heller kan vi se några mönster i fördelningen 
mellan olika kommungrupper. Detta skulle möjlig en kunna vara en kon sekvens av att det 
är relativt få respondenter som svarat på denna  fråga (av naturliga skäl då endast ca 30 % 
av alla kommuner ens har politiskt ställda må l på kostnadstäckning). SKL (2011) ställde 
frågan om hur stor kostnadstäckning som ko mmunerna själva uppskattar att de uppnådde 
2010 på tillsynsområdena miljö skydd, hälsoskydd samt livsmedelsskydd. Av naturliga 
skäl (alla kommuner kan uppskatta sin kostnad stäckning utan att nödvändigtvis ha krav 
från politiskt håll) är svarsfrekvensen här högr e men det går inte heller här att se några 
tydliga mönster i kostnadstäckningsgr ad mellan olika kommungrupper. Samman-
fattningsvis finns inga starka indikationer på några klara mönster i sambandet mellan 
kommungrupp eller nämndtyp och kostn adstäckningsgrad för miljötillsyn. 
 
Vi kan konstatera att de flesta kommuner in te har ett politiskt mål för kostnadstäckning 
samt att för dem som har det så varierar am bitionsnivån för densamma. Frågan är nu om 
och i så fall hur denna variation av må l för kostnadstäckningen samvarierar med 
utförandet av miljötillsynen? Därför ställde vi följande fråga: 
 
8A. OM JA PÅ FRÅGA 7 (KRAV PÅ KOSTNADSTÄCKNING), PÅVERKAR 
KRAVET/MÅLET PÅ KOSTNADSTÄCKNING VE RKSAMHETEN MED TILLSYN ENLIGT 
MILJÖBALKEN VAD GÄLLER: MÖJLIGHETEN ATT ARBETA MOT SYFTET MED MB, 
DVS.MILJÖMÅLEN? 
 
 Antal Andel av svarande 
(%)  
Ja, positivt 6 16,2  
Ja, negativt  13 35,1  
Nej 18 48,6  
Tabell 2.8:  Politiska kostnadstäckningskravs påverkan på möjligheten att arbeta mot miljömålen. 
Källa: EMT-enkäten.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 4349 % (±16%) av respondenterna (konfidensinter vallen inom parentes) anser att krav på 
kostnadstäckning inte påverkar arbetet gent emot målen i MB medan 35 % (±15%) anser 
att det gör det på ett negativt sätt och återst ående 16 % (±12%) anser att det har en positiv 
påverkan.  Det finns således en statistiskt signifikant skillnad (konfidensintervallen över-
lappar inte) mellan storleken på andelarna av de som svarat ”nej” och de som svarat ”ja, 
positivt”, övriga skillnader är ej statistiskt signifikanta. Nedan ser vi några kommentarer 
från respondenterna: 
 
”Krav på för hög kostnadstäckning skulle kunna påverka möjligheten att arbeta 
mot miljömålen.” 
“En nackdel är att en för stor andel av vår tid går åt att ta fram taxor, diskutera 
avgifter och procent kostnadstäckning. Ri sk att vi till slut inte diskuterar de 
viktiga strategiska miljöfrågorna.” 
”Styr mot enbart verksamhet med taxa, annat görs inte.” 
 
Kommentarerna indikerar att tillsynen på gr und av kostnadstäckning skrav kan komma att 
styras av budget- snarare än av miljöhänsyn. Ett system med enbart skattefinansierad 
tillsyn skulle, som tidigare nämnts, inte ha detta  problem. En definition av effektiv miljö-
tillsyn skulle kunna vara att bedriva sådan tillsyn  som ger störst miljöeffekt per skatte- 
eller avgiftskrona. Om enbart hänsyn tas t ill kostnaden och inte miljövinsten riskerar 
tillsynen att bli ineffektiv. Detta problem st år således i konflikt med principen om att 
verksamhetsutövaren ska stå för kostnaden av tillsynen (polluter pays principle). Samtidigt ska vi komma ihåg att en majorite t av de svarande anser att kostnadstäcknings-
kraven inte påverkar arbetet mot miljömålen varför vi ska vara försiktiga med att dra för 
skarpa slutsatser angående kravens möjliga e ffekter. Vidare frågade vi hur krav på 
kostnadstäckning påverkar: 
 
8B. MÖJLIGHETEN ATT GENOMFÖRA PLANERAD TILLSYNSVERKSAMHET? 
 
 Antal Andel av svarande (%) 
Ja, positivt 16 43,2 
Ja, negativt  3 8,1 
Nej 18 48,6 
Tabell 2.9:  Politiska kostnadstäckningskravs på verkan på möjligheten att genomföra planerad 
tillsynsverksamhet. Källa: EMT-enkäten. 
 
Återigen ser vi att nästan hälften av de svar ande inte anser att kraven påverkar. Bland de 
svarande som anser att kraven påverkar ser  vi att krav på kostnadstäckning anses som 
gynnsamt för möjligheten att genomföra plan erad tillsynsverksamhet vilket inte är 
förvånande då intäkter och kostnader blir re lativt förutsägbara. För att få en bild av 
effekten på händelsestyrd tills yn ställde vi följande fråga: 
 448C. MÖJLIGHETEN ATT GENOMFÖRA H ÄNDELSESTYRD TILLSYNSVERKSAMHET? 
 
 Antal Andel av totalt svarande 
(%) 
Ja, positivt 4 10,8 
Ja, negativt  14 37,8 
Nej 19 51,4 
Tabell 2.10:  Politiska kostnadstäckningskravs påve rkan på möjligheten att genomföra händelsestyrd 
 
Drygt hälften av de svarande anser att po litiska krav inte påverkar. Bland de övriga 
respondenterna bedömer en majoritet att möjligheten att bedriva händelsestyrd verk-
samhet påverkas negativt av kostnadstäckningskr avet. Detta resultat står i kontrast till den 
förra figuren vilken visade på en mer positiv effekt av krav på möjligheten att bedriva 
planerad verksamhet. Rimligen är möjligheterna att ta ut avgifter från händelsestyrd tillsyn mer osäkra än för planerad tillsynsver ksamhet och kräver dessutom vanligen mer 
tid att administrera. 
 
8D. MÖJLIGHETEN ATT VÄLJA MELLAN  BÄSTA MÖJLIGA TILLSYNSMETOD? 
 
Ja, positivt 5 13,5 
Ja, negativt  10 27,0 
Nej 22 59,5 
Tabell 2.11:  Politiska kostnadstäckningskravs påve rkan på möjligheten att välja bästa möjliga 
tillsynsmetod. Källa: EMT-enkäten. 
 
Tabellen ovan visar att 60 % av de svarande inte anser att politiska kostnadstäckningskrav 
påverkar möjligheten att välja bästa möjl iga tillsynsmetod. Bland övriga svarande 
indikerar tabellen att kommunerna tycker att kostnadstäckningskrav har en mer negativ än 
positiv påverkan på möjligheterna att välja  bästa tillsynsmetod. När politisk kostnads-
täckning anses påverka tillsynens utförande uppf attas den alltså oftast som gynnsam för 
planeringen men minskar möjlighete n till händelsestyrd verksamhet.  
 Övriga kommentarer till effekterna av politis ka krav på kostnadstäckning av tillsynen: 
 
“Med krav på ökad självfinansieringsgrad kan [det] finnas en risk att viss typ av 
tillsyn nedprioriteras.” 
“Det finns inget bestämt sagt om kostnadstäckning. Däremot hade vi 2010 (och i 
viss mån ännu) så små resurser att vi måste prioritera det vi kan debitera.”  
”För att få en så effektiv organisatio n och verksamhet som möjligt krävs att man 
reder ut begrepp som uppdrag, risk, … etc. Kostnadstäckning är ett krav för  effektiv tillsyn.”  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 45”Alla frågor påverkas av totalt tillgängli ga resurser. Ju mer resurser desto mer 
positivt – så klart. Ju högre mål på kost nadstäckningsgrad desto mer neg[ativt] 
för verksamheten.” 
”Då arbetet ska ske för kostnadstäckning kan det leda till att dessa ärenden 
kommer att prioriteras oavsett händelser eller planer. Planeringsverksamhet kan 
ej ske då arbetet ska ske för kostnadstäckning”. 
”Kravet på kostnadstäckning kan ta över som prioriteringsgrund i den 
situationen att prognosticerat utfall inte innebär budgetuppfyllelse.” 
 
Kommentarerna ovan förstärker bilden av a tt även om mer resurser är bra för miljö-
tillsynsverksamheten finns det en risk att inriktningen på miljötillsynen styrs för mycket av intäktsmöjligheter snarare än miljötillsynsbehov. Det bör noteras att antalet svar på 
fråga åtta är litet vilket gör att resultaten ska tolkas försiktigt. Do ck stärks slutsatserna 
dels av kommentarerna till frågan samt di skussioner som EMT har fört bl.a. med vår 
referensgrupp och andra tjänstemän som ar betar med miljötillsyn. Verksamheter som 
omfattas av årsavgifter förväntar sig även en  motprestation av tillsynsmyndigheten, vilket 
även påverkar miljötillsynens inriktning.  
2.2.5 Yrkeserfarenhet (kompetens) 
Det har framkommit under EMT:s arbete a tt vissa kommuner har problem att behålla 
erfarna miljöinspektörer. Figuren nedan visar hur den genomsnittliga yrkeserfarenheten 
(antal aktiva år i yrket) bland personale n som arbetar med tillsyn enligt miljöbalken 
fördelar sig mellan kommunala förvaltningar. 
 
Figur 2.1:  Genomsnittlig yrkeserfarenhet. Källa: EMT-enkäten. 
 
Den genomsnittliga inspektören i Sverige har ca 10 års yrkeserfarenhet, men figuren visar 
också ett stort spann mellan den kommun med minst (ett års) respektive mest (31 års) 
 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 46genomsnittlig yrkeserfarenhet bland inspektöre rna. Kommunala miljöchefer har berättat 
för EMT att det kan vara problematiskt att behålla miljöinspektörer. I de fall där om-
sättningen av inspektörer är hög tar det mycket tid att ständigt lära upp nya inspektörer. 
Det vore därför intressant med data över omsättn ingshastighet på miljöinspektörer, något 
som vi inte känner till att det finns i dag.  I tabellen nedan kan vi se hur genomsnittlig 
yrkeserfarenhet fördelar sig mellan olika kommungrupper. 
 
Kommungrupp Svarande Min Max Medel Standardavvikelse 
Förortskommun till 
storstäder 18 5,0 14 9,7 2,9 
Större städer 11 4,0 15 10 3,2 
större städer 11 2,0 14 7,8 4,0 
Pendlingskommuner 19 4,0 16 10 3,9 
näringskommuner 11 2,0 19 6,2 4,7 
kommuner 22 1,0 20 8,4 4,6 
Glesbygdskommuner 10 1,5 31 15 9,2 
Kommuner i 
tätbefolkad region 16 3,0 20 9,8 4,7 
Kommuner i 
glesbefolkad region 9 8,0 22 14 5,2 
Tabell 2.12:  Genomsnittlig yrkeserfarenhet per kommungrupp. Källa: EMT-enkäten. 
 
Turism- och besöksnäringsko mmuner har det lägsta medelv ärdet på 6,2 år medan gles-
bygdskommuner har det högsta på 15 år me dan kommuner i glesbefolkad region har det 
näst högsta på 14 år. Övriga kommungrupper ligge r runt 10 år. Vi kan notera att standard-
avvikelsen av den genomsnittliga yrkeserfa renheten är som störst bland glesbygds-
kommuner och som minst i förortskommuner till st örre städer och större städer. Detta är 
inte förvånande då större kommuner, med fler inspektörer, har bättre förutsättningar att ha 
ett stabilare personalförsörjningsläge än mindre kommuner med få inspektörer. Detta 
illustrerar problematiken med små tillsynsmy ndigheter. Även om medelvärdet för en 
kommungrupp är relativt högt och standardavvike lsen relativt låg, som hos t.ex. större 
städer och förortskommuner, så innebär inte  detta med nödvändighet ett enkelt personal-
försörjningsläge. Det är fullt möjligt att ha ett högt medelvärde och en låg standard-
avvikelse men samtidigt ha en hög personaloms ättning vilket har negativa effekter då 
personalen ständigt måste läras upp. I en diskussion med en kommunal miljöchef i en 
pendlingskommun framförde denne  att personalomsättningen va r hög då inspektörer ofta 
”var på väg någon annanstans” som t.ex. till en storstad.  
Ett annat sätt att gestalta fördelningen av  yrkeserfarenhet bland kommungrupper är att 
beräkna kvoten mellan kommungr uppens medelvärde och sta ndardavvikelsen. Ett högt 
värde kan tolkas som fördelaktigt (högt medelv ärde och låg varians). Ytterligare ett sätt 
att åskådliggöra fördelningen är att beräkna  andelen kommuner med ett medelvärde lägre 
eller lika med t.ex. fem års yrkeserfarenhet per kommungrupp då en stor koncentration av  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 47relativt oerfarna inspektörer troligen är probl ematiskt. Tabell 2.13 visar fördelningen av 
dessa två alternativa mått mellan kommungrupper: 
 
Kommungrupp Svarande Medelvärde delat 
med standard-
avvikelsen Andel kommuner 
med ett medelvärde 
≤5 år (%) 
storstäder 18 3,3 11 
Större städer 11 3,1 9 
större städer 11 2,0 27 
Pendlingskommuner 19 2,6 16 
näringskommuner 11 1,3 64 
kommuner 22 1,8 32 
Glesbygdskommuner 10 1,6 20 
Kommuner i 
tätbefolkad region 16 2,1 25 
Kommuner i 
glesbefolkad region 9 2,7 0 
Tabell 2.13:  Alternativa mått på fördelning av yrkeserfarenhet. Källa: EMT-enkäten. 
 
Vi kan exempelvis se att större städer och förortskommuner till storstäder får fördelaktiga 
värden i båda måtten (högt värde i första måtte t och ett lågt i det andra). I andra änden av 
fördelningen har vi turism- och besöksnä ringskommuner, glesbygdskommuner och varu-
producerande kommuner. Johann esson & Johansson (2000, s. 130), frågade i sin enkät 
ställd till kommunala tjänstemän: ”Är det probl ematiskt att hålla en hög kompetens inom 
alla miljötillsynsområden?” Svaren gav en li knande bild som den EMT har fått nämligen 
att ca 70 % av de svarande svarade jakande på  frågan och att problemet är vanligare i de 
små kommunerna. 
 
2.3 Tillsynens utförande 
Förutom mängden resurser som läggs på miljötillsyn  så spelar naturligtvis sättet på vilket 
tillsynsmyndigheten använder resurserna roll fö r tillsynens utförande och utfall. För det 
första är vi intresserade av att se var, dvs. vilka typer av verksamheter som får tillsyn. 
Därefter analyserar vi på vilket sätt tills ynen bedrivs, exempelv is vad gäller andelen 
oanmälda inspektioner. Slutligen undersöker vi hur de kommunala förvaltningarna mäter 
utfallet av tillsynen samt i vilken grad de  använder sig av formell uppföljning av 
avvikelser från miljöbalken. 
 
2.3.1 Var läggs tillsynsresurser? 
En aspekt på tillsynens utförande är tillsynsmy ndighetens val av vilka verksamheter som 
får tillsyn. Det finns både egeninitierad tills yn där tillsynsmyndigheten tar initiativ till att 
utföra tillsyn i olika former och även händelsestyrd tillsyn där yttre omständigheter, som 
t.ex. anmälningsärenden, styr tillsynsmyndighete ns val av tillsynsobjekt. För att få en  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 48första generell översikt över hur miljöförva ltningarnas tillsynsarbete fördelas mellan olika 
typer av verksamheter ställde vi följande fråga i enkäten:  
13. ”HUR MÅNGA VERKSAMHETER UTÖVADE NI TILLSYN (EN AKTIV KONTAKT 
MED VERKSAMHETERNA SOM T.EX. TELEF ONSAMTAL, LÄSNING AV PROVSVAR, 
MILJÖRAPPORT, INSPEKTIONSBESÖK M.M.) ÖVER ENLIGT MILJÖBALKEN UNDER 2010? 
 
Typ av 
verksamhet Svarande Min Max Medel Standard-
avvikelse 
A-verksamheter 30 0 9 2,1 2,3 
B-verksamheter 88 0 120 19 20 
C-verksamheter 108 3 294 44 48 
U-verksamheter 
med fast årlig 
avgift 63 0 289 38 53 
Övriga U-
verksamheter 78 0 600 69 111 
hälsoskydds-
verksamheter 91 0 1310 53 146 
Tabell 2.14:  Utövad tillsyn. Källa: EMT-enkäten. 
 
Även här ser vi en stor variation mellan olika kommuner. För att förtydliga miljö-
förvaltningarnas benägenhet att utöva tillsyn  per verksamhetsgrupp visar tabell 2.15 
kvoten mellan antalet verksamheter som få tt tillsyn (fråga 13) och antalet verksamheter 
som omfattas av tillsyn (fråga 12). Här är fördelningen väldigt sned där ett fåtal 
kommuner gör mycket tillsyn och de flesta lite. 
 
Typ av 
avvikelse 
A-verksamheter 21 0,33 1,0 0,94 0,16 
B-verksamheter 76 0,0 1,0 0,84 0,28 
C-verksamheter 92 0,08 1,0 0,58 0,26 U-verksamheter 
avgift 46 0,14 1,0 0,53 0,30 
Övriga U-
verksamheter 57 0 1,0 0,27 0,24 
verksamheter 75 0,02 1,0 0,36 0,26 
Tabell 2.15:  Utövad tillsyn delat med antal ve rksamheter. Källa: EMT-enkäten. 
 
Tabell 2.15 ovan visar att medelvärdena  för tillsyn i princip är fallande från A-
verksamheter ner till övriga U-verksamheter  (där anmälningspliktiga hälsoskydds-
verksamheter ligger näst sist). I stora dr ag förefaller tillsynsbenägenheten att följa 
klassificeringen av miljöfarliga verksamheter enligt förordning (1998: 899) om miljöfarlig 
verksamhet och hälsoskydd.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 49 
Notera dock att standardavvikel serna är relativt stora vilket gör att vi inte kan dra några 
säkra slutsatser angående tillsynsfrekvenserna. Fö rdelningen är även här sned där ett fåtal 
kommuner gör mycket tillsyn medan flertalet gör mindre.  
 I vår datafil observerade vi att åtta komm uner hade värden över ett i minst någon av 
kategorierna i tabellerna 2.15 och/eller 2.17. Detta tyder på att dessa kommuner kan ha 
missuppfattat frågorna 13 och 14 och angett antalet tillsynsinsatser respektive antalet 
inspektioner istället för antalet verksamheter som fått tillsyn/inspektion. För att korrigera 
för detta har vi strukit dessa kommuner från analysen i tabellerna 2.14-2.17. Det före-
ligger naturligtvis fortfarande en risk a tt det finns kommuner som missuppfattat frågorna 
men ändå inte fått något värde över ett och därför inte strukits från analysen. Av den 
anledningen bör läsaren tolka resultaten i stycke 2.3.1 med försiktighet.  
 Vidare vill vi veta hur frekventa de faktiska  inspektionerna på plats var under 2010 vilket 
fråga 14 undersöker: 
 
14. HUR MÅNGA VERKSAMHETER (UNDER MILJÖBALKSTILLSYN) INSPEKTERADE 
NI PÅ PLATS ÅR 2010? 
 
Typ av 
avvikelse 
A-verksamheter 25 0 51 4,3 11 
B-verksamheter 84 0 82 13 15 
C-verksamheter 111 2,0 105 27 23 
avgift 62 0 372 32 61 
Övriga U-
verksamheter 81 0 238 32 41 
verksamheter 97 0 264 26 47 
Tabell 2.16:  Antal verksamheter inspekterade på plats. Källa: EMT-enkäten. 
 
Vi kan notera att färre verksamheter besöks i kategorierna A och B. För att skaffa oss en 
uppfattning om vilka typer av objekt som prior iteras när det gäller besök gör vi en tabell 
med kvoten mellan antalet inspektions besök och antalet verksamheter. 
 50 
Verksamhetsgrupp Svarande Min Max Medel Standard-
avvikelse 
A-verksamheter 17 0,00 1,0 0,88 0,28 
B-verksamheter 73 0,00 1,0 0,63 0,32 
C-verksamheter 97 0,06 1,0 0,42 0,23 
med fast årlig avgift 46 0,00 1,0 0,38 0,26 
Övriga U-
verksamheter 61 0,00 0,77 0,19 0,18 
verksamheter 81 0,01 1,0 0,28 0,22 
Tabell 2.17:  Antalet på plats inspekterade verksamhet er delat med summa verksamheter per 
verksamhetsgrupp. Källa: EMT-enkäten. 
 
Tabellen ovan indikerar att A-verksamheter i snitt får besök nästan en gång varje år, B-
verksamheter får besök ca två av tre år, C-verksamheter och U-verksamheter med fast 
årlig avgift får besök minst vart tredje år, övriga U-verksamheter får besök vart femte år 
och anmälningspliktiga hälsoskyddsverksamheter får besök nästan vart tredje år. I stora 
drag förefaller inspektionsbenägenheten,  precis som tillsynsbenägenheten, följa 
verksamhet och hälsoskydd.  
Återigen kan vi observera mycket stora va riationer kommuner emel lan. Detta indikerar 
att sättet på vilket miljötillsynen utförs i Sv erige varierar kraftigt. Det skulle vara 
intressant att förstå anledningen till de fall där inspektionsfrekvensen är så extremt låg. Vi 
har analyserat om det finns några tydliga mönster mellan typ av nämnd eller kommun-
grupp och inspektionsfrekvens men inte funnit några signifikanta sådana.   
 
2.3.2 Hur bedrivs tillsynen? – Tillsynsmetoder 
 
PLANERADE INSPEKTIONER ELLER HÄNDELSESTYRDA? 
Inspektionsbesök kan antingen vara planerade eller händelsestyrda. Fråga 16 undersöker 
hur fördelningen mellan dessa två inspektionstyper ser ut: 
 
 5116. UPPSKATTA ANDELEN OPLANERADE (HÄNDELSESTYRDA) BESÖK AV ALLA 
UTFÖRDA INSPEKTIONER? 
 
Antal obs Minimum  Maximum Medelvärde Standardavv  
112 1 90 29,27 23,556 
Tabell 2.18:  Andelen oplanerade besök (%). Källa: EMT-enkäten. 
 
Tabellen visar att i genomsnitt 29 % av a lla inspektioner är händelsestyrda fast 
variationen är ganska kraftig. Johannesso n & Johansson (2000, s. 152), får en 
motsvarande genomsnittlig andel av 21 % alltså något lägre och finner även en stor 
variation mellan kommuner. Nedanstående  figur visar fördelningen av andelen 
oplanerade besök mellan kommuner: 
 
Figur 2.2:  Andelen händelsestyrda besök (%). Källa: EMT-enkäten. 
 
Fördelningen av andelen händelsestyrda b esök verkar vara bimodal (två toppar i 
fördelningen) med tyngdpunkten dels runt 10 procent och dels runt 50 procent. Hur 
skiljer sig då andelen händelsestyrda  besök mellan olika kommungrupper?  
  
 52 
avvikelse 
Förortskommun till storstäder 14 5,0 70 29 19 
Större städer 9 5,0 60 22 20 
större städer 11 5,0 80 33 24 
Pendlingskommuner 18 2,0 60 24 18 
näringskommuner 8 5,0 90 49 34 
kommuner 18 2,0 90 20 21 
Glesbygdskommuner 9 1,0 80 44 30 
Kommuner i 
tätbefolkad region 16 5,0 80 28 20 
Kommuner i 
glesbefolkad region 8 2,0 75 35 25 
Tabell 2.19:  Andelen händelsestyrda tillsynsbesök per  kommungrupp (%). Källa: EMT-enkäten. 
 
Uppskattningen av andelen händelsestyrda besök är exempelvis i genomsnitt mindre i 
större städer jämfört med turism- och b esöksnäringskommuner och glesbygdskommuner. 
Vidare är variationen i stora drag kraftig are i mindre kommuner än i större. Båda dessa 
karakteristika av tillsynen överensstämmer väl med Johannesson & Johansson (2000). I 
studien nämns vidare att det krävs rutiner fö r att säkerställa att den planerade verksam-
heten inte ska trängas ut av akuta, oplanerade ärenden.  
 
FÖRANMÄLDA ELLER OANMÄLDA INSPEKTIONER 
Även om rutiner kan påverka kvoten av planer ad och oplanerad tillsyn är det naturligt att 
anta att tillsynsmyndigheten lätta re kan påverka andelen oanmälda inspektioner än an-
delen händelsestyrda besök. Andelen oanmälda  inspektioner är således mer ett uttryck för 
den tillsynsstrategi som tillsynsmyndigheten har,  där en hög andel signalerar en ”hårdare” 
strategi. Ett anmält besök har fördelen att de t är lättare att få ta g på rätt personer hos 
verksamhetsutövarens verksamhet, t.ex. den miljöansvarige. En uppenbar nackdel med ett 
föranmält besök är att verksamhetsutövaren, i förekommande fall, får tid på sig att ”städa 
undan” inför miljöförvaltningens besök. Ta bellen nedan visar förd elningen av andelen 
föranmälda besök av planerade besök vilka motsvarar fråga 17 i vår enkät: 
 
 5317. UPPSKATTA ANDELEN OANMÄLDA BESÖK AV ALLA PLANERADE UTFÖRDA 
INSPEKTIONER? 
 
93 0 70 15,59 15,059 
Tabell 2.20:  Andelen oanmälda besök (%). Källa: EMT-enkäten. 
 
Vi kan se att variationen mellan kommuner är  stor och att den genomsnittliga andelen 
oanmälda besök av alla planerade besök är ga nska låg på 16 %. Detta  visar på en ganska 
tydlig inriktning mot föranmälda besök. Figur  3 illustrerar hur fördelningen av andelen 
oanmälda besök mellan kommuner ser ut. 
 
Figur 2.3:  Andel oanmälda besök (%). Källa: EMT-enkäten. 
 
Figuren visar att flertalet kommuner har en låg andel oanmälda inspektioner medan ett 
fåtal har en betydligt högre andel. Johanness on och Johansson (2000, s. 156) fann i sin 
undersökning en genomsnittlig a ndel av oanmälda inspektioner på 34 %, dvs. mer än en 
dubbelt så stor andel som i dag.  Samma studi e fann också att mindre kommuner hade en 
tendens att ha en högre andel oanmälda bes ök medan det motsatta förhållandet gällde för 
större kommuner. Låt oss se om de tta mönster finns kvar i dag. 
  
 54 
avvikelse 
Förortskommun till storstäder 10 5,0 50 17 14 
Större städer 8 5,0 50 14 16 
större städer 9 0 20 9,1 7,6 
Pendlingskommuner 16 0 40 12 13 
näringskommuner 5 10 50 26 18 
kommuner 15 2,0 50 15 12 
Glesbygdskommuner 9 1,0 65 26 23 
Kommuner i 
tätbefolkad region 15 2,0 25 12 8,2 
Kommuner i 
glesbefolkad region 5 3,0 70 22 28 
Tabell 2.21:  Andelen oanmälda tillsynsbesök av alla planerade utförda tillsynsbesök per 
kommungrupp (%). Källa: EMT-enkäten. 
 
Tabellen visar att andelen oanm älda besök är minst i förortskommuner till större städer, 
kommuner i tätbefolkad region och större st äder. Däremot saknas någon entydigt mönster 
att ju mindre kommun desto större andel. Spridningarna är stora så ingen säker tolkning 
kan ges. Sammantaget finns vissa likheter i mönstret med Johannesson & Johansson 
(2000). Däremot verkar det vara en generell trend att göra färre oanmälda besök i dag 
jämfört med för 12 år sedan. 
 
KAN VI DÅ SE NÅGRA SKILLNADER AVSEENDE ANDEL OANMÄLDA BESÖK 
MELLAN OLIKA NÄMNDTYPER? 
 
Politiskt organ Svarande Min Max Medel Standard-
avvikelse 
Nämnd där bygg-, 
miljö och/eller 
planärenden ingår 51 0 70 16,0 15,4 
Miljö- och 
hälsoskyddsnämnd 19 0 50 11,6 11,8 
Nämnd där miljö ingår 
tillsammans med räddning eller 
fastighetsärenden eller 
teknik 4 7 50 23,0 18,8 
Kommunstyrelsen eller 
kommunstyrelseutskott 4 5 50 21,2 20,2 
Kommuner i 
glesbefolkad region 15 3 65 15,7 15,9 
Tabell 2.22:  Andelen oanmälda tillsynsbesök av alla planer ade utförda tillsynsbesök per nämndtyp (%). 
Källa: EMT-enkäten. 
 55Vi kan se i tabellen att separata miljö- och hälsoskyddsnämnder ha r den lägsta genom-
snittliga andelen oanmälda b esök (11,6 ±14 %) medan sa mmanslagna nämnder generellt 
har något högre andel (16 ±10 %). Detta indike rar att när det gäller just andelen oanmälda 
besök så förefaller separata miljö- och hä lsoskyddsnämnder bedriva en ”mjukare” 
inspektionsstil. Denna skillnad är dock inte statistiskt signifikant på 5 %-nivån.  
 
SYSTEMTILLSYN, DETALJTILLSYN OCH INFORMATION OCH RÅD 
Tillsyn kan dessutom delas in i följande olika typer: systemtillsyn, detaljtillsyn  samt 
information och råd  (NV, 120814).  
 
Systemtillsynens  syfte är att kontrollera verksamhetsutövarens egenkontroll. Egen-
kontrollen hjälper verksamhetsutövaren att förs tå hur verksamheten påverkar miljön samt 
ger rutiner för att säkerställa lagefterlevnad.  
 
Detaljtillsynen  innebär en granskning av verksamhet ens direkta påverkan på miljön och 
dess regelefterlevnad. Denna tillsyn ka llas också ”traditionell” tillsyn.  
 
Information och råd  kan ges för att underlätta lageft erlevnad. Exempelvis kan infor-
mation om en ny lag ges till en eller fler a verksamhetsutövare genom exempelvis 
adresserade utskick eller informationsmöten. 
 I grova drag är system- och detaljtillsyn kontro llerande tillsyn medan information inte är 
det. Naturligtvis kan det finnas informerande  delar i både system- och detaljtillsyn. För att 
få en uppfattning om hur den kommunala tillsynen fördelar sig över dessa tillsynstyper 
ställde vi följande fråga: 
 
9. UPPSKATTA I PROCENT HUR STOR ANDEL (I TERMER AV TID) AV FÖRVALT-
NINGENS TILLSYN ENLIGT MILJÖBALKEN SOM ÄR (SUMMAN SKA VARA 100 %): 
i. systemtillsyn (dvs kontroll av verksamheters egentillsyn) 
ii. detaljtillsyn 
iii. riktad information/råd iv. övrigt, ange även vad 
 
Där svaren fördelade sig enligt nedan tabell: 
Tillsynstyp Svarande Min Max Medel Standard-
avvikelse 
Systemtillsyn 69 0 80 33,8 20,6 
Detaljtillsyn 69 0 95 40,3 23,1 
Riktad infor-
mation/råd 69 0 85 14,7 12,1 
Övrigt 69 0 80 11,1 16,2 
Tabell 2.23:  Andelen av tillsynstid per tillsynstyp (%). Källa: EMT-enkäten. 
 
Ovanstående tabell visar att information är den minst använda  tillsynsmetoden medan 
system- och detaljtillsyn är ungefär dubbe lt så ofta förekommande. Johannesson &  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 56Johansson (2000, s. 157) fann att andele n systemtillsyn i Sveriges kommuner i genom-
snitt var 21 %. Respondenterna i den senare st udien angav också att de trodde andelen 
systemtillsyn kommer att öka bl.a. på grund av den nya egenkontrollförordningen samt att 
många verksamhetsutövare ännu inte är redo för systemtillsyn. Som syns i tabellen ovan 
har så skett till en andel av ca 34 %. Värt a tt notera är att Johannesson & Johansson upp-
märksammar att ett tiotal av respondenterna inte visste vad systemtillsyn var för något 
vilket indikerar en brist på gemensam nom enklatur. Det är anmärkningsvärt att även 
EMT, tolv år senare, har träffat på miljö chefer med olika uppfattningar om vad som  
menas med detta begrepp, vilket tyder på att det fortfarande finns ett behov av ett 
gemensamt ”tillsynsspråk” bla nd operativa tillsynsmyndigheter. 
 Tabellen nedan visar mots varande medelvärden uppde lat på nämndkategorier. 
 
Politiskt organ Typ av tillsyn  Svarande Min Max Medel Std.avv. 
Nämnd där bygg-, Systemtillsyn 42 2,0 80 33 19 
miljö och/eller Detaljtillsyn 42 0 95 41 21 
planärenden ingår. Riktad information 42 0 40 15 9,4 
 Övrigt 42 0 60 11 15  
Miljö- och Systemtillsyn 15 10 70 40 21 
hälsoskyddsnämnd. Detaljtillsyn 15 0 80 43 22  Riktad information 15 0 20 10 6,1  Övrigt 15 0 25 6,7 9,0 
 
Nämnd där miljö Systemtillsyn 3 0 50 18 28 
ingår tillsammans Detaljtillsyn 3 5,0 15 8,3 5,8 med räddning eller Riktad information 3 10 85 37 42 
fastighetsärenden Övrigt 3 10 80 37 38 
eller teknik. 
 Kommunstyrelsen Systemtillsyn 1 20 20 20 - 
eller kommun- Detaljtillsyn 1 20 20 20 - 
styrelseutskott. Riktad information 1 10 10 10 -  Övrigt 1 50 50 50 - 
 
Annan nämnd Systemtillsyn 7 5,0 75 37 26 
 Detaljtillsyn 7 10 85 42 29  Riktad information 7 5,0 30 16 7,5 
 Övrigt 7 0 20 4,29 7,9 
Tabell 2.24:  Andelen tillsynstid för olika typer av tills yn per kommungrupp (%). Källa: EMT-enkäten. 
 
Från tabell 2.24 kan vi först se en stor va riation mellan minimum- och maximumvärden 
vilket ytterligare understryker variationen i svensk miljötillsyn. Vi kan också se att an-
delen information i genomsnitt är högre för sa mmanslagna nämnder än för separata miljö- 
och hälsoskyddsnämnder. Me d ett 95 % konfidensintervall så uppskattar separata hälso- 
och miljöskyddsnämnder att 10 (±15) % av tills ynen är information medan nämnder där  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 57miljö ingår tillsammans med räddnings-, fas tighetsfrågor eller te knik uppskattar att 37 
(±56) % av tillsynen består av information. Där miljö kombineras med bygg/plan är andelen information 15 (±11) %. På grund av den stora spridningen kan vi inte uttala oss 
om några statistiskt signifikanta skillnader. Vi kan dock se en tendens mot att samman-
slagna nämnder informerar mer än att kontro llera relativt miljö- och hälsoskyddsnämnder. 
En sådan tendens förutses och diskuteras i kap itel 4, avsnitt 4. Ett större användande av 
informerande- jämfört med kontrollerande tillsyns metoder passar in i beskrivningen av en 
”mjuk tillsyn” som diskuterats tidigare. Däremot såg vi tidigare en indikation på att fristående miljö- och hälsos kyddsnämnder har en lägre be nägenhet att göra oanmälda 
besök vilket tyder på en ”mjukare” tillsyn (ä ven om den skillnaden inte var statistiskt 
signifikant). Hittills kan vi inte se något kons istent mönster att vissa typer av nämnder 
skulle ha en mjukare eller hård are tillsynsstil än andra nämnder.  
 
2.3.3 Utfallsmått på tillsyn 
Enligt 1 kap. 12 § miljötillsynsförordningen ska en operativ tillsynsmyndighet ”…årligen 
följa upp och utvärdera sin tillsynsverksamhet.”  Detta för att säkerställa att tillsynen ut-
förs effektivt och rättssäkert. Hur en opera tiv tillsynsmyndighet ska följa upp sin tillsyns-
verksamhet finns inte enligt vår kännedom de finierat i någon mer konkret mening i lagar, 
förordningar eller andra centrala dokument. Begreppet effektiv miljötillsyn saknar dess-
utom en enhetlig definition nationellt i Sver ige. Kapitel 12 i denna rapport diskuterar 
ingående hur begreppet e ffektivitet kan tolkas i ett miljötillsynssammanhang. Rätts-
säkerhet grundar sig på principen om allas likhe t inför lagen och det finns inte heller här 
något vedertaget sätt att följa upp detta i falle t med miljötillsyn. För att få en bild av hur 
kommunala operativa tillsynsmyndigheter mäte r utfallet av sin tillsyn – en nödvändig 
förutsättning för att följa upp effektivite t – ställde vi följande fråga i enkäten: 
 
18. HUR MÄTER NI UTFALLET AV ER TILLSYN? 
 
 Antal Andel av totalt svarande (%) 
Använder inga 
mått/indikatorer 52 40,3 
Använder mått/indikatorer 77 59,7 
Tabell 2.25:  Hur mäts utfallet av tillsynen? Källa: EMT-enkäten. 
 
Vi kan konstatera att 60 % anvä nder någon typ av mått/indikato r för att mäta utfallet av 
sin tillsyn. Det är oklart hur resterande 40 % går till väga. Det kan naturligtvis tänkas att  
det finns andra sätt än att skapa mått/indikato rer för att utvärdera tillsynens utfall. Dock 
blir det problematiskt att jämföra mellan olika operativa tillsynsmyndigheter om sådana 
mått saknas vilket det nu gör i 40 % av fallen. En annan förutsättning för att kunna 
jämföra mellan operativa tillsynsmyndigheter är a tt de använda måtten är lika, dvs. de är 
definierade och insamlade på ett konsistent sätt. Om måtten är klart definierade och 
insamlade konsistent inom en operativ tillsyn smyndighet kan data naturligtvis vara till 
nytta för att utvärdera just den myndighetens tillsyn över tid.   NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 58Låt oss se några exempel på mått som de r espondenter som angett att de använder 
mått/indikatorer angav:  Nedlagd tid på planerad respektive händelsestyrd tillsyn 
 Andel inspekterade företag 
 Antalet inspektioner 
 Antalet påbörjade/a vslutade ärenden 
 Antalet överklaganden där vi fattat fel beslut 
 Koncentration av Cd, Cr, Cu, Hg i avloppsslam m.m. 
 Nöjdkundindex 
 
I respondenternas svar kan vi först konstatera  att det inte råder någon konsensus om vilka 
mått som ska användas – de flesta kommuner a nvänder just sin metod. För det andra kan 
vi notera att de flesta av måtten mäter mängden resurser som lagts på miljötillsyn 
(aktivitet) snarare än utfallet av densamma. Några exempel på detta är ”andel inspekte-
rade företag”, ”antalet inspektioner” m.m. Vi kan också hitta mått som relaterar till 
resultatet – eller utfallet av – tillsyn, t.ex. ”an talet överklaganden där vi fattat fel beslut”, 
”koncentration av Cd, Cr Cu, Hg i avloppsslam m.m.”. I diskussioner med bl.a. miljö-chefer har det framkommit att de ärendeha nteringssystem som används på kommunala 
miljökontor inte är anpassade för analys vilk et gör det svårt att ta fram tillsynsdata som 
kan användas för utvärdering inom en kommun. Det faktum att dessa system ser olika ut 
på olika kommunala förvaltningar samt att de inte ”talar med varandra” gör datainsamling 
för jämförelse mellan kommuner till en mycket ar betskrävande uppgift. Det går inte att ta 
fram data med ett ”knapptryck”.   
Ett sätt att mäta utfallet av tillsyn är att se på mängden formell uppfö ljning av avvikelser 
från miljöbalken, t.ex. antalet förelägganden, miljösanktionsavgifter och åtals-anmälningar.  
 
En miljösanktionsavgift  (MSA) ska enligt 30 kap. miljöbalken tas ut för de överträdelser 
och med de belopp som finns i förordningen  om miljösanktionsavgifter (2012:259). Det 
spelar ingen roll om överträdelsen har skett med uppsåt eller ej och det räcker med att 
objektivt konstatera att en överträdelse har skett (NV 2001).  
Ett föreläggande  innebär att ”… den beslutet riktar sig till ska vidta viss angiven åtgärd 
eller underlåta något.”
6 Det är viktigt att ett föreläggande exakt specificerar vad som 
förväntas. Vidare kan föreläggandet kombiner as med viten vars syfte det är att göra det 
ekonomiskt fördelaktigt för den som föreläggande t riktar sig till att följa detsamma (NV, 
2001, s. 98).   
En tillsynsmyndighet är enligt 26 kap. 2 § miljöbalken skyldig att åtalsanmäla över-
trädelser till polis- eller åklagarmyndigheten, om det finns misstanke om brott. Myndig-
                                                      
6 Nationalencyklopedin.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 59heten ska bara anmäla de faktiska förhålla ndena utan att själv göra någon bedömning av 
sannolikheten till fällande dom (NV, 2001).    
För att få en bild av hur ovanstående form ella uppföljningar av avvikelser från miljö-
balken används av kommunala näm nder ställde vi följande fråga: 
 
15. HUR MÅNGA FÖRELÄGGANDEN, MILJÖSANKTIONSAVGIFTER SAMT 
ÅTALSANMÄLNINGAR ENLIGT MILJÖBALKEN GJORDE DIN NÄMND UNDER 2010? 
 
Uppföljning Svarande Min Max Medel Standard-
avvikelse 
Förelägganden 67 1 949 96,7 183 
Miljösanktionsavgifter 75 0 147 10,8 19,3 
Åtalsanmälningar  84 0 27 5,38 5,49 
Tabell 2.26:  Förelägganden, MSA och åtalsanmälningar. Källa: EMT-enkäten. 
 
I genomsnitt utdelades alltså 97 förelägganden, 11 miljösanktionsavgifter och 5,4 åtals-
anmälningar per kommun under 2010. Värt att notera är den extrema variationen mellan 
kommuner.  
 Mängden formella påföljder är inte ett oproblem atiskt mått för att fånga utfallet av tillsyn. 
Ett lågt antal förelägganden kan t.ex. bet yda en av två saker: antingen är miljö-
förvaltningen extremt ineffektiv och fångar inte upp avvikelser från miljöbalken, eller så 
är förvaltningen mycket duktig i sitt förebygga nde miljöarbete så att det inte behövs några 
förelägganden då alla verksa mheter sköts exemplariskt. Trots denna metodologiska 
svårighet kan konsistent insamlad data hjäl pa till att se trender och höja ”varningsflaggor” 
som en utgångspunkt för vidare, djupare anal ys av orsakerna till förändringar. För en 
diskussion om tillgängligheten av sådana da ta i dag, se kapitel 3 i denna rapport. 
 I vårt samarbete med forskningsprogrammets  referensgrupp har det påpekats att miljö-
sanktionsavgifter är en dålig  indikator för att påvisa utfallet av miljötillsyn då dessa  
typiskt delas ut för enkla förseelser. Däremot kan antalet MSA tänkas vara ett slags mått på en miljöförvaltnings effektivitet och am bitionsnivå där en hög ambitionsnivå skulle, 
allt annat lika, tendera att gene rera fler MSA och vice versa. För att testa informations-
värdet av antalet MSA analyserar vi hur dessa samvarierar med andra mått på formella påföljder, i detta fall förelägganden och åtalsanmälningar. Följande tabell visar 
korrelationerna mellan de tre må tten bland våra respondenter: 
 60 
 Antal Antal Antal  
 förelägganden MSA åtalsanmälningar 
 
Antal Korrelation 1 0,704** 0,376** förelägganden Signifikans  0,000 0,005  Observationer 67 47 54  Antal MSA Korrelation 0,704** 1 0,369**  Signifikans 0,000  0,002  Observationer 47  75 67  Antal Korrelation 0,376** 00,369** 1 åtalsanmälningar  Signifikans 0,005 0,002 
 Observationer 54 67 84 
**= korrelationen är signifik ant på 1 %-nivån (tvåsidigt) 
Tabell 2.27:  Samband mellan MSA, förelägganden och åtalsanmälningar. Källa: EMT-enkäten. 
 
Här ser vi en tydlig korrelation mellan de olik a måtten. Det finns alltså ett ganska starkt 
samband mellan dessa mått. Den starkaste ko rrelationen finns mella n förelägganden och 
MSA (förelägganden förklarar ca 50 %7 av variationen av MSA och vice versa).  Den 
näst starkaste korrelationen är mellan åtalsan mälningar och MSA (ca 14 % av variationen 
förklaras av den andra variabeln och vice versa). Detta indikerar att kommuner som är 
aktiva med en av ovanstående åtgärder också är  det med de andra åtgärderna. Dock skulle 
denna korrelation åtminstone delvis kunna förklaras av kommunstorlek, dvs. en liten 
kommun har naturligt lägre antal av ovanstående  åtgärder än en stor kommun. Låt oss se 
hur ovanstående resultat håller när vi kontro llerar för antal verksamheter (från fråga 12). 
  
7 Sambandets styrka kan uttryckas i termer av en fö rklaringskoefficient som beräknas genom att kvadrera 
korrelationskoefficienten.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 61 
 Antal Antal /verks Antal  
 förelägganden MSA åtalsanmälninar/ 
 /verks /verks /verks 
 
Antal Korrelation 1 0,287 0,018 förelägganden  Signifikans  0,059 0,901 /verks Observationer 64 44 51  Antal MSA/verks Korrelation 0,287 1 0,353**  Signifikans 0,059  0,005  Observationer 44 70 62  Antal  Korrelation 0,018 0,353** 1 åtalsanmälningar Signifikans 0,901 0,005 
/verks Observationer 51 62 79 
Tabell 2.28:  Samband mellan MSA, förelägganden och åtalsanmälningar (delat med summa 
verksamheter). Källa: EMT-enkäten. 
 
Här ser vi att korrelationerna blir svagar e men finns kvar mellan MSA och förelägganden 
samt mellan MSA och åtalsanmälningar8. Notera att förelägga nden nu bara förklarar 
drygt 8 % av variationen av MSA. Vi finne r nu ingen korrelation mellan åtalsanmälningar 
och förelägganden. Sammantaget innebär de tta att frekvensen av MSA i en kommun 
troligen innehåller intressant information om utfallet i miljötillsynen trots att MSA endast 
delas ut för relativt enkla avvikelser från miljöbalken.  
 
Vi har redan konstaterat att be nägenheten att använda sig av  ovan nämnda formella på-
följder varierar kraftigt mellan kommuner. Ka n vi se något mönster i att använda sig av 
förelägganden, MSA samt åtalsanmälningar pe r verksamhet mellan olika nämndtyper?  
  
8 Summan verksamheter bygger på uppskattningar vilket  gör tabell 4.28 mindre tillförlitlig än tabell 4.27.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 62 
Politiskt organ Påföljd  Svarande Min Max Medel Std.avv. 
Nämnd där bygg-, Föreläggande 33 0,00 1,0 0,15 0,20 
miljö och/eller MSA 31 0,00 0,09 0,024 0,023 
planärenden ingår. Åtalsanmäln 36 0,00 0,13 0,020 0,025 
 
Miljö- och Föreläggande 15 0,03 2,28 0,51 0,64 
hälsoskyddsnämnd. MSA 21 0,00 0,07 0,021 0,018 
 Åtalsanmäln 22 0,00 0,05 0,012 0,012 
 
Nämnd där miljö Föreläggan de 2 0,07 0,19 0,13 0,084 
ingår tillsammans MSA 3 0,00 0,01 0,004 0,003 
med räddning eller Åtalsanm äln 3 0,00 0,03 0,014 0,015 
fastighetsärenden  
eller teknik.  Kommunstyrelsen  
eller kommun- Föreläggande 1 - - 0,32 - 
styrelseutskott. MSA 1 - - 0,005 - 
 Åtalsanmäln 2 0,00 0,02 0,012 0,01  
Annan nämnd Föreläggande 11 0,01 0,93 0,21 0,27 
 MSA 12 0,00 0,08 0,026 0,023  Åtalsanmäln 15 0,00 0,05 0,021 0,016 
Tabell 2.29:  Antalet formella påföljder delat med antal verksamheter per nämndtyp.  
 
När det gäller förelägga nden kan vi konstatera att bland våra respondenter har kategorin 
miljö- och hälsoskyddsnämnd e tt högre medeltal, 0,51, än kategorierna nämnd där bygg- 
miljö och eller planärenden i ngår, 0,15, och annan nämnd, 0,21.  Fristående miljö- och 
hälsoskyddsnämnder (95 % konfidensintervall 0,51  ±0,32) verkar använda sig av före-
lägganden betydligt mer än nämnder där bygg , miljö och plan ingår (0,15 ±0,07), och 
nämnder där miljö ingår tillsammans med rä ddning-, fastighetsärenden eller teknik (0,13 
±0,11). Konfidensintervallen öve rlappar dock på 5 %-nivån så att inga säkra slutsatser 
kan dras. När det gäller MSA och åtalsanmälni ngar kan vi inte se något tydligt mönster. 
 
2.4 Statligt stöd, styrning och vägledning 
Tidigare studier har funnit a tt det finns ett stort intresse av  mer statlig vägledning där 
exempelvis Johannesson & Johan sson (2000) fann att ca en tredjedel av respondenterna 
vill ha en förstatligad miljötillsyn vad gälle r regelefterlevnad. Vår referensgrupp har 
påpekat att det alltid finns ett intresse av me r vägledning medan det verkliga problemet är 
att tillräckliga resurser för att tillgodogöra sig all information som redan existerar inte 
finns. För att se hur förhållandena ser ut i dag  vad gäller önskemål om mer statlig väg-
ledning ställde vi följande fråga: 
 6322. ÄR EN HÖGRE GRAD AV STATLIG VÄGLEDNING FÖR TILLSYN ENLIGT 
MILJÖBALKEN ÖNSKVÄRD? 
 
Nej 4 3 
Ja  129 97 
Tabell 2.30:  Önskvärt med högre grad av statlig vägledning? Källa: EMT-enkäten. 
 
Som tydligt framgår av tabell 2.30 finns ett överväldigande klart önskemål (97%) om mer 
statlig vägledning. Ett led i en statlig vä gledning skulle kunna vara centralt framtagna 
checklistor och/eller stöd för inspektören att ta  fram relevanta inspektionspunkter (se kap. 
10 för en vidare diskussion) varför vi ställde följande fråga:  
19. SKULLE CENTRALT FRAMTAGNA CHEC KLISTOR GAGNA TILLSYNEN ENLIGT 
MILJÖBALKEN? 
 
Nej 13 9,9 
Ja  118 90,1 
Tabell 2.31:  Skulle centralt framtagna checklis tor gana tillsynen? Källa: EMT-enkäten. 
 
Även här finns ett vitt utbrett önskemål om mer stöd. Vår referensgrupp har dock påpekat 
att det krävs en hög kompetens hos den aktue lla inspektören för att kunna använda check-
listor på ett bra sätt. Samtidigt menar inspektöre r att det framför allt är när man är ny som 
miljöinspektör som checklistor är nödvändiga eftersom man då behöver mycket stöd för 
att utföra inspektioner.  
 
Det kommunala självstyret har en lång tradition och är starkt i Sverige och, som tidigare 
nämnts, formerna för kommunens  organisation är i stora drag en sak för kommunerna att 
själva bestämma. På grund av detta är det en  politiskt känslig fråga att diskutera en ökad 
grad av statlig styrning av kommunal miljötills yn. Detta trots att miljöbalken är en lag 
instiftad av Sveriges riksdag och inte av respektive kommunfullmäktige. Av bl.a. den 
anledningen ville vi få en bild av hur miljöchefer ser på frågan: 
 
21. ÄR EN HÖGRE GRAD AV STATLIG STYRNING AV TILLSYNEN ENLIGT 
 
Nej 70 55,6 
Ja  56 44,4 
Tabell 2.32:  Önskvärt med högre grad av statlig styrning? Källa: EMT-enkäten. 
 
Här ser vi att drygt 44 % av respondenterna vill ha en högre grad av statlig styrning, trots 
den starka traditionen av kommunalt självstyre i Sverige. Vi kommer under nästa avsnitt  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 64att återkomma till frågan vilka kommuner som i högre grad än andra har detta önskemål. 
Vi kan notera tydliga skillnader mellan tabe llerna 2.30, 2.31 och 2.32 där statlig väg-
ledning och centralt framtagna checklistor är be tydligt mer önskvärda än statlig styrning. 
 
2.5 Politisk påverkan 
”Ingen myndighet, inte heller riksdagen eller en kommuns beslutande organ, får bestämma hur en 
förvaltningsmyndighet i ett särskilt fall ska besluta i ett ärende som rör myndighetsutövning mot en 
enskild eller mot en kommun eller som rör tillämpningen av lag.” 
12 kap. 2 § regeringsformen. 
 
Ovan citerade lagrum innebär bl.a. att det inte får förekomma politisk påverkan på miljö-
förvaltningens tillsyn av regelefterlevnad i enskilda fall i en kommun. Det har dock 
uppmärksammats i tidigare studier att detta fö rekommer, ofta i formen av att kommunal-
politiker önskar att miljöförvaltningen ska beha ndla lokala företagare ”med silkesvantar”. 
Exempelvis Johannesson & Johansson (2000) fi nner att i ca en tredjedel av kommunerna 
påverkar politiska hänsyn tillsynen av re gelefterlevnaden. Ande len som anger att det 
förekommer politiska hänsyn är 41 % i komm uner där miljö- och hälsoskyddsnämnden 
och/eller förvaltningen är sammanslagen med en annan nämnd/förvaltning, jämfört med 
23 % i kommuner med egen miljönämnd eller miljöförvaltning. Från politiskt håll ges 
signaler om att inspektörerna ska gå mjuka re fram och inte vidta ”onödiga” åtgärder. 
Exempel på otillbörlig politisk påverkan kan vara att politiker undviker att besluta om 
sanktionsavgifter. Författarna menar att i falle n av politisk påverkan är det ofta så att 
politikerna, i synnerhet i de små kommunerna, känner företagsledarna, samt att de vill 
värna om arbetstillfällen och företagsklim at. Johannesson & Johansson (2000) finner 
vidare i sin enkätstudie att andelen svar ande som vill avkommunalisera miljötillsynen 
som rör regelefterlevnad är dubbelt så stor i kommuner som svarat att politiska hänsyn 
påverkar tillsynen jämfört med ko mmuner där så inte är fallet. 
 Eftersom det har gått 12 år sedan Johann esson & Johansson skrev sin rapport är det 
intressant att se om någon förändring har skett vad gäller politiska på verkan på tillsynen 
av regelefterlevnaden. Av den anledningen st ällde vi exakt samma fråga i vår enkät som 
Johannesson & Johansson, nämligen: 
 
23. HÄNDER DET I ER KOMMUN ATT POLITISKA HÄNSYN PÅVERKAR TILLSYNEN 
NÄR DET GÄLLER REGELEFTERLEVNAD? 
 
Nej 95 73,6 
Ja  34 26,4 
Tabell 2.33:  Politiska hänsyn påverkar tillsynen när det gäller regelefterlevnad?  
 
Av de som svarat på enkäten ser vi att drygt en fjärdedel har svarat jakande vilket innebär 
en viss minskning jämfört med Johanness on & Johansson (2000). Samtidigt är  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 65minskningen relativt liten och andelen so m upplever politiska hänsyn fortfarande 
anmärkningsvärt hög. Det innebär att villkoren för verksamheter riskerar att vara olika i 
olika kommuner vilket ger en dålig rättssäkerhet. Vid en presentation9 av enkätresultaten 
kommenterade en kommunal miljöchef detta med att plan- och b yggnadslagen ger ett 
mycket större utrymme för ekonomisk hänsyn än  vad miljöbalken ger. I de kommuner där 
bygg- och miljöärenden behandlas inom samma nä mnd och/eller förvaltning finns en risk 
att en ”plan- och byggkultur” smittar av sig på miljöärenden. Om detta påstående 
stämmer medför det att förekomsten av politis k påverkan kan misstänkas vara större i 
kommuner där miljöärenden behandlas tillsamma ns med bygg- och planärenden (i samma 
nämnd). För att se hur politisk påverkan vari erar mellan olika nämndtyper sammanställde 
vi nedanstående tabell:  
     Politiskt organ
     Nämnd 
där bygg- 
miljö 
och/eller 
plan-
ärenden 
ingår Miljö-
och 
hälso-
skydds-
nämnd Nämnd där 
miljö ingår 
tillsammans 
med räddning 
eller fastighets-
ärenden eller 
teknik Kommun-
styrelsen 
eller 
kommun-
styrelse-
utskott Annan 
nämnd         
 
Total     
Politisk hänsyn 
påverkar tillsynen 
vad 
gäller 
regel-
efter-
levnad Nej Antal 46 26 4 4 13 93
 
%  68,7 %  86,7 % 80,0 % 100 % 61,9 % 73,2 % 
Ja Antal 21 4 1 0 8 34
 %  31,3 % 13,3 % 20,0 % 0 % 38,1 % 26,8 %
Total  Antal 67 30 5 4 21 127
  %  100 % 100 % 100 % 100 % 100 % 100 %
Tabell 2.34:  Förekomst av politisk hänsyn bland o lika nämndtyper. Källa: EMT-enkäten. 
 
Tabellen ovan visar att det endast finns fe m respektive fyra svarande i kategorierna 
”Nämnd där miljö ingår tillsammans med räddni ng eller fastighetsär enden eller teknik” 
samt ”Kommunstyrelsen eller kommunstyrelseutskott”. Då det är svårt att dra slutsatser 
från ett så litet underlag bortser vi från dessa kategorier. Ett 95 % konfidensintervall visar 
att kategorin ”Miljö- och hälsoskyddsnämnd” e ndast har 13,3 % (±12 %) som svarar att  
  
9 Presentation vid Miljö- och Hälsadagarna juni 2012, Stockholms universitet.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 66politisk hänsyn påverkar medan kategorierna ”Nämnd där b ygg-, miljö och/eller plan-
ärenden ingår” samt ”Anna n nämnd” har 31,3 % (±11 %) respektive 38,1 % (±21 %). 
Detta stärker bl.a. vad som sagts ovan om ri skerna med att bygg- och plankulturen smittar 
av sig på miljötillsynen. Naturligtvis kan det finnas andra förklaringar till dessa 
skillnader. Skillnaderna i förekomst av politis k hänsyn vad gäller rege lefterlevnad mellan 
nämndtyperna är dock inte statistiskt signi fikanta (konfidensintervallen överlappar 
varandra) varför vi ska vara försiktiga med att dra slutsatser från denna data. 
 Motsvarande argument om sammanblandning av miljö- och byggfrågor kan göras vad 
gäller kommuners förvaltnings organisation. Kommunala miljöchefer som EMT varit i 
kontakt med och vår referensgrupp har påpekat vikten av en stark chef för miljötillsynen 
på kommunal förvaltningsnivå som kan hålla en rågång mell an politik och myndighets-
utövning under miljöbalken. En bidragande faktor  till en stark ställning för miljöchefen i 
miljöfrågor kan tänkas vara en fristående m iljö- och hälsoskyddsförvaltning. Låt oss se 
hur förekomsten av politiska hänsyn fördelar sig mellan olika typer av förvaltnings-
organisationer: 
 
   Förvaltningstyp
   Förvaltn 
där bygg- 
miljö 
och/eller plan-
ärenden 
och 
hälso-
skydds-förvaltn Förvaltn där 
med räddning eller fastighets-
ledningen Annan 
förvaltn         
 
Total     
Politisk 
hänsyn 
vad 
gäller 
regel-
efter-
levnad Nej Antal 31 21 7 2 18 79
 %  67,4 % 87,5 % 58,3 % 100 % 75,0 % 73,1 %
Ja Antal 15 3 5 0 6 29
 %  32,6 % 12,5 % 41,7 % 0 % 25,0 % 26,9 %
Total   Antal 46 24 12 2 24 108
Tabell 2.35:  Förekomst av politisk hänsyn bland olik a förvaltningstyper. Källa: EMT-enkäten. 
 
Tabellen ovan visar i princip samma bild som motsvarande tabell över politisk orga-
nisation där en separat miljö- och hälsosky ddsförvaltning visar en lägre benägenhet till 
politisk hänsyn än övriga förvaltningskate gorier (undantag kommunledningen som vi 
bortser från på grund av det lilla antalet svar ande i denna kategori) . Det bör påpekas att 
riktningen på kausaliteten mella n politisk påverkan och nämnd-  och förvaltningstyp inte 
är uppenbar. Ett alternativ kan vara a tt kommuner med en kultur som saknar politisk 
påverkan på tillsynen över rege lefterlevnad tenderar att behålla en separat miljö- och 
hälsoskyddsnämnd (förvaltning). Ett annat alte rnativ är att de kommuner som har en 
separat miljö- och hälsosk yddsnämnd (förvaltning) utvecklar en kultur där sådan 
påverkan inte sker. Här behövs mer forskning.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 67 
Under senare år har ett flertal miljöförbund och ett antal andra formella samarbeten i 
miljötillsyn mellan kommuner bildats. En möjlig konsekvens av sådana samarbeten är att 
det blir svårare för politiker i en kommun a tt påverka hur den gemensamma tillsynen av 
regelefterlevnad utförs i den gemensamma  organisationen. Vi kan inte påvisa någon 
statistiskt signifikant skillnad i frekvens av politisk påverkan på t illsynen vad gäller regel-
efterlevnad mellan kommuner med respektive utan  formellt samarbete. Detta kan vara en 
konsekvens av att ett (för) litet statistiskt underlag (av 18 identifierade formella sam-
arbeten har endast tio av dessa svarat på enkäten). 
 
Under forskningsprogrammets gå ng har vi fått indikationer på  att vissa kommunala miljö-
chefer känner en stark frustration över po litisk inblandning i miljötillsynsverksamheten. 
Vi har tidigare visat att 44 % av våra respondenter önskar en högre grad av statlig 
styrning. Teoretiskt skulle en ökad statlig  styrning av miljötillsynen kunna stärka den 
lokala miljöchefens ställning gentemot de n politiska kommunala le dningen. För att under-
söka om önskemål om mer statlig styrning  sammanfaller med förekomsten av politisk 
påverkan konstruerade vi nedanstående tabell:  
   Önskvärt med högre grad av statlig 
styrning  
   Ja Nej Total 
vad gäller regel-
efterlevnad Nej Antal 30 56 86
 % 34,9 % 65,1 % 100 %
Ja Antal 23 10 33
 % 69,7 % 30,3 % 100 %
Total   Antal 53 66 119
  % 44,5 % 55,5 % 100 %
Tabell 2.36:  Samband mellan önskemål om högre grad av stat lig styrning och politisk hänsyn vid tillsyn 
av regelefterlevnad. Källa: EMT-enkäten. 
 
Tabell 2.36 visar att av de kommuner som sv arar att politisk hänsyn inte påverkar till-
synen vad gäller regelefterlevnad vill ca 35 % ha  en högre grad av statlig styrning medan 
resterande 65 % inte vill ha det. Av de ko mmuner som svarar att politisk hänsyn påverkar 
tillsynen vad gäller regelefterle vnad är förhållandet i princip det motsatta, dvs.70 % vill 
ha mer statlig styrning medan 30 % inte vill de tta. Detta förhållande tyder på ett starkt 
samband mellan förekomsten av politisk styrni ng och en önskan om mer statlig styrning. 
Det här resultatet förstärker Johannesson & Johanssons 2000 resulta t om ett motsvarande 
samband mellan politiska påverkan och en  preferens för att avkommunalisera miljö-
tillsynen vad gäller re gelefterlevnad. 
 Många av dem som svarade på fråga 23 lämn ade även kommentarer över hur en politisk 
påverkan tar sig uttryck (av de som lämnade ko mmentarer har en del svarat ja på fråga 23 
medan andra har svarat nej). Nedan presenterar vi några av dessa:  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 68 
“Olika sorters tillsynsprojekt som politikerna initierar. När möjlighet till 
tolkning ges i lagstiftningen kan utslaget bli olika beroende på den politiska 
majoritetens inställning.” 
”Resursbrist, vissa ver ksamhetsutövare ska ‘strykas medhårs’.” 
“Ekonomiska, näringslivspolitiska intressen påverkar.” “Liten kommun – ‘alla känner alla’. Eko nomiska svårigheter med ibland risk för 
att en orts kanske enda arbetsgivare hotas gör att politiken kan vackla.” 
”Starka diskussioner när det gäller lantbrukstillsyn. Inga politiska ambitioner 
att arbeta med vissa saker, t.ex. strandskydd, man vill politiskt sätta sig över 
gällande regelsystem.” 
 “Det förekommer att verksamheter kontaktar politiker eller näringslivs-
avdelningen för att ifrågasätta de krav vi ställt eller för att försöka undanröja 
krav, eller hävdar att vi inte är företagsvänliga, vilket kommunpolitikerna vill 
vara.” 
”Nämnden prioriterar vissa områden och nedprioriterar andra (lantbruk m.m).” 
”Ja personalresurser styrs via kommunstyrelsens beslut.” ”Politikerna vill att vi ska vara mer smidiga och tillmötesgående” ”Resursbrist gör att vi måste prioritera  debiterbar tillsyn. Dåligt stöd för tillsyn 
av enskilda avlopp. Politiken tillåts doc k inte påverka själva tillsynen, miljö-
insp[ektörer] har hög integritet.” 
”Närheten till berörda kollegor. – Sn ällare krav/tidsperspektiv mot kommunala 
verksamheter.” 
”Vid vissa ”känsliga” ärenden som beslut as om på nämndnivå, kan ”en bredare 
politisk bedömning” göras.” 
”Det är mycket ovanligt. Det har dock h änt att politiskt mycket viktiga områden 
blir svåra att hantera i synnerhet p recis före val och precis efter val.” 
”Det är en liten kommun så en viss hän syn (politisk) måste alltid beaktas.” 
”Svårare att ha tillsyn på egna verksamhet er då fastighet, va [vatten och 
avlopp], renhållning, gata och park, bygg, plan, miljö ligger inom samma 
verksamhet. Sambygg.” 
”Politiker finns i nämnden som tittar ur näringspolitisk synvinkel.” ”Politiska hänsyn påverkar hur snabbt man går framåt med krav på åtgärder. 
Drar ut på tiden. Kan också bidra till mer tillåtande beslutsformuleringar.” 
”Prioriteringar och bortprioriteringar vid antagande av årlig tillsynsplan.” 
”Ofta får vi (tillsynssidan) styrningar från politiskt håll att ”se mellan 
fingrarna” -> vi får inte jaga bort företagen (många som kommer är s k. 
Lycksökare)” 
”Kommunstyrelsens chefer sätter vår lön och är till och från missnöjda med 
krav, åtalsanmälningar, förbud mm och straffar med fryst lön! = jäv…” 
Som syns i kommentarerna är det relativt  vanligt förekommande att näringslivshänsyn 
krockar med miljötillsyn. Samtidigt förekomme r en del kommentarer där den politiska  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 69påverkan gäller utformningen av tillsynsplane n (t.ex. prioriteringar av olika tillsyns-
områden) vilket i sig inte behöver avvika från andemeningen i 12 kap. § 32 regerings-
formen. Nämnden är trots allt den myndighet som är ansvarig för utformningen av den 
kommunala tillsynen under miljöbalken. 
 
2.6 Sammanfattning 
Denna studie syftade till att ge en karaktär isering av svenska kommunala nämnders 
operativa miljötillsyn enligt miljöbalk en med fokus på vissa ekonomiska och 
organisatoriska förutsättningar samt  lednings- och arbetsmetodfrågor. 
 
Första delen av analysen fokuserade på tills ynens förutsättningar i termer av tillsyns-
behov, tillgängliga resurser, kostnadstäckni ngskrav och yrkeserfarenhet där vi fann 
följande: 
 Vi kan se att mängden verksamheter som omfattas av tillsyn varierar stort mellan 
kommuner. Turism- och besöksnäri ngskommuner, glesbygdskommuner och  
varuproducerande kommuner te nderar att ha en i genomsnitt större förekomst av 
verksamheter som omfattas av tillsyn per 1000 invånare. Detta kan få 
konsekvenser för finansieringen av tillsynen, speciellt om den kommer från 
kommunala skattemedel. 
 Vidare kan vi se en stor variation på  storleken av kommunala miljökontor i 
termer av antalet faktiska årsarbeta re av miljö- och hälsoskyddsinspektörer 
mellan 0,5 till 101. Vi kan inte se några statistiskt signifikanta skillnader mellan 
kommungruppernas medelvärden av antal fa ktiska årsarbetare av miljö- och 
hälsoskyddsinspektörer per verksamheter  under tillsyn. Vi har alltså svårt att 
förklara varför vissa kommuner har mång a inspektörer per verksamhet medan 
andra har färre. 
 Politiska kostnadstäckningskrav förefa ller att i vissa fall minska miljö-
förvaltningens möjligheter att arbeta mot miljömålen, använda bästa tillsyns-
metod och utföra händelsestyrd tillsyn. Däremot förefaller kraven öka möjlig-
heterna att utföra planerad tillsyn. Även  om ungefär hälften av respondenterna 
menar att kraven inte påverkar der as tillsynsarbete enligt ovanstående fråge-
ställningar så verkar kraven kunna utgöra en viss styreffekt av tillsynen. Denna tendens är i linje med Joha nnesson & Johansson (2000, s. 108), vilka påpekar att 
fattiga kommuner kan komma ”… att nedprio ritera sådan tillsyn som är svår att 
få självförsörjande.”  
 Den genomsnittliga yrkeserfarenheten mätt i antal aktiva år i yrket hos 
personalen som arbetar med tillsyn enligt  miljöbalken på en kommunal tillsyns-
myndighet är ca 10 år i Sverige. Varia tionen mellan olika kommuner vad gäller 
genomsnittlig yrkeserfarenhet är som stör st i kategorin  glesbygdskommuner. 
 
Den andra delen av analysen behandlad e tillsynens utförande avseende var tillsyns-
resurser läggs, tillsynsmetoder och mått på tillsynens utfall. Här fann vi att: 
 Tillsynsfrekvensen följer i stora drag fö rordningen (1998:899) om miljöfarlig 
verksamhet och hälsoskydd där A-verksa mheter får relativt mycket tillsyn, B- NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 70verksamheter något mindre osv. baserat på verksamheters miljörisk, omfattning 
m.m.. Svaren på enkäten visar också på  en stor variation i tillsynsfrekvenser 
mellan olika kommuner. 
 Enligt enkätdata är andelen händel sestyrda tillsynsbesök i genomsnitt 29 % 
samtidigt som det finns en mycket stor variation mellan kommuner. Större kommuner har en tendens att ha en mi ndre andel händelsestyrda tillsynsbesök. 
När det gäller andelen oanm älda tillsynsbesök ger enkä tsvaren ett genomsnitt på 
16 % mot tidigare 34 % vilket tyder på en trend mot färre oanmälda och fler föranmälda tillsynsbesök – en mjukare insp ektionsstil. Enkätsvaren visade vidare 
att andelarna (av total tillsyn) för system tillsyn, detaljtillsyn, information och råd 
samt övrig tillsyn var 34 %, 40 %, 15 % samt 11 %. Även här var variationen mellan kommunerna kraftig. Detta tyder på en utveckling mot mer systemtillsyn. 
 40 % av de svarande kommunerna anger a tt de inte har något mått/indikator på 
utfallet av tillsynen. Bland resterande svarande kommuner finns många olika 
mått representerade och det finns inget gemensamt mått för jämförelser mellan 
kommuner. Många av måtten mäter insatta  tillsynsresurser (aktivitetsmått) sna-
rare än utfallet av tillsynen. Det föreko mmer dock mått som reflekterar tillsynens 
utfall. De ärendehanteringssystem so m används på kommunala miljökontor är 
inte anpassade för analys vilket gör det sv årt för förvaltningarna att på ett enkelt 
och resurssnålt sätt ta fram lämpliga nycke ltal. Vidare är de kommunala ärende-
hanteringssystemen olika och kommunicera r inte med varandra vilket omöjliggör 
en konsistent och effektiv rapporteri ng av nyckeltal till tillsynsvägledande 
myndigheter. 
 Våra enkätdata visar att det finns en mycket stor spridning mellan olika 
kommunala tillsynsmyndigheters benägenhet att använda formell uppföljning av 
avvikelser från miljöbalken i form av förelägganden, MSA samt åtals-anmälningar. Data indikerar också att fristående miljö- och hälsoskyddsnämnder 
har en större benägenhet att använda sig av förelägganden än övriga nämndtyper.  
 Tredje och fjärde delarna av undersökninge n analyserade statligt stöd, styrning och 
vägledning samt politisk påverkan . Huvudresultaten var här:  
 Nästan alla våra respondenter vill ha checklistor och vägledning från centralt håll 
medan nästan hälften vill ha en högre grad av statlig styrning av tillsynen. Detta 
indikerar att tillsynen är ett svår t och problematiskt område.  
 Våra data indikerar att förekomsten av  politisk påverkan av tillsynen av regel-
efterlevnad är mindre i kommuner som ha r en fristående miljö- och hälsoskydds-
nämnd och en separat miljö- och hälsos kyddsförvaltning. Det finns en avsevärt 
större andel miljöchefer som vill ha mer statlig styrning i de kommuner där 
politisk påverkan av tillsynen av regele fterlevnad upplevs förekomma än i de 
kommuner där sådan påverkan inte förekommer.  
 Slutsatsen av vår undersökning är att varia tionen i tillsynens omfattning, inriktning och 
utförande är stor mellan kommuner oc h att tillsynen påverkas av faktorer som 
kommunens belägenhet, strukt ur och bristen på statlig vägledning och uppföljning. 
Dessutom påverkas tillsynen av ekonomiska och politiska prioriteringar.   NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 71 
2.7 Referenser 
Naturvårdsverket Rapport 5369.  
Jacobsson, A., och H. Källmén, 2012, “Komm unal miljötillsyn – analys av en enkät till 
kommunala miljöchefer”, manuskript, Na tionalekonomiska institutionen, Stockholms 
universitet och Stad, Centrum för psykia triforskning, Karolinska institutet SLSO. 
 
Johannesson, M., S.O. Hansson, C. Rudén oc h M. Wingborg, 1999, “Risk Management – 
the Swedish Way(s)”, Journal of Environmental Management  57, 267-281. 
 
Johannesson M., och J. Johansson, 2000, ”A tt granska sig själv. En ESO-rapport om den 
 
Naturvårdsverket, 2001, ”Operativ tillsyn.  Handbok för Tillsynsmyndigheten”, handbok 
2001:4. 
 
Naturvårdsverket, 2012, ”Tillsyn enligt m iljöbalken – möjligheter till utveckling och 
förbättring”, ärende nr NV-01466-12. 
 
Naturvårdsverket, 120814, http://www.na turvardsverket.se/Start/Lagar-och-
styrning/Tillsyn-och-egenkontroll/Att-bedr iva-operativ-tillsyn/Tillsynsmetoder-och-
inspektorens-roll/, datum för nedladdn ing 120814. 
 SKL, 2011, ”Miljö- och hä lsoskydd i kommunerna 2011”. 
 72Kapitel 3  
Statistik för utvärdering av miljötillsyn 
Sedan tidigare har EMT i rapporten ”Statistik för utvärdering av miljötillsynen i Sverige. 
En översikt över tillgänglig data och de ss användbarhet” (Ghilagaber m.fl., 2011) 
beskrivit tillgången på relevant data samt vilk a statistiska metoder som är applicerbara i 
detta sammanhang. Med denna rapport som utgångspunkt har detta arbete fortsatt. 
 Att statistiskt utvärdera miljötillsynen är behäft at med flera svårigheter. Dels handlar det 
om brist på tillgänglighet på jämförbar data , dels handlar det om problemen att mäta 
tillsynens resultat. Det finns således hinder  för att på ett meningsfullt sätt utvärdera 
miljötillsynen. Därmed inte sagt att det är omö jligt att försöka. Fokus i detta kapitel ligger 
därför på vilka analyser som är möjliga att ut föra i nuläget. En mer ingående diskussion 
om effektivitet inom miljötillsynen förs sedan i det avslutande kapitlet av denna rapport. 
 
Detta kapitel är strukturerat som följer. Avsnitt 3.1 redogör kort för data som i nuläget är 
tillgänglig. Avsnitten 3.2–3.5 presenterar resulta ten från studier som utgör exempel på 
hur konsekvent insamlad tidsseriedata med sta tistiska metoder kan användas för att följa 
upp decentraliserad operativ tillsyn. Det avslut ande avsnittet sammanfattar detta kapitel. 
 
3.1 Befintlig statistik 
Utifrån de redovisningskrav som länsstyr elser, kommuner och andra tillsynsmyndigheter 
har, finns det rådata samt i vissa fall även  indikatorer kring tillsynsverksamheten på 
myndighetsnivå. Utformningen av och tillgäng ligheten till sådana data skiljer sig dock åt. 
Inom olika miljösamverkansprojekt görs oc kså ansträngningar att öka jämförbarheten 
tillsynsmyndigheterna emellan med hjälp av s.k.  nyckeltal som försök att mäta tillsyns-
arbetet. Som dock Nordin (2008) påpekar, kan den information rö rande den operativa till-
synen som finns på kommuner, länsstyrel ser och andra tillsynsmyndigheter klassificeras 
som statistik rörande tillsynsaktiviteter snarar e än statistik rörande utfall av tillsynen. 
 
Tillgången på nationellt insamlad konsistent (likvärdig) data relaterad till miljötillsynen 
är skral, som redan nämnts ett antal gånger. Det som i nuläget är tillgängligt och relevant 
kan delas in i två kategorier, dels deskriptiv statistik på kommun- oc h länsnivå, dels data 
rörande utfallet av miljötillsynen. 
 
3.1.1 Deskriptiv statistik 
Statistiska Centralbyrån (SCB) tillhandahåller demografisk data samt även data rörande 
politiska förhållanden i lande ts kommuner och landsting. SCB sammanställer även 
företagsstatistik rörande förekomst oc h SNI-kod (Svensk Näringsgrensindelning). 
Sveriges Kommuner och Landsting (SKL) samlar statistik gällande antal arbetade timmar 
för respektive miljöinspektör per kommun och år. Hos SKL finns även data om 
samarbetsstrukturer mellan kommuner på milj öbalkens område. Dessa data är användbara 
som bakgrundsvariabler eller eventuellt som i nput-variabler om man vill mäta effekten  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 73eller utfallet av miljötillsynen. Viss data, exempe lvis antal arbetade timmar, skulle även 
kunna ses som ett mått på tillsynens utfall, men bör snarare tolkas som ett mått på aktivitet. 
 
3.1.2 Statistik rörande utfallet av tillsynen 
Sedan 2000 har Kammarkollegiet sammanstä llt statistik över antalet miljösanktions-
avgifter (MSA) och deras storlek per beslut smyndighet, dvs. de kommunala nämnderna, 
länsstyrelserna samt de centrala myndighetern a Kemikalieinspektionen, Naturvårdsverket 
och Statens jordbruksverk. För riket som he lhet tillhandahålls även data rörande MSA-
beslut per motivgrupp och beslutspunkt (t.ex.  gällande avfall eller elektriska produkter). 
På sin hemsida sammanfattar Naturvårdsverket  denna statistik i form av tabeller och 
diagram som visar antal och andel av fa ll samt belopp uppdelat på typ av tillsyns-
myndighet, motiv etc. De uppgifter om MSA som finns tillgängliga avspeglar i någon 
mån tillsynsverksamheten för olika län och kommuner. 
 För varje enskilt fall där en MSA utdelats finns uppgifter om verksamhetsutövarens 
organisationsnummer, storleken på MSA, den myndighet som utdelat MSA, datum då 
beslut om MSA tagits, samt även orsaken till MSA. Detta gör det möjligt att med hjälp av 
organisationsnumret i data följa en specifik verksamhetsutövare efter den först före-
kommande MSA, vilket i sin tur ger information om omfattningen av och tidsrymden för 
återfall, dvs. hur sannolikt det är att en verk samhetsutövare som en gång betalat en MSA 
inom en given period åter kommer att bli tilldelad en MSA, samt hur snart detta sker. I 
nuläget finns inte mer bakgrundsinformati on om verksamhetsutövarna tillgänglig, men 
sådan information kan extraheras från andra källor.   
Det finns ett antal andra mått som potentie llt kan visas relatera till tillsynsverksamheten. 
Brottsförebyggande rådet (BRÅ ) tillhandahåller statistik på länsnivå för olika brotts-
kategorier, däribland brott mot miljöbalken, up pdelat på de olika paragrafer som ingår i 
balken. Statistiken innehåller antal anmälda br ott, uppklarade brott, typ av beslut, åtals-
beslut, strafföreläggande eller åtalsunderlåtel se, samt uppklarningsprocent. Det finns även 
tidsserier över uppklarade brott, samt uppklari ngs- och personuppklari ngsprocent för hela 
landet sedan år 2000, där brott mot miljöbalk en är uppdelade i 15 kategorier. BRÅ har 
även information om antal anmälda brott på läns- och kommunni vå gällande antalet 
miljöbrott samt olika undergrupperingar till denna kategori, såsom ”brott mot tillstånd/ 
villkor/-information” och ”försvårande av miljökontroll”. BRÅ har dock inte själva några 
uppgifter om vem som lämnat in anmälan. Det är därmed oklart om man kan koppla vissa av dessa kategorier direkt till tillsynsverksam heten som ett utfallsmått eller ifall dessa 
variabler bara är en svag proxy.
10  
  
10 En proxy är en variabel som i sig inte är av intr esse, men genom vilken den variabel som man är intresserad 
av kan härledas. För att detta ska vara möjligt måste denna var nära korrelerad med proxyn (dock inte 
nödvändigtvis positivt).  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 74Vid Riksenheten för miljö- och arbetsmiljöm ål (REMA) som inrättades den 1 januari 
2009 som en nationell operativ enhet inom  åklagarmyndigheten är det möjligt att 
transkribera data över samtliga miljöbrott i Sverige fr o m. 2006. Vidare finns hos en 
enhet på åklagarmyndigheten i Götebor g data över samtliga straff- och åtals-
förelägganden gällande miljöbrott.  
Trots bristen som nämns ovan kan vi ändå fö rsöka dra maximal nytta av de data som är 
tillgängliga. De följande avsnitten presenterar resultaten från de analyser av data som 
genomförts inom ramen för EMT. 
 
3.2 Överlevnadsanalys av återfall – ett mått på 
MSA:s förebyggande effekt 
Syftet med studien (Ghilagaber, 2012a) är att mäta effekten av MSA på återfall. Effekt 
definieras som en ändring som har uppstått som e tt resultat av en åtgärd – som annars inte 
skulle ha uppstått eller ha uppstått senare i tiden. Det är klart att det inte är en lätt uppgift 
att mäta ’rena effekter’ då det kan ta tid me llan åtgärd och ändring i beteendet och under 
tiden kan andra faktorer tillkomma som påverk ar verksamhetsutövares beteende oavsett 
de åtgärder som har vidtagits.   
Berörda myndigheter använder olika indikatore r för miljön samt effekten av åtgärder på 
beteende (efterlevnaden av regler). Ett må tt som har uppmärksammats internationellt är 
recidivism eller graden av återfall – andele n verksamheter som upprepar miljöbrott efter 
att ha bötfällts och hur lång tid det tar ti ll återfall (INECE, 2008). För närvarande saknas 
det dock empiriska studier på effekten av miljösanktionsavgifter på återfall, speciellt 
studier som använder avancerade statistiska metoder för att analysera sådana samband. 
Vår förhoppning är att denna studie bidrar till a tt fylla detta tomrum i litteraturen. Vi har 
tillämpat statistiska modeller och metoder på data om återfall rörande omkring 11500 
svenska verksamheter som påfördes MSA nå gon gång mellan januari 2002 och december 
2011.  
 Sedan 2000 sammanställer Natu rvårdsverket den av Kammarkollegiet tillhandahållna 
statistiken över utdelade miljösanktions avgifter. Miljösanktionsavgifterna är 
administrativa avgifter som tillfaller regeri ngen och de kan vara  mellan 1000 kronor och 
1000000 kronor. Från Kammarkollegiet har vi fått tillgång till data fr.o.m. 2002, där 
miljösanktionsavgifterna kan kopp las till organisationsnummer.  
 Datamaterialet som analyseras i denna studie består av 11492 fall (beslut om MSA) som 
ägde rum någon gång mellan januari 20 02 och december 2011. Av dessa gäller 3498 
beslut verksamheter som har påförts MSA igen  (alltså återfallit) innan december 2011. En 
sammanfattning av datamateri alet visas i tabellen nedan. 
 75 
MSA – belopp     Antal 
verksamheter Antal återfall % återfall Relativ risk 
< 5000 kronor 6021 1885 31,31 1 
5000 – 10000 
kronor 4153 1266 30,48 0,72 
> 10000 kronor 1318 347 26,33 0,44 
Totalt 11492 3498 30,44  
Tabell 3.1 : Fördelning av analyserade verksamheter. 
 
Tabellen visar att av de 11492 fallen (b eslut om MSA) tillhör 6021 (52,39 %) 
verksamheter som har påförts MSA lägre än 5000 kronor, 4153 (36,12 %) tillhör verksamheter som har påförts MSA mellan  5000 och 10000 kronor, medan resterande 
1318 (11,47 %) tillhör verksamheter som har påförts MSA högre än 10000 kronor. 
 Vid slutet av uppföljningsperioden (december 2011) har 3498 verksamheter (30,44 %) 
hamnat i återfall. Av 3498 återfall var 1885 (53,89 %) från verksamheter som tidigare 
hade påförts MSA lägre är 5000 kronor, 126 6 (11,02 %) från verksamheter som tidigare 
hade påförts MSA mellan 5000 och 10000 kronor, medan resterande 347 (3,02 %) 
utgjordes av verksamheter som tidigare ha de påförts MSA högre än 10000 kronor. Detta 
ger ett första intryck av att storleken på MS A negativt påverkar benä genheten till återfall. 
Det verkar således som att högre MSA leder till färre återfall. Med hjälp av statistiska 
modeller och metoder går det att beräkna  benägenheten till återfall och testa om 
skillnaderna är statistisk signifikanta.  
För att modellera sambandet mellan MSA och ri sken för återfall börjar vi med att skatta 
överlevnadsfunktioner (sannolik heten att inte ha hamnat i återfall vid en viss tidpunkt 
efter beslut om MSA). Figuren nedan visar Kaplan-Meier -skattningar av överlevnads-
funktioner (Kaplan & Meier, 1958) utifrån st orleken på den tidigare MSA. Här ser man 
återigen att ju mindre MSA är desto större är sannolikheten att hamna i återfall. Ett formellt statistiskt test visar att skillnaden i överlevnadskurvorna är st atistiskt signifikant, 
i synnerhet skillnaden mellan gruppen me d lägst MSA (mindre än 5000 kronor) och 
gruppen med högst MSA (mer än 10000 kronor ). Andra statistiska modeller såsom Cox 
Proportional Hazards Models  och Accelerating Failure Time Models  visar ett starkt 
samband mellan storleken på MS A och benägenheten till återfall.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 76 
 
Figur 3. 1:  Överlevnadsfunktioner för recidivism (återf all), uppdelade enligt storleken på föregående MSA-
belopp, 2002-2011. 
 
3.3 Bayesiansk analys av recidivism med  
grupperad data 
En nackdel med analysen ovan är att datume t i datamaterialet representerar myndighets-
utövarens beslutsdatum (inte datumet för ve rksamhetsutövarens överträdelse). Tiden som 
analyserades ovan är därför tiden mellan två beslutsdatum och inte tiden mellan två 
överträdelsedatum. Detta medför inga probl em så länge vi kan anta att tiden mellan 
överträdelse och beslut inte skiljer sig mellan ärenden. Men då detta antagande inte kan 
garanteras har vi i denna studie (Ghilagabe r, 2012b) grupperat tidsexponeringen i fyra 
grupper – mindre än 2 år, 2-4 år, 4-6 år och 6-10 år – och sedan anpassat en Bayesiansk 
grupperad-data-version av överlevnadsmodellerna. 
 
MSA-belopp < 5000 kronor 5000 – 10000 kronor > 10000 kronor 
Exponeringstid  
(i) (Di1) (Ti1) (Di2) (Ti2) (Di3) (Ti3) 
< 2 år 1309 65860 890 45838 180 15337 
2-4 år 361 51892 215 35285 75 16381 
4-6 år 184 48643 78 30561 49 15750 6-10 år 31 36665 83 78471 43 36808 
Tabell 3.2:  Recidivismfall (Dij) och exponer ingstid (Tij), utifrån storlek en på tidigare MSA; totalt: D++ 
=3498, T++ = 477491. 
 
Resultaten (se figuren nedan) visar att risken för recidivism minskar med tiden. Effekten 
är störst inom 2 år och minst i spannet 6-10 år. 
0,40,450,50,550,60,650,70,750,80,850,90,951
Antal månader sedan beslut om föregående MSAAndel verksamheter som inte tilldömts
ytterligare MSA (ej har återfallit)
MSA > 10000 SEK
MSA 5000-10000 SEK
MSA < 5000 SEK NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 77 
 
Figur 3.2:  Överlevnadsfunktioner för återfall,  utifrån storleken på föregående MSA. 
 
I figuren nedan presenteras fördelningen av relativrisker för recidivism enligt storleken på 
föregående MSA. Referensnivån är kate gorin verksamheter med MSA högre än 10000 
kronor. 
 
Figur 3.3:  Relativrisker för återfall, ut ifrån storleken på föregående MSA (referensgrupp är verksamheter 
med MSA högre än 10000 SEK). 
 
Figur 3.3 visar att de verksamheter som har tilldelats lägre MSA – alltså mellan 5000 och 10000 kronor (röd kurva) eller under 5000 kronor  (blå kurva) – har mycket större relativ 
risk (större än 1) att återfalla än de ve rksamheter som påförts MSA över 10000 kronor. I 
genomsnitt är relativrisken ca 1,35 (alltså 35 % högre) för verksamheter som tilldelats 
MSA mellan 5000 och 10000 kronor och ca 1, 5 (alltså 50 % högre) för verksamheter som 
tilldelats MSA under 5000 kronor. Det råder dä rför inget tvivel om att storleken på 
 78tidigare MSA är starkt kopplad till benägenhe ten till återfall. Vi kan därmed dra slut-
satsen att storleken på MSA har en starkt fö rebyggande effekt på risken för återfall. 
 
3.4 Mätning av kommunala olikheter i 
miljöinspektion: Sverige 2000–2009 
I denna studie (Ghilagaber, 2012c) försöker  vi mäta kommunala olikheter i miljö-
inspektioner i Sverige under tiden 2000-2009. Vi  använder oss av olika mått. Preliminära 
resultat baserade på CV (variationskoefficiente n, som är kvoten av standardavvikelse och 
medelvärde) visas i figuren nedan med avseende  på det totala beloppet MSA och totalt 
antal MSA. 
 
Figur 3.4:  Kommunala olikheter gällande antal et MSA och totalt MSA-belopp. 
 
Figuren visar att båda måtten (med avseende  både på antalet MSA och på totala MSA-
belopp) visar liknande trender men att det ha r varit variabilitet speciellt under året 2006, 
vilket behöver undersökas vidare för en förklaring.  
3.5 Politiskt inflytande på miljösanktionsavgifter 
I studien ”Political Influence on Environmental Sanction Charges in Swedish Municipalities” (Sjöberg, 2012) undersöks om  det politiska styret i en kommun kan 
förklara en del av tillämpningen av miljöbalk en i tillsynen. Politisk påverkan är naturligt-
vis bara en variabel som kan hjälpa till att förklara variation i miljötillsynen. Men med de 
data kopplade till miljötillsyn som finns tillgängliga historiskt är det svårt att undersöka 
andra förklaringar till variationen såsom exem pelvis hopslagning av  miljö- och byggnads-
förvaltning. Även om denna studie inte ger några stora metodologiska bidrag så kan den ändå ses som ett förslag på en lättimplementer ad metod för att utvärdera olika utfallsmått 
och förklaringar av miljötillsyn om dataläget förbättras. 
 Som mått på tillämpning av miljöbalken anvä nds antalet miljösanktionsavgifter (MSA) 
utdelade i Sveriges kommuner under åren 2003-20 10. Eftersom Miljöpartiet är det parti i 
 79Sverige som starkast profilerat sig i miljöfrågor så definieras politisk påverkan som 
Miljöpartiets eventuella effekt på MSA nä r de får stark politisk makt i en kommun. 
Frågeställningen kan sålunda sammanfattas på  följande sätt. ”Påverkas antalet miljö-
sanktionsavgifter i en kommun av att Miljöpar tiet sitter med i den styrande koalitionen?”. 
 Det bör understrykas direkt att utdelning av MSA endast är en av miljötillsynens många 
möjliga konsekvenser. Dock har det visat sig att antalet MSA korrelerar starkt och 
positivt med andra mått såsom åtalsanmälninga r vilket noterades i den enkät som redo-
visas i kapitel 2. Alltså är det inte riktigt att påstå att MSA är helt betydelselöst som mått 
på tillämpning av miljöbalken. Det verkar inte  heller vara fallet att MSA är betydelselöst 
ur politiskt hänseende. Det bevisas bl.a. av att politiker i Enköping och Filipstad har 
dömts till böter i domstol för att ha underl åtit att dela ut MSA. Andra exempel på 
politikers direkta och indirekta påverkan finns i Johannesson oc h Johansson (2000). 
 Den statistiska metod som används i studien ka llas för ”Difference in Differences” (DiD). 
Det är en paneldatametod
11 där man tittar på eventuella  förändringar över tid inom 
enheter. Enkelt uttryckt utnyttjas variati onen i de kommuner som byter politisk majoritet 
efter valet 2006 för att se hur antalet MSA förändras samtidigt. Variationen kommer 
inifrån en kommun och det är alltså inte va riationen kommuner eme llan som används för 
identifikationen av en potentiell effekt. Fördelen med denna metod är att andra 
förklaringsvariabler som är statiska elle r förändras långsamt inom en kommun och som 
kan påverka antalet MSA samt korrelera med den förklarande variabeln inte påverkar 
skattningarna av effekten. I DiD ”konsta nthålls” för allt inom kommuner som inte 
förändras över tid (eller förändras mycket långsam t). Det är alltså inte problematiskt om 
Miljöpartiet exempelvis är vanligare i kommuner som har en industristruktur som 
automatiskt generar flera MSA eftersom i ndustristrukturen är trögrörlig över tid. 
 
Vad som kan störa skattningarna av effekten är saker som förändras inom en kommun vid 
samma tidpunkt som ett maktskifte samt även på verkar MSA. Det är svårt att föreställa 
sig vad dessa variabler skulle kunna vara me n om attitydförändringar till miljö sker sam-
tidigt som ett val skulle det kunna vara problem atiskt. Ett exempel skulle kunna vara om 
miljömedvetenheten skärps i en kommun samtid igt som Miljöpartiet får en plats i den 
styrande politiska majoriteten. Detta skulle doc ka skifta effekten mot noll och de skattade 
effekterna kan ses som en undre gräns för den sanna effekten. 
 Resultaten från undersökningen visas i graferna nedan. I figur 3.5 jämförs antalet MSA i 
kommuner, i vilka Miljöpartiet inte satt i den styrande koalitione n under den första 
mandatperioden men kom in i den andra ma ndatperioden med komm uner där Miljöpartiet 
inte satt med under någon mandatperiod. I fi gur 3.6 jämförs kommuner där Miljöpartiet 
satt med i den styrande majoriteten i den fö rsta men inte i den andra mandatperioden, 
med kommuner där Miljöpartiet satt med i den styrande majoritete n under båda mandat-
                                                      
11 Paneldata är en samling statistikuppgifter där en grupp i ndivider har observerats över tid. Data för samma 
individ, eller som i det här fallet kommun, finns  alltså tillgänglig vid flera olika tidpunkter.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 80perioderna. I figur 3.7 visas storleken på effe kten skattat med DiD där åren efter valet har 
lagts till kumulativt över tid. I graferna ha r antalet MSA normaliserats med antal 10000 
företag i en kommun. Alla företag i en komm un har dock inte lika stor sannolikhet att få 
en MSA, men denna normalisering har gjor ts på flera olika sätt utan att förändra 
resultaten, bl.a. med antalet fö retag i olika industrisektorer. 
 
Figur 3.5:  Antal MSA per kommun, där Miljöpartiet in te ingått i den styrande koalitionen innan valet 
2006. 
 
Figur 3.6:  Antal MSA per kommun, där Miljöpartiet ingått i den styrande koalitionen innan valet 
2006. 
 024681012
2004 2005 2006 2007 2008 2009MP i ingen mandatperiod MP endast i andra mandatperioden
Val
024681012
2004 2005 2006 2007 2008 2009MP i båda mandatperioderna MP endast i första mandatperioden
Val NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 81 
Figur 3.7:  Storleken på effekten av att Miljöpartiet i och med valet 2006 går från att inte ha varit till 
att vara en del av den styrande koalitionen (skattat med DiD). 
 
I figur 3.5 ser vi att antalet MSA stiger re lativt kraftigt vid ett skifte i den politiska 
majoriteten där Miljöpartiet tar en plats i den st yrande majoriteten. I figur 3.6 ser vi att ett 
utträde har en effekt som om någonting är positiv, men kan svårligen skiljas från noll vilket den därför får antas vara. Det finns fl era möjliga förklaringar till att resultaten visar 
en effekt när Miljöpartiet uppgår i den styran de koalitionen men inte när det lämnar den. 
Att Miljöpartiet sluter sig till den styrande majoriteten kan betyda att etablerade, illa 
fungerande rutiner bryts samt även att det blir  ett kraftigare motstånd mot slappa åtgärder. 
Om Miljöpartiet lämnar en majoritet kan de t vara så att det redan finns väl fungerande 
rutiner vilka är svårare att bryta.  
I figur 3.7 ser vi den kvantitativa effekten från den första grafen skattad med DiD (de 
streckade linjerna är 90 % konfidensintervall), där en stor mängd kontrollvariabler lagts till såsom industristruktur och befolkningskarakteristika. Grafen visar att effekten ser ut 
att bli starkare med tiden. För att bättre förstå  siffran så är det en signifikant effekt på 
ungefär 0,23 standardavvikelser och nära hälf ten av medelvärdet vilket får ses som stort 
eftersom en nolleffekt är vad som förväntas.  Av dessa siffror att döma verkar alltså Miljö-
partiet ha en relativt stor effekt på impl ementeringen av miljöbalken i form av MSA. 
 För att studera känsligheten av skattningarna används även andra identifikationsstrategier, 
modellspecifikationer och urvalsgrupper. Resu ltaten är påfallande stabila i alla olika 
modeller vilket stärker sannolikheten att det finns en Miljöpartieffekt på tillämpningen av 
 
Eftersom MSA korrelerar även med andra mått såsom åtalsanmälningar så vore det intressant med en statistikdatabas med enkl a kvantitativa mått för att närmare kunna 
undersöka korrelationer och möjligen  också kausala effekter. Det är dock viktigt att hålla 
i åtanke att inte endast bry sig om hårda da ta i utvärderingen av miljötillsyn. Det finns 
inget självändamål för en kommun att ha e tt högt eller lågt antal MSA. Vad som kan 
användas ur utvärderingsperspektiv är system atiska skillnader i förändringar eller nivåer 0,8751,794 1,891 1,9042,385 2,263
-6-4-20246
123456 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 82med avseende på väntade och oväntade förk larande variabler såsom i detta fall politisk 
styrning.   
Faran med att använda dessa hårda mått är att andra viktiga aspekter av miljötillsynen 
såsom kvalitet och rådgivning kan komma i andr a hand då förvaltningar tror att de 
utvärderas med endast hårda mått som grund. Rätt använd är dock en databas med hårda 
mått på miljötillsynens utförande och utfall (s om exempelvis antal inspektioner, års-
arbetskrafter, förelägganden,  böter och brottsanmälningar) önskvärd, vilket diskuteras 
mer ingående i kapitel 12.  Ytterligare en anledning till upprättandet av en sådan databas 
är förenkling av framtida forskning. Det måst e dock också ställas mot kostnaden för att 
upprätthålla och skicka in information till en sådan databas för enskilda miljö-
förvaltningar. 
 
Slutsatsen från denna studie är att politiken verkar spela roll för implementeringen av 
miljöbalken i form av MSA. Eftersom MS A även korrelerar med andra mått kan detta 
vara ett större problem än vad som påvisats  här. Ur ett rättvise- och effektivitets-
perspektiv är detta problematiskt. Om la gen tillämpas med olika stringens i olika 
kommuner innebär det rättsosäkerhet och olika villkor för företagande. 
 
Relativt enkla, om än inte nödvändigtvis önskvärd a, åtgärder för att förhindra detta skulle 
kunna vara en högre grad av centraliserad miljötillsyn eller regionala samarbeten där 
inspektörer åker över kommungränser. Man skulle  även kunna tänka sig en separering av 
en mer hård tillsynsdel som sker mer centra lt och en mjukare rådgivningsdel som fort-
farande har en stark lokal förankring i kommune rna. Alla dessa förslag måste dock ställas 
mot fördelarna med att ha en lokal tillsyn med lokala inspektörer som väl känner till  
lokala industrier och förhållanden och förd elarna med upprepad och nära kontakt mellan 
tillsynspersoner och tillsyn sobjekt. Dessa fördelar är dock svåra att fånga i en statistisk 
analys vilket varken får bli en fördel eller en hämsko vid en utvärdering av hur stort 
problemet med politisk påverkan på tillsynsarbetet egentligen är.  
3.6 Sammanfattning 
Bristen på nationellt insamlad data rörande tills ynen över tid gör det svårt att i dagsläget 
analyser givet de data som finns tillgänglig a. Återfallsanalys av data rörande miljö-
sanktionsavgifter visar att högre avgifter minskar risken för att verksamheter åter tilldelas en avgift. Recidivism (återfall) är alltså e tt tänkbart mått för hur utfallet av tillsynen ska 
mätas. 
 Analys av MSA-data har också visat att de t finns politiska faktorer som påverkar 
utförandet av tillsynen. Antalet MSA ökade si gnifikant i de kommuner där miljöpartiet 
gick från att innan valet 2006 in te ha varit till att efter valet vara en del av den styrande 
koalitionen. 
 833.7 Referenser 
Ghilagaber, G., M. Herzing och E. Sjöber g, 2011, ”Statistik för utvärdering av 
miljötillsynen i Sverige. En översikt över tillgänglig data och dess användbarhet”, 
manuskript, Nationalekonomiska ins titutionen, Stockholms universitet. 
 Ghilagaber, G., 2012a, ”Survival Analysis of  Environmental Recidivism in Sweden: 
Measuring Effects of Sanctions on Compliance”,  manuskript, Statistiska institutionen, 
Stockholms universitet.  
Ghilagaber, G., 2012b, ”Bayesian Pi ece-wise Constant-hazard Modelling of 
Environmental Recidivism: Sweden 2002-2011” , manuskript, Statistiska institutionen, 
Stockholms universitet. 
 
Ghilagaber, G., 2012c, ”Measuring Municipal Disparities in Environmental Inspection in Sweden: Levels, Trends, and Differentia ls, 2000-2010”, manuskript, Statistiska 
institutionen, Stockholms universitet. 
 INECE, 2008, Performance Measurement Guidan ce for Compliance and Enforcement 
Practitioners , second edition, International Networ k for Environmental Compliance and 
Enforcement.  
Johannesson, M. och J. Johansson, 2000, ”A tt granska sig själv. En ESO-rapport om den 
 
Kaplan, E. L. och P. Meier, 1958, ”N onparametric estimation from incomplete 
observations”, Journal of the American Statistical Association  53, 457–481. 
 
Nordin, D., 2008,  Komplex tillsynsverksamhet och resultatmått , rapport, Tillsynsforum. 
 Sjöberg, E., 2012, ”Political Influence on Environmental Sanction Charges in Swedish 
Municipalities”, Working Paper 2012:6, Nati onalekonomiska institutionen, Stockholms 
universitet.   NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 84Kapitel 4 
Verksamhetsutövarnas drivkrafter 
 
4.1 Inledning 
Detta kapitel ger en överblick av  de teoretiska modeller som utvecklats i syfte att fördjupa 
förståelsen för hur verksamhetsutövares miljöbe teende påverkas av interaktionen med den 
operativa tillsynsmyndigheten och andra aktörer. En modell är en förenkling av verklig-
heten. Syftet med modeller är att kunna anal ysera samband mellan olika variabler så som 
kostnad, vinst och miljörisk, samt att kunna ställa frågor som exempelvis: vad händer 
med miljörisken om vi ökar den kontrollerande  delen av tillsynen på bekostnad av den 
informerande delen? Genom att skapa en logisk, konsistent tankemodell skapas och 
vidareutvecklas teorin kring hur olika aktörer väljer mellan olika alternativ. Alla variabler 
som kan tänkas påverka t.ex. miljörisk ryms in te i en modell. Analysen blir därför med 
nödvändighet förenklad och därmed blir de t viktigt att tydligt redogöra för vilka 
antaganden som gjorts och att diskutera hur annorlunda antaganden skulle påverka 
modellens resultat. De nedanst ående modellerna är tänkta att utgöra en startpunkt för ett 
vidare arbete med att utveck la relevant teori i syfte att öka förståelsen för tillsyns-
verksamhetens förutsättningar. 
 Ett grundläggande beteendeantagande inom samhällsvetenskap i a llmänhet och national-
ekonomi i synnerhet är att individer och företa g påverkas av drivkrafter eller incitament, 
ekonomiska och andra. För att åskådliggöra in teraktionen mellan verksamhetsutövare och 
tillsynsmyndighet är spelteori a nvändbar. Figuren nedan, so m bygger på en modell i 
Becker (1968), visar förenklat med hjälp av ett spelträd hur först verksamhetsutövarna 
(VU) tar ställning till att göra en miljöinv estering. Därefter beslutar tillsynsmyndigheten 
(TM) huruvida just denna verksamhet ska kontrolleras (t.ex. genom en inspektion), där 
tillsynsmyndigheten i utgångsläget antas vara  ovetande om det val som verksamhets-
utövaren har gjort (vilket indikeras av den streckade linjen mellan myndighetens två noder). 
 
I sin enklaste form bortser modellen från en  rad andra faktorer som kan tänkas påverka 
såväl verksamheten som myndigheten (mer om detta senare) samt att spelet bara äger rum 
en gång och således inte upprepas. Vidare an tas för enkelhetens skull att verksamhets-
utövaren antingen gör en investering som är tillr äcklig eller avstår från detta och att denne 
är fullt medveten om de eventuella konse kvenserna av det val som gjorts. Dylika 
förenklande antaganden kan sedan luckras upp och analyseras, men för åskådlighetens 
skull håller vi oss här till den förenklade utgångsmodellen.  
Effekten av en miljöinvestering antas vara att verksamhetsutövaren därmed säkerställer 
lagefterlevnad eller bidrar till att miljökvalite tsmålen uppnås. När detta beslut tas råder 
osäkerhet om huruvida en inspektion (eller annan typ av kontroll) kommer att äga rum 
(alternativt huruvida otillräckliga miljöinvester ingar upptäcks). Valet att avstå från en  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 85investering innebär således en (kortsiktig) kos tnadsbesparing, men samtidigt också en risk 
för att vid inspektion bli upptäckt och de kostn ader det innebär. Notera att verksamhets-
utövaren endast tar i beaktande de direkta kos tnader som uppstår. Självfallet innebär de 
val som görs också konsekvenser för exempe lvis miljön eller samhällsekonomin, men 
dessa antas i det enklaste möjliga fallet inte påverka verksamhetsutövaren. Däremot har 
de säkert betydelse för de beslut som tills ynsmyndigheten tar och fö r hur lagstiftningen 
utformas. 
 
Figur 4.1:  Spelträd som illustrerar interaktionen mella n verksamhetsutövare och tillsynsmyndighet. 
 
I detta enkla spelträd finns således tre olik a utfall: antingen görs investeringen och den 
därmed förknippade kostnaden K uppstår (hur uvida en inspektion äger rum spelar här 
ingen roll då vi antar att själva inspektione n inte innebär en kostnad för verksamhets-
utövaren); eller så avstår verksamhetsutövare n från investeringen och blir inte inspek-
terad, vilket innebär att inga kostnader upps tår; eller så avstår verksamhetsutövaren från 
investeringen och blir inspekterad, vilket leder till en kostnad S (en sanktion eller annan 
kostnad som uppstår då lagen inte efterlevs12). Huruvida investeringen genomförs beror 
således på investeringskostnaden K, sannolikhe ten för att en icke genomförd investering 
upptäcks P samt kostnaden av att ha brutit mot lage n S. Det är lätt att se att K inte får vara 
för stort samt att S och P inte får vara fö r låga för att en investering ska äga rum. 
                                                      
12 Kostnaden S kan förutom av ett sank tionsbelopp också bestå av kostnaden för att göra den investering som 
krävs för att uppnå lagefterlevnad. 
 86 
Verkligheten är självklart mer komplex än så.  Det finns en rad faktorer som påverkar 
verksamhetsutövaren, exempelvis: lagstiftn ingens utformning och informationen kring 
denna, branschtillhörighet och rådande marknadsvillkor, lo kaliseringen och politiska 
förhållanden, rådande normer kring miljöbe teende, allmänheten och media. Även 
inspektörens kommunikation och professionella bedömningar är självfallet väsentliga för 
verksamhetsutövaren och för utfallet av tillsynen,  men berörs inte direkt i detta kapitel, 
utan analyseras i kapitel 6.  
Avsnitt 2 i detta kapitel tar avstamp i ovan beskrivna modell och presenterar en översikt 
över en rad modifikationer me d fokus på hur tillsynen och sa nktioner för lagöverträdelser 
påverkar verksamhetsutövarens incitament, medan avsnitt 3 analyserar hur dessa beror på 
branschtillhörighet, marknadsstruktur och konkurrens. I avsnitt 4 är fokus dels på 
verksamhetsutövarens incitament, dels på  tillsynsmyndighetens va l mellan kontrollerande 
och informerande åtgärder. Avsnitt 5 har som utgångspunkt att det finns såväl rörliga som 
orörliga verksamheter (dvs sådana som lätt kan flytta till en annan kommun och sådana 
som inte har den möjligheten) och unders öker effekterna av lokal budgetering på 
miljötillsynen. 
 
4.2 Verksamheters incitament att följa 
miljölagstiftningen – en översikt 
Syftet med detta avsnitt (baserat på Herzing,  2012) är att belysa olika aspekter som kan 
tänkas påverka verksamhetsutövares incita ment att uppnå lageft erlevnad och minska 
miljöpåverkan. Utgångspunkten är ovan presente rade spelteoretiska modell, där såväl 
verksamhetsutövarnas incitament som tillsyn smyndigheternas möjligheter påverkas av 
lagstiftningen och den interaktion som uppstår mellan dessa två parter.  
 Tillsynsmyndigheterna  har till uppgift att se till att verksamheterna följer miljö-
lagstiftningen samt även att se till att miljökva litetsmålen uppnås. Då det inte är entydigt 
vilken målsättning – lagefterlevnaden eller att främja miljökvaliteten – som bör 
prioriteras tas båda målen i beaktande. Ofta  är en viss åtgärd positiv såväl för lag-
efterlevnaden som för miljön, men det är tä nkbart att dessa två mål hamnar i konflikt med 
varandra i vissa situationer.
13 De medel som tillsynsmyndigheterna har till sitt förfogande 
är dels inspektioner i syfte att kartlägga huruvida verksamheterna följer lagen, dels 
information och rådgivning med ambitionen att stödja verksamhetsutövarna i deras 
miljöarbete. Utifrån sina begränsade resur ser och gällande lagstiftning måste tillsyns-
myndigheterna göra prioriteringar och tolkningar. 
 
13 I kapitel 7 finns ett exempel med flera små företagare  som hade sina verksamheter i en företagsfastighet och 
som inte skötte sin avfallshantering på ett tillfredsstä llande sätt därför att fastighetsägaren inte hade en bra 
avfallshantering. Varje föreläggande till alla verksamhet sutövare var korrekt enligt lagen men om de skulle 
följa föreläggandet, dvs. att varje verksamhetsutöva re själv skulle åka med sina sopor till den kommunala 
deponin, skulle det förmodligen resultera i sämre miljö och alltså gå emot miljömålen.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 87Verksamhetsutövarna  fattar beslut, givet (sin kunskap rörande) befintliga lagar och 
tillsynsmyndigheternas insatser, vilket får konse kvenser för lagefterlevnaden och miljö-
påverkan. Det kan uppstå en rad olika ty per av kostnader för verksamhetsutövarna, 
exempelvis för att undgå upptäckt av lagövert rädelse eller för att framstå i dålig dager 
inför allmänheten, liksom eventuella belöninga r för ett lyckat miljöarbete. Modellen utgår 
dock, i enlighet med det spelträd som presen terades ovan, från ett läge där de enda 
variabler som verksamhetsutövare tar i b eaktande då beslut rörande miljöpåverkans-
reducerande insatser ska fattas är kostnad en för dessa, sannolikheten för att bli 
inspekterad och sanktionen då  lagen inte efterlevs. 
 
Medan inspektionssannolikheten och sanktionen är  densamma för alla verksamheter antas 
kostnaden för miljöinvesteringar variera. Dä rmed skiljer sig verksamheterna åt gällande 
incitamenten att följa lagen. Poängen med de tta är att uppnå en viss heterogenitet bland 
verksamhetsutövarna, där en grupp nästan a lltid följer lagen i och med att investerings-
kostnaderna är tillräckligt låga, medan en gr upp sällan uppnår lageft erlevnad på grund av 
att dessa kostnader är alltför höga. Grundmode llen modifieras steg för steg genom att 
olika typer av kostnader, sanktioner oc h myndighetsinsatser tas i beaktande och 
konsekvenserna av dessa analyseras. Nedan fö ljer en sammanfattning av de slutsatser 
som modellen genererar under olika antaganden.  Även om fokus ligger på verksamhets-
utövarna, presenteras också eventuella slut satser när det gäller utformningen av tillsynen 
och lagstiftningen. 
 
(1) FASTA SANKTIONER 
I det enklast möjliga fallet resulterar en insp ektion, där en lagöverträdelse konstateras, i 
en sanktion som är oberoende av i vilken om fattning så har skett, dvs. det avgörande är 
om och inte hur mycket lagen överskridits.  En högre inspektionsfrekvens liksom hårdare 
sanktioner stärker incitamenten att följa lagen.  Fler inspektioner och skärpta sanktioner är 
därför bra för både lagefterle vnaden och miljön. Dock kan de  också leda till att stärka 
incitamenten att dölja lagöverträdelser och ifrågasätta tillsynsmyndigheters beslut. 
 Konsekvenserna av en striktare lagstiftning (e ller snävare tolkningar av lagstiftningen) är 
inte entydiga. Mot den positiva effekten av en eventuell reducerad miljöpåverkan bland 
verksamheter som efterlever lagen ska väg as den negativa effekten av att färre verk-
samheter uppnår lagefterlevnad i och med a tt kostnaden för denna ökar. En möjlig 
implikation är därför att alltför snäva to lkningar av lagstiftningen kan ha negativa 
konsekvenser, inte bara för graden av lage fterlevnad, utan också för miljökvaliteten. 
 
Uppföljningar av ärenden där en lagöverträdelse har skett är självklart positiva, såväl för 
lagefterlevnaden som för miljön. För en tillsyn smyndighet med begränsade resurser är det 
därför av vikt att finna en balans mellan inspektioner och uppföljande aktiviteter i syfte 
att säkerställa anpassning till lagstiftninge n bland de verksamheter som inte uppnått 
lagefterlevnad.   NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 88(2) DIFFERENTIERADE SANKTIONER 
Differentierade sanktioner som återspeglar graden av lagöverträdelse har den positiva 
effekten att de stärker incitamenten att reducera miljöpåverkan även bland de verk-
samheter som inte uppnår lagefterlevnad. De tta kan leda till att en skärpt lagstiftning 
(alternativt en striktare tolkning av den) få r entydigt positiva effekter på miljökvaliteten, 
även om färre verksamheter klarar av att upp nå lagefterlevnad. Mot detta ska vägas att en 
högre grad av differentiering kräver stö rre precision och därmed mer resurser. 
 
(3) VARIERANDE INSPEKTIONSSANNOLIKHET 
Om sannolikheten för att bli in spekterad är beroende av verksamhetens grad av miljö-
påverkan stärks också incitamenten att re ducera miljöpåverkan bland de verksamheter 
som inte uppnår lagefterlevnad. På en aggregerad nivå kan olika jämvikter14 uppstå om 
tillsynsmyndigheten har en begränsad  budget och därmed endast kan utföra ett visst antal 
inspektioner per år. I en bra jämvikt utgår ve rksamheterna ifrån att de flesta andra verk-
samheterna följer lagen, vilket stärker varj e enskild aktörs incitament att reducera sin 
miljöpåverkan i och med att sannolikheten att bli inspekterad är hög. I en dålig jämvikt 
finns en förväntan om att många verksamhetsut övare ej efterlever lagen, vilket leder till 
att incitamenten för varje enskild aktör a tt reducera sin miljöpåverkan försvagas då  
sannolikheten att bli inspekterad är låg.   
Förväntningar om verksamheternas miljöbe teende blir således självuppfyllande. En 
möjlig slutsats av detta är att det kan vara värt att satsa extra mycket resurser på branscher med en låg grad av lagefterlevnad, tills dess att en ny jämvikt med en hög grad av lag-
efterlevnad har etablerats; när så har skett är det sedan möjligt att flytta tillsynsresurser 
till en annan bransch utan att det får alltför stora konsekvenser.  
(4) FELAKTIGA INSPEKTIONSUTFALL 
Förekomsten av fel vid inspektioner leder sj älvfallet till störningar. Om verksamheter 
som ej uppfyller lagstiftningens krav bedö ms följa lagen (typ 1 fel), samtidigt som 
verksamheter som följer lagen bedöms bryta mot lagen (typ 2 fel), försvagas incitamenten 
för lagefterlevnad. Mot detta kan vägas a tt de verksamheter som uppfyller lagen har 
starkare incitament att överträ ffa lagstiftningens krav i syfte att minska risken för typ 2 
fel. En viss osäkerhet kan alltså ha positiva miljöeffekter, dock till priset av att extra 
kostnader uppstår för verksamheterna. 
 
14 Med jämvikt avses här en situation där ingen enskild aktö r vinner på att ändra sitt val, givet att övriga aktörer 
står fast vid sina val. Denna typ av jämvikt brukar kallas Nash-jämvikt.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 89(5) OFULLSTÄNDIG INFORMATION 
Om verksamheterna inte har fullständig information om lags tiftningen leder mer 
information till en högre grad av lagefterle vnad. Det är dock möjligt att effekten på 
miljökvaliteten paradoxalt nog är negativ i och med att det för verksamheter, vilka 
tidigare felaktigt trodde sig uppfylla lagstift ningens krav, kan vara lönsammare att inte 
reducera sin miljöpåverkan alls. Självfallet är det bättre med välinformerade verksamhets-
utövare, dock kan det ibland vara en fördel att inta en mer pragmatisk hållning och inte 
överskölja dessa med information till den grad  att lagefterlevnad uppfattas som någonting 
ouppnåbart. Detta gäller specie llt i de fall där det finns ett visst tolkningsutrymme. 
Genom att prioritera de väsentligaste åtgärd erna och steg för steg öka verksamhets-
utövarnas kunskap och medvetenhet torde effe kten bli bättre än om tillsynsmyndigheten 
intar en mer dogmatisk och strikt attityd.  
(6) RISKAVERSION 
Graden av riskaversion (riskobenägenhet) påve rkar också verksamhetsutövarna. Dels kan 
incitamenten att uppnå lagefterlevnad påverkas,  dels kan incitamenten att reducera miljö-
påverkan även hos verksamheter som inte klar ar av lagstiftningens krav stärkas. Ju mer 
riskobenägna verksamheter är, desto starkare är dessa incitament. Det kan vara svårt att 
avgöra vilken typ av verksamhet som är me r riskobenägen. Dock skulle man kunna  
argumentera för att en egenföretagare är mer riskobenägen än den ansvarige för en 
anläggning som ingår i en stor koncern, vilket skulle implicera att större verksamheter har 
svagare incitament att reducera miljöpåverkan  och därför borde kontrolleras i högre grad. 
Mot detta kan vägas att större verksamheter s risk för negativ publicitet vid en lag-
överträdelse är högre, samt att mindre verksamheter generellt har en lägre grad av 
kunskap och därmed ett större  behov av inspektioner och andra insatser från tillsyns-
myndigheten. 
 
(7) NORMER 
Verksamhetsutövare påverkas även av råda nde normer i samhället, såtillvida att kost-
naden av en lagöverträdelse (alternativt belöni ngen av att följa lagen) är beroende av 
andra verksamheters miljöbeteende. En norm kan antingen vara kopplad till graden av 
lagefterlevnad eller till omfattningen av m iljöpåverkansreducerande åtgärder bland 
samtliga verksamheter. Även här kan olik a jämvikter uppstå i och med att förvänt-
ningarna om andras beteende påverkar den ensk ilde aktörens incitament och därmed blir 
självuppfyllande. Råder en ”god norm” är kos tnaden av otillräckliga miljöinsatser högre 
och därmed incitamenten för åtgärder starkare  än då den rådande normen är dålig. Genom 
särskilda inspektions- eller informationsinsat ser kan man etablera en bra norm för vad 
som är ett acceptabelt miljöbeteende och därigenom stärka incitamenten för lag-
efterlevnad eller miljöpåverkansreducerande åt gärder. Förutsättningarna för en god norm 
är bättre om inspektionsintensitet eller sank tioner ökar, men försämras om lagstiftningen 
skärps (alternativt tolkningen av denna blir st riktare). I det senare fallet innebär den ökade 
kostnaden för att uppnå lagefterlevnad att fö rväntningarna om andras beteende påverkas 
negativt, vilket ytterligare försvagar in citamenten att följa lagstiftningen.  
 90(8) RISK FÖR TILLBUD 
Förutom incitamentet att genom miljöinvest eringar uppnå lagefterlevnad, kan det för 
verksamhetsutövare existera ytterligare motiv  att göra sådana investeringar, om dessa är 
kopplade till risken för att tillbud inträffar. I så fall uppstår två typer av konsekvenser: 
miljöinsatserna påverkar inte bara huruvida la gen efterlevs, vilket eventuellt leder till en 
sanktion om så ej är fallet, utan också risker i samband med verksamhetsutövningen. Om risken för tillbud utgör en ytterligare faktor att ta hänsyn till genererar analysen kvalitativt 
likartade resultat. En väsentlig skillnad är dock att verksamheterna då kan tänkas vilja 
göra investeringar i syfte att reducera risker, alldeles oavsett om lagen efterlevs. Således finns incitament att överträffa de krav som lagen ställer i och med att riskerna för tillbud 
reduceras. Likaledes har även de verksamhe ter som inte lyckas uppnå lagefterlevnad 
incitament att minska riskerna.  
4.3 Hur påverkas verksamhetsutövarnas  
incitament av konjunktur, branschtillhörighet, 
marknadsförhållanden och typ av konkurrens? 
Studien som ligger till grund för detta avsnitt (Häckner och Herzing, 2012) är ett försök 
att systematiskt studera de företags- oc h marknadskaraktäristika som avgör vilka 
incitament företag har att bryta mot olika type r av lagstiftning. Syftet med detta avsnitt är 
att utreda om det finns några starka generella slutsatser so m kan dras och som kan vara 
till nytta för en tillsynsmyndighet. Ingen tills ynsmyndighet har ju obegränsade resurser 
och det framstår som rimligt att satsa mer där risken för överträdelser är som störst. En 
viktig fråga blir därför om det finns vissa företags- och marknadskaraktäristika som ger 
upphov till extra starka ekonomiska dr ivkrafter att bryta mot lagen. 
 
En viktig utgångspunkt är att företag antas kunna reducera sina rörliga produktions-kostnader genom att bryta mot lagen men att o lika företag har olika starka incitament att 
göra detta, beroende på egenskaper hos före tagen och de marknader där dessa är verk-
samma. Utgångspunkten är teoretisk och ramv erket täcker in ett antal olika scenarier 
utöver brott mot miljölagstiftni ngen. Momsbedrägerier och överträdelser av olika typer av 
importrestriktioner kan exempelvis också förvän tas minska ett företags kostnader för att 
sälja sin produkt på marknaden.  
Studien utgår från en modell av en marknad som utvecklades i Häckner (2000). Vi tänker 
oss ett utgångsläge där samtliga företag på en viss marknad har samma kostnader. Sedan 
beräknas ökningen i vinst för ett företag som sänker sina produktionskostnader genom att 
bryta mot lagen. Incitamenten att bryta mo t lagen fångas med andra ord av den vinst-
ökning företaget beräknas få ge nom minskningen i kostnader. 
 
Inom ramen för modellen kan betydelsen av en rad olika faktorer studeras: grad av 
kostnadsbesparing, konjunktur, produktdiffere ntiering, marknadsstruktur, samt typ av 
konkurrens. Med förståelse för hur dessa fakt orer påverkar incitamenten kan sedan 
slutsatser dras rörande var och när tillsynsinsatser bör koncentreras. 
 91(1) HUR PÅVERKAR STORLEKEN PÅ KOSTNADSBESPARINGEN VINSTEN AV ATT 
BRYTA MOT LAGEN? 
Företag, för vilka det är dyrt att leva upp till lagens miljökrav, bör övervakas hårdare. 
Resultatet är uppenbart. Ju mer man kan sänka  sina produktionskostnader genom att bryta 
mot lagen, desto större blir vinsten. 
 
(2) VILKEN BETYDELSE HAR DET ALLMÄNNA 
EFTERFRÅGELÄGET/KONJUNKTUREN? 
Tillsynsverksamheten bör intensifieras u nder högkonjunkturer. Resultatet är också 
tämligen självklart. Under högkonjunkturer är  vinster och priser höga. Om ett enskilt 
företag då kan minska sina pr oduktionskostnader, kan det oc kså sänka sitt pris något och 
därigenom kapa åt sig en stor del av de h öga efterfrågevolymer och vinster som finns på 
marknaden.15 
 
(3) SPELAR DET NÅGON ROLL OM FÖRETAGET I FRÅGA ÄR VERKSAMT PÅ EN 
MARKNAD MED STANDARDISERADE PROD UKTER ELLER PÅ EN MARKNAD MED 
SÄRPRÄGLADE/DIFFERENTIERADE PRODUKTER? 
Företag som tillverkar starkt standardiserade eller starkt differentierade produkter vinner 
mer på att bryta mot lagen än andra företa g. Detta resultat kräver en lite djupare 
förklaring. När produkterna är starkt standardi serade (dvs inte skiljer sig åt mellan olika 
producenter) krävs endast en liten prisskillnad för att en stor del av konsumenterna ska 
byta leverantör. Detta i kombination med att vinstmarginalerna generellt sett är låga på 
marknader med standardiserade produkter, gör att ökningen i vinst för ett företag som 
plötsligt får en kostnadsfördel blir stor. Är i stället produkterna utpräglat differentierade 
(dvs. de skiljer sig i hög grad mellan olika le verantörer) har varje företag en hög grad av 
marknadsmakt gentemot konsumenterna. Man be höver då inte ta speciellt stor hänsyn till 
konkurrenternas strategiska agerade vid en pl ötslig sänkning av kostnadsnivån, utan kan 
välja nytt pris mer eller mindre fritt. Också detta  ger en stor ökning av företagets vinst. 
 
(4) HAR ANTALET KONKURRENTER NÅGON BETYDELSE? 
En tumregel bör vara att företag med få kon kurrenter övervakas hårdare. Detta resultat är 
något mindre starkt än ovanstående resulta t. Det finns extrema nivåer på kostnads-
besparingar för vilka det omvända gäller, men för de flesta rimliga besparingsnivåer blir 
vinsten av att bryta mot lagen högre ju färre  konkurrenterna är. Om konkurrenterna är få 
har varje företag en hög grad av marknads makt gentemot konsumenterna. Vinster och 
priser är höga i utgångsläget. En plötslig  kostnadsreduktion kan då utnyttjas genom att 
företaget ifråga sänker sitt pris något. Därige nom överförs en relativt stor del av marknad-
ens efterfrågevolymer och höga vinster till företa get. Om antalet konkurrenter är stort så 
                                                      
15 Det bör understrykas att här inte har tagits häns yn till eventuella långsiktiga konsekvenser av en 
lagöverträdelse. Det är tänkbart att ett företag i en lågkonjunktur genom att br yta mot lagen kan slå ut 
konkurrenter och därmed generera högre vinster även i fr amtiden, vilket skulle innebära att incitamenten för 
att bryta mot lagen stärks då konjunkturen är dålig.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 92är priser och vinster pressade i utgångsläge t och möjligheten att öka vinsterna drastiskt 
genom att locka över kunder är mindre.  
 (5) SPELAR DET NÅGON ROLL OM FÖRETAGETS KONKURRENSMEDEL ÄR PRIS 
SNARARE ÄN KVANTITET? 
En tumregel bör vara att företag vars konku rrensmedel är kvantitet övervakas hårdare än 
företag vars konkurrensmedel är pr is. Även detta resultat är mindre starkt än de tre första. 
Det finns även här nivåer på kostnadsbespar ingar för vilka det omvända gäller, men för 
de flesta rimliga besparingsnivåer och markna dsstrukturer (dvs. antalet konkurrenter) blir 
vinsten av att bryta mot lagen högre om konku rrensmedlet är kvantitet snarare än pris. 
Kvantitetskonkurrens leder i normalfallet till högr e vinster och priser än priskonkurrens. 
En plötslig kostnadsreduktion kan då utnyttjas genom att företaget i fråga sänker sitt pris 
något. Därigenom överförs en relativt stor del av marknadens efterfrågevolymer och 
vinster till företaget. Vid priskonkurrens är pr iser och vinster pressade i utgångsläget och 
möjligheten att öka vinsterna drastiskt genom att locka över kunder är mindre. 
 
Kan dessa fem resultat på ett enkelt sätt över sättas i någon form av riktlinjer som inte 
ställer orimligt höga informationskrav på  tillsynsmyndigheten? Resultaten (1) och (2) och 
(4) bör vara möjliga att applicera som de är skrivna ovan. När det gäller resultat (3) är det 
mycket som talar för att problemen med höga vinster vid lagbrott är större om produkter-
na är utpräglat differentierade än om de är st arkt standardiserade. I det senare fallet är ju 
de vinster som finns att hämta på marknaden låga i utgångsläget. När det gäller resultat 
(5) kan man möjligen säga att det är troligar e att företag med ledi g produktionskapacitet 
använder priset som konkurrensmedel än företag med fullt kapacitetsutnyttjande. 
Generellt sett framstår det dock som en svår  uppgift för tillsynsmyndigheten att avgöra 
vilket konkurrensmedel som är viktigast på en skilda marknader. En något förenklad lista 
med tillsynsråd, utan alltför stora krav på svåråtkomlig information, skulle alltså kunna se ut på följande sätt: 
 
I. Företag för vilka det är dyrt att le va upp till lagens miljökrav bör övervakas 
hårdare.  
II. Tillsynsverksamheten bör inte nsifieras under högkonjunkturer. 
III. Företag som utsätts för en låg grad av konkurrens, antingen för att konkurrenter 
i stor utsträckning saknas eller för att produkten är starkt särpräglad/ 
differentierad, bör övervakas hårdare.  
 
4.4 Val av och effekter av olika tillsynsmetoder 
på företag och miljörisk 
Det här avsnittet som är baserat på Jacobsson (2012) syftar till att öka förståelsen för de 
mekanismer som kan tänkas påve rka valet samt utfallet av olika tillsynsmetoder på olika 
typer av verksamheter. För att kunna analy sera samspelet mellan den operativa tillsyns-
myndigheten och en verksamhetsutövare har vi  konstruerat en spelteoretisk modell. 
Modellen bygger på specifika antaganden vilk a ger ett teoretiskt ramverk inom vilket 
analysen sker. Teoretiska tillsynsmodeller ka n grovt klassificeras i två typer där den  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 93första analyserar verksamhetsutövarens val huruvida han/hon medvetet ska bryta mot 
miljöbalken och t.ex. göra ett miljöfarligt utsl äpp eller ej. Den andra klassen av modeller 
analyserar olika åtgärder som verksamhetsu tövaren kan göra för att öka eller minska 
sannolikheten för någon typ av miljöstörande händelse, som t.ex. att investera i säkrare 
teknik. Den här modellen ansluter sig till de n senare kategorin där verksamhetsutövaren 
dels väljer produktionsnivå, dels väljer nivån på miljöinvesteringar där syftet är att maxi-
mera sin vinst. Med vinst me nar vi den monetära vinning en  verksamhetsutövare gör. En 
högre produktionsnivå antas öka risken fö r en miljöstörande olycka medan miljö-
investeringar minskar densamma. Skulle sed an en olycka ske upptäcks denna med en 
sannolikhet som ökar ju mer resurser tillsyns myndigheten lägger på kontrollverksamhet 
(som t.ex. inspektioner). Upptäcks sedan olyc kan får verksamhetsutövaren ett straff. En 
miljöstörande olycka definierar vi som ett utsläpp utöver tillåtna nivåer som påverkar 
miljön negativt. Naturligtvis kan olika typer av olyckor vara mer eller mindre lätta att 
upptäcka men i modellen gör vi det förenkla nde antagandet att sannolikheten för upptäckt 
endast beror på hur mycket resurser tills ynsmyndigheten lägger på kontrollverksamhet. 
 
Tillsynsmyndigheten har i modellen ett val me llan att fördela en given budget på å ena 
sidan kontrollerande tillsyn och, å andra si dan, informerande tillsyn. Kontrollen ökar 
sannolikheten att upptäcka olyckor, medan info rmation gör det enklare (billigare) för 
verksamhetsutövaren att göra miljöinvesteri ngar. Mer kontroll fungerar då avskräckande 
för verksamhetsutövaren då det förväntade straffet ökar medan information fungerar som 
en morot för att öka miljöinvesteringar. Tillsynsmyndigheten vill finna den optimala 
mixen av kontroll och information för att minimera miljörisken.   
Resultaten av analysen anger hur andele n av respektive tillsynsmetod bör anpassas till 
olika egenskaper hos verksa mheten. Dessa egenskaper är: produktionsteknologirisk – 
olycksrisken för en viss produktionsteknologi; upptäckbarhet av olyckor – hur lätt det är 
att upptäcka en miljöstörande olycka hos verksamheten; verksamhetsutövarens miljö-
kompetens – hur väl verksamhetsutövaren fö rstår sin verksamhets miljöpåverkan/risk; 
samt straffnivå – hur kraftig påföljden är vid en upptäckt olycka. Det är tänkbart att olika 
branscher har olika kombinationer av ovanstående  egenskaper. Notera att vi fokuserar på 
mixen av tillsynsåtgärder givet en viss öronmär kt budget. Därför kommenterar vi inte för 
närvarande om tillsynsmyndigheten ska lä gga mer eller mindre resurser på en 
verksamhetsutövare baserat på dennes egenskaper. 
 Innan vi redogör för resultaten kan det vara av värde att diskutera några egenskaper hos 
modellen i allmänhet och de två tillsynsme toderna i synnerhet. Informationstillsyn har 
generellt en stimulerande effekt på verk samhetsutövarens produkt ion då den minskar 
dennes kostnader för (nya) miljöinvesteringar, vilket i sin tur håller nere olycksrisken, 
vilket underlättar en hög produktionsnivå. Effe kten av informationstillsyn på miljörisken 
är dock mer komplex. Miljörisken minskar då  miljöinvesteringarna ökar, men påverkas i 
den andra riktningen av att nivån på produktione n stiger. Det är svårt att entydigt uttala 
sig om nettoeffekten. Sammanfattningsvis kan dock sägas att informationstillsyn, av 
uppenbar anledning, är en näringslivsvänlig tillsynsmetod.   NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 94Även kontrollerande tillsyn stimulerar m iljöinvesteringar, fast genom en annan 
mekanism. Mekanismen är här att kontro llerande tillsyn gör miljöinvesteringar mer 
lönsamma då de minskar en större förvänta d kostnad av en olycka. Däremot så ger mer 
kontrolltillsyn en högre produktionskostnad (större  förväntad kostnad vid olycka) vilket 
leder till en lägre produktions nivå och även en lägre vinst för verksamhetsutövaren. 
Kontrollerande tillsyn minskar således miljöri sken då den dels stimulerar miljö-
investeringar och dels minskar produktionsnivån. 
 Från ovanstående resonemang skulle man ku nna fråga sig varför inte all tillsyn är 
information då den både stimulerar miljö investeringar samtidigt som verksamhets-
utövarens vinst stimuleras (även om effekten på miljörisken är svår att uttala sig om)? 
Skulle vi i modellen utesluta kontrollerande tills yn skulle sannolikheten att straffas för en 
miljöstörande olycka vara noll för verksa mhetsutövaren. Under dessa förutsättningar 
finns ingen anledning att investera i miljötekni k då den endast utgör en kostnad utan att 
minska den förväntade kostnaden av en olyc ka. Modellen har alltså den egenskapen att de 
två tillsynsmetoderna kompletterar varandra, kontrollen ger star ka incitament att undvika 
olyckor samtidigt som informatione n underlättar detta arbete.   
 
Nedan redogör vi för detta avsnitts huvudresu ltat. I redogörelsen görs antagandet om ”allt 
annat lika”, dvs. allt i modellen hålls kons tant förutom just den parameter som 
representerar den egenskap vi analyserar. 
 
(1) HUR PÅVERKAR ÖKAD PRODUKTIONSTEKNOLOGIRISK TILLSYNEN? 
Om en verksamhet får en ökad produkt ionsteknologirisk bör tillsynen bli mer 
kontrollerande och mindre informerande. Miljörisk en ökar. Då en verksamhet får en ökad 
produktionsteknologirisk för en given nivå på produktionen ökar den avskräckande 
effekten av kontrollerande tillsyn då kontro ller nu har en högre sannolikhet att finna 
miljöstörande olyckor.  
 
(2) HUR PÅVERKAR ÖKAD MILJÖKOMPETENS TILLSYNEN? 
Om verksamhetsutövaren ökar sin miljökompe tens bör tillsynen bli mer kontrollerande 
och mindre informerande. Miljörisken mins kar. Om verksamhetsutövarens miljö-
kompetens ökar så minskar, av naturliga sk äl, informationsbehovet för densamme. Ett 
annat sätt att uttrycka detta på är att margin alavkastningen av en enhet informationstillsyn 
minskar då effekten av information på en redan väl informerad verksamhetsutövare är 
liten. Kontroll ger då relativt sett en bättre effekt. 
 
(3) HUR PÅVERKAR STARKARE STRAFF TILLSYNEN? 
Om straffskalan ökar bör tillsynen bli me r kontrollerande och mindre informerande. 
Miljörisken minskar. Om straffskalan ökar  blir marginaleffekten av mer kontroll 
kraftigare på förväntat straff (upptäcktssannolikhet multiplicerat med straffet) vilket gör det till en mer effektiv tillsynsmetod.  
 95Ovanstående tre resultat är baserade på verk samhetens/verksamhetsutövarens egenskaper 
och att tillsynsmyndigheten önskar minimera miljörisken. Tidigare forskning om svensk 
miljötillsyn har indikerat att olika operativ a tillsynsmyndigheter ibland tar näringspolitisk 
hänsyn på bekostnad av miljöintressen. Vår modell kan också analysera vad som händer 
om vi antar att tillsynsmyndigheten, förutom a tt vilja minimera miljörisken, även vill att 
verksamhetsutövaren har en hög produktionsnivå. 
 
(4) HUR PÅVERKAR NÄRINGSLIVSINTRESSEN TILLSYNEN? 
Ju mer en tillsynsmyndighet bryr sig om  verksamhetsutövare ns produktionsnivå 
(näringslivsintresse) desto större andel av  tillsynen kommer att vara informerande. 
Miljörisken ökar. Eftersom information är  en mer näringslivsvänlig tillsynsmetod än 
kontroll kommer tillsynsmyndigheter som vill främja (det lokala) näringslivet att föredra information framför kontroll i tillsynen. Detta får som konsekvens att miljörisken ökar då 
mixen av tillsynsmetoder inte är optim erad för att minimera densamma. 
 Notera här att vi i analysen endast tittar på  mixen av tillsynsmetoder och inte på mängden 
tillsynsresurser. Skulle vi utöka modellen och ta hänsyn till den relativa fördelningen av 
tillsynsresurser mellan olika verksamheter s kulle en exogen förändring (en förändring i 
någon av modellens parametrar, dvs. förä ndringen kommer utanför modellen) som 
minskar en enskild verksamhets miljörisk me d största sannolikhet att innebära att tillsyns-
resurser skulle överföras från den verksam heten till någon annan med en högre miljörisk, 
se tidigare resonemang i avsnitt 2 och 3. Exem pelvis skulle ovans tående förändring i 
miljökompetens (resultat 2) med stor sannoli khet leda till att tillsynsresurser tas från 
denna verksamhet och läggs på någon a nnan med t.ex. mindre miljökompetens. 
 
Modellen är naturligtvis en förenkling av ve rkligheten med syfte att skapa ett analytiskt 
ramverk för att bättre förstå vissa grundlägga nde mekanismer i samspelet mellan en 
operativ tillsynsmyndighet och en verksamhe tsutövare. Vi antar i modellen att 
verksamhetsutövaren endast bryr sig om si n vinst och bortser från att denne även kan 
tänkas bry sig om miljön, vara känslig för normer (se avsnitt 2, policyimplikation 7) och i allmänhet vilja ”göra rätt för sig”. Dessa eg enskaper kan påverka resultaten i modellen, 
men troligen inte omkullkasta dem. Om vi ex empelvis antar att en verksamhetsutövare 
bryr sig både om miljön och si n vinst kan vi tänka oss att en  sådan person kanske skulle 
investera mer i miljöteknik jämfört med en person utan miljöhänsyn. Samtidigt kommer 
en verksamhetsutövare aldrig att helt bortse från sin vinst då han/hon måste försörja sig 
själv och sin familj. Vidare kan en norm i sa mhället göra det socialt oacceptabelt att inte 
investera i miljöteknik vilket då kan tänkas minska tillsynsbehovet. Dock har tidigare 
forskning visat att normer snabbt kan förfalla om  de inte får ett visst stöd från exempelvis 
tillsynsverksamhet som signalerar samhällets förväntningar på miljöbeteende.   
4.5 Delegerad tillsyn med lokal budgetering 
Detta avsnitt är baserat på Muren (2012) som undersöker effekterna av lokal budgetering 
på miljötillsynen. Den teoretiska analysen ge r förutsägelser som undersöks empiriskt med 
tillgängliga data för miljötillsyn i Sverige. Vi ser att det finns en stor variation mellan  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 96kommunerna. Dessutom finns ett starkt samb and mellan denna variation och syssel-
sättningen i olika branscher i kommunerna, på så sätt att fler tillsynsaktiviteter sker i 
kommuner med en hög andel verksamheter som i praktiken måste bedrivas lokalt i 
kommunen (t.ex. byggnad och omsorg), meda n färre tillsynsaktiviteter sker i kommuner 
med låg andel sådana mindre flyttbenägna ve rksamheter. Dessa tendenser är förenliga 
med modellens förutsägelser (även om detta  i och för sig inte bevisar något om 
modellen). 
 En beskrivning av den teoretiska analysen följer nedan. Två kommuner studeras, låt oss 
kalla dem Albo och Bydala och i den gr undläggande versionen av modellen har 
kommunerna lika många innevånare. Medborga rna antas ha samma uppfattningar om 
värdet av två varor: privat konsumti on och budgeten för miljötillsyn i den egna 
kommunen. För båda varorna gäller att en invånare som får högre inkomster vill öka 
konsumtionen av båda varorna. Medborgarna får sin inkomst från arbete och de kan 
arbeta lokalt i den egna ko mmunen, eller pendla till ett ar bete i den andra kommunen. 
Lönen är densamma i båda kommunerna, men de som pendlar till den andra kommunen 
för sitt arbete har lägre nettoinkomst er på grund av pendlingskostnaden. 
 
I de två kommunerna verkar tre företag, företa g A som alltid är lokaliserat i Albo, företag 
B som alltid är lokaliserat i Bydala och fö retag C som inledningsvis har sin verksamhet 
förlagd i Albo, men som skulle kunna flytta sin verksamhet till Bydala. Vid en eventuell 
flytt uppstår en flyttkostnad för företag C och företaget kommer bara att flytta om 
fördelarna med flytten uppväger flyttkostnaden.  
Miljötillsynen i varje kommun finansieras genom en fast skattesats som fastställs i ett 
kommunalt val. Invånarna i de två kommunern a röstar på sin ”favoritskattesats” och 
medianväljarens föredragna sk attesats vinner omröstningen. De invånare som pendlar och 
därmed har lägre nettoinkomster kommer att rösta på en lägre skattesats. Eftersom alla 
antas ha samma bruttolön finns två möjliga skatt esatser, en lägre om medianväljaren är en 
pendlare och en högre om medianväljaren inte  är en pendlare. En kommun där median-
väljaren är en pendlare, eller med andra ord en kommun där mer än hälften av invånarna 
pendlar till jobbet, kommer därmed att ha en lä gre skattesats vilket ger en lägre skatte-
intäkt och därmed en mindre budget för miljötillsynen, jämfört med en kommun där 
medianväljaren inte är en pendlare, dvs. en  kommun där mindre än hälften (eller t.o.m. 
inga) av invånarna pendlar till jobbet.  
Det antas i modellen att den lokala miljönäm nden har målet att minimera föroreningarna i 
den egna kommunen. Det mede l den har till sitt förfogande är  inspektioner av det enda 
eller de två företagen som verkar i kommune n. Vidare antas att dessa inspektioner är 
kostsamma inte bara för tillsynsmyndigheten utan också för de företag som utsätts för 
inspektionsaktiviteter. På grund av denna kostn ad kan det vara intressant för det företag 
som kan flytta (dvs. företag C) att omlo kalisera från Albo till Bydala, om inspektions-
aktiviteten är så mycket lägre i Bydala att de minskade kostnaderna för inspektioner 
uppväger flyttkostnaden.    NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 97Från miljönämndens synpunkt kan en sådan omlokalisering innebära en ändring av 
budgeten, dvs. en eventuellt minskad budget i Albo och i så fall en ökad budget i Bydala 
om företag C skulle flytta från Albo till Byda la. Å andra sidan innebär en omlokalisering 
att antalet företag som ska inspekteras minska r i Albo och ökar i Bydala och detta i sin tur 
innebär att Albo kan lägga alla sina inspek tionsresurser på ”sitt” företag (företag A), 
medan miljönämnden i Bydala måste få sina inspektionsresurser att räcka till både det 
lokala företaget (företag B) oc h företag C. (I den mån tillsynen delvis är självfinansierad 
minskar betydelsen av dessa budgeteffekter, men de försvinner inte så länge själv-
finansieringsgraden är lägre än 100 procent. ) Båda miljönämnderna skulle kunna föredra 
att företag C har sin verksamhet i den andra kommunen, eller också tvärtom, och det är 
tänkbart att de skulle försöka anpassa sina in spektionsaktiviteter för att nå önskat resultat 
(dvs lägsta möjliga föroreningar i den egna  kommunen). För att strukturera de olika 
möjligheterna delas analysen upp i två fall. 
 Fall 1 behandlar situationen när företag C anst äller färre än hälften av invånarna i Albo 
och Bydala. Detta innebär att oberoende av i vilken kommun företag C är lokaliserat, så 
kommer medianväljaren i båda kommunerna att vara en icke-pendlare. Därmed blir 
skattenivån och miljötillsynsbudge ten lika höga i båda komm unerna. I detta fall kommer 
miljönämnden i Albo att vilja ”skrämma bort” företag C genom att lägga mer inspektions-
resurser på det företaget. Detta kommer doc k Bydala att vilja motverka. På grund av 
flyttkostnaden kommer Bydala alltid att kunna  hota med en så hög inspektionsintensitet 
för företag C om det flyttar dit, att flytten in te blir värd kostnaden för företag C. Företag 
C stannar alltså i Albo och företagsrörlighete n påverkar inte inspektionsintensiteten i 
någon av kommunerna. 
 
I fall 2 är företag C så stort att medianväljaren  i Bydala (dvs. där företag C inte är lokali-
serat) är en pendlare. Skattesatsen och m iljötillsynsbudgeten blir alltså högre i Albo, där 
företag C har sin verksamhet. Å andra sidan ska budgeten användas till att inspektera två 
företag. Nettoeffekten kan bli ökad eller mi nskad föroreningsgrad i den kommun där före-
tag C befinner sig (företagets kostnader för mi nskad förorening spelar en viktig roll här). 
 
I fall 2a är budgetskillnaden inte stor nog  att uppväga föroreni ngsökningen och miljö-
nämnden i Albo vill hellre bli av med företag C.  Då är vi tillbaka i fall 1 där det visats att 
detta inte är möjligt, dvs. företag C stanna r i Albo och inga inspektionsintensiteter 
påverkas.  
Slutligen i fall 2b är budgetökningen för miljönämnden om företag C finns i kommunen 
stor nog att uppväga nackdelen att behöva in spektera två företag och båda kommunerna 
vill ha företag C till sin kommun. Givet att företa g C inte har en väldigt stor flyttkostnad 
kommer Albo då att anpassa inspektionsintensite ten så att företag C får färre inspektioner 
medan företag A får resten av de inspektioner som budgeten medger.  
Sammanfattningsvis pekar analysen på att loka l budgetering av miljötillsynen kan försätta 
lokala miljönämnder i en situation där de anpassar tillsynsintensiteten efter företagens 
rörlighet på så sätt att företag som relati vt lätt kan flytta från kommunen inspekteras  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 98mindre, medan företag eller verksamheter som har svårt att omlokalisera i stället 
inspekteras mer.  
4.6 Sammanfattning 
Detta kapitel har illustrerat hur samspelet me llan verksamhetsutövarens och den operativa 
tillsynsmyndigheten kan analyseras med hjälp av  formella nationale konomiska modeller. 
Fokus har varit på hur verksamhetsutövare n anpassar sitt miljöbeteende efter olika 
faktorer som t.ex. produktionsteknologi, marknadsförhållanden och differentierade 
tillsynsmetoder. 
 
Utifrån insikterna om verksamhetsutövarnas incitament är det möjligt att dra slutsatser beträffande utformningen av tillsynen. För att fö rbättra dess effektivitet krävs dels att rätt 
prioriteringar görs (yttre effektivitet), dels att resurser används optimalt (inre effektivitet). 
En ökad förståelse för de faktorer (marknad , bransch etc.) som påverkar verksamhets-
utövarnas incitament underlättar arbetet med a tt identifiera de sektorer där tillsynen har 
störst effekt. Likaledes torde insikter om effekten av olika tillsynsinstrument (inspek-
tioner, uppföljning, råd och stöd m.m.) bidra till en effektivare användning av tillsyns-myndigheternas begränsade resurser. I kapitel 12 diskuteras effektivitet inom miljötillsyn 
i ett vidare perspektiv. 
 
4.7 Referenser 
Becker, G.S., 1968, ”Crime and Punishme nt: An Economic Approach”, Journal of 
Political Economy 76(2), 169217.  
Herzing, M., 2012, ”The Cost of Complian ce with Environmental Legislation – An 
Overview”, manuskript, Nationalekonomiska  institutionen, Stockholms universitet. 
 
Häckner, J., 2000, ”A Note on Price a nd Quantity Competition in Differentiated 
Oligopolies”, Journal of Ec onomic Theory 93, 233239. 
 
Häckner, J. och M. Herzing, 2012, ”When do Firms Break the Law in Order to Reduce 
Marginal Cost? – An Application to the Pr oblem of Environmental Inspection”, Working 
Paper 2012:11, Nationalekonomiska ins titutionen, Stockholms universitet. 
 
Jacobsson, A., 2012, ”Effects on Firms and Environmental Outcomes from Differentiated 
Environmental Inspection and Enforcement Strategies”, manuskript, Nationalekonomiska 
 Muren, A., 2012, ”Delegated Enforcem ent With Local Budgeting”, manuskript, 
Nationalekonomiska institutione n, Stockholms universitet. 
 99Kapitel 5 
Ärendehantering och analysstöd 
Forskningsprogrammet EMT har syftat till att stödja möjligheter för att skapa mått på 
lokal och nationell tillsynseffektivitet. Det ha r från början varit uppe nbart att det inte 
finns ett möjligt allomfattande effektivitetsm ått. Snarare handlar effektivitet om att göra 
det möjligt att på olika nivåer ta fram det e ller de mått som bäst svarar upp mot olika 
typer av mer eller mindre långsiktiga miljöintressen. Vidare har syftet med programmet inte varit att skapa ännu ett ärendehantering ssystem eller en central nationell databas med 
befintliga data. Som tidigare nämnts i rapporten (se kapitel 3) så finns inte befintliga data 
om miljötillsynen samlad och därm ed har programmet fokuserat på möjligheterna att på 
ett flexibelt sätt tillgängliggöra relevanta data  för de inblandade myndighetsaktörerna. 
 
5.1 Befintliga system och databasinventering 
I det följande ger vi en kort översikt över de datorsystem som för närvarande används av 
kommuner och länsstyrelser i deras arbete med att bedriva miljötillsyn. Till viss del 
diskuteras även relaterade system och den marknad där dessa system utvecklas och upphandlas. 
 
Marknaden i Sverige kan bäst beskrivas som ett s.k. duopol där två större aktörer säljer hela programvarusviter som passar för många olika syften på den lokala kommunnivån. 
Även en eller två mindre leverantörer existe rar och vidare har so mliga kommuner valt att 
upprätthålla sina register med hjälp av me r standardiserade Office-produkter i form av 
t.ex. skräddarsydda kalkylblad eller olika ty per av databasapplikationer. Denna senare 
observation, dvs. att relativt vanliga skrivbor dsprogram faktiskt ka n användas och ibland 
också föredras framför de specialanpassade lösningarna, är ett exempel på att de befintliga systemen till största delen utgör stöd till den mer generella ärendehanterings-
process som utgör grunden för stora delar av myndigheters arbete. Detta ärende-
hanteringsarbete handlar typiskt om att re gistrera inkommande handlingar, sammanställa 
olika typer av ärendespecifika underlag, regist rera utgående handlin gar och upprätthålla 
ett register över pågående och avslutade är enden, men däremot handlar inte ärende-
hanteringen i sig om själva sakfrågan avseende att t.ex. stödja i en beslutsprocess.  
En annan faktor som förstärker detta ärende hanteringsperspektiv utgörs av att de två 
marknadsaktörerna har som affärsstrategi a tt marknadsföra en hel svit med systemstöd 
som byggs utifrån samma grundkomponenter och databassystem i syfte att kunna 
användas för en lång rad relativt olika type r av myndighetsuppgifter. Att på detta sätt 
återanvända programvarukomponenter och bre dda utbudet av programvaror i syfte att 
uppnå helhetslösningar för enskilda kom muner är kommersiellt sett en vettig 
affärsstrategi. Breddningen mot att se till kommunens helhet gör dock ytterligare att de 
generiska perspektiven och ärendehanteringe n i synnerhet ställs i fokus, vilket måste 
ställas emot de enskilda uppgifternas särart. Fö r att t.ex. ställa miljön i centrum och skapa 
lösningar som möjliggör statistisk analys, beslutsstöd eller andra innovativa typer av  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 100informationshantering krävs att bredd ersätts  (eller åtminstone kompletteras) med djup, 
där lösningen i första hand anpassas för övergri pande nationella miljömål snarare än för 
en mängd lokala tillämpningar. 
 
5.2 Ärendehantering 
Inspektörernas vardag styrs i dag av de är enden som de är ålagda. Ärendena planeras 
årligen av kommunen (miljönämnden) genom en s.k. tillsynsplan. Planen hanterar de 
planerade uppdragen som ska genomföras i kommunen. Denna planering bildar både beläggningsunderlag oc h underlag för miljötillsynen och dess effekter. För att plan-
eringen ska bli rimlig handlar det också för kommunen om att prioritera inspektionerna i 
relation till personal men även i termer av riskklassning av de anläggningar som finns 
inom kommunen och förstås relativt budget. Fö r planeringen krävs det underlag i termer 
av vilka anläggningar (inklusive information om storlek, verksamhet, påverkan etc.) som 
finns inom kommunen, tidigare inspektioner, resultat av dessa inspektioner och även en 
riskbedömning. Detta underlag insamlas vanlig en utifrån protokoll och utifrån samtal 
med inspektörerna. 
 Ärendehanteringen är central för inspektörerna vilket blir tydligt vid beaktande av hur de 
resonerar om sitt arbete i termer av hur miljötillsynen ska gå till och hur den är 
strukturerad. Arbetet går i cykler omfa ttande planering, genomförande/inspektion, 
uppföljning och värdering. Planering handlar de ls om en övergripande planering, dels om 
inspektörens egen planering inför en inspektion. Den kommunala planeringen ger grund 
för det dagliga arbetet men inför den specif ika inspektionen krävs det dels ett generellt 
underlag avseende verksamheten i relation till la gar och regler, dels historik kring det 
specifika tillsynsobjektet. 
 Som tidigare nämnts kan dagens ärendeha nteringssystem dock mest liknas vid en 
registerfunktion utan möjlighet till analys av  den enskilda inspektionen relativt andra 
inspektioner. Detta gör att nuvarande planeri ng och uppföljning i hög grad görs utifrån 
den personliga erfarenhetsbas som inspektö ren utgör. Inspektörens erfarenhet och 
kunskaper blir därmed en viktig komponent fö r att systemet ska fungera. Detta står i 
samklang med den initiala problembeskrivni ngen av miljötillsynen. Man har svårt att 
skapa spårbarhet mellan olika tillsynsobjekt, men det blir också svårt att skapa kommun-
överskridande transparens och rättssäkerhet dä rför att man i dag inte har åtkomst till data 
på ett enkelt sätt. Det är därför, för a tt skapa mer stabila prioriteringar, enligt 
inspektörerna önskvärt att man kan skapa ett underlag som i högre grad baseras på 
information från liknande fall utgående från nationella data och på information från 
relevanta databaser (branschfa kta, geografiska databaser, ef terbehandling av förorenade 
områden (EBH-databas), MSB:s sevesodatabas, fastighetsdatabaser). 
 
Forskningsprogrammet har följaktligen beakta t den befintliga ärendehanteringsprocessen 
även om det som stått i fokus snarare har var it analys för att skapa samsyn, spårbarhet och 
rättssäkerhet. Ärendehanteringsprocessen fö r inspektören får konsekvenser eftersom 
denna är sammanlänkad med den kommunala tillsynsplaneri ngen och i slutändan även  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 101med det övergripande vägledningsarbetet frå n Naturvårdsverket. Ärendehanteringen 
utgör även basen för att kvalitetssäkra al l information som kommer in i systemet. 
 
Inspektörerna, och i ännu högre grad personal inom kommunledning och hos 
Naturvårdsverket, anser att det behövs ett an alysinstrument för att kunna skapa analyser 
av hur man tagit sig an olika uppdrag och hur dessa relaterar till miljömål och miljölagar. 
Alla vi talat med är överens om att nuvara nde ärendehanteringsstöd inte ger möjlighet till 
sådant stöd även om de i någon mening innehåller de datamängder som behövs. 
 
5.3 Tillsynsprocessen 
Inspektörerna beskriver den övergripande tillsyn sprocessen i termer av en schematisk bild 
enligt figur 5.1. Bilden beskriver att varj e inspektion föregås av en planering där 
inspektören går igenom ärendet och dess hi storik. Många gånger in nebär detta att man 
måste läsa ansökan/anmälan, tidigare beslut eller dokumentation som ligger i pärmar eller 
andra media. Själva utförandet av inspekti onen eller tillsynen utgörs vanligen av ett 
samtal där inspektören på plats gör en  bedömning av verksamhetsutövaren och 
verksamhetens lagefterlevnad. På kontoret fö rfattar man sedan en kontrollrapport, gör en 
bedömning och skriver en beslutsmotivering. Uppföljning görs av de ärenden där detta så 
krävs, vilket kan innebära allt från att man gör  en ny inspektion till att nya uppgifter har 
inkommit från verksamhetsutövaren. Utvärder ingen görs på olika sätt beroende på 
inspektör, intresse, behov och den op erativa tillsynsmyndighetens rutiner. 
 
Figur 5.1:  En övergripande bild av tillsynsprocessen. Denna modell kan både beskriva inspektörens 
arbete där det konkret handlar om att planera och genomföra en inspektion och processen för kommunen 
där den sker årsvis. 
 
Denna övergripande process är liknande för den operativa tillsynsmyndigheten och för 
det nationella perspektivet (Naturvårdsverke t m.m.) även om det handlar om tillsyns-
planering över året respektive tills ynsvägledningar som har kommun- och 
årsövergripande perspektiv. 
 
 1025.4 Risk för inkonsistenta data 
En bild över hela tillsynsprocessen med inbä ddade delprocesser kan därmed schematiskt 
se ut enligt figur 5.2 som visar hur kommunen/inspektören agerar inom ramen för de 
gröna pilarna medan Naturvårdsverket (de bl å pilarna) begär information av kommunerna 
och agerar baserat på den information de får in. Den röda pilen är tänkt att illustrera det 
faktum att dels inte alla kommuner bist år med informationen,  dels den ingivna 
informationen inte alltid är konsistent med av sikten i frågan. Överlag innebär detta att 
systemet blir haltande – inkonsistent – efte rsom Naturvårdsverkets vägledning inte 
bygger på kvalitetssäkrad information. 
 
Figur 5.2:  En beskrivning av relationen mellan en oper ativ tillsynsmyndighet (gröna pilar) och 
Naturvårdsverket (blåa pilar). Bilden visar hur Na turvårdsverket frågar efter information från en kommun 
och sedan ger vägledning till de operativa tillsynsmy ndigheterna. Den röda pilen symboliserar det faktum 
att inte alla frågor besvaras av de operativa till synsmyndigheterna, eller att svaren grundas på andra 
grunddata än de som frågan avsåg. Systemet är inkonsis tent eftersom de olika aktörerna inte agerar 
utifrån samma information. 
 
För att kunna skapa konsistens i systemet så måste alla nivåer bygga på samma grunddata 
om miljötillsynen. Det är avgörande för Natu rvårdsverkets möjligheter att kunna skapa en 
vägledning för miljöinspektioner av specifika e ller generella ärenden, att analysen föregås 
av en bearbetning av faktiska inspektioner och dess utfall. För detta måste Naturvårds-
verket ha tillgång till data från kommunerna oc h då räcker det inte med att ha tillgång till 
sekundära data. I dag kan Naturv årdsverket begära in data men det är inte alltid som 
 103kommunerna skickar in de data som efterfråg as (och då har man inte ett bra underlag) 
eller så beräknas den data som skickas in av kommunerna på olika sätt från kommun till 
kommun (och då har man inte ett tillförlitligt un derlag) eller så skickar man in data i olika 
format (som gör att man måste transponera  informationen). Det finns alltså många 
möjliga felkällor vilket gör att en given vägl edning mycket väl kan baseras på felaktig 
information. Enligt vad som framkommit i dis kussioner med inspektörer verkar det som 
att de tre nivåerna – inspektör, kommun, Naturvårdsverket/motsv arande – lever och 
agerar lite olika beroende på de data, de re gler, den tro och de intressen som den aktuella 
nivån har tillgång till. Kort sagt finns det inte på någon av dessa nivåer ett reellt analys-
stöd eftersom det helt enkelt saknas tillförlitliga data. 
 I det följande gör vi ett antagande om att det inför framtiden kommer att bli möjligt att 
knyta samman de olika databaserna i syfte att skapa ett gemensamt nationellt datalager 
enligt figur 5.3. Vi har här utgått från devisen att datakvaliteten (principerna för 
insamling och uppmärkning) måste säkerstä llas på den lokala nivån för att verknings-
graden ska kunna tillgodoses på den och övriga nivåer . Vi tar här inte hänsyn till var data 
lagras och vem som äger den, men principer för integritet behandlas eftersom detta anses 
vara av betydelse för både inspektörer och verksamhetsutövare. 
 
Figur 5.3:  Figuren beskriver föresatserna med programmet där alla parter delar samma information men 
utvärderar olika delar/nivåer av systemet. 
 
 104Den enkätundersökning vi presenterat i kapite l 2 kan utgöra ett enkelt exempel över viss 
data som rutinmässigt skulle kunna samlas in via ett gemensamt data lager. Sådana data 
skulle kunna användas av Naturvårdsverket (och/eller länsstyrelserna) på ett nationellt/ 
regionalt plan för en effektivare tillsynsväg ledning. Ett kvalitetssäkra t nationellt datalager 
skulle, till skillnad från enkätundersökningar, ha mindre problem exempelvis vad gäller 
bortfall, inkonsistenta svar m.m. samt även ha den stora fördelen av att kunna fånga upp 
förändringar över tid. Ytterligare en stor fördel med datalagret är att möjligheter ges för 
att analysera tillsynen på verksamhetsnivå. Med enkätundersökningar samlas data oftast 
in med den enskilda operativa tillsynsmyndigheten som analysenhet, som i fallet som 
beskrivs i figur 5.2. Detta gör exempelvis att effekter av specifika tillsynsmetoder på 
specifika verksamhetstyper inte fångas upp i analysen.  
Innan vi i kapitel 10 presenterar lösningen fö r hur data ska kunna delas och verka inom 
alla nivåer av systemet kommer vi i kapitel 9 att presentera det scenario som har utvecklats och validerats med och av inspek törer och som även förväntas kunna ligga till 
grund för de analyser och den vägledning som Naturvårdsverket därmed kommer att 
kunna göra utgående från insamlade inspektionsdata.  
5.5 Inspektionspunkter som möjliggörare av  
effektiv informationshantering 
Modern informationshantering till stöd för an alys och beslutsfattande är i dag till stora 
delar datadriven och handlar mycket om själva förmågan  att samla in, underhålla och 
organisera olika typer av kunskap. Rätt använd kan den insamlade informationen 
användas för att både hitta nya möjligheter och dra nytta av dessa möjligheter. På t.ex. ett 
företag kan denna informationshantering handla om s.k. business intelligence  med vilket 
avses att samköra företagets olika datamä ngder för att nå nya insikter till stöd för 
strategiskt beslutsfattande. Ett relaterat be grepp är datalager (eng ”data warehouse”) som 
utgör en central sammankoppling av företagets  olika datakällor. På webben finns andra 
mer öppna tjänster som också är datadrivna i form av t.ex. sökmotorer, rekommendations-
system knutna till nätbutiker som säljer böcke r m.m. Gemensamt för både den företags-
interna datawarehousingen och databehandlingen av öppna källor och användarbeteende 
på webben är att rådata används  för hittills okända syften, dvs. det är då datapunkterna tas 
ur sitt sammanhang och jämförs med datamä ngder från andra databaser som de stora 
vinsterna erhålls. På samma sätt gäller fö r miljötillsynsverksamheten att tillsynsdata 
måste ses som möjliggörare ur ett större perspektiv och lyftas ur sitt sammanhang för att 
uppnå högre mål.  
Vid miljötillsyn förekommer ofta lokala checklisto r som ser olika ut beroende på vilken 
typ av verksamhet som avses. I linje med ovanstående resonemang utgörs datapunkterna i 
detta fall av de enskilda punkter på lis tan som inspekteras, men den sammanvägda 
objektsbedömningen (som görs utgående från underliggande data) är däremot inte en 
datapunkt i sig självt. Dessa inspektionspunkter gör det möjligt att göra objekttyps-oberoende analyser och t.ex. erhålla statistik  avseende en viss typ av kemikaliehantering 
helt oavsett om det rör sig om en bensinmack  eller om en verkstadsskola som utöver den  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 105aktuella kemikaliehanteringen är verksamhets mässigt skilda. Inspektionspunkterna utgör 
för miljötillsynen den möjliggörande ”rådat akomponent” som kan användas för att 
åstadkomma olika typer av datadrivna lösningar för analys, beslutsstöd och uppföljning. 
Som vi ska se i kapitel 10 kan man t.ex. utv eckla intelligent funktionalitet för att utgående 
från en databas med nationella data effektivt ta fram inspektionslistor (dvs. stöd för att 
snabbt ta fram en relevant checklista för de n aktuella inspektionen) och göra jämförelser 
av ifyllda inspektionslistor för att erhålla beslutsstöd och stöd för att ta fram relevanta 
beslutsmotiveringar.  
5.6 Scenario och prototyputveckling 
Som vi sett ovan är det viktigt med nati onell tillgång till inspektionspunkter som hålls 
konsistenta i de olika databaser där de finns  representerade, vilket också ligger till grund 
för det scenario som presenteras i kapitel 9. I detta avseende bör det påpekas att det är 
tillgången  till centraliserade och konsistenta data so m är det viktiga, men att detta inte 
nödvändigtvis hänger ihop med ägandet av inspektionspunkterna. Scenariot och prototyp-
utvecklingen i kapitel 9–10 tar således inte ställning till själva ägandefrågan och det 
kommunala självstyret, utan det är möjligheten till informationshantering  som står i 
centrum och utgör grunden för en effektiv miljötillsyn som snarare än att kunna mätas 
med specifika nyckeltal handlar om möjligheten  att kunna ta fram relevanta nyckeltal och 
ytterligare analysera det dataunderlag som nyckeltalet avspeglar.  
En ytterligare aspekt som har att göra med inspektionspunkterna är som tidigare nämnts 
att datakvaliteten säkerställs lokalt. Med de tta menas att det bör vara inspektörens 
mätning eller professionella bedömning som utgör grund för innehållet i databasen, 
snarare än att dataunderlaget utgörs av en  syntes eller tolkning av datapunkter. Denna 
kvalitetsaspekt är viktig eftersom en dataanal ys aldrig kan bli bättre än dataunderlaget. 
Snarare än att som nu inhämta centrala uppgift er genom att skicka ut (pappers-)enkäter 
till kommunerna vore det följaktligen bättre om  datasammanställningar grundade sig på 
faktiska data som hämtas direkt från och kan härledas tillbaks till källan. På så sätt kan 
man vara säker på att analyserade data grundar sig på den kommunala inspektörens 
domänexpertis och professionalism samt att enkätfrågan har tolkats på ett nationellt 
enhetligt sätt.  
5.7 Sammanfattning 
Genom de operativa tillsynsmyndigheternas självbestämmande ställning har en marknad som fokuserar på lokalspecifik ärendehanter ing vuxit fram. De tillhörande datorsystemen 
tar därmed fasta på myndighets utövningen snarare än på det som är centralt ur miljö-
synpunkt. De miljömässiga bedömningarna beror i stället på inspektörens kompetens och 
professionalism. Då centrala myndigheter be gär information från t.ex. kommuner finns 
det en risk för att inspektörens faktiska  bedömningar och motiveringar negligeras i de 
formulär som används för datainhämtningen. Detta ökar risken för inkonsistens mellan 
kommunens faktiska data oc h den centrala myndighetens inhämtade data. Central tillgång 
till inspektionsdata skulle vidare ge möjlighet till statistiska analyser och framtagande av 
analysstöd för inspektören. Detta kapitel har lagt grunden för ett konsistent system där  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 106alla involverade myndighetsaktörer agerar u tifrån samma dataunderlag med hjälp av s.k. 
inspektionspunkter. I kapitel 9 och 10 utveckl as dessa tankar vidare i termer av process 
och system. 
 
 107TEMA B 
 
INSPEKTÖRENS ROLL OCH FUNKTION 
 108Inledning Tema B 
Den enskilda miljöinspektören och miljöhandlä ggaren är den som till vardags driver den 
svenska miljötillsynen framåt. I följande tre kapite l vill vi från olika perspektiv belysa det 
komplexa i inspektörens arbetssituation och de t heterogena rörande förutsättningarna för 
inspektörerna i olika kommuner.  Här ska endast kort nämnas några faktorer som påverkar 
inspektörernas arbete.   
Miljöinspektörer har olika föru tsättningar för sitt arbete be roende på var de arbetar i 
landet, om de finns i en stor kommun el ler i en liten. I den lilla kommunen behöver 
inspektören kunna mycket på ett brett områ de, då vederbörande måste utöva tillsyn på 
t.ex. restauranger, bensinstationer, dagh em och sågverk. I en större kommun finns 
möjligheten att fokusera på ett av de tr e huvudområdena miljötillsyn, livsmedelstillsyn 
och hälsoskydd.  
 
Miljöinspektörens arbete styrs i hög grad av olika lagar och förordningar , inte minst 
styrs arbetet av miljöbalken. Miljöbalken är en ramlag med ett särskilt syfte, nämligen 
”att främja en hållbar utveckling som inne bär att nuvarande och kommande generationer 
tillförsäkras en hälsosam och god miljö”  (miljöbalken 1 kap. 1 §). Detta ska ske genom 
både tillsyn och rådgivning, vilket i sig kan skapa en inre konflikt som den enskilda 
inspektören måste hantera i mötet med verksa mhetsutövare. Inspektören ska ge råd men 
på ett sådant sätt att verksamhetsutövaren eller dennas representant förstår att det är på ett 
allmänt plan och att inspektören kommer att granska verksamhetsutövarens åtgärder för 
att se om de lever upp till lagen. Råden kan aldr ig vara löften som att ”bara du gör så här 
kommer din åtgärd att bli godkänd”. Inspektöre n har att få till en väl avvägd mix av två 
inte alltid lättförenliga mål. Dels ska insp ektören få till en förtroendefull dialog där 
verksamhetsutövaren tar till sig det som sägs och själv kan känna sig så stärkt av samtalet 
att vederbörande vågar komma med förslag på åtgärder för den egna verksamheten. Dels 
ska inspektören samtidigt vara en myndi ghetsperson som utövar tillsyn och avkräver 
verksamhetsutövaren lagefterlevnad. Lagar och förordningar kan dessutom i sig vara 
motstridiga. Detta kan medföra att inspek tören ensam eller tillsammans med kollegorna 
och chefen på kontoret måste göra en bedömning av vad som är rimliga krav att ställa på 
en specifik verksamhet därför att det inte är  så enkelt som att hålla sig till vad en lagtext 
säger. Dessutom krävs det också tolkningsarbe te av själva lagtexten. Hur t.ex. ett 
vattendrag kan definieras är en sak i Mellans verige och en annan sak i fjällvärlden.  
 
En annan faktor som bidrar till miljöinspektöre rs komplexa vardag är att de ska hantera 
olika världsbilder . En världsbild är en föreställning om tillvarons beskaffenhet och 
universums uppbyggnad, knuten till ett bestämt historiskt skede. Den gängse världsbilden 
såg inte likadan ut på medeltiden som de n gör i dag. Till världsbilden hör också 
människans roll i världen. Med världsbild menas i det här sammanhanget vad människor 
ur sina perspektiv finner mest angeläget och hur de därför väljer att uppfatta världen. 
Verksamhetsutövare har sin uppfattning av vad som är mest angeläget att göra och sin 
roll i det, de som i mötet med miljöinspek tören representerar verksamhetsutövaren har  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 109ytterligare en annan världsbild. Detta har in spektören till uppgift att balansera gentemot 
lagstiftarens världsbild. I bakhuvudet kan inspektören d essutom ha de egna kommun-
politikernas världsbild att också behöva ta stä llning till och hantera. Ovanpå alltihop läggs 
sedan inspektörens egen världsbild. Det behöve r inte alls vara så att dessa världsbilder i 
alla delar skiljer sig åt från varandra. Det räcker med att de skiljer sig på några för 
inspektörens arbete avgörande punkter. Då  skapas en dynamik so m inspektören måste 
kunna hantera för att hitta framkomliga vägar så att kommunikationen inte låser sig.  
 En tredje faktor som ökar komplexiteten i miljö inspektörens arbete är de olika mål som 
miljötillsynen har att hantera. Dessa olika må l kan miljöinspektören behöva förhålla sig 
till. Är det övergripande målet strikt lage fterlevnad eller uppfyllandet av miljökvalitets-
normerna eller främjandet av en hållbar ut veckling? Det kan finnas andra intressen,  
exempelvis hänsyn till det loka la näringslivet, som inspektö rerna egentligen inte ska ta 
hänsyn till, men där det från politiskt håll kan finnas önskemål om en mild tillsyn. Vilka 
mål som i en viss situation faktiskt blir vä gledande får konsekvenser för vilket tillväga-
gångssätt som väljs och vilka tolkningar som görs. Två röster ur den enkätundersökning 
som EMT gjort bland Sveriges miljöchefer få r vara exempel från inspektörernas vardag. 
 
”Resursbrist, vissa ver ksamhetsutövare ska ’strykas medhårs’.”  
“Ekonomiska, näringslivspolitiska intressen påverkar.”  
 
Dessa faktorer och den komplexitet som de för med sig behöver en miljöinspektör kunna 
hantera. Faktorerna ska koordineras med varandra, det måste göras rimlighets-bedömningar om vilken åtgärd som vid en gi ven situation väger tyngst och inspektören 
måste kunna hantera situationer där det sker  krockar mellan världsbilder, politiska mål 
och lagkrav. Följande tre kapitel belyser på  olika sätt komplexiteten i miljötillsynsarbetet 
ur ett inspektörsperspektiv.  
 110Kapitel 6 
Professionella bedömningar –  verktyg i myndighetsutövningen 
En viktig byggsten i miljöinspektörers myndighetsutövning är deras professionella  
bedömningar. Dessa är mångfacetterade, det är  bedömningar som sker i flera steg och 
som ytterst leder till myndighetsbeslut som se dan får konsekvenser i människors liv. Det 
kan vara konsekvenser för den enskilda närings idkaren, för de människor som är grannar 
till en fabrik eller för användare av det kom munala vattenledningssystemet. Det är således 
en avancerad uppgift att utföra dessa professionella bedömningar.  
 
Kapitlet inleds med en presentation av den intervju- och wo rkshopundersökning som 
gjorts om miljöinspektörers professionella bedömningar. Därefter fördjupas förståelsen av 
miljöinspektörers arbete genom att belysa de ras professionella bedömningar med hjälp av 
tre olika perspektiv.  
Det första perspektivet utgår från forskning som fokuserar på professionella bedömningar 
och särskilt den gren som på engelska kall as naturalistic decision making (NDM). Den 
undersöker på vilka sätt beslutsfattande går till i verkliga situatione r. Tidigare forskning 
har valt att undersöka beslutssituationer som iscen sätts av forskarna själva. Dessa blir inte 
lika komplexa som beslutsfattande i verkliga situationer är. Därför utvecklades NDM för 
att bättre kunna undersöka beslut sfattande i verkligheten. Det är just komplexiteten i  
inspektörernas beslutsfattande som belyses i detta kapitel. 
 Det andra perspektivet är det professionella seendet, dvs. vad en yrkesgrupp fokuserar på 
när den utövar sin profession. Miljöinspekt örerna utvecklar sitt professionella seende 
både under utbildningstiden ge nom teori och praktik och ge nom de erfarenheter de gör 
under sitt yrkesverksamma liv. 
 
Det tredje perspektivet tar upp vad objektivite t är. Alla, verksamhetsutövare såväl som 
inspektörer och allmänhet, vet att myndighets personer ska vara objektiva i sin tillsyn och 
i sina beslut. Svårigheten är att beskriva vad objektivitet är för något. Det är heller inte 
ovanligt att inspektörer blir beskyllda för a tt inte vara objektiva. Därför vill vi ge  
utrymme åt att reda ut objektivitetsbegreppet något. 
 
6.1 Miljöinspektörers beskrivning av  
professionella bedömningar 
Det som kännetecknar miljöinspektörens arbe te är bl.a. de bedömningar som ska göras 
inför de myndighetsbeslut som ska tas. De t krävs specifika kunskaper i lagstiftning samt 
fackkompetens inom miljö- oc h hälsoskyddsområdet vilket är komplext och omfattande. 
Miljöinspektörer behöver veta vad som utgör fa ror för miljön och hur t.ex. olika kemiska 
ämnen påverkar vatten- eller markmiljön. De ska också både kunna ta folk och kunna  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 111bedöma människor. De ska känna till tidigare b eslut i liknande ärenden för att likartade 
verksamheter ska få likvärdiga bedömningar. De ska kunna formulera sig begripligt i tal 
och inte minst i skrift. De skriftliga form uleringarna ska dessutom tåla granskning i 
domstol och hålla för en rättslig prövning ( se även kapitel 7 som handlar om roller och 
kompetens). Miljöinspektörer måste med andr a ord besitta en avancerad kompetens. Det 
här kapitlet belyser deras kompetens genom att fokusera på alla de olika bedömnings-
dimensioner som inspektörer själva lyfter fram som viktiga för deras professionella 
bedömningar.  
I denna undersökning om prof essionella bedömningar utgår vi  ifrån tanken om att det 
finns olika bedömningsdimensioner i olika yr keskategorier. Läkare har sina, liksom 
socialarbetare. Snickaren som ska renovera  ett gammalt hus gör sina professionella 
bedömningar innan han sätter igång med arbete t. Snickarens bedömningsdimensioner ser 
inte likadana ut som brottsutredarens. Exem plen är många. För varje yrke behövs en 
särskild fackkompetens. För att den yrke skunnige ska kunna göra en professionell 
bedömning måste vissa åtgärder genomföras, t. ex. inläsning av ärendet, provtagning, 
intervjuer eller en okulär besiktning (med hjälp av synen). Varje yrkes olika åtgärder utgör bedömningsdimensioner som behövs för att individen ska kunna göra en 
professionell bedömning. En bedömningsdimension  är en aspekt man använder i sin 
bedömning och man kan ha flera bedömnings dimensioner som man använder i en och 
samma situation. Tolkningsramen  är den ram inom vilken man betraktar ett fenomen. 
Utifrån tolkningsramen väljer man ut vissa saker att fokusera på. Som miljöinspektör är 
det viktigt att notera lutningen på ett gol v med golvbrunn, men det är ointressant vad 
själva byggnaden har för färgnyans eller vilk et bilmärke ägaren till byggnaden kör. I 
inspektörers tolkningsramar ingår exempelvis  golvlutning och färgers miljöfarlighet, men 
inte bilmärken och färgnyanser.  
För att kunna göra en rimlig bedömning be höver bedömaren använda sig av vissa dimen-
sioner som är aktuella för just dennes professi on. Under de första intervjuerna med miljö-
inspektörer undersökte vi därför vilka bedömni ngsdimensioner som är aktuella för dem.  
 
Generellt brukar inspektörens bedömningsarbete gällande inspektioner delas in i tre delar: 
förarbete, själva inspektionen och efterarbet e. Givetvis omfattar inspektörsrollen mycket 
mer än inspektioner, men just här väljer vi att fokusera på inspektioner och arbetet kring 
dem. Vi vill med denna undersökning gräva litet djupare i dessa tre delar. Med hjälp av begreppet bedömningsdimensione r vill vi presentera åtta olika dimensioner som är 
viktiga för miljöinspektörens bedömning. De  åtta dimensionerna presenteras utan att 
komma i en specifik kronologisk ordning.  Inläsning på det specifika ärendet, typ av objekt man ska besöka och historiken 
för det enskilda objektet 
 Inspektion 
 Samtal med verksamhetsutövaren 
 Samtal med andra kollegor 
 Läsa igenom tidigare beslut 
 Undersöka lagrummet  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 112 Rättsäkerhet och objektivitet 
 Sammanvägning och rimlighetsbedömning 
 
Bedömningsdimensionerna har miljöinspektöre r fått identifiera och beskriva. Längre fram 
i arbetet har vi också bett andra insp ektörer kommentera dimensionerna och 
beskrivningarna av dem för att få ytterligare pe rspektiv på dem. Något som är viktigt att 
poängtera är erfarenhetens betydelse för a tt bli duktig på att göra bedömningar som 
miljöinspektör. Det krävs a tt inspektören får träna på att göra många bedömningar och 
inspektioner, i många olika slags miljöer och därmed träffa många olika slags människor. 
En inspektör uttryckte det så här: ”för at t man ska kunna göra egna bedömningar måste 
man också göra  egna erfarenheter. Man kan inte ba ra läsa i riktlinjerna och utifrån dem 
fatta ett myndighetsbeslut.”16 En annan sa att det handlar om att utveckla fingertopps-
känsla för att kunna göra rätt bedömningar. 
 Det är självklart så att miljöinspektörer nas bedömningskompetens förutsätter en 
fackkompetens. Den är i detta ar bete förutsatt. Studien har inte fokuserat på vilken slags 
fackkompetens som inspektörsarbetet kräv er utan vi har undersökt vilka slags 
dimensioner som inspektörer själva anser be höver vara med för att de ska kunna göra en 
rimlig bedömning inför ett myndighetsbeslut. 
 Materialet nedan har sammanställts i jag-form som om en enda person har berättat. Detta 
för att underlätta läsningen. Vi har med de tta sätt att förmedla undersökningens resultat 
också velat visa något om hur miljöinspektö rer tänker kring sitt arbete. Bedömningar 
handlar inte bara om att utföra vissa arbets uppgifter utan det handlar i hög grad om hur 
individen tänker och på vilket sätt hon eller han förbereder sig. Det speglas bäst genom 
ett inifrån-perspektiv, dvs. genom  att låta en individ utgöra berättaren. Det är svårare att 
fånga genom ett utifrån-pers pektiv, genom att det berätt as av någon annan än den det 
berör.  
 
1. Inläsning av det specifika ärendet 
Det är viktigt att jag har klart för mig varför jag som miljöinspektör åker ut på inspektion. 
Det måste finnas en anledning. Verksamhetsu tövaren eller någon a nnan kan ha bett om 
ett besök, det kan vara en ansökan som i nkommit till kontoret eller så ingår inspektionen i 
aktuell tillsynsplan. Det kan vara  olika typer av inspektioner. 
 
Utifrån syftet med besöket behöver jag ha med ett frågebatteri som är rätt både för syftet 
och för verksamheten. Jag behöver, kanske med hjälp av kollegor, ta reda på vad som är 
specifikt för just den plats jag ska besöka. Vidare behöver jag veta något om företagets 
historik samt vad vi som myndighet tidigare har haft för synpunkter på verksamheten.   
                                                      
16 Referensgruppsmöte i forskningsprogrammet Effektiv miljötillsyn 2012-01-26. Materialet förvaras hos 
författarna.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 113Utöver detta kan det vara viktigt att höra efter med kollegor vilka tidigare relationer 
miljökontoret har haft med verksamheten, kolla  i ärendehanteringssystemet vad som finns 
antecknat, kolla i arkivet efter gamla handli ngar, fråga kollegor, bestämma princip för vad 
vi som myndighet ska acceptera eller inte. 
 Vid föranmälda inspektioner kontaktar jag ve rksamhetsutövaren, söker information om 
verksamhet och bransch. Jag behöver ha me d checklistor, kolla gällande tillstånd och 
villkor eller föreläggande för verksamheten , kolla lagstiftning: MB (miljöbalken), 
föreskrifter, förordningar, andra myndighe ter, kontroll av koder enligt FMH-bilaga 
(Förordningen om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd), kolla adresser eventuellt leta 
upp ansvarig, eventuellt begära om kompletteri ng vid ny anmälan och granska ritningar. 
Jag måste veta saker om själva platsen; va d vi känner till angående naturförhållanden, 
naturskydd, riksintressen, natura 2000, va ttentäkter-skyddsområde vattentäkter, 
(eventuella miljökvalitetsnormer och åtgärdsprogram för vatten och luft), översiktsplan 
och ibland detaljplanebestämmelser. Jag be höver kontrollera utförda analyser, prov-
tagningar och gränsvärden. Dessutom behöver jag hitta till platsen, kanske behövs en 
vägbeskrivning. Jag tar fram aktuell informati on till företagaren. Jag ser till att lägga in 
det som kommer fram i mailväxling etc. i ärendehanteringssystemet. 
 
2. Inspektion 
Inför själva inspektionen är det nödvändigt a tt jag har förberett ett antal för inspektionen 
relevanta frågor. Det kan dels vara frågor som härrör från tidigare inspektioner, dels finns 
olika checklistor, kontorets egna eller sådana som är gemensamma för stora delar av  
Sverige att hämta hem från Miljösamverkan Sv erige. Dessutom kan det t.ex. vara frågor 
som kollegor på kontoret skickar med.  
 
En väldigt viktig förberedelse inför inspektionen är att ta reda på vad det är för slags 
människa jag kommer att möta i verksamhetsutövaren eller dennes representant. Hur 
kommunicerar hon eller han? På vilket sätt sk a jag ställa mina frågor så att hon eller han 
förstår och kan svara på bästa sätt? Det gäller att på något sätt förstå sig på den enskilda 
individen för att få till en bra kommunikation mellan oss. Det är viktigt att ha en god 
relation till verksamhetsutövaren. Det gäller a tt som inspektör förstå att jag ska behandla 
alla människor lika, men att jag måste göra olika mot människor för att nå det målet. 
 
Det kan också vara så att jag behöver se vissa sp ecifika saker inom verksamheten och det 
behöver jag själv vara förberedd för in nan jag åker ut på inspektionen.  
 
Jag försöker vara i mental balans och ladda upp inför varje besök. 
 Jag börjar alltid med att presentera mig och kort säga varför jag är på plats. Jag frågar 
vilka de är som jag möter, namn och funktion (yrkesfunktion, fastighetsägare till ..., 
ordförande i förening etc.).  Jag antecknar da tum och namn. Beroende på hur positiv eller 
negativ verksamhetsutövarens representant är så småpratar jag ofta lite. Man vill gärna bli 
lite bekant för att inte det ska uppfattas så oresonligt om man sedan ställer krav. 
Småpratet kan vara om vädret, platsen, andra tidigare besök, lokala händelser,  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 114gemensamma bekanta etc. Om jag förstår att de inte riktigt hänger med på vad jag ska 
göra så redogör jag sedan för vad jag är ute efte r (få in en ansökan, göra inspektion enligt 
checklista, följa upp tidigare beslut/inspektion). Jag ber dem berätta om eller visa det jag 
ska inspektera. Jag ber dem berätta hur de gör  eller hur något fungerar. Detta antecknar 
jag. Det händer ofta att ja g tar kort med mobilen.  
 
Därefter brukar jag göra någon typ av muntlig  bedömning på plats (det ser bra ut, det 
behöver fixas något, etc.). Om något ska åt gärdas brukar jag sedan fråga hur och när 
verksamhetsutövaren kan göra det. På frågan hur  diskuterar jag gärna deras alternativ och 
agerar gärna som bollplank för deras idéer. På frågan när läggar jag i normalfallet alltid 
till tid eftersom människor blir stressade av att stå inför ett krav, de vill ofta visa sig duktiga och är lite tidsoptimistiska. Ger jag lä ngre tid än de själva föreslog så uppfattas 
jag dessutom som vänligare. Jag antecknar tid och åtgärd. 
 Om jag står inför någon som inte vill göra de n förändring som jag tycker behövs så pratar 
jag (om det behövs - länge!) om varför jag tyck er det behöver göras. Jag tycker att det är 
oerhört viktigt att den som ska utföra något blir motiverad. Jag kommer aldrig att använda 
ordet paragraf i detta sammanhang. De åtgärd er jag kräver ska vara möjliga att motivera 
med sakargument, inte regelverk. Jag vet att jag bara är en tjänsteman och inte kan säga 
så om en regel, men jag hinner omöjligt allt ja g ska göra och detta är en prioritering som 
jag står för! Hamnar jag i en situation där det inte är möjligt att avstå från ett mindre krav 
som i sammanhanget kommer att ge fel fokus i ärendet kommer jag att lyfta frågan till 
chef/nämnd för att få ett stöd för att kunna fa tta beslut där vi avstår från det mindre 
kravet. 
 
Efter överenskommelse om bedömning och st rategi avslutar jag inspektionen och 
meddelar att de kommer att få en  skriftlig inspektionsrapport.  
 
I den skriftliga rapporten beskriver jag vad ja g sett och beskriver hur det ska vara och 
motiverar varför (här kan jag använda paragr afer etc.). Behöver eventuella krav genom-
föras skriver jag ett föreläggande, där det ty dligt anges vad som ska åtgärdas och när det 
ska vara åtgärdat. Bedömningsgrunderna och motivet till beslutet tar jag också med i 
föreläggandet. Det är mycket viktigt att even tuella krav har deadlines för att kunna följas 
upp. 
 
3. Samtal med verksamhetsutövaren  
Samtalet med verksamhetsutövaren är en del av arbetet med att skaffa mig underlag för 
ett ställningstagande. Inspektören åker inte pr imärt ut för att bedöma om något är rätt eller 
fel, vilket är viktigt att påpeka. Verksamh etsutövarna ska göra jobbet själva vad gäller 
miljöarbetet. Jag som inspektör kontrollerar om  de är på rätt väg i det arbetet. Genom att 
fråga ”hur ser ert egenkontrollprogram ut?” får jag svar på hur mycket de vet om sitt eget 
ansvar och miljölagstiftningen. En insikt som är bra att ha som miljöinspektör är att man 
faktiskt agerar olika mot olika människor. De n insikten är nödvändig för att se till att man 
ställer alla nödvändiga frågor och sedan gör en  objektiv bedömning. Den insikten hjälper  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 115mig som inspektör att ställa mig själv frågan:  ”Varför gör jag annorlunda mot just den här 
personen?”  
Särskilt när det gäller privatpersoner och allmänhet måste man ta reda på vilka 
förkunskaper personen har så att jag kan diskutera saken på rätt nivå. 
 
Det finns sådant jag behöver kontrollera me d mig själv att jag får med i samtalet: 
informera, få veta vad de vet, historik, lokalkännedom, känna av deras sakkunnighet. Jag 
måste ofta kallprata lite om diverse för att få  med mig personen. Viktigt att klargöra våra 
roller genom att tydligt visa att ”jag kan vara  ett bollplank för dina idéer, men det är du 
som lämnar in ett förslag som det är mitt uppdrag att acceptera eller inte.”
17  
 
Alla individer reagerar olika, det är svår t att förbereda sig på hur en människa ska 
reagera. Det är särskilt viktigt att tänka på när man möter privatpe rsoner och allmänhet  
eftersom de inte är vana vid myndighetspersone r eller ens förstår att när de t.ex. äger ett 
hus har de även ett ansvar för miljön. 
 Innan jag inspekterar så måste det finnas en anledning. Hur jag sedan går till väga beror 
lite grann på vad som initierat inspektionen. Anti ngen har vi själva planerat att inspektera 
ett antal verksamheter under året eller så är det händelsestyrda inspektioner, dvs. någon 
kan ha klagat eller så har det hänt något särskilt. I huvudsak finns det väl två huvud-
grupper, föranmälda inspektioner och oanmälda inspektioner.  
 En viktig aspekt i mötet med verksamhetsut övaren är att jag måste bortse ifrån vad jag 
själv tycker om verksamhetsutövaren som pe rson. Hur den personen ser ut, uppför sig 
eller klär sig är inget som ingår i min profession att ha åsikter om. Jag ska ha ett professionellt förhållningssätt till alla verksamhetsutövare.  
 
Efter inspektioner är jag ofta glad men trött, slutpratad på något vis. Man går in för att 
lyssna, prata och motivera på ett positivt sätt så man har liksom gett en del av sin själ. 
 
4. Samtal med andra kollegor 
För att kunna göra en bedömning är samtalen med andra kollegor viktiga i processen. 
Ibland kan jag ringa till en ha ndläggare på Länsstyrelsen , någon gång försöker jag få 
kontakt med en expert på Naturvårdsverket elle r annan central instans. De allra viktigaste 
är de som finns nära mig. Antingen finns de på min egen arbetsplats, eller så jobbar de 
t.ex. i angränsande kommuner. De kan ha annan kompetens än  jag och ha erfarenheter av 
det specifika objektet eller av verksamhetsut övaren som kan vara vä rdefulla. De kan ha 
arbetat i en annan kommun elle r ett annat län med likartade frågor, vilket kan ge mig nya 
perspektiv som blir betydelsefulla för den slutliga bedömningen. Gör de samma 
bedömning som jag gör? Det är betydelsefu llt att få höra kollegornas motiveringar och 
också få delge dem mina. 
                                                      
17 Workshop Avloppsguidens k onferens, Hudiksvall, 2011-09-30. Källmater ialet förvaras hos författarna.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 116 
5. Läsa igenom tidigare beslut 
Det är viktigt att vara påläst på ärendet nä r man kommer ut på en inspektion. Mitt motto 
är att man inte kan kunna allt. Men jag ska åtminstone känna till något om verksamhetens 
historik sett ur miljökontorets perspektiv. De t ger trovärdighet åt inspektionen och ökar 
möjligheterna till en god relation med verksamh etsutövaren. Genom att vara påläst kan 
jag också vara mer effektiv när jag är på plats. Har jag branschkunskap är det något 
väldigt positivt i relationen med verksamhet sutövaren, därför försöker jag hinna med att 
läsa in mig litet på den aktuella branschen.  
6. Undersöka lagrummet 
Det är helt orealistiskt att tro att jag som insp ektör ska kunna veta om allt är enligt lagen 
ute i en verksamhet. Men när det kommer till en  enskild bedömning är det min uppgift att 
hålla mig till lagen. Som miljöinspektör hjälpe r jag till att pröva lagen. Jag och andra 
inspektörer tolkar den och prövar den genom vå ra beslut. På så sätt kan vi och andra få 
klarhet i vad som ska gälla. Då kan någo n överklaga och milj öprövningsdelegationen, 
mark- och miljödomstolen eller Mark- och m iljööverdomstolen visar genom sitt domslut 
hur lagen ska tolkas. 
 Det jag behöver se till att jag har koll på är pa ragrafer i miljöbalken. Om det t.ex. finns 
höga skyddsbehov på platsen eller om det kr ävs särskilda försiktighetsmått och åtgärder 
behöver jag lagstöd för det.  
Det jag behöver tänka på är t.ex. rimlighet savvägning, att jag gör en bedömning i varje 
fall, att jag är noggrann med beslutsformulering och villkor.  
7. Bedömning utifrån rättssäkerhet och objektivitet 
Inspektörens roll är att göra en objektiv  bedömning mellan två parter, dvs. mellan 
verksamhetsutövaren och lagstiftaren och dess lagstiftning. Det är viktigt att det är 
rättssäkert. Jag ska vara lika noggrann i mitt ar bete oavsett verksamhet eller verksamhets-
utövare. I det rättssäkra ligger också att det ska gå  att förstå våra beslut. Jag ska skriva på 
ett sådant sätt att det går att följa tankelinje n bakom. Mina beslut ska vara motiverade, 
verksamhetsutövaren ska kunna förstå på  vilka grunder bedömningarna är gjorda. 
 
Det svåra med objektivitet är att vad som är objektivt kan uppfattas olika av olika 
människor. Bedömningarna ska också vara rättv isa mellan liknande objekt. För att detta 
ska vara synligt behöver jag arbeta med hur  jag skriver och motiverar mina beslut.  
 När det gäller rättssäkerhet och objektivitet är  samtalen med kollegor väldigt viktiga  
utöver att jag är insatt i aktuella riktlinje r och policies utöver lagstiftningen. Det kan 
ibland vara avgörande att få höra en kolleg as synpunkter för att jag ska komma rätt i  
bedömningen.  
 
 1178. Sammanvägning och rimlighetsbedömning 
När jag närmar mig att formulera min be dömning behöver jag ha kontrollerat följande: 
Är ärendet komplett? Har jag fått all information för att kunna bedöma? 
Vilka tillstånd finns sedan tidigare? 
 Det bör vara lika bedömning mellan olika ha ndläggare. Jag vill agera rättvist, vara 
noggrann och kommunicera med berörda personer.  Mitt beslut ska inte bygga på egna 
känslor utan på lagstöd. Verksamhetsut övare och allmänhet ska i kontakt med mig i 
egenskap av representant för en myndighet ha en känsla av rättvisa, dvs. samma krav på 
alla helst samtidigt. Det kan vara svårt att förklara för den enskilda individen eftersom 
den lokala miljöns känslighet gör att vi har olika kravnivåer beroende på var 
verksamheter är lokaliserade. 
 
I efterarbetet ingår att skriva rapport, samt beslut och eventuellt klassningsbeslut 
beroende på om beslut om avgiftsnivå ska t as. Det sker först efter kommunicering, ofta 
genom telefonsamtal för förtydligande komple ttering. Ibland har jag också kontakt med 
andra myndigheter. Jag går igenom ärendet med en kollega och checkar skrivelser och 
formuleringar med en kollega eller chef. Se dan skriver jag ut kopior och kuvert och 
lämnar över för registrering hos administra tören och för delgivning till nämnden. Jag 
lägger in bilder från kameran i datorn, ser till att de hamnar på rätt ställe, eventuellt 
placerar in de bilder som behövs i dokume nt med text om fastighet, datum och 
verksamhet. Vid behov skriver jag anmälan om  ärendet till nämnden samt skriver förslag 
till beslut till nämnd. Eventuellt skriver ja g in en sammanfattning i dokumentet med 
uppgifter om företaget. Jag skriver upp timtid för ärendet, då besöket utfördes, räknar ut 
och lägger ihop samtliga verksamheter som kl assas enligt FMH-bilagan samt även enligt 
taxan inklusive ytterligare U-verksamheter med årlig avgift. Därefter förbereder jag bilder 
och presentation till nämnden. I samband med tills ynskampanjer skriver jag rapport eller 
sammanfattning över flera ve rksamheter. Om det behövs ar betar jag också med miljö-
sanktionsavgift vid överträdelser, göra polisanmälan vid vissa överträdelser eller göra vitesföreläggande. 
 
Allmänna synpunkter som intervjupersonerna förmedlade  
Bedömningsförmågan hos enskilda inspektö rer hänger ihop med arbetsbelastning. Om 
man t.ex. har väldigt många inspektioner tär det på krafterna, fantasi och inlevelse-
förmåga blir sämre. Det inverkar menligt på bedömningsförmågan. Det tar längre tid att 
läsa in sig, man blir sämre på att förstå vad människor säger i samtal och ytterst påverkar 
det bedömningsförmågan negativt.  
 Bedömningar har väldigt mycket med den egna  upplevelsen att göra. Det innebär att man 
även noterar andra faktorer än själva verksamheten eller händelsen som föranlett 
inspektionen, exempelvis markanvändning, hur bebyggelsen ser ut runt omkring, hur de 
personer de träffar i ärendet be ter sig och vilka synpunkter de har. Därför är det viktigt 
hur jag själv som individ tänker kring mi na bedömningar och kan beskriva det för 
verksamhetsutövaren och synliggöra det i mitt skriftliga myndighetsbeslut.   NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 118 
Det behöver reflekteras över vad ett professionellt förhållningssätt är, både av individ och 
organisation. Inspektörsutbildningen kan ge de tta så därför är det inte bara erfarenhet som 
kan stärka individen utan också fortsatt refl ektion under karriärens gång. Det hjälper inte 
hur mycket erfarenhet man än har om man in te också reflekterar över sin yrkesidentitet 
och vad den betyder i praktisk handling.  
 
För att kunna göra en professionell bedömning som inspektör krävs många olika slags kunskap och förmågor. Exempel på sådana är: kunskap specifik för miljöinspektörsyrket, 
branschkunskap, miljökonsekvens, själva hant verket: handläggning, fingertoppskänsla, 
kunskap om lagstiftning, social  kompetens, ämbetsmannamässi ghet, förstå en affärsidé 
och vad som driver företaget, kunna förstå en verkställande direktörs intentioner, på rätt 
sätt kunna utvärdera möten man har med inblan dade människor, avgör a kunskapsnivå hos 
verksamhetsutövaren (förstår de orden jag använder?). 
 
* 
 En kommentar som vi i ett senare skede fått angående ovanstående åtta punkter vill vi 
gärna lyfta fram eftersom den tar upp ytter ligare en aspekt av miljöinspektörernas 
professionella bedömningar: ”Det verkar som a tt de åtta punkterna i första hand beskriver 
planerade besök på ett känt objekt. Vad m åste en inspektör kunna vid oplanerade besök 
på okända objekt, t.ex. en dörrknackningsräd i ett industriområde? Hur ska man göra 
bedömningar då?”
18 Kommentaren belyser något väsentligt eftersom det är i situationer 
som i exemplet i citatet som inspektörens  erfarenheter både prövas och kommer till sin 
rätt. 
 
Ideal och verklighet  
En fråga som miljöinspektörernas svar och refl ektioner kring sitt arbete väcker är frågan 
hur mycket av alla dessa bedömningsdimensi oner med allt innehåll som faktiskt används 
i varje ärende. Det finns en djupt rotad vilja hos inspektörerna att göra ett bra arbete och 
många inspektörer drivs av starka värderi ngar. Frågan väcks därför inte av att vi 
misstänker att de överdriver sina insatser. Många  inspektörer har en stor arbetsbelastning. 
Det är bara i de större kommunerna som insp ektörer har möjlighet att specialisera sig i sitt 
arbete. Om de är åtminstone 10-15 inspektö rer på samma kontor kan några av dem arbeta 
med hälsoskydd, andra kan jobba med livsm edelstillsyn och ytterligare några har 
möjlighet att specialisera sig på miljötillsyn.  I mindre kommuner måste inspektörerna 
kunna fler än ett specialområde. Det gör att de inte alltid hinner fördjupa sina kunskaper. 
Hög arbetsbelastning kan i vissa fall också göra a tt de inför en inspektion i stort sett bara 
hinner gå igenom ovanstående  bedömningsdimensioner i huvu det medan de kör till mötet 
med verksamhetsutövaren. När de sedan ko mmer fram är det den e gna erfarenheten och 
möjligheten att skapa ett gott samtalsklimat  med verksamhetsutövaren eller dennes 
                                                      
18 Referensgruppsmöte i forskningsprogrammet Effektiv miljötillsyn 2012-01-26. Materialet förvaras hos 
 119representant de kan hoppas på. Vi vill me d detta exempel på intet sätt förringa 
inspektörernas beskrivning av vad de anser bör finnas med för en god bedömning. I stället vill vi lyfta fram problematiken i deras arbete.  
 
Låt oss titta på deras beskrivning av bedömni ngsdimensionerna utifrån att det är så här de 
vet att deras arbete behöver gå till för att det ska bli professionella bedömningar som är 
rättssäkra och likvärdiga. I hur hög grad kan de leva upp till sina eg na ideal? En för hög 
arbetsbelastning innebär att miljöinspektörerna inte kan vara så noggranna som de skulle 
vilja i sitt bedömningsarbete. De kan t.ex. ha hög arbetsbelastning på vissa miljökontor 
därför att de är få och måste kunna lite om  allt inom miljötillsyn, livsmedelstillsyn och 
hälsoskyddstillsyn. Ett annat exempel på hög arbets belastning är att det tar tid att hitta all 
information de behöver för det specifika äre ndet och administrationen är tungarbetad (se 
även kapitlen 1 och 5). I geografiskt små komm uner kan det vara lättare att organisera sitt 
arbete så att inspektören sköter administrationen av ett ärende direkt efter en inspektion. I 
kommuner som till ytan är väldigt stora kan arbe tet inte organiseras så. Då kan en enskild 
inspektör ägna ett par dagar åt inspektione r och åt att besöka verksamheter, enskilda 
avlopp eller byggklara tomter för att på plats bilda sig en uppfattning om geografin. I slutet av veckan kommer inspektören tillbaka  till kontoret och då är det dags för det 
administrativa arbetet då alla anteckningar ska föras över till exempelvis excelblad, filer i 
datorn och registreras på olika ställen i dat asystemet. Det är också då som inspektören ska 
börja formulera de skrivelser som ska bli till myndighetsbeslut, beslut som kanske i en 
framtid kommer att tas upp i domstol. Det är självklart så att det är lättare att minnas ord-
vändningar, överenskommelser och vad snabbt gjorda anteckningar verkligen stod för om 
inspektionen skedde på förmiddagen samma  dag som man påbörjar det administrativa 
arbetet. Det är betydligt mer krävande att minnas allt detta om inspektionen gjordes på 
tisdag och det administrativa arbetet kan påbörjas på fredag ef termiddag eller på 
måndagen veckan därpå. Därför vill vi redan hä r lyfta fram de möjligheter som ett för alla 
miljöinspektörer gemensamt datasystem skulle kunna erbjuda för att underlätta arbetet för 
dem (se vidare kapitel 9).  
Ett gemensamt datasystem skulle också kunna ha  andra fördelar när man fokuserar på de 
enskilda inspektörerna.  Datasystemet skulle kunna spara tid åt dem, tid som de kunde 
använda för att ta fram ännu bättre underlag fö r sina beslut. Tiden skulle kunna användas 
för att faktiskt hinna med fler av alla de moment och bedömni ngsdimensioner som de 
beskriver ovan. Det skulle i förlängningen  kunna göra inspektörerna ännu bättre på att 
göra professionella bedömningar och de skulle kanske också få mer tid till att utveckla sin 
förmåga att kommunicera med verksamhetsutövare  på bra sätt (se också kapitel 8: MI – 
bemötande och kommunikation).   
Här ska också kort tas upp något som kan öka inspektörernas arbetsbelastning. I vissa fall 
sker en påverkan från politiskt håll som gör a tt inspektörernas arbete plötsligt helt ändrar 
karaktär. Några exempel är på sin plats. Under några veckor måste de upphöra med att 
arbeta med miljö- och hälsoskyddstillsyn efters om den politiska ledningen har bestämt att 
de ska hjälpa t.ex. byggnadskontoret med deras arbete som annars blir eftersatt och där-
med menligt påverkar kommunens anseende. Det är en direkt påverkan från politikernas  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 120sida. Ett annat exempel är att inspektörer och miljöchef vet att ett beslut skulle ogillas av 
kommunens politiska majoritet. Det gör att ma n låter beslutet gå genom nämnden fast 
man har delegation för att fatta ett beslut i frågan. Det i sin tur leder till mer arbete för 
inspektören än vad som skulle behövas. Det senare exemplet kan ses som en indirekt 
påverkan. I många fall fungerar samarbetet mellan politiker och miljöchef, i andra fall 
kan en viss självcensur från miljöchefens och miljökontorets sida finnas och i ytterligare 
andra fall fungerar samarbetet väldigt då ligt. Mer om politisk påverkan på miljö-
tillsynsarbetet tas upp i kapitlen 2 och 3.   
Inspektörerna själva har lyft fram att samtal en med verksamhetsutövaren är en viktig 
bedömningsdimension. Det är där de får reda  på hur pass mycket verksamhetsutövaren 
och dennes personal vet om sitt miljöansvar. Det är i dessa samtal de kan ta reda på hur 
villig verksamhetsutövaren är att försöka leva  upp till lagens krav och hur stora resurser 
verksamhetsutövaren kan lägga på detta arbete  i form av tid, kunskap och pengar. Det är 
också i kommunikationen med verksamhetsut övaren som inspektören kan utröna om 
vederbörande står vid sitt ord eller ej. Dä rför är en bra kompetens på kommunikations-
området av avgörande betydelse för det be dömningsarbete som miljöinspektören gör 
inför det myndighetsbeslut som ska tas. En  metod för kommunikation kallad motiverande 
samtal har testats bland inspektörer av  forskningsprogrammet Effektiv miljötillsyn. 
Resultaten presenteras i kapitel 8: MI – bemötande och kommunikation. 
 
När det gäller den åttonde och sista bedömningsdimensione n, sammanvägning och 
rimlighetsbedömning, har inspektörerna b eskrivit vad som behöver göras för att kunna 
fullfölja ärendet och vad som behöver vara med för att få till den slutgiltiga bedömningen. 
Ur forskningssynpunkt är det allra mest intressanta exakt hur denna sammanvägning och 
rimlighetsbedömning går till, men det är också så att det är det svåraste att berätta om. 
Det är inget unikt för inspektörer, tvärtom. De t är helt enkelt svårt att i ord beskriva hur 
man gör när man väger samman flera, kanske  sinsemellan motstridiga, dimensioner. 
Därför behöver fortsatt forskning utveckla inte rvjufrågor och analysverktyg för att gå på 
djupet med vad som händer vid sådana stundtal s långsamma bedömningar. Så här långt 
kan vi konstatera att det sker en sammanv ägning och rimlighets bedömning utifrån de 
andra sju dimensionerna.   
För att ytterligare belysa och fördjupa b eslutsfattande och professionella bedömningar 
kommer resten av kapitlet att handla om m iljöinspektörernas beskrivningar av sina  
bedömningsdimensioner ur tre aspekter: professionella bedömningar, professionellt  
seende och objektivitet i yrkesutövandet.  
 
6.2 Professionella bedömningar – naturalistisk 
beslutsforskning 
När man ser till forskningsområdet bedömningar och beslutsfattande är det ett på många 
sätt tvärvetenskapligt forskningsområde . Företagsekonomer och psykologer är 
intresserade liksom filosofer och statistiker . Andra intresserade forskare är etiker, 
marknadsföringsforskare, nati onalekonomer, medicinare oc h organisationsteoretiker  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 121(Andersson, 2001). Det är inte konstigt eftersom  beslutsfattande sker  på många områden i 
samhället och i den enskilda individens liv och alla dessa dagliga bedömningar och beslut 
som görs påverkar hur människor har det oc h får det. Därför beforskas området av 
forskare från många olika discipliner. 
 Dessa forskare bidrar med olika perspektiv  på bedömningar och b eslutsfattande och de 
ställer olika frågor. Exempel på sådana frågor  är hur bedömningar rent kognitivt går till, 
vad som gör att ett beslut är rationellt, hu r bedömningar bäst organiseras, vad som är 
skillnaden mellan att fatta beslut i grupp oc h som enskild individ och vilka etiska och 
kunskapsmässiga ställningstaganden so m behöver göras inför ett beslut.  
 Forskare på området naturalis tiskt beslutsfattande försöker lära sig förstå hur besluts-
fattande faktiskt går till för vanliga människor i deras egen vardag och miljö. För att ta 
reda på hur beslutsfattande går till har fors karna valt att studera beslutsfattande hos 
yrkesgrupper som fattar avgörande beslut of ta, kanske varje dag. Exempel på sådana 
yrkesgrupper är läkare, brandsoldater och yr kesmilitärer. Det är alltså människor som är 
skickliga beslutsfattare i den meningen att de  har relevant erfarenhe t och kunskap för att 
kunna fatta beslut inom sina respektive område n. Man värderar inte vilka beslut som är 
bättre än andra fattade beslut, man är me d andra ord inte normativ. Däremot tar man 
hänsyn till den faktiska situa tionen och frågar sig hur den omgivande kontexten påverkar 
den beslutssituation som beslutsfattaren sedan  hamnar i. Sådant som påverkar besluts-
fattande och som beslutsfattaren inte styr öve r kan vara skiftande, dåligt definierade eller 
motsägelsefulla mål, tidspress, dåligt strukt urerade problem, mycket som står på spel, 
många inblandade, osäker och dynamisk miljö, hur arbetet är organiserat, organisatoriska 
normer, dvs. många händelser att värdera sa mtidigt (Lipshitz m.fl., 2001, s. 334). 
 Om man ser på den beslutssituation som miljö inspektörer har definieras den situationen 
av en del av de osäkerhetsfaktorer som nä mns ovan. De kan stå inför dåligt definierade 
eller motsägelsefulla mål. Miljöbalken är in te entydig utan kräver tolkningsarbete från 
fall till fall. De kan också ställas inför att miljöbalken kräver en sak av verksamhets-
utövarna medan den egna kommunens utveck lingsplaner har andra mål som går emot 
miljöbalken. I vissa kommuner ställs stundtals krav på miljöinspektörerna att de ska ”se 
till kommunens bästa och inte vara så stelbe nta” i sin myndighetsutövning (För en mer 
ingående analys av politisk påverkan, se kapitlen 2 och 3). Tidspress är för miljö-
inspektörer inte kopplad till omedelbara beslut som t.ex. för operationsteamet vid en större operation där patienten får en invärt es blödning. Däremot kan tidspressen bestå av 
många inspektioner under kort tid där det kan va ra svårt att hinna med att sätta sig in i 
alla ärenden eller komplicerade bedömningar som behöver övervägas ordentligt utan att 
det egentligen finns tid för det. Inspektörer ha mnar ibland i situationer där mycket står på 
spel. Det mest uppenbara är förstås när en  verksamhetsutövare kan ha begått ett 
allvarligare miljöbrott. Inspektören kan inte oc h ska inte ta hänsyn till det, men det kan 
ändå påverka inspektören i form av att hon eller han måste hålla känslor och tankar i 
schack. Dessutom kan inspektörens egen pr estige och yrkesstolthet vara utsatt för 
prövning. En annan viktig press för inspektöre n är vetskapen om att ”Det är särskilt  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 122viktigt att det här ärendet blir ordentligt gjor t så att inga fel smugit sig in”. Om något fel 
smugit sig in eller om något är otydligt kan nämligen ett eventuellt åtal ogillas.  
Många gånger hamnar inspektören i en situa tion där mycket kan stå på spel när det 
handlar om inspektioner hos småföretagare. Något som utifrån sett kan te sig som en 
bagatell kan för verksamhetsut övaren betyda en ekonomisk börda som gör att hon eller 
han måste överväga om det alls är möjligt att fortsätta verksamheten. Det är inte heller 
något som inspektören kan ta hänsyn till (a nnat än möjligen vänta ett tag med att 
undersöka om verksamhetsutövaren efterlevt kravet). Ändå är det något inspektören 
måste hantera för att uppnå sitt syfte med in spektionen, nämligen lagefterlevnad och god 
miljö. Varje miljökontor har sitt sätt att organi sera inspektionsarbetet på och därtill sina 
normer för vad som är bra sätt att inspektera på. Värderingar om vad som är ett fullgott 
arbete (t.ex. antal inspektioner per vecka elle r välformulerade beslut) bidrar också till den 
kontext i vilken den enskilda inspektören gör  sina bedömningar och sina beslut. Antingen 
är organisationsformen, normerna om hur ma n bör inspektera och värderingarna om hur 
ett bra arbete ser ut något som överensst ämmer med den enskilde inspektörens egna 
övertygelser eller så måste vederbörande hant era diskrepansen mellan hur hon eller han 
skulle vilja utföra arbetet och vad organisationen säger.  
 
6.2.1 Igenkännbarhetens betydelse i beslutsfattande 
I slutet av 1980-talet gjordes en studie för att undersöka hur det går till att fatta beslut 
under stark press (Klein m.fl., 1989, s. 462-47 2). Forskarna ville veta hur erfarna befäl-
havare inom brandförsvaret hanterade tidspress och osäkerhet. Deras hypotes var att 
under press skulle befälhavarna inte klara av att generera en större mängd tänkbara 
handlingsalternativ. I stället s kulle de jämföra endast två ha ndlingsalternativ, ett som var 
deras egen favorit och ett annat. Det visade sig att forskarnas antagande var fel. De 
intervjuade fler än 30 erfarna ledare inom  brandförsvaret om 156 väldigt krävande 
händelser. Det visade sig att de inte alls jämf örde handlingsalternativ med varandra. I en 
pressad situation letade de efter första ige nkännbara uppgift att ut föra. De frågade sig 
”Vad måste göras?”, letade efter vad de  kunde göra och genomförde den handlingen 
(Lipshitz m.fl., 2001, s. 336). 
 
Detta ledde forskarna till att ställa nya frå gor till materialet: Hur kunde befälhavarna lita 
på det första alternativ so m de kom på och Hur kunde de  värdera ett enda handlings-
alternativ utan att ha något annat att jämf öra med? Genom att väga samman befälhavarnas 
egna berättelser om hur det gick till när de fattade beslut i de pressade situationerna såg 
forskarna mönster som de sedan utvecklade  till en modell. Numera har denna modell 
kallad Recognition-Primed Decision-making (RPD ) tre varianter. Den första modellen är 
den enklaste formen av beslutsfattande. RPD 1 ser  ut så här. En beslutsfattare bedömer en 
situation och svarar med det första alterna tiv hon eller han kommer på. Erfarna besluts-
fattare uppfattar en given situation som en typi sk situation vilken i sin tur kräver en viss 
typ av handlingar. Erfarna beslutsfattare gör  ofta sannolika handlingsplaner med en gång. 
Deras erfarenheter ger dem prototyper eller f unktionella kategorier u tifrån vilka de fattar 
beslut. Det svarar på den första frågan ovan om hur befälhavarna kunde  lita på sitt första 
alternativ, nämligen genom att de uppfattade situationen som en specifik sorts situation.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 123Därifrån kunde de sedan välja vilken handlin g som var den rätta. RPD 2 utvecklades av 
andra forskare som undersökte beslutsfattande t hos befälhavare på krigsfartyg. Här 
beskrivs det som händer när en beslutssitua tion är osäker (Kaempf m.fl., 1996). I osäkra 
situationer gör den erfarna beslutsfattaren en slags berättelse i sitt inre som beskriver de 
händelser som kan ha lett fram till de olika sär drag som nuvarande situation har. Besluts-
fattaren gör en simulering. Utifrån denna si mulering fattar vederbörande sitt beslut. RPD 
3 visar hur en beslutsfattare kan utvärdera en möjlig handling utan att jämföra den med 
någon annan. Även här används mental simulering. Beslutsfattaren föreställer sig mentalt 
hur den tänkta handlingen sku lle kunna fungera i verklighete n. Hon eller han undersöker 
särskilt om det i simuleringen framkommer kon sekvenser som inte är önskvärda. På så 
sätt kan beslutsfattaren värdera ett handli ngsalternativ utan att jämföra med andra 
handlingsalternativ (Lipshitz m.fl., 2001, s. 336). 
 
Detta kan synas långt från det beslutsfattande som miljöinspektörer gör i sin vardag, men 
vi vill lyfta fram några gemensamma beröri ngspunkter. I våra intervjuer har det fram-
kommit att för miljöinspektören är relatione n till verksamhetsutövaren avgörande för hur 
inspektören lyckas med sitt arbete, dvs. om  inspektören lyckas övertyga verksamhets-
utövaren till lagefterlevnad eller inte. Det sku lle kunna förhålla sig så att den erfarna 
inspektören använder sig av en slags mental  simulering i två situationer när det gäller 
verksamhetsutövaren. Den ena situationen är  under själva inspektionen och i mötet med 
verksamhetsutövaren. Den andra situationen är  efteråt när inspektören gör sin slutgiltiga 
bedömning. Det vi tycker oss skönja i inspektö rernas berättelser är att de under samtalet 
med verksamhetsutövaren snabbt gör en bedöm ning av vad som är rätt att säga och göra i 
samtalet genom att fundera över tre frågor: ”V ad händer om jag gör/säger så här? Får det 
rätt effekt hos verksamhetsutövaren? Komme r hon/han att bättre förstå det jag försöker 
göra honom/henne uppmärksam på?”. En erfa ren inspektör torde göra sådana ögonblicks-
bedömningar flera gånger under ett samtal med verksamhetsutövaren vid en inspektion. 
Vi skulle också vilja hävda att utgången av de t samtalet, i alla fall delvis, avgör vad som 
till slut kommer att stå i inspektörens my ndighetsbeslut. Eftersom samtalet med 
verksamhetsutövaren och därmed relationen till denne är så pass viktig för att lyckas med 
uppdraget, är inspektioner en krävande uppgi ft för inspektörerna. Det krävs många 
inspektioner som genererar mycket erfarenhe t till den enskilda inspektören så att veder-
börande på ett smidigt sätt kan göra de be dömningar som krävs och inte låsa sig mitt i 
samtalet. Under inspektionen krävs det många  snabba beslut av inspektören för att 
kommunikationen ska fungera med verksamhetsutövaren.  
Den andra gemensamma beröringspunkten är e rfarenhetens betydelse för beslutsfattande. 
Beslutsforskning har visat att beslutsfattare me d stor erfarenhet vanligtvis använder sig av 
det som forskare kallar framåtkedjat resone mang. Med det menas att beslutsfattaren 
arbetar sig framåt från rådande situation och försöker göra det bästa av den. Den oerfarna 
beslutsfattaren tenderar i stället att utgå frå n det satta målet. Utifrån det arbetar sig  
beslutsfattaren bakåt i ett bakåtkedjat resone mang. Det här kan vara en anledning till att 
erfarna och oerfarna inspektörer inte alltid är överens om hur arbetet ska utföras. 
Inspektören med ringa erfarenhet åker ut på inspektion med bilden klar för sig om vad 
hon eller han ska ha uppnått när inspektionen är  klar. Vederbörande går igenom alla de  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 124olika delar hon eller han måste klara av inna n hemresan. Den erfarna inspektören åker ut 
och gör en första bedömning av hur långt hon eller han kommer att komma i samtalet 
med verksamhetsutövaren. I den stunden börja r hon föreställa sig vad hon måste säga och 
göra för att komma så långt som möjligt vid den aktuella inspektionen.  
 
6.2.2 Hantera fel 
Naturalistisk beslutsforskning (NDM) har oc kså undersökt när saker och ting går fel i 
beslutsfattande. Man har inte nöjt sig med a tt konstatera att det var människors misstag 
som var upphov till felet. I stället har man fortsa tt utforskandet för att ta reda på vad som 
orsakade beslutsfattarnas felslut. Ett exempel på  vanliga orsaker till att fel beslut tas är att 
de krav som organisationen ställer på arbe tet som ska utföras inte når fram till dem som 
ska göra jobbet. Ett annat exempel är att beslut sfattarna fått för litet träning och ett tredje 
exempel är brister i designen av tekniskt stöd eller datorstöd som är en del av besluts-
underlaget. Naturalistisk beslutsforskning fö rsöker med andra ord förstå fel i besluts-
fattande som en del av en större helhet. I de tta ingår också bristande  erfarenhet. Med allt 
större erfarenhet utvecklar individerna rika re mentala modeller, de får förmågan att 
förutse problem och bedöma när man måste ta en annan väg än de officiella arbetssätten 
(Lipshitz m.fl., 2001, s. 339-340).  
Detta med fel i bedömningar oc h beslutsfattande är av stor vikt eftersom de beslut 
miljöinspektörerna fattar utgör grunden för my ndighetsbeslut. Ett exempel på ett område 
som för miljöinspektörerna kan leda till osäk erhet i bedömningen är det datastöd de har 
tillgång till. Eftersom alla kommuner och lä nsstyrelser har sina egna datorbaserade 
ärendehanteringssystem så är det i dag sv årt och mycket arbetskrävande att göra 
jämförelser mellan olika beslut över landet. De t som blir en av svårigheterna för miljö-
inspektören är att motivera sitt beslut gent emot verksamhetsutövaren när denne ifråga-
sätter t.ex. utsläppsmängd i relation till produkti on. Vid inspektion i ett krematorium i en 
kommun ifrågasatte verksamhetsutövaren miljö inspektörens beslut därför att han kände 
till grannkommunens beslut för dess kremator ium som hade likadan förbränningsugn och 
samma kapacitet men som fick använda den i större utsträckning. Hade det varit möjligt 
att jämföra data och beslut mellan kommuner (o ftast finns det inte många krematorier per 
kommun) hade inspektören antingen jämkat sitt beslut eller haft argument gentemot 
verksamhetsutövaren. För en fördjupad an alys, se kapitel 5: Ärendehantering och 
analysstöd, samt kapitel 10: Informationshantering i miljötillsynsarbetet.  
 
Det är därför av intresse för den fortsatta fo rskningen att undersöka hur, mer exakt, miljö-
inspektörer resonerar i sitt beslutsfattande. Vi ktiga delar i detta är hur de under själva 
inspektionen tänker och bedömer, samt hur de lägger ihop alla delarna inför det formella 
myndighetsbeslutet. Det är alldeles uppenbart  att de inte arbetar under tidspress och 
osäkerheter som brandmän eller marinens befälhavare gör, men likafullt lever de med 
ibland otydliga eller motstridiga mål,  med krävande kom munikation och med 
bedömningar som kräver flera olika slags kompetenser av dem. Vi har under detta program påbörjat arbetet med att undersöka vilka bedömningsdimensioner som ingår i 
deras bedömningar. En viktig fråga att ställa  sig är vad det är som utgör miljöinspektörs- NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 125yrkets professionella domän. En del av de n professionella domänen kan skönjas i något 
forskare kallar professionellt seende.   
6.3 Professionella bedömningar – professionellt 
seende 
Forskare har intresserat sig för hur en yrkesk år kommer till utifrån vad det är som formar 
medlemmarnas seende. Den fråga som man söke r besvara är vad en specifik yrkesgrupp 
fokuserar på när den betraktar världen. Till sin hjälp använder forskarna bl.a. följande 
frågor: Vilka företeelser är det medlemmarna i en specifik yrkesgrupp fokuserar på när de 
betraktar verkligheten? Vilka händelser i dessa företeelser har betydelse för yrkes-
gruppens professionella seende? Hur ser de t område ut som är deras specifika 
verksamhetsfält? Hur formas det som utgör der as teorier, artefakter och särskilda expertis 
som skiljer dem från andra grupper? (Goodwin, 1994, s. 606). 
 
Träning och utbildning utgör för många yrkesgrupper grunden för att skapa det som  kallas ett professionellt seende (professional vision). Polismannen läser av situationen 
utifrån sin träning och erfarenhet, så gör ock så t.ex. läkaren och snickaren. Den oinsatte 
förstår vanligtvis inte alls vilka detaljer den tränade yrkesutövaren uppmärksammar eller 
vad yrkesutövaren behöver ta reda på för att göra en professionell bedömning. Det som 
intresserar forskare från discipliner som antr opologi, etnologi och tillämpad lingvistik är 
vilka tolkningsramar som en specifik yrkesgrupp använder, vilka fenomen som man vanligtvis märker ut och samspelet mellan skrivna praktiker, mellanmänskliga samtal och 
användandet av verktyg (Goodwin, 1994, s.  606, 611). Även yrkesgruppen miljö-
inspektörer tar fram teorier och föremål so m representerar dem. Här nedan följer en 
presentation av hur miljöinspektörer formar sin tolkningsram, på vilka sätt de märker ut 
de fenomen som är viktiga för deras profession och hur de uttrycker sin yrkestillhörighet. 
 
6.3.1 Tolkningsramar 
Alla yrkesgrupper har sina tolkningsramar so m de använder för att tolka verkligheten och 
utifrån den tolkningen förstå hur de ska ag era i sitt arbete. En tolkningsram ”är en 
systematiserad praktik som används för att transformera verkligheten till de kategorier 
och händelser som är relevanta för professione ns arbete” (Goodwin, 1994, s. 608). Denna 
tolkningsram ges via utbildning och utvecklas genom att praktisera yrket. Varje yrkes-
grupp utgår från sitt perspektiv och just de n gemenskapens praktik . Läkaren som kommer 
till en olycksplats tolkar det hon eller han ser på ett annat sätt än vad poliserna gör. De 
uppmärksammar också olika saker fast de fi nns på samma olycksplats. Att göra en  
meningsfull tolkning av en händelse och en plats är ingen transparent process som en 
utomstående enkelt kan förstå sig på. Varje yrkesgrupp har sin historiskt konstituerade 
praktik. Hur man ska bete sig, vad man ska titta  efter och hur man ska tolka och tala om 
det man ser är något som yrkesgruppen ut vecklar tillsammans. Det utgör också ett 
historiskt arv och blir till en egen diskurs, a lltså en egen tolkningsram som bara de insatta 
ytterst förstår. Filosofen Ludwig Wittgenstein kallade detta för ett sp råkspel. Ett språkspel 
är, enligt Wittgenstein, en helhet som består av ett språk och alla de handlingar som är 
invävda i det språket (Wittgen stein, 1996 (1992), § 7-9).  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 126 
Miljöinspektörer har också utv ecklat en egen tolkningsram för sin profession. De vet 
vilka detaljer de ska titta efter och undersöka vid en inspektion. Till hjälp för detta har de 
utvecklat olika checklistor. Om  en inspektion görs på t. ex. en plåtverkstad kommer 
inspektören att förvissa sig om att det fi nns adekvat ventilation i den verkstad som 
används för billackering och verksamhetsut övaren måste kunna visa upp intyg som talar 
om att ventilationen fungerar som den ska. När inspektören går in i billackeringen är det 
bl.a. ventilationssystemet vederbörande ko mmer att vara uppmärksam på. Inspektören 
väljer ut ventilationssystemet som en av de detaljer som ska granskas. För en utom-
stående ser det bara ut som att inspektören rö r sig litet planlöst i rummet medan hon eller 
han låter blicken fara över väggar och golv. Det inspektören egentligen gör är att hon 
eller han kopplar på sitt professionella see nde och utifrån sin kunskap och erfarenhet 
arbetar sig fram till en bedömning av miljösäkerheten i verksamheten.  
 När det gäller tolkningsramar stärks de av den kollegial a gemenskapen. Kollegor lär 
varandra se det som är angeläget för det yr kesmässiga arbetet. Tillsammans hjälps 
kollegorna åt att tolka det de ser för att ut föra ett korrekt arbete (Goodwin, 1994, s. 608-
609). Det är också vad vår undersökning visar  ingår som en bedömningsdimension i 
miljöinspektörernas arbete. För att kunna göra en  bedömning är det viktigt att också tala 
med kollegor, antingen på det egna kontoret e ller i en annan kommun. Det är inte bara 
samtal med kollegor som hjälper till att stärka och utveckla tolkningsramen. Att läsa 
igenom tidigare beslut och undersöka lagrumme t stärker också tolkningsramen. Det sker 
genom det språk som används där och genom det fokus på vissa företeelser som finns 
både i miljöbalken och i de tidigare beslut som formulerats.   
 
Vi skulle vilja hävda att en del av miljöin spektörernas tolkningsram utgörs av checklistor 
som används vid en inspektion. Miljöbalken utgör också en del av tolkningsramen, lik-
som samtal med kollegor och tidigare beslut som gjorts av kollegor. Det behövs dock en 
fördjupad undersökning för att kunna avgöra hur dessa fyra delar hänger samman med 
varandra och på vilket sätt de stödjer vara ndra och inspektörernas tolkningsram. Om man 
ser till definitionen att en tolkningsram ”är en systematiserad praktik som används för att 
transformera verkligheten till de kategorier och händelser som är relevant för profession-
ens arbete”, stämmer det väl överens med de tidigare i kapitlet beskrivna dimensionerna.  
 
6.3.2 Utmärka fenomen 
Den mänskliga perceptionen fungerar så att några föremål eller figurer uppmärksammas 
därför att de är relevanta för det individen ju st då gör. Resten av omgivningen ”smälter 
ihop” och bildar en bakgrund (Goodwin, 1994, s. 609f). En människa som är intresserad 
av fåglar uppmärksammar dem på ett helt a nnat sätt än den som inte intresserar sig för 
fåglar. Om man t.ex. kör bil kommer det att va ra alla föremål och levande varelser som 
rör sig eller ser ut att kunna börja röra på  sig som fångar ens uppmärksamhet. Resten av 
omgivningen lägger man inte riktigt märke till,  den bildar en bakgrund. Många yrkes-
grupper använder perceptionsförmågan på ett sy stematiserat sätt i sin yrkesutövning, så 
även miljöinspektörer.   
 127Ett sätt att lyfta fram viktig information är att med en märkpenna markera ord eller delar 
av en text som man läser. Ett annat sätt är a tt rita på marken för att märka ut var t.ex. 
spillolja hamnat. Olika yrkesgrupper använder olika metoder för att markera det som är 
viktigt i omgivningen, i ett dokument eller i en  händelse. Grävmaskinisten har sina sätt, 
liksom sjuksköterskan har sina. Ytterligare ett sätt att märka ut viktig information är att 
skriva ner den. Det är ett vanligt sätt fö r miljöinspektörer under inspektioner. Med ord 
beskriver de vad de utifrån sin tolknings ram uppfattar vara väsentligt. De antecknar 
verksamhetsutövarens svar på de frågor som ställs. Ett annat sätt att dokumentera på som 
ibland används av inspektörerna är att fot ografera vissa detaljer i verksamhetens lokaler 
eller utanför verkstaden eller fabriken. Det är återigen den professionella tolkningsramen 
som avgör vad som fotograferas.  
På det här sättet kan man säga att miljöinspek törerna i förväg mentalt ”märker ut” vad 
som är viktigt för deras yrkesutövande. Man skulle t.o.m. kunna säga att anteckningarna 
och fotografierna blir ett förkroppsligande av  den mentala karta som de med hjälp av sin 
tolkningsram tar fram. Inför det myndighetsbeslut de så småningom ska skriva återvänder 
de till sina anteckningar och fotografier.   
6.3.3 Delarna som uttrycker en yrkesgrupp 
Somliga yrkesgrupper utvecklar en klädkod som gör det möjligt för utomstående att 
känna igen dem. Det kan vara uniformer som må ste bäras i tjänsten, som t.ex. poliser eller 
religiösa ledare har. Det kan också vara pr aktiska och oömma kläder som hantverkare 
eller sjukvårdspersonal har på sig. Vissa ve rktyg och redskap tillhör vissa yrkesgrupper. 
Stetoskopet förknippar vi med läkare och en särskild sorts symaskin med skomakaren. Alla sådana föremål signalerar en viss yrkes tillhörighet som i sin tur ger legitimitet åt 
bäraren av dem. Vissa yrkesgrupper får med åren  ett visst sätt att röra sig på som gör att 
de i alla fall av somliga kan kännas igen även om  de inte bär något av sina typiska attribut 
just för tillfället.  
 
Frågan är om det finns några särskilda verktyg eller föremål som är unika för miljö-inspektörerna. De har ingen särskild uniform eller unika föremål som utmärker dem. De 
kommer i vanliga kläder och bär ofta med sig ett anteckningsblock. Det är allt. När de 
kommer tillbaka till kontoret använder de datore r som väldigt många människor gör i sitt 
arbete i dag. På så sätt utmärker de sig inte alls. Det intressanta är att de ändå har något 
som ger dem legitimitet (förutom att kunna intyga  att de är anställda som miljöinspektörer 
på ett miljökontor eller som miljöhandläggare på en länsstyrelse). Det är deras sätt att 
tala. Sättet att uttrycka sig på och ställa frå gor på gör att man kan förstå att det är en 
myndighetsperson som talar och någon som är kunnig i miljöfrågor. För den enskilde 
inspektören utvecklas det här sättet att tala på i ett samspel mellan tre delar. En del 
kommer ur den utbildning vederbörande har.  Detta utvecklas kontinuerligt genom hela 
yrkeslivet därför att inspektören lär sig nya saker om miljöarbete och myndighets-
utövning. En annan del är de förebilder so m andra kollegor kan vara för den enskilde. 
Inspektören lär sig genom att se hur kollegor gör. En tredje del är förstås den egna 
personligheten. Dessa tre delar mixas till att b li den enskilde inspektörens unika uttryck i 
sina professionella samtal med verksamhetsu tövare, allmänhet oc h andra kollegor.   NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 128 
Ibland talar man om en yrkesgrupps nomenklat ur, dvs. de gemensa mma ord och begrepp 
som yrkesgruppen håller sig med. Det som visa de sig i vårt forskningsprogram och inte 
minst i den enkät vi sände ut till landets alla  kommunala miljöchefer var att vissa ord och 
begrepp betydde olika saker i olika delar av  landet. Vissa begrepp användes inte alls i 
några kommuner vilket gjorde att de ställd e kontrollfrågor om vad vi menade med vissa 
frågor i enkäten. Det intressanta är att al la de ”miljötillsynsord” som användes i enkäten 
hade tagits från material som tillh andahålls av Naturvårdsverket.  
 
Eftersom myndighetsbeslut ska vara prövbara  är det väldigt viktigt att det språk 
myndighetsbeslutet skrivs på är entydigt. Det uppstår därmed ett särskilt sätt att skriva på 
som också ger prägel åt yrkesgruppen. Därfö r är det extra intressant att förstå yrkes-
gruppen miljöinspektörer utifrån samspelet mellan skrivna praktiker, mellanmänskliga 
samtal och användandet av verktyg. Det är dä r vi kan finna det som skiljer dem från andra 
yrkesgrupper. Inspektörerna har bland annat utvecklat olika checklistor som de använder 
vid inspektioner, vilket är en form av skri ven praktik som tar sitt avstamp i miljöbalken 
och i tolkningar av denna. I samtal med verk samhetsutövare använder de sig av sitt 
specifika yrkesspråk som förstärker deras legiti mitet. I strikt mening kan vi kanske inte 
säga att inspektörer använder sig av vissa verktyg som är unika för dem. Men de 
använder anteckningspapper och penna, kamera och dator. Med hjälp av dessa ger de 
uttryck för sin profession, de ger en bild av  vad miljöinspektörer är för yrkesgrupp och 
med dessa stärker de sin legitimitet. Något som är unikt för yrkesgruppen är att de har rätt 
att göra inspektioner. De har enligt lag rätt att undersöka lokaler oc h områden där miljö-
farlig verksamhet bedrivs. Denna rätt skulle  kunna kallas ett ”verktyg” för arbetet och 
något som utmärker dem som yrkesgrupp.   
 Slutligen vill vi poängtera att det professionella seendet inte i första hand är en individuell 
förmåga utan något som tillhör ett kollektiv oc h formas av alla som tillhör det kollektivet 
(Goodwin, 1994, s. 626). Därför är det viktigt för inspektörer att träffas både formellt och 
informellt. På konferenser med särskilda teman får de möjlighet att lära sig mer om ett 
specifikt ämne och möjlighet att stärka sin id entitet som inspektörer, samt tillfälle att bli 
samstämmiga med övriga kollegor. Man s kulle kunna säga att genom möten och 
diskussioner med kollegor förbättrar de s itt professionella seende. I vår undersökning om 
vilka bedömningsdimensioner som används vid inspektörers bedömningar framhåller de 
också vikten av att samtala med andra insp ektörer för att deras bedömningar ska bli så 
korrekta som möjligt.  
 
6.4 Professionella bedömningar – objektivitet 
I vår undersökning av miljöinspektörers bedöm ningsdimensioner – vilka de är och hur de 
beskrivs – är en viktig dimension rättssäkerh et och objektivitet. Vi väljer att fokusera på 
begreppet objektivitet eftersom det är ett mångt ydigt begrepp som de flesta av oss, trots 
mångtydigheten, anser oss veta vad det står  för. Detta kan leda till bekymmer för den 
enskilde inspektören eftersom hon eller han kan hamna i dilemmat hur objektivitet ska 
utövas. Ett annat problem som kan uppstå är a tt verksamhetsutövare hävdar att en enskild  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 129inspektörs arbete inte har gått objektivt till. Båda dessa situationer är exempel på sådant 
som komplicerar arbetet för inspektörerna och tvingar dem att lägga ner mer tid på 
ärendet än vad som anna rs skulle behövas.  
 
Med detta avsnitt om objektivitet vill vi som forskare i EMT ytterligare analysera vad objektivitet i svensk tillsyn och myndighets utövning innebär med fokus på miljö-
inspektörernas arbete. 2011 arrangerade T illsynsforum och Krus, Kompetensrådet för 
utveckling i staten, en konferens för att di skutera den värdegrund som landets alla 
tillsynsmyndigheter har att utgå ifrån. Där di skuterades bl.a. objektivitet och saklighet. 
Där fastslogs att ”det [är] viktigt att både  vara och uppfattas som saklig och opartisk” 
(Tillsynsforum, 2011, s. 10). MSB, Myndighe ten för samhällsskydd och beredskap, har 
utvecklat formuleringen något: ”Myndighetern a ska också – i enlighet med objektivitets-
principen – vara sakliga och opartiska. Det bety der att myndigheterna i sina beslut inte får 
ta hänsyn till andra omständigheter än sådana som enligt tillämpliga föreskrifter får beaktas vid prövningen av ett ärende. De får a lltså inte låta sig påverkas av en önskan att 
gynna eller missgynna vissa enskilda intressen , och de får inte ta hänsyn till ovid-
kommande omständigheter, som till exempel en enskilds nationalitet eller politiska 
åsikter” (Myndigheten för samhällsskydd och be redskap, 2012, s. 134.). Saklighet och 
opartiskhet är förvisso viktiga kriterier fö r vad det, som myndighet, innebär att vara 
objektiv. I den här analysen vill vi från EMT:s sida lyfta fram att det finns mer i objektiviteten än enbart dessa kriterier, kriterier  som är viktiga för att miljöinspektörerna 
ska kunna utföra sitt arbete. 
 Emellanåt föreställer vi oss att objektivitet är  att ”ta ett steg tillbaka och rapportera allt vi 
ser” (Edlund, 2008, s. 161). Den sortens objektiv itet är inte möjlig för miljöinspektörer. 
Den kanske inte är möjlig för någon yrkesg rupp eftersom det kräver två saker av oss 
människor som vi inte riktigt har förmåga till.  Dels skulle vi behöva kunna se och ta in 
allt i en situation eller på en plats, dels sku lle en sådan rapportering bli både för detaljerad 
och för ogenomtränglig. Om man ser till de tolkningsramar som är en del av miljö-inspektörernas profession fokuserar de på sp ecifika detaljer i en verksamhet som de 
inspekterar. De varken ska eller kan rapporte ra allt de ser. De ska ta i beaktande vissa 
saker som har med miljölagstiftning och milj öhänsyn att göra. Allt annat är ointressant. 
Därigenom specificeras det objektiva uppdrag de har. Det handlar inte om att rapportera 
allt de ser utan om att koncentrera sin rapportering till några saker. Ytterligare en sak 
tillkommer till inspektörernas objektivitetsutövning och det är att de ska göra en bedömning av de delar som de fokuserar på (fläktsystemet, oljeavskiljaren, egenkontroll-
programmet etc.). Det räcker alltså inte att rapportera. Därtill kommer också något som 
de själva formulerar så här: ”Inspektören s roll är att göra en objektiv bedömning mellan 
två parter, dvs. mellan verksamhetsutövare n och lagstiftaren och dess lagstiftning.”
19 
 
Miljöinspektören ska alltså rapportera vi ssa specifika förhållanden och göra en 
bedömning av dessa förhållanden. Till detta ska också framhållas att deras bedömning 
                                                      
19 Workshop Avloppsguidens k onferens, Hudiksvall, 2011-09-30. Källmater ialet förvaras hos författarna.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 130sker utifrån att de bedömer mellan två part er, lagstiftaren och ve rksamhetsutövaren. På 
det här sättet är miljöinspektörens objektivitet avgränsad, men den är fortfarande svår att 
förstå.  
 
Därför är det viktigt att börja bringa reda i begreppet objektivitet. Man skulle till att börja 
med kunna dela in objektivitet i tre delar: objektiv sanning hos ett påstående, objektiva 
procedurer som garanterar att det har gått obj ektivt korrekt till att komma fram till en sak, 
samt objektivt beteende hos den som utfört  arbetet (Douglas, 2004, s. 453). Redan dessa 
tre delar av objektivitet gör att förståelsen av vilket landskap miljöinspektörerna rör sig i 
när de ska vara objektiva i sin myndighetsutövning fördjupas. Vad de hävdar ska vara 
objektivt sant, med andra ord ska det vara på de t sätt som de beskriver på en plats och i en 
verksamhet. För det andra ska de använda vissa arbetssätt som gör att man kan säga att 
deras arbete har gått objektivt till. För det tr edje ska de dessutom ha betett sig objektivt. 
Kritik av deras objektivitet kan handla om en av  dessa delar, inte nödvändigtvis alla tre. 
Detta är viktigt att tänka på när man diskuterar  vad objektivitet är bå de i generella termer 
och hos en specifik inspektör eller i en specifi k situation. Något som är objektivt är något 
vi kan lita på. När det gäller miljöinspektion är en objektiv bedömning en bedömning som 
är tillförlitlig. Den ska vara tillförlitlig för verk samhetsutövaren, för lagstiftaren och för 
allmänheten. De tre nämnda aspekterna av objektivitet handlar ytterst om att en 
bedömning som är gjord ska vara något vi kan lita på, något vi kan sätta epitetet objektiv 
framför.  
 
Så här långt har vi tre aspekter av objektiv itet, aspekter som behövs för att en bedömning 
ska vara tillförlitlig. Filosofen Heather Douglas har belyst objektivitet ytterligare genom 
att besvara tre frågor om begreppet: 
1) Vad betyder det att säga att mänskligt interagerande med omvä rlden leder till något 
objektivt? 
2) Vad betyder det att säga att slutresultate t av en individs tankeprocess är objektiv? 
3) Vad betyder det att hävda att slutresultate t av en gemensam process för att arbeta 
fram kunskap kan kallas objektiv? (Douglas, 2004, s. 456, 458, 461) 
 
Utifrån Douglas resonemang går det att bättre förstå vad som är viktiga aspekter hos 
objektivitet i de bedömningar miljöinspektöre r gör och vad som krävs av dem i deras 
yrkesutövning. Det som Douglas visar är att objektivitet har många dimensioner och alla 
dimensioner är inte applicerbara i alla sa mmanhang. En del dimensioner är viktigare i 
vissa situationer och vi ska undersöka vilk a dimensioner som är relevanta i miljö-
inspektörernas bedömningar.  
 
6.4.1 Interagerande med omvärlden 
En första ganska enkel form av objektivite t är den som utgår ifrån ett undersökande av 
omvärlden. Genom att t.ex. undersöka en stol  och använda den kan en person hävda att 
det finns en stol och också berätta var de n finns. Andra människor kan utföra samma 
undersökning och komma fram till samma sak . Ur den undersökningsprocessen kan de 
dra slutsatsen att föremålet verkligen finns (Douglas, 2004, s. 456-457). Ur ett perspektiv  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 131kan man hävda att detta är näst intill en bana l form av objektivitet, men den är i vissa fall 
avgörande. Ett exempel på denna form av objektivitet är på sin plats.  
 ”Vid en inspektion har miljöinspektören Linda inte funnit det egenkontrollprogram som krävs för att man ska få bedriva verksamhet på platsen. I sin rapport skriver hon detta 
och uppmanar verksamhetsutövaren att inkomma med ett sådant senast om tre veckor. 
Några dagar senare får hon ett ilsket mejl från verksamhetsutövaren där han meddelar 
att företaget faktiskt har ett sådant. Lind a tycker att svaret låter som en undanmanöver 
och ringer upp honom. När de talat en stund börjar hon förstå hur det ligger till. De har 
ett egenkontrollprogram och han kan redogöra fö r vad de gör för att följa det, men det 
finns inte skriftligt någonstans. 
 
”När vi kommer på inspektion måste vi få  se ett papper som beskriver egenkontroll-
programmet. När vi är nöjda med hur upplägget av egenkontrollen ser ut vill vi också 
veta att alla berörda medarbetare har tillgång  till beskrivningen av programmet och vet 
hur de ska följa det. Det räcker alltså inte med att du på uppmaning kan berätta om det 
för mig. Förstår du vad jag är ute e fter? frågar hon verksamhetsutövaren.” 
 Det här exemplet visar en form av objekti vitet som är nödvändig för att inspektörernas 
arbete ska fungera. I arbetet ingår att göra in spektioner för att förvissa sig om att det står 
till som det ska vad gäller miljöarbetet i en ve rksamhet. Exemplet visar också en annan 
sak, nämligen att det krävs kommunikation för att fastställa att det är som inspektören 
hävdar. Det räcker inte med att inspektö ren hävdar något, verksam hetsutövaren har rätt 
att komma med sitt påstående om hur det är för att försöka övertyga inspektören i någon 
riktning. Vid svårtolkade fall när det t.ex. gä ller placering av en verksamhet nära vatten-
drag kan inspektören behöva hjälp av en ko llega och verksamhetsutövaren kanske också 
har tagit hjälp av en expert på området. Då  kan verksamhetsutövarens argumentering för 
sin sak innehålla en berättelse om vad verksa mhetsutövaren vidtagit för åtgärder för att 
minimera riskerna. Sedan är det inspektöre ns uppgift att bedöma om detta räcker genom 
att undersöka saken på plats. De nna form av objektivitet kallad manipulerbar objektivitet  
innebär att vi litar på vår förmåga att via vå ra sinnen bedöma om en specifik sak finns och 
om den är pålitlig. Viktigt att påpeka är att det är det mänskliga interagerandet med 
omvärlden som bedöms vara objektivt eller ej , inte personen som ut fört bedömningen och 
inte heller tillvägagångssättet. Har inspek tören sett rätt vid inspektionen? Kan någon 
annan se samma sak? Med andra ord: finns det som inspektören hävdar finns?  
En annan form av objektivitet kallas konvergent objektivitet . Med det menas att om man 
på olika sätt kommer fram till samma resultat kan man säga att resultatet är objektivt. I 
praktiken innebär det att man med olika metoder undersöker ett fenomen. Om man med 
dessa olika metoder kommer fram till samma resulta t är resultatet objektivt. Ett vardagligt 
exempel är när någon försöker ta reda på om en  matvara är härsken eller inte. Det första 
personen då gör är att titta på låt säga korvarn a. Vad har de för färg? Nästa steg är att 
vederbörande luktar på dem. Luktar de härsket? Slutligen kanske vederbör ande känner på 
dem med fingrarna för att konstatera om de blivit slemmiga. Ifall korvarna har en ovanlig 
färg eller har fått mögelfläckar, om de lukt ar härsket och har börjat bli slemmiga säger  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 132alla tre metoderna att korvarna är för gamla och inte ska ätas. Resultatet av 
undersökningarna är en konvergent objektivite t, dvs. att genom att använda olika 
undersökningsmetoder komma fram till samma resultat. Konvergent objektivitet kan 
sägas vara något miljöinspektörer använder i fall där de känner sig osäkra. Genom att 
använda flera undersökningsmetoder försäkrar de sig om att deras beslut blir korrekt och 
kan styrkas med flera olika argument. 
 
6.4.2 Individens tankeprocess 
När det handlar om att bedöma huruvida en individs tankeprocess är objektiv eller ej 
finns det tre former av objektivitet: neutral objektivitet, värderingsfri objektivitet och 
värdeneutral objektivitet. Bara för att man vill att något ska vara sant innebär det inte att 
det är sant. De egna värderingarna får inte göra att man blir blind för detta faktum. Om 
man har en viss övertygelse eller vissa värd eringar kan det göra att det bara är viss 
information som man lyfter fram. Det kan också göra att man inte är öppen för ytterligare 
information i ärendet (Douglas, 2004, s. 459). Därför är det viktigt att bedömaren har 
ordning på sina egna värderingar och förs tår när de kan spela honom eller henne ett 
spratt. Det kan också vara på det här området verksamhetsut övare och allmänhet ibland är 
kritiska mot myndighetspersone rs handlande och beslut, men de kan ha svårt att 
formulera det så i stället hävdar de att m yndighetspersonen bedömt en sak eller ett 
förhållande på felaktigt sätt. 
 Neutral objektivitet handlar om att hålla en  viss distans till det som man ska undersöka. 
Genom att hålla sig avskild eller neutral till det man ska undersöka hoppas man att det 
man själv vill inte ska påverka resultatet av undersökningen (Doug las, 2004, s. 459). 
Detta förhållningssätt kan ibland uppfattas som kyligt eller likgiltigt, vilket kan vara en 
missuppfattning. Det miljöinspektören utstråla r behöver inte vara ky la eller likgiltighet 
utan är ett tecken på att hon eller han anvä nder sitt professionella see nde (se ovan) för att 
kunna göra sin bedömning. Vederbörande avsk ärmar sig för att kunna fokusera på de 
detaljer som är viktiga för bedömningen och kanske snarast ska ses som koncentration. 
En annan missuppfattning, i de t här fallet från den som ska utöva opartisk objektivitet, är 
att man inte får blanda in sina känslor. De t kan leda till att inspektören sänder ut signaler 
som kan uppfattas som ”håll dig borta från mig” . Det kan i en förlängning leda till att det 
blir svårt att kommunicera.   
Douglas tar upp att neutral objektivitet lätt expa nderar till att bli värderingsfri objektivitet. 
Dessa båda är inte samma sak. I värderings fri objektivitet är alla värderingar förbjudna 
eftersom förespråkarna anser att alla värder ingar är subjektivt tyckande och ska bannlysas 
från varje form av bedömning som kallar sig obj ektiv. Den här hållningen är inte samma 
sak som att hävda att värderingar aldrig får ersätta bevis eller fakta (Douglas, 2004, s. 
459). En värderingsfri miljöinspektion torde va rken vara möjlig eller eftersträvansvärd. 
Det är utifrån värderingar om hur ett samhä lle ska hantera sin miljö och därmed sina 
medborgare som miljölagstiftn ingen kommer till. Att ur den aspekten försöka vara 
värderingsfri blir felaktigt. Det kan t.o.m.  vara en styrka för inspektören att kunna 
argumentera för lagefterlevnad och för ett bra miljöarbete genom att kunna hänvisa till 
samhällets värderingar på området. Det som inspektörerna lyft fram i våra intervjuer  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 133däremot är vikten av att behålla sina pers onliga synpunkter om hur människor klär sig 
och beter sig för sig själv. Det är värder anden som inte ska skymma det professionella 
arbetet, vilket de också är mycket noga med.  Douglas skriver att det är viktigt att kunna 
skilja på gränsen mellan att värderingar fö rstör det egna tänkandet och bedömandet och 
att använda värderingar för att kunna fatta välgrundade beslut (Douglas, 2004, s. 460). 
Var gränsen går mellan dessa båda är inte något  som avgörs en gång för alla, utan något 
som ingår i inspektörernas vardag att ständigt  inför sig själva och tillsammans resonera 
sig fram till (se också kapitel 7 om Roller och kompetens).  
Den tredje formen för tankeprocessens objektivitet är värdeneutral objektivitet . Den 
blandas ofta ihop med värderingsfri, men d essa båda är inte samma sak. Värdeneutral 
objektivitet innebär att inta en balanserad  eller neutral position i relation till ett helt 
spektrum av värderingar. Ett bra exempel på  en sådan neutral position är en rapport som 
ger en översikt över det aktuella sakläget, ger lika mycket utrymme åt all aspekter av 
situationen eller problemet och inte tar stä llning för eller emot någon eller något. Detta 
uppfattas som en balanserad rapport (Douglas,  2004, s. 460). Vi uppfattar att värde-
neutral objektivitet endast är ett steg i milj öinspektörernas arbete eftersom de gör en 
bedömning mellan två parter, staten med dess miljölagstiftning och en enskild 
verksamhetsutövare. Det räcker inte med att b eskriva de olika parternas syn på saken. Det 
behöver finnas som en förklaring i ett skriftligt beslut, men det räcker inte för att utöva tillsyn och fatta myndighetsbeslut. Det måst e också till en bedömning om huruvida 
verksamhetsutövaren uppfyller m iljölagstiftningen eller inte.  
 
6.4.3 Den gemensamma processen 
Objektivitet har så här långt beskrivits so m människans interagerande med omvärlden 
samt som en mänsklig tankeprocess. Det tredje  perspektivet är objektivitet sedd som en 
gemensam process. Det handlar om den pr ocess som pågår mellan människor för att 
komma fram till ny kunskap eller för att komma  fram till ett gemensamt beslut (Douglas, 
2004, s. 461). Även här kan man skönja tre former av objektivitet.  
 Den första kallas proceduriell objektivitet . Med det menas att processen ses som objektiv 
när resultatet blir likadant oavsett vem som ut för själva processen. Detta är en form av 
objektivitet där t.ex. samhället ställer krav på att en viss process ska gå till på ett visst sätt 
för att säkra objektiviteten. Det kan vara vissa test där man i förväg kan säga vilka svar 
som är de rätta och vilka som därmed är fel. Det behövs ingen individuell bedömning för 
detta (Douglas, 2004, s. 461). Proceduriell objektivitet är i hög grad kvantifierbara mätningar av olika slag. 
 
Den andra formen av processobjektivitet kallas samstämmig objektivitet . Här fokuserar 
man inte på att eliminera det enskilda be dömandet som man gör när det handlar om 
proceduriell objektivitet. I stället undersöker man om en grupp människor faktiskt kan 
vara överens. Om de gör lik artade observationer, samt tolkar dessa observationer på 
likartade sätt, kan man säga att de har kommit fram till ett objektivt resultat. Det handlar 
inte om att de ska föra någon diskussion eller försöka bli överens. Antingen kommer de 
att göra samma observation och då finns samstä mmig objektivitet i resultatet eller så gör  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 134de inte samma observation och då finns objektivite ten inte där. Viktigt att lyfta fram är att 
det finns en möjlighet att även en grupp kan ha fel, de har inte upptäckt något verkligt 
utan det är en illusion. Inte heller garanterar  denna form av objektivitet att individerna i 
gruppen inte styrs av värderingar (Douglas, 2004, s. 462-463). 
 Den tredje formen benämns interaktiv objektivitet . Det betyder att det krävs samtal och 
diskussion mellan medlemmarna i en grupp. Medlemmarna ska argumentera för sin sak, 
de ska diskutera igenom varandras synpunkter oc h förslag. För detta behövs regler för hur 
samtalen ska gå till, överenskommelser fö r hur goda argument ska vara uppbyggda och 
hur de ska presenteras. En riktigt avgörande fråga är vilka som får delta i dessa samtal. 
Objektiva resultat i detta hänseende innebär att sådana diskussioner har genomförts på ett 
acceptabelt men kanske också kreativ t sätt (Douglas, 2004, s. 463-464). 
 
Hur kan man relatera dessa tre former av  processobjektivitet till miljöinspektörernas  
arbete? När det gäller den proceduriella objek tiviteten så finns det vissa krav på vad en 
miljöinspektör ska uppmärksa mma vid inspektioner, men miljölagstiftningen är för 
komplicerad för att det ska vara möjligt att i alla lägen få samma bedömning på ett visst 
objekt oavsett inspektör. Det är för mång a parametrar inblandade och inspektioner 
handlar om bedömningar och inte  om ett glostest där man kan få ett visst antal poäng vid 
rätt svar. Samstämmig objektivitet är inte  heller alldeles applicerbar på miljö-
inspektörernas arbete. Även om man skulle undersöka de myndighetsbeslut som gjorts de 
senaste tio åren på t.ex. Sveriges alla pa ppersmassefabriker och i den undersökningen 
komma fram till att i alla likartade fall har alla miljöinspektörer kommit fram till samma 
beslut, så är det inte säkert att det är korrekt i alla fall. De kan alli hop ha sett fel eller på 
grund av hur lagstiftningen är formulerad kan de ha fokuserat på annat än det som visar 
sig vara riktigt avgörande för miljön.   
Interaktiv objektivitet, slutligen, är en natu rlig del av miljöinspektörernas vardag. Vid ett 
tillfälle formulerade en miljöinspektör si g så här: ”När det gäller rättssäkerhet och 
objektivitet är samtalen med kollegor väldigt vi ktiga. Det kan ibland va ra avgörande att få 
höra en kollegas synpunkter för att man ska komma rätt i bedömningen.”
20 En av de åtta 
bedömningsdimensionerna från vår undersökning är mycket riktigt också ”samtal med 
kollegor”. Vi har uppfattat dessa samtal just som diskussioner där kollegor hjälpts åt med 
att väga för och emot en viss bedömning, dä r kollegor fört fram andra perspektiv och 
synvinklar och där man ibland försökt komma till ett enigt beslut och ibland förstått att man tänker olika på vissa punkter. På så sätt ha r inspektören som bjudit in till samtal fått 
hjälp med att formulera sina egna ståndpunkt er och kunnat motivera varför hon eller han 
fattar det slutgiltiga beslutet på just det sättet.  Det är med andra ord en uttalad strategi för 
att fatta objektiva beslut. I samtal med kollegor  på kontoret eller på konferenser utvecklar 
också varje inspektör en känsla för vad som är  korrekt inom den egna kåren. De utvecklar 
                                                      
20 Intervju om professionella bedömningar med tre miljöinspektörer 20100611. Materialet förvaras hos 
 135en gemensam tolkningsram och stärker däri genom vad som är objektivt förhållningssätt 
och objektivt beteende för inspektörer.   
Det vi med ovanstående analys av miljöinsp ektörens arbete vill belysa är att miljö-
inspektörens tillsyns- och bedömningsarbete är  en sammansatt väv av flera olika aspekter 
av objektivitet. Att vara saklig och opartis k som Krus och Tillsynsforum har tagit upp i 
sin skrift, har i ovanstående analys kallats fö r värdeneutral objektivitet, respektive neutral 
objektivitet. I det här avsnittet har vi visat att saklighet och opartiskhet bara är en del av 
den objektivitet som inspektören behöver ut öva för att vederbör andes bedömningar och 
arbete ska bli just objektivt.  
 
6.5 Sammanfattning 
Resultaten från denna undersökni ng och analys av miljöinspektörers professionella  
bedömningar består av flera delar.  
1. En beskrivning av vilka olika bedömnings dimensioner miljöinspektörer själva lyfter 
fram som beståndsdelar i en professionell bedömning. Dessa är:  Inläsning på det specifika ärendet, typ av objekt man ska besöka och historiken 
 Undersöka lagrummet 
 Rättsäkerhet och objektivitet 
 
Dessa åtta dimensioner fördjupar förståelsen  av inspektörernas arbete som vanligtvis 
brukar delas in i förarbete, själva inspektione n och efterarbete. Dimensionerna lyfter fram 
det avancerade arbete miljöinspektörer utför och vad som enligt dem själva krävs för att 
de ska utföra sitt arbete på ett bra sätt.  
 2. Beslutsforskning har visat att beslutsfatta re med stor erfarenhet vanligtvis använder sig 
av det som forskare kallar framåtkedjat resonemang . Med det menas att beslutsfattaren 
beslutsfattaren bakåt i ett bakåtkedjat resonemang . Det här kan vara en anledning till att 
erfarna och oerfarna inspektörer inte alltid är överens om hur arbetet ska utföras. Besluts-
forskningen uppmärksammar olika orsaker till att fe l beslut tas. Ett exempel på sådana är 
att de krav som organisationen ställer på ar betet som ska utföras inte når fram till dem 
som ska göra jobbet. Ett annat exempel är att beslutsfattarna fått för litet träning och ett 
tredje exempel är brister i designen av tekniskt stöd eller datorstöd som är en del av  
beslutsunderlaget.   
 1363. Professionellt seende kan delas in i tre de lar. Tolkningsram, utmärkande av fenomen 
och yrkesgruppens uttryck. Vi skulle vilja hä vda att en del av miljöinspektörers tolknings-
ram utgörs av checklistor som används vid en inspektion. Miljöbalken utgör också en del 
av tolkningsramen, liksom samtal med kollegor och tidigare beslut som gjorts av 
kollegor. Vad gäller utmärkandet av vis sa fenomen använder miljöinspektörerna 
perceptionsförmågan på ett systematiserat sä tt i sin yrkesutövning. Språket är också ett 
viktigt verktyg i utmärkandet av de fenomen som är viktiga i deras yrkesutövning. Med 
hjälp av anteckningar och bilder märker de ut de fenomen de behöve r ha med sig för att 
kunna göra sin professionella bedömning. Hur ka n man veta att det är en miljöinspektör 
man har framför sig? Det sitter väldigt mycket  i språket. Sättet att uttrycka sig på och 
ställa frågor på gör att man ka n förstå att det är en myndi ghetsperson som talar och någon 
som är kunnig i miljöfrågor. Utbildning, föreb ilder i yrket och den egna personligheten 
sätter prägel på hur den enskilda personen  ”blir” som inspektör. Det professionella 
seendet är inte i första hand en personlig fö rmåga utan något som tillhör ett kollektiv och 
formas av alla som tillhör det kollektivet. 
 
4. Objektivitet i tillsynen har många fler aspekte r än vad man ser vid första anblicken. Det 
miljöinspektörerna hävdar ska vara objektivt san t, med andra ord ska det vara på det sätt 
som de beskriver på en plats och i en ve rksamhet. För det andra ska de använda vissa 
arbetssätt som gör att man kan säga att deras ar bete har gått objektivt till. För det tredje 
ska de dessutom ha betett sig objektivt. I kap itlets analys av vad objektivitet innebär i 
inspektörernas yrkesutövande har ett antal aspekter tagits upp, indelade i tre områden: a) 
undersökande av omvärlden och om det har gått korrekt till, b) bedöma huruvida en 
individs tankeprocess är objektiv eller ej  och c) objektivitet sedd som en gemensam 
process som pågår mellan människor för att komma fram till ny kunskap eller för att 
komma fram till ett gemensamt beslut. Obje ktiva bedömningar i miljöinspektörernas 
yrkesutövande handlar därför om me r än saklighet och opartiskhet.  
 
6.6 Referenser 
Andersson, P., 2001, Expertise in Credit Granting Studies on Judgment and Decision-
making Behaviour , Stockholm: The Economic Research Institute. 
 Douglas, H., 2004, ”The Irreducible Complexity of Objectivity”, Synthese  138, 453-473. 
 
Edlund, L., 2008, Att fånga det flyktiga. Om existentiell mening och objektivitet , Uppsala: 
Uppsala universitet. 
 
Goodwin, C., 1994, ”Professional Vision”, American Anthropologist  96(3), 606-633. 
 
Kaempf, G.L., G. Klein, M.L. Thordsen och S. Wolf, 1996, ”Decision Making in 
Complex Naval Command-and-Control Environments”, Human Factors  38(2), 220-231. 
 
Klein, G.A. m.fl., 1989, ”Critical Decision Method for Eliciting Knowledge”,  IEEE 
Transactions on Systems, Man, and Cybernetics  19, 462-472.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 137 
Lipshitz, R., G. Klein, J. Orasanu, och E.  Salas, 2001, ”Taking Stock of Naturalistic 
Decision Making”, Journal of Behavioral Decision Making  14, 331-352. 
Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, 2012, Kommunal tillsyn enligt lagen om 
skydd mot olyckor , 
https://www.msb.se/Upload/Produkter_tjans ter/Publikationer/MSB/Bok_S5_Tillsynshand
bok_1210_sidor.pdf 
 Tillsynsforum, 2011, Vår syn på tillsyn , 
http://www.krus.nu/Global/Bibliotek/ V%C3%A5r%20syn% 20p%C3%A5%20tillsyn%20
111109.pdf  
Wittgenstein, L., 1996 (1992), Filosofiska undersökningar , Stockholm: Thales. 
 138Kapitel 7 
Miljöinspektören – roller och  kompetens 
I det här kapitlet vill vi lyfta fram några aspek ter av vad en miljöinspektör är och vad en 
miljöinspektör gör. Avsikten med detta är att visa på olika aspekter av miljöinspektörens 
profession som kan ha betydelse för tillsynens e ffektivitet. Precis som beskrivits i kapitel 
1 är dessa aspekter ett resultat av dels progra mmets inriktning och mål, dels vetenskapliga 
perspektiv och intressen. Kapitlet syftar i första hand till att 
 ge en inblick i hur vi har sett på in spektörens arbete och roll internt i 
forskningsprogrammet, bl.a. för att förs tå hur designworkshopar och prototyper 
skulle utformas 
 förstå inspektörens arbete och roll utifrå n ett antal teoretiska perspektiv, för att 
belysa att bredden av forskningsområ den kan säga något mer om effektiv 
miljötillsyn. 
 
7.1 Miljöinspektören 
Ett av EMT:s mål har varit att ge en besk rivning av miljöinspektören som en del av 
tillsynen. Genom alla möten med människor, bå de inspektörer och andra, har en bild 
vuxit fram av en yrkeskår som består av kvinnor och män från i stort sett hela Sverige i 
åldrarna ca 25 till 67, med huvuduppgiften a tt se till att miljölagstiftningen efterlevs i 
Sveriges alla 290 kommuner och 21 län. Vi ha r avgränsat oss till att fokusera på miljö-
inspektörer på kommunal nivå och alltså in te handläggare på lä nsnivå. Anledningen till 
detta är av praktisk natur. Vi hade för avsi kt att besöka Sverige från norr till söder och har 
studerat de individer och de myndigheter som vi  har fått tillgång till. De flesta har varit på 
kommunal nivå. Eftersom tillsyne ns förutsättningar delvis skiljer sig mellan kommun och 
län på flera sätt, bl.a. finansieringsmässigt och arbetsorganisatoriskt, fick det bli den 
gränsdragningen vi gjorde. Beskrivningen ne dan kommer att handla om hur bilden av 
miljöinspektören vuxit fram. Självklart blir en sådan bild generell till sin natur eftersom 
den roll som beskrivs representerar flera tu sen individer, men samtidigt kommer den 
sammantagna bilden också att vara konkret. 
 
På Arbetsförmedlingens hemsida kan man läsa att ”Miljö- och hälsoskyddsinspektörer 
jobbar främst på olika myndigheter som arbe tar inom området för miljö och hälsoskydd. 
Inspektörens uppgift är bland annat att ut öva tillsyn. Det innebär att besöka olika 
verksamheter, exempelvis restauranger, be nsinstationer, industrier, vattenverk och 
enskilda avloppsanläggningar för att kontrolle ra att lagar och förordningar följs. Den 
största arbetsgivaren är Sveriges alla komm uner. Inspektören är sakkunnig tjänsteman åt 
den politiska nämnd som lokalt ansvarar fö r tillsynen enligt miljöbalken, livsmedels-
lagstiftningen med mera”(Arbetsförmedlingen 2 0121211). En miljöinspektör har oftast en 
högskoleutbildning, antingen en miljö- och hälsoskyddsutbildning,  eller en natur-
vetenskaplig utbildning med eventuellt en påbyggnad som ger kunskap om miljöbalken 
och förvaltningslagen. Yrkets karaktär förutsätter att en in spektör är intresserad av att  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 139träffa människor. Det är relativt lätt att få ar bete som miljöinspektör och de kan arbeta i 
hela landet på kommuner, län sstyrelser och även företag. 
 
Vi lämnar härmed den formella beskrivninge n och skildrar i stället hur bilden av miljö-
inspektören vuxit fram för oss inom forsknings programmet. Den bilden är också generell 
men mindre formell och bygger på våra erfa renheter vid möten med olika individer och 
grupper som vi träffat genom fältstudierna.  
 Vid de första mötena med miljöinspektö rer beskrev vi forskningsprogrammet EMT – 
Effektiv miljötillsyn utifrån vilka vi var, vilka forskningsinstitutioner i Stockholm vi kom 
ifrån och vilka mål vi hade me d vår forskning, hur vi skulle gå till väga, att det skulle ta 
tre år och att vi hade fått ett stort anslag för att utföra detta. Ett antal saker stack ut. Att en 
ny grupp forskare, alla från stora kända un iversitet i Stockholm, som inte kunde miljö-
området skulle undersöka  effektivitet hos en grupp som, som de själva beskrev, blivit 
utsatta för ständigt nya undersökningar och krav på effektivare (läs: snabbare och 
billigare) miljötillsynsarbete, gjorde att vårt mottagande ofta blev lite svalt. Efter hand, 
vid fältstudier och genom ytterligare möten, lärde vi oss vad vi behövde berätta om vår 
forskning och våra arbetsmetoder för att inte  bli misstänkliggjorda för att gå någons 
ärenden eller för att klanka ner på inspektöre rna eller cheferna. Som ett led av detta, och 
som ett led av våra fältstudier, förstod vi att inspektörerna hade en upplevelse av att vara 
marginaliserade eller kanske missförstådda och ibland kände sig motarbetade från olika 
håll, från Naturvårdsverket och SKL till politik er, allmänhet och den egna miljöchefen. 
 I bilden som skildrades ingick också en allmänt riktad kritik mot att karriärvägarna inom 
miljötillsynen är otydliga eller kanske snarare att det inte finns några. Dessutom är det 
inte tydligt specificerat vilken kompetens so m krävs för att komma vidare i någon typ av 
karriär eller lönestegring eller lönedifferentie ring. Ibland är det inte ens tydligt vilken 
kompetens som krävs för att få arbeta som m iljöinspektör och att det på de här punkterna 
skiljer sig mycket över landet. Det faller of ta tillbaka på hur man inom en viss kommun 
eller hur en viss chef arbetar med de här frågorna. Hur man aktivt arbetar med kompetens 
kan i förlängningen utgöra en faktor som på verkar att tillsynen skiljer sig åt mellan 
kommuner. Om man inte har en klar bild av hur kompetens, olika kompetensprofiler och  
karriärmöjligheter ser ut kan det bli svårt med kompetensförsörjningen. 
 
Vad som också blev tydligt över tid är att miljöinspektörerna som grupp kännetecknas av 
att de är noggranna och vill göra rätt. Professionalism och korrekthet är viktiga 
komponenter för att kunna göra be dömningar och fatta beslut. De har och vill ha ett rätts-, 
rättvise- och miljöetos, dvs. en tydlig moralis k resning och vara ansvarstagande både i sitt 
arbete med tillsyn, t.ex. att beslut fattas på rätt sätt och på rätt grunder, men även leva 
som de lär, t.ex. vara noga med att sortera sopor och vid resa ta tåget i de fall det är 
möjligt. Den här generella bilden gör att miljöinspektörer skulle kunna jämföras med 
yrkeskårer som t.ex. lärare, läkare eller präster  som kan beskrivas som att de har ett ”kall” 
eller arbetar mot ett högre syfte, utöver det konkreta arbete som ska utföras. Det här är 
inte något som alla inspektörer uttrycker eller som de känner i varje stund, men inom  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 140gruppen miljöinspektörer finns ofta en vilja till något mer och det finns ett vidare syfte 
med deras arbete än t.ex. det som står att läsa på Arbetsförmedlingens sida.  
Om de olika bilder av miljöinspektören vi  ger här ovan stämmer blir det relevant att 
detaljerat definiera inte bara miljöinspek törens kompetens och kunskap utan också 
inspektörens drivkrafter och motivation både  på ett individuellt plan och även på en 
gruppnivå för att tydliggöra var man drar gr änser när det gäller bedömningar, beslut och 
prioriteringar. Det blir viktigt att unders öka vilka incitament och bevekelsegrunder, 
förutom de legala, miljötillsynen använder si g av i praktiken. För att kunna göra detta 
krävs flera sätt att beskriva miljöinspektören och miljöinspektörens roll. Det krävs också 
fler perspektiv för att belysa dessa beskrivningar.  
7.1.1 Rollbeskrivningar 
Ett sätt har t.ex. varit att när vi internt in om EMT har diskuterat miljöinspektörers  
arbete och arbetssituation inför workshoppar eller vid prototypframtagning har vi skapat 
och använt ett antal roller eller erfarenheter som har varit viktiga att lyfta för att förstå hur 
ett framtida tekniskt beslutstöd ska kunna just bli ett stöd för miljöinspektörer. 
 Det finns den nyutexaminerade som jobbat unge fär ett år i en mindre kommun och som 
har färska kunskaper från m iljöinspektörsutbildningens kurser och de frågor som 
dryftades där, men lite erfarenhet från hur det är att jobba som inspektör. Det finns den 
som närmar sig pensionsåldern och har ar betat länge inom miljötillsynen, både som 
inspektör och kanske som tf chef, i nå gra mindre kommuner ute i landet och i någon 
kommun i någon av storstadsregionerna. De t finns de som jobbat i 30 år i samma 
kommun och andra som flyttat runt på många o lika orter. De finns de som bara arbetat i 
små kommuner och andra som endast arbetat i storstadskommuner. Vissa har endast 
jobbat i norrlandskommuner, andr a bara söderut i landet. Några har endast arbetat i sina 
hemtrakter medan andra har flyttat långt he mifrån för att arbeta som miljöinspektör. 
 
Som ett sätt att inom projektet internt be skriva miljöinspektören i förhållande till 
verksamhetsutövare och det arbete som sk a utföras påbörjades personor och ett antal 
scenarier, vilket är en annan slags bild av  miljöinspektören. Inom användarcentrerad 
systemutveckling finns många olika metoder för att tillgodose att det man utvecklar ska 
möta kundens krav och mål. Personametodi ken är en arbetsmetod inom människa-
datorinteraktion för att tillse att alla inom ett teknik- eller systemutvecklingsprojekt 
arbetar mot samma målgrupp. Grundade i data kring verkliga personer i verkliga 
kontexter som gör verkliga saker skapar man fiktiva karaktärer med bild och kort 
beskrivande text (personor), som var och en har individuella mål och arbetsmål. Man kan 
även illustrera aktiviteter eller personer som påverkar personans ar bete (Exempel på 
litteratur som tar upp personametodiken är Ar tman m.fl., 2010; Cooper, 1999; Cooper & 
Reimann, 2003; Guðjónsdóttir, 2010 och Pruitt & Adlin, 2006). 
 Nedan visas tre personer som togs fram gemens amt inom delprojekt 1 och delprojekt 3 
för att sätta ord på vad en miljöinspektör är och vad miljötillsyn kan handla om. Här blev 
inte bara huvudmålgruppen (ins pektörerna) porträtterade utan även en verksamhets- NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 141utövare med sina mål och incitament, efters om verksamhetsutövaren är en del av hur 
inspektören måste planera och förbereda s itt arbete. Framtidsscenariot diskuterades fram 
och handlar om att lösa problematiken me d det myckna material och utrustning 
inspektören i vissa fall kan behöva ta med sig och problematiken med att inspektören för 
varje ärende måste använda sig av inform ation från många olika källor och system.  
 
Åsa, 34 år, gift med en man, två barn i dagisåldern, hon har alltid älskat 
hundar, hade hund som barn och har i dag två stycken, Bejje och Astrid, som hon tränar i agility och tävl ar med ibland. Åsa är utbildad i 
Umeå och tog ut examen för tre år sedan. 
Efter praktiken i Umeå kommun fick hon arbete direkt som inspektör i 
Malma kommun i Västerbotten. I Malma arbetade hon med de flesta ärenden, allt från enskilda avlopp oc h skidanläggningar till bergtäkter. 
Eftersom de inte var så många på kontoret där, fick hon rycka in vid alla typer av ärenden, även akuta ärenden som t.ex. när Anna Bergström från Hed ringde och klagade på bullret vid påfyllning av pellets vid 
värmeverket. 
Efter ca ett år flyttade hon till Stockholmsregionen eftersom hennes 
pojkvän Anders, nu hennes make, fick jobb där inom vården. Sedan två år arbetar hon i Sollenbjörka kommun. Där finns möjlighet att bli mer specialiserad inom olika områden på Miljö- och byggkontoret. Just nu arbetar hon med inspektion av enskilda avlopp, vilka har varit i fokus under det senaste året, men även tatuerings-, friser- och skönhets-
salonger har blivit hennes specialområde.  
Bengt, 62 år, gift, ett barn i vuxen ålder, på sin fritid orienterar han 
gärna på sommaren och åker långfär dsskridskor på vintern, påtar i 
trädgården och umgås med vänner. När han var ung var han aktiv 
fältbiolog. 
Han utbildade sig till biolog i Lund i slutet av 70-talet och började efter 
några år som labbassistent att arbeta som miljöhandläggare på Länsstyrelsen i Jämtlands län. Där stannade han i sju år, jobbade senare som inspektör i Östersunds kommun i fyra år och flyttade sedan till Stockholmsregionen för att komma närmare sina åldrande föräldrar. Sedan dess har han arbetat inom Sollenbjörka kommun. Han har arbetat med många olika typer av områden och ärenden och han känner kommunen väl. Han får ofta ta hand om special-verksamheter som det inte finns så många av. De senaste fyra åren har han haft uppdraget att speciellt arbeta med bensinstationer med 
tillhörande biltvättar. 
Bengt ska gå ner i arbetstid. Han ska opereras för diskbråck som 
delvis beror på överansträngning och han vill inte arbeta full tid  efteråt. Han ska introducera Åsa i de objekt som hon ska ta över av honom under sjukskrivningen och antagligen vara ansvarig för även i förlängningen.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 142 
 
Ove Larsson driver sedan tio år tillbaka Lasses mack & meck, en 
mack med tillhörande biltvätt. Han ärvde firman efter sin far och har 
över tid utvecklat och anpassat macken och biltvätten. 
Ove vill göra rätt, helst på en gång.  ”Annars blir det bara en massa 
merarbete som man inte får betalt fö r!” Ove är inte speciellt påläst 
vad gäller miljölagstiftningen eller miljömålen. Och han förstår inte riktigt varför inspektörerna på ko mmunen är så petiga med allting, 
men han är för sina barns framtid och för firmans skull angelägen om att inte smutsa ner i naturen och agera så miljövänligt som det bara 
går. Men firman måste också gå runt. 
Biltvätten består dels av en automatiserad tvätt där bilarna åker 
genom och dels av en tvätthall för manuell tvätt. Framför den automatiserade tvätthallen finns en markerad platta för bilen att stå inom för applicering av avfettningsmedel på bilen. Det finns en hel del kemikalier. Det finns en filtreri ngsanläggning för det vatten som 
används vid tvätt. Det finns en spricka i golvet nära avrinningen vid 
golvbrunnen som det anmärktes på vid senaste inspektionen. 
Framtidsscenario 
Förberedelser 
Bengt har kontaktat Ove för tre veckor sedan för att föreslå att han kommer ut till Lasses den 14/4 kl. 13.00. I mejlbekräftels en till Ove 
följer relevanta dokument inklusive tidigare beslut med. Han sk ickar ut länken till tidigare beslut i samband med mejlbekräftel sen om 
tiden. Ove har skickat in sin miljörapport till SMP och har sett a tt Bengt har granskat den. Ove och Bengt har tillgång till sa mma 
underlag och kan se allt ur en gemensam vy, förutom Bengts egna anteckningar som endast Bengt ser. Bengt förbereder sig för 
inspektionen av Lasses mack & meck. Han har läst på inför deras  möte. Det var lite mer än ett år sedan han var där. Det mesta s åg 
bra ut då, men det fanns några saker som han vill e att Ove skulle åtgärda inne i själva anläggningen.  
Inspektion 
Bengt och Ove sätter sig på Oves kontor och går igenom check listan som Bengt har med på sin ipad (typ). Ove har sedan förra 
gången åtgärdat de punkter som han fick en anmärkning på,  bl.a. sprickan i golvet nära vattenutloppet.  
I den automatiska anläggningen sprayas avfettningsmedel, schampo, vax och vatten. Vid genomgången av ekonomisk- och 
egenrapporteringen konstaterar de tillsammans att det går åt mycke t mer avfettning nu än förr. Ove vet inte riktigt vad det ber or på. 
Efter pappersexercisen går de ut i anläggningen för en inspektion . Då upptäcker de att det verkar vara ett läckage vid en 
slanganslutning. Både Ove och Bengt inser att det finns såväl mi ljövinster som ekonomiska vinster med att täta läckan. Bengt 
upplyser om att det måste åtgärdas ur miljöhänseende och med hänvis ning till hänsynsreglerna i 2 kap. MB (vilket ligger i linje  med 
miljökvalitetsmål 4 om giftfri miljö, prec isering nr 4 om oavsiktligt bildade ämnen och precisering nr 6 om förorenade områden) . 
Bengt taggar detta på skärmen och gör noteringar kontinuerligt m edan de går runt i anläggningen. Bland annat taggas platsen för  
läckaget på kartan. 
Ove ser att det var tur att han hade hunnit åtgärda sprickan i gol vet där läckaget annars hade kunnat sprida miljöfarliga ämnen  vidare.  
Beslut 
Tillbaka på kontoret: Baserat på checklistan och de noteringar som Bengt gjorde formulerar han beslut med en anmärkning om att 
läckan bör åtgärdas inom x veckor för att undgå vite. Bengt k opplar taggen på platsen på kartan för läckaget med texten i beslu tet 
som berör den punkten. Miljömålspunkt 4 markeras so m bristfällig. Han klickar på knappen: Delge beslut.  
Åsa tar över  
Inför övertagandet av Bengts ärenden så träffas Bengt och Åsa fö r att diskutera lite övergripande de ärenden som Bengt har. Det  är 
biltvättar och en grupp specialärenden. Han visar Åsa bl.a. genom  Kartan vilka ärenden det är och var de finns. De kommer fram till 
att skriva över några biltvättar på Åsa. Efter mötet lägger Beng t över ansvaret för ärendena på Åsa. Eftersom det i ett av ären dena, 
Lasses mack & meck, är aktuellt med uppföljning tar Åsa en extr a titt på det ärendet och uppmärksammar att ett av miljömålen är  
markerat som bristfälligt uppfyllt. Hon klickar på det och ser beslutet där hon läser att det var ett läckage som måste åtgärda s. I övrigt 
ser det ut att vara i sin ordning inför nästkommande års planering.   NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 143För att arbeta med personor krävs en vi ss domänkunskap, dvs. att man känner till något 
om de man ska studera och de förutsättningar de arbetar under. Det blir annars svårt att 
göra relevanta avvägningar av vilka aspekter i en persona som ska lyftas fram och vilken 
eller vilka kontexter som ska tydliggöras . Givet komplexiteten inom miljötillsynen (se 
inledningen till del B, Inspektörens roll och funktion) saknades de nödvändiga 
kunskaperna för att göra dessa bedömningar. I det framtidsscenario som finns beskrivet 
finns det flera detaljfel, t.ex. att en mackägar e inte lämnar en miljörapport i SMP (svenska 
miljörapporteringsportalen) eftersom den klassas som C-verksamhet och inte är tillstånds-
pliktig och då krävs inte det. På ett övergripa nde plan för en designer som ska utveckla en 
konceptuell prototyp blir det snarast viktigt a tt principer blir synliga, att det finns olika 
aktörer som gör olika saker i en viss ordning på  en viss plats med vissa typer av verktyg, 
att man inte ska behöva fylla i samma uppgifter på många olika ställen utan att data följer 
med, att man inte kan automatisera alla dels teg i beslutsprocessen, etc. Personorna fyllde 
sitt syfte genom att sätta oss in i komplex iteten och ställa nödvändiga frågor för att 
komma framåt i designprocessen och för att förstå  något om vilka aspekter som är viktiga 
att ta hänsyn till när vi skulle ta fram en pr ototyp av ett beslutsstödssystem, trots att inte 
alla detaljer var korrekta.  
Personorna fungerar som arbets redskap i en designprocess som syftar till att ta fram en 
prototyp av ett tekniskt stödsystem för framtida användning. De är i sig inte ett slutmål eller det enda sättet eller mest korrekta sätte t att beskriva vad en miljöinspektör är och 
gör. Beroende på syftet med beskrivningarna  kommer de att ha olika innehåll. Nedan 
följer ett antal beskrivningar som syftar till att problematisera och nyansera bilden av 
miljöinspektören utifrån någr a teoretiska perspektiv. 
 
7.2 Normer, språk, kropp och roll 
Det finns inte ett perspektiv att betrakta m iljöinspektören och inspektörens arbete utifrån 
eller en teori om vilka aspekter av miljöt illsynsarbetet som är de viktigaste. Olika 
vetenskaper fokuserar på olika typer av fråg eställningar och olika typer av teorier. Så 
beroende på vetenskap lig bakgrund och med hjälp av data från fältstudier har vi lyft fram 
ett antal begrepp som är betydelsefulla för att problematisera miljöinspektörsrollen och 
miljötillsynsarbetet. De begrepp vi tar upp är  normer, språk, kropp och roll och hur de 
hänger ihop och att de har betydelse för förståelsen av miljöinspektörens arbete. 
 
7.2.1 Normer 
Varje samhälle har sina normer, liksom varje yrkesgrupp har sina. Normer finns inom 
vetenskapligt arbete, precis som de finns i nom miljötillsynen. Inom EMT, som ju är ett 
flervetenskapligt forskningsprogram, finns flera olika vetenskapliga inriktningar och 
forskningsperspektiv representerade, t.ex. na tionalekonomi, etnolog i, datavetenskap, 
kognitionsvetenskap, filosofi och psykologi. Inom de flesta vetenskaper finns orden 
norm, normera eller normativt som aktiva begr epp som används t.ex. för att beskriva och 
förstå något på djupet, eller normer som perspektiv för att undersöka ett fenomen. 
Fenomenet kan t.ex. vara att betrakta la gar (som normer) för att undersöka hur de 
definierar de handlingsmöjligheter en indivi d har vid ouppsåtlig lagöverträdelse, eller det  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 144kan vara att undersöka vilka normerande föreställningar de t finns om dömda personers 
återfall i brott och hur det påverk ar den tidigare dömda individen. 
 
För att undersöka normers betydelse kan man använda sig av olika metoder och olika 
informationskällor och dataunderlag. Exempelvis  kan man samla in och jämföra statistik 
eller man kan intervjua personer. De olik a metoderna och det insamlade materialet 
kommer att påverka sättet att rapportera resultate t, även om det fortfarande är normer vi 
studerar.  
I den här texten utgår vi i första hand frå n de definitioner och beskrivningar av norm-
begreppet som återges i ”Om normer” (2009) av Matthias Baier och Måns Svensson och i 
”Normvetenskap” (2002) av Håkan Hydén. 
 
Ordet norm förekommer både i vardagligt tal och inom olika vetenskapliga discipliner 
och för varje sammanhang kan det finnas an ledning att precisera vad man menar med 
begreppet. Norm används i be tydelsen regel, rättesnöre, princip, förebild, måttstock, 
mönster. Det finns säkert fler synonymer och definitioner som skulle kunna användas 
beroende på vilket syfte man har med anvä ndningen av ordet. Baier och Svensson skriver 
”… att i gängse språkbruk används ”norm”  huvudsakligen i betydelsen ”något som 
bestämmer eller gör anspråk på att bestämma nå got annat”; vi tror att detta också är en 
allmän uppfattning” (Baier & Svensson, 2009, s. 34). Detta ”något” kan vara en teknisk 
regel, en lag, bestämmelse eller en förordning, t.ex. miljökvalitetsnormer som reglerar 
mängden partiklar i luften till skydd för mä nniskors hälsa (Naturvårdsverket, 20121210) 
eller en uppförandenorm eller social norm som sä ger att vi tar i hand när vi hälsar eller 
normer som samhälleliga strukturer som exempelvis ”det manliga” som norm i det 
offentliga samhället och ”det kvinnliga” som norm i hemmets och omsorgens sfär. 
 
Man kan också säga att normer talar om för oss vad något är. Vad är en checklista? En 
checklista är inte bara ett papper med punkter, utan också en del av en utarbetad yrkes-
praktik med frågor och avstämningspunkter som miljöinspektören ska gå igenom vid 
inspektion hos verksamhetsutövaren. Det har blivit en norm att använda sig av checklistor 
vid miljöinspektion. En norm kan också säga något om normalitet och berätta för oss hur 
vanligt något är i en population, t.ex. hur va nligt det är att det saknas tillstånd för enskilda 
avlopp. 
 Normer går inte att ta på och är inte helle r fysiska fenomen som t.ex. jordens dragnings-
kraft. Normer finns inte utan uppstår, i sam spel människor emellan.  Normer växer fram i 
relationer i allt mellan två personer till hela  grupper av människor, även stora grupper 
som t.ex. nationer. När man ska beskriva  och förklara människors beteende och 
handlande är begreppet norm användbart. Normer är handlingsanvisningar och talar om 
för oss hur vi ska göra och bete oss, normer är föreskrivande.  
”Normbegreppet kan ses som den förmedlande  länken mellan det faktiska och det önsk-
värda, mellan varat och börat eller, uttryckt  i samhällsvetenskapliga termer, mellan aktör 
och system” (Hydén 2002, s. 19). Normbegreppe t hjälper oss att sätta ord på och förklara  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 145det som händer mellan hur vi gör och hur vi  bör göra (enligt rådande normer). Och det 
gäller hur vi gör och hur vi bör göra på alla plan, det individuella eller i vår yrkesroll, på 
organisatoriskt eller på nationellt plan. ”G enom normbegreppet får vi en gemensam 
nämnare som gör det möjligt att översätta oc h förstå mänskligt och organisatoriskt 
handlande som har skilda och ibland konkurre rande bakgrunder” (Hydén 2002, s. 20). 
Normbegreppet gör det möjligt att diskutera sa mma fenomen utifrån olika perspektiv och 
ståndpunkter och hur olika normer samverkar elle r står i kontrast till eller emot varandra. 
Normbegreppet är också användbart för a tt undersöka hur nya ha ndlings-mönster och 
praktiker växer fram och varför, likväl som för att aktivt påverka samhället i en riktning. 
 
Exakt vad som måste till för att en norm ska upps tå, när eller hur, finns det nog inte en 
enad förklaring till. Snarare finns det fler a förklaringar till normers uppkomster som har 
att göra med de olika slags normer som finns och inom vilken vetenskaplig förklarings-
modell man befinner sig. Sociala normer är sa mmansatta av förväntningar som i sin tur 
måste ha ett visst mått av beständighet. Ma n kan förklara normers uppkomst med att de 
skapas av förväntningar men oc kså att dessa förväntningar styr vårt handlande. ”Normer 
bidrar med andra ord till att konstituera och koor dinera handlingssystem” (Hydén 2002, s. 
101). 
 
Förväntningarna och normerna kan vara in ternaliserade, dvs. finnas inneboende hos 
individen, men de kan också komma från gruppe r. Beroende på gruppens betydelse för 
mottagaren av förväntningen kommer normen att ha olika kraft och betydelse. Som 
exempel kan man behöva unders öka relationen mellan grup pen miljöinspektörer och 
verksamhetsutövare som mottagare av förväntn ingen att tänka miljöriktigt för att förstå 
något om miljöbalkens kraft och betydelse. 
 Förväntningar kan också vara knutna till roller, dvs. att det förväntas av oss att vi handlar 
på ett visst sätt för att vi innehar en viss position. Som exempel anser många miljö-
inspektörer att de bör ha en högre grad av miljömedvetenhet än de flesta i samhället och 
agera enligt miljölagstiftningen och myndighete rs miljöpolicy på ett för miljön bra sätt. 
 
Hur normen kommuniceras har betydelse för hur vi lär oss en norm, vilket gör språket till 
ett verktyg för normers synliggörande och besk rivning. Språkregler i sig, t.ex. gemensam 
nomenklatur eller samtalskonventioner, är viktiga normer. Som exempel kan man se MI-
studien (kap. 8) som ett sätt för miljöinspektören att lära sig att ställa frågor till verksamhetsutövaren som gör det lättare att fö rstå hur verksamhetsutövaren tänker kring 
sitt eget miljöarbete. Man kan alltså lära si g en teknik att bemöta människor som är 
baserat på hur vi använder vårt språk. Att lä ra sig en samtalsteknik för bemötande pekar 
mot en norm om utbildning för att utföra s itt arbete på ett så effektivt sätt som möjligt. 
Det är en annan norm än den som säger att ”en miljöinspektör ska vara bra på att ta 
människor”, vilken pekar mot normen om a tt man har vissa medfödda och lite obestämda 
egenskaper vilka är en förut sättning för miljöinspektörsarbetet. Utsagorna att ”lära sig en 
samtalsteknik” och att ”kunna ta människor” är inte nödvändigtvis motstridiga i sig, de 
kan vara språkliga variationer av att säga sa mma sak, men de får helt olika innebörder för 
diskussioner om kompetens och professionalism inom miljötillsynsområdet.   NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 146Olika typer av normer (formella, sociala och st rukturella) som handlar om eller behandlar 
samma fenomen kan vara samstämmiga och sams pela, dvs. de stöder varandra och stakar 
gemensamt ut en riktning eller en ”sanning”. E tt tydligt exempel är fenomenet våld i nära 
relationer. Mycket förenklat kan man besk riva det som att det finns en formell 
lagstiftning som handlar specifikt om kvinno fridsbrott (mansfridsbrott har vi inte hört 
talas om, vilket i sig kan bli en diskussion  om normen mannen och ”den andra”, kvinnan). 
Det finns dessutom statistik som pekar på att kvi nnor är speciellt utsatta för vissa typer av 
brott i nära relationer (eller är statistiken sn ed för att det är mer socialt accepterat att 
anmäla en man för kvinnofridsbrott än det omvända?). Dessutom finns det strukturer i 
samhället som gör kvinnan mer sårbar vid övergrepp vid den här sortens brott t.ex. därför 
att de ofta är i en beroendeställning till ma nnen, som ofta är den som tjänar mer, och 
genom att hon ofta har det övergripande ansvaret  för barnen om det finns barn. Det finns 
dessutom en norm som säger att man inte slår en tjej och kvinnomisshandlare står väldigt 
långt ner på samhällets sociala stege. De formella, sociala och strukturella normerna pekar i samma riktning och verifierar varandr a. Och samtidigt finns det andra normer om 
andra fenomen (t.ex. det manliga våldet) som ha r inverkan på de normer som styr hur vi 
ser på kvinnors och mäns utsatthet  och våld i nära relationer. 
 
Ibland kan olika slags normer kring ett och sa mma fenomen peka i lite olika riktningar. 
Vi kan exemplifiera med enskilda avlo pp. Alla enskilda avloppsanläggningar som 
inrättats sedan 1969 ska ha tillståndsprövats. Det är vad regelverket säger. Under 2010 – 
2011 pågick den av Naturvårdsverket initie rade tillsynskampanjen ”Små avlopp – ingen 
skitsak” för att främst informer a husägare om vad de måste göra med sina dåliga avlopp, 
men tillsyn av befintliga enskilda avlopp har inte prioriterats unde r lång tid och det har 
inte utövats tillsyn på plats kontinuerligt. Det råder lite o lika meningar om hur länge ett 
enskilt avlopp håller, dvs. bibehåller sina av sedda funktioner. I dag är det Havs- och 
vattenmyndigheten, HaV, som är ansvarig my ndighet för enskilda avlopp, tidigare var det 
Naturvårdsverket. Ansvariga myndigheter har riktlinjer som säger att ett avlopp fungerar 
tillfredsställande i mellan 15 och 20 år, beroe nde på anläggning oc h användning. Många 
anläggningar är gamla och har gamla tillstånd. Tillsynsmyndigheten kan förbjuda 
verksamheten med hänvisning till t.ex. utsläpp,  dvs. att anläggningen inte fungerar som 
den ska. För att få fortsätta använda avlo ppet måste avloppsägaren söka tillstånd för att 
bygga om befintlig anläggning eller inrätta en ny som uppfyller dagens krav. För att 
tillsynsmyndigheten ska få kännedom om utsläppet måste någon upptäcka det och 
rapportera det, t.ex. avloppsägaren, en granne eller en miljöinspektör. Det finns en allmän 
uppfattning (norm) om att det är dåligt att skräpa  ner i naturen och ingen vill ha ett avlopp 
som proppar igen eller luktar illa, samtidigt som det vi inte ser, hör eller luktar oss till har 
en tendens att negligeras.  
Det finns alltså tydliga formella normer i form av lagar och regler som talar om för oss 
vad som är rätt och vad som är fel, det finns  de sociala normerna som gör att vi inte 
prioriterar tillsyn av enskilda personers ege ndom trots att vi anar att många tillstånd och 
avlopp är av otillräcklig kvalitet. Samtidigt finns det en samhällelig norm om att inte 
skräpa ner. Så, lagen pekar åt samma håll som den grundläggande normen att inte smutsa  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 147ner, medan normen som styr miljötillsynen vad gäller enskilda avlopp bl.a. handlar om en 
social press att inte utpeka och utsätta enskilda hushåll och enskilda individer.  
 
Om beskrivningen ovan verkligen skildrar verk ligheten ställer det en massa frågor om 
utövande av tillsynen. Vad finns det för hand lingsutrymme för miljöin spektören? Vilken 
norm väger tyngst? Samverkar de olika norme rna? Och i så fall, i vilken riktning 
samverkar de? En miljöinspektör måste förhå lla sig till de olika normerna på samma gång 
och det ingår som en del av att göra prof essionella bedömningar (se kap. 6), även om 
inspektörens arbete inte handlar om att t ydliggöra olika samverkande och motstridiga 
normer. 
 Ur en fastighetsägares perspektiv kostar det pengar att göra rätt men är gratis att göra fel, 
så länge ingen rapporterar att det är något fe l med avloppet och eftersom tillsynen inte 
alltid är prioriterad. Ur ett miljöperspektiv och kanske också morali skt perspektiv vill nog 
de flesta inte förorena. Men om det inte lukt ar eller ser konstigt ut och eftersom det är 
svårt att kontrollera gamla avlopp för både f astighetsägaren och inspektören, så vet man 
kanske inte heller att man har ett för dåligt avlopp. Det har nog inte prövats i domstol att 
en anläggning har dömts ut med hänvisning till åldern, utan det krävs t.ex. ett upptäckt 
utsläpp. 
 Exemplet med de enskilda avloppen handlar in te bara om prioriteringar i tillsynsarbetet 
utan pekar också på vikten av att förändra nor mer på en samhällelig nivå för att uppnå en 
effektiv miljötillsyn. Det är allas ansvar (p rivatpersoner, polisen, miljöinspektörerna, 
kommunledning, etc.) att se till att de olik a normerna kring fenomenet leder i samma 
riktning. Miljöbalkens skrivning riktar sig fa ktiskt till alla om ett gemensamt ansvar. 
Nedskräpning är nedskräpning äv en om vi inte kan förnimma den direkt på plats med 
våra sinnen. Det finns också enskilda personer som vill få sina enskilda avlopp granskade 
för att få veta hur det står till med deras eg en miljöpåverkan och lära sig mer om vad de 
behöver tänka på för att up prätthålla en god miljö. 
 
Hur verksamhetsutövare och enskilda persone r förhåller sig till detta i sin vardag och 
vilka incitament som finns till lagefter levnad kan man unde rsöka genom t.ex. 
motiverande samtal (MI), som kortfattat kan beskrivas som en samtalsmetod som syftar 
till beteendeförändring hos t.ex. en verk samhetsutövare, genom att kunskaper och 
bevekelsegrunder görs synliga (läs mer om MI i kap. 8).   
7.2.2 Kropp och roll 
Ett annat sätt att problematisera miljöinspektö rsrollen är att göra skillnad på rollen som 
inspektör och individen som är miljöinspektör.  Det finns flera berättade exempel då man 
vid planering av inspektion aktivt, men ofta utan att reflektera över det själv, använder sig 
av inspektörs- respektive chefsr ollen eller av individernas kroppar för att nå ett visst mål 
med tillsynen.  
Ett exempel är miljöchefen (han var medelålder s och stor och lång) som fick följa med en 
miljöinspektör (hon var ganska  ung och inte särskilt stor) vid inspektioner där man anade  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 148att det skulle kunna bli aggressivt och tänkte a tt hans fysiska företräden skulle vara mer 
avskräckande än hennes samt att de skulle vara  två personer. För den här beskrivningen är 
det viktigt att vi vet kön på respektive rolle r eftersom vi kan föreställa oss att man 
resonerade utifrån hur verksamhetsutövaren skulle uppfatta inspektörerna som personer 
vid mötet. Samma miljöchef fick ibla nd också följa med till en svårövertygad 
verksamhetsutövare och där hans roll som chef, dvs. den som ha r övergripande kunskap 
och makt att ta beslut, var den viktigaste faktorn för att kunna argumentera övertygande 
gentemot verksamhetsutövaren. Att chefen va r en man kanske här ytterligare förstärkte 
makten som chefsrollen ger men det var inte  del av resonemanget för planeringen av 
inspektionen. Inom intersek tionalitetsforskning betraktar ma n just skärningspunkterna 
mellan olika typer av markörer (kön, ålder, et nicitet, klass, etc.) och hur de utifrån ett 
maktperspektiv samverkar, e ller inte samverkar, i en given kontext (se t.ex. West & 
Fenstermaker, 1995 elle r Yuval-Davis, 2006). 
 Den här typen av berättelser kan man undersöka ur flera olika perspektiv eller ansatser, 
där t.ex. maktperspektivet förefallet viktigt för att närmare förstå inspektörernas arbets-
situation. Här tänker vi problematisera m iljöinspektörsrollen och individen genom att 
lyfta begreppet kön. Vår förståelse av kön hjäl per oss att hänga med i hur tanken gick från 
chefens och inspektörens sida vid planeri ngen av inspektionen och eventuellt också hur 
verksamhetsutövaren skulle komma att uppfatta  de två personer som kom för att utföra 
inspektionen. Det här innebär att inspektörernas kroppar, deras fysik i termer av storlek, 
ålder, kön etc., har betydelse för hur man på  miljökontoret planerar tillsynen. Vad har det 
för betydelse för miljöinspektö ren och inspektörens praktik? 
 
Ibland talar man om ”kroppen som situation”, dvs. den plats där de kroppsliga företrädena 
och samhällets förväntningar sammanfaller och blir betydelsefulla för subjektets 
handlande (de Beauvoir, 2002). Man kan ock så tala om ”kroppen som text” där kroppen 
beskrivs som en symbolisk värld där kul turella meningssammanhang skapas och upprätt-
hålls utifrån kroppsliga erfare nheter och kroppsuttryck form as genom kroppen som bärare 
av kulturmönster. Man menar då att kr opp och kulturell mening är sammanbundna med 
varandra där kroppen fungerar som ett eget specifikt informationssystem (Solheim, 
2001).  
För miljöinspektörens del kan det handla om att i vissa givna situationer, låt säga en 
inspektion, agera som den myndighetsutövande tjänsteman som vederbörande är och med 
tydlighet, kunskap och professionalism ag era och bemöta en verksamhetsutövare, 
samtidigt som verksamhetsutövaren kanske  uppfattar vederbörande som en ”ung liten 
snärta från kommunen”.  
Exemplet ovan visar hur individen och rolle n kan användas tillsammans men också att det 
är viktigt att kunna lyfta båda aspekterna so m besitts av samma människa. Det betyder 
också att olika inspektörer kommer att ha olika förväntningar på sig i mötet med 
verksamhetsutövaren. Vilka de förväntningarn a är beror lika mycket på vem inspektören 
är som vem verksamhetsutövaren är.   NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 149Det finns fler berättade episoder då kön e ller andra kroppsliga eller erfarenhetsmässiga 
företräden har beskrivits vara faktorer att ta med i beräkningarna för utfallet av 
inspektionen. De här berättelserna framstä lls ofta som undantag från den ”normala” 
bilden av vad man måste tänka på vid insp ektion, men finns med som en aspekt att ta 
hänsyn till och framför allt reflektera över efterå t ifall något inte gick som planerat. Vi 
kan ta ett annat berättat exempel. Vad betydd e det t.ex. att inspektören som blev fysiskt 
utlyft ur företagsbyggnaden av  verksamhetsutövaren var en ganska liten ung kvinna? Ja, 
det var antagligen det som avgjor de verksamhetsutövarens tilltag. 
 
7.2.3 Tvåkönsnorm 
Nedan ämnar vi diskutera kön och genus ge nom att problematisera relationen mellan 
begreppsliga kategoriseringar (språk) och förs tåelse av en företeelse eller ett fenomen. 
 
Tvåkönsnormen handlar om att vi genom att de la in oss människor i två kön, man och 
kvinna, ser oss själva och andra som anti ngen tillhörande den en a eller den andra 
kategorin. Det är ett dikotomiskt förhålla nde man-kvinna som kan beskrivas som en 
”isärhållandets lag” där individ, handling och kontext definierar varandra (Hirdman, 
1988). Dikotomiskt betyder ”gemensamt uttö mmande och ömsesidigt uteslutande”, dvs. 
att allt måste höra till den ena eller den andr a kategorin och att ingenting samtidigt kan 
tillhöra båda kategorierna. Till de två kategor ierna tillskriver vi en hel rad egenskaper, 
kunskaper och relationer som vi bl.a. ”förha ndlat” fram gemensamt genom vår kultur. Det 
finns t.ex. föreställningar om att kvinnor är bättre på att ta hand om människor och att 
män är mer bestämda och ”hårda”. Vissa av dessa egenskaper är vi alla mer eller mindre 
överens om medan andra ses som mer kontrove rsiella. Det problema tiska med tvåköns-
normen är just att det är en norm, dvs. en ordning som vi förhåller oss till som en generell 
sanning som alltid gäller, som gäller alla och som vi tar för given. Genom tvåkönsnormen 
tvingas vi sällan problematisera de två kategorierna vilket gör att i samma stund som vi ser en kvinna eller man eller läser orden ”man” och ”kvinna”, läser vi också in en hel rad 
egenskaper som kan vara sanna eller inte  för en grupp eller för en individ. 
 När vi talar om tvåkönsnormen vill vi poängt era att språket begränsar och sätter normen 
om två kön eftersom vi hitintills endast ha ft två bekönade personliga pronomen, hon och 
han. I alla fall enligt de officiella språkreg ler som gäller för svenska språket. Den här 
språkliga normen är sammanlänkad med de tv å könen, man och kvinna, men är också en 
kulturell norm där två kön kan sägas ingå i den västerländska normen av att dela upp 
världen i motsatspar, eller dikotomier, dä r motsatsförhållandet gör att de två kontra-
henterna definierar varandra. Är man in te man så är man kvinna, per definition.  
 
Kortfattat kan man beskriva skillnaden mella n begreppen kön och genus som att kön är 
det biologiska könet medan genus är det sociala könet. Kroppens konstitution (kön, 
storlek, ålder, etc.) bär på en social förv äntan. Normerna för kvinnlighet och manlighet 
går att förändra och förskjuta i olika rikt ningar men som individ är man beroende av 
”omgivningens” förståelse av den egna kroppen.  Det handlar inte om att göra genus utan 
att genus gör något med oss (Ekström, 2002). Man kan tala om genus som föreställda och 
upplevda könsskillnader men också som ”en primär ordning” som bestämmer hur vi  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 150förstår kön. Genus blir det begrepp varige nom olika typer av vetande om kön samman-
strålar (Scott, 1999). Det vanliga sättet att beskriva skillnader i makt, inflytande och 
status mellan och inom könen, dvs. sociala skillnader, är att beskriva dem som biologiskt 
grundade, att det är skillnad på oss beroende  på kön (Scott, 1999; Hirdman, 1988). Men i 
själva verket följer de sociala skillnaderna av  ett föregivet eller sk enbart vetande om kön 
och könsskillnader, eftersom vetandet gr undar sig på personliga och gemensamma 
erfarenheter och föreställningar som i sin tur är grundade på att det är skillnader mellan 
könen och att det är skillnaderna som är det ma rkanta och utmärkande för könen (se t.ex.  
Jarrick, 1997; Laqueur, 1994). 
 
Att lyfta frågan om kön och genus har inte a tt göra med hur den individuella inspektören 
uppfattar sin könstillhörighet, utan hur omgi vningen kommer att uppfatta inspektören 
som individ, där kön är en framträdande markör  för social skillnad och social förväntan. 
Så, i stället för att undersöka hur könen är och vad genuskategorierna innehåller är det 
mer relevant att se hur genus fungerar och verkar  i en given praktik och kontext. I den roll 
man representerar kan man fundera över v ilka föreställningar som kommer först. 
Skymmer normen om manlighet rollen som in spektör och myndighetsperson? Måste man 
förhålla sig till den relationen? Kan man påve rka den och i så fall hur? Hur påverkar före-
ställningar om könsskillnad våra praktiker (s pråk, handlingar, bemötande, organisering, 
etc.?) inom ett avgränsat fält eller arena,  i det här fallet inom miljötillsyns-området? 
 
7.2.4 Hen 
Det har under ett antal år pågått en het oc h stundtals hätsk men också nyanserad debatt 
om ordet hen, ett nytt ord i saknad av e tt könsneutralt pronomen i svenska språket (till 
skillnad från det könseliminerande ordet ”den ”) att kunna användas i stället för ”hon” 
eller ”han”.21  
 Syftet med att ta upp hen här är dels språklig t, dels ett sätt att problematisera rollen och 
individen miljöinspektör. Språkmässigt sk a begreppet hen, dvs . ett könsneutralt 
pronomen, här ses som ytterligare ett ord att variera med när vi skriver om miljö-inspektören. Givet att språk påverkar vår fö rståelse av hur världen är beskaffad och att 
världen påverkar vårt språk kan man betrak ta ordet hen som ett sätt att påverka normer 
och lyfta fram det könsobestämda i miljöinspe ktörsrollen. Det kan användas som ett sätt 
att maskera projektets informanter som uttalar sig i rollen som miljöinspektör, dvs. att en 
viss inspektör är identifierbar för andra ge nom att vi avslöjar inspektörens kön. Att 
använda hen kan alltså innebära  ett sätt att beakta de forskningsetiska reglerna om 
informanters anonymitet.    
                                                      
21 I nästan alla medier, bloggar och tidni ngar, i tv och radio har olika forska re, aktivister, politiker och bloggare 
kommit till tals för att föra fram olika ståndpunkter och infallsvinklar på begreppets betydelse och ifall det finns 
någon relevans att använda det, och i så fall för vem, om vem och hur. Se t.ex. http://www.dn.se/kultur-
noje/hen-i-stallet-for-han-eller-hon, http://www.newsmill.se/gs/hen, 
http://forskarfeministen.wordpress.com/2012/02/18/nu- blir-det-prat-om-svenskans-nya-pronomen-hen/, 
http://www.dn.se/nyheter/sverige/vi-sager-inte-barn ens-kon, http://blog.svd.se/sprak/2012/05/28/hen-eller-
den-pronomenval-med-betydelse/.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 151Enligt Språkriktighetsboken som ges ut av Svenska språknämnden är den det ord som 
rekommenderas för att markera ett neutralt pr onomen (Språkriktighetsboken, 2011). Men 
den och hen är inte helt synonyma som ne utrala pronomina. ”Den” är välbekant och 
snarast könlöst (förtingligande) och uppfatt as snarast nedlåtande i många sammanhang 
medan ”hen” är nytt, könsneutralt men könsi nkluderande och kontroversiellt därför att 
ordet belyser och ifrågasätter tvåkönsnormen. 
 
Vi skulle kunna använda fe mininum, dvs. hon i bemärkelsen människa, för att komma 
bort från könsidentiteten hos en given individ.  Men samtidigt finns det anledning för oss 
att kunna använda oss av orden hon och ha n i de fall som könsmarkörerna för kvinna 
respektive man har relevans för det vi vill föra fram i våra beskrivningar och analyser, 
t.ex. som i exemplet ovan med miljöchefen. Det blir relevant för att kunna separera de två 
aspekterna av miljöinspektören, rollen och individen, för att undersöka hur de två 
samverkar och/eller skiljer sig som ett sätt a tt fördjupa kunskapen om miljöinspektörens 
förutsättningar och arbete. 
 
Inom EMT har vi ingen anledning att ge oss in i en diskussion om tvåkönsnormen, men 
finner det relevant att belysa den eftersom miljö inspektören både är en roll som vi skulle 
kunna beskriva som könlös eller könsneutral. Och att rollen samtidigt bärs upp av en 
individ som är bekönad, dvs. en individ som har kön.  
Medan ”den” avkönar rollen som miljöinspektör, markerar ”hen” att kön har betydelse för 
vår förståelse av rollen. Samtidigt anonym iserar och eliminerar hen möjligheten att 
omedvetet och självklart lägga till hela de n uppsättning egenskaper som vi kopplar till 
kön i samma stund som vi läser hon eller han. 
 
7.3 Kompetens och professionalism 
För att man på det lokala miljökontoret ska göra rätt saker (yttre effektivitet) och göra 
saker rätt (inre effektivitet) krävs det att ma n har rätt kompetens oc h använder sig av sin 
professionalism.  
 
Kompetens kan definieras som tillämpning av kunskap, färdighete r och beteenden. 
Kompetens är relativt och handlar om hur väl man kan tillämpa kunskap och utföra ett 
arbete. Med formell kompetens brukar man me na utbildning eller erfarenhet som krävs 
och är mätbart, på samma sätt som kunskap, dvs. om man har kunnighet, skicklighet och 
förmåga att utföra något. Med social kompe tens brukar man mena hur väl man kan ”ta 
människor” och hur väl man fungerar i gr upp. Med professionalism menar man ofta 
utföranden, syften och egenskaper som kara ktäriserar en professionell person eller ett 
yrke. Professionalism kan uttryckas som det kara ktäristiska sätt på vilket en person utför 
sitt arbete inom ramen för sin yrkesroll. 
 För att kunna använda sig av begreppe n kompetens och professionalism behöver man 
resonera sig fram till vad de betyder inom  miljötillsynen. Utifrån de observationer och  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 152intervjuer vi gjort inom ramen för projek tet har vi sammanställt ett antal aspekter på 
miljöinspektörers (och chefers) kompet ens och professionalism på olika nivåer. 
 
Oftast när man talar om formell kompeten s menar man någon e rfarenhet eller kunskap 
man tillskansat sig på formell väg, geno m en utbildning exempelvis. Den sociala 
kompetensen står ofta som kontrast till forme ll kompetens med hänvisning till att ”den är 
något man bara har” mer eller mindre av. Det är  viktigt att poängtera i ett yrke där samtal 
och möten ingår som en essentiell del av yrkespraktiken. För att kunna göra professionella bedömningar, måste den sociala kompetensen bli formell. Det innebär att 
den sociala kompetensen måste definieras på  någon detaljerad nivå, t.ex. att man ska 
”veta hur empati kan uttryckas i samtal”, e ller ”att flexibelt och beroende på mål med 
mötet och verksamhetsutövarens sätt kunna a nvända sig av olika bemötandestrategier”, 
eller att ”det är viktigt att någon inspektö r kan finska”. Utvecklandet av den sociala 
kompetensen måste ingå i utbildningen och måste upprätthållas på samma sätt som annan 
kunskap. Den behöver definieras på nationell, regional och lokal nivå för att det ska 
bildas en samsyn och transparens i förfaringssätt och beslut. 
 
7.3.1 Gemensam och individuell kompetens 
I våra intervjuer och observationer har vi not erat tre olika nivåer eller perspektiv på 
kompetens som behövs för att kunna utföra in spektioner. Det handlar om individuell 
kompetens, specialistkompete ns och gruppens  kompetens. 
 
Den individuella kompetensen kan delas in i en generell grundkompetens som alla bör ha 
och en kompetens som är nischad, en sp ecialistkompetens. Gr undkompetensen handlar 
t.ex. om kunskaper om miljölagstiftningen oc h förvaltningslagen, samt en språkkunskap 
som både handlar om tydlighet och korrekth et (för att beslut ska kunna användas vid 
eventuell prövning) och nomenklatur (att man är eniga om begreppen nationellt och 
använder sig av rätt termer vid beslut). Det finns rättsfall där ”ansökan om utdömande av 
vite avslogs på grund av otydligt föreläggand e”. Specialistkompetensen handlar i första 
hand om att någon eller några har en fö rdjupad kunskap om någon speciell typ av 
verksamhet, t.ex. bilverkstäder eller tatu eringsstudior, men kan också vara special-
kompetens inom t.ex. tekniska stödsystem eller tillsynsmetodik. 
 Det måste också finnas en samstämmig kom petens som handlar om miljötillsynens 
grundvalar och att var och en av medarbet arna måste ha en grundad kunskap och 
kompetens om lagstiftning, förvaltning och e tt korrekt och tydligt språk både i tal och i 
skrift. Det handlar om en gemensam grund och samsyn för transparens kring lagar och 
regler för att verksamhetsutövare och allmä nhet ska känna sig trygga med de beslut som 
fattas och hur de fattas.  
Man har också beskrivit kompetens som något gemensamt, dvs. en samlad kompetens på 
kontoret eller inom gruppen. Den samlade kom petensen är summan av alla individers 
kunskap, som ska täcka in att man inom komm unen har rätt kompetens för att kunna fatta 
riktiga beslut givet de ärenden de har in om kommunen. Om det t.ex. händer en kemi-
olycka då inte alla inspektörer är på mi ljökontoret när anmälan kommer in så måste den  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 153som är där kunna hantera situationen och kä nna till vilka rutiner som ska användas vid 
akuta händelser. Och i en liten kommun med få anställda inspektörer krävs det generalist-
kompetens för att kunna utöva tillsyn på alla  verksamheter och inom alla lagrum. 
 
I dag anställs också andra personer än de med miljöinspektörsbakgrund, t.ex. eko-
tekniker, biologer, personer frå n näringslivet, livsmedelsingenjörer etc. Deras kompetens 
kan stärka gruppen kompetensmässigt men de har kanske inte samma kunskap om juridik, 
varken miljörättsligt eller förvaltningsrätt sligt som de som utbildat sig till miljö-
inspektörer. Nyutexaminerade miljöinspektörer har kanske en djupare kunskap om olika 
moderna tekniska verktyg och system än en äldre inspektör, medan erfarna miljö-
inspektörer genom åren har utvecklat en lyhördhe t för att hantera olika situationer. Det är 
viktigt med blandning av kompetens för att gr uppen ska ha experter inom olika områden, 
men samtidigt finns det en risk att besl ut inte fattas enhetligt när den juridiska 
kompetensen inte är lika stor hos alla. De båda juridiska fälten är lika viktiga för att 
kunna arbeta rättssäkert och för att upprätthå lla kompetensen bland miljöinspektörerna. 
Ett sätt för små kommuner att skapa en tillr äckligt stor grupp med tillräcklig kunskaps-
massa (och för att lättare komma undan jä vsituationer) är att gå samman om ett 
gemensamt miljökontor. 
 
7.3.2 Professionalism 
För miljöinspektören handlar professiona lism om att vara professionell i sina 
bedömningar och i bemötande. Nedan följer en text som bl.a. grundar sig på kapitel 6.1 
och intervjuer med ett antal miljöchefer. 
 En effektiv bedömning i myndighetsutövningen handlar i hög grad om att den ska vara 
rättssäker och likvärdig, men också att den sk a vara korrekt gjord från början. Med det 
senare menas att den ska hålla för en rätts lig prövning, dvs. om den behöver användas i 
domstol ska den innehålla alla de uppgifter so m domstolen behöver fö r att kunna fälla sitt 
utslag. Domen ska inte bli till verksamhetsut övarens favör på grund av ett undermåligt 
arbete från miljöinspektörens sida elle r ett oklart myndighetsspråk. Men den 
professionella bedömningen hände r inte bara i samma stund som man skriver ner sina 
iakttagelser eller formulerar ett beslut utan pågår kontinuerligt, dvs. före, under och efter 
en inspektion.  
Före inspektionen gör inspek tören en ”omvärldsanalys” och går igenom akten för den 
verksamhetsutövare som ska in spekteras, granskar miljörapporter, tidigare beslut, 
verksamhetsutövarens egenkontroll, dvs. ve rksamhetsutövarens förteckning över ansvars-
fördelning, kemikalieförteckning, vad de a nvänds till, riskbedömning med verksamheten, 
hur företaget har arbetat med riskerna, tillstånd et c. Inspektören läser in sig på ämnet t.ex. 
via olika branschorganisationers informations material och på den lagstiftning som har 
betydelse för den specifika verksamheten. Inspektören kan även ringa till verksamhets-
utövaren för att få förtydliganden.   
Under inspektionen berättar inspektören varför de gör besöket, t.ex. för att inspektera 
avfallshanteringen eller skydda något vattendrag från förorening. ”Ingen, nästan, vill ju  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 154skita ner med flit!”, sa en miljöchef vi talade  med. Principen är att verksamhetsutövaren 
känner sin verksamhet och inspektören ska kunna lagstiftningen och dess intentioner. 
Inspektören måste ta hänsyn till att maktbala nsen inte är jämn mellan miljötillsynens 
representant och verksamhetsutövaren. Inspek tören kan arbeta med öppna frågor för att få 
en vidare insyn i verksamhets utövarens kunskaper. Inspektören tittar, lyssnar och luktar 
… ”Vi måste vara lite detektiver och våga st älla frågor…”, enligt en annan miljöchef. 
Inspektören måste inte alltid åka ut för att utöva tillsyn. Om man är säker på verksamhets-
utövarens dokumentation och ens egen kunskap om verksamhetsutövaren och 
verksamheten kan ett telefonsamtal räcka.  
 
Efter inspektionen ska inspektören komma  fram till någon typ av beslut. Det grundar 
inspektören på kunskap om och information från myndigheter, samhället och staten 
(lagar, förordningar, föreskrifter, handböcke r), projekt och samverkan (miljösamverkans-
projekt, tillsynsprojekt), kollegor och andra kontaktytor, verksamhetskonkret information 
(lokalisering av verksamheten, historia om lagefterlevnad tidigare), tid (akut ärende, 
fortlöpande ärende) och sam stämmighet och dialog med verksamhetsutövaren. Om 
inspektören är brydd över något efter inspek tionen kan det hända att inspektören måste 
åka tillbaka för att undersöka vidare. En utför lig beskrivning av bedömningsdimensioner 
finns i kapitel 6.   
 En viktig förutsättning är att man ser till varje enskilt fall, varje fall är unikt och ska 
bedömas som unikt, utifrån falle ts egna förutsättningar. 
 
7.3.3 Samtal, möte, bemötande och förhållningssätt 
En aspekt av den inre och yttre effektivit eten handlar om möten mellan människor och 
samspelet dem emellan, oavsett om det är me llan verksamhetsutövare och miljöinspektör, 
mellan miljöinspektören och kommunpolitiker e ller inom en grupp miljöinspektörer. Det 
är viktigt att samspelet sker på ett sätt so m gör att man uppfyller målet med mötet eller 
samspelet. Det är kanske en självklarhet me n inte sällan missar vi att tydliggöra för oss 
själva vad vi ska komma fram till, själva syft et och målet. Nedan beskriver vi några typer 
av sådana samspel som har betydelse för effektiviteten. 
 
Möten och diskussioner är en viktig del av kunskapsöverföringen inom miljötillsynen, 
både på det organiserade mötet men även i l unchrummet eller i korridoren, när ett ärende 
dyker upp eller när någon behöver råd. De pl anerade gemensamma diskussionerna tar upp 
generella teman som t.ex. likabe handling och rättvisa, utifrån specifika fall, t.ex. hur man 
ska göra när verksamhetsutövare vill bjuda på lunch. Ibland följer inspektörerna med 
varandra vid inspektion, både för att stämma av  att de gör på liknande  sätt och för att lära 
av varandra, men också i de fall de ve t med sig att de ska besöka en ”svår” 
verksamhetsutövare. De läser också varandras sk rivelser ifall de känner sig osäkra på hur 
man ska formulera sig i skrivelser och i själva beslutet. 
 Inspektören behöver ha ett professionellt förhålln ingssätt till lagen. Det kan ju tyckas vara 
en självklarhet, men var något som uttrycktes i en intervju med en miljöchef om hur man 
mäter tillsynens effekter. De allra flesta vi talat med beskriver inspektörer generellt som  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 155noggranna och samvetsgranna. Ibland talar ma n om miljön som en tyst aktör. Några 
menar att det inte är ovanligt att inspektö ren lättare tar den svagares parti och därför 
också miljöns parti. Integritet är viktigt, liks om att man diskuterar och förhandlar sin egen 
värdegrund och frågor om lojalitet. Har man de n gentemot miljöbalken, eller arbetsmiljö-
lagen? Eller gentemot kommune n kanske? Eller mot miljön, sig själv och sina kollegor? 
Och när blir man illojal? Man behöver göra si na bevekelsegrunder tydliga för sig själv 
och tillsammans med de andra på kontoret oc h fundera på om man är nöjd med det som 
det är, eller om något måste förändras. Om det skulle finnas en odefinierad och oupptäckt 
motsättning mellan egna beve kelsegrunder och lagstiftninge ns intention kan man behöva 
studera närmare ifall den yttre eller inre effektiviteten påverkas negativt. 
 Det är viktigt att få miljönämnd, verksamh etsutövare och politiker att känna till miljö-
inspektörernas och miljökontorets intention och syfte med deras arbete med miljö-
tillsynen. För att uppnå detta måste det finn as en viss kunskapsbas, en samstämmig 
kompetens och man måste agera rättvist och ge alla lika behandling internt bland dem 
som arbetar med miljötillsynen. Få inspektöre r vill ge verksamhetsutövare ”gräddfiler” 
bara för att man inom kommunledningen menar att ”företagaren har gjort så mycket för 
bygden”. Ibland finns det ett glapp mellan po litiker och tjänstemän där båda grupperna 
upplever att de motarbetar varandra. Eftersom  politiker eventuellt byts ut efter ett val, 
men även tjänstemän byts ut, är det viktigt att sträva efter en kontinuerlig dialog så att alla 
förstår vad miljökontoret gör och vad miljötillsynen  syftar till och att vi alla är skyldiga 
att se till att följa miljöbalken. Om alla först od hur miljölagstiftningen är tänkt och förstod 
tillsynens betydelse för miljön, myndighetsut övning och lagefterlevnad borde effekten 
synas både i effektiviserat arbetssätt och i miljön. Eftersom miljön är ett gemensamt 
ansvar och mål måste samsyn i samhället i stor t, inte bara inom miljötillsynens aktörer, 
vara ett ledord. Hur detta ska komma till stå nd måste undersökas närmare, bl.a. genom att 
studera effekterna av projekt som Tillsynsu tveckling i Väst där man involverat olika 
yrkesroller (handläggare, inspektörer, admini stratörer, informatörer etc.) på kommuner 
och länsstyrelser som på olika sätt kommer i kontakt med miljötillsynen (Tillsyns-utveckling i Väst 20121210). 
 
En kommentar från en inspektör om mötet mellan inspektör och VU: ”Det är ett annorlunda möte, det är ’avmänniskofierat’, de t ska vara korrekt”. Det är roller som möts 
kring en lagstiftning som gemensamt har att se till att lagen efterlevs. Om man aktivt gör 
skillnad på roll och person är de t lättare att ta sig bort från att personkemin inte fungerar i 
kommunikationen och agera korrekt. I vissa fall kan man använda sig av de olika roller 
som finns inom kontoret för att uppnå ett visst syfte på mest effektiva sätt. Miljöchefen 
som ansvarig för tillsynsverksamheten är de n som skriver under besluten. Vid knepiga 
fall där inspektören och verksamhetsutövaren inte kan mötas i det fattade beslutet kan 
man använda chefsrollen som ”slagpåse”, dvs. en  tredje aktör som är den som i slutändan 
bestämmer och skriver under beslutet, för att tillgodose en fortsatt god relation mellan 
inspektören och verksamhetsutövaren i sy fte att säkerställa att framtida tillsyn av 
verksamheten sker på ett effektivt sätt.  
 156Bemötandet är viktigt. Inspektörerna ska ha  en god servicenivå, motivera varför man 
inspekterar och hur bedömningarna ser ut, man ska vara trevlig och försöka vara 
tillmötesgående och förstå problematiken från verksamhetsutövarens synvinkel och 
samtidigt följa lagen. Man ska respektera ve rksamhetsutövarens kunskap. Man kan lära 
sig hur man uppträder mot och bemöter olika personer eller organisationer som exempel-
vis verksamhetsutövare, politiker eller privat personer. Ibland kan det finnas anledning till 
att man arbetar på olika sätt gentemot verk samhetsutövare, t.ex. blir det skillnad i 
arbetssätt och bemötande gentemot dem som vill göra rätt och ”strulputtarna”, som en 
miljöchef uttryckte det. Det viktigaste är  att alla ska uppträda professionellt i alla 
situationer där man utövar sin profession. Därför är  det viktigt att ta reda på och skapa en 
gemensam bild av vad ”professionellt” innebär i olika situationer. Att t.ex. inspektera 
tillsammans två och två emellanåt kan vara värdefullt för att lära sig praktiska hand-
havanden, bemötande och deta ljkunskap av varandra, samt att hantera knepiga eller 
hotfulla situationer. Den gemensamma inspek tionen ger också en grund för att diskutera 
frågor om beslutsfattande, bemötande, prof essionalism, datainsamling, lagstöd, väg-
ledning etc., vilket medför en ökad samsyn.  
 En miljöchef beskrev att när en inspektör t. ex. har med sig en miljöinspektörspraktikant 
ut på inspektion finns det anledning att be rätta varför inspektören gör som den gör i 
samma stund som inspektören gör det för att pr aktikanten ska förstå och lära. Det medför 
att i samma stund kan även verksamhetsutövaren få en inblick i inspektörens perspektiv 
på tillsynen och eventuellt också en djupare förståelse för vad tillsynen syftar till. 
Verksamhetsutövaren kan förstå varför dialogen förs på ett visst sätt eller varför ett visst 
moment måste gås igenom. Praktikanten får sedan på kontoret fylla i en inspektions-
rapport som gemensamt gås igenom för att denne ska få möjlighet att lära sig och öva sig. 
Hela den processen blir en överföring av e tt slags professionalism. Det här är inte ett 
formaliserat eller kanske ens diskuterat sä tt på vilket ett professionellt bemötande eller 
professionalism överförs. Alla de sätt på vilka ma n delar med sig av sina erfarenheter är 
en integrerad del av arbetet men inte a lltid en tidsmässigt planerad del och sällan 
beskriven i termer av professionalism eller effe ktivitet, trots att det handlar om en inre 
effektivitet, dvs. att göra saker rätt.  
 Samtalet, såväl talet som lyssnandet, är f undamentalt för att få reda på hur mycket 
verksamhetsutövaren vet om miljölagstiftni ngen och sitt eget ansvar, samt vad denne 
aktivt gör för att förbättra sitt eget miljöbet eende för att närma sig lagstiftningens syfte 
och mål. Samtalet handlar om att nå ett sp ecifikt mål på effektivast sätt. Därför behöver 
miljöinspektören vara klar över hur de måle n ser ut, vilka mål miljökontoret har med sin 
verksamhet, men också vilka mål Sverige nationellt har med sin miljötillsyn och vilka 
konsekvenser det får i den enskilda tillsynen. Viktiga frågor inför samtal är: Vad vill 
inspektören uppnå med samtalet och hur kont rollerar inspektören att det den vill uppnå 
har uppfyllts? Hur engageras verksamhetsutövaren i måluppfyllelsen?  
Man måste ställa direkta frågor om konkreta saker om verksamhetsutövarens verksamhet 
och mer indirekta och ledande frågor och sk apa en dialog. Inspektören måste försöka 
stämma av både genom frågor, genom va d som sägs i samtalet, de frågor som  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 157verksamhetsutövaren ställer och hur det ser ut  hos denne för att förstå vad denne känner 
till om lagstiftningen och vad tillsynen syftar till (se vidare resonemang om professionellt 
seende i kapitel 6 och motiverande samtal i kapitel 8). Ibland gör verksamhetsutövaren 
rätt men känner inte till juridiken och an ledningen bakom detta . Det innebär att 
verksamhetsutövaren kan ha koll rent praktiskt  och göra rätt, men inte vet vad det hela 
syftar till. Det i sin tur gör att man som tillsynsmyndighet bör fortsätta fokusera på 
kontroll för att säkerställa att lagen efterlevs och fortsatt informera i syfte att få 
verksamhetsutövaren att förstå inten tionerna bakom tillsynen och lagen.  
 
Om alla inspektörer fick utbilda sig i met oder för bemötande och samtal torde det alltså 
effektivisera tillsynen givet att inspektören i samtalet kan förstå hur väl verksamhets-
utövaren förstår miljöbalkens och tillsynens intentioner och förstå hur verksamhets-
utövaren planerar möta dessa intentioner. I nom EMT har vi utforskat motiverande samtal 
(MI) som en metod för bemötande och samtal i miljötillsynen, men även andra metoder för t.ex. konflikthantering eller metoder för synliggörandet av individen i inspektörsrollen 
skulle kunna stötta inspektörerna i deras profession. Det skulle kunna påverka den inre 
effektiviteten, dvs. att göra saker rätt, så t ill vida att man använder en beprövad samtals-
metodik vid inspektion och i möten med verk samhetsutövaren som gör att man eventuellt 
kan mäta en ökad förståelse för miljöba lkens och tillsynens intentioner över tid.  
 
7.4 Reflektion som praktik 
Reflektion betyder ungefär återspegling (ett ord har ju aldrig en exakt synonym). Att reflektera över något betyder ungefär att tänka  om tänkandet. ”Reflektion skiljer sig från 
vanligt ’tänkande’ eller ’grubbl ande’ genom att den är påta gligt målinriktad, att den  
genomförs med någon form av systematik och st ruktur där syftet är att distansera sig från 
gamla tankemönster och utveckla nya samt söka lösningar på frågeställningar”  
(Emsheimer m.fl., 2005). En a nnan grundläggande aspekt av reflexivitet är att den 
refererar till självet, dvs. att den bänder tankarna både mot s ubjektet (den som tänker) och 
objektet (fenomenet) och tillbaka till självet igen  (Archer, 2010). Reflexivitet uppstår när 
tanken löper från subjekt till objekt till subjekt igen. 
 
I vardagen har vi sällan möjlighet att göra så st or sak av reflektionen. Vi kanske på sin 
höjd fastnar i ”ett stirr” i tomma intet och låte r tankarna dra iväg en stund medan vi väntar 
på vår tur i någon kö eller på väg till jobbet. Ibland kommer vi då på bra saker och ibland 
blir ”stirret” närmast en stunds vila från a llt tänkande. Att reflektera  bortom det vi redan 
vet om något kräver i princip två saker; att vi vet vad vi redan vet oc h att vi använder vår 
fantasi. Och eftersom vår fantasi bygger på  vår erfarenhet så hänger de två ihop. 
 För att reflektionen ska bli målinriktad och en  aktiv del av en praktik måste man finna 
metoder och strukturer för att utveckla refl ektionens kvalitet. Olika yrken och aktiviteter 
kräver olika typer av reflektion, både sättet de ska utföras på och tidpunkten. En natur-vetare kan behöva göra bilder för att fördj upa sin ämnesförståelse, medan en målande 
konstnär kan reflektera sitt ve rk genom ord (Dahlman, 2004). Varje enskild praktik, t.ex. 
miljötillsynen, behöver hitta sina sätt att på  ett planmässigt sätt reflektera, dvs.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 158problematisera och diskutera. Dessutom be höver man samla in reflektionerna på ett 
sådant sätt att de blir användbara för den e ller de reflekterande personerna men kanske 
även för andra. Tänkande för tänkandets sku ll är värdefullt och ofta underskattat utifrån 
ett mänskligt perspektiv, men det är inte tänkandet i sig som är i fokus här, utan 
egentligen resultatet av tänkandet. Men efters om resultat av tänkande föregås av själva 
tänkandet, och tänkande tar tid (Jönsson, 200 2), är det minst lika relevant att skapa 
utrymme för det aktivt reflekterande tänkande t, tänkandet som sker i flera led och som 
har med kunskapsutveckling att göra.  
Reflektion som verksamt begrepp återfinns  ofta i litteratur om undervisning och i 
litteratur om att förstå något om människan. Donald Schön talar om professioner och det 
professionella och att det finns delar av en professionell praktik som kan vara reell men 
diffus (t.ex. i vad som brukar gå under benä mningen ”kreativa yrken” så som konstnär, 
designer eller koreograf) och särskilt om ma n ska försöka beskriva den professionella 
praktiken. Han lyfter fram den reflekterande praktikern, den som aktivt, själv eller i 
dialog med kollegor eller handledare, tänker ig enom och diskuterar sina handlingar och 
sina beslut (Schön, 1983 och 1987).  
Utifrån det komplexa arbete som miljötillsyn en innebär för inspektören, och där 
inspektörens kunskap, lagstiftning och praxis  ska vägas samman och inte störas av egna 
eller andras värderingar eller andra påtryckni ngsmedel, krävs en reflekterande praktik. 
Genom MI-studien får ett antal inspektöre r i fyra olika kommuner prova att genom 
förberedelse av en inspektion sätta upp konkret a mål och sedan utvärdera efteråt hur det 
gått. Man kan tänka sig att det krävs metode r både för att aktivt reflektera över den 
individuella praktiken, dvs. det som i dag delv is har testats genom MI-studien, men även 
att reflektera över arbetspraktiken på andr a nivåer så som inom arbetsgruppen, mellan 
chefer, lokalt inom kommunen eller regionalt.  
 
Eftersom miljötillsynen ska ske på samma grundvalar och utvecklas på samma sätt landet 
över behöver vi systematiskt samla data och kunskap. Den konceptuella prototypen visar 
på att när data samlas på ett konsistent sä tt bidrar alla till den gemensamma kunskaps-
basen. Detsamma borde kunna gälla de prak tiker som har att göra med utövningen av 
yrket. 
 
I glappet mellan beskrivningen av hur man ska göra och själva görandet behövs det en ”reflection in action”, där man för sig själv e ller en lärare reflekterar högt medan man gör 
något. Schön talar i första ha nd om konstnärliga yrken där man arbetar med olika typer av 
material och kvaliteter, inte i första hand med människor. Att reflektera högt är inte alltid 
möjligt i möten med människor som t.ex. ansvarig för olika typer av verksamheter som 
man är stadd att utöva tillsyn på. Där måste re flektionen få plats vid senare tillfälle när 
man antingen är själv eller med sina kollegor. Men principen är densamma.  
 
För att veta något om miljötillsynens kv alitet måste man tydliggöra kvaliteter i 
professionen, vilka lärs in genom utförande oc h reflektion enskilt och i grupp. Eftersom 
miljötillsynen är en tänkande praktik där o lika kunskaper, rege lverk och bedömnings- NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 159dimensioner ska vägas och vävas samman, må ste reflektionen få ta en aktiv plats i 
arbetet. Man behöver hitta sätt att instituti onalisera/individualisera de reflekterande 
momenten. 
 
7.5 Sammanfattning 
Vi har gett olika bilder av inspektören (t.ex.  persona, den officiella, den med starkt etos) 
och inspektörens kompetens (t.ex. ge mensam och individuell, den nödvändiga 
reflektionen) och att dessa olika bilder visar på den komplexitet som inspektörens arbete 
och kompetens består av. Vi har även gett en  inblick i hur EMT har studerat och betraktat 
inspektörens arbete och roll och hur EMT ha r påbörjat att problematisera komplexiteten i 
rollen för att förstå mer om inspektörens kom petens. Medvetet skrive r vi här ”påbörjat” 
eftersom vi har kommit en bit på väg att l okalisera relevanta perspektiv så som normer, 
roller, kropp och individ och vad de perspektiven kan ge i betraktandet av miljötillsynen 
och miljöinspektören. Det finns fler pe rspektiv än de vi har redovisat här. 
 
De perspektiv som lyfts och de beskrivninga r som blivit till är grundade på de studier vi 
gjort i fält, t.ex. när vi åkt runt i Sverige och i olika sammanhang träffat miljöinspektörer, 
haft workshops om professionella bedömningar,  intervjuat miljöchefer om hur de mäter 
resultatet av tillsynen och av fältet miljöinspek törer inom miljötillsynen.  De perspektiv vi 
synat data utifrån är delvis ett resultat av  de forskningsområden som vi som forskare 
intresserar oss för, men de visar också på några av de kunskapsluckor som finns om 
miljöinspektören i ’hens’ komplexa vardag . För att förstå hur man ska kunna påverka 
tillsynen att bli mer effektiv, dvs . att både göra rätt saker och att göra saker rätt, behöver 
den komplexiteten ytterligare undersökas och fö r att man ska kunna mäta att man gör ett 
bra arbete behövs inte bara data om arbete ts procedurer och innehåll utan även en 
reflektion och kritisk granskning av den egna professionen. Med bättre kunskap genom 
insamlande av data (se kap. 10) i kom bination med forskning om professionalismens 
aspekter (se kap. 6 och 8) blir miljötillsynens effektivitet tydligare.  
 
7.6 Referenser 
Arbetsförmedlingen, 20121211, http://www.arbetsformedlingen.se/. 
 Archer, M.S. (red.), 2010, Conversations about Reflexivity , New York: Routledge. 
 
Artman, H., U. Dovhammar, S. Holmlid, A. Lantz, S. Lindquist, E. Markensten och A. Swartling, 2009, Att beställa något användbart är inte uppenbart , Stockholm: KTH. 
 
Baier, M., och M. Svensson, 2009, Om normer, Malmö: Liber.  
Cooper, A., 1999, The Inmates are Running the Asylum: Why High-Tech Products Drive 
Us Crazy and How to Restore the Sanity , Indianapolis: SAMS. 
 
Cooper, A., och R. Reimann, 2003, About Face 2.0: The Essentials of Interaction Design , 
Indianapolis: Wiley.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 160 
Dahlman, Y., 2004, Kunskap genom bilder. En studie i hur studenter inom natur- och 
samhällsvetenskapliga utbildningar fördjupar  sin ämnesförståelse genom arbete med 
bilder, doktorsavhandling, Uppsala: SLU. 
de Beauvoir, S., 2002 (1949), Det andra könet , Stockholm: Norstedts. 
 
Ekström, S., 2002, Trovärdighet och ovärdighet: Rä ttsapparatens hanterande av kvinnors 
anmälan av våldtäktsbrott . Stockholm 1946–1950, Hedemora: Gidlunds. 
 
Emsheimer, P., H. Hansson och T. Koppfeldt, 2005, Den svårfångade reflektionen , 
Stockholm: Studentlitteratur.  
Guðjónsdóttir, R., 2010, Personas and Scenarios in Use , Stockholm: KTH. 
 Hirdman, Y., 1988, ”Genussystemet: reflek tioner kring kvinnors sociala underordning”, 
Kvinnovetenskaplig tidskrift  9(3), 4963. 
 Hydén, H., 2002, Normvetenskap , Lund Studies in Sociology of Law, Lund: Sociologiska 
Institutionen, Lunds universitet. 
 Jarrick, A., 1997, ”Har könen blivit fler me d tiden? En kritik av Thomas Laqueur”, i Å. 
Bergenheim och L. Lennerhed (red.), Seklerna sex. Bidrag till sexualitetens historia , 
Stockholm: Carlssons.  
Jönsson, B., 2002, Tio tankar om tid , Stockholm: Brombergs Bokförlag AB. 
 Jönsson, B., 2008, Vi lär som vi lever , Malmö: Gleerups. 
 
Laqueur, T., 1994, Om könens uppkomst. Hur kroppen blev kvinnlig och manlig , 
Stockholm/Stehag: Brutus Östlings Förlag Symposion. 
 
Naturvårdsveket, 20121210, http://www.naturvar dsverket.se/sv/Start/Lagar-och-styrning/ 
Miljokvalitetsnormer/Utomhusluft-m iljokvalitetsnormer/Partiklar/. 
 
Pruitt, J., och T. Adlin, 2006, The Persona Lifecycle: Keeping People in Mind 
Throughout Product Design , San Francisco: Morgan Kaufman Publishers. 
 
Schön, D.A., 1983,  The Reflective Practitioner. How Professionals Think in Action ,  
Aldershot, Hants: Ashgate Publishing Limited. 
 
Schön, D.A, 1987, Educating the Reflective Practitioner. Toward a New Design for 
Teaching and Learning in the Professions , San Francisco: Jossey-Bass Publishers. 
 
Scott, J.W., 1999 (reviderad version), Gender of the Politics of History , New York: 
Columbia University.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 161 
Solheim, J., 2001, Den öppna kroppen. Om könssymbolik i moderns kultur , Göteborg: 
Bokförlaget Daidalos AB. 
Svenska språknämnden, 2011, Språkriktighetsboken , Stockholm: Norstedts akademiska 
förlag.  
Tillsynsutveckling i Väst, 20121210, 
http://projektwebbar.lansstyrelsen.se/tillsynsu tvecklingivast/Sv/ Pages/default.aspx. 
 
West, C., och S. Fenstermaker, 1995, ”Doing Difference”, Gender and Society  9(1), 8-37. 
 Yuval-Davis, N., 2006, ”Intersectionality and Feminist Politics”, European Journal of 
Women’s Studies  13(3), 193-209. 
 162Kapitel 8 
Motiverande samtal – bemötande och kommunikation 
Motiverande Samtal (Motivational Interviewing; MI) är en samtalsmetod som visat sig 
vara effektiv när det handlar om att under lätta för människor att förändra ett livsstils-
beteende som leder till ohälsa, t.ex. rökning.  Metoden har framför allt använts inom 
vården men även vid andra typer av mänsklig a beteenden t.ex. att främja vattenrenings-
insatser i Afrika (Thevos m.fl. 2000). För att undersöka om MI kan tillämpas av 
inspektörer under inspektion och om MI upplevs vara till nytta så prövades metoden i 
fyra kommuner. I kapitlet ges en kort introduktion till Motiverande Samtal, en 
presentation av hur utbildningen har genomf örts och vilka resultat som framkommit. 
Användningen av MI handlar i detta fall om att främja och stärka positiva miljöbeteenden 
hos verksamhetsutövare. Metoden har oss vete rligen aldrig tidigare prövats vid miljö-
inspektion. Kapitlet lyfter fram de resultat som framkommit så här långt.  
8.1 Vad är Motiverande Samtal (MI)? 
Den senaste definitionen av MI enligt Miller och Rollnick (2012) lyder: Motiverande 
samtal är en på samarbete grundad, personcentrerad form av vägledning för att 
framkalla och stärka motivation till förändring.  I närmare 200 randomiserade 
kontrollerade studier under de senaste 25 åren ha r MI visat att endast 1-2 samtal kan leda 
till att klienter reducerar eller slutar skadlig alkoholkonsumtion eller slutar med narkotika, 
slutar med sexuella riskbeteenden, fullfölje r en behandling m.m. (Burke m.fl., 2002 och 
2003, Dunn m.fl., 2001; Forsberg, 2002; Ruba k m.fl., 2005; Hettema m.fl.. 2005). Den 
växande evidensbasen om MI:s effekter har bidragit till en intensiv satsning på MI-
utbildning och spridning av metoden inom men även utanför hälsoområdet.   
 Att införa MI inom miljötillsyn är i övere nsstämmelse med inlärningspsykologiska  
diskussioner om hur effektivare miljöarbe te kan uppnås (Larss on, 2011, 2013). I den 
diskussionen skulle miljöhänsyn främjas genom mer fokus på långsiktiga allmän-
mänskliga värden såsom att kunna överlämna en  livskraftig miljö till barn och barnbarn. 
Detta inlärningspsykologiska fokus  om att stärka individens skäl för förändring finns i MI 
och har starkt stöd i inlärningspsykologisk forskning (Baldwin & Baldwin, 2001). I MI 
inriktas samtalet på att utveckla och stärka individens viktiga skäl för att genomföra ett 
visst beteende. Ofta har inspektionen fokuserat  på de konsekvenser som följer av att bryta 
mot lagstiftningen. MI kan i bästa fall vidga perspektivet till även andra för verksamhets-
utövaren viktiga konsekvenser vilket kan öka sannolikheten för att nå miljömålen (hållbar 
utveckling) som ju är syftet med tillsynen. 
 Vi går nedan igenom förhållningssätt, färd igheter och strategier i MI (Miller och  
Rollnick, 2002; Farbring 2010) (sammanfattade i figur 8.1). 
 163MI-förhållningssätt: MI-anda, empati och styrning 
Den huvudsakliga utgångspunkten i MI är att en individ mer sannolikt förändrar ett 
beteende om de själva får ut forska och uttala sina argument för en sak snarare än om hon 
får information om vad, varför och hur h on bör göra (traditionell rådgivning). Människor 
påverkas av vad de hör sig själva säga och ma n har visat att om individen själv uttrycker 
förändringstal  (avsikt och skäl att genomföra en fö rändring, tilltro till att klara av att 
genomföra en förändring) så har detta sa mband med en reell beteendeförändring 
(Apodaca & Longabaugh, 2009). Även det motsa tta sambandet gäller, d.v.s. om en 
person pratar om att inte förändra sig så mi nskar sannolikheten att en förändring sker. I 
MI strävar man därför efter att minska rådgivaryttranden som riskerar att väcka 
individens tal om att fortsätta som förut och inte förändra sig ( MI-oförenliga yttranden ) 
utan man strävar istället efter att locka fram  förändringstal hos pers onen ifråga. Synsättet 
speglar att människor förutsätts vara ambiva lenta när en förändring aktualiseras och både 
kan se för- och nackdelar med att ha de t som det är och att förändra sig.  
 MI är ett förhållningssätt som förmedlar samarbete  (dialog) snarare än att rådgivaren 
ensam presenterar något (monolog). Argument so m talar för förändring ska i första hand 
formuleras av individen och rådgivarens roll är att underlätta att så sker. Information, som 
kan vara ett viktigt inslag i samtal, ges förs t efter att man som rådgivare förvissat sig om 
att individen är intresserad och utformas så att den nya kunskapen man tillför tas emot av 
den andre.   
MI utgår ifrån människors vilja att själva b estämma över sina angelägenheter och från att 
människan ofta går i försvar när den egna frihe ten att välja ifrågasätts eller motarbetas. I 
MI förmedlas respekt för klientens autonomi . Gemensamt kallas locka fram, samarbete 
och autonomi för MI-anda . 
 En annan faktor som är viktig i MI-utö vandet och som har ett positivt samband med 
beteendeförändring är empati  (Moyers & Miller, 2012). Det är visat att låg empati t.o.m. 
kan leda till ett sämre resultat än om man inget gör överhuvudtaget (Miller m.fl., 1980; Miller & Baca, 1983). Definitionen av empati va rierar: i MI talar man om att visa ett 
aktivt intresse för att försöka förstå en a nnan människa och att aktivt förmedla denna 
förståelse för dennes perspektiv och utgångspunkter.   
Samtidigt som samtalet präglas av MI-anda och empati så ska samtalet vara fokuserat mot 
ett specifikt angivet målbeteende. I MI kallar man detta för styrning  av samtalet, råd-
givaren ska verka för att samtalet handlar om målbeteendet och verka för att locka fram 
förändringsvilja kopplad till detta beteende.  
 
Kommunikationsfärdigheter som underlättar ett MI-förhållningssätt 
Kommunikationsfärdigheter som kan vara en hjälp i ett MI-förhållningssätt är: 
bekräftelse, öppna frågor, reflek tioner och sammanfattningar. Bekräftelse  handlar om att 
förmedla att individen har gjort något bra, det kan handla både om så dant som är relaterat 
och inte relaterat till målbeteendet. Öppna frågor  handlar om att ställa frågor som inte 
kan besvaras med enstaka ord utan som styr individen att utforska sin situation, en typ av  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 164fråga som också kan stärka förmedlandet av samarbete, att den andre är i fokus för 
samtalet. Reflektioner  anses vara den viktigaste kommuni kationsfärdigheten, den handlar 
om att rådgivaren speglar det som klienten sagt genom att lämna tillbaka ett påstående, 
antingen bara det som klienten uttalat ( enkel reflektion ) eller det som klienten kan antas 
känna, tycka, tänka, uppleva ( komplex reflektion ). Komplexa reflektioner kan sägas vara 
det främsta sättet att förmedla empati. Sammanfattningar  används för att förmedla att 
man har lyssnat, för att utforska om man har uppfattat rätt och inte minst förstärka 
förändringstal som klienten har uttryckt.   
 
Figur 8.1:  Sammanfattande bild av förhållningssätt, färd igheter och strategier i MI. Markering med 
asterix (*) innebär att dessa aspekte r skattas vid kodning av samtal. 
 
Forskning om MI-utbildning 
All utbildning förutsätter feedback – man lä r sig inte av att spela golf i dimma – något 
som även gäller för MI. Forskning har visat a tt MI-träning, där feedback på inspelade 
samtal med hjälp av kodningsprotokoll ingå r, har varit effektivt avseende uthållig 
inlärning av MI-färdigheter. Forskning pe kar på att MI-kompetens efter utbildning 
tenderar att försvinna såvida inte feedback  på egen tillämpning av MI tillförs på ett 
konstruktivt sätt (Miller m.fl., 2004; Miller Mount, 2001). 
 
Studie för att undersöka nyttan med MI 
I syfte att undersöka den upplevda nyttan med MI samt om MI passar in i inspektörens 
yrkesutövning genomfördes en studie där miljö -, hälsoskydds- och livsmedelsinspektörer 
i fyra kommuner utbildats i att använda samt alsmetoden i sin ordinarie yrkesutövning.  
 165Primär hypotes: En till miljöinspektörer anpassad MI-utbildning leder till en ökad MI-
kompetens.   
Sekundär hypotes: MI-kompetens hos miljöinsp ektörer leder till en av miljöinspektörerna 
upplevd effektivisering av miljötillsynen.  
8.2 Metod 
För att utveckla en MI-utbildning som är anpassad för inspektörer samt få en första 
indikation på hur inspektörer uppfattar tillä mpbarheten av metoden genomfördes en 
pilotutbildning i samarbete med Eksjö kommun mellan oktober 2010 och augusti 2011. 
Sex inspektörer (miljö-, hälsoskydd-, livsme del-) samt enhetschefen genomgick en 
utbildning som sammantaget omfattade 6 da gar uppdelade på 6 heldagar med 1-3 
månader mellan varje utbildningsdag. Insp ektörerna spelade under hela utbildnings-
perioden in inspektioner med VU. Samtalen  kodades och bedömdes med avseende på 
visad MI-kompetens (faktaruta om kodningsfö rfarande återfinns längre fram i kapitlet). 
Varje utbildningsdag innehöll teorigenom gångar och träning kopplade till samtals-
metoden, feedback på inspelade samtal samt ifyllande av enkäter där inspektörerna fick 
ge feedback på utbildningen, på feedb ackmomentet samt på upplevd tillämpbarhet. 
Öppna diskussioner kring MI , pedagogik och tillämpbarhet av metoden fördes under 
utbildningens gång. Utifrån erfarenheterna frå n denna pilotutbildning utformades en MI-
utbildning för inspektörer. 
 
MI-utbildning testas i fyra kommuner 
Efter den första pilotutbildningen i MI som genomfördes i Eksjö kommun erbjöds 
inspektörer i fyra kommuner att gå en in spektörsanpassad MI-utbildning. Kommuner som 
visat intresse att medverka i studien tillfrågades. De som deltog i studien var Ale, Nybro,  
Älmhult och Östersund. För att kunna bely sa om arbetsuppgifterna påverkade samtals-
metodens tillämpbarhet rekryterades inspek törer med olika arbetsuppgifter (miljö-, 
hälsoskydds- och livsmedelsinspektörer). Inspek törerna tillfrågades om de ville delta i en 
studie där man systematiskt mäter förändri ngar i samtalsbeteende (MI-färdigheter) hos  
inspektörerna före, under och efter att de har fått en MI-utbildning samt där man via 
enkäter följer den upplevda nyttan av utbil dningen och den upplevda tillämpbarheten av 
metoden i praktiskt inspektörsarbete. St udien genomfördes under perioden september 
2011 till oktober 2012 och skedde i respektive kommuns egna lokaler. En översiktsbild 
över studien finner du i tabell 8.7. Studien har granskats i Regionala etikprövnings-
nämnden i Stockholm (2012/1:7) som inte ser hinder för dess genomförande under 
förutsättning att VU informeras om att samtalen tas upp på band i utbildningssyfte. 
 
Urvalet av deltagare har skett genom deras chefers försorg och inspektörernas vilja och 
möjlighet att delta. Vi bedömer att ett 30-ta l inspektörer fördelade på fyra olika 
kommuner i olika delar av Sverige utgör ett fu llgott underlag för att kunna bedöma 1) hur 
inspektörerna upplever användbarheten av MI sa mt 2) om inspektörerna, efter genomfört 
utbildningsprogram i MI, förändrat sina samtalsfärdigheter i MI vid samtal med VU 
under ordinarie yrkesutövning.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 166 
MI-utbildningens upplägg 
Utbildningen var uppdelad på 6 heldagar som genomfördes med 1-3 månader mellan 
varje utbildningsdag. Utbildningen följde en tydlig struktur där upplägget för respektive 
tillfälle såg likadant ut i varje kommun. Varj e dag bestod av 6 timmar där de 3 första 
timmarna utgjordes av teori och praktiska övningar medan de 3 sista timmarna utgjordes av feedback på ordinarie inspektionssa mtal som spelats in med VU inför varje 
utbildningsdag. Teori- och övningspassen följd e olika teman vid varje utbildningstillfälle. 
Utskrifter av dialoger (transkriptioner) från inspelade inspektioner användes som 
pedagogiskt material för att tydliggöra MI-beg repp och träna på MI-färdigheter. Val av 
MI-teman för de olika utbildningstillfälle na gjordes; 1) mot bakgrund av gängse 
utbildningsupplägg inom MI-praktiken (Mille r & Moyers, 2007) samt 2) mot bakgrund 
av erfarenheter från pilotstudien i Eksjö samt  från övrigt arbete inom EMT-programmet, 
t.ex. med roller och kompetens (kapitel 7) och professionella bedömn ingar (kapitel 6). Ett 
särskilt moment kring de inlärningspsykologisk a principerna om att stärka individens 
viktigaste skäl för att genomföra ett visst bet eende har även lagts till. Se tabell 1 nedan för 
MI-teman vid respektive utbildningstillfälle. Närmare beskrivning av MI-teori och de 
olika MI-färdigheter som lärs ut återfinns tidigare i detta kapitel.  
Utbildningstillfälle MI-tema 
1 Att lyssna och förmedla samarbete 
- - Att förstå innebörden av Motiverande Samtal 
- - Att lyssna och bjuda in till samtal - - Att förmedla samarbete och jämlikhet  
- - Att styra samtal  mot målbeteenden 
2 Att förstärka VU:s egna drivkrafter till positiva beteenden  
- - Att känna igen, locka fram och förstärka förändringstal 
- - Att ställa öppna och utforskande frågor 
3 Att utväxla information och förstå förstärkningsmekanismer - - Att informera i dialog 
- - Att förstå och använda kunskap kring positiv och negativ förstärkning 
- - Att lyssna genom reflektioner  4 Att anstränga sig för att förstå den andres perspektiv 
- - Att använda empatiskt lyssnande 
- - Att visa att man lyssnar och försöker förstå genom reflektioner 
- - Att använda MITI-kodningen som feedback  
5 Att möta ambivalens och motstånd på ett framkomligt sätt 
- - Att utforska beredskap till  förändring och ambivalens 
- - Att möta och rulla med motstånd 
- - Att undvika MI-oförenliga yttranden 
6 Att använda Motiverande Samtal i det praktiska inspektörsarbetet - - Att sammanfatta det som genomgåtts under utbildningen 
- - Att utforma en personlig plan fö r vidmakthållande av MI-färdigheter 
Tabell 8.1:  MI-teman för respektive utbildningstillfälle under EMT:s 6-dagars MI-utbildning för miljö-, 
hälsoskydds- och livsmedelsinspektörer. 
 167Eftermiddagarna under varje utbildningstillfä lle användes för feedback på inspelade 
samtal som genomförts med VU inför varje tillfä lle. Samtalen som spelats in hade kodats 
med avseende på MI-färdighe ter, ett kodningsprotokoll er hölls, som sedan används som 
feedbackverktyg (mer om kodningsförfarandet i faktarutan längre fram). Under feedback-
delen delades inspektörsgruppen in i två grupper om 3-4 inspektörer, varje grupp fick 1,5 
timmes feedback. Man gick igenom två samt al per grupp och feedback gavs på sådana 
MI-färdigheter som genomgåtts dittills unde r utbildningen. Ko dningsprotokollet 
användes successivt mer och mer under utbildni ngens gång allteftersom deltagarna lärde 
sig de olika färdigheterna. I början fick insp ektörerna enbart ta del av ett fåtal kodnings-
resultat medan de i slutet fick ta del av hela protokollet inför feedback. 
 Teori- och övningsdelen erbjöds samtliga in spektörer i varje kommun medan feedback-
delen erbjöds max tio inspektörer per kommun.  Sammanlagt har 44 inspektörer i de fyra 
kommunerna deltagit i teori- och övningsd elen av utbildningen, av dem har 32 
inspektörer bidragit med inspelade samtal, för tio av inspektörerna finns data från 
samtliga inspelningstillfällen; 13 av de 32 in spektörerna utövar tillsyn enligt livsmedels-
lagen, 17 enligt miljöbalken och två enligt plan- och bygglagen.  
Mätning av förändring i MI-kompetens 
Under utbildningen, omkring en till tre gå nger per månad under ett knappt år, spelar 
inspektörerna in egna samtal med VU. Inspektörerna bär med sig diktafon eller mp3-spelare och frågar VU om lov att spela in samtalet. Samtliga insp elade samtal kodas med 
avseende på MI-färdigheter (se faktaruta om  kodning). Två olika typer av skattningar 
används i kodningssystemet: övergripande skattningar samt frekvensberäkningar av 
beteenden. Resultatet av kodningen sammanfa ttas i form av kodningsprotokoll, kodarna 
lämnar i protokollet också kommentarer där sk attningarna motiveras samt förbättrings-
möjligheter diskuteras. De övergripande skattn ingarna görs på en 5-gradig skala där 1 
innebär låg grad och 5 innebär hög grad. Se  tabell 8.2 nedan för sammanfattning och 
beskrivning av variablerna (Forsberg m.fl., 2007).  
 168 
Övergripande skattningar (skala 1-5) Frek vensberäkningar av beteenden (antal) 
Styrning mot målbeteende 
- styra samtalet så att det handlar om 
målbeteendet  Informationsyttranden 
- ge information, lära ut, ge återkoppling, ge 
personlig information, uttrycka en åsikt.  
Locka fram 
- locka fram individens egna skäl för förändring 
och vilken tilltro individ en har att klara av att 
genomföra en förändring  Öppna frågor - ställa frågor som tillåter en rad möjliga svar
 
Samarbete 
- sträva efter samarbete (dialog) snarare än att 
rådgivaren ensam presenterar något (monolog).  Slutna frågor - ställa frågor som kan besvaras med ”ja” eller ”nej”
 
Autonomi 
- utgå ifrån människors vilja att själva bestämma 
över sina angelägenheter  Enkla reflektioner 
- spegla det som individen har sagt utan att lägga 
till någon ny innebörd  
Empati 
- visa aktivt intresse för att försöka förstå en annan 
människa och att aktivt förmedla denna förståelse  Komplexa reflektioner 
- spegla det som individen antas känna, tycka, 
tänka eller uppleva  
 MI-förenliga yttranden 
- yttranden, t.ex. be om lov att ge råd, bekräfta, 
understryka individens kontroll, stödja.  
 MI-oförenliga yttranden 
- yttranden, t.ex. ge råd utan t illåtelse, konfrontera, 
styra, varna  
Tabell 8.2:  Sammanfattning och beskrivning av variabler som används vid skattning av MI-färdigheter 
(Motivational Interviewing Treatment Integrity Scale; MITI) 
 
Utbildaren får kodningsprotokollet som anvä nds som pedagogiskt feedbackverktyg under 
utbildningen. De inspektörer som deltar i st udien spelar in tre samtal vardera före 
utbildningens start, vilket ger en beskrivni ng av hur inspektörernas MI-färdigheter ser ut 
innan utbildningen startar. Samtliga inspektörer spelar även in tre samtal vardera efter att 
hela utbildningen slutförts vilka utgör en mä tning av MI-färdighetsni vån efter utbildning.  
 
För att kunna följa inspektörernas MI-kompe tens mer kvalitetssäkert skapades en fokus-
grupp som spelade in fler samtal. Därmed uppnåddes bättre kontroll över att samtalen 
varierar beroende på VU och inspektionssitua tion. Två inspektörer per kommun (tre i en 
av kommunerna) utgjorde fokusgruppen som även spelade in tre samtal mellan varje 
utbildningstillfälle medan resterande inspek törer spelade in ett samtal vardera mellan 
utbildningstillfällena.  
 Bortfall av inspelningar och kodningar av samtal sammanfattas för hela inspektörs-
gruppen respektive fokusgruppen i tabell 8.3 ne dan. Bortfall har beräknats som den andel 
av det planerade antalet kodningar som utgjordes av uteblivna kodningar vilka har tillkommit både av personrelaterade (valt a tt inte spela in samtal) och tekniska och 
praktiska orsaker (bristfällig ljudkvalitet, för kort inspelningstid - minimum 10 minuter 
krävs, avböjande från VU:s sida att spela in, få inspektioner under aktuell tidsperiod).  
 169 
Kommun Samtliga inspektörer Inspektörer i fokusgruppen 
 Antal 
planerade 
samtal Antal 
inspelade och 
kodade samtal Bortfall 
(%) Antal 
planerade 
(%) 
Ale 82 56 32 49 42 14 
Nybro 94 67 29 36 31 14 
Älmhult 85 57 33 42 40 5 
Östersund 119 109 8 36 35 3 
Samtliga kommuner 380 289 24 163 148 9 
Tabell 8.3:  Antal planerade samtal i enlighet med studiens u pplägg, antal samtal som faktiskt spelades in 
och kodades, bortfall av samtal (%). Som bortfall räkn as den andel av samtalen som inte spelats in och 
kodats i enlighet med studiens planering. 
 
Nedan följer en beskrivning av kodningsförfarandet.  
 
Kodning av samtal genomförs av MIC Lab på Karo linska Institutet i Stockholm. Inspelade 
samtal laddas upp på www.miclab.org och skattas på MIC Lab med avseende på MI-färdigheter av oberoende, professionella bedöma re enligt Motivational Interviewing Treatment 
Integrity Code (MITI) (Moyers m.fl., 2007). MITI är  ett instrument för att mäta behandlares MI-
färdigheter som används för monitorering och återkoppling vid utbildning i MI, samt som 
kontroll av MI-färdigheter vid forskning (M adson & Campbell, 2006; Madson m.fl., 2005; 
Moyers m.fl., 2005; Forsberg m.fl., 2008). MITI mäter kompetens i MI vilket har visats genom 
att individer får låga bedömningar enligt MITI  före en utbildning i MI men höga bedömningar 
efter en MI-utbildning. Instrumentet mä ter alltså den förändring i MI-kunnande som en 
utbildning leder till, s.k. diskr iminativ validitet (Forsberg m.fl., 2008; Mitcheson m.fl., 2009).   
MIC Lab på Karolinska Institutet har  strikta arbetsrutiner för obj ektiv skattning och sekretess. 
Kodarna är blinda för vilka forskningspersone r de skattar samtalen för. Skattningen görs med 
hjälp av den svenska översättningen av kodning sinstrumentet MITI (Forsberg m.fl., 2007). 
Kodarna använder sig av 20 minuter av inspelni ngarna. Två olika typer av skattningar används 
i MITI: 1) Övergripande skattningar och 2) Frekvensberäkningar av beteenden (se samman-fattning av skattningsvariabler i tabell 8.2). Båda skattningarna görs under en enda genom-lyssning av bandet. MIC Lab:s expertkodare har haft ”bra” och ”utmärkt” (Cicchetti, 1994) 
interbedömarreliabilitet (ICC) i kodningar  enligt MITI 3.0 (Forsberg m.fl., 2008). 
För att ytterligare stärka klient- och for skningspersonsäkerheten krypteras samtalen vid 
uppladdningen på MIC Lab:s hemsida och regist reras i en databas i en skyddad server. Vid 
uppladdningen blir samtalen också avidentifier ade med hjälp av löpnummer inför arkivering. 
Det är osäkert i nuläget när samtalen bör raderas, men forskningsledningen på MIC Lab har 
rekommenderat att samma principer ska gälla för detta arkiv som för for skningsarkiv dvs. att 
de ska bevaras i upp till 10 år och sedan förstöras.  
Deltagande är frivilligt och att inga negativa konsekvenser följer inspektörerna om de väljer att 
inte delta eller att avbryta sitt deltagande i ett senare skede. Vid uppladdning av samtal på MIC 
Lab:s hemsida blir samtalen avidentifierade med hjälp av löpnummer. Ett personregister som 
lagras på datamedium på Karolinska Institutet uppr ättas för de inspektörer som accepterat att 
delta i studien. Personuppgiftsansvarig och pe rsonuppgiftsombudet på Karolinska Institutet 
ansvarar för personregistret.  
Faktaruta:  Kodning av samtal.  
 170Utbildningsenkät 
För att bedöma och följa hur inspektörerna upplevde nyttan av utbildningen i det 
praktiska arbetet fick deltagarna vid varje ut bildningstillfälle fylla i en enkät, kallas i 
fortsättningen utbildningsenkäten. Utbildning senkäten består av 5 frågor som besvaras på 
en 6-gradig skala samt av fyra öppna frågor  som tillåter fri text (se tabell 8.4 nedan). 
 
5 frågor på 6-gradig skala       
1) Hur bedömer du nyttan med feedback på inspelade samtal 
(eftermiddagen)? Mkt liten (1) 2 3 4 5 Mkt stor (6) 
2) Hur bedömer du nyttan med teorigenomgångar och övningar 
(förmiddagen) Mkt liten (1) 2 3 4 5 Mkt stor (6) 
3) Hur bedömer du utbildningen som helhet? Mkt dålig 
(1) 2 3 4 5 Mkt bra (6) 
4) Kommer du att kunna tillämpa dina nya kunskaper i ditt 
inspektionsarbete? Mkt lite (1) 2 3 4 5 Det mesta (6) 
5) Hur bedömer du lärarens insats? Mkt dålig 
4 öppna frågor som tillåter fri text       
6) Detta var bra med dagens utbildning:       
7) Detta var mindre bra med dagens utbildning:       
8) Detta tror jag kan vara användbart för mig i mitt arbete som 
miljöinspektör:       
9) Detta vill jag ge som råd eller tips vid liknande utbildningar för 
inspektörer:       
Tabell 8.4:  Utbildningsenkät som fylls i av deltagarna vid varje utbildningsdag 
 
Bortfall av utbildningsenkäter sammanfattas nedan (tabell 8.5) för utbildningens moment 
teori- och övning respektive feedback på insp elade samtal. Bortfall har beräknats som den 
andel enkäter som inte inkommit i förhå llande till antalet deltagare på respektive 
utbildningsmoment.  
 
Kommun Utbildningsenkät 
moment: teori- och övning Utbildningsenkät 
moment: feedback på inspelade samtal 
 Antal 
deltagare x 
dagar Antal 
inlämnade 
enkäter Bortfall 
(%) Antal 
inlämnade 
(%) 
Ale 29 23 21 28 21 25 
Nybro 52 39 25 45 36 20 
Älmhult 35 31 11 35 28 20 
Östersund *117 101 14 *57 56 2 Samtliga 
kommuner 233 195 16 166 142 14 
Tabell 8.5:  Kommunvis bortfall av utbildningsenkäter för utbildningsmomenten teori- och övning 
respektive feedback på inspelade samtal. Som bortfall räknas den andel enkäter som inte inkommit i 
förhållande till antalet deltagare x dagar på aktu ellt utbildningsmoment. *I Östersund deltog 17 
inspektörer under teori- och övningsmoment en och 10 inspektörer under feedbackmomentet. 
 171Inspektionsenkät 
För att följa utvecklingen av inspektörernas subjektiva upplevelse av utförda inspektioner 
under utbildningens gång fick inspektörerna fylla i en webbenkät efter varje genomförd 
inspektion, kallas i fortsättningen inspektionsenkäten . Sammantaget består inspektions-
enkäten av 18 frågor, 8 objektiva frågor kring inspektionens och verksamhetens art samt 
10 frågor på en 5-gradig skala avseende  inspektörens subjektiva upplevelse av 
inspektionen (se tabell 8.6 nedan). Inspekti onsenkäterna kopplades till enskild inspektör 
samt till datum för att kunna följa bedömn ingar över tid och koppla till utbildnings-
tillfälle. För insamling av data användes SurveyMonkey, ett verktyg för webbenkäter 
(www.surveymonkey.com). Inspektionsenkäten administrerades för tre kommuner efter 
att första utbildningstillfället genomförts och i en kommun före första utbildningstillfället. 
 
8 objektiva frågor kring 
inspektionens och 
verksamhetens art       
1) Mötet med VU var att betrakta 
som en inspektion? Ja Nej (i så fall 
vad)     
2) Förstagångsbesök hos denna 
VU? Ja Nej     
3) Typ av tillsynsverksamhet? Miljöskydd Hä lsoskydd Livsmedel Lantbruk Naturvård Bygg 
4) Inspektionen var anmäld på 
förhand? Ja Nej, oanmäld     
5) Verksamheten är tillstånds- 
eller anmälningspliktig? Ja Nej     
6) Typ av VU? Privatperson Privat 
verksamhet Offentlig 
verksamhet    
7) Storlek på verksamheten, antal 
anställda 1-4 5-24 25-100 >100   
8) Jag eller kollega har tidigare 
under EMT-programtiden besökt 
denna VU? Ja Nej     
10 subjektiva frågor på 5-gradig 
skala Stämmer inte 
alls Stämmer inte 
så bra Stämmer 
varken bra 
eller dåligt Stämmer 
ganska 
bra Stämmer 
mycket 
bra Vet ej 
9) I början av besöket var VU 
positivt inställd till inspektionen       
10) Min bedömning efter besöket 
är att VU har tillräcklig kunskap om den egna verksamhetens 
effekter på miljö och/eller hälsa       
11) Min bedömning är att VU 
under inspektionen tydligt visade 
att han/hon hade förstått den information jag velat förmedla.       
12) Min bedömning är att VU har 
utfört åtgärder/krav i riktning mot 
minimerad miljöpåverkan/säker 
mat       
13) Min bedömning är att VU 
framöver behöver genomföra någon form av åtgärder i riktning 
mot minimerad 
miljöpåverkan/säker mat Ja 
(Om ja, gå till fråga 14 och 15) 
 Nej, inga ytterligare åtgärder 
krävs 
(Om nej, gå till fråga 16)  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 17214) Min bedömning är att VU 
kommer att utföra åtgärder/krav i riktning mot minimerad 
miljöpåverkan/säker mat.       
15) Min bedömning är att VU 
under samtalet förmedlade sina 
egna skäl och motiv till att utföra nödvändiga åtgärder.       
16) Min bedömning är att VU 
uttryckte intresse för att bidra till 
en positiv miljöutveckling       
17) Jag är tillfreds med min egen 
arbetsinsats under inspektionen       
18) Min bedömning är att VU efter 
besöket uppfattade inspektionen 
som positiv       
Tabell 8.6:  Inspektionsenkät som fylls i av inspektör efter varje inspektion under utbildningsperioden. 
 
I tabell 8.7 nedan följer en översiktsbild öve r studien där man kan se när inspelningar av 
samtal har skett samt när utbildningsenkä ter och inspektionsenkäter har samlats in. 
 
Sept-
11 Okt-
11 Nov-
11 Dec-
11 Jan-
12 Feb-
12 Mars-
12 Apr-
12 Maj-
12 Jun-
12 Jul-
12 Aug-
12 Sep-
12 Okt-
12 
 
Ale (antal inspektörer= 8)  
------------Period då ljudinspelningar av inspekti oner skett (antal kodningar=56)- -----------------------  
 ----------------------Utbildningsperiod (antal utbildningsenkäter=24)-----------------------   
 U1 U2    U3  U4   U5 U6  
 
Nybro  (antal inspektörer= 8)  
 ---------Period då ljudinspelningar av ins pektioner skett (antal kodningar=67)--------   
  -------------Utbildningsperiod (antal  utbildningsenkäter=40)------------    
  U1 U2  U3 U4  U5   U6   
 
Älmhult  (antal inspektörer= 6)  
--------Period då ljudinspelningar av inspek tioner skett (antal kodningar=57)- --------    
  ---Utbildningsperiod (antal utbildningsenkäter=31)--      
  U1 U2  U3 U4  U5 U6     
 
Östersund  (antal inspektörer= 10)  
-------------Period då ljudinspelningar av insp ektioner skett (antal kodningar=109)-------------   
   -------Utbildningsperiod (antal utbildningsenkäter=92*)------    
   U1  U2 U3 U4  U5  U6   
 
Samtliga kommuner  (antal inspektörer=32)  
  -----------Period då inspektionsenkäter samlas in (antal enkäter=511)------------------  
Tabell 8.7:  Kommunvis översiktsbild över studien; tidsper iod då ljudinspelningar av inspektioner skett, 
utbildningsperiod med de sex utbildningsdagarna ma rkerade i kronologisk ordning från U1 till U6, samt 
tidsperiod då inspektionsenkäter har samlats in . Utbildningsenkäter lämnades ut efter varje  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 173utbildningstillfälle. *I Östersund deltog, förutom de tio inspektörer som spelade in samtal, ytterligare 7 
inspektörer under utbildningsdagarna. Utbildningsenk äter från dessa individer ingår i studien, antalet 
inspektörer som svarat på dessa enkäter är således 17. 
 
Redovisningsdag/avslutande återkoppling från kommunerna 
Två månader efter att all utbildning avslut ats genomfördes en redovisningsdag då alla 
inspektörer som deltagit i studien var inbjudna  att lyssna på preliminära resultat av 
studien, att redovisa egna erfarenheter av utb ildningen och av tillämpning av MI samt att 
diskutera önskad utveckling avseende användande av MI. 
 
8.3 Resultat och diskussion 
 
Sammantaget har 32 inspektörer spelat in samtal under utbildningstiden, nio av dem har 
varit fokusindivider som har haft i uppdrag a tt spela in tre samtal per tillfälle. Totalt  
kodades 289 samtal, varav 148 fokusindivider,  fördelade över utbildningsperioden enligt 
figur 8.2 nedan.   
 
Figur 8.2:  Antal kodade samtal per utbild ningstillfälle för samtliga 32 inspektörer samt för de 9 
fokusindividerna. 
 
Överensstämmelsen mellan de tre kodare på MIC Lab som kodat alla samtal bedömdes i 
30 slumpmässigt utvalda samtal. Samtliga sk attade variabler jämfördes och överens-
stämmelsen mellan kodare är god.   
68
324240
32
2649
24202425
191521
01020304050607080Antal inspelningarAlla
Fokusindivider NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 174Förändring i MI-kompetens över tid har berä knats för övergripande skattningar och  
frekvensberäkningar av beteende n (se tabell 8.2 för sammanfattning och beskrivning av 
skattningsvariabler ). 
 
Har inspektörernas MI-kompetens förändrats? 
Ja, alla inspektörer är signifikant bättre i de  viktigaste MI-variablerna. Två av variablerna 
är viktigare än de andra, empati och MI-oförenliga yttranden. Det finns i dag starkt 
forskningsstöd för att empati, så som vi defi nierat begreppet, har positivt samband med 
utfall. Högre empati innebär större sannolikhet för beteendeförändring. 
Livsmedelsinspektörerna ligger konsekvent nå got högre i empati. Antalet MI-oförenliga 
yttranden har minskat under utbildningsperioden,  men inte signifikant för hela gruppen. 
Men för livsmedelsinspektörerna är minskninge n signifikant. Det finns starkt forsknings-
stöd för att MI-oförenliga yttranden pred icerar att beteenden inte förändras. 
Inspektörernas MI-kompetens har alltså förb ättrats i de två viktigaste avseendena.  
 Man kan även konstatera att inspektöre rna har ökat sin MI-kompetens avseende 
aspekterna locka fram och samarbete, de har även signifikant ökat styrningen mot 
målbeteenden.   
Ett antagande handlade om möjligheten att MI  kan vara mer lämpat eller lättare att 
använda vid vissa typer av inspektioner. Två lantbruksinspektörer har deltagit i studien 
varav en i förstudien i Eksjö. Båda dessa inspektörer har uppvisat en påtaglig ökning i 
MI-kompetens. Den ökningen tillsammans med resultatet av livsmedelsinspektörernas 
något bättre samtalsutövande kan indikera att det är lättare eller lämpligare att använda 
sig av MI vid vissa inspektioner. Att  livsm edels- och lantbruksinspektioner visats skilja 
sig från andra skulle kunna bero på att d essa inspektioner har tydligare målbeteenden.  
 Vid jämförelse mellan individer och mellan olika kodningar hos en och samma individ 
kan man se att variationen är  ganska stor, något som syns även i andra MI-studier 
(Forsberg m.fl., 2010). I denna studie finns exempel på individer som har en markant utvecklingskurva vad gäller utveckling av MI-kompetensen under utbildningstiden och 
exempel på individer som ligger högre frå n början och som ligger kvar på en högre 
kompetensnivå. Man kan bekräf ta det som syns i andra studier, att individer kan uppvisa 
olika färdighetsutveckling.  
 
Nedan följer en mer detaljerade redovisning av  resultaten i de olika MI-variablerna. 
 
 175Övergripande skattningar 
 
STYRNING MOT MÅLBETEENDE  
Hela inspektörsgruppen ökar signifikant i styrning av samtalet mot målbeteende, 
medeltalet ligger på 4,88 på en femgradi g skala efter utbildningen (se figur 8.3). 
Ökningen av styrning är signifikant mell an tillfälle 2 och 4,5,6,7 (p < 0,05). 
 
Figur 8.3:  Övergripande skattning av styrning mot målbet eende per utbildningstillfälle för samtliga 32 
inspektörer. Antalet kodningar per utbildningstillfälle (n) är noterade i figuren. 
 
EMPATI 
Inspektörsgruppen har under utbildningstiden  signifikant ökat sin kompetens avseende 
MI-variabeln empati (p < 0,05). Ingen sk illnad i utveckling syns mellan kommunerna 
(figur 8.4). Empativariabeln är särskilt intressant eftersom den i flera tidigare studier har 
korrelerat med hur individen lyckas med sin förändring.   
 
Figur 8.4:  Övergripande skattning av empati per utbild ningstillfälle för samtliga 32 inspektörer. 
Antalet kodningar per utbildningstillfälle (n) är noterade i figuren. 
12345
Före
utbildning23456 E f t e r
utbildningn=68
n=32n=42n=40n=32 n=26 n=49
11,522,533,544,55
Före
utbildning
(1)23456 E f t e r
(7)n=68 n=32 n=42 n=40n=32n=26n=49 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 176LOCKA FRAM, SAMARBETE OCH AUTONOMI 
MI-variablerna locka fram (p < 0,05) och samarbete (p < 0,05). Ingen signifikant 
förändring syns avseende variabeln autonomi. Resultaten visar att inspektörerna i genom-
snitt legat konsekvent lägre avseende vari ablerna empati och locka fram jämfört med 
samarbete och autonomi. Detta pekar på att inspektörerna utvecklar MI-kompetens inom 
samtliga övergripande variabler samtidigt som det är svårare att använda färdigheterna 
empati och locka fram. Ingen skillnad i utv eckling syns mellan kommunerna (figur 8.5). 
 
Figur 8.5:  Övergripande skattning av locka fram, samarbete samt autonomi per utbildningstillfälle för 
samtliga 32 inspektörer. Antalet kodningar per ut bildningstillfälle (n) är noterade i figuren. 
 
Före
(7)Locka Fram Samarbete Autonomi
n=68 n=32 n=42 n=40n=32 n=26n=49 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 177Vid beräkning av övergripande skattningar fö r fokusindividerna specifikt framkommer en 
signifikant förändring av empati under utbildningen (p < 0,05), se figur 8.6 nedan.   
 
Figur 8.6:  Övergripande skattning av empati per utbildnings tillfälle för de 9 fokusindividerna. Antalet 
kodningar per utbildningstillfälle (n) är noterade i figuren. 
 
I gruppen fokusindivider framkommer en icke signifikant tendens till förändring mellan 
tillfällen avseende variablerna locka fram, sa marbete och autonomi (se figur 8.7 nedan). 
 
Figur 8.7:  Övergripande skattning av locka fram, samarbet e och autonomi per utbildningstillfälle för de 9 
fokusindividerna. Antalet kodningar per utb ildningstillfälle (n) är noterade i figuren. 
 
Vid jämförelse mellan livsmedelsinspekt örer och övriga inspektörer (miljö- och 
hälsoskyddsinspektörer) framkommer vid analys att livsmedelsinspektörerna ligger högre 
i empati (p < 0,05, se figur 8.8 nedan).  
Före
(7)n=24 n=20n=24 n=25n=19n=15n=21
Före
n=24n=20n=24 n=25n=19n=15n=21 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 178 
 
Figur 8.8: Övergripande skattning av empati per utbildnings tillfälle för de 5 livsmedels- respektive 4 
övriga inspektörerna inom fokusgruppen. Antalet kodni ngar per utbildningstillfä lle är noterade i figuren, 
nl=livsmedelsinspektörer, nö=övriga inspektörer. 
 
Frekvensberäkningar av beteenden 
 
INFORMATION 
Antalet informationsyttranden har minskat (se figur 8.9) under utbildningstiden, dock ej 
signifikant. Minskningen är intressant då de n kan avspegla att inspektören ger VU:s 
synpunkter och perspektiv mer utrymme i samtalet. Det kan också bero på att 
informationen avpassas mer efter vad VU efterfrågar. 
  
F ö r e 	 u t b 23456 E f t e r 	 u t bEmpati	(Livsmedelsinspektörer) Empati	(Övriga	inspektörer)
nl=13
nö=1nl=11
nö=9nl=14
nö=1nl=14
nö=1nl=11
nö=8nl=9
nö=6nl=13
nö=9 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 179 
 
Figur 8.9:  Frekvensberäkning av antal informationsyt tranden per utbildningstillfälle för samtliga 32 
 
FRÅGOR OCH REFLEKTIONER 
Inga signifikanta förändringar avseende öppna  och slutna frågor respektive enkla och 
komplexa reflektioner uppmättes under utb ildningstiden. En antydan till ökning av 
komplexa reflektioner kan anas.  
 
MI-FÖRENLIGA OCH MI-OFÖRENLIGA YTTRANDEN 
Antalet MI-oförenliga yttranden har halverat s under utbildningstiden (se figur 8.10), en 
antydan till ökning av antalet MI-förenliga y ttranden kan skönjas, doc k inga signifikanta 
förändringar. Se tabell 8.2 för beskrivning av  variablerna MI-oförenliga och MI-förenliga 
yttranden. 
02468101214161820
Före
(7)n=68 n=32
n=42n=40 n=32
n=26n=49 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 180 
Figur 8.10:  Frekvensberäkning av antal MI-förenliga re spektive MI-oförenliga yttranden per utbild-
ningstillfälle för samtliga 32 inspektörer. Antalet kodni ngar per utbildningstillfälle  (n) är noterade i figuren. 
 
Vid jämförelse mellan livsmedels- och övriga inspektörer finner man en signifikant 
skillnad mellan grupperna avseende MI-oförenlig a yttranden (p < 0,05) och en tendens till 
skillnad mellan grupperna avseende MI-förenliga yttranden (se figur 8.11). Livsmedelsinspektörerna minskar antalet MI-o förenliga yttranden från drygt 5 per samtal 
före utbildning till drygt 2 per samtal efter ut bildning. I gruppen övri ga inspektörer finns 
ingen tydlig förändringstendens över tid.   
 
Figur 8.11:  Frekvensberäkning av antal MI-förenliga re spektive MI-oförenliga yttranden per utbild-
ningstillfälle för de 5 livsmedels- respektive 4 öv riga inspektörerna inom fokusgruppen. Antalet kod-
ningar per utbildningstillfälle är noterade i figuren; nl=livsmedelsins pektörer, nö=övriga inspektörer. 
00,511,522,533,54
Före
(7)Antal yttrandenMI-förenliga MI-oförenliga
n=68
n=32n=42n=40
n=32n=26
n=49
0123456
F ö r e  u t b 23456 E f t e r  u t bantal yttrandenMI-förenliga (Livsmedelsinsp.) MI-förenliga (Övriga insp.)
MI-oförenliga (Livsmedelsinsp.) MI-oförenliga (Övriga insp.)
nl=13
nl=11nl=14 nl=14
nl=11nl=9
nl=12 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 181 
Utbildningsenkät 
Huvudfrågan avseende utbildningsenkäten är om MI upplevs vara till nytta för 
inspektörerna i dennes arbete. Vidare är det vä rdefullt att veta hur utbildningsdeltagarna 
uppfattar innebörden i MI-kursen. Vilka dela r eller karakteristika i MI finner de 
användbara och vilka hinder ser de? På vilket  sätt specificerar inspektörerna vad som var 
bra med dagens utbildning respektive vad som var mindre bra? 
 
Nyttan med utbildningsdagen och dess olika delar 
Tre av frågorna (1-3) behandlade inspektörens upplevelse av nyttan med utbildnings-
dagen och dess olika delar. De besvarades på en  6-gradig skala där 6 innebär mycket stor 
nytta och 1 innebär mycket liten nytta. 
 Den bedömda nyttan av utbildningsdagen som helhet bedömdes till omkring 5, ingen 
signifikant förändring över tid, och medelvär det ligger förhållandevis jämnt kring 5. En 
av kommunerna ligger något högre än övriga  kommuner, omkring en enhet högre än den 
kommun som ligger lägst. 
 
Den bedömda nyttan av teorigenomgångar och övningar bedömdes till 5 och förändrades 
inte signifikant över tid. Signifikant skilln ad syns mellan kommuner där samma kommun 
ligger något högre än övriga kommuner förutom vid sista utbildningstillfället. Bortfall 
avseende utbildningstillfälle 1 för en av kommunerna.  
 Den bedömda nyttan med feedbacksamtal på inspelade samtal bedömdes mellan 4,5 och 5 
och förändrades inte signifikant över tid. Si gnifikant skillnad syns mellan kommuner där 
samma kommun som tidigare ligger något högre än övriga kommuner förutom vid de två 
första utbildningstillfällena. I denna fråga ka n man jämfört med de andra frågorna se en 
större spridning i svaren där en av komm unerna vid ett tillfälle bedömer nyttan som 
omkring 3,5 (efter tillfälle 5) och en anna n kommun bedömer nyttan som 6 (efter tillfälle 
4). Bortfall avseende utbildningstillfä lle 1 för en av kommunerna.   
 
Tillämpbarheten av MI-kunskaperna i inspektionsarbetet 
En av frågorna (4) som besvarades på en 6-gradig skala behandlade inspektörens 
upplevelse av tillämpbarheten av kunskapern a i sitt inspektionsarbete. Resultatet 
redovisas i grafen nedan (figur 8.12). Den be dömda tillämpbarheten förändrades inte över 
tid på något signifikant vis. 
 182 
Figur 8.12:  ”Kommer du att kunna tillämpa dina nya kunsk aper i ditt inspektionsarbete?”. Enkätsvar på 
sex gradig skala per utbildningstillfälle för samtliga 40 inspektörer. Antal enkätsvar per utbildningstillfälle 
(n) är noterade i figuren. 
 
Skalfråga 5 som rör bedömning av lärarens in satser har inte tagits med i detta analys-
arbete då dessa data är värdefull feedback  i en pågående utbildningsprocess, men ligger 
långt från huvudfrågan om MI är till ny tta för inspektören i hennes arbete. 
 
Under den 12 månader långa utbildningsperiode n, där MI använts i ordinarie inspektioner 
och vid olika typer av inspektioner med olika VU, i fyra olika kommuner, anger inspektörerna samfällt att de upplever met oden vara dem till gagn. Ingen signifikant 
skillnad sker över tid utan inspektörern a har upplevt samma tillämpbarhet under den 
årslånga utbildningsperioden. Vi är förv ånade över att den upplevda tillämpbarheten 
vidmakthålls även efter att nyhetsvärdet av en ny utbildning avtagit. Och när den nya 
samtalsmetoden konfronterats med en vardaglig inspektionsrutin. 
 När det gäller frågan kring feedback av in spelade samtal så följer den samma positiva 
mönster som utbildningen i sin helhet och tillä mpbarheten, dock med en större variation 
mellan tillfällen inom kommuner, något som sanno likt förklaras av att feedback på samtal 
till viss del påverkas av vilka samtal som anvä nds, hur väl kopplingar är möjliga att göra 
till MI-praktiken. Även upplevelsen av nytta n av teoridelen varierade inom kommuner 
där man kan tänka sig att vissa utbildningstillfä llen har upplevts vettigare än andra, eller 
att tränarens prestation varierat. 
 
Bearbetning och analys av utbildningsenkätens fyra öppna frågor som 
tillåter fri text 
För att bearbeta och analysera svaren på de öppna frågorna har kategorier skapats. En 
utgångspunkt vid denna analys är att tvätta  fritextkommentarerna i några avseenden. A) 
Bara sådana kommentarer, som ytterligare ty dliggör den information som redan givits 
under den första, andra och tredje skalfrågan, utgör material för kategorisering. Innebär 
kommentaren en upprepning av vad respondenten satt på någon av skalfrågorna, så utgår 
kommentaren ur analysen. Exempel, om respondenten besvarat ”Detta var bra med  
123456
1234561=mkt lite --- 6=det mesta
Utbildningstillfällen=29
n=31 n=35n=32 n=30n=30 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 183dagens utbildning:”  med ”teorin” så betraktas detta som en upprepning av att respondent 
satt skalvärde 5 eller 6 på skalfråga 2. B) Ibland besvarar respondenten 
fritextkommentarer så generellt att kommentaren ändå inte ytterligare tydliggör vad som 
redan angivits i skalfrågan varför även de tta undantas från att kategoriseras. Exempel: 
Frågan ”Detta var bra med dagens utbildning:”  besvaras med: ”få aspekter”.  
 
Fria kommentarer under fråga 4: ”Detta vill jag ge som r åd eller tips vid liknande 
utbildningar för inspektörer:”  har inte tagits med i detta analysarbete då dessa syftar till 
att ge information om hur eventuella framtid a utbildningar ska läggas upp, vilket är en 
frågeställning som ligger långt från huvudfrå gan om MI är till nytta för inspektören i 
hennes arbete. Fria kommentarer om lärare ns insatser har inte heller kategoriserats 
eftersom dessa data är värdefull feedback i en pågående utbildningsprocess, men ligger 
 
Bra med MI-utbildningen  
Fritextkommentarer rörande det som var bra med utbildningen  har kategoriserats och 
delats in under tre rubriker. Antal komment arer under varje kategori har summerats för 
hela utbildningsperioden, se tabell 8.8.  
Allmänna omdömen som inte 
direkt specificerar vad som är 
bra med MI Förtydliganden av det 
pedagogiska 
 Specifika förtydliganden 
huruvida MI är bra och vad som 
är bra med MI 
-Att ta del av egna inspektioner, bra diskussioner (9) - Att lyssna på inspelningar, 
diskutera kodning, ge/få kritik, 
ge/få kollegial feedback, alla lyssnar tillsammans (35) - Att använda locka-fram 
strategier, att hitta VU:s motiv (10) 
-Allt i utbildningen, MI som helhet (5) - Att repetera (11) - Att använda öppna och slutna 
frågor medvetet, få tips på 
frågeställningar (9) 
 - Göra checklista, kom-ihåg-lista, 
att sammanfatta allt (6) - Vikten av att förstå VU:s 
synvinkel, av att lyssna, av att 
reflektera (8) 
  - Att använda sammanfattningar 
(4) 
  - Att ha ett målbeteende i samtal 
(2) 
  - Använda ambivalensutforskning 
(2) 
  - Vikten av att hjälpa (1)   - Att möta motstånd (1) 
Tabell 8.8:  Fritextsvar under utbildningsenkätens fråga ”Detta var bra med dagens utbildning” för 
samtliga inspektörer över hela utbildningsperioden, ant alet inspektörer=40. Fritextvaren är uppdelade i tre 
kategorier under 13 rubriker, antalet fr itextsvar per rubrik inom parantes. 
 
Mindre bra med MI-utbildningen 
Fritextkommentarer rörande det som var mindre bra med utbildningen  har kategoriserats 
och delats in under två rubriker. Antal komme ntarer för varje rubrik har summerats för 
hela utbildningsperioden, se tabell 8.9 ne dan. Vi har valt att särbehandla de negativa 
kommentarerna då det kan vara av särskild vi kt att genomlysa det som kan vara negativt  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 184när ett nytt moment övervägs. Vi har också valt att göra detta för att minska risken att vi 
som forskare ser snedvridet positivt på MI.  
Kommentarer som är relatera de till pedagogiken under 
utbildningsdagen 
 Kommentarer som kan vara 
relaterade till MI som metod och peka på hinder för dess 
användbarhet 
Ont om tid (22) För många inlägg av deltagare 
(1) Svårt förändra sig, ta till sig (4) 
För mycket repetition (9) Forskning om MI (1) Rastlös (2) 
Dålig utskrift / svårt ta till sig 
utskrift (5) Vore bra att lyssna på olika 
inspektionsområden (1) För lite konkret (1) 
Ont om tid att lyssna på 
inspelningar, bl.a. på egen 
inspelning (4) För lite neg feedback på 
inspelning (1) Ej ett bra beteende att förändra (1) 
Teknikstrul under 
utbildningsdag (4) För lite repetition (1) Organisationsförändring (1) 
Kunde ej spela in hos VU (1)   
Tabell 8.9:  Fritextsvar under utbildningsenkätens fråga ”D etta var mindre bra med dagens utbildning” för 
samtliga inspektörer över hela utbildningsperioden, antalet inspektörer=40. Fritextsvaren är uppdelade i 
två kategorier under 16 rubriker, antalet fritextsvar per rubrik inom parantes. 
 
Vad i MI kan vara användbart i inspektörsarbetet 
Fråga 4 är vår huvudfråga i studien. Kommenter ar i fri text, som knyter an till den frågan 
är särskilt viktiga att analysera. All fri text som lämnas på den öppna frågan; ”Detta tror 
jag kan vara användbart för mig i mitt arbete som miljöinspektör”,  kategoriseras. Antal 
kommentarer har summerats för varje kategori, se tabell 8.10.   
Kategorier om att MI generellt som metod är an vändbart under inspektioner eller förtydligat vad i 
MI som är bra att kunna 
MI helheten/allt/att motivera/att bem öta VU (26) Att vara medveten om och styra mot målbeteende 
(2) 
Kunskap om VU:s perspektiv, att lyssna och reflektera (24) Använda kom-ihåg-lista (2) 
Olika samtalstekniker (12) Att inte värdera VU (1) 
Känna igen och förstärka förändringstal (5) Be kräftelse/att förmedla VU-förståelse (1) 
Viktigt vilka frågor som ställs (5) Att bjuda in till samarbete (1) 
U-E-U (Utforska - Erbjuda info - Utforska),  
informationsutbyte (5) Allmän färdighet vid inspektion som inte behöver 
vara relaterat till MI 
Att sammanfatta (4) 
Förstärkningstänket (4) 
Att VU ska tänka själv, ej  mata på med information, 
att rulla med motstånd (4) Betydelsen av hur andra uppfattar mig (3) 
Ambivalensutforskning (3) Använda inspelningsexempel (1) 
Tabell 8.10:  Fritextsvar under utbildningsenkätens fråga ” De tta tror jag kan vara användbart för mig i mitt 
arbete som miljöinspektör” för samtliga inspektörer över  hela utbildningsperioden, antalet inspektörer=40. 
Fritextsvaren är uppdelade i två kategorier under 17 rubr iker, antalet fritextsvar per rubrik inom parantes. 
 185Inspektionsenkät 
Inspektionsenkäten har fyllts i före utbildning  endast i en av kommunerna, Östersund, 
övriga kommuner började fylla i webbenkäten efte r utbildningsdag 1. Det är stor variation 
i antalet ifyllda enkäter som pendlar mellan 0 ifyllda enkäter för sju inspektörer och 116 
respektive 95 för de två inspektörer som fy llt i flest enkäter (se figur 8.13). Dessa 
inspektörer utgör drygt 40 % av enkätmateria let. Enkätsvaren för dessa inspektörer ligger 
på samma nivå över hela utbildningsperiode n jämfört med övriga inspektörer där enkät-
svaren speglar förändringar i upplevelser. Skilln aden kan bero på att övriga inspektörer 
ändrar upplevelse under utbildningsperioden.  Men det kan också bero på att den 
inspektörsgruppen har fyllt i färre enkäte r vilket leder till en osäkrare bedömning. 
Fördelningen av ifyllda inspektionsenkäte r mellan de olika utbildningstillfällena 
presenteras i figur 8.14. Genom analys av sv aren på inspektionsenkäterna kan man följa 
hur inspektörernas uppfattning kring sin prestation under inspektion förändras samt hur 
deras bedömning  rörande VU:s inställning förändras över tid. 
 
Figur 8.13:  Antal ifyllda inspektionsenkäter per indi vid för hela utbildningsperioden (n=511)  
 
020406080100120
123456789 1 0 1 1 1 2 1 3 1 4 1 5 1 6 1 7 1 8 1 9 2 0 2 1 2 2 2 3 2 4 2 5 2 6 2 7 2 8 2 9 3 0 3 1 3 2Antal ifyllda webbenkäter
Individ NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 186 
Figur 14:  Antal ifyllda inspektionsenkäter per utbildni ngstillfälle för samtliga 25 inspektörer. Antal 
inspektörer som fyllt i enkäter vid va rje tillfälle (n) är  angivet i figuren. 
 
Genom analys av svaren på inspektionsenkäterna kan man över tid följa; 
1) inspektörernas uppfattning kring sin presta tion under inspektion samt 2) inspektörernas 
subjektiva bedömning rörande VU:s inställning oc h beteende. På frågan om inspektörerna 
är tillfreds med sin egen arbetsinsats under in spektionen (figur 8.15 nedan) ökar andelen 
som svarat ”stämmer mycket bra” från 26,1 % till 51,3 % medan andelen som svarar 
”stämmer mycket dåligt”, ”stämmer inte så bra” eller ”stämmer varken bra eller dåligt” minskar från 31,5 % till 3,2 % . De två inspektörer som bidragit med 40 % av enkätsvaren 
uppvisar inte någon ökning av  tillfredsställelse över tid utan ligger högt hela tiden och 
bidrar därför inte till ökningen för hela gruppen.  
  
020406080100120140
Före
utbildningAntal ifyllda webbenkätern=9n=19n=17
n=12n=12
n=8
n=4 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 187 
 
Figur 8.15:  Fråga från inspektionsenkät; ”Jag är tillfreds  med min egen arbetsinsats under inspektionen”, 
svarsfrekvens på 5-gradig skala från stämmer inte  alls till stämmer mycket bra för samtliga 25 
inspektörer. Diagrammen uttrycks i procent av antal if yllda enkäter per utbildningstillfälle. Antal enkäter 
per utbildningstillfäl le (n) anges i figuren. 
 
För att få en uppfattning om någon förändrin g skedde vad gäller VU:s inställning under 
själva inspektionen jämfördes frågorna 18 och 9. Om frågan ”Min bedömning är att VU 
efter besöket uppfattade inspektionen som positiv”  skattades högre än frågan ”I början av 
besöket var VU positivt inställd till inspektionen”  bedömdes detta som att VU var mer 
positiv efter inspektion, om frågan skatta des lägre bedömdes detta som att VU var mer 
negativ efter inspektion. Om ingen skillnad fanns mellan före och efter kategoriserades 
detta som lika. Andelen inspektioner där insp ektörerna skattat VU som mer negativa efter 
inspektion jämfört med före inspektion mins kade från 31,6 % till 0 % (ej signifikant). 
Skillnaden är signifikant när det gäller oanmäl da inspektioner (p < 0,05). Se figur 8.16.  
Detta indikerar att inspektörerna genom att använda MI under inspektionen har förbättrat 
relationen till VU i situationer då behovet av att möta VU med förståelse är extra stort. 
 
0102030405060
F ö r e  u t b 23456 E f t e r  u t bProcent (%)stämmer inte alls inte så bra varken bra el dåligt
ganska bra mycket bra
n=38n=92n=125 n=73n=82n=70 n=31 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 188 
Figur 8.16:  Inspektörernas bedömning per utbildningstillf älle avseende VU:s inställning till inspektion, 
procentuell fördelning mellan tre alternativ; VU var mer negativa, mer positiva eller lika inställda till 
inspektionen efter inspektion jämfört med före. Jämf örelse mellan inspektionsenkätens fråga 18 och 9. 
Om frågan ”Min bedömning är att VU efter besöket uppf attade inspektionen som positiv” på en femgradig 
skala skattades högre än frågan ”I början av besöket va r VU positivt inställd till inspektionen” bedömdes 
detta som att VU var mer positiv efter inspektion, om frågan skattades lägre bedömdes detta som att VU 
var mer negativ efter inspektion, i övrigt bedömdes de lik a. 25 inspektörer fyllde i enkäter. Antalet enkäter 
per utbildningstillfälle (n) är not erat i figuren. En signifikant skil lnad över tid framkom avseende oanmälda 
inspektioner (p < 0,05). 
 
Sammanfattningsvis stärker data från insp ektionsenkäterna och diskussionerna under 
redovisningsdagen att inspektörerna under ut bildningsperioden blir alltmer tillfreds med 
sina arbetsinsatser under inspektionerna.   
Redovisningsdag/avslutande återkoppling från kommunerna  
Nedan presenteras den avslutande återkopplin g från inspektörerna som gavs i samband 
med redovisningsdagen 29 nov. 2012. Dessa synp unkter har intresse för vår analys då de 
förmedlas efter det att utbildningen var genom förd och alla ljudinspelningar inlämnade, 
efter ett par månaders reflektion kring MI  och dess tillämpbarhet. Nedan följer några 
sammanfattande ord och exempel på ko mmentarer, redovisade under två punkter. 
 
Inspektörerna är positiva samt vill vidmakthålla MI 
Samtliga kommuner presenterade upplevda vins ter med metoden och ambitioner att verka 
för att utveckla och hålla kunskapen vid liv. Man pekar på ett nytt sätt att samtala på, ett 
nytt sätt att bemöta VU på där man som inspek tör intar en mer lyssnande och utforskande 
position. Förutom MI-färdigheter och förhålln ingssätt lyfter man fram feedback på in-
spelade samtal som en viktig del i utbildninge n, som gett insikter om det egna beteendet. 
Man lyfter betydelsen av att finna former för vidmakthållande. I smågrupper diskuterades 
frågor om vidmakthållande individuellt, på ar betsplatsen och nationellt. Idéer som fram-
kom var att jobba individuellt med sina person liga/enhetsspecifika lathundar, att jobba två 
01020304050607080
Före utb 2 3 4 5 6 Efter utbProcent (%)VU mer negativ efter inspektion lika VU mer positiv efter inspektion
n=3n=92
n=125n=73 n=82n=70 n=31 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 189och två och ge varandra MI-feedback efter in spektioner, att skapa nätverk utanför den 
egna arbetsplatsen, att efterfråga utbildni ng/vidareutbildning från länsstyrelser och 
Naturvårdsverket. 
 
Gruppdiskussioner fördes kring vidmakthållande av MI, individuellt, på arbetsplatsen och 
nationellt. Nedan listas några kommentarer frå n inspektörer som exempel på synpunkter 
som framkom; ”det finns snabbt behov av repetition”, ”det behövs ett handgripligt stöd”, 
”det finns behov av att kunna spela in”, ”frå gor kring vad som krävs i organisationen för 
att vidmakthållandearbete ska bli av? Pengar,  tid, bra utrustning?”, ”frågor om MIC Lab 
kan användas för handledd feedback?”, ”man ka n jobba med komihåglistor”, ”frågor vart 
EMT landar? Hur ska MI komma alla komm uner tillgodo? NV bör ta till sig det här och 
föra ner det till länsstyrelsenivå. Detsamma gä ller för livsmedelsverket”, ”ibland svårt att 
ta med inspelningsutrustning, ett alternativ är att gå två på inspektion där en bara lyssnar 
på konversationen”, ” viktigt att hela arbe tsgruppen går kursen”, ”Lyft upp MI i andra 
projekt: t.ex. Tillsynsutveckling i väst, Miljösamv erkan”, ”viktigt att vi tar egna initiativ”.  
 
Inspektörerna funderar kring hur och när MI kan vara till hjälp  
Diskussioner skedde kring begränsningen av  MI; huruvida man bör dela upp samtal där 
MI är användbart och där MI inte självklar t är användbart. Synpunkter som framkom var 
att det ”med små företag är tillämpligt med MI, inte lika självklart i större företag”, ”att 
det är viktigt att tala med personen som själ v äger frågan”, ”bra att starta och avsluta 
inspektionen med MI”, ”själva kontrollen kan vara svår att använda MI i”, ”man kan 
använda delar av MI i inspektionen”, ”det är bra att använda MI mot människor som 
kommer in med klagomål”, ”risk att MI innebä r att man bara lyssnar på klagomål, att det 
inte ingår i jobbet”, ”viktigt a tt använda MI för att snabbt nå  ett mål”, ”man bör inlemma 
MI i sin värdegrund”. 
 Man diskuterade vidare i grupperna huruvida strävan efter ökad empati och minskat antal 
MI-oförenliga yttranden är rimliga och adekvata för inspektörerna. Synpunkter som 
framkom var att det är ”bra att öka empatin me n det får inte gå till överdrift då vi är en 
myndighet”, att ”det är bra med MI i början och i slutet av inspektionen”, att ”det också är 
viktigt att vara tydlig”, ”att ökad empati ger bättre diskussionsklimat och förtroende och 
ger möjligheter till bättre samarbete på längre sikt ”, att ”det är viktigt att bygga upp en 
bra relation då ju inspektören kommer tillbaka”,  ”skapar vi en god samtalston skapar vi 
en bra arbetsmiljö för inspektören.”  
 Under redovisningsdagen presenterade samtlig a inblandade kommuner att erfarenheterna 
av MI-utbildningen var goda och skälen att tillämpa metoden stora. Främst kommenterar 
inspektörerna betydelsen av det generella MI-förhållningssättet och flera centrala MI-
färdigheter som en hjälp i det praktiska arbe tet. En stor andel av skälen att använda 
metoden handlar om att MI anses kunna bidra till att inspektören blir bättre på att möta 
och nå fram till VU i en samtalssituation, till exempel ge tid till att lyssna på och bemöta VU på ett respektfullt sätt, att förstå VU:s pe rspektiv och på att få  förmedla ett budskap 
och motivera till positiva miljöbeteenden. Många  inspektörer pekar på metoden som ett 
nytt sätt att tänka där mer fokus läggs på ly hördhet, på försök att förstå VU samt på  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 190uppmuntran och stärkande av VU:s egna idéer oc h mindre fokus på att ge råd och att tala 
om vad som behöver göras innan VU förmedla t att de efterfrågar denna information. 
Flera inspektörer framhåller att användande av  metoden bidrar till att skapa förtroende 
med VU och till bättre relationer både på kortare och längre si kt. Alla kommuner 
presenterade förhoppningar och beslutsamhet om  att fortsätta använda och vidmakthålla 
MI. När det gäller inspektörernas kommentarer kring det som varit mindre bra handlar 
enbart ett fåtal kommentarer om sådant som kan vara relaterat till MI som metod. 
Sammantaget var det dubbelt så många kommentar er om sådant som var bra jämfört med 
sådant som var mindre bra med utbildningen. 
 
Studiens begränsningar och styrka 
Inget slumpmässigt urval av kommuner har ske tt. Det finns ett stort och selektivt bortfall 
av inspektionsenkäterna som gör att resulta t som relaterar till inspektionsenkäterna bör 
tolkas försiktigt. Bortfall i samtal som inte kunnat kodas har påverkat studien då det  
statistiska underlaget på så vis försämrats, men samtidigt syns så entydiga resultat både 
för fokusgrupp och för gruppen som helhet, a tt vi känner oss säkrare på resultaten vad 
gäller inspektörers MI-kompetens. Oberoende sk attning av MI-kompetens är en styrka – 
gjord enligt samma kriterier som andra studier  om MI. En annan styrka är inspektörernas 
långa period av att tillämpa MI, mellan 10 och 13 månader, under kontinuerlig kontroll av 
i vilken grad MI tillämpas och att detta kan relateras till deras upplevda nytta med 
metoden. En svaghet är förstås att vi inte  har mått på om VU påverkas till ett bättre miljö-
beteende av MI. 
 
Framåtblickar 
Flera forskningsfrågor återstår. Kan bättre MI-kompetens tillföra och göra inspektioner 
effektivare? Är MI bara användbart i vissa sammanhang – exempelvis vid medelstora och 
små VU men möjligen av mindre värde på e tt stort företag eller myndighet? Bör man 
anpassa MI-användandet under insp ektioner genom att gå i oc h ur ett MI-förhållnings-
sätt? Och kan denna avvägning vara beroende av om man fö rsöker påverka ett beteende 
(MI) eller om man snarare söker informati on eller undersöker förutsättningar innan 
beteende eventuellt ska försöka påverkas (int e MI)? För att kunna bedöma den faktiska 
effektiviteten av MI behöver man utfors ka sambanden mellan MI-utbildning-MI-
kompetens och Effekter på VU-beteende. Att göra effektuppföljningar i det praktiska 
miljöarbetet och koppla till utförda åtgärder är en fråga som fler intresserar sig för. Några 
i vårt tycke intressanta frågeställningar finns formulerade i kapitel 11 (Framtida analys-
möjligheter). 
 
8.4 Sammanfattning 
Motiverande Samtal (Motivational Interviewing; MI) är en samtalsmetod som visat sig vara effektiv för att underlätta för männis kor att förändra ett beteende som leder till 
ohälsa. För att undersöka om MI kan tillämp as av inspektörer under inspektion och om 
MI upplevs vara till nytta så prövades metode n i fyra kommuner. Såvitt vi vet har 
metoden aldrig tidigare prövats vid miljöinspektion. Drygt 30 miljö-, hälsoskydds- och livsmedelsinspektörer gick en 6-dagars  utbildning med ca 2 månader mellan varje  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 191utbildningsdag. Dagarna var uppdelade på te ori, övningar samt feedback på egna 
inspelade samtal med VU. Studiens huvudhypot eser var att en MI-utbildning leder till en 
ökad MI-kompetens samt att MI-kompetens leder till en av miljöinspektörerna upplevd 
effektivisering av miljötillsynen. Förändri ng i MI-kompetens mättes genom att de 
inspelade samtalen kodades med avseende på MI-färdigheter. Den bedömda nyttan av 
utbildningen i det praktiska arbetet samt in spektörernas upplevelser av inspektioner under 
utbildningstiden följdes genom att deltagarna fy llde i enkäter efter utbildningstillfällen 
och efter inspektioner. Studien visade sammantag et att inspektörer efter MI-utbildning är 
signifikant bättre i de viktigaste MI-variabler na, empati och MI-oförenliga yttranden, att 
inspektörerna upplever metoden vara de m till gagn i inspektörsarbetet samt att 
inspektörerna blir alltmer tillfreds med si na arbetsinsatser under utbildningens gång. I 
kapitlet diskuteras framtida forskningsfrågor. 
 
8.5 Referenser 
Apodaca, T.R., och R. Longabaugh, 2009, “Mechanisms of change in motivational 
interviewing: A review and prelim inary evaluation of the evidence”, Addiction 104 , 705-
715 [PubMed: 19413785].  
Baldwin, J. D., och J.I. Baldwin, 2001, Behavior principles in everyday life , 4:e utgåvan, 
Upper Saddle River, N. J.: Prentice Hall.  
Burke, B., H. Arkowitz och M. Menchola , 2003, “The efficacy of motivational 
interviewing: a meta-analysis of controlled clinical trials”, Journal of Consulting and 
Clinical Psychology  71, 843–861. 
 
Burke, B.L., H. Arkowitz och C. Dunn, 2002,  ”The efficacy of motivational interviewing 
and its adaptions”, i W.R. Miller och S. Rollnick (red.), Motivational interviewing: 
Preparing people to change , 2:a utgåvan, New York: Guilford Press. 
 Cicchetti, D.V., 1994, “Guidelines, criteria, a nd rules of thumb for evaluating normed and 
standardized assessment instruments in psychology”, Psychological Assessment  6(4), 
284-290.  
Dunn, C., L. Deroo och F. Rivara, 2001, ”The  use of brief interventions adapted from 
motivational interviewing across behavioral domains: a systematic review”, Addiction  96, 
1725–1742. 
 
Farbring, C.-Å., 2010, Handbok i Motiverande Samtal – MI. Teori, praktik och 
implementering , Natur & Kultur. 
 
Forsberg, L., 2002, ”Motiverande samtal vid behandling av alkoholproblem”, Forskning 
och fakta  18, 1-38. 
 192Forsberg, L., A.H. Berman, H. Källmén, U.  Hermansson och A.R. Helgason A.R., 2008, 
“A test of the validity of the motivationa l interviewing treatment integrity code”, 
Cognitive Behaviour Therapy  37(3), 183-91 [doi: 10.1080/16506070802091171]. 
 
Forsberg, L., L.G. Forsberg, H. Lindqvi st och A.R. Helgason, 2010, ”Clinician 
acquisition and retention of Motivational Interviewing skills: a two-and-a-half-year 
exploratory study”, Substance Abuse Treatment, Prevention, and Policy  5:8 [doi: 
10.1186/1747-597x-5-8].  
Hettema, J., J. Steele och W.R. Mille r, 2005, ”Motivational interviewing”, Annual Review 
of Clinical Psychology  1, 91–111 [doi: 10.1146/annurev.clinpsy.1.102803.143833]. 
 
Larsson, B., 2011, ”Psykologiska perspektiv på klimatfrågan”, Psykologtidningen  6, 32-
34.  
Larsson, B., 2013, ”Klimatförändr ingar – ett missbruksproblem?”, Beteendeterapeuten  1, 
4-10.  
Madson, M.B., T.C. Campbell, D.E. Barrett,  M.J. Brondino och T.P. Melchert, 2005, 
”Development of the Motivational Interviewing Supervision and Training Scale”, Psychology of Addictive Behaviors  19(3), 303-10. 
 
Madson, M.B., och T.C. Campbell, 2006, “Measures of fidelity in motivational 
enhancement: a systematic review”, Journal of Substance Abuse Treatment  31(1), 67-73. 
 
Miller, W.R., och K.A. Mount, 2001, “A small study of training in motivational 
interviewing: does one workshop change clinician and clie nt behavior?”,  Behavioural 
and Cognitive Psychotherapy  29, 457–471 [doi: 10.1017/S1352465801004064]. 
 Miller, W.R., och S. Rollnick, 2012, Motivational Interviewing. Preparing people for 
change , 3:e utgåvan, New York: Guilford Press. 
 Miller, W.R. och S. Rollnick, 2002, Motivational Interviewing. Preparing people for 
change , 2:a utgåvan, New York: Guilford Press [Svensk översättning: Motiverande 
Samtal: att hjälpa människor till förändring , Norrköping: Kriminalvården, 2003]. 
 
Miller, W.R., och T.B. Moyers, 2007, ”Eight stages in learning motivational 
interviewing”, Journal of Teaching in the Addictions  5, 3–17 [doi: 
10.1300/J188v05n01_02]. 
 
Miller, W.R. och L.M. Baca, 1983, ”Two year  follow-up of bibliotherapy and therapist-
directed controlled drinking training for problem drinkers”, Behavior Therapy  14, 441-
448. 
 193Miller, W.R., C. Taylor och J. West, 1980,  “Focused versus broad spectrum behavior 
therapy for problem drinkers”, Journal of Consulting and Clinical Psychology  48, 590-
601. 
 
Miller, W.R., C.E. Yahne, T.B. Moyers, J. Martinez och M. Pirritano, 2004, “A 
randomized trial of methods to help clin icians learn motivational interviewing”, Journal 
of Consulting and Clinical Psychology  72, 1050-1062. 
 Mitcheson, L., K. Bhavsar och J. McCambri dge, 2009, “Randomized trial of training and 
supervision in motivational interviewing with adolescent drug treatment practitioners”, 
Journal of Substance Abuse Treatment  37(1), 73-78. 
 
Moyers, T. B. och W.R. Miller, 2012, ”Is low therapist empathy toxic?”, Psychology of 
Addictive Behaviors  1 oktober 2012 [PubMed PMID: 23025709]. 
 
Moyers, T.B., T. Martin, J.K. Manuel, S.M. Hendrickson och W.R. Miller, 2005, 
“Assessing competence in the use of motivational interviewing”, Journal of Substance 
Abuse Treatment  28(1), 19-26. 
 
Moyers, T.B., T. Martin, J.K. Manuel, W.R.  Miller och D. Ernst, 2007, Revised Global 
Scales: Motivational Interviewing Treatment Integrity  3.0 (MITI 3.0), University of New 
Mexico Center on Alcoholism, Substance Abuse and Addictions (CASAA) [Svensk 
översättning: L.G. Forsberg, L. Forsberg, och T. van Loo, MITI kodningsmanual 3.0 , 
Institutionen för klinisk ne urovetenskap, Karolinska institutet, Stockholm, 2008]. 
 
Rubak, S., A. Sandbaek, T. Lauritzen och B. Christensen, 2005, “Motivational interviewing: a systematic review and meta-analysis”, British Journal of General 
Practitioner  55, 305-312. 
 Thevos, A. K., R.E. Quick och V. Yanduli,  2000, “Motivational interviewing enhances 
the adoption of water disinfection practices in Zambia”, Health Promotion International  
15(3), 207-214.  
www.surveymonkey.com 
 
 194TEMA C 
 
FRAMTIDA MILJÖTILLSYN 
 195Kapitel 9 
Ett scenario för framtida informationshantering vid miljötillsyn 
Det scenario som presenteras i detta kapitel är utvecklat tillsammans med inspektörer, 
miljöchefer och kommunala verksamhetscont rollers samt tjänstemän på Naturvårds-
verket. Målet har varit att skapa en informa tionshanteringsstruktur och process utifrån hur 
de olika intressenterna ser på hur fra mtida miljötillsyn kan organiseras och hur 
informationsdelning kan ske för att nytta för dem ska uppstå. Scenariot är särskilt 
utvecklat utifrån ett kommuna lt operativt tillsynsperspektiv me n det är troligen även 
tillämpligt för länsstyrelser och andra centr ala myndigheter med liknande uppgifter.  
Utgångspunkten för scenarioutvecklingen är a tt miljörelaterad data ska vara samman-
kopplad samt att systemet ska lägga grunden för att de olika intressenterna kan jämföra 
varandras olika resultat och metoder fö r att på så sätt kunna bedöma tillsynens 
effektivitet. Vi har särskilt utgått från insp ektörernas vardag och behov eftersom det är 
inspektörens professionella bedömning (se kap. 6) som är av relevans för det specifika 
fallet och bör ligga till grund för de data som insamlas.  
 Scenariot utgår från att den svenska miljötillsyn en och inspektionsdata blir samlad, utan 
att för den skull tvinga inspektören att samla sådan information som är irrelevant för det 
specifika fallet. Vi har i våra möten med insp ektörer förstått att man planerar, organiserar 
och genomför sina uppdrag mycket olika, såväl mellan kommuner som mellan enskilda 
inspektörer. Merparten av kommunerna har utvecklat egna checklistor vilket många 
uppfattar som ett onödigt resursslöseri. Men äv en om man har lokala checklistor ifylls 
dessa på olika sätt och ibland utelämnas vi ss information från checklistan. Samtidigt 
ställer centrala myndigheter krav och ger vägledning som kommuner och länsstyrelser 
(och därmed inspektörerna) sk a förhålla sig till. Å andra sidan kan ett tvingande system 
med checklistor beordrade från en central my ndighet riskera att tvinga användaren att 
utföra orimliga och irrelevanta datainsamlingar vilket i sin tur kan göra att systemet inte 
används, att man för in data som inte är  korrekt eller att man kringgår systemet 
(Robinson, 1993; Orlikowski, 1992).     
 
Parallellt med detta har varje kommun autonomi v ilket innebär att en direkt styrning av 
någon central myndighet inte är möjlig. Fors kningsprogrammet gör inte en rimlighets-
bedömning av den svenska förvaltningsordningen . I stället utgår vi från att inspektörens 
professionella bedömning bör avgöra vilken in spektionsdata som ska insamlas och på 
vilket sätt denna ska insamlas. Scenariot föresp råkar att varje inspektör skapar sina egna 
inspektionspunktslistor som anpassas till det specifika tillsynsobjektet (se kapitel 5). 
Detta innebär dock inte att man behöver skapa nya och individuella inspektionspunkter 
för varje enskilt tillfälle utan snarare att in spektionspunkter kan ärvas. En inspektions-
punkt föreslagen av en person kan användas av en annan genom att systemet erbjuder 
inspektören en rad inspektionspunkter give t tillsynsobjektets karaktär. Vidare kan ett 
tillsynsobjekt som har liknande förutsättningar ärva inspektionspunkter från ett tidigare  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 196objekt så att t.ex. en biltvätt ärver inspekti onspunkter som ansetts relevanta för andra 
biltvättar, eller att en vattenreningspr ocess ärver inspektionspunkter från andra 
vattenreningsprocesser.  
 
Tanken med systemet är alltså att det hänge r ihop genom inspektionspunkter. Det är dock 
alltid inspektören som avgör huruvida en give n inspektionspunkt är rimlig för ett givet 
tillsynsobjekt. Detta gör också att man kan bedöma en inspektionspunkts etablerade 
tillämpbarhet eftersom en inspektionspunkt so m används av flera inspektörer blir mer 
populär. Allt eftersom kommer systemet att självorganisera och självsanera sig eftersom 
inspektionspunkter som inte anses vara ”b ra” (oavsett anledning) inte kommer att 
användas, medan inspektionspunkter som anvä nds av flera och därmed anses ”bra” 
kommer att bli högt rankade. I dag verkar det råda ett mellanläge, flera kommuner 
erbjuder ”egna” checklistor som inte nödvä ndigtvis blir samordnade med andra 
kommuners liknande listor. Systemet antas bidr a till en form av effektivitetsvinst jämfört 
med att varje kommun skapar egna checklis tor och bidrar också till att alla landets 
inspektörer kan lära av varandra genom syst emet, s.k. mellan-organisatoriskt lärande 
(Vaast & Walsham, 2009).   
Grunden i hela scenariot är alltså att alla inspektörer på operativa tillsynsmyndigheter 
bidrar till ett datalager med information om det speciella tillsynsobjektet, inspektörens 
egenskapade inspektionspunkter och innehåll i de inspektionspunkter som använts. Det 
ska sägas att detta datalager inte behöver vara  en direkt kopia av den lokala databasen, 
som kan innehålla mycket mer än inspekti onspunkter, utan fokus är på data om 
verksamheten, inspektionspunkter, värden på inspektionspunkter etc. Detta innebär att 
man i systemet kommer att kunna dela mer a ggregerad information om hur en särskild 
bransch, verksamhetsobjektstyp, FMH-kod (F örordningen om miljöfarlig verksamhet och 
hälsoskydd), SNI-kod (Svensk Näri ngsgrensindelning) förhåller sig givet en eller flera 
inspektionspunkter. På detta sätt kan man sk apa sig ett statistiskt underlag av miljö-
tillsynen i Sverige och därmed finna olik a inspektionspunkter som man särskilt bör 
uppmärksamma. Meningen är alltså att såväl in spektören, kommunen, länsstyrelsen som 
centrala tillsynsvägledande myndigheter (t.ex. Naturvårdsverket) ska kunna jämföra olika 
skärningar av den nationella miljötillsynen fö r att därmed avgöra särskilt effektiva eller 
mindre effektiva inspektioner; finna snedförd elningar mellan regioner; eller finna andra 
jämförelser för att på så sätt kunna förbättr a och dela med sig av rutiner för miljö-
I det framtidsscenario som är skapat med vår assistans börjar vi med det som är den 
grundläggande tillsynsplaneringen som alla kommuner är ålagda att göra årligen. 
Systemet är till sin karaktär cirkulärt, dvs. man bygger ständigt på med nya inspektions-
data. Därmed är egentligen starten för hur man beskriver scenariot godtycklig. Vi skulle 
lika gärna kunna starta med den första inspek törens första möte med systemet där han/hon 
möter ett mer eller mindre ”tomt” system och måste starta med att skapa inspektions-
punkter (och på detta sätt därmed definiera da tabasen). Vi har i denna beskrivning snarare 
utgått från ett system som har inspektionsdata  sedan tidigare och vi kan därmed starta 
med kalenderårets tillsynsplane ring som görs av kommunen.   NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 197 
9.1 Från tillsynsplan till inspektionsplan – inför 
inspektionen 
Ett krav som miljötillsynsförordningen 1 kap,  §8 ställer på kommunerna är att man 
årligen ska upprätta en tillsynsplan. Denna tillsynsplan ska innehålla en övergripande 
plan över tillsynen inom kommunen, vilka tillsyn saktiviteter som ska göras, informations-
kampanjer etc. Givetvis kan inte alla äre nden planeras utan det måste finnas utrymme för 
oplanerade ärenden som uppkommer utifrån.  
 
9.1.1 Kommunens tillsynsplanering 
Tillsynsplanen baseras på flera olika aspekter,  exempelvis historik, erfarenheter, risk-
klassning och direkta behov. Så långt rör det si g alltså om att lagstiftningen ställer krav på 
kommunen som sedan gör en planering för inspektörerna inom kommunen. Hur den 
faktiska planeringen sker ser mycket olika ut i de olika kommunerna; vissa miljöchefer 
sköter planeringen själva, andra har en nä mnd som gör planeringen och i vissa sköts den 
mer i direkt kontakt med inspektören (Rapport 5959, Tillsynsplaner – aktiva eller fiktiva 
styrdokument, Naturvårdsverket, 2009). Eftersom kommunen och även miljö-
förvaltningen kan vara av mycket olika st orlek är det fullt naturligt att man även 
organiserar planeringen olika. Några menar att den årliga tillsynsplaneringen, och därmed 
arbetsplaneringen för miljöinspektören, är av  central betydelse för hur väl miljökontoret 
fungerar.   
 Tillsynsplanen ligger sedan till grund för den i ndividuella arbetsplaneringen för miljö-
inspektören. Eftersom tillsynsplanen utgår från lagstiftningens kr av och vägledning, 
kommunens behov och intressen och förstås miljöinspektörens kunskap och arbets-
situation är det i viss mån en kompromiss av olika behov. I dagsläget anser inspektörerna 
att det ofta är lite osäkert exakt vilka behov som står i fokus. Planeringen för framtiden 
borde, enligt flertalet inspektörer, utgå från: 
(1) faktiska utfallet från förra året  (inklusive analys i förhållande till 
miljökvalitetsmålen)  
(2) faktiskt utfall från andr a operativa tillsynsenheter  
(3) utfall från specifika kampanjer från operativa tillsynsenheter 
(4) direktiv från Naturvårdsverket och EU 
 198 
Figur 9.1:  En illustration över hur man inom en my ndighet planerar kommande års tillsyn. © Rikard 
Hilding. 
 
En årlig tillsynsplanering bör alltså i första  hand bygga på det utfall som framkommit 
inom kommunen sedan förra året. Vilka insp ektioner har varit utan anmärkning? Vilka 
tillsynsområden har haft många anmärkningar och behöver åtgärdas? Vilka företag är 
särskilt riskabla i något avseende, t.ex. hantering av särskilt farliga produkter, åter-
kommande anmärkningar etc.? Detta innebä r för den kommunala effektiviteten en 
koppling till att man kan prioritera och uppmärksamma områden, branscher eller 
företeelser som behöver åtgärdas eller behöve r särskild tillsyn (se även kapitel 4). 
 Varje kommun består av ett visst geografiskt område där man gör vissa miljöinspektioner. 
I dag bygger planeringen oftast på någon pe rsons uppfattning elle r erfarenheter från 
föregående år, och/eller enkla produkter i te rmer av ekonomi. Det är svårt att lära från 
andra kommuner om man inte skapar miljö samverkansgrupperingar där specifika frågor 
lyfts fram och diskuteras. Dock skapar detta  ytterligare en nivå för det delegerade 
informationshanteringssystemet: kommunen, samverkansgrupper , länsstyrelser och 
centrala myndigheter.   
 
Men för att inte varje enskild kommun ska fast na i sina egna inspek tionsdata och därmed 
missa globala förändringar, egna snedfördelni ngar, trender eller kär nområden är det också 
centralt att man kan få inspir ation från andra kommuner och deras utfall på inspektions-
punkter. Sådana skillnader gör det möjligt dels att uppmärksamma egna snedfördelningar, 
dels att se hur andra kommuner har förbä ttrat utfallet genom att göra vissa tillägg i 
tillsynschecklistor och tillsynsprotokoll. Med ett gemensamt datalager som grund kan 
kommunerna jämföra sitt eget resultat relativt andra kommuners resultat. 
 
 199Kampanjer av olika slag, och då inte minst riktade informationskampanjer, är något som 
särskilt de större kommunerna arbetar med. Utvärderade utfall på dessa är av stor betydelse för att andra kommuner ska kunna åt eranvända kampanjer som visat sig särskilt 
lyckade. Det blir därmed centralt att de ls skapa och dels utvärdera exempelvis 
informationskampanjer så att andra kom muner kan ta del av kampanjen.  
 
Av särskilt intresse för miljöchefer och verksamh etskontrollers är att ta del av olika  
nyckeltal, inte minst nyckeltal som indike rar olika tillsynseffekter. Utifrån en nationellt 
samlad databas skulle miljöförvaltningens  ledning kunna jämföra sin egen kommun  
utifrån sådana variabler som är värdefulla fö r dem. Det kan vara särskilt viktigt att kunna 
samla statistik kring sådana verksamheter som man planerar att inspektera. Låt säga att man planerar att inspektera ett flertal biltv ättar. Vilka är de vanligaste inspektions-
punkterna? Vilka inspektionspunkter får de fl esta biltvättar anmärkning på? Finns det 
några systematiska skillnader över regioner? Alla dessa former av planeringsunderstöd 
ska kunna uthämtas från systemet och därm ed på ett meningsfullt och spårbart sätt 
underlätta förberedelserna för de enskilda inspektörerna. 
 Scenariot bygger på att den eller de på ko mmunen som gör tillsynspla nen dels tar lärdom 
av tidigare års inspektioner inom kommunen, de ls tar lärdom av andra kommuners rutiner 
och resultat för att skapa den årliga tillsynspl anen. Genom att jämföra tillsynsobjekt som 
är lika varandra i termer av liknande inspek tionspunkter kan man se  om det finns särskilt 
effektiva rutiner. Tillsynsplaneringen kan ock så generera statistik till inspektören genom 
att man, med hjälp av inspektionspunkter, lyfter fram inspektionsdata och nyckeltal från lokala och nationella inspektioner. Genom a tt systemet erbjuder jämförande statistik 
kommer det allteftersom att bli mer jämbördigt  (eller i de fall då man väljer att göra 
annorlunda så blir det ett medvetet beslut).    
9.1.2 Inspektörens planering av ett specifikt tillsynsobjekt 
Scenariot bygger på två föru tsättningar: att inspektören har kunnat samla på sig fakta 
kring det enskilda tillsynsobjektet via befintliga system samt kunnat göra jämförelser med andra liknande objekt. Tanken är att inspektören dels ska kunna jämföra branschtyp, 
geografisk placering, omgivande faktorer, in spektionspunkter etc., dels ska kunna jämföra 
sina egna inspektioner för ett specifikt tills ynsobjekt med andra jämförbara tillsynsobjekt. 
Hur man avgör huruvida ett tillsynsobjekt är likt ett annat sker genom att man har 
liknande inspektionspunkter. Detta innebär att likhet inte utgår från överordnade 
kategoriseringar. Mer om detta  i kapitel 10 om prototypen. 
 
För den enskilda inspektören som ska planer a ett specifikt tillsynsobjekt blir också det 
gemensamma datalagret av värde dels efte rsom den övergripande planeringen ger gott 
understöd för den enskilda planeringen, dels genom att man genom systemet kan få vet-
skap om att man gör rätt uppgifter givet ett övergripande kommunalt mål som i sin tur är 
förankrat i data från ett nationellt perspektiv.  
Det mest centrala för den enskilda inspektöre n i sin planering är dock att han/hon har 
möjlighet att söka statistik för liknande äre nden i den nationella da tabasen. På detta sätt  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 200kan han/hon tydligare även ge information till verksamhetsutövaren om att andra liknande 
verksamhetsutövare har liknande (eller olika) villkor.  
Eftersom databasen bygger på utfall av inspek tioner så är det önskvärt att inspektören ska 
kunna skapa en s.k. ”checklista” av punkter so m ska inspekteras. Checklista har vi förstått 
är, enligt gällande nomenklatur, statiska förs lag eller beordrade inspektionspunkter. Efter-
som den checklista som kan skapas via system et är dynamisk och inspektören ges möjlig-
het att anpassa denna mot det speci fika tillsynsobjektet kallar vi det inspektionslista . 
Inspektionslistan är alltså de frågor, de inspektionspunkter, som inspektören funnit 
meningsfulla för det givna tillsynsobjektet. Ma n bör alltså kunna se vilka punkter ett givet 
ärende (eller ett kluster av är enden) har använt sig av för att göra en viss bedömning eller 
fatta ett visst beslut. Detta kan alltså utgör a inspiration för vilka företeelser man bör 
inspektera. Inspektörerna ser också gärna att man kan få tillgång till beslut och besluts-
motiveringar för att på detta sätt dela på kunskaper men också för att på detta sätt ena 
besluten över landet. Tanken är att man ska kunna välja från en rad inspektionsfrågor för 
att skapa en utifrån inspektionsobjektets behov relevant inspektionslista (=dynamisk 
checklista) och/eller lägga till en egen in spektionspunkt som man upplever saknas.  
Systemet ska alltså alltid erbjuda inspektören att skapa en egen inspektionspunkt om de 
som finns i systemet inte är releva nta för det givna tillsynsobjektet.  
 När inspektören skapat en, som han/hon anser bra, inspektionslista för den verksamhet 
som han/hon ska inspektera kan han/hon gå på inspektion.  
 
9.2 Genomförande av inspektion 
Det är stor skillnad mellan olika inspektöre r angående om man öns kar ett informations-
insamlings- och beslutsstöd under själva mö tet med verksamhetsutövaren eller inte. 
Några menar att man skulle behöva ett stödve rktyg som kan hantera allt från checklista/ 
inspektionslista, dokumentation (foto, riktninga r, kartor, anteckningar) medan andra 
menar att de vill hålla fokus på mötet med ve rksamhetsutövaren och inte ha ett handburet 
datorsystem som skulle kunna störa samtalet.  
 
En uppfattning om varför man är tveksam till ett handburet datorstöd är att man har 
mindre bra erfarenhet av befintliga stödfunk tioner och dess användbarhet. Man vill inte 
ha ytterligare ett system där man måste fundera på hur det ska användas. I flera 
avseenden borde ett sådant handburet dato rsystem kunna vara upp till den enskilda 
inspektören att använda. De inspektörer som in te önskar ett handburet system får mata in 
informationen i efterhand på kontoret. Inspek tionslistan kan hur som helst vara genererad 
vid planeringen av inspektionen och använd as oberoende om den finns i ett handburet 
system eller på papper.   NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 201 
Figur 9.2:  Illustration över hur en inspektör kan anv ända ett stödverktyg under själva inspektionen. 
I detta fall illustreras hur en inspektör fotograferar  på plats. Systemet kopplar sedan bilden direkt till 
inspektionsobjektet i myndighetens in formationssystem. © Rikard Hilding. 
 
Under utvecklingen av scenariot har vi u tifrån inspektörernas invändningar varit 
försiktiga med att bygga in ett handburet system för inspektionen. Forskningsprogrammet 
innehåller en mindre prototyp av ett handhå llet system och hur det kan fungera, men 
scenariot är inte avhängigt en sådan stödfunkti on. I de illustrationer vi presenterar går det 
förstås, om man så önskar, dock att läsa in  att inspektören använder någon form av 
handburet datorstöd. Detta har förstås en poäng för själva valideringen av scenariot 
eftersom workshopdeltagarna reflekterade öve r ett sådant stöd och därmed lyftes frågan 
och kunde diskuteras från olika perspektiv.  
 Oberoende av om man tänker sig ett specifik t handburet datainsamlings/dokumentations-
system som ska kunna användas under inspektionen så är det i dag vanligt att man 
dokumenterar med hjälp av foton och ant eckningar. Sådan dokumentation ska enkelt 
kunna kopplas till tillsynsobjektet och inspekti onspunkter i inspektionslistan. Oberoende 
av hur man, och i vilket verktyg, dokumente rar tillsynen är det centralt att man gör det. 
Att man säkerställer dokumentationen och dä rmed datakvaliteten i samband med själva 
inspektionen är av central betydelse för a tt på så sätt få en kvalitetsbaserad data.  
 
 202 
Figur 9.3:  Mötet mellan inspektör och verksamhetsutvecklare består av både samtal och 
anteckningar av detta samtal. I kapitel 6 diskutera s mer ingående förutsättningar för inspektören att 
göra professionella bedömningar. © Rikard Hilding. 
 
I de fall man tänker sig att man har ett uppko pplat datorstöd under själva inspektionen 
kan man tänka sig att man enkelt kan dokum entera inspektionen och att detta kopplas 
direkt till geografiska koordinater. Vidare ka n man tänka sig att man som inspektör kan 
presentera information baserat på nationella da ta för verksamhetsutövaren och därmed ge 
tyngd åt varför verksamhetsutövaren måst e förändra rutiner eller förbättra sin 
dokumentation. Ett annat exempel skulle kunna vara att en verksamhetsutövare ställer 
frågor om varför en liknande verksamhet i grannkommunen har andra krav på utsläpps-
halter- eller mängder och att man genom sy stem kan analysera skillnader mellan 
verksamheterna och omgivande betingelser. Detta skulle kunna förbättra möjligheterna 
till ett sakligt orienterat samtal.   
9.3 Efterarbete – bedömning, motivering,  
riskklassning 
Efter inspektionen kommer det centrala arbe tet med att skapa en helhetsbild av 
inspektionen för att sedan kunna göra en rim lig bedömning. I de fall där verksamheten är 
direkt oproblematisk och verksamhetsutövaren sköter sig inom lagens ramar följer det 
rimligtvis att även bedömning och dess motiveri ng blir snabbt och enkelt. För inspektören 
är det rimligtvis så att det blir mer problemat iskt att formulera sig när tillsynsobjektet inte 
riktigt har uppfyllt kraven eller där omständi gheter kan göra att man behöver göra en mer  
ingående analys. 
 203 
Figur 9.4:  Inspektören matar in värden på de inspektionsfrågor som han/hon bedömt under inspektionen, 
om han/hon inte redan gjort det i e tt handburet system. © Rikard Hilding. 
 
Genom att man tidigare har valt ut frågor till si n inspektionslista och även fyllt i värden 
på varje inspektionspunkt har man ett prot okoll från inspektionen. Genom detta protokoll 
kan inspektören sedan jämföra sitt tillsynsobj ekt med andra tillsynsobjekt. Även om en 
inspektionslista alltid är unik eftersom den ha ndlar om en specifik verksamhet som också 
är unikt geografiskt placerad så är den jämf örbar med avseende på de inspektionspunkter 
som använts (förutom i de unika fall, och tro ligen kontraproduktiva fall, där inspektören 
skapat helt egna inspektionspunkter för att ha n/hon inte varit tillfreds med befintliga  
inspektionspunkter).   
 
För att återgå till exemplet ovan om likartade  verksamheter i två närliggande kommuner 
så kan inspektören nu låta datorn jämföra den unika inspektionslistan med andra objekt 
som har använt samma inspektionsfrågor och dä rmed jämföra utfallet. Vad är det som gör 
att den snarlika verksamheten i den a ndra kommunen hade dubbelt så höga utsläpps-
halter- eller mängder som den nyss inspekterade ? Kan det vara det bättre filtersystemet? 
Hur många andra trekammarbrunnar har probl em med T-röret? Hur allvarligt ska ett 
utsläpp vara för att driften ska förbjudas? Med hjälp av analyssystemet kan inspektören 
bli mer konfident med att hans/hennes bedömning står i samklang med andra inspektörers  
bedömning.  
 Tanken är också att man nu ska kunna ta de l av såväl bedömningsunderlag och besluts-
motiveringar av inspektionsobjekt som är snarlika det man nyss själv inspekterat. 
Inspektören kan se hur andra inspektörer r esonerat kring specifika fall och specifika 
omständigheter och man får även möjlighet a tt låna text från tidigare inspektioner. 
Administrativt bör man även kunna hänvi sa till bedömningar och beslut tagna i andra 
 204liknande ärenden för att på så sätt kunna sk apa ytterligare styrka i bedömning och 
beslutsmotivering.  
Riskklassning är en bedömning som sedan in spektören bör göra angående inspektions-
objektet. Vilken risk innebär verksamheten  för miljön? Om inspektören uppfattar att 
verksamheten är en s.k. högriskverksamhet (genom att man exempelvis har en mindre bra 
organisation för kritiska händelser eller för a tt man behandlar sådana saker som är direkt 
giftiga) så anger man ett högre värde än för en verksamhet som inte har risker. Denna riskklassning är en indikator för hur tillsyns planeringen ska organiseras för nästa år  
genom att riskklassningen kan ge en uppfa ttning om hur ofta man ska inspektera 
verksamheten i framtiden men också när man bör göra uppföljning på ärendet. I vissa fall 
anser man också att avgiften för tillsynen sk a baseras på en sådan faktor, vilket den 
normalt gör indirekt genom att högriskobjekt le der till fler kontrolltimmar, men detta är 
mer en fråga för ett ekonomi- eller ärendeha nteringssystem än för ett analyssystem.  
 
För varje nytt ärende och tillsynsobjekt ko mmer eventuellt nya inspektionspunkter att 
tillföras systemet, ett antal kommer att delas och därmed öka i popular itet, vilket gör att 
analyssystemet kontinuerligt och dynamiskt förfinas och utvecklas för att möta nya 
förutsättningar.   
 Med detta har vi slutit cirkeln för inspek tören. Nästa inspektion kommer nu att börja 
planeras, genomföras, beslutas och följa upp.  
 
9.4 Kommunen – inför nästa års tillsynsplanering 
När nu ett år har gått så ska kommunen återig en göra en anmodad tillsynsplanering. För 
kommunen finns nu ett bra underlag för att fö lja upp årets tillsynsplan relativt utfallet i 
termer av hur man följt plan, tidsbudget, förmoda t utfall etc. Det finns även en rimlig lista 
av tillsynsobjekt som har högriskklassats och som bör beaktas särskilt inför det 
kommande året.   
Vidare kan kommunen även se om det finns  särskilda områden där den behöver göra 
särskilda informationsinsatser eftersom verksa mhetsutövare eventuellt systematiskt gör 
fel inom specifika områden. Som nämnts tid igare kan även kommunen jämföra sitt eget 
arbete med andra kommuner. Detta är först ås bara exempel på nyckeltal som lednings-
personer sagt oss vore nyttiga data att kunna få av ett system.  
Vidare skulle ett informationssystem ge underlag för att kunna utvärdera olika tillsyns-
metoders effekt på olika typer av verksamhete r. Ett fiktivt exempel skulle kunna vara att 
tidigare års erfarenheter har visat att när ny lagstiftning införs ger breda informations-
kampanjer hos exempelvis åkerifirmor en st örre miljömässig effekt (exempelvis mätt 
genom antalet avvikelser från miljöbalken i branschen) än inspektioner hos ett mindre 
antal åkerier. Ett informationssystem ger föru tsättningar för en mer vetenskapligt baserad 
tillsynsplanering vilket gör tillsynen både me r konsekvent (=rättssäker) och effektiv. 
 2059.5 Naturvårdsverket  
Naturvårdsverket är möjligen den intressent på  nationell nivå som främst är i behov av 
samlade miljödata eftersom det ska sammanstä lla nationella data och skapa vägledning 
för de operativa tillsynsmyndigheterna och inspek törerna, men det utesluter inte att andra 
centrala myndigheter har liknande behov. Nedans tående är baserat på Naturvårdsverkets 
behov utifrån det ovan beskrivna scenariot och den information som skapas genom 
informationssystemet. Som vi nämnt innan så är det inspektörens behov och nytta som 
stått i centrum för att undvika att belasta in spektörerna med mer administrativ börda.   
 
För Naturvårdsverket är det centralt att kunna  få både en övergripande bild av olika 
miljötillsynsaktiviteter över landet och mer specifik information om särskilda 
inspektionspunkter eller kampanjer. I dag i nnebär varje förfrågan ef ter information att 
Naturvårdsverket måste ställa frågan till de operativa tillsynsmyndigheterna som sedan 
ska besvara den (se kapitel 5). Problemet so m nämnts ovan är att denna manuella rutin 
innebär att Naturvårdsverket ka n få informationen i flera olik a format (papper, digitalt) 
och även i olika värdeenheter (t.ex. kg kon tra ton). Sammanställningen är både tids-
ödande, kostsam och ökar risken för att det b lir fel i sammanställningen. Lägg därtill att 
flera operativa tillsynsmyndigheter inte svarar  på förfrågningar från Naturvårdsverket.  
 
Figur 9.5:  Genom sammanställd miljödata kan man visualiser a jämförelser inom Sverige. Givet att man 
skulle ha liknande informationshanteringssystem i nom Europa skulle även jämförelser mellan länder 
kunna visualiseras. © Rikard Hilding. 
 
9.5.1 Revision och behovsinventeringar 
En central uppgift för Naturvårdsverket är att stödja och i vissa fall övervaka de operativa 
tillsynsmyndigheternas arbete i syfte att nå de  nationella målen. För att kunna göra detta 
måste man dels ha tillgång till informati on om de operativa tillsynsmyndigheternas 
uppgifter, dels göra analyser av informati onen. Genom att få tillg ång till hur kommunerna 
 206och länsstyrelserna arbetat, hur lång tid specifi ka ärenden tar, vilket resultaten blivit etc. 
kan de göra en årlig revision av miljötillsyne n i de operativa tillsynsmyndigheterna. Detta 
kan sedan rapporteras till regeringen för a tt påvisa hur miljötillsynen genomförs.  
 
Ett huvudsyfte för revision är att vid behov k unna revidera regler, skapa samsyn och få/ge 
uppslag till riktad tillsyn eller behovsutredningar.  Informationssystemet som det är tänkt 
kommer att kunna uppfylla sådana krav genom att man ska kunna bryta datalagret utifrån 
särskilda intressen. Man kan exempelvis se oli kheter mellan olika branscher, geografiska, 
lagmässiga eller andra områ den och därmed finna olikhe ter mellan liknande fall, men 
också ge rena sammanställningar över vad en  specifik inspektionspunkt (eller ett kluster 
av inspektionspunkter) har för svar. Sammanstä llningarna kan även ge indikation av 
särskilda behov, problem eller frågeställningar som de operativa tillsynsmyndigheterna 
har. Detta i sin tur hjälper Naturvårdsverket  att veta var man behöver skapa extra stöd, 
vägledning eller utreda frågorna ytterligare.   
Genom att kombinera information om den ope rativa miljötillsynen med andra mätdata av 
olika substanser i naturen kan man även få indikationer om det finns longitudinella miljö-
effekter av specifika miljötillsynskampanje r eller särskilda tillsynspraktiker (såsom 
mätningar, krav, specifik teknik, kring betingelser etc.).  
 En viktig aspekt är att kunna utvärdera de operativa tillsynsmyndi gheterna och hur de 
hanterar tillsynen. Detta innebär att man bå de behöver information om hur kommunerna 
planerar sin verksamhet (tillsynsplanen) och hur man genomför den (data från faktisk 
tillsyn) samt effekterna av tillsynen. Man behöve r därmed ha information om hur mycket 
tillsyn de operativa tillsynsmyndigheterna ge nomför och vilka krav som ställs på 
verksamhetsutövarna.   
Överlag handlar revision om att dels kunna avgöra om enskilda tillsynsmyndigheter 
sköter tillsynen enligt lagen, dels kunna skapa bättre förut sättningar för att utreda behov 
av stöd. 
 
9.5.2 Legala funktioner 
En annan viktig funktion för Naturvårdsverket  är att kontrollera de legala aspekterna av 
miljötillsyn och rättspraxis. Uti från de legala aspekterna är det centralt att man har 
pålitlig, säker och aktuell information. Lika  behandling och skapandet av en nationell 
rättspraxis är centralt för att kunna upprätth ålla tilltro till systemet men också för att 
kunna påverka EU-lagstiftninge n. Man behöver kunna samla deskriptiv statistik för att 
kunna göra analyser av såväl överträde lser och sanktioner som domstolsbeslut. 
 Statistiken kan dels ge en överblick av det nuvarande läget inom Sverige, där jämförelser 
i både utfall och betingelser för utfallet kan få betydelse. Utfallsstatistiken kan exempel-
vis visa på regionala skillnader. Om samma  skillnader kopplas till särskilda geografiska 
betingelser kan skillnaderna få en förklaring.  Sådan information kan vara viktig för att 
kunna skapa systematisk praxis kring bedömni ngar eller ge indikationer till nya direktiv.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 207Analyser av nationella miljödata kan påvi sa skillnader inför lagen men samtidigt ge 
förklaringar till sådana skillnader.   
En annan viktig funktion skulle vara att man tidigt kan få varningssignaler på att det kan 
finnas skillnader i tillsynen.  
9.5.3 Internationella utredningar 
En tredje uppgift för Naturvårdsverkets de l är att verka inom EU och påverka EU:s 
miljötillsyn. Naturvårdsverket ser att man i framtiden kommer att arbeta mer inter-
nationellt med miljöfrågor. Det handlar i hög grad  om att skapa förutsättningar för att 
samverka internationellt. Man ser i sådana sa mmanhang att man ska kunna föra en svensk 
miljötillsynsagenda.   
EU:s regler om att information om miljöuppgi fter ska göras tillgänglig för allmänheten är 
också central i detta sammanhang. Kraven på allmän tillgänglighet av miljödata från EU 
innebär att man ska kunna samla data och presen tera denna på ett sätt som gör det möjligt 
för allmänheten att granska och jämföra. I dag är sådana sammanställningar och allmän-
tillgänglig presentation bristfälliga.   
Med aktuella och tydliga inspektionsdata från Sverige med klara kopplingar till tillsyns-
metoder ökar möjligheten att påverka den fra mtida europeiska lagstiftningen eller 
försvara undantag för Sveriges räkning. För de tta krävs det att man har ett grundläggande 
dataunderlag och kan presentera siffror och in formation om hur Sverige utför sin miljö-
tillsyn och vilka effekter den ger.   
För att kunna påverka är det centralt att kunna  testa olika idéer. Med hjälp av ett data-
underlag kan man pröva olika hypoteser som kan vara viktiga för att skapa och testa argument. Ett eventuellt framtida behov komme r vara att EU-länderna har samma eller 
likvärdiga data samlade för att man ska kunna göra jämförande analyser mellan olika 
nationer och bedöma gemensamma insatser. Systemet med inspektionspunkter som 
minsta beståndsdel skulle göra sådan statistik dynamisk och analyserbar.  
 
Överlag handlar det om att stödja en EU-gemensam lagstiftning och även tillsyns-praktiker. Eftersom det inte bara finns olika lagrum utan även språkliga barriärer är det 
möjligen svårt att dela inspektionspunkter och inspektionslistor över flera nationer. 
 
9.5.4 Uppföljning och samordning 
Den fjärde uppgiften och kanske den mest gr undläggande för Naturvårdsverkets arbete är 
att följa upp tillsynsarbetet samt skapa vägl edning för miljötillsynen. Här handlar det mer 
om att genomlysa effekter av tillsynsarbete med avseende på miljön och inte enkom en 
revision relativt lagrummet. 
 
Uppgiften här behandlar analys av miljödata  för att skapa utrymme för förbättring. 
Genom att samla in information från de insp ektionspunkter som används av inspektörerna 
kan man göra trendanalyser och skapa underl ag för såväl deskriptiva presentationer som  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 208för att jämföra olika tillsynsmyndigheter me d avseende på tillsynsmetoder, resultat eller 
resurser. Anläggningsdata över tid kan jämför as och man kan utifrån inspektionsresultat 
ge vägledning för inspektören om kr itiska punkter som särskilt bör beaktas.  
 
Utifrån miljöeffektsanalys samt anläggningsda ta kan man skapa gemensamma riktlinjer 
och eventuellt tvingande inspektionspunkt er för särskilda tillsynsobjekt som stödjer 
inspektören vid dennes inspektioner. Vida re kan man skapa vägledningsunderlag till 
tillsynsmyndigheterna samt påvisa särskilt e ffektiva metoder och/eller inspektions-
punkter.  
 
9.5.5 Samverkan med forskarvärlden 
Naturvårdsverket har även en uppgift att sa mverka med forskarvärlden. Hittills har data 
över miljötillsyn i Sverige varit bristfällig oc h den som finns är inte alltid konsistent 
insamlad. Inom andra områden i Sverige är dataförsörjningsläget väsentligt bättre, som 
exempelvis inom arbetsmar knadsforskning där god tillgång på högkvalitativ individdata 
lockar ett stort antal forskare att arbeta i sa kområdet. Om Naturvårds verket skulle arbeta 
för att tillgängliggöra bättre miljötillsynsdata s kulle detta datautbud skapa sin egen efter-
frågan vilket med största sannolikhet skulle lo cka kompetenta forskare att intressera sig 
för miljötillsynsforskning. En investering i bä ttre datainsamling i dag skulle alltså kunna 
betala sig i termer av ökad kunskapstillväxt i framtiden. Trolig t är också att Naturvårds-
verket inte kommer att behöva finansiera a ll denna framtida forskning då svenska såväl 
som internationella universitet och forskningsin stitutioner lockas att använda dessa data.  
 
9.6 Sammanfattning 
Detta kapitel har genom att arbeta me d scenarioutveckling tillsammans med 
intressenterna, framför allt insp ektörerna, skapat en grund för att förstå hur en framtida 
tillsynsorganisation skulle kunna fu ngera med hjälp av ett dela t datalager. Avsikten med 
scenarioutvecklingen är att grunda ett fram tida system i rådande praktik. Forskningen 
säger:  
 Inspektörer är i behov av samlad statistik. 
 Inspektörerna behöver på ett enkelt sätt lära, relatera och utveckla sina 
tillsynsmetoder med hjälp av andra inspektörer. 
 Inspektörerna anser att de själva m åste bedöma en särskild inspektionspunkts 
relevans för det specifika tillsynsobjektet. 
 Operativa tillsynsmyndigheter behöver nyckeltal för att skapa tillsynsplaner och 
därmed planera tillsynen. 
 Naturvårdsverket har ett stort behov av att kunna ta del av samlad 
inspektionsdata för att kunna samla stat istik, utveckla vägledning, påverka och 
presentera data för EU. 
 
Utifrån scenariot har vi tagit fasta på att den gemensamma inspektionsdatan kan utgöra 
beslutsstöd och analysinstrument utifrån att man grundar ett system i inspektionspunkter. Systemet grundar sig på följande:   NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 209 En inspektionspunkt är en fråga som sk apas av en inspektör eller central 
tillsynsvägledande myndighet.  
 En inspektionspunkt kan delas med alla inspektörer. 
 En inspektionspunkt kan vara mer elle r mindre använd och därmed få ett 
popularitetsindex. 
 
Flera inspektionspunkter kan sedan kombine ras för att skapa kluster av liknande 
verksamheter. Nästa kapitel presenterar hur detta tekniskt kan konstrueras. 
 
9.7 Referenser 
Naturvårdsverket, 2009, ”Tillsynsplaner – aktiva eller fiktiva styrdokument”, Rapport 
5959. 
 
Orlikowski, W., 1992, ”The Duality of Technology: Rethinking the Concept of 
Technology in Organizations”, Organization Science  3(3), 398-427. 
 
Robinson, M., 1993, Design for Unanticipated Use. Proceedings of ECSCW'93 
Proceedings of the Third Conference on European Conference on Computer-Supported 
Cooperative Work , Massachussets: Kluwer Acedemic Publishers.  
 Vaast, E. och G. Walsham, 2009, ”Trans-Situ ated Learning: Supporting a Network of 
Practice with an Information Infrastructure”, International Journal of Information 
Systems Research  20(4), 547-564. 
 210Kapitel 10 
Informationshantering i miljötillsynsarbetet 
Som nämnts i flera av de tidigare kapitlen br ottas svensk miljötillsyn med olika typer av 
informationsrelaterade problem kopplad e till de operativa tillsynsmyndigheternas 
autonomi. Exempel på problem som den decen traliserade informationshanteringen ger 
upphov till är att det blir svårt att dela info rmation/data mellan olika aktörer i systemet, 
att det lätt uppstår lokala oli kheter i myndighetsutövandet och att det inte går att ta fram 
en nationell tillsynsvägledning som grundar si g på ett relevant dataunderlag. I detta 
kapitel beskrivs dels vad som skulle kunna  åstadkommas med modern informationsteknik 
förutsatt att data faktiskt fanns att tillgå, dels  en vision av ett informationssystem som har 
förutsättningar att effektivisera miljötillsyne n utgående från befintliga tillsynsdata. Den 
grundläggande idén för detta informationssy stem är att använda underliggande miljö-
tillsynsdata för att stödja inspektörens beslut sprocess, vilket på sikt ger återverkningar 
tillbaks till dataunderlaget. Den enskilda inspektö rens beslutsstödssystem är således tänkt 
att ge upphov till dels ett mer (nationellt sett) enhetligt utfall av miljötillsynsarbetet, dels 
ökade möjligheter att påverka och bidra till det globala arbetet med att ta fram indikatorer 
för en långsiktigt hållbar utveckling. 
 
10.1 Modern informationshantering som stöd för 
ett proaktivt miljöarbete 
Tillförlitlig miljöstatistik måste baseras på ett pålitligt dataunderlag och datadrivet fram-
tagande av relevanta miljöindikatorer (se ne dan) måste baseras på en heltäckande och 
meningsfull datamängd. Dessa två saker – sta tistik och indikatorer – utgör naturliga 
hörnstenar i arbetet med att ta fram en välinfo rmerad strategisk miljöpolitik för nationella 
syften. För att data ska komma till användning är  det naturligtvis också viktigt att sätta 
informationen i sitt sammanhang och förstå de olika intressenternas perspektiv, men 
själva tillgången till ett releva nt dataunderlag är fortfara nde nyckeln till att fatta väl-
informerade beslut, göra prognoser som av speglar verkligheten, göra bedömningar 
relativt ett nationellt nuläge, övervaka utveckli ngen i realtid och bistå utvecklingen av IT-
stöd på olika nivåer. Mycket har hänt inom utvecklingen av databas- och nätverksteknik 
under det senaste decenniet vilket givit upphov till nya möjligheter att lagra och använda 
data i distribuerade organisationer på ett e ffektivt sätt och i en utsträckning som inte 
tidigare varit möjligt. Detta ger upphov till nya möjligheter att ta fram rikstäckande dator-
system för behandling och analys av natione ll statistik samt användning av nya typer av 
beslutsstödssystem. Kanske allra viktigast i detta sammanhang är själva möjligheten att 
bidra med data till den stora mängd tänkbara  aktörer som kan tänkas dra nytta av 
informationen på ett helt annat ställe och för ett annat syfte. Inom stora delar av närings-
livet har det i dag blivit en självklarhet att organisationsdata på de tta sätt sammanförs och 
kommer till användning för olika typer av ”business intelligence”. För att få en upp- NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 211fattning om vikten av att utveckla de underli ggande datastrukturerna så räcker det med att 
beakta alla de tjänster som utgår från Intern et och bygger på samma ”datadrivna” trend. 
 
Med dagens systemstöd i åtanke (se kapitel 5) bör det noteras att det inte nödvändigtvis är 
en ny central databas vi föreslår, utan sn arare rör det sig om en databasstruktur som 
lämpar sig för ett brett spektrum av avnä mare och användningsområden. Ett dataware-
house må vara den idealiska lösningen för business intelligence  inom en väl samman-
hållen organisation, men för vårt syfte som handlar om att tillhandhålla ett gränssnitt in 
mot data till en mängd, delvis okända, aktörer är  det troligen viktigare att ha en gemen-
sam databasdesign som alla aktörer kan samlas kring. 
 Det finns många fördelar med en gemensam databaslösning: en del är uppenbara, vissa är 
mindre uppenbara och somliga kan inte förut sägas på förhand. Här kan webben och alla 
de ”oförutsedda” innovationer som håller på att utvecklas i jämn takt återigen tjäna som 
jämförelse. Många av dessa innovationer var det sv årt att föreställa sig för tio år sedan. I 
det nedanstående ger vi några exempel på sådana möjligheter som skulle kunna upp-
komma inom miljötillsynsdomänen med hjälp av innovativ IT-design. Med hänvisning till vad som tidigare sagts om det svenska miljötillsynsarbetet som det ser ut i dag visar 
dessa exempel att en gemensam databas kan a nvändas för både det l okala och det globala 
perspektivet och skulle kunna  inkludera t.ex. mobila ha nddatorer för datainhämtning, 
datamining för att se långsiktiga trender med hjälp av historiska data m.m. 
 
För att underlätta på inspektörsnivån skulle  ett nationellt välstrukturerat dataunderlag 
kunna användas till att utforma ett eller flera beslutsstödssystem som hjälper inspektören 
att fatta väl underbyggda beslut, ta fram re levanta beslutsmotiveringar som grundas i 
aktuell lagstiftning, få överblick över att b esluten verkställs och får önskad effekt, 
undvika onödigt pappersarbete m.m. Man ka n tänka sig många olika typer av sådana 
beslutsstöd. Ett uppenbart beslutsstödssystem som vi vill föreslå är ett analysstöd som ger 
konkreta rekommendationer i det enskilda inspek tionsfallet baserat på erfarenheter från 
andra liknande inspektionsfall i Sverige. Att gr unda sitt beslutsfattande på det nationella 
perspektivet är mycket viktigt eftersom m iljötillsyn till syvende och sist handlar om att 
tillämpa politiska beslut och uppr ätthålla gällande lagstiftning och det är därför viktigt att 
det som inspekteras behandlas på ett likform igt sätt. Ett sådant beslutsstödssystem kan 
t.ex. utgå från fallbaserat resonerande (eng case-based reasoning ) vilket handlar om att ta 
fram ett ”lösningsrecept” för en ny situation genom att utgå från de befintliga ”lösnings-
recepten” som har använts för att tidigare lö sa liknande fall. Ett exempel på fallbaserat 
resonerande skulle kunna vara  att en miljöinspektör ge r råd till (eller förelägger) ett 
företag avseende dess behandling av kvicks ilver genom att dra sig till minnes hur ett 
liknande företag behandlats då det på likna nde sätt hanterat kvicksilver. Den främsta 
datalogiska utmaningen som kan kopplas till fa llbaserat resonerande är att utveckla 
algoritmer för att beräkna likhet mellan olika fa ll, dvs. vilken uppsättning av inspekterade 
parametrar, s.k. inspektionspunkter , som bör vägas in och hur de bör vägas in. Detta kan 
göras på en mängd sätt, men förutsätter a lltid att den genomförda inspektionen kan 
representeras på ett systematiskt sätt. Ytterligare en utmaning som kan kopplas till 
fallbaserat resonerande har att göra med sj älva ”lösningsreceptet” och hur den när- NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 212liggande lösningen bör modifieras för a tt passa den nya situationen (ingen tillsyns-
situation kan ju anses vara den andra helt lik ). För det operativa miljötillsynsarbetet är 
dock denna aspekt troligen mindre viktig efte rsom själva beslutsfattandet främst handlar 
om att ta del av tidigare beslutsunderlag, dvs. det viktigaste stödet för den operativa 
inspektören är att finna de närliggande situa tionerna snarare än att få råd avseende påföljd 
(även om det givetvis finns potentia l att bidra också i det avseendet). 
 
En annan typ av stöd som vi vill rekommendera på inspektörsnivån består av att automat-
generera en lämplig inspektionslista  som kan användas vid själva inspektionen, dvs. i 
stället för att ta med sig en statisk checklista till inspektionen får man hjälp med att 
generera en avprickningslis ta innehållande de relevant a inspektionspunkterna för den 
aktuella inspektionsuppgiften. En sådan lista  kan initialt genereras utgående från andra 
populära inspektionslistor som använts vid insp ektioner av objekt som karakteriseras av 
liknande objektspecifika data (FMH 22, SNI23, geografi/GIS24 m.m.) och sedan utvidgas 
eller inskränkas dels med avsee nde på data från tidigare inspektioner av samma objekt, 
dels på inspektörens egna subjektiva uppfattn ing om vad som är viktigt att inspektera i 
det aktuella fallet.  
Utöver de nämnda beslutsstödsmöjligheterna på den operativa inspektörsnivån kan ett 
tillförlitligt nationellt dataunderlag även använd as till en uppsjö av tillämpningar på den 
nationella nivån. Här finns möjligheten att göra statistiska analyser och övervaka hur 
tillsynsvägledningen får eller inte  får önskad effekt och framf ör allt kan det betungande 
arbetet med att skicka runt enkäter för att få  svar avseende historiska skeenden ersättas 
med att få svar i realtid och vid behov få svar  på eventuella uppföljande frågor utan att för 
den sakens skull behöva skicka ut fler enkäter. 
 Ur ett mer globalt perspektiv kan en gemensam databaslösni ng även hjälpa forskare och 
opinionsbildare med underlag och argument sy ftande till att kunna åstadkomma en mer 
hållbar världsutveckling. Här har det dock vi sat sig att begreppen hållbarhet och hållbar 
utveckling är lika komplexa som de problem de försöker lösa, så det går inte att med 
lätthet säga vilka data det är som behövs. De t råder dock en bred enighet om att veten-
skapen spelar en viktig roll i arbetet med a tt säkra en hållbar framtid genom att dels reda 
ut de komplexa samband som finns mellan mä nskliga aktiviteter och miljöpåverkan, dels 
bidra till att identifiera metoder för att hanter a den nuvarande situa tionen. Detta arbete 
handlar om att ta fram relevanta miljöindi katorer som belyser någon miljö- och/eller 
hållbarhetsaspekt av problemet. Som grund fö r den vidare diskussionen avseende vad en 
inspektionspunkt (och följaktlig en även en inspektionslista) egentligen är för någonting 
                                                      
22 I bilagan till förordningen (1998:899) om miljöfarlig  verksamhet och hälsoskydd (FMH) finns en ansats att 
systematiskt fördela koder till verksamheter. 
23 Svensk näringsgrensindelning (SNI) är en aktivitetsindelning som bygge r på EU-standarden NACE. Enligt SNI 
kan en verksamhet ha flera aktiviteter (s k SNI-koder). Den senaste versionen är SNI 2007. 
24 Ett geografiskt informationssystem (GIS) är ett da torbaserat system för att representera geografisk 
information såsom koordinater, utbredning, riktningar etc.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 213ges i det följande därför en utvikning infl uerad från litteraturen kr ing arbetet med att 
utveckla miljöindikatorer.  
10.2 Miljötillsynsdata som underlag för  
indikatorutveckling 
Ansträngningarna avseende att ta fram rele vanta indikatorer för vad som är känne-
tecknande för en globalt sett hållbar utve ckling har ökat sedan början av 1990-talet 
(Rametsteiner m.fl., 2011). Utvecklingen av hållbarhetsindikatorer har dock inneburit 
stora utmaningar på grund av dels svårighe ten att definiera och mäta vad som ska anses 
vara ”hållbart”, dels den no rmativa dimensionen av hållbar hetsbegreppet. Ur ett makro-
perspektiv kan de mellanstatliga process erna som omfattar de långsiktiga globala 
ansträngningarna ses som den kanske största utmaningen, men minst lika viktigt för det 
globala perspektivet är att ur  ett mikroperspektiv grunda i ndikatorerna på ett relevant 
dataunderlag. Det svenska operativa miljötillsyn sarbetet kan ur detta globala perspektiv 
ses som en viktig källa till information som i sl utändan syftar till att uppnå ett eller flera 
större mål. Oavsett makro- eller mikroni vå återkommer utmaningen med att kombinera 
den vetenskapliga kunskaps produktionen i termer av miljömått med den politiska norm-
bildningsprocessen. Utvecklingen av relevanta miljöindikatorer kan således drivas av en 
mängd olika och föränderliga motiv. Medan de t vetenskapligt styrda angreppssättet 
främst syftar till att utveckla indikatorer i syfte att göra förhandsbedömningar, 
konsekvensbedömningar av alternativa strate gier eller ta fram underlag till modellering 
och simulering, syftar indikatorutveckling styr d av politiska eller administrativa hänsyn 
mer till att mäta eller ta fram övervaknings verktyg för de viktigaste variablerna med 
avseende på hållbarhet. Fram tagandet av miljöindikatorer präglas således av behovet att 
på ett balanserat sätt integrera det aktuella  kunskapsläget med de samhälleliga normerna, 
vilket för med sig att behovet av och kraven  på dataunderlaget varierar beroende på 
behov och över tid.  
Miljö- och hållbarhetsindikatorernas roll i hå llbarhetsarbetet är att strukturera och 
förmedla information om vissa nyckelfrågor oc h relaterade trender beroende på vad som 
anses relevant för en hållbar utveckling. M iljöindikatorerna åstadkommer detta genom att 
aggregera flera variabler (eller andra indi katorer) till en enda storhet och åstadkommer 
därmed ett endimensionellt mått av en komplex  verklighet. Det grundläggande syftet med 
sådana mått är att möjliggöra jämförelser av tills tånd över tid, vilket i sin tur bl.a. syftar 
till att föra fram nya miljöstandarder och dr a (statistiska) slutsatser om förhållandet 
mellan tillståndet i miljön och sociala och e konomiska variabler (Ebert och Welsch, 
2004). Man kan naturligtvis också tänka sig i ndikatorer som är helt fristående från miljön 
och i stället ger en bild av hur de admi nistrativa processerna hos de operativa tillsyns-
myndigheterna förändras över tid. Det ställer a ndra krav på vilka data som sammanvägs, 
men grundprincipen är densamma. I det följande  görs dock antagandet att miljötillsynen 
har ett övergripande syfte och dä rmed måste betraktas ur ett miljöperspektiv, dvs. att det i 
första hand är data som kan kopplas till miljöpåverkan som är av intresse. 
 214Indikatorframställningen handlar således om a tt reducera en stor datamängd till de data 
som bäst ger svar på de frågor som kan tä nkas ställas. Utöver att beskriva rådande 
förhållanden och trender ger indikatorframstä llningen även möjlighet att förstå exempel-
vis hur människor och/eller miljöledning ssystem fungerar, kopplingen (inklusive 
beskaffenheten och styrkan) mellan olika pr ocesser och delsystem samt hur mänskliga 
handlingar påverkar olika dimensioner av hållb arhet i termer av t.ex. ekonomi, miljö och 
sociala frågor (Rametsteiner m.fl., 2011). Ur de tta perspektiv fyller miljöindikatorer ett 
långt viktigare behov än att enbart tillhandahålla  deskriptiv statistik. Indikatorerna utgör 
även ett stöd till forskare, politiker, medborga re och beslutsfattare som får möjlighet att 
åskådliggöra viktiga miljöaspekter och förutse kon sekvenser av åtgärder eller passivitet. 
Att identifiera, mäta och tillämpa lämpliga miljöindikatorer hör följaktligen till de stora 
utmaningarna för beslutsfattare, byråkrater , vetenskapsmän och medborgare sysselsatta 
med hållbarhet (McCool och Stankey, 2004). 
 
10.3 Inspektionspunkter som koncept 
Precis som i fallet med miljöindikatorer handlar inspektionspunkter (och den till en  inspektion hörande inspektionslistan) om att definiera de datapunkter som karakteriserar 
den aktuella inspektionen ur både de t lokala och det globala perspektivet . Med denna 
inspektionspunktsdefinition följer 1) att en  punkt ska vara så pass självbärande och 
uteslutande att den kan användas för flera syft en, 2) att punkter som är av betydelse för 
någondera av perspektiven ska tas med på inspektionslistan och 3) att punkter som är 
ovidkommande inte ska finnas med. För att en inspektionspunkt ska vara gångbar för 
flera syften måste den ofta mätas och rappor teras kvantitativt. Exempelvis skulle man 
kunna tänka sig att den enskilda miljöinspek tören bara behöver veta att avståndet till 
närmsta vattendrag överstiger 50 meter för sitt lokala beslutsfattande, men för den 
nationella statistiken är det ändå viktigt att i stället få en uppska ttning av det faktiska 
avståndet till vattendraget. Om inspektören enba rt matar in ”mer/mindre än 50 meter” så 
är det inte längre en inspektionspunkt utan  i själva verket en sammanslagning av en 
numerisk mätning och en slutsats avseende de nna mätning. Att alla perspektiv ska tas 
med på inspektionslistan handlar om att ta me d även de data som kan tänkas spela roll för 
någon annan avnämare. I en perfekt värld s kulle dessa inspektionspunkter redan finnas 
med eftersom inspektören rimligen borde basera sina slutsatser på alla relevanta data, men det kan nog krävas att datorsystemet automatiskt för in sådana punkter på 
inspektionslistan utifrån kända nationella behov, indikatorutveckling m.m. Att punkter 
som är ovidkommande inte ska finnas med är  måhända inte jätteviktigt, men handlar 
ytterst om att inte förvirra och risker a att förvränga avseende vad som faktiskt 
karakteriserar en situation. Exempelvis kan en inspektionspunkt som implicit är en följd 
av en annan inspektionspunkt föra med sig att denna inspektionspunkt får dubbelt 
genomslag vilket både är ett problem fö r den mänskliga bedömningen och för t.ex. 
utvecklingen av datorbaserade algoritm er för att hitta liknande fall. 
 Ur ett datalagringsperspektiv är det viktig t att systemet verkligen möjliggör att miljö-
inspektörens inspekterade och oförvanskade mätning kommer direkt in i databasen i sam-
band med att inspektören för in sina värden i datorsystemet (vilket kan ske redan på plats  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 215vid inspektion eller annars vid hemkomst). Skillnaderna gentemot dagens ordning blir 1) 
att datakvaliteten säkerställs på  lokal nivå av den professionella miljöinspektören, 2) att 
data blir tillgängliga för andra avnämare ”i  realtid” och därmed kan komma till nytta i 
andra delar av systemet och 3) att dataunde rlaget hålls konsistent  för alla avnämare. 
 Den inspektionslista som hör till en specifik inspektion handlar således om att definiera 
vad som karakteriserar ett inspektionsfall i termer av de inspektionspunkter som kommer 
att mätas, observeras eller utvinnas på annat sätt. En sådan inspektionspunkt skulle t.ex. 
kunna handla om onaturlig växtlighet vid u tloppet från ett avlopp (vilket skulle kunna 
indikera ett läckande avlopp) och om det finns sådan växtlighet är det som tidigare 
nämnts viktigt att denna växtlighet inte ba ra dokumenteras med en ja/nej-fråga utan med 
en uppskattning om graden av växtligheten. Genom att definiera en inspektionslista på 
detta sätt blir dataunderlaget tillgängligt fö r många olika typer av databehandling. 
Förutom möjligheten att ställa databasfrågor och erhålla deskriptiv statistik avseende 
enskilda variabler utgör inspektionspunkterna även ett bra underlag för olika typer av 
maskininlärning (prediktion med avseende på tidigare kända/inlärda mönster) och data-
mining (upptäckt av helt nya mönster i data).  
10.4 Inspektörsperspektivet 
Som tidigare nämnts vill vi på den opera tiva inspektörsnivån föra fram två möjliga 
beslutsstöd som kan implementeras utgående frå n tidigare inmatade inspektionslistor och 
hjälpa miljöinspektören innan respektive efter en inspektion. Innan inspektionen föreslår 
vi att en relevant inspektionslista tas fram ut gående från andra inspektionslistor för objekt 
med liknande FMH, SNI, geografi/GIS och a ndra objektspecifika data. Genom att låta 
datorn betrakta inspektionslistor för andra objekt med liknande objektspecifika data och 
sedan ta fram en lista med de populäraste in spektionspunkterna erhålls en inspektionslista 
som utifrån ett inspektörsperspektiv borde vara den mest relevanta. Därmed blir 
inspektionspunkterna definierade underifrån av  miljöinspektörerna själva: den som vill 
påverka kan föra in nya ”smartare” punkter som vinner i popularitet om de faktiskt anses ”smartare” av det övriga inspektörssamf undet och på samma sätt försvinner gamla 
”sämre” punkter automatiskt.
25 För att minska graden av ”inspektionspunktsanarkism” 
kan man tänka sig att exempelvis Naturvårdsve rket kan få tillåtas införa några mer eller 
mindre tvingande inspektionspunkter, vilket  skulle kunna konkretiseras genom att 
punkterna hamnar överst på inspektionslist an helt oavsett om de är impopulära i 
inspektörskretsar eller inte. Kanske kan det rö ra sig om att på detta sätt föra ut tillsyns-
vägledning genom att förorda att en viss mä tning som inte gjorts tidigare nu bör göras 
framgent. Som liknelse kan man här ha de öve rsta sponsrade svaren som man får upp vid 
en Google-sökning. 
                                                      
25 För att systemet ska fungera krävs att nyinkomna förslag på inspektionspunkter verkligen förs fram som 
alternativa förslag till de befintlig a inspektionspunkterna. De nya punk terna riskerar annars att bli klassade 
som impopulära/sämre eftersom de ännu inte har hunnit användas i nämnvärd utsträckning. Problemet kan 
t.ex. lösas genom att nya inspektionspunkter ges en vi kt som avtar med tiden, genom att de nya punkterna 
kopplas till befintliga punkter och förs  fram som alternativ till dem, eller genom att nya punkter presenteras på 
en separat ”nyhetslista”.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 216 
Efter inspektionen föreslår vi vidare att den ifyllda inspektionslistan används för att hitta 
ett antal liknande inspektionssituationer so m kan användas som underlag för att bedöma 
(och myndighetsutöva) i det aktuella fallet. För att automatiskt kunna jämföra och hitta 
liknande beslut måste beslutsunderlaget (dvs utdata från handläggningsprocessen) beaktas 
och jämföras med den aktuella situationen.  Generellt kan detta göras antingen modell- 
eller datadrivet, dvs. antingen genom att ut gående från kunskap ta fram en lämplig 
statistisk modell eller genom att träna/lära  upp en modell utgående från stora mängder 
data. Det finns många olika namn på dessa tv å generella angreppssätt och ofta lönar det 
sig att kombinera dem. Avgörande för framgång är att lära känna datamaterialet och hitta 
de särdrag i beslutsunderlaget som karaktär iserar beslutet och hur dessa särdrag hänger 
ihop. Som nämnts blir det här en balansgå ng mellan att med maskininlärning träna upp en 
modell, alternativt att försöka ta fram egen skaperna med t.ex. datamining för att sedan 
skapa en mer transparent statistisk modell.  
10.5 Effekter 
Den skisserade visionen för en framtida nationell databaslösning för miljötillsynen 
rimmar väl med aktuella trender i samhället avseende informationshantering och innebär 
samtidigt en separation mellan informationsha ntering och autonomi, dvs. att se data (som 
i slutänden ägs och bekostas av samma sk attebetalare oavse tt var datapunkterna 
uppkommit) som gemensamma behöver inte  ses som ett hot mot operativa tillsyns-
myndigheters autonomi. Relativt nuläget ko mmer därmed synsättet på data att kunna 
förändras från att vara en statisk ögonblicksb ild till att bli till ett användbart dataunderlag 
som kan komma till nytta för ett otal kända oc h ännu okända syften. Dagens arbete på 
nationell nivå som innebär att tillsynsvägle dning styrs med utgångspunkt från enkäter 
kommer att helt kunna ersättas med enkla datab asfrågor vilket underlättar för både den 
som slipper fylla i enkäterna och den som har a tt ta emot ett ofta tvetydigt enkätunderlag. 
 
Ur ett nationellt tillsynsperspektiv förtjäna r Livsmedelsverkets initiativ för omhänder-
tagande av tillsynsdata att lyftas fram. Redan i dag finns här ett system där de operativa 
tillsynsmyndigheterna årligen förväntas ladda upp vissa förutbestämda inspektionsdata i 
ett enhetligt XML-format. Med denna lösni ng har man således kommit en bra bit på 
vägen, även om analyserna baseras på mer än ett år gamla data och vägledningen därför 
inte avser de dagsaktuella problemen. För a tt knyta an till förnyelsen av webben skulle 
den i detta kapitel skisserade visionen dä rmed kunna kallas ”Livsmedelsverket 2.0”. 
Relativt Livsmedelsverkets lösning ger de n gemensamma databaslösningen som här 
föreslagits även möjlighet att ställa datab asfrågor i realtid och att kunna svara på 
eventuella oförutsedda frågor som kan tä nkas inkomma. Utöver att ta fram sådana 
statistikuppgifter blir det också enklare att följa upp hur kampanjer eller andra händelser 
förändrar/påverkar data. 
 Till sist ger visionen oss möjlighet att upprä tthålla ett relevant dataunderlag som kan 
bidra till datadriven utveckling av miljöindika torer syftande till att uppnå en långsiktigt 
hållbar utveckling. Kopplingen mellan det in spektörsdrivna framtagandet av relevanta  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 217inspektionspunkter krockar dock delvis med de tta perspektiv, dvs. det är inte säkert att 
miljöinspektörerna väljer att definiera inspek tionspunkter som enbart är nyttiga ur ett 
globalt perspektiv, men inspektionspunktsdef initionen för åtminstone med sig att de 
punkter som faktiskt samlas in och ligger till grund för tillsynsbedömningarna också är 
potentiellt relevanta för den globala indikatorutvecklingen.  
10.6 Arbete med prototyper 
Under senare delen av EMT-programmet har de användarcentrerade forsknings-
aktiviteterna och det framtagna scenariot som be skrivs mer ingående i kapitel 9 legat till 
grund för framtagandet av datorbaserade prototyper i syfte att påvisa, konkretisera och 
testa de viktigaste utkomsterna från progra mmet i allmänhet och från workshopserien i 
synnerhet. Medan dagens datorsystem hos kommuner och länsstyrelser främst syftar till 
ärendehantering (se kapitel 5) tar prototyparbet et i stället fasta på att hjälpa och förnya 
avseende inspektörens bedömning och beslut sfattande. Med detta fokus kan programmet 
sägas göra ett ställningstagande avseende att e ffektivitet inom miljötillsyn bör handla om 
informationshantering av miljödata snarare än att vara ett mått på hur effektiv en 
myndighets ärendehantering är.  
En strävan under prototyputvecklingsarbetet har varit att arbeta användarcentrerat snarare 
än att låta tekniken styra. Detta har åstadkom mits genom att låta de övriga delprojektens 
arbete informera workshopserien vilken i si n tur har informerat och styrt utvecklings-
arbetet. Vidare har det varit en strävan att te kniskt åstadkomma en helhet där dels de mest 
intressanta funktionerna har implementerats, de ls resterande funktionalitet finns i enklare 
representationsform (skisser). 
 
Tekniskt kan prototyparbetet grovt delas in i två delar med dels en mobilapp som påvisar 
möjligheten till effektiv datainhämtning med hjälp av kamera, GPS, dokumentinmatning 
m.m., dels ett mer stationärt informationssy stem med fokus på en ”jämförelsevy” (och 
övriga vyer i form av skisser). Mobilappen  exemplifierar hur taggade/uppmärkta data 
effektivt kan erhållas i rätt format medan jä mförelsevyn exemplifierar mycket av det som 
programmet syftar till att åstadkomma i form av likformiga beslut över landet, möjlighet 
till nationell uppföljning etc.  
Jämförelsevyn ger stöd för två typer av jämför elser utgående från inspektionspunkterna i 
inspektionslistan. Innan inspektion ger jämför elser hjälp med att ta fram en lämplig 
inspektionslista baserat på FMH, SNI och geografi/GIS. Efter inspektion ger en 
jämförelse av den ifyllda inspektionslista n hjälp med att bedöma (och i slutänden 
myndighetsutöva). Tillsynsjämförelserna som de har implementerats i prototypen för 
fram ett antal viktiga poänger som har fra mkommit i samband med workshopserien och 
den användarcentrerade analysen av materi alet: dialog mellan verksamhetsutövare och 
inspektör gynnas, grad av likformighet i bedömningar synliggörs och nationell uppföljning kan göras med ”ett knapptryck”. En viktig förutsättning för databehandling 
överhuvudtaget är dock att data inhämtas sy stematiskt och görs jämförbar, vilket den 
implementerade mobilappen är ett exempel på. Vidare är de t också viktigt att det finns  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 218spårbarhet så att den slutgiltiga helhetsbe dömningen understöds av  relevanta kvantitativa 
data, dvs. att det går att söka sig tillbaka till de källor som utgör underlag för de slutsatser 
som dras. 
 
10.7 Från idé till verklighet 
Prototyperna inom EMT-programmet är forskni ngsprototyper som har tagits fram för att 
belysa viktiga poänger i syfte att tjäna som underlag för vidare diskussion med 
intressenter på olika nivåer. Det innebär såled es att det i dag inte finns ett enda ”EMT-
system” med väldefinierade systemgränser som kan utgöra grund för kravställning och 
vidare upphandling. I stället finns det en mängd olika mer eller mindre implementerade 
koncept och forskningsidéer som är framtagna u tifrån de slutsatser som presenteras i de 
övriga kapitlen i denna rapport och som kan ligga till grund för vidare diskussion. Dessa 
idéer och koncept skulle kunna bana väg för ett vidare arbete med att ta fram ett eller flera 
system, eller kanske ett framtagande av sy stemkomponenter inom ramen för befintliga 
stödsystem. Först därefter kan ett kravställn ingsarbete ligga till grund för olika typer av 
cost-benefit-analyser. Sådana analyser kan t.ex. ta hänsyn till hur man relaterar 
investeringskostnad till bättre miljö i termer av t.ex. bättre insikt om miljöindikatorer 
(detta är ett exempel på ett tänkbart syst em på nationell nivå) eller mer rättssäkra 
bedömningar (detta är ett exempe l på ett tänkbart system på inspektörsnivå). Nya typer av 
teknikstöd skulle kunna  implementeras inom ramen för befintligt systemstöd eller i form 
av fristående system/datorprogram, men först krävs arbete med att beakta EMT:s idéer 
och fundera på hur och med va d man vill gå vidare (tekniskt, politiskt, juridiskt m.m.) 
 
10.8 Fallstudie: anmälan om läckande avlopp 
Den utvecklade konceptprototypen för jämför elser av liknande fall har ett webbgränssnitt 
enligt figur 10.1 med en underliggande datab as, tillhörande GIS-funktionalitet m.m. I det 
följande beskrivs med hjälp av denna prototyp  hur en inspektör skulle kunna dra nytta av 
ett analysstöd med tillgång till ett uppdaterat nationellt dataunderlag fö r att kunna ta sig 
an en inkommen avloppsanmälan.   
Överst i figur 10.1 ses ett antal processteg i form av de flikar som användaren kan klicka 
på för att gå vidare: plan, förberedelse, insp ektion, jämför, beslut och utvärdering. Till 
vänster ses en tidslinje som utgör kopplinge n till underliggande ärendehanteringssystem 
där bl.a. kontakterna med anmälaren och ve rksamhetsutövaren åskådliggörs. Tanken är i 
övrigt att systemet ska utgöra en fristående komponent som hålls frikopplad från ärende-hanteringen. I mitten ses sedan inspektionslista n som i detta fall redan är ifylld eftersom 
den i figuren aktuella fliken ”inspektion” är den flik som inspektören arbetar med vid 
återkomst till kontoret. Till höger ses till slut ett GIS-lager med möjlighet till interaktion med en mängd olika kartlager. De andra flik arna innehåller annan information, men har 
grafiskt sett samma utseende som i figur 10.1. 
 219 
Figur 10.1:  Den utvecklade datorsystemsprototypen innehåller ett flertal mer eller mindre välutvecklade 
vyer med tillhörande flikar. Olika ingångar finns för olika aktörer som t.ex. inspektör, kommunledning, 
nationell uppföljning m.m. I figuren visas inspektionsfliken där miljöinspektören får möjlighet att överväga 
det insamlade datamaterialet innan han/hon går vidar e med sin bedömning i det aktuella fallet. 
 220 
Planeringsfliken utgör kopplingen till kommunens system för ärendehantering och försöker illustrera verksamhetsstyrningen som kopplar till den övergripande kommunala 
planeringen. Här återfinns planerade aktivite ter och nyinkomna ärenden. Denna flik har 
inte varit i fokus under prototyparbetet efte rsom den som nämnts ha ndlar mer om ärende-
hanteringen än om de nya koncept som protot ypen främst syftar till att demonstrera och 
har därför realiserats med en inskannad skiss vilket är ett exempel på en alternativ 
användning av prototyper under forskningspr ogrammet. I detta fall har en anmälan 
avseende ett läckande avlopp inkommit till komm unen, vilket prioriteras inom ramen för 
inspektörens befintliga schema. 
 I den andra fliken som benämns ”förbere delse” kan man i tidslinjen till vänster se 
information avseende själva anmälan med länka r till de relevanta dokumenten. Det är inte 
fastighetsägaren som har gjort anmälan, utan det är en granne som oroar sig för påverkan 
på ett vattendrag. Vidare kan man se att system et har använt sig av befintlig information 
om objektet i syfte att generera en relevant  inspektionslista baserad på inspektionslistor 
för objekt med liknande karakteristika. I detta fall rör det sig om ett avlopp och därför har 
t.ex. jordartsdatabaser kommit till användning. T ill sist finns även information om vanliga 
fel för liknande objekt som hämtats från avlo ppsguiden.se som råkade vara den mest 
relevanta databasen i just detta fall. Inspek tören är dock inte nöjd med inspektionslistan 
som skapats automatiskt eftersom han/hon känner att det saknas punkter som är viktiga 
för hans/hennes vidare bedömning. I ruta n benämnd ”Ny inspektionspunkt” lägger han/ 
hon därför i tur och ordning till de punkte r som han/hon saknar avseende överfyllnads-
larm och täthet: ”Tanken ha r ett fungerande överfyllnadsl arm installera t” respektive 
”Tanken och tilloppsledningar är täta”. 
 Nu är det meningen att inspektören ska känna  sig tillräckligt förberedd för att åka ut på 
och genomföra sin inspektion. Som stöd för arbetet har han/hon med sig sin objekts-
specifika inspektionslista. Själva datainsa mlingen stöds inte inom ramen för den 
utvecklade analysprototypen vilket beror på  att inspektörerna genom workshoparbetet i 
forskningsprogrammet påtalat att själva insp ektionsmomentet inte skulle gynnas utan 
snarare störas av ett datorstöd eftersom f okus under själva inspektionen måste ligga på 
själva interaktionen med verksamhetsutöva ren. Under forskningsprogrammets tidigare 
faser har det även tagits fram en mobilapp för datainhämtning, men en sådan utveckling 
ser ur det användarcentrerade perspek tivet således ut att höra till framtiden. 
 
Fliken ”inspektion”, dvs. den flik som är vald  i figur 10.1, handlar i själva verket om vad 
som händer då inspektionen redan är genomförd och resultatet i form av mätvärden för de 
olika inspektionspunkterna har tillkommit till syst emet (hur punkterna har hamnat i data-
basen beror på i vilken form inspektören tog med sig sin in spektionslista, kanske rör det 
sig om pappersanteckningar som måste matas in eller så är punkter na kanske redan upp-
laddade från en handhållen dator av något sl ag). Förutom de nya ärendehanterings-
posterna i tidslinjen är inspek tionspunkterna (som nu även innehåller de av inspektören 
tillagda posterna) nu ifyllda och det finns mö jlighet att bilda sig en vidare uppfattning 
med hjälp av de olika GIS-lagren. Som syn es i figur 10.1 är två inspektionspunkter  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 221avvikande relativt normalbilden. Denna vy har således syftat till att ge inspektören en 
bättre bild av det inspekterade objektet, v ilket avslutas med en övergång till att i nästa 
steg bedöma i det specifika fallet. 
 
I nästa flik som benämns ”jämför” har et t antal liknande fall från det övriga riket 
åskådliggjorts tillsammans med diverse statis tik avseende tidsåtgång, hur den aktuella 
kommunen skiljer sig gentemot  riket m.m. De liknande fallen presenteras tillsammans 
med procentsatser som visar hur pass lika de är  det aktuella fallet med avseende på den 
ifyllda inspektionslistan. Med likhet avses fö ljaktligen likhet på inspektionspunktsnivå 
avseende dels vilka inspektionspunkter som i ngår i listan, dels vilka värden som mätts 
upp eller på annat sätt angivits för de aktu ella punkterna. Denna likhetsdefinition följer 
naturligt av de tidigare delarna i detta kapitel som ju mycket har handlat om vikten av att 
betrakta de särdrag som är karakteristiska  för en viss situation i syfte att upptäcka 
liknande (data-) mönster. Däremot används  inte själva bedömningarna för likhets-
beräkningarna. Dessa bedömningar nås genom länkar till de relevanta beslutsdokumenten 
i ärendehanteringssystemet och syftar i st ället till att ge inspektören underlag för sitt 
beslutsfattande. I det aktuella avloppsfallet har tre liknande fall hittats, där ett av fallen är 
mycket snarlikt. Genom att ta del av beslut sdokumenten för de tre fallen får inspektören 
en god bild av hur det ser ut i landet och kan stämma av att han tänker rätt. 
 Den näst sista fliken benämns ”beslut” och handlar främst om att omsätta den tidigare 
insikten till beslut samt att utföra den nö dvändiga myndighetsutövni ngen. Detaljerna i det 
aktuella fallet ger vid handen att avloppet  bör bytas ut, men att det inte behöver göras 
omgående utan att det räcker om det görs inom två års tid. För att ta fram besluts-
underlaget tar inspektören hjälp av de tidi gare beslutsunderlagen för de framtagna 
liknande fallen. I detta fall sker först komm unikation avseende beslutsintention till både 
fastighetsägaren och anmälaren som därefter  inkommer med sina respektive kommentarer 
varpå beslutet kan kommuniceras. Ärendehant eringen åskådliggörs i tidslinjen i systemet. 
 Den sista fliken handlar om att utvärdera och återkoppla till kommunledningen som  
underlag för en mer systematisk utvärderi ng som sedan kan påverka planeringsarbetet 
(som i sin tur utgör ett underlag för den första fliken i systemet enligt ovan).  
10.9 Utvärdering 
För att utvärdera den framtagna prototyp en och idéerna avseende att arbeta med 
inspektionspunkter, inspektionslistor, liknande  fall m.m. arrangerades i början av hösten 
2012 ett utvärderingstillfälle där deltagarna fick stega sig igenom och diskutera 
prototypen. Som grund för utvärderinge n användes samma avloppsanmälan som 
beskrivits i ovanstående fallstudie och efters om prototypen tagits fram med utgångspunkt 
i inspektörers behov bjöds delta gare bestående av praktiser ande inspektörer in. Under 
dagen fick dessa sedan i uppdrag att med hjäl p av prototypen parv is arbeta med det 
inkomna avloppsärendet. Det övergripande sy ftet med utvärderingen var att undersöka 
huruvida konceptet stödjer inspektörens framtid a praktik och det förväntade resultatet var  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 222att få synpunkter rörande tillhandahålln a funktioner, hur prototypen kan stödja 
inspektörens praktik och pro cess, samt konceptet som helhet. 
 
Deltagarna var överlag positiva till konceptet som helhet och detta även då program-
företrädarna uttryckligen bad om att få ”stenhård kritik”. Saker som diskuterades mer 
ingående handlade om nyttan med att jämf öra sig med övriga Sverige, ägandet av och 
arbetet relaterat till inspektionspunkter och vikten  av att inte staten påtvingar system på 
de operativa tillsynsmyndigheterna. Funkti oner som uppskattades extra mycket var 
kopplingen mellan att i förväg generera en in spektionslista som sedan används för att ta 
fram liknande fall, listan med ”vanliga fe l” och synliggörandet av avvikelser. 
 Själva grundidén med att arbeta med inspekti onspunkter och de fördelar som någon form 
av gemensam databaslösning för med sig i term er av rättssäkerhet, statistisk bearbetning, 
beslutsstöd, att få slippa ”enkätelände t” m.m. omfamnades av de deltagande 
inspektörerna. Ägandet av insp ektionspunkter (och data i allmänhet) är dock en känslig 
fråga som gav upphov till diskussion och mana r till eftertanke. Här fanns det initialt 
delade meningar kopplade till kom muners autonomi. Från forskningsprogrammets sida 
presenterades synen avseende att informations hantering och autonomi är och bör vara 
skilda saker, vilket de deltagande inspek törerna kunde hålla med om. Den kanske 
intressantaste observationen var att inspektöre rna hade lätt för att identifiera nya och 
omformulera gamla (mindre bra) inspektionspun kter och verkade ta inspektionspunkterna 
till sig som ett levande material som kontinuerligt kan förbättras och anpassas efter 
behov.  
En rad förbättrings- och förändringsförslag av seende olika typer av detaljer i prototypen 
uppkom under dagen. Ett sådant förslag är att tidslinjen även borde kunna användas för 
eget arbetsmaterial och inte bara för det so m har med själva ärendehanteringen att göra. 
Inspektörerna eftersökte här specifikt möjlighete n att kunna arbeta med material som inte 
arkiveras utan i stället slängs i samband med att ärendet slutförs, vilket motiverades med att de annars behövde föra an teckningar vid sidan av gällande  saker som i slutänden ändå 
visar sig vara ointressanta för det aktuella fallet. Andra detaljkommentarer hade att göra 
med själva utformningen av webbgränssnittet avseende t.ex. möjligheten att kunna fram-
häva extra viktig information, en soptunna ikon för att enkelt kunna ta bort inspektions-
punkter, benämningar osv. 
 Som grund för utvärderingen användes ett fak tiskt case rörande ett läckande avlopp, 
vilket är ett ärende som omhändertas loka lt på kommunal nivå. Eftersom kommuners 
processer och rutiner ser olika ut får det l okala perspektivet återverkningar avseende 
kontakten med verksamhetsutövaren och även  den faktiska myndighetsutövningen. En 
intressant observation som framkom vid utvärder ingen belyser detta genom att det i det 
fall som användes vid utvärderingen förekom att beslutet skickades för påseende till de 
olika aktörerna innan det slutligen fastställdes,  vilket de deltagande inspektörerna menade 
inte var särskilt vanligt förekommande (o m det överhuvudtaget förekom) i deras hem-
kommuner. Utvärderingen bygg de dock på data som visade att det i andra kommuner var 
praxis att hantera ärenden på detta sätt. Sådana olikheter s kulle kunna betraktas som efter- NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 223strävansvärd kommunal autonomi, eller så kan de t vara tecken på en oönskad olikhet som 
ger upphov till olika behandling. Helt oavsett vilket perspektiv som tas så är det enligt forskningsprogrammets mening viktigt att oli kheter synliggörs i ett nationellt hänseende 
och ligger till grund för vidare diskussion, vilk et inte är fallet i dag då data bara finns 
lokalt hos de operativa tillsynsmyndigheterna.  
10.10 Sammanfattning 
Detta kapitel har ställt miljötillsynsarbetet i kontrast till modern informationshantering 
och diskuterat hur informations- och komm unikationsteknik (IKT) s kulle kunna användas 
för att förnya, effektivisera och bedriva ett mer proaktivt miljötillsynsarbete på den 
operativa nivån samtidigt som andra mer globala informationshanteringsaspekter 
tillgodoses. Som grund för vad IKT kopplat till nationellt tillgängliga data skulle kunna 
bidra med försöker kapitlet sätta miljötillsynsd ata i ett större perspektiv genom att 
diskutera den så viktiga utvecklingen av miljöi ndikatorer, vilket sedan banar väg för att 
definiera koncepten ”inspektionspunkt” och ”i nspektionslista”. Dessa koncept är bärande 
för det vidare arbetet med att ta fram en mer konkret systemvision. 
 En grund för arbetet har varit att arbeta a nvändarcentrerat och utgå från inspektörens 
praktik, vilket fått återverkning på den pr esenterade visionen av hur det framtagna 
scenariot i kapitel 9 skulle kunna konkreti seras. Konceptet har tagits fram genom 
användande av datorbaserade forskningsprotot yper som påvisar några av de idéer som 
forskningsprogrammet har resulterat i, vilket har presenterats mer utförligt i kapitlet. 
 Helt centralt för de poänger som presenteras i kapitlet är tillgången till data på olika  
nivåer och forskningsprogrammet föreslår dä rför att en gemensam databaslösning tas 
fram. Samtidigt är problemet med otillgänglig a data komplext och kan inte enkelt lösas 
genom att likt ett företag upphandla första b ästa ”business intelligence-lösning”, utan det 
handlar om att ta ett helhetsgrepp och ko mbinera de olika perspektiven och makt-
balanserna som finns i systemet som helhet.  
10.11 Referenser 
Ebert, U. och H. Welsch, 2004, ”Meaningful Environmental Indices: A Social Choice Approach”, Journal of Environmental Economics and Management  47(2), 270–283. 
 
McCool, S.F. och G.H. Stankey, 2004, ”I ndicators of Sustainability: Challenges and 
Opportunities at the Interface of Science and Policy”, Environmental Management  33(3), 
294–305. 
 Rametsteiner, E., H. Pülzl, J. Alkan-Olss on och P. Frederiksen, 2011, ”Sustainability 
Indicator Development – Science or Political Negotiation?”, Ecological Indicators  11(1), 
61–70.   NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 224Kapitel 11 
Framtida analysmöjligheter 
EMT har i ett antal rapporter visat vilken typ av statistiska och ekonometriska analyser 
som går att utföra på MSA-data (miljösanktion savgifter). Med en större tillgänglighet av 
data skulle liknande analyser kunna genomföras på ett bredar e urval av utfallsvariabler. 
 
Genom den enkät som EMT genomförde hösten 2011 (se kapitel 2) har det skett en 
kartläggning av olika relevanta faktorer  rörande den kommunala miljötillsynen. Det 
skulle därför vara värdefullt att göra regel bundna uppföljningar. Dock är det knappast 
idealt med enkäter av flera skäl. Enkäter är  tidskrävande, varför svarsfrekvensen blir 
lidande. Dessutom är många svar subjektiva och baserade på uppskattningar. Att i stället 
samla in data direkt i samband med insp ektioner och andra tillsynsaktiviteter, som vi 
redogjort för i kapitlen 9 och 10, to rde öka tillförlitligheten och spara tid. 
 
I de följande avsnitten redovisar vi vilka olika typer av analys som skulle vara av intresse 
i framtiden och som skulle underlättas av att tillgängligheten på data förbättras. 
 
11.1 Professionella bedömningar 
Till miljöinspektörens uppgifter hör att göra avancerade bedömningar. Det är av vikt för den fortsatta utvecklingen av yrket att u ndersöka hur, mer exakt, miljöinspektörer 
resonerar i sitt beslutsfattande. Det är bet ydelsefullt eftersom sådan kunskap bidrar till att 
fortsätta utveckla de högskoleutbildningar so m finns i landet. Det bidrar också till att på 
ännu bättre sätt kunna ge redan aktiva inspek törer fortbildning. Genom ökad kunskap om 
hur den professionella bedömningsprocessen går till ökar också själva professionens 
status. Genom mer forskning om hur miljö inspektörers professionella bedömningar går 
till kan just denna yrkesgrupp gå före i ut vecklingen av svensk myndighetsutövning i 
stort.  
 Det finns några områden som här ska lyftas fram som särskilt viktiga ur forsknings-
synpunkt. För det första är en viktig fråga hur de under själva inspektionen tänker och 
bedömer. För det andra hur de lägger ihop a lla delarna inför det formella myndighets-
beslutet. Det är en process som kräver stor erfarenhet. Det är viktigt att undersöka hur 
denna kompetens utvecklas under de första åren  av en inspektörs yrkesliv. På så sätt kan 
man ta reda på vad unga inspektörer be höver för stöd för att rätt utveckla denna 
kompetens. Inspektörer lever med ibland otyd liga eller motstridiga mål, med krävande 
kommunikation och med bedömningar på flera o lika områden. Det är med andra ord flera 
olika kompetenser som krävs för att inspektören ska bli duktig på sitt yrke, men också känna att vederbörande behärskar yrket och är beredd att stanna kvar i det. Vi har under 
detta forskningsprogram endast påbörja t det arbetet genom att undersöka vilka 
dimensioner som ingår i deras bedömningar.    NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 225När det gäller effektivitet och professionella  bedömningar är det en mycket komplex 
materia. Det vi vill understryka här är att miljöinspektörers bedömningar är viktiga för 
effektiviteten på mer än ett sätt. Kan man st ärka deras kompetens i att utföra väl genom-
tänkta bedömningar som håller vid en eventu ell rättslig prövning och som är både 
korrekta och begripliga för den verksamhetsutöva re som berörs, bidrar det till en effektiv 
miljötillsyn. Men för att man ska kunna göra de t behöver man samla mer kunskap om hur 
inspektörernas bedömningar faktiskt går till och hur de utvecklas över tid.  
 
11.2 MI:s påverkan på verksamhetsutövarna 
De utbildningar i motiverande samtal (MI) som gjorts i fyra kommuner har utvärderats av de deltagande inspektörerna. De tta har skett genom att låta inspektörerna själva fylla i 
enkäter där de skattat hur  de uppfattat genomförandet av en inspektion samt hur 
tillämpbar metoden är i inspektionsarbetet. Därigenom har man kunnat se om MI-
utbildningen har haft någon effekt på hu r inspektörerna upplever sina möten med 
verksamhetsutövare och om de uppfattat att utbildningen varit dem till gagn. Inspektions-
samtal har också spelats in och sedan koda ts för att se i vilken utsträckning MI-
utbildningen har påverkat inspektörernas kommunikation.  
Således har man kunnat mäta den effekt som M I-utbildningen har haft på inspektören och 
på dennes kommunikation. Det visade sig i de nna studie att inspektörerna bedömde MI 
som användbart och att de utvecklade sin MI-kompetens efter MI-utbildningen. Detta 
säger dock ingenting om huruvida verksamhet sutövarna har påverkats i sitt miljöarbete. 
Ett nästa steg skulle därför vara att undersöka  om det finns skillnader i beteende mellan 
verksamhetsutövare som har träffat en inspektör med högre MI-kompetens och 
verksamhetsutövare som har träffat en insp ektör med lägre MI-kompetens. Exempelvis 
skulle man kunna analysera utfall som före lägganden, åtalsanmälningar och MSA över 
tid för att fastställa om MI-utbildningen ha r en effekt på verksamhetsutövarna och 
huruvida denna effekt är bestående. 
 Det finns således ett behov av att undersöka sambandet mellan MI-utövande/MI-beteende 
och verksamhetsutövarnas miljöbeteende/miljöe ffekt. I nuläget saknas dock mått på om 
verksamhetsutövare påverkas till ett bättre milj öbeteende av MI. Framtida studier skulle 
kunna ge svar på följande viktiga framtida frågeställningar:  
 Leder en högre MI-kompetens hos inspek törerna till ett förbättrat miljöbeteende 
hos verksamhetsutövare?  
 Hur hög MI-kompetens är en rimlig och tillräcklig ambitionsnivå?  
 När är det lämpligt respektive mindre lämpligt att använda MI i 
inspektörsarbetet? 
 Vilka MI-färdigheter är mest avgörande  för att påverka verksamhetsutövares 
miljöbeteende?  
 Vilka MI-variabler bör man fokusera på att förbättra? 
 Hur ser ett lämpligt MI-utbildningsupplägg ut mot bakgrund av erfarenheterna av 
denna studie och EMT i stort? 
 22611.3 Utvärdering av tillsynens utfall 
Under arbetet har vi identifierat bl.a. följande områden som förtjänar vidare 
uppmärksamhet: 
1) Hur påverkar olika finansierings modeller tillsynens utförande?  Ett återkommande 
tema i de tidigare intervjustudier som gjor ts är den resursbrist som inspektörer och 
handläggare upplever i sitt arbe te. Vidare har vi i vår egen forskning fått indikationer på 
att finansieringen av den operativa tillsynsv erksamheten kan påverka själva tillsyns-
arbetet, som exempelvis krav på graden av kostnadstäckning av tillsy nen. För att ge bästa 
möjliga förutsättningar för att tillsynen ska bli e ffektiv måste en tillräcklig resursnivå nås 
utan att finansieringskraven blir alltför st yrande för hur tillsynen bedrivs. Det behövs 
vidare forskning om olika finans ieringsmodeller för miljötillsyn. 
 
2) Hur påverkar den organisatoriska utformni ngen av den operativa tillsynsmyndigheten 
förutsättningarna för en rätt ssäker och effektiv miljötillsyn?  Både tidigare studier och 
EMT:s forskning har uppmärksammat hur olika organisatoriska aspekter av de operativa 
tillsynsmyndigheterna påverkar arbetet med miljötillsyn. Ett förekommande problem för 
att åstadkomma en effektiv och rättssäker  miljötillsyn är att miljö- och näringslivs-
intressen blandas på en låg operativ nivå i tillsynsarbetet. Av den anledningen är det 
intressant att utreda olika modeller för en rimlig separation av miljö- och näringslivs-
intressen på lokal (kommun) och regional (län sstyrelse) nivå. I kapitel 3 av denna rapport 
har det exempelvis visats att antalet MS A som en kommun utdelar påverkas av dess 
politiska styre. Med tillgång till data rörande en mängd andra variabler är det nu möjligt 
att förfina analysen. Syftet är dels att undersöka huruvida samma mönster gäller antalet 
förelägganden och åtalsanmälningar som en kommun gör, dels att kartlägga exakt hur 
kopplingen mellan politiskt styre och användandet av MSA eller andra utfallsvariabler ser 
ut.  
3) Arbeta vidare med att identifiera indikato rer för uppföljning av tillsynens effektivitet 
och rättssäkerhet.  Detta förutsätter dock ett förbättrat  dataläge. Som tidigare nämnts har 
den svenska miljötillsynen en starkt decentra liserad struktur med flera hundra operativa 
tillsynsmyndigheter. För att säkerställa en rim lig grad av rättssäkerhet och effektivitet 
behövs information som kan ge tillsynsvägledande  myndigheter en rimlig chans att följa 
upp och koordinera den opera tiva tillsynen. För att ta fram rimliga indikatorer som kan 
användas för uppföljning och koordinering behö vs forskning på faktiska data, vilka till 
största del saknas i dag.   
4) Empiriskt undersöka eventuella variation er gällande verksamhetsu tövares arbete mot 
miljömålen.  Om tillsynsmyndigheternas kunskaper rörande verksamheternas incitament 
förbättras torde tillsynen kunna effektiviser as såtillvida att resurser fokuseras på de 
områden där behovet är som störst. En förutsättn ing för detta är att med hjälp av modeller 
systematiskt begripliggöra olika aktörers inc itament samt interaktionen mellan dessa, för 
att sedan med hjälp av konsistent insamlad  data testa de teoretiska prediktionerna 
empiriskt. 
 227En viktig fråga är här att undersöka vilka dr ivkrafter som är väsentligast när det gäller 
verksamhetsutövarnas miljöarbete. Dett a kan exempelvis ske genom enkäter till 
verksamhetsutövare med frågor som; hur vik tig är lagstiftning och tillsyn jämfört med 
marknadsincitament (som t.ex. miljökrav frå n kunder)?; vad är mest avskräckande, straff 
eller negativ publicitet? En liknande amerik ansk studie är Gunningham m.fl. (2005). En 
sådan studie kan leda till att vi exempelvis ka n identifiera skillnader i drivkrafter mellan 
olika branscher, företagsstorlek m.m.  
 Ett annat sätt att empiriskt undersöka hur verksamhetsutövare reagerar på olika 
incitament är att mäta dera s miljöbeteende genom olika ut fallsmått. Därmed undviks de 
problem vi redan nämnt med enkäter. Två mö jliga sådana utfallsmått är dels att använda 
emissionsdata från SMP och de ls att använda sig av någon typ av bedömningskriterium 
som inspektörer/handläggare rapporterar. Ex empel på det senare måttet kan vara om 
verksamhetsutövare upp- eller nerklassas enlig t SKL:s taxa enligt risk och erfarenhets-
bedömning. Ett tredje mått som redan nämnts  är antalet formella uppföljningar av 
avvikelser som förelägganden, MSA eller åtal sanmälningar.  En förutsättning för en 
analys med dessa mått är att vi kan ko ppla olika tillsynsinsatser till utfallsmått på 
verksamhetsutövarnivå. Ett exempel är a tt simultant estimera enskilda verksamhets-
utövares sannolikhet att få ett tillsynsbesök med sannolikheten att samma verksamhets-
utövare får en formell uppföljn ing (eller får en bedömd minskning av sin miljörisk enligt 
SKL:s taxa). En liknande studie har utförts på flamländsk data av Rousseau (2007). 
 
En tredje metod för att undersöka verksamhet sutövares incitament är att använda sig av 
experimentell metod. Här vä ljs någon eller några verksa mhetsutövargrupper ut som 
utsätts för någon typ av behandling samtidig t som en kontrollgrupp inte får en sådan 
behandling. En behandling sku lle kunna vara en speciell typ av tillsyn (t.ex. MI som 
redan nämnts), eller ett bonussystem för miljö arbete, eller ett bestraffningssystem som 
exempelvis publicering av en ”svart lista ” av misskötsamma verksamhetsutövare. 
Experimentdeltagarna (eller snarare effekt en av behandlingen) kan sedan utvärderas 
utifrån något av ovan nämnda utfallsmått.  
 
Att bättre förstå vad som driver verksamhetsu tövare att arbeta mot miljömålen samt att 
följa lagstiftningen är en viktig förutsättni ng för att kunna definiera och utvärdera olika 
tillsynsmetoder. Med utgångspunkt i olika EM T-modeller kan vi formulera ett antal 
specifika hypoteser om tillsynsmetoder som testas på tillsynsdata. Analysen kan då exempelvis användas för att utvärdera effe kten av föranmälda respektive oanmälda 
inspektioner, förekomsten av information i tills ynsarbetet, användningen av olika typer av 
uppföljning vid konstaterade avvikelser so m t.ex. föreläggande, föreläggande med vite, 
MSA, åtalsanmälan etc. Kartläggningen av ve rksamhetsutövares incitament kan också 
hjälpa till att hitta effektiva tillsynsmetoder som inte bara leder mot miljömålen utan 
också bidrar till en så liten kostnad fö r verksamhetsutövarna som möjligt. 
 22811.4 Framtida statistisk analys 
Den statistiska analys som presenterades i kapitel 3 visar hur data som samlats in 
konsistent över tid kan användas. Med hjälp av de MSA-data som varit tillgängliga har 
det varit möjligt att undersöka recidi vism samt eventuell politisk påverkan. 
 För att kunna mäta effektivitet skulle det kr ävas ett stort antal mått för resursanvändning, 
mål, aktivitet och utfall. Det kan alltid diskuter as vilka mått som är relevanta eller inte (se 
kapitel 12), men det är alltid bättre att ha  tillgång till så många mått som möjligt. Med 
hjälp av statistiska metoder är det sedan möjligt att sålla bland måtten. 
 
En sådan metod är Exploratory Factor (Principal Components) Analysis – EFA . Metoden 
går ut på att kombinera de ursprungliga variablerna (måtten) för att skapa nya 
okorrelerade komponenter. Dessa komponenter skiljer sig åt såtillvida att de är olika 
starkt kopplade till de ursprungliga variable rna och kan därför rangordnas med avseende 
på i vilken grad de förklarar ett utfall.  Detta innebär att ma n kan plocka bort de 
komponenter med lägst förklaringsgrad utan st örre förlust. Därigenom kan man reducera 
antalet variabler avsevärt. Självklart inne bär denna metod en avvägning mellan att 
använda så mycket information som möjligt och kostnaden av att hantera denna 
information (i tid eller i svårighet att tolka).  
 Genom att välja de komponenter med högst förk laringsvärde och bortse från resterande 
komponenter skulle indikatorer kunna skapas, gi vet att data för en mängd olika mått finns 
tillgängliga.  
11.5 Sammanfattning 
Vi har i detta kapitel redogjort för olika frågeställningar och analysmetoder som kan 
användas för att studera och utveckla svensk miljötillsyn. Delvis handlar det om att följa 
upp de delprojekt som ägt rum inom ramen för EMT. Det skulle vara av stort intresse att 
undersöka effekten av MI-utbildningen över längre tid och hos verksamhetsutövarna. 
Likaledes skulle ett fortsatt utforskande  av beslutsfattande och professionella 
bedömningar i tillsynsarbetet vara  önskvärt. När det gäller mätandet av tillsynens utfall är 
en viktig förutsättning införandet av ett info rmationssystem för att öka utbudet, kvaliteten 
och kontinuiteten av tillsynsdata . Kapitlen 9 och 10 redogör för en prototyp av ett sådant 
 Regelbunden och konsistent data insamling har dessutom fördelen att forskare och/eller 
andra intressenter inom svensk miljötillsyn kan dra nytta av plötsliga förändringar i miljö-
tillsynens förutsättningar, som t.ex. förändri ngar i EU-lagstiftning, införandet av nya 
tillsynstaxesystem m.m. Den intresserade kan då göra s.k. före och efter-studier  då data 
nu finns insamlad både före och efter förändr ingen. Detta ökar ”for skningsberedskapen” 
markant då plötsliga och oväntade förändringar snabbt kan analyseras. 
 
En annan viktig aspekt att belysa kring ett informationssystem är hur informationen 
kommer att användas. Ett användningsområde är forskning och lärande, t.ex. hur väl olika  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 229tillsynsmetoder fungerar på olika typer av verk samheter över tid. Ett annat, och potentiellt 
mer kontroversiellt, användnings område är uppföljning och utvärdering av operativa 
tillsynsmyndigheter. De specifika valen av ny ckel- och jämförelsetal kan få starka 
incitamentseffekter på de operativa tillsynsmyndi gheterna varav en del kan gå emot syftet 
med miljöbalken. Ett närbesläktat exempel på  detta fenomen är de i media omtalade 
nykterhetskontrollerna som polisen har utfört där antalet kontroller har varit styrande och 
inte deras effekt. Användningen av jämförel setal måste därför göras försiktigt och alltid  
beakta de möjliga incitamentseffekter de kan orsaka.  
11.6 Referenser 
Gunningham, N., D. Thornton och R. Kagan,  2005, ”Motivating Management: Corporate 
Compliance in Environmental Protection”, Law & Policy  27(2), 289-316. 
 
Rousseau, S., 2007, ”The Impact of Sanctions  and Inspections on Firms’ Environmental 
Compliance Decisions”, Center for Economic Studies Working Paper 2007-04, KU 
Leuven. 
 230AVSLUTNING 
 
 231Kapitel 12 
En effektivare miljötillsyn 
Inom ramen för EMT har miljötillsynen berörts ur olika vetenskapliga perspektiv. Detta 
återspeglas också i hur begreppet effektivite t har använts i de olika kapitlen av denna 
rapport. Den yttre och inre effektiviteten, v ilka definierades i det inledande kapitlet, har 
utgjort naturliga referenspunkter i samtliga ka pitel. Detta kapitel sammanfattar resultaten 
av EMT:s arbete, med särskilt fokus på vad som påverkar effektiviteten i svensk miljö-
tillsyn. 
 
Det följande avsnittet handlar om betydel sen av kompetens och professionalism för 
effektiviteten. Det andra avsnittet berör e ffektivitet och användbarh et med utgångspunkt i 
den prototyp för ett informationssystem som pr esenterats i kapitel 10. I det tredje avsnittet 
diskuteras förutsättningarna för att kunna mäta  tillsynsarbetet. Det fjärde avsnittet redogör 
för möjligheterna att mäta tillsynens resultat.  Det femte avsnittet avslutar och samman-
fattar. 
 
12.1 Effektivitet genom kompetens och  
professionalism 
saker rätt (inre effektivitet) krävs att man har rätt kompetens  och använder sig av sin 
professionalism . Kompetens kan definieras som tilläm pning av kunskap, färdigheter och 
beteenden. Kompetens är relativt och handl ar om hur väl man kan tillämpa kunskap och 
utföra ett arbete. Med formell kompetens brukar man mena utbildning eller erfarenhet 
som krävs och är mätbar, på samma sätt som kunskap, dvs. om man har kunnighet, 
skicklighet och förmåga att utföra något. Me d social kompetens brukar man mena hur väl 
man kan ”ta människor” och hur väl man fungerar i grupp. Med professionalism menar 
man vanligen utföranden, syften och egensk aper som karaktäriser ar en yrkesgrupp. 
 
För att kunna använda sig av  begreppen kompetens och professionalism i termer av 
effektivitet och för att kunna mäta deras betydelse för tillsynens resultat, behöver man 
resonera sig fram till vad be greppen innehåller och betyder för miljötillsynsområdet. 
Utifrån de observationer och intervjuer vi  gjort inom ramen för programmet har vi 
sammanställt ett antal aspekter på miljöinsp ektörers (och chefers) kompetens och 
professionalism på olika nivåer. 
 Vi har noterat två delar av eller perspektiv på kompetens som behövs för att kunna utföra 
inspektioner, dels den individuella kompe tensen och dels gr uppens kompetens. Den 
individuella kompetensen kan delas in i både  den generella grundkom petens som alla bör 
ha och den kompetens som är nischad, en  specialistkompetens. Grundkompetensen 
handlar t.ex. om kunskaper rörande miljölag stiftningen och förvaltningslagen, samt 
språkkunskaper så att man når tydlighet och ko rrekthet t.ex. för att beslut ska kunna 
användas vid eventuell prövning. För detta behövs en gemensam oc h använd nomenklatur  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 232så att alla är eniga om begreppen natione llt och använder sig av rätt termer och 
formuleringar vid olika typer av skrivningar, t.ex. beslut. Specialkompetensen handlar om 
att tillse att i alla fall någon på kontoret ha r djup kunskap om ett specifikt område, t.ex. 
enskilda avlopp, förskolor, kemikalier eller tekniska stödsystem. 
 Vi har också beskrivit kompetens som något  gemensamt, dvs. en samlad kompetens på 
kunskap som ska täcka in att man inom komm unen har rätt kompetens för att kunna fatta 
riktiga beslut givet de ärenden de har inom kommunen. Det måste alltså finnas en sam-
stämmig kompetens som handlar om miljötills ynens grundvalar och att var och en av 
medarbetarna måste ha en grundad kunskap oc h kompetens om lagstiftning, förvaltning 
och ett korrekt och tydligt språk både i tal och i skrift. Det i sin tur handlar om en 
gemensam grund och samsyn för transparens kr ing lagar och regler för att verksamhets-
utövare och allmänhet ska känna  sig trygga med de beslut som fattas och hur de fattas. 
 
Den sociala kompetensen är inte bara något man har utan det finns metoder att lära sig 
vad gäller bemötande och måluppfyllelse med de samspel man har med människor, 
oavsett om det är mellan verksamhetsutö vare och miljöinspektör, mellan miljö-
inspektören och kommunpolitiker eller inom en  grupp miljöinspektörer. Kompetens på 
det här området handlar om att ta till sig met oder för bemötande och att sätta mätbara mål 
för mötet/samspelet, för sig själv och för gruppen. 
 
Professionalism kan uttryckas som det karaktäris tiska sätt en person utför sitt arbete på 
inom ramen för sin yrkesroll. För miljöinspektören handlar det t.ex. om att vara 
professionell i sina bedömningar. En effektiv  bedömning i myndighetsutövningen handlar 
i hög grad om att den ska vara rättssäker och likvärdig, men också att den ska vara 
korrekt gjord från början. Med det senare mena s t.ex. att den ska hålla för en rättslig 
prövning, att om den behöver användas i domstol  ska den innehålla alla de uppgifter som 
domstolen behöver. En viktig förutsättning för en professionell bedömning är att man ser 
till varje enskilt fall utifrån fallets egna föru tsättningar. Det är kvaliteten i bedömningen 
som avgör dess effektivitet, i relation till andr a parametrar, t.ex. den tid man måste lägga 
ner. En utförlig beskrivning av be dömningsdimensioner finns i kapitel 6. 
 
Vad professionalism och kompetens inom miljötillsynsområdet innebär behöver också 
definieras och fyllas med innehåll på nationell, regional och lokal nivå för att säkerställa 
att det bildas en samsyn och transp arens i förfaringssätt och beslut.  
 
Resonemanget om professionalism och kompetens låter kanske som en självklarhet. Givet 
att miljötillsynen händer genom de individer som är stadda att utföra tillsynen, dvs. miljö-
inspektörer och handläggare, och att tillsy nen är distribuerad över landet till olika 
administrativa, organisatoriska och ekonomiska förutsättningar blir definitionerna av och  
innehållet i begreppen på alla nivåer fund amentala för att säkerställa samsyn och 
transparens. 
 23312.2 Effektivitet och användbarhet 
För forskningsfältet Människa dator-interaktion (MDI) finns det en central definition av 
vad som utgör god användbarhet, nämligen  möjligheten att använda ett system.  
 
ISO-NORMEN 9241-11 DEFINIERAR ANVÄNDBARHETEN FÖR ETT SYSTEM: 
Den grad i vilken användare i ett givet sammanhang kan bruka en produkt för att 
uppnå specifika mål på ett ändamålsenligt, effektivt  och för användaren 
tillfredsställande  sätt. 
 
Denna definition sätter användaren och systemet  i första hand, där deras interaktion ska 
uppnå syftet med en given uppgift på ett effe ktivt sätt. Användaren ska alltså inte behöva 
få huvudbry över hur man använder systemet, ut an systemet är ett medel för att uppnå 
målet. Tillfredställelsen kan vi eventuellt st älla inom parantes, även om den kopplar till 
huruvida användaren upplever sig ha gjort något  effektivt och ändamålsenligt. Ändamåls-
enlighet handlar om i vilken grad uppgiften  uppfyller något för organisationen överlag 
(yttre effektivitet) medan effektivitet hä r handlar om den inre effektiviteten. 
 
I de flesta fall ingår en uppgift i ett system av andra uppgifter som tillsammans utgör det övergripande ändamålet, t.ex. som i besk rivningen av den professionella bedömningen 
här ovan. Det blir alltså centralt att man tyd ligt talar om vilka systemgränser som utgör 
den yttre delen av systemet. Miljötillsyn kan ha  ”värden av påverkan på miljön” som yttre 
gräns. I EMT-programmet är det dock inte miljön som är gränssättande utan i stället är 
det den interna konsistensen av miljötillsyne n givet miljöbalken som utgör systemets 
gränser. I detta sammanhang kan man då säga att alla de uppgifter som inspektionerna 
utgör (samtal, koll av egenkontroll etc.) tills ammans ska uppnå avsikterna i miljöbalken. I 
det avseendet är beslutsstödsprototypen en del av hur man hanterar inspektionsdata samt 
hur vissa av inspektörens arbetsprocesser är ordnade.  
Som nämnts ovan är graden av måluppfylle lse i förhållande till resursanvändning ett 
vanligt sätt att definiera inre effektivitet på. De t centrala blir här vilket som är målet. Vi 
kan eventuellt uppnå ett mål men ha mycket stora resurser till vårt förfogande och därmed 
vara ineffektiva om vi hade kunnat uppnå sa mma mål med färre resurser. Mål för miljö-
tillsyn kan vara kopplade till exempelvis milj ökvaliteten, lagstiftningen, rättssäkerhet, 
koordination av insatser, administrativa prak tiker, inspektioner, felfrekvens, tidsåtgång 
och resursåtgång. 
 Det blir helt avgörande vilka mål som sätts  i förgrunden och i vissa avseenden kan det 
variera beroende på vem som är  användaren. På den första nivån är det inspektören som 
ska kunna förbereda, genomföra, fatta beslut  och göra uppföljning på ett effektivt sätt 
med hjälp av systemet. I det fallet handlar det i hög grad om den administrativa träff-
säkerheten relativt uppgiften, dvs. att man ut går från korrekt information och skapar 
korrekt information relativt andra som utfö r samma eller liknande uppgift. Samordningen 
över landet, konsistensen och i sin tur rättviseperspektivet blir centralt.  
 234På nästa nivå, kommunen, blir det centralt a tt den samlade informationen av föregående 
år stämmer väl med kommande år samt att man utför de uppgifter som på bästa möjliga 
sätt uppnår så många mål med miljöbalken som möjligt. Exempelvis så skulle man kunna 
tänka sig att en kommun väljer att fokusera på  verksamheter som har stora utsläpp eller 
historiskt sett ofta har gjort fel, i stället för på de många verksamheter som skött sig 
oklanderligt. Beroende på vad man ser som effektivt, antal verksamheter som inspekteras 
eller verksamheters påverkan på miljön, ger ma n sig helt olika definitioner av effektivitet. 
 På den tredje nivån blir det en mer nati onellt samlad vy över miljötillsynen. Återigen så 
är det helt beroende på vilket mål man avser  som måttstock för effektiviteten. Enkla mått 
som exempelvis antal timmar per objekt kan ig norera svårighetsgraden för det specifika 
fallet. Av denna anledning är det centralt att man har alla inspektionsobjekt ”risk-
klassade” dvs. definierade utifrån ett antal kr iterier såsom verksamhetens påverkan på 
miljön i normal drift, miljöpåverkan vid even tuellt fel, men även ekonomiska risker.   
 
Miljötillsynen och de aktiviteter som tillsynsdata ger underlag till är således ett exempel 
på s.k. multi-attributs-bedömningar där en mängd attribut i varier ande grad behöver 
tillgodoses: beroende på vilka mål som ska beaktas och i vilken utsträckning de ska 
tillgodoses erhålls olika e ffektivitetsdefinitioner. 
 Det blir alltså avgörande vad vi sätter upp för mål för verksamheten, samt vilka resurser 
och medel vi har för detta. Med inspektören i fokus så har vi förutsatt att han eller hon 
inte ska få ytterligare uppgifter att utföra oc h behöva lägga ner nya och andra resurser än 
man redan gör i dag. Man kan så att säga kalla  detta att vi definierat effektiviteten 
negativt – det får inte bli sämre. Vidare så är  avsikten med systemet att stödja inspektören 
i termer av tillförlitlighet och säkerhet re lativt verksamhetsutövarens möjliga frågor, 
synpunkter, kommentarer etc., samt plan eringen och förberedelsen av tillsynen. 
 
Vi har även sagt att ”datakvaliteten måste säk erställas på lokal nivå för att verknings-
graden ska kunna tillses på den och övriga ni våer”. Med detta menar vi att det är vid 
insamlingstillfället som man har möjligheten att bestämma hur noggrant man samlar in 
data samt att det är där man märker upp så a tt det blir tillgängligt för andra. Exempelvis 
kan man göra en okulär besiktning där man ser  om något står rimligt långt ifrån något 
annat, eller så kan man mäta avståndet dä remellan. Märkningen av  den insamlade datan 
handlar sedan om möjligheterna för andra att ta  del av den. Exempelvis ska samma sorts 
inspektion ha samma märkning, dvs. mätning av en förbränningsugn ska märkas som 
detta och inte som ugnar överlag eller i temperatur som antal grader.   
 
12.3 Att mäta tillsynsarbetet 
Hur kan vi mäta människors arbete med att påverka i en riktning så att miljöbalkens 
syften nås, givet både miljöbalkens och fö rvaltningslagens utformning och arbetets 
förutsättningar och karaktär? Vi utgår frå n att miljöinspektörernas professionalism och 
kompetens är den grund som tillsy nsarbetet vilar på. Då blir det fundamentalt att definiera 
vad som utgör professionalism och kompetens.   NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 235Den kompetens som måste finnas på ett miljökontor kan definieras utifrån den 
individuella grundkompetensen, den individue lla specialistkompetensen och gruppens 
samlade kompetens. Det innebär att man måste ställa sig frågorna Vad måste alla kunna?, 
Vad måste någon kunna? och Har vi täckt in a llt vi måste kunna med de personer vi har? 
Dessa frågor måste sedan brytas ned på de taljnivå där kompetensens olika kvaliteter 
synliggörs, bl.a. den kompetens som belyses i kapitel 6, 7 och 8. Man måste alltså 
specificera vad kompetensen består av på deta ljnivå för att kunna utföra ett visst arbete 
och tydliggöra detta genom att sä tta ord på den kompetensen.  
 
Men man behöver också definiera kompetensen på lokalt, regionalt och nationellt plan så 
att man kan möta de specifika behov som finns i olika delar av landet och samtidigt sörja 
för att det nationellt finns den kompetens so m krävs för att tillse den yttre och inre 
effektiviteten av miljötillsynen. 
 I kapitel 6, 7 och 8 beskrivs olika typer av kompetens och aspekter av professionalitet. 
Där diskuteras bedömningsdimensioner, de t professionella seendet och objektivitet som 
beståndsdelar i att göra professionella be dömningar och att miljötillsynen är en 
reflekterande praktik där avvägningar må ste göras för varje bedömning. Vidare 
problematiseras att miljöinspek tören både som yrkesroll och som individ och kropp har 
betydelse för och påverkar tillsynens utföra nde och att genom olika typer av själv-
skattningar som miljöinspektörerna gjort när de  utbildats i motiverande samtal (MI), kan 
man mäta både samtalsmetodi ken i sig och samtalsmetodikut bildningens påverkan på 
tillsynens måluppfyllelse.  
Kompetens och professionalism är komplexa begrepp som måste specificeras och fyllas 
med relevant innehåll för att kunna mätas.  Motiverande samtalsstudien visar på att 
kompetens inom samtal, lyssnande och be mötande går att mäta genom enkäter och 
reflektion. 
 
12.4 Att mäta utfall och effektivitet 
När man ska hitta sätt att mäta effekten av miljötillsynen och effektiviteten måste man 
vara kreativ. Vi kan inte se att det finns ett sä tt att mäta eller ett mätetal. I stället måste 
man mäta effektiviteten, den yttre och inre, på olika sätt, både kvalitativt och kvantitativt, 
både från självskattningar och ”hårddata”, oc h dessutom ställa de olika mätningarna i 
relation till varandra och till miljöbalkens syften och andra mål som en verksamhet har. Det viktiga är att hitta vad vi vill mäta (mål) och sedan hitta sätt att kunna utföra 
mätningen på. 
 Enligt 1 kap, 12§ miljötillsynsförordningen  ska en operativ tillsynsmyndighet 
”[…]årligen följa upp och utvärdera sin tillsynsverksamhet.”  Detta för att säkerställa att 
tillsynen utförs effektivt och rättssäkert. Hur en operativ tillsynsmyndighet ska följa upp 
sin tillsynsverksamhet finns enligt vår känne dom inte definierat i någon mer konkret 
mening i lagar, förordningar eller andra ce ntrala dokument. Begreppet effektiv miljö-
tillsyn saknar dessutom en enhetlig de finition nationellt i Sverige.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 236En förutsättning för att kunna uttala sig om e ffektivitet är att utfallet av tillsynen mäts och 
sätts i relation till målsättningar och resursanvä ndning, vilket i sin tur förutsätter att data 
samlas in på ett konsistent sätt över tid. Svår igheterna med tillgängligheten på jämförbar 
data har belysts i olika kapitel i denna rappor t och har också påtalats i tidigare studier 
(t.ex. Cloudberry, 2008). Dessa problem bero r dels på att tillsynen utförs av så många 
myndigheter, dels på att relevanta databaser  är svårtillgängliga och saknar harmonisering 
(vilket finns beskrivet i kapitel 5). 
 Men även om dataförsörjnings läget skulle vara bättre är  det inte helt uppenbart hur 
effektiviteten ska mätas. Svårigheterna att mäta tillsynens resultat diskuteras ingående i 
Nordin (2008) som konstaterar att forskning rörande resultatmått i nom tillsynsverksamhet 
ofta varit inriktad mot mätningen i sig och inte mot det sammanhang som måtten ska 
användas i, samt på det lätt mätbara (resu rsanvändning och prestationer) snarare än 
effekter och måluppfyllelse. Nordin pekar på svårigheten att formalisera kunskapstung 
tillsynsverksamhet, där avvägningen mellan själ vständighet och administrativ styrning är 
av speciell betydelse i och med att tillsynen av  regler och deras tillämpning är beroende 
av ett samspel mellan tillsynsmyndighet och tillsynsobjekt. Komplex verksamhet som 
tillsyn kan därför inte representeras av enkla resultatmått. De resultatmått som används 
kommer därför av nödvändighet inte att få nga upp alla aspekter av tillsynspersonernas 
verksamhet. Användandet av ett resultatmått ka n då göra att tillsynspersoner lägger alltför 
stor vikt vid de aspekter som är mätbara och andra lika viktiga delar av tillsynsutövningen 
kan bli lidande. På liknande sätt kan ve rksamhetsutövarnas drivkrafter påverkas. 
 Som Nordin (2008) påpekar finns det risker  med att använda mått på tillsynens aktivitet 
och utfall. Skulle miljöinspektörer utvärder as endast utifrån hur många inspektioner de 
utför per år föreligger en stor risk att de pr ioriterar kvantitet i stället för att använda sin 
professionalism och utföra rigoröst tillsynsarbe te. Skulle inspektörerna däremot bedömas 
utifrån antalet utfärdade MSA föreligger en risk  att de i stället blir övernitiska i tillsyns-
arbetet och att kvantiteten blir  lidande då de kan inrikt a sig på tillsynsobjekt där över-
trädelser antas vara lätta att påvisa eller svåra att motbevisa. För att kunna utvärdera 
tillsynsarbetet borde alltså flera mått tas i beaktande. 
 Inom ramen för IMPEL (European Union Network for the Implementation and Enforce-
ment of Environmental Law) genomfördes ett projekt där tio indikatorer för miljö-
inspektioner utvärderades. Slutsatserna som redovisades i IMPEL (2010) var att alltid ha ett brett spektrum av indikatorer samt att vara tydlig med för- och nackdelarna av att 
fokusera på ett urval av indikatorer. I ndikatorer som föreslogs var bl.a. antalet 
inspektörer, antalet arbetstimmar, antalet in spektioner, antalet ut förda inspektioner som 
en kvot av antalet planerade, genomsnittlig inspektionstid m.m. Många av de problem 
med inspektioners mätbarhet som tas upp i de tta dokument återfinns i den rapporten. 
 Det är lätt att konstatera att i synnerhet utfa llsdata är mycket begränsad i och med att 
endast en viss typ av åtgärder fångas upp (se kapitel 3). De data som finns samlas in av 
olika myndigheter och sträcker sig oftast endast några år tillbaka i tiden. Tyvärr saknas i dag konsistent insamlad relevant  data över svensk miljötillsyn. Värdet av sådana data är  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 237stort av många skäl. För det första s kulle det möjliggöra mätbarhet av tillsynens 
effektivitet. För det andra skulle utvärdering av sådan statistik stärka rättssäkerheten. För 
det tredje skulle det behövas för att i framtid en kunna möta eventuella krav från EU. Sist 
och inte minst skulle det främja forskning om miljötillsyn i och med att utvärdering och 
jämförelser liksom testning av teoretis ka hypoteser skulle möjliggöras. Det mest 
avgörande är ändå att inspektörer ges möjlighe ten till interorganisatoriskt lärande, dvs. att 
varje enskild inspektör ges möjlighet att jämf öra sin bedömning (formuleringar, begrepp, 
beslutsunderlag, etc.) med andra inspektöre r som använder samma inspektionspunkter.  
 
I den enkät som redovisas i kapitel 2 visade det sig att ca 60 % av kommunerna använder 
någon typ av mått/indikator för att mäta utfallet av sin tillsyn. Det är oklart hur resterande 
40 % går till väga, vilket gör det svårt a tt jämföra mellan olika operativa tillsyns-
myndigheter. I de kommuner där indikatorer a nvänds kan data natur ligtvis vara till nytta 
för att utvärdera just den myndighetens tills yn över tid. Men för att jämförelser mellan 
kommuner ska kunna göras, krävs att det finns  gemensamt framtagna mått som är tydligt 
definierade och insamlade på ett konsekvent sätt. 
 
12.5 Sammanfattning 
I detta kapitel har effektivitet diskuterats ur flera olika perspektiv. Dels har det handlat 
om att beskriva vad som påverkar effektiv itet i ett miljötillsynssammanhang. Dels har det 
handlat om att diskutera olika sätt att mäta e ffektivitet i tillsynen. Just det sistnämnda, att 
mäta effektiviteten för att däri genom kunna peka ut vad det är  som bidrar till en effektiv 
tillsyn, utgör själva kärnan i den problematik som kännetecknar miljötillsynen. Komplexiteten i tillsynen, vilken beskrivits utförligt i denna rapport, återspeglas av 
svårigheterna med att mäta dess utfall. 
 För att på ett meningsfullt sätt kunna mäta effe ktiviteten krävs en djupare förståelse för 
vari tillsynsarbetets komplicerade verklighe t består samt vilka möjligheter och 
begränsningar en statistisk utvärdering av tillsynen står inför. Detta har varit EMT:s 
utgångspunkt. En stor del av EMT:s arbete oc h därmed också en stor del av denna rapport 
har ägnats åt att undersöka och analysera kom plexiteten i miljötillsynen. Även om själva 
mätbarheten kan tyckas ha hamnat i skymundan,  inte minst på grund av det dåliga data-
försörjningsläget, har effek tiviteten hela tiden funnits me d som en given referenspunkt.  
 
När Naturvårdsverket för fem år sedan utlyste forskningsprogrammet Effektiv miljötillsyn , 
nämndes följande viktiga utgångspunkter för en effektiv miljötillsyn: 
 Miljötillsynen stöder och kontrollerar egenkontrollen samt verksamhetsutövarnas 
ansvarstagande. 
 Miljötillsynen differentieras så att insatser görs där de behövs bäst. 
 Tillsynsmyndigheten samverkar med andra tillsynsmyndigheter. 
 Det är angeläget att utarbeta mått på  tillsyn i allmänhet och effektiv tillsyn i 
synnerhet, exempelvis i form av indikatorer.  
 238Den första punkten har en klar koppling till tillsynsmetodiken, medan de två nästföljande 
punkterna berör planeringen och utvärder ingen av tillsynen. Den sista punkten är 
relaterad till mätning av utfall, vilket förut sätter ett konsistent in samlande av data över 
tid. Dessa fyra utgångspunkter återspeglar de n indelning i delprojekt som gjordes i 
utlysningen och senare inom ramen för EMT.  
De insikter i inspektörernas arbetssituation som vunnits genom delprojekt 1:s fältstudier 
har bidragit till att identifiera vad som känne tecknar effektivitet i inspektörens profession 
och professionella bedömningar. Den samtalsme todik – motiverande samtal – som ut-
vecklats har som mål att möten mellan inspektö r och verksamhetsutövare blir effektivare. 
 Delprojekt 2 har arbetat med att kartlägga de mekanismer som påverkar aktörers driv-
krafter. En djupare och mer differentierad förståelse av dessa drivkrafter kan ge en 
fingervisning om hur effektiv iteten i tillsynen kan förbättras. Inom ramen för delprojekt 2 
har även befintlig data som mäter utfallen av  tillsyn samlats in och analyserats statistiskt. 
Tillgängligheten av data, insamlad på ett konsistent vis över tid, är avgörande för att 
kunna utvärdera och jämföra tillsynen i Sverige.  Effektivitet i tillsynen förutsätter att dess 
effekt och de resurser som står till dess fö rfogande mäts och utvä rderas kontinuerligt. 
 
Ett stort hinder för mätning av tillsynens resu ltat och effektivitet är bristen i hur data 
rörande tillsyn hanteras i dag. Delprojekt 3 har arbetat med att ta fram en prototyp för ett 
informationssystem som är tänkt att vara e tt stöd för inspektören för att därigenom åstad-
komma en högre effektivitet i de professionella bedömningarna. Ett sådant system skulle 
också underlätta utvärderingen av tillsynen och tillåta jämförelser mellan olika myndig-
heters arbete. Därmed blir det möjligt att identifiera eventuella brister i tillsynens 
effektivitet, avseende såväl resursanvändninge n (den inre effektiviteten) som vilka 
prioriteringar som görs (den yttre effektiviteten). 
 
vilka mått som ska användas i viss mån för tidigt ställd. Först när det finns förutsättningar 
för ett konsistent insamlande av en mängd o lika data är det meningsfullt att utvärdera 
vilka mått av tillsynens resultat som är anvä ndbara. Att uppnå en effektivisering av 
dagens miljötillsyn handlar således om möjligheten att mäta snarare än om  vad som ska 
mätas . 
 Genom att skapa förutsättningar för en effek tivare informationshantering underlättas inte 
bara den enskilde inspektörens arbetssituation, vilket i sig torde ha en effektivitetshöjande 
effekt. Dessutom möjliggörs därigenom också insamlande och sammanställande av en 
mängd olika variabler som kan tänkas vara av intresse för att skapa mått och indikatorer 
för tillsynens utförande. Därmed blir just mö jligheten att mäta avgör ande för arbetet med 
att göra dagens miljötillsyn effektivare.   NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 23912.6 Referenser 
Cloudberry, 2008, Användaranalys av Naturvårdverk ets miljöstatistik avseende 
tilläggsuppdraget miljöbalkens tillämpning , Cloudberry Communications AB. 
 
IMPEL, 2010, Developing Performance Indicators for Environmental Inspection 
Systems , Project Report 2009/03, European Uni on Network for the Implementation and 
Enforcement of Environmental Law. 
 Nordin, D., 2008, Komplex tillsynsverksamhet och resultatmått , Rapport, Tillsynsforum. 
 240Forskarpresentationer EMT 
Professor Henrik Artman (Totalförsvarets  forskningsinstitut och Kungliga Tekniska 
högskolan) har varit delprojektsansvarig för informationshantering och prototyp-
utveckling samt är författare till kapitel 1, 5, 9 och 12. 
 
Teknologie doktor Joel Brynielsson (Totalfö rsvarets forskningsinstitut och Kungliga 
Tekniska högskolan) har haft särskilt ansvar  för informationshanteringsfrågor ur 
datalogiskt perspektiv och är förfa ttare till kapitel 5, 10 och 12. 
 Teologie doktor Lena Edlund (Forskningsstifte lsen Existens & Samhälle) har bidragit till 
programmets fältstudier, har varit ansvar ig för att undersöka miljöinspektörers 
professionella bedömningar och är fö rfattare till kapitel 1, 6 och 11. 
 
Forskningsassistent Per Fallgren (Stockholms uni versitet) har arbetat med statistikfrågor 
och databasbearbetning.  
Medicine doktor Lars Forsberg , lektor i psykoterapi (Karolinska institutet), är författare 
till kapitel 8 och har deltagit i utformningen  av utbildningen i Motiverande samtal. 
 
Professor Gebrenegus Ghilagaber (Stockholms universitet) har haft särskilt ansvar för 
statistiskt metodval och modellering av  sambandet mellan tillsynens input och 
utfall/resultat och är författare till kapitel 3 och 11. 
 
Forskningsassistent Jonathan Gustavii (Sto ckholms universitet) har arbetat med 
statistikfrågor och databasbearbetning. 
 
Filosofie doktor Mathias Herzing (Stockholms  universitet) har varit programansvarig 
samt är författare till kap itel 1, 3, 4, 11 och 12. 
 
Professor Jonas Häckner (Stockholms unive rsitet) är författare till kapitel 4. 
 
Filosofie doktor Adam Jacobsson (Stockholms universitet) har varit programansvarig 
samt är författare till kapitel 1, 2, 4 och 11.  
Doktorand Eva-Maria Jacobsson (Kun gliga Tekniska högskolan) har varit 
kommunikationsansvarig.  
Docent Håkan Källmén (Karolinska institutet)  har haft ansvar för studiedesigner och 
dataanalys när det gäller empiriska undersökni ngar och är författare till kapitel 2 och 8. 
 
Filosofie doktor Sinna Lindquist (Totalfö rsvarets forskningsinstitut) har varit 
delprojektansvarig för fältstudier av m iljötillsynen och MI-studien, bidragit till 
prototyputveckling samt är författare till kapitel 7 och 12.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6558 
 241Doktorand Anders Lundström (Kungliga Te kniska högskolan) har haft ansvar för 
interaktionsdesignsfrågor i prototyparbet et samt utvecklingsansvar avseende 
framtagandet av en mobilapplikation. 
 
Professor Astri Muren (Stockholms univers itet) är författare till kapitel 4. 
 
Doktorand Eric Sjöberg (Stockholms uni versitet) är författare till kapitel 3. 
 Forskare Björn Thuresson (Kungliga Teknis ka högskolan) har haft delansvar för 
informationshantering och datainsamlingsaktiviteter. 
 Civilingenjör Edward Tjörnhammar (Totalförsva rets forskningsinstitut) har haft ansvar 
för den tekniska prototyputvecklingen. 
 Leg Psykolog Hans Wickström (Karolinska in stitutet) har utvecklat utbildning i 
Motiverande Samtal för inspektörer samt haft  ansvar för genomförandet, är författare till 
kapitel 8 och 11. 
 242Efterord 
Många har på olika sätt bidragit till forskni ngsprogrammet med sin tid och sin kunskap. 
Vår referensgrupp har gett oss värdefulla sy npunkter under arbetets gång där följande 
personer har deltagit (i bokstavsordning ): Nils Alesund (Sveriges Kommuner och 
Landsting), Jonas Berglind (Lantbrukarnas riksförbund), Kerstin Blom Bokliden 
(Sveriges Kommuner och Landsting), Dave Borg (Malmö kommun), Björn Eriksson 
(Avloppsguiden), Åsa Hill (Lantbrukarnas ri ksförbund), Jari Hiltula (Östersunds 
kommun), Pirjo Körsén (Naturvårdsverket), Berit Lundberg (Länsstyrelsen i Jönköpings 
län), David Lundqvist (Sala kommun), Margar eta Palmquist (Socialstyrelsen), Nils-
Gunnar Sahlman (MI-Gruppen S AB), Lars-G unnar Sjölund (Sandvik), Arne Sundström 
(Swedecote AB), Tomas Waara (Länsstyrel sen i Uppsala län), Agneta Westerberg 
(Kemikalieinspektionen) och Henrik Willers (Teknikföretagen).   
I arbetets slutfas har vi också fått värdefu ll hjälp av följande personer som läst manus till 
rapporten och kommit med insiktsfulla ko mmentarer: Chatarina Andersson (Faluns 
kommun), Simon Bergroth (SRMH), Martin Gu stafsson (Naturvårdsverket), Jari Hiltula 
(Östersunds kommun), Hanna Lundin (F aluns kommun), Katariina Parker 
(Naturvårdsverket), Björn Pettersson (Natur vårdsverket), Peter Sjö (Faluns kommun), 
Stefan Sjögren (Örebro kommun) och Malin Sundin (privat miljöinspektör). 
 
Under det tre och ett halvt år programmet har pågått har följande personer bidragit på 
olika sätt (i bokstavsordning):  
 
Henrik Artman, Joel Brynielsson, Lena Edl und, Per Fallgren, Lars Forsberg, Gebrenegus 
Ghilagaber, Jonathan Gustavii, Mathias Herz ing, Jonas Häckner, Adam Jacobsson, Eva-
Maria Jacobsson, Håkan Källmén, Sinna Lindq uist, Anders Lundström, Astri Muren, Eric 
Sjöberg, Björn Thuresson, Edward Tjörnhammar och Hans Wickström.  
Vi har också fått kommunikationshjälp av Michael Ortman. Christina Lönnblad gav oss 
värdefull hjälp genom att korrekturläsa manuskriptet. 
 
Stockholm april 2013 
 Mathias Herzing 
Adam Jacobsson  rapporten uttrycker nöd-
vändigtvis inte naturvårds-
Naturvårdsverket 106 48 Stockholm. Besöksadress: Stockholm – Valhallavägen 195, Östersund – Forskarens väg 5 hus Ub. Tel: 010 698 10 00,  
fax: 010 698 10 99, e-post: registrator@naturvardsverket.se  Internet: www.naturvardsverket.se  Beställningar Ordertel: 08 505 933 40,  
orderfax: 08 505 933 99, e-post: natur@cm.se  Postadress: arkitektkopia aB, Box 11093, 161 11 Bromma. Internet: www.naturvardsverket.se/publikationer
Naturvårdsverket har finansierat det tvärvetenskapliga 
forskningsprogrammet ”Effektiv miljötillsyn”. Forskarna 
är knutna till Stockholms universitet som är forsknings-
ansvariga samt Kungliga Tekniska högskolan (KTH), Karolinska Institutet (KI) och Totalförsvarets forsknings-institut (FOI). Målsättningen har varit att ta fram ny 
kunskap inom miljötillsynen och därigenom uppnå en 
effektivare miljötillsyn samt att få in nya vetenskapliga perspektiv på miljötillsyn. 
I rapporten studeras metoder för inspektioner och 
det kommunikativa samspelet mellan inspektören och företrädare för den verksamhet som inspekteras, hur den institutionella ramen för inspektionsprocessen fungerar samt visar på möjligheter att mäta effekterna av inspek-
tioner och tillsyn. Forskarna inom programmet ansvarar 
ensamma för rapportens innehåll.
Naturvårdsverket kommer att ha resultatet som ett 
kunskapsunderlag i fortsatt arbete med tillsynsvägled-
ning och utveckling av hur tillsyn och tillsynsvägledning 
kan följas upp och utvärderas.rapport  6558 
nAturvårdsv ErkEt
ISBn 978-91-620-6558-4
ISSn  0282-7298
kunskAP drivEr 
milJöArBEtEt FrAmåt

Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur

Better late than never – indicators for the forest landscape&#39;s green infrastructure

Bättre sent än aldrig  
– indikatorer för  
skogslandskapets  
gröna infrastruktur
Exempel på en s.k. friskrivnings rapport 
utan logotyp men med författarnamn
Leonard Sandin, Serena Donadi,  
Kerstin Holmgren, Doug Jones  
RAPPORT 7063 | OKTOBER 2022Bengt Gunnar Jonsson, Per Angelstam, 
Jakub Bubnicki, Grzegorz Mikusinski, 
Johan Svensson  NATURVÅRDSVERKETBättre sent än aldrig – indikatorer för 
skogslandskapets gröna infrastruktur
av Bengt Gunnar Jonsson, Per Angelstam, Jakub Bubnicki,  
Grzegorz Mikusinski och Johan Svensson 
  Beställningar
ISBN 978-91-620-7063-2  
Omslagsfoto: Frédéric Forsmark
3041 0843
TRYCKSAK NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur3Förord
Här presenteras resultaten från forskningsprojektet Bättre sent än aldrig: indikatorer 
för skogslandskapets gröna infrastruktur, ett av fyra projekt som genomförts inom forsk ­
ningssatsningen Indikatorer för biologisk mångfald på landskapsnivå.
Med forskningsområdet ville Naturvårdsverket stödja forskning som ska användas 
i uppföljningen av myndighetens arbete med skydd och bevarande av biologisk mång ­
fald. Studierna kommer att bidra till hållbart nyttjande av biologisk mångfald och ge 
underlag om utveckling av indikatorer.
Projektet har finansierats med medel från Naturvårdsverkets Miljöforskningsanslag.
Rapporten har skrivits av Bengt Gunnar Jonsson vid Mittuniversitetet och SLU, Per 
 Angelstam, Grzegorz Mikusinski och Johan Svensson vid SLU samt Jakub Bubnicki 
vid Polish Academy of Sciences. Författarna svarar för rapportens innehåll. 
Stockholm, oktober 2022
Maria Ohlman  
Chef Hållbarhetsavdelningen 4
NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastrukturInnehåll
Förord  3
1. Sammanfattning  6
2. Summary  8
3. Inledning  10
3.1 Syfte 10
3.2 Frågeställningar  10
3.3 Forskningsöversikt 11
3.3.1 Det ekologiska systemet 12
3.3.2 Förvaltningssystemet 13
4. Metoder  14
4.1 Delprojekt 1 14
4.2 Delprojekt 2–4 14
4.3 Delprojekt 5 17
5. Resultat  18
5.1 Delprojekt 1 20
5.1.1 Planering av grön infrastruktur i Sverige – lärande genom 
 utvärdering av länens åtgärdsplaner  20
5.1.2 Analys av kartor i de regionala handlingsplanerna för grön 
 infrastruktur  22
5.2 Delprojekt 2–4 24
5.2.1 En virtuell värdekärnesinventering av svensk skog 24
5.2.2 Virtuella arter som ett verktyg för att värdera grön infrastruktur  27
5.2.3  Utvärdering av funktionella nätverk av skogar med höga naturvärden 
i Sverige 28
5.2.4 De skogliga impedimentens betydelse för grön  infrastruktur  29
5.2.5 Den svenska fjällnära skogens gröna bälte – ett unikt landskap 
i  europeiskt perspektiv.  31
5.3 Delprojekt 5 34
5.3.1  Implementering av landskapsplanering i tillämpad naturvård  
– en exempelsamling 34
5.3.2 Presentationer och workshops  34
6. Diskussion  35
7. Slutsatser och förslag  37
7.1 Aichi-målens genomförande i Sverige 37
7.1.1 Arealer  37
7.1.2 Viktiga för biologisk mångfald 37
7.1.3 Ekologiskt representativa 38
7.1.4 Fungerande nätverk av representativa skogsmiljöer  38
7.1.5 Effektivt och ändamålsenligt skötta 39
7.1.6 Rättvisa 40
7.1.7 Integrerade i landskapet 40 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur57.2 Vidareutveckling av länens GI-planer baserat på genomförd kartanalys 41
7.3 Framtida forskningsutmaningar  42
7.3.1 Forskning och mål 43
7.3.2 Tvärvetenskap 43
7.3.3 Multifunktionella landskap och nya målklasser  43
7.3.4 Restaurering av skog och skogslandskap 44
7.3.5 Kontinuitetsskogsbruk 44
7.3.6 Konnektivitetsskogar  45
7.3.7 Lärande och planeringsprocesser  45
7.3.8 ”Citizen science”  45
7.3.9 Att hantera kunskapsmotstånd 45
8. Tack  46
9. Källförteckning  47
10. Projektpublikationer  52
Bilaga A: Övriga publikationer med relevans för projektet  53
A.1 Vetenskapliga publikationer  53
A.2 Examensarbeten 55
A.3 Populärvetenskapliga publikationer  59
Bilaga B: Ett urval av projekt  ets externa aktiviteter  66
Bilaga C: Länens GI-planer, de versioner som ligger till grund för analysen  68 6
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur1. Sammanfattning
Begreppet grön infrastruktur (GI) har lyfts som en del av EU:s biodiversitetsstrategi 
och på nationell nivå har alla svenska län utvecklat planer för att integrera ett land ­
skapsperspektiv i naturvårdsarbetet. För detta krävs en god kännedom om befintliga 
naturvärdens förekomst, och utvecklade verktyg för rumslig planering – det vill säga 
kunskap om både det ekologiska systemet och kompetens och resurser för effektiv 
förvaltning. Här utgör relevanta indikatorer för biologisk mångfald på landskapsnivå 
en avgörande komponent.
Det svenska skogslandskapet är efter snart 200 år av kommersiellt skogsbruk 
kraftigt dominerat av brukade skogar, och kvarvarande skogar med höga naturvärden 
förekommer i huvudsak som isolerade fragment. Förutom förlusten av naturskogs­
arealer så innebär detta också att konnektiviteten är dålig och därmed finns stora 
brister i skogslandskapets gröna infrastruktur. I projektet har vi belyst bristande 
strukturell och funktionell konnektivitet i det svenska skogslandskapet. En utgångs ­
punkt för detta har varit mångfaldskonventionens (CBD) Aichi­mål 11 där förutom 
ett kvantitativt mål (minst 17 % av landarealen skyddad till 2020) även kvalitativa mål 
anges; såsom det enskilda skogsbestånds kvalité och storlek, representativitet med 
avseende på olika skogsmiljöer, konnektivitet på landskapsnivå, samt behovet av en 
effektiv skötsel, restaurering och rumslig planering. Dessa kvalitativa mål är relevanta 
för områdesskyddet men också för frivilliga avsättningar och den generella hänsynen 
som tas vid skogsbruksåtgärder.
Tillgången på relevanta heltäckande geografiska data för rumslig planering av 
naturvård på landskapsnivå har ökat kraftigt i sen tid. Därmed finns goda möjligheter 
till analyser av tillstånd och utveckling av nya planeringsverktyg. Vi har i projektet 
använt en lång rad av dessa data och genom ett antal delstudier bidragit med underlag 
till en effektivare förvaltning av och stärkande av den gröna infrastrukturen för skoglig 
biologisk mångfald på både nationell och regional nivå.
Som en utgångspunkt för projektet genomfördes en analys av länens GI­planer. 
Analysen fokuserade på en kvantitativ sammanställning av planernas hantering av den 
vetenskapliga litteraturen, befintliga kartunderlag och de direkta och/eller indirekta 
åtgärder som identifierats. Som en kompletterande kvalitativ analys har framtagandet 
av planerna diskuterats med länens GI­koordinatorer genom individuella intervjuer 
och workshops.
En annan utgångspunkt har varit att utvärdera förekomsten av funktionella nätverk 
av skogar med höga naturvärden. I denna del har det fjällnära skogslandskapets unika 
värden jämförts med övrig skog i Sverige. Vi har vidare analyserat de skogliga impedi ­
mentens potentiella roll för att stärka GI. Som ett verktyg för att analysera funktionell 
konnektivitet har vi använt så kallade ”ekologiska profiler” där förekomsten av virtuella 
arter med olika arealkrav och spridningsförmåga karterats i olika regioner.
Som en central slutprodukt, en landskapsindikator, har vi genomfört en ”virtuell 
inventering av skogliga värdekärnor” med höga naturvärden (dvs. det  internationella 
begreppet ”High Conservation Value Forests”) genom att med ett stort antal  geografiska 
variabler som påverkar graden av naturlighet och artificiell intelligens modellera sanno­
likheten för värdekärna i fyra delregioner i Sverige. Sannolikheterna har skattats för 
mer än 21 miljoner hektar skog och på en skala (1 hektar) som är relevant för rumslig  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur7planering. De genererad sannolikhetskartorna har ett specifikt värde för identifiering 
av skogliga värdetrakter, dvs områden som bidrar till en fungerande grön infrastruk ­
tur, eller där en sådan kan skapas genom utökat områdesskydd och/eller restaurering. 
Modellen ger också information om trakter och landskap där möjligheten att skapa 
fungerade grön infrastruktur är mycket begränsad, och där ett fortsatt skogsbruk 
inte på samma sätt hotar befintliga naturvärden. Modellen har sedan använts för 
att beskriva den strukturella och funktionella förekomsten av livsmiljöer för ett antal 
virtuella arter i form av ekologiska profiler baserat på förekomst i olika skogstyper, 
och med olika arealkrav och spridningsförmåga.
Projektets samlade resultat har sammanfattats i en rad slutsatser och rekommen ­
dationer strukturerade efter Aichi mål 11:s kvalitativa kriterier. En central slutsats 
är behovet av att bryta upp den strikta tudelning av skogslandskapet (i naturvård 
eller produktion) som råder. Denna uppdelning begränsar möjligheterna att effektiv 
stärka den gröna infrastrukturen och bör kompletteras med målklasser som fokuserar 
på mångbruk. För detta krävs regionalt anpassade former för samverkan med ett 
landskapsperspektiv.
Rapporten avslutas med en reflektion kring framtida forskningsutmaningar. Vi 
ser behov av forskning både kring det ekologiska systemet och förvaltningssystemet 
då båda dessa dimensioner är avgörande för att nå våra nationella miljömål och 
internationella åtaganden. 8
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur2. Summary
Green infrastructure is a concept identified in the EU biodiversity strategy, and on 
a national level all Swedish counties have developed plans to integrate a landscape 
perspective in their work with nature conservation. This requires good and detailed 
knowledge on existing natural values and developed tools for spatial planning. Hence, 
knowledge of both the ecological system, and competence and resources for efficient 
management, are needed. A key component for success is relevant indicators of bio­
diversity at landscape level.
The Swedish forest landscape is after almost 200 years of commercial forestry 
strongly dominated by managed forests, and remaining forests with high natural 
values occurs mainly as more or less isolated fragments. Besides the habitat loss 
of natural forests, it also implies that connectivity is lost. Hence, there are large 
deficiencies in the green infrastructure of forest landscapes. 
In this project we have addressed structural and functional connectivity in the 
Swedish forest landscape. A starting point has been the biodiversity convention’s 
(CBD) Aichi target 11 which, besides its quantitative target (at least 17 % of the land 
area protected until 2020), also emphasize qualitative targets; size and quality of 
individual forest stands, representativeness of different forest types, connectivity 
at landscape level, as well as the need for efficient management, restoration and 
spatial planning. These qualitative targets are relevant for formally protected areas, 
but also for voluntary set ­asides and the general concern that is implemented during 
forestry operations.
Access to relevant wall­to ­wall geographical data for spatial planning of nature 
conservation at the landscape scale has significantly increased in recent time. Hence, 
there are good opportunities for analysis of current conditions, and for development 
of new spatial planning tools. In this project we have used a large number of such 
data and through a set of subprojects aimed to provide support for efficient gover ­
nance and improved green infrastructure for forest biodiversity at both national and 
regional levels.
As a starting point for the project we analyzed the green infrastructure plans 
of all Swedish counties. This analysis focused on a quantitative summary of how 
the plans treated the scientific literature, their use of existing spatial information 
(maps) and the direct and/or indirect actions that were identified. To complement 
this, we also performed a qualitative analysis based on discussion with the county 
coordinators for green infrastructure and arranged a set of workshops.
A second starting point has been to evaluate the functionality of habitat networks 
of forests with high conservation value. This included a comparison of the  unique 
value of the forests along the Scandinavian mountains with forest in other parts 
of Sweden. We have further analyzed the role of low­productive forests for green 
infrastructure. As a tool to analyze functional connectivity, we have used so  called 
“ecological profiles” where occurrences of virtual species with different area demand 
and dispersal ability have been mapped for different regions.
As a main project deliverable, a landscape indicator for Sweden, we have perfor ­
med a virtual identification of high conservation value forests (HCVF) based on a 
large number of geographical variables and through the use of artificial  intelligence  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur9modelled the probability of HCVF occurrence in four regions. The generated pro ­
bability maps cover in total more than 21 million hectares and are at a scale (1 ha) 
that is relevant for spatial planning. The probability maps will support identifica ­
tion of landscape with a high concentration of HCVF (High Conservation Value 
Forest hot ­spots). In addition, they also identify landscapes where the potential to 
develop a functional green infrastructure is so limited (cold­ spots) that continued 
forestry may not impact on existing natural values. The model has also been used 
to describe structural and functional occurrence of habitats for a number of virtual 
species described by ecological profiles representing different area demands and 
dispersal ability.
The results of the project have been summarized in a number of conclusions and 
recommendation based on the qualitative aspects of Aichi target 11. A core conclusion 
is the need to break up the current management dichotomy for forest use (conserva­
tion and production). This dichotomy limits the options for efficient planning and 
implementation of green infrastructure and needs to be complemented with targets 
that focus on multiple use. This requires regionally adaptive approaches for collabo ­
ration among actors with a landscape perspective. 
The end of the report includes a reflection on future research challenges. We 
see a need for further research both on the ecological system and its governance 
as both these dimensions are decisive to reach our national environmental targets 
and international commitments. 10
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur3. Inledning
3.1 Syfte
Projektet har avsett att, baserat på behov identifierade i de planer för grön infra struktur 
som alla svenska län tagit fram, identifiera och utveckla indikatorsystem för skoglig 
biologisk mångfald på landskapsnivå. Detta inbegriper en analys av förekomsten av 
skogar med höga naturvärden med fokus på strukturell och funktionell  konnektivitet 
i olika landskap och regioner. Effektiva och användbara indikatorsystem måste ta sin 
utgångspunkt i befintliga planeringsprocesser och i relevanta rumsliga skalor.  Projektet 
genomfördes därför i kontinuerlig dialog med centrala aktörer med ansvar för natur­
vårdsplanering på landskapsnivå. Centralt har varit att utveckla en heltäckande modell 
och databas som rangordnar 1 ha stora områden från låg till hög sannolikhet med 
avseende på förekomst höga skogliga naturvärden. Modellen baseras på befintliga 
data av kända värdekärnor och tillgängliga geografiska data som beskriver landska ­
pets ekologiska och socio ­ekonomiska sammansättning. Den befintliga funktionella 
konnektiviteten har utvärderats via ett brett spektrum av ekologiska profiler (livsmiljö, 
arealkrav och spridningsförmåga) och faktiska arter i olika skalor. Resultaten ska stödja 
effektiv förvaltning av och stärkande av den gröna infrastrukturen för skog med höga 
naturvärden på både nationell och regional nivå.
3.2 Frågeställningar
Efter lång tid år av kommersiellt skogsbruk fokuserat på att producera vedbiomassa 
är det svenska skogslandskapets rester av naturskogar fragmenterat och med en stor 
brist på skog med höga naturvärden i alla delar av landet utom i de fjällnära skogarna. 
Enskilda bestånd med höga naturvärden finns kvar nedanför det fjällnära området 
men förekommer som mindre eller större öar i ett landskap dominerat av brukade sko ­
gar. Naturligt stora och sammanlänkande skogsområden saknas och det dominerande 
skogsskötselsystemet har resulterat i likåldriga monokulturer och med en uppenbar 
brist på blandskogar, olikåldriga skogar och lövskogar. Hur fortsatt skydd och resta­
urering av höga naturvärden kan utvecklas, och hur en framtida markanvändning 
ska planeras, är avgörande utmaningar. Detta kräver förståelse och kunskap om både 
strukturell och funktionell konnektivitet på landskapsnivå, och hur planering kan 
anpassas till olika markägarkategorier och andra förutsättningar i olika landsdelar. 
Med det som utgångspunkt har projektet haft ett antal frågeställningar:
• Var i det svenska skogslandskapet finns det en så stor andel av skogsmark med 
höga naturvärden att skogspolitikens miljömål kan nås?
• Var finns idag funktionella kluster och nätverk av skogar med höga naturvärden 
(hot ­spots)?
• Var finns möjligheter att stärka den gröna infrastrukturen genom ökat områdes ­
skydd och restaurering?
• Finns det områden (trakter och landskap) där en fungerande grön infrastruktur, 
oavsett naturvårdsinsatser, sannolikt inte kan etableras (cold­ spots)? NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur11• Vilka alternativa planeringsprocesser finns för att tillgodose både produktions ­ 
och miljömål, och mångbruk?
• Finns tillräcklig kunskap och heltäckande data om skog med höga naturvärden 
och förutsättningar för att skydda och restaurera skog och skogslandskap så att 
planer för att nå nationella och internationella miljömål kan fastställas?
Som en normativ utgångspunkt har projektet haft konventionen om biologisk mång ­
fald (CBD) och specifikt Aichi­målet #11. Detta anger en målbild för mängden skyddad 
areal (17 %), men betonar även den stora betydelsen av enskilda skogsbestånds kvalité 
och storlek, representativitet med avseende på olika skogsmiljöer,  konnektivitet på 
landskapsnivå, samt behovet av en effektiv skötsel, restaurering och rumslig plane­
ring. Om inte dessa kvantitativa och kvalitativa faktorer fullt ut integreras i naturvårds -
arbetet kommer Sverige inte att uppnå sina nationella miljömål och internationella 
åtaganden.  Något som Skogsstyrelsen fördjupade utvärdering av miljömålet ”Levande 
skog” också tydligt markerar (Skogsstyrelsen 2022).
3.3 Forskningsöversikt
En omfattande forskning visar att det inte bara är kvalitéer i enskilda bestånd eller 
summering av arealer av skogar med höga naturvärden som ger förutsättningar för 
den biologiska mångfalden och ekologiskt funktionella ekosystem. För effektiv natur ­
vård krävs även ett landskapsperspektiv i form av att funktionella nätverk av habitat 
vidmakthålles. Detta är en stor utmaning eftersom stora delar av det svenska skogs ­
landskapets naturskogsrester är fragmenterade och med otillräckligt skyddade arealer. 
Dagens områdesskydd är dessutom ojämnt fördelat (Svensson m fl. 2018) och med en 
sedan länge välkänd brist på representativitet (Nilsson & Götmark 1992; Angelstam 
& Andersson 2001).
Den ekologiska forskningen kring vad som krävs för att på landskapsnivå upp ­
rätthålla livskraftiga populationer är omfattande och har en lång historia (MacArthur 
& Wilson 1967; Hanski 2011; Woodley, m fl. 2019). Ett tröskelvärde som ofta anförts 
är att många arter kräver 20–30 % av sin ursprungliga livsmiljö för att upprätthålla 
livskraftiga populationer. Samtidigt visar forskningen att den rumsliga fördelningen 
av arealerna också är avgörande (Rybicki & Hanski 2013). Detta är ett starkt argument 
för landskapsplanering, och ansluter väl till det arbete som görs med att identifiera 
skogliga värdetrakter i form av stora och sammanhängande skogsområden med höga 
naturvärden. En utgångspunkt är tumregeln att i minst en tredjedel av landskapen 
ska det finnas minst en tredjedel skyddade områden (Hanski 2011). Budskapet från 
naturvårdsforskningen under de senaste tre decennierna är tydligt – det behövs större 
områden av skogar med höga naturvärden och de måste finnas koncentrerade i land ­
skapet (Nordén m fl. 2014; Donaldson m fl. 2016).
I ljuset av den politiska ambitionen att stärka grön infrastruktur inom EU och 
i Sverige så innebär detta ett antal utmaningar:
• att värdera den samlade positiva effekten av formellt och frivilligt skyddade 
områden och bidraget från lågproduktiva skogar
• att identifiera precisa och användbara indikatorer som kan värdera status och 
trender i den biologiska mångfalden 12
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur• att ge planerare verktyg och kompetens för landskapsplanering som  fungerar 
givet markägarstrukturer och de beslutsprocesser som finns i olika  landskap. 
Det vill säga både vad gäller det ekologiska systemet och de övergripande 
 förvaltningssystemen.
3.3.1 Det ekologiska systemet
I naturskogslandskapet styrs fördelningen av skogstyper av abiotiska  förhållanden 
och naturliga störningar som till exempel brand, där övergångar mellan olika skogs ­
typer och skogskanter mot andra markslag i sig är viktiga landskapselement. Genom 
långvarig markanvändning, skogsbruk, och effektiv bekämpning av skogsbränder 
och andra naturliga störningar så har landskapsstrukturen förändrats och  därmed 
påverkat den naturliga gröna infrastrukturen. Detta är påtagligt i det svenska skogs ­
landskapet och i stora områden i norra Europa (Hansen m fl. 2013; Svensson m fl. 2018; 
Naumov m fl. 2018). Denna förändring sker på olika skalor och måste hanteras via 
landskapsplanering och därtill relaterad policy. I projektet har vi fokuserat i huvudsak 
på två landskapssammanhang – den fjällnära skogen och skogslandskapet nedom 
fjällregionen. 
Den svenska fjällnära skogen utgör ett regionalt undantag i Sverige och inom EU, 
där det fortfarande finns större sammanhängande områden av skogar med höga natur ­
värden. Som ett av de sista intakta skogslandskapen i Europa har den ”Skandinaviska 
fjällkedjas gröna bälte” (Svensson m.fl. 2020a) även stor internationell betydelse (Pota ­
pov m fl. 2017, Kuuluvainen m fl. 2017). Vid sidan av fjällskogarnas egenvärde har de 
sannolikt också stor betydelse för bevarande av biologisk mångfald i skogslandskapet 
öster om fjällen; dvs. analogt med de ryska skogarnas betydelser för det finska skogs ­
landskapet västerut (Siitonen & Martikainen 1994, Kouki & Väänänen 2000, Kouki m fl. 
2012). Utifrån den klassiska öbiogeografin (MacArthur & Wilson 1967) representerar de 
ett ”fastland” med intakt grön infrastruktur som kan stödja artpopulationer och bidra 
med spridning till det fragmenterade inlandet och kusten, givet att fungerande nätverk 
kan skapas genom restaurering i produktionsskogslandskapet.
Nedom den fjällnära regionen och i södra delarna av Sverige utgörs skogslandskapet 
till största delen av produktionsskogar. Här har den historiska förlusten av livsmiljöer, 
isolering och kanteffekter kraftigt påverkat arters möjlighet till långsiktig överlevnad 
genom att missgynna olikåldriga skogar, blandskogar, lövskogar och generell förekomst 
av viktiga strukturer som t.ex. tillräckligt med död ved i olika nedbrytningsstadier. Den 
struktur i träd­, bestånds ­ och landskapsskala som etable rats genom skogsbruk med 
fokus på industriråvara skiljer sig från den som de naturgivna förhålla ndena och natur ­
liga störningar skapar, och som arter anpassats sig till. Här innebär trakthyggesbruket 
med därpå följande markberedning och plantering av ett smalt urval av trädslag och 
provenienser en särskilt påtaglig avvikelse från naturliga förutsättningar. Detta leder till 
utmaningar att upprätthålla ekologisk funktionalitet på landskapsnivå, och har resulte ­
rat i bristande grön infrastruktur. Det finns därmed ett stort behov av nya verktyg som 
tar sin utgångspunkt i vad som finns kvar och hur en effektiv landskapsplanering kan 
bidra till att stärka den gröna infrastrukturen (Angelstam m.fl. 2020).  Här finns också 
ett stort behov av att stimulera kontinuitetsskogsbruk och olika alternativa skogs ­
bruksmetoder för att ge förutsättningar för många och olika ekosystemtjänster och 
värdekedjor (Jonsson m.fl. 2019). NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur133.3.2 Förvaltningssystemet
Givet situationen i det ekologiska systemet behöver förvaltningssystemet stärkas 
med avseende på landskapsplanering. En utmaning för denna planering ligger 
i variationen i markägarstruktur där olika kategorier av ägare har olika möjlighet 
att bidra till en planering som minimerar effekten av landskapets fragmentering 
(Andersson m fl. 2013). En ytterligare komplikation är att tillgången på relevanta 
heltäckande data över olika livsmiljöers naturliga förekomst och dagens situation 
avseende naturvärden har varit begränsad för att effektivt planera för en fungerande 
grön infrastruktur. Den utveckling som skett i sen tid med ökande tillgång till hög ­
upplösta geografiska data på både biofysiska faktorer och mänsklig markanvändning 
som påverkar skogliga naturvärden har dock öppnat nya möjligheter. Bland dessa 
kan nämnas Metrias kartering av potentiella kontinuitetsskogar (Ahlcrona m fl. 2017) 
jämte regionala uppdateringar av denna, sammanställning av kärnområden i skog 
(Metria 2017), och nationella marktäckedata (Metria 2019). Kunskapen om kvarva ­
rande skogar med höga naturvärden har ökat men den är fortfarande är en begränsa­
nde faktor. 
Dessutom behövs en validering av befintliga naturvärden som är knuten till en 
heltäckande nationell naturvårdsstrategi som är rumsligt explicit och säkerställer 
representativitet av olika skogstyper. Sammantaget finns dock idag goda  möjligheter 
att utveckla indikatorer på landskapsnivå som ett stöd för rumslig planering. Det 
finns dock ett fortsatt behov av naturvärdesinventeringar och där geografiska analyser 
utgör ett underlag för kostnadseffektiva fältinventeringar. En återstående utmaning 
är hur den befintliga kunskapen ska implementeras i naturvården bland myndigheter, 
skogsföretag och enskilda skogsägare.
Dagens styrmedel i form av skogsvårdslag, miljöbalk och certifieringssystem sak ­
nar effektiva verktyg för planering på landskapsnivå. Härmed blir också möjligheterna 
begränsade i att tillämpa dessa styrmedel för att stärka den gröna infrastruktu ren. 
Länsstyrelsernas och i viss mån de stora skogsbolagen utvecklar visserligen landskaps ­
planer, där det finns en stor potential att ytterligare stärka arbetet om relevanta land ­
skapsdata och indikatorer blev allmänt tillgängliga, och om förståelse, resurser och 
vilja finns. Båda dessa faktor är avgörande om vi ska nå nationella och internationella 
miljömål. För detta krävs ett pedagogiskt, sammanhållet och rumsligt baserat stöd ­
system för beslut och åtgärder. Ett fungerande beslutsstöd är dock inte bara en bio ­
logisk och teknisk utmaning utan inkluderar en nära samverkan och lärande mellan 
forskning och de som är ansvariga för naturvårdsplanering (se Angelstam m fl. 2017). 14
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur4. Metoder
Inom projektet har vi använt ett brett spektrum av kvantitativa så väl som kvalitativa 
metoder (Fig. 1). Flera av studierna inkluderar analyser av befintliga nationella data 
(Riksskogstaxeringen, Nationellt Marktäckedata, Skoglig statistik SCB) kombinerat 
med geografiska analyser och modelleringsverktyg (Circuitscape och AI, ”Random 
Forest”). Vi bedömer dessa dataunderlag som hittills underutnyttjade. Samanalyserade 
ger de en kunskapsbaserad och heltäckande bild över det svenska skogslandskapet.
 Figur 1. Övergripande projektstruktur med ingående delprojekt
4.1 Delprojekt 1
Projektet har tagit sin utgångspunkt i de ambitioner av att stärka den gröna infrastruk ­
turen som anges i internationella och nationella riktlinjer. För att skapa en bild av det 
kunskapsunderlag som används inom naturvården på länsnivå har vi genomfört en 
analys av länens GI­planer, och hur dessa vuxit fram över tid. Analysen bygger på en 
kvantitativ sammanställning av planernas hantering av den vetenskapliga  litteraturen, 
befintliga kartunderlag och de direkta och/eller indirekta åtgärder som identifierats. 
Åtgärderna har kategoriserats enligt ett antal av de mest centrala Aichi­målen som 
etablerades för perioden 2010–2020 inom konventionen för biologisk mångfald (CBD 
2010). Denna kvantitativa analys har sedan kompletterats med en workshop med 
länens koordinatorer för arbetet med GI och individuella intervjuer med personal 
vid alla länen.
4.2 Delprojekt 2–4
Vi har i projektet inte samlat nya empiriska data utan har utgått från den rika tillgång 
av relevant information om det svenska skogslandskapet som finns (Tabell 1). Dessa 
datakällor har sedan i en rad olika geografiska analyser och modelleringar använts 
för att skapa en sammanhängande bild över gröna infrastrukturers funktionalitet 
i form av förekomst och fragmentering av skogar med höga naturvärden med avseende 
på både strukturell och funktionell konnektivitet. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur15Tabell 1. Viktiga datakällor som använts för projektets analyser
Variabel Datakälla Ursprunglig upplösning Användning
Skogliga  värdekärnor NV 2017 (Anon 2017) Vektordata, varierande 
upplösning1. Träningsytor  
2. Intern validering
Skogstyper NMD (Metria 2019) Rasterdata, 10x10 m Förklarande variabel 
i modellen
Intilliggande markslag NMD (Metria 2019) Rasterdata, 10x10 m Förklarande variabler 
i modellen
Markägare Naturvårdsverket Vektordata, fastighets -
polygonerFörklarande variabel 
i modellen
Skogsdata Skogsstyrelsens sta -
tistikdatabasVektordata, varierande 
upplösningFörklarande variabler 
i modellen
Markhöjdmodell Lantmäteriet Rasterdata, 50x50 m Förklarande variabel 
i modellen
Förändring i skogstäcke Global Forest Change – 
University of  Maryland 
(Hansen m fl. 2013)Rasterdata, 30x30 m Förklarande variabel 
i modellen
Nattljus Nighttime light (NTL), 
satellite (Li m fl. 2020)Rasterdata, 1x1 km Förklarande variabel 
i modellen
Befolkningsfördelning Statistiska central -
byrånVektordata, 1x1 km 
rutorFörklarande variabel 
i modellen
Vägar NMD (Metria 2019) Rasterdata, 10x10 m Förklarande variabel 
i modellen
Potentiella kontinuitets -
skogarMetrias K-skog 
( Ahlcrona m fl. 2017)Rasterdata, 10x10 m Informell validering
Habitatklass 
Natura2000Riksskogstaxe ringen Provyta – 10 m radie Extern validering
Beståndskaraktär Riksskogstaxe ringen Provyta – 10 m radie Extern validering
Skötselklass Sveaskogs bestånds -
dataVektordata Bestånds -
nivåExtern validering
Naturlighet Sveaskogs bestånds -
För att förutsäga sannolikheten av förekomst av skogar med höga naturvärden (värde­
kärnor) har vi utvecklat en modell med hjälp av artificiell intelligens (”Random forest” 
algoritm; Breiman 2001). Givet den stora variationen i skogslandskapets struktur 
i olika delar av Sverige genererades fyra delmodeller (Fig. 2). Modellerna bygger på 
högupplösta (10x10m) heltäckande geografiska data som beskriver landskapets sam ­
mansättning, topografi, skogliga strukturer och socio ­ekonomiska variabler i olika 
rumsliga skalor. Av de 125 geografiska variablerna som initialt testats så ingår ett 40 ­tal 
i de slutliga modeller na. Vi har tränat och testat modellen på kända förekomster av 
skogliga värde   kärnor (Anon 2017) samt utvärderat den mot empiriska skogliga data. 
Modellen har en slutlig upplösning på 1 hektar och sannolikheten har skattats för 
ytor som har >50 % skogsmark. Totalt har skattningarna gjorts för 21.8 miljoner hektar. 
Modellen har hög intern statistisk styrka och skattar förekomsten värdekärnor med 
85–90 % sannolikhet. Modellen har sedan externt validerats mot naturvårdsrelevant 
variabler från Riksskogstaxering och Sveaskogs beståndsdata med gott resultat. 16
Figur 2. Sverige med de fyra regioner för vilka olika delmodeller över potentiella värdekärnor 
med höga skogliga naturvärden har utvecklats. Figuren till höger visar fyra exempel på områden 
som ingår i modellen och illustrerar tätheten och fördelningen av de 1-hektar stora  skogsytor 
som använts för att träna och validera modellen (röd: värdekärna, svart; ej värdekärna). Stapel -
diagrammen visar antalet ytor som ingår i de fyra delmodellerna. Minsta avstånd från ytor av 
samma kategori sattes till 5 km och inom en kategori till 1 km. Skogstäckningen är baserat på 
Nationellt marktäckedata (Naturvårdsverket 2019) förutom klassen temporärt ej skog (dvs nyli -
gen avverkad skog och unga hyggen). 
Modellen har sedan använts för att beskriva den strukturella och funktionella före ­
komsten av livsmiljöer för ett antal tänkta arter i form av ekologiska profiler baserat 
på förekomst i olika skogstyper, och med olika arealkrav och spridningsförmåga 
(Bubnicki m fl. #8, Tabell 2). Tre olika skogstyper valdes – gran­, tall­, och lövdomine ­
rade baserad på NMD data.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur17Tabell 2. Parametrar av ekologiska profiler när det gäller spridningsförmåga och arealkrav 
(totalt 9 kombinationer). De tillämpades på 3 olika skogstyper med 3 olika sannolikhet för 
förekomst av värdekärna.
  Låg Medel Hög
Spridningsförmåga upp till 200 m upp till 1000 m upp till 5000 m
Arealkrav minst 10 ha minst 100 ha minst 1000 ha
Med utgångspunkt från andelen av respektive trädslag i NMDs 14 skogsklasser, till­  
delades ett habitatvärde för gran­, tall­, och lövdominerade bestånd till 1 eller 0,5. 
I nästa steg har skogstypernas habitatvärde integrerats med modellens 1 ha ytor där 
sannolikheten för förekomst av värdekärna var >25 %, >50 % och >75 %. Dessa data 
användes sedan för att beräkna vilka delar av landskapet som innehåller funktionella 
livsmiljöer för de olika ekologiska profilerna med ett angreppsätt liknande det som 
använts tidigare för så kallade virtuella arter (Mikusiński & Edenius 2006). Med totalt 
3 skogstyper, 3 spridningsförmågor, 3 nivåer på arealkrav och 3 olika gränsvärden 
för sannolikhet av förekomsten av värdekärna erhölls 81 olika utfall. Sedan testades 
dessa resultat för ekologiska profiler mot förekomsten av 20 utvalda verkliga arter med 
hjälp av data från Artdatabanken. Av dessa var 6 arter lövskogsspecialister (2 lavar, 
1 mossa, 1 insekt, 2 fåglar), 7 arter var tallskogsspecialister (2 svampar, 1 lav, 1 lummer, 
2 insekter och 1 fågel) och 7 arter var granskogsspecialister (2 svampar, 1 lav, 2 fåglar 
och 2 däggdjur). Kriterier var att använda arter som motsvarar ekologiska profiler 
och som har fler än hundra observationer rapporterade i Artportalen under de senaste 
15 åren.
4.3 Delprojekt 5
En viktig del i projektet har varit att kommunicera och analysera hur landskaps­
planering kan ske och har skett i Sverige. Detta har gjorts genom en bred dialog med 
ett stort antal aktörer som på olika sätt medverkar till utvecklandet av en fungerande 
grön infrastruktur i Sverige.
För att fånga och utvärdera andra ansatser av landskapsplanering har vi samman ­
ställt ett flertal andra angrepp relevanta för olika steg i landskapsplanering, från 
kartering till utvärdering. Dessa angrepp speglar arbetet på regional nivå och med 
olika ambitioner (Angelstam m fl. #5). 
Kunskapsspridning har skett via kontinuerliga dialoger med olika grupper av 
avnämare. Dessa har förutom förmedling av resultat också påverkat inriktningen på 
forskningen och gett återkoppling av resultat. Fokus i dessa möten har legat på hur 
resultaten kan implementeras i den landskapsplaneringen som sker på länsstyrel ­
serna och bland större markägare. Dessa möten har initierats av oss och i flera fall på 
förfrågan från avnämare. Projektet har också presenterats vid ett antal internationella 
vetenskapliga konferenser (se Bilaga B). 18
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur5. Resultat
Nedan presenterar vi de studier som kan ses som projektets primära leveranser ( Fig. 3). 
Parallellt med dessa har projektdeltagarna medverkat i och publicerat ett antal arbeten 
som till mycket stor del överlappar med projektets syfte. Detta inkluderar vetenskapliga 
studier, populärvetenskapliga publikationer och ett par examensarbeten på masters ­
nivå. Dessa studier beskrivs i bilaga A i slutet av rapporten. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur19
Figur 3. Projektpublikationer fördelade på de som kan ses som helt finansierade av Naturvårdsverket och närliggande publikationer (delvis annan finansiering) under 
projektperioden. Gradienten från grönt till blått representerar i vilken mån publikationen beaktar det ekologiska systemet respektive förvaltningssystemet. Numren 
refererar till publikationslistan i slutet av rapporten där fullständiga referenser ges. 20
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur5.1 Delprojekt 1
5.1.1 Planering av grön infrastruktur i Sverige – lärande 
genom utvärdering av länens åtgärdsplaner
Artikel #4. Green infrastructure planning approaches in Sweden: learning through 
evaluation,  Manuskript.
Sverige har jämställda produktions ­ och miljömål för skogsbruket. För att nå 
miljömålet krävs nätverk av natur som utgör fungerande livsmiljöer för växter och 
djur, och som bidrar till människors välbefinnande. Detta fångas av begreppet grön 
infrastruktur (GI) vilket bottnar i konventionen om biologisk mångfald (CBD 2010). 
Den globala ambitionen speglas i EU:s strategi för biologisk mångfald (European 
Commission 2020) med sina sex strategiska mål varav mål 2 direkt syftar till ”main ­
taining and enhancing ecosystem services and restoring degraded ecosystems by 
incorporating green infrastructure in spatial planning” (ibid. sid. 5). På europeisk 
nivå bidrar även Bernkonventionen, Europeiska landskapskonventionen, och inom 
EU de tre naturvårdsdirektiven Art ­ och habitatdirektivet, Fågeldirektivet och Havs ­
miljödirektivet med strategiska mål och bindande krav. Målet är nätverk av  skyddad 
natur som representerar olika naturmiljöer, och med kompletterande åtgärder i 
landskapet mellan dem, som syftar till att bevara Europas naturarv för framtiden 
(European Commission 2013). Direktiven innebär ett bindande åtagande för med ­
lemsländerna att bevara naturtyper och arter med gynnsam bevarandestatus. För 
Sverige lyfter strategin för biologisk mångfald och ekosystemtjänster (Regeringen 
2013/14) fram GI som ett ramverk för arbetet med biologisk mångfald i ett landskaps ­
perspektiv.
Med fokus på lärande genom utvärdering är syftet med denna studie att analysera 
arbetet för perioden 2015–2021 i Sverige med regionala handlingsplaner för GI (för 
versioner använda i analysen se bilaga C), både inom länsstyrelserna och bland land ­
skapens aktörer och intressenter.
För att kartlägga barriärer och broar för att göra bedömningar av och planer för 
att upprätthålla GI som funktionella habitatnätverk analyserades alla tillgängliga 
regionala GI­planer i Sverige med hjälp av kvalitativa och kvantitativa kriterier, en 
analys av de kartor som tagits fram för fysisk planering, samt genomförda öppna 
intervjuer med tjänstemän som arbetar med GI­planer. 
När det gäller rapporter om planering av GI fokuserade vi på alla planerade 
åtgärder av relevans för skogshabitat tillgängliga för 15 av 21 regioner, relevansen 
för fem av Aichi­målen (# 1, 5, 7, 11, 14; Fig. 4), såväl som nyckelord och typer av 
angivna källor. 
Vad gäller kartor som vägledande för planering fokuserade vi på (1) användningen 
av ekologiska nyckelelement i landskapet för funktionell GI, (2) vilka typer av mark ­
täcken och arter som omfattades, (3) matchningen mellan rumslig utsträckning och 
landskap, län och ekoregion, och (4) de aspekter av GI som presenterades. 
Vi genomförde intervjuer som fokuserade på två teman: arbetet inom offentliga 
organisationer (länsförvaltningar och Naturvårdsverket), och arbetet med aktörer och 
intressenter utanför dessa regionala och nationella myndigheter. Dessutom användes 
deltagarnas observationer och workshops för att ge feedback på resultaten.
Planerade åtgärder för att stödja GI i skogar dominerade (55 %), men varierade från 
32 till 81 % mellan länen. Endast en fjärdedel av de planerade åtgärderna i skogarna 
var aktiva, dvs med syfte att direkt påverka miljötillståndet i skogar.  Användningen  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur21av GI­terminologi dominerades av ”värdetrakter” och ”ekosystemtjänster”. Samman­
taget fanns det inget mönster avseende fördelningen av i vilken utsträckning de fem 
utvalda Aichi­målen beaktades i GI­planer i olika skogsregioner (Fig. 4). Analysen av 
den kunskapsbas som använts i form av citerade publikationer och rapporter visade 
att forskningsartiklar till mycket liten del beaktats (4 %), istället dominerade rapporter 
från statliga myndigheter och EU­material (79 %). Vad gäller kartmaterialet domi ­
nerade kartor som syftade till att stödja GI­planering av skog. Det var dock få kartor 
som analyserade förändringar över tid, varken som historiska kartor eller i form av 
förändringsanalyser och prognoser (se nedan för en fördjupad kartanalys).
Figur 4. Fördelning av åtgärder identifierade i länens GI-planer för fem av CBDs Aichi-mål 
( CBD  010) relevanta för skog
GI­planerna täckte ett brett spektrum av typer av GI, men med regional heterogenitet 
av vilka aktörs ­ och intressentgrupper som involverats. Administrativt sträckte sig 
GI­planeringens status från övergripande regionplanering till specifik naturvård. 
Personalmässigt var omsättningen hög och tillgänglig personal och resurser varierade 
mellan regionerna. Förståelsen vad GI betyder var generellt stor och viljan att agera 
stark. Handlingsförmågan hämmades dock av svaga incitament för landskapsplane ­
ring, begränsade resurser och ibland politisk vilja.
Aichi­målen och efterföljande europeiska och svenska strategier och riktlinjer 
speglar evidensbaserade bevarandemål såväl som principer för att säkra funktionella 
habitatnätverk. Det vill säga, kunskap utvecklad inom landskapsekologisk och beva ­
randebiologisk forskning. Baserat på vår analys av länens GI­planer framstår dock 
nettoresultatet av bevarandeinsatser och intensifiering av skogsbruket som negativt 
för gröna infrastrukturers funktionalitet. I GI­planerna är kartor avgörande för att 
kommunicera geografisk information av relevans för GI. Trots att de är väsentliga för 
landskapsplanering, ses den transparens som kartor ger som ett hot av vissa aktörer 
och intressentgrupper vilket vi bedömer påverkat kartmaterialet. Till exempel har 
cirka hälften av området i det boreala biomet inga publicerade kartor som stödjer 
planeringen, trots god tillgång på data och analyser. Det finns alltså utrymme för 
förbättring av GI­arbetet, till exempel genom: (1) öppen tillgång till befintliga heltäck ­
ande kartering av skogar med högt bevarandevärde, (2) gemensamma analyser för 
angränsande län i samma biom, (3) visualisering av hur GI av olika typer har för ­
ändrats över tid (Svensson m fl.2019, Angelstam och Manton 2021), och förväntas 
förändras givet olika bevarandescenarier (Eggers m fl. 2021, 2022; Moor m fl. 2022). 22
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur5.1.2 Analys av kartor i de regionala handlingsplanerna 
för grön infrastruktur
Som en del i delprojekt 1 gjordes en fördjupad analys av det kartunderlag som fanns 
i länens handlingsplaner för grön infrastruktur. Syftet med analysen var att sam ­
manställa 1) i vilken mån kartor ger information som avspeglar centrala begrepp för 
grön infrastruktur (värdeelement, värdekärna, värdetrakt spridningszon, spridnings ­
länk, värdenärverk; Naturvårdsverket 2015, 2017), 2) de markslag, habitattyper och 
arter som ingår, 3) den geografiska omfattningen i kartorna, avseende del av län, 
inom län eller för ett större område, och 4) vad (i huvudsak förekomst eller densitet) 
som presenterats. Sammanställningar, under tidsperioden 2019 ­10­29 till 2019 ­11­25 
av de handlingar som fanns tillgängliga vid det tillfället, omfattande totalt 20 hand ­
lingsplaner varav 8 preliminära och 10 fastställda. För 2 län fanns både fastställda och 
preliminära handlingar (se Bilaga C). 
Sammantaget fanns totalt 434 kartor av landmiljöer inriktad mot skog, öppna 
marker och våtmarker samt övergångsmark mellan dessa markslag liksom vatten ­
miljöer (kust och strandzoner). Av dessa är skogsmark den dominerande marktäcke­
typen (42 %) och öppen mark den därpå vanligast, för ospecificerat markslag handlar 
det främst om formellt skydd, för skogsmark om ädellövskog, för våtmark om rikkärr, 
för öppen mark om gräsmark / slåtteräng, och för övergångsmark om  mosaikmarker. 
Det är överlag relativt få habitattyper och arter eller artgrupper som ingår. För skogs ­
mark finns förekomst eller täthet av totalt 42 arter, i huvudsak insekter, kartlagda. 
För habitat finns detta för tjäder och raggbock specificerat, men i övrigt handlar det 
i huvudsak om mycket generella skogstyper. Avseende egenskaper så dominerar 
gammal skog och grova / värdefulla träd.
Sammantaget har 61 % kartorna minst en notering för något av de sex grund­
läggande begreppen om grön infrastruktur. De flesta kartor visar skogsmark och 
öppen mark (Fig. 5), framförallt avseende värdekärna och värdetrakt för skog, 
våt mark och öppen mark. Det finns betydligt fler kartor som visar värdeelement, 
 värdekärna, värdetrakt, spridningslänk och spridningszon för skogsmark än för 
andra marktäcketeman.
Det är överlag relativt få specifika habitattyper och arter eller artgrupper (totalt 68) 
som är kartlagda. Vad gäller habitat handlar det i huvudsak om generella skogstyper 
som granskog eller ekskog snarare än habitattyper som listas i EUs habitatdirektiv. 
Även biotopegenskaper som t.ex. grova träd, hålträd, skiktning, diken, artvariation, 
och åtgärder eller påverkan som granifiering, bränning, exploatering, fragmentering, 
finns med i materialet. Det är väldigt få kartor som visar förändring över tid eller 
innehåller prognoser. Detta kan tolkas som en brist för möjligheterna att identi fiera 
målbilder för framtiden och vad olika åtgärder eller prioriteringar kan leda fram till. 
Handlingsplanerna har alltså mest karaktär av nulägesanalys. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur23
Figur 5. Andel av alla kartor fördelat på olika markslag, för respektive begrepp av totala antalet 
kartor för skogsmark, våtmark, öppen mark och övergångsmark (n = 264).
Vad gäller geografisk utsträckning så omfattar 69 % av kartorna enbart det enskilda 
länet, 26 % även ytan runt länet i form av en buffertzon, andra intilliggande län 
eller större område, och 8 % enbart en del av ett län. De senare utgörs oftast ett 
särskilt prioriterat område, ett område med koncentrationer av höga värden, eller 
ett typområde. En observation är att de kartor som visar ett delområde inom ett län 
överlag ger mycket bra information.
Flertalet av kartorna ger information om värdeelement, värdekärnor,  värdetrakter, 
spridningslänkar, spridningszoner eller värdenätverk, eller kombinationer av dessa. 
Kartor som visar värdetrakter är vanligast, följt av värdekärna och värdeelement, och 
kombinationer av dessa. Kartor av olika typer av övergångsmark är få, speciellt avse­
ende spridningslänkar, spridningszoner eller värdenätverk. De flesta kartorna visar 
enbart förekomst eller enbart täthet. Komponent som ett begrepp för noder i en 
funktionell grön infrastruktur, används mycket sällan.
Det kartmaterial som finns presenterat i länens preliminära och fastställda 
GI­ planer har delvis vidareutvecklats och publicerats i det nationella kartskiktet 
för värdekärnor. Det kartmaterial som finns presenterat i länens preliminära och 
fastställda GI­planer har delvis vidareutvecklats och publicerats i det nationella 
kartskiktet för värdekärnor Nationella kartskikt med värdetrakter ( lansstyrelsen.  se). 
Vid vår översyn (2022­ 05­10) är detta en sammanställning av länens regionala värde ­
trakter. På illustrationen visas värdetrakter för ädellövskog, blandskog, barrskog, 
granskog, gräsmark, inlandsvatten, kustmiljöer, lövskog, marina miljöer’, skog 
och annan trädbärande mark, tallskog, triviallövskog och våtmark. Norrbottens, 
Jämtlands, Värmlands, Hallands, Kronobergs och Kalmar län hade inte publicerat 
värdetrakter vid denna tidpunkt. 24
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur5.2 Delprojekt 2–4
Resultaten från dessa studier baseras på kvantitativa analyser av befintlig och öppen 
information och inkluderar både geografiska data och offentlig statistik.
5.2.1 En virtuell värdekärnesinventering av svensk skog
Artikel #6: Mapping of landscapes for High Conservation Value Forests with machine 
learning, manus (DP2, DP3)
Den genomförda modelleringen av sannolikheten för förekomst av skogar med 
höga naturvärden kan närmast betraktas som en virtuell värdekärnesinventering. 
Studien ska ses som en primär leverans med avseende på att utveckla en praktisk 
användbar landskapsindikator som rangordnar skogsbestånd efter sannolikheten 
att de utgör en skoglig värdekärna.
Modellen kompletterar de idag kända värdekärnorna (Anon 2017) med en hel ­
täckande analys av majoriteten av det svenska skogslandskapet. Sannolikheter har 
skattats på en skala (1 hektar) som är relevant för planering och med specifikt värde 
för identifiering av skogliga värdetrakter. Resultaten visar att en stor del av skogs ­
landskapet i Sverige utgörs av bestånd med låg sannolikhet för värdekärna men också 
på stora regionala variationer där speciellt den nordligt boreala regionen skiljer ut sig 
med en avsevärt större andel med hög sannolikhet för värdekärna (Fig. 6).
Figur 6. Föredelning av den relativa sannolikheten för att enskilda 1-hektars ytor av skog ska 
utgöras av skoglig värdekärna för de fyra regioner som analyserats.
Modellen (Fig. 7) utgör en kunskapsbas för framtida naturvårdsplanering på land ­
skapsnivå som fullt ut nyttjar befintliga geografiska kunskapsunderlag – vi lever i en 
tid där ”Big Data” är tillgängligt och där geografiska data med hög kvalité och stor 
upplösning blir mer och mer användbar. Vi ser ett stort antal användningsområden 
för modellen. Till exempel anger EU ett framtida mål på att skydda 30% och därmed 
finns ett behov av ett heltäckande nationellt underlag för prioritering av områdes ­
skydd och restaurering på landskapsnivå. Vid sidan av möjligheten att identifiera 
värdetrakter ger modellen också information om landskap där möjligheten att skapa 
fungerade grön infrastruktur är mycket begränsat och där ett fortsatt skogsbruk inte på 
samma sätt hotar befintliga naturvärden.
Man bör notera att modellen statistiskt beskriver den relativa sannolikheten 
för förekomst av skoglig värdkärna och att faktiska naturvärden bara kan identifie ­
ras i fält. Därmed utgör den en viktig grund för framtida nationella fältinventeringar 
som bygger på en två­ stegs ansats där det första steget bygger på en prioritering av 
fältinsatser till områden med stor sannolikhet för skoglig värdekärna. En relate ­
rad användning av modellen är att koppla den till citizens science där intresserad  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur25allmänt, t ex den ideella naturvården, kan fältbesöka potentiellt intressanta områden 
och registrera ett urval av variabler som speglar naturvärdet. 
Även om modellen har utvecklats för svenska skogar och baseras den  geografiska 
information som finns tillgänglig nationellt så har modellangreppet potential att 
användas också för liknande projekt i andra länder. Vi bedömer att den har en hög 
generell potential och visar på styrkan av det snabbt framväxande användandet av 
artificiell intelligens inom naturvården. Ett uppenbart användningsområde är att 
framskriva framtida landskap där förändringar i det underliggande geografiska 
simuleras och effekten på GI kan utvärderas i relation till restaurering av och naturlig 
utveckling i skog.
Modellen har presenterats och diskuterats med ett stort antal avnämare (mark ­
ägare, myndigheter, ideell naturvård) och mötts med stort intresse. Modellen finns 
öppet tillgänglig ( https:/ /bubnicki.users.earthengine.app/view/swedentest .) och kommer 
att kunna laddas ned som shape ­filer för integrering i andra geografiska beslutsunder ­
lag. Vidare är modellen fullt möjlig att uppdatera med nya data allteftersom dessa blir 
tillgängliga.  26
Figur 7. Kartorna illustrerar det slutgiltiga resultatet av en modellering av sannolikheten för 
skogar med höga naturvärden i Sverige på skalan 1 hektar. Resultaten har genererats via en så 
kallad “Random Forest”-modell som tränats för fyra olika regioner och sammanställts till en 
övergripande karta. För att visualisera resultaten visas också 4 delfigurer med högre upplösning. 
Bakgrundskartan är hämtad från Googles satellit lager. En interaktiv version av kartan finns för 
tillfället tillgänglig på: https:/ /bubnicki.users.earthengine.app/view/swedentest . NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur275.2.2 Virtuella arter som ett verktyg för att värdera 
grön infrastruktur 
Artikel #8: Virtual species as tool for the assessment of Green Infrastructure functionality 
(DP2, DP4)
Denna studie utgör en tillämpning av modellen för skog med höga naturvärden 
(Bubnicki m fl #6), för att beskriva den strukturella och funktionella förekomsten av 
livsmiljöer för ett antal ekologiska profiler baserat på förekomst i olika skogstyper 
(enligt NMD), och med olika arealkrav och spridningsförmåga (se Metoder, 4.2 för 
detaljer). Vi valde att utgå från virtuella arter (ekologiska profiler) för att täcka in den 
stora variation som finns mellan arters miljökrav. Därmed fås en större grad av gene ­
ralitet och effekten av insatser kan värderas för större artgrupper. 
För alla ekologiska profiler, minskade mängden av tillgänglig livsmiljö drastiskt 
ju högre krav ställde på den relativa sannolikheten av förekomsten av värdekärna (se 
Fig. 8). Ekologiska profiler knutna till olika skogstyper visade olika förekomstmönster. 
Figur 8.Figuren visar förekomsten av livsmiljöer motsvarande två ekologiska profiler med 
användning >25 %, >50 % och 75 % relativ sannolikhet av förekomsten av värdekärna enligt 
modellen. I alla sex fall handlar det om en ekologisk profil motsvarande art med låg spridnings -
förmåga (upp till 200 meter) och låga arealkrav (10 ha) specialiserad på talldominerad skog 
(övre raden) och grandominerad skog (nedre raden). 
Till exempel, en ekologisk profil med låg spridningsförmåga och lågt arealkrav upp­
byggd på >75 % relativ sannolikhet av förekomst av värdekärna hade för  grandominerad 
skog en mycket tydlig koncentration av livsmiljöer längst fjällkedja. När det gäller 
motsvarande ekologisk profil knuten till talldominerad skog var mönstret annorlunda 
med koncentrationer i norra Norrland och i Jämtland. Dessa mönster påminner  28
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastrukturresultat av studie baserad på kontinuitetsskogar som information om  förekomsten av 
skogar med höga naturvärden (Mikusiński m.fl. 2021). I nästa steg, kommer resultaten 
av denna tillämpning av modellen att valideras med observationer av verkliga arter 
motsvarande använda ekologiska profiler. Till exempel, förekomsten av  livsmiljöer hos 
de ekologiska profiler som visas i Figur 8 kommer att testas mot talltagel ( Bryoria fre -
montii ) och plattlummer ( Diphasiastrum complanatum ) när det gäller tallskog, och mot 
garnlav ( Alectoria sarmentosa ) när det gäller granskog. Validering av modelle rad före ­
komstsannolikhet mot verkliga arters faktiska förekomster sker inom 25 x 25 km rutor.
5.2.3 Utvärdering av funktionella nätverk av skogar med 
höga naturvärden i Sverige
Artikel #2: Sweden does not meet agreed national and international forest biodiversity 
targets: a call for adaptive landscape planning (DP3)
Omföring av naturligt brukade skogar till odlingssystem för industriråvara är 
en stor utmaning för skydd, skötsel och återskapande av representativa  naturmiljöers 
funktionalitet – att stärka en grön infrastruktur (GI) för bevarande av biologisk mång ­
fald och leverans av olika ekosystemtjänster. Med utgångspunkt i konventionen om 
biologisk mångfalds Aichi­mål #11, med dess kvantitativa och kvalitativa kriterier 
som normativ modell, var syftet med denna studie att belysa möjligheterna för land ­
skapsplanering genom en bedömning av i vilken utsträckning befintliga mängder 
och rumsliga fördelningar av skogar med höga naturvärden uppfyller dessa kriterier. 
Med evidensbaserade bevarandemål på 17–20 % skyddade områden, valdes Sverige 
som fallstudie. Vi uppskattade den befintliga mängd, regional representation och 
funktionalitet som habitatnätverk av skogar med höga naturvärden har för virtuella 
fågelarter. Resultaten validerades sedan med oberoende fältinventering av paraply­
arter och bedömde måluppfyllelse (Fig. 9). Slutligen kopplade vi dessa resultat till 
den regionala fördelningen av markägarkategorier, och betonar att dessa kräver 
anpassade ansatser för landskapsplanering.
Figur 9. Figuren visar på hur stor andel av kända värdkärnor (i fem ekoregioner) som är tillräckligt 
stora och koncentrerade i landskapet för en tänkt art som kräver minst 50 hektar värdekärna 
(storlek) och med minst 20 % värdekärna inom 25 km2 (fungerande nätverk). NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur29Även om 31 % av skogsmarken i Sverige är officiellt skyddad, frivilligt avsatt eller inte 
används för produktion av industriråvara nu och i framtiden, visar Aichi­målets #11 
kvalitativa kriterierna att denna siffra reduceras till en effektiv GI på 12 % i genomsnitt 
för hela Sverige. Vid uppdelning i de fem ekoregionerna utgjorde den effektiva GI 54 % 
för den subalpina skogsekoregionen, som innehåller EU:s sista intakta skogsland ­
skap, men bara 3–8 % i de andra fyra ekoregionerna där produktion av industriråvara 
dominerar (Fig. 10). Detta resulterar i ett kraftigt ökande behov av skogshabitat och 
landskapsrestaurering i större delen av Sverige. Den stora regionala variationen i 
möjligheter för landskapsplanering understryker behovet av en mångfald av olika 
tillvägagångssätt. Vi betonar behovet av att säkra finansieringsmekanismer för att 
kompensera markägares investeringar i GI, och att anpassa både tillvägagångssätt 
och rumsliga omfattningar av landskapsplaneringsenheter till markägarstrukturen.
Figur 10. Med fokus på tre kategorier av avverkningsrestriktioner för skog och annan skogsmark 
(formellt skyddad, frivilligt avsatt, improduktiv) plus uppskattningar av naturvårdshänsyn sam -
manfattar denna figur (1) dels skillnaderna mellan den totala arealen av dessa kategorier och (2) 
dels uppskattningar av habitatnätverks funktionalitet som bidrag till Aichi mål 11 (Angelstam 
m.fl. 2020). Observera att naturvårdshänsyn hänvisar till Aichi mål #7 om åtgärder utanför 
”skyddade” områden. Uppskattningarna av mängden av fungerande grön infrastruktur visar att 
tillståndet är gott (grön pil) i de fjällnära skogarna, undermåligt i de fyra regioner som domineras 
av effektiva odlingssystem (röda pilar). I genomsnitt ser det bättre ut för hela Sverige, men då döljs 
den dåligt fungerande gröna infrastrukturen i merparten av Sverige.
5.2.4 De skogliga impedimentens betydelse för 
grön  infrastruktur
Artikel #7: The green infrastructure of non-productive forest in a temperate to 
 sub-alpine biogeographic gradient, manuscript (DP2, DP3)
Impedimenten finns integrerade i skogslandskapet och genom gällande Skogs ­
vårdslag är de undantagna från skogsbruk. De har i sig själva unika naturvärden men 
utgör också länkar i landskapet som potentiellt kan stärka GI. Totalt finns 4.5 Mha 
(NMD) impediment men deras fördelning varierar kraftigt mellan olika regioner och 
skogstyper i Sverige (Fig. 11).  30
Figur 11. Andel av skogsmarken som utgörs av impediment (”LPF” i figuren) baserat på ett 
”moving window” av olika storlekar (1km2, 5 km2 och 10 km2).
I den fjällnära regionen utgör dessa skogar en mycket stor andel av skogsmarken men 
då i ett landskap som redan har hög andel av områdesskydd (Fig. 12). I resterande delar 
av Sverige utgör de en mer begränsad andel och då speciellt för skogar på fastmark 
(Tabell 3). Preliminära resultat från den pågående analysen indikerar att det struktu ­
rella bidraget från impedimenten till GI är generellt begränsat nedom fjällregionen 
men med vissa regionala skillnader.
Figur 12. Representativitet i skyddad skog på produktiv och improduktiv (impediment) skogsmark. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur31Tabell 3. Andel av olika skogstyper som utgörs av lågproduktiv skogsmark (impediment).
Skogstyp Fjällnära Nordboreal Sydboreal Hemiboreal Nemoral
Skog på fast mark
Tallskog 48 % 14 % 9 % 11 % 5 %
Granskog 24 % 7 % 3 % 1 % 1 %
Barrblandskog 37 % 9 % 2 % 2 % 2 %
Blandskog 47 % 12 % 6 % 2 % 3 %
Triviallövskog 94 % 14 % 6 % 3 % 2 %
Ädellövskog 0 % 0 % 2 % 3 % 2 %
Lövblandskog 0 % 0 % 2 % 6 % 6 %
Skog på våt mark 
Tallskog 97 % 89 % 81 % 47 % 38 %
Granskog 90 % 83 % 59 % 15 % 10 %
Barrblandskog 92 % 87 % 57 % 20 % 8 %
Blandskog 92 % 83 % 66 % 31 % 27 %
Triviallövskog 98 % 76 % 68 % 45 % 35 %
Ädellövskog 0 % 0 % 64 % 51 % 46 %
Lövblandskog 0 % 0 % 30 % 54 % 35 %
5.2.5 Den svenska fjällnära skogens gröna bälte – ett 
unikt landskap i europeiskt perspektiv.
Artikel #1: European Uni on’ s Last Intact Forest Landscapes are at A Value Chain 
Crossroad between Multiple Use and Intensified Wood Production (DP3, DP4)
Europeiska unionens sista stora intakta skogslandskap längs Skandinaviska 
bergskedjan i Sverige erbjuder unika möjligheter för bevarande av biologisk mång ­
fald, ekologisk integritet och resiliens (Fig. 13). Dessa skogar står dock inför vägval 
mellan intensifierad träproduktion inriktad på bioekonomi, och landsbygdsutveck ­
ling baserad på multifunktionella s kogslandskap för framtida skogliga värdekedjor.
Figur 13. D en fjällnära skogen är unik ur ett svenskt perspektiv med en dominans av gamla 
skogar och med en låg avverkningstakt. A – Åldersfördelning på produktiv skogsmark (inklusive 
 skyddad skog) baserat på Riksskogstaxeringen (2012-2016, 5-års löpande medelvärde) fördelat 
på norra Sverige, de 15 kommuner som ingår i Skogsstyrelsens definition av nordvästra Sverige 
samt området ovan den fjällnära gränsen. B – Förlust av trädskikt på skogsmark enligt Hansen 
m fl. (2013) där 93 % utgörs av slutavv erkning med resterande från bränder och vindfälld skog. 32
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastrukturI denna artikel så, 1) uppskattar vi mängden av kvarvarande skogar med hög grad av 
naturlighet och deras roll för traditionellt skogsbruk, bidrag till gröna infrastruktur 
för bevarande av biologisk mångfald och för mänskligt välbefinnande på landsbygd­
 en, (2) utvärderar vi hur skogen och bevarandepolitiken lyckats minska förlusten av 
fjällnära skogar, och (3) diskuterar vi vilka ekonomiska, sociokulturella och ekolo ­
giska värden som står på spel, samt olika styrmedel. 
Först uppskattade vi den mängden intakta fjällnära skogar via (i) Riksskogs ­
taxeringen, (ii) statistik om skyddade område, (iii) avverkningsanmälningar och 
faktiskt avverkade skogar, (iv) heltäckande data för skogar som inte varit föremål 
för kalavverkning sedan mitten av 1950 ­talet, (v) kartläggning av produktiv och 
icke ­produktiv skogsmark, och (vi) uppskattningar av den genomsnittliga årliga 
slutavverkningstakten. Vidare granskade vi policydokument relaterade till framväxten 
av markanvändningsreglering i norra Sverige, inklusive fjällskogsgränsen, och illu­
strerar detta med ett faktiskt fall som har haft betydande betydelse för genom förandet 
av politiken (konflikten kring Änok ­området). 
Resultaten visar på en tydlig skillnad mellan andelen formellt skyddad produktiv 
skogsmark ovan fjällskogsgränsen (53 %) och norra Sverige i allmänhet (6 %). Trots 
detta finns totalt 300 000 ha av tidigare ej kalhuggen fjällskog utanför skyddade områ ­
den kvar. Denna del av det fjällnära området är ur ett nationellt perspektiv av liten 
betydelse för skogsbruket men regionalt viktiga och med en potential att stödja nya 
typer av värdekedjor. 
Fjällskogarna i Sverige utgör unika bevarandevärden i Europeiska unionen. Sedan 
början av 1990 ­talet, har politiska regleringar lyckats begränsa skogsavverkningen. 
För närvarande är dock de fjällnära skogarna en arena för en dragkamp mellan intensi ­
fiering av skogsanvändningen, inklusive avverkning av skogar som aldrig varit föremål 
för kalhyggessystem å ena sidan, och naturvård och vildmark som bas för landsbygds ­
utveckling å den andra. Förmågan hos fjällkommuner att planera för en regional 
hållbar utveckling i det fjällnära skogslandskapet måste stärkas och där samverkan 
och resurser är avgörande komponenter.
Artikel #3: Spared, shared and lost – Routes for maintaining the Scandinavian 
Mountain foothill intact forest landscapes (DP3, DP4)
Intakta skogslandskap är viktiga områden för biologisk mångfald, ekosystem­
tjänster och fungerande ekologiska processer. Parallellt är de också viktiga områden 
för olika former av markanvändning och för regional och lokal hållbar utveckling. 
Ett industriellt kalhyggesskogsbruk innebär en risk för ökande fragmentering och 
förluster av naturvärden och därför behöver man väga samman behovet av ett utökat 
områdesskydd (formellt eller via frivilla skyddsinstrument) med åtgärder som stimu ­
lerar kontinuitetsskogsbruk och andra alternativa skogsbruksstrategier.
Med hjälp av heltäckande data och med fokus på skogsmark inklusive trädbärande 
impediment och trädbärande skogsmark och på skog som är formellt skyddad eller 
inte (Fig. 14), analyserade vi förutsättningarna för att upprätthålla de intakta egenska ­
perna i de fjällnära skogarna i nordvästra Sverige, totalt omfattande ca. 2,5 miljoner 
hektar.
Vi konstaterade att andelen redan kalavverkad skog är liten men också att drygt 
500 000 ha skogsmark med höga naturvärden, motsvarande 27 %, saknar skydd, 
trots att det är så stora arealer skyddad skogsmark i de fjällnära skogarna. Vi frågade 
oss om ett anpassat skogsbruk är ett alternativ till utökat skydd på delar av denna 
skogsmark. Här står det klart att förutsättningarna varierar från syd till nord och för 
olika typer av markägare. För privata markägare i synnerhet är det viktigt att beakta  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur33möjligheterna till mångbruk där fortsatt anpassat skogsbruk kan förekomma, och 
att detta förutsätter integrerade planeringssystem där även restaurering av tidigare 
kalavverkad skog eller skog som idag saknar eller har låga naturvärden kan ingå. Vi 
menar att kontinuitetsskogsbruk är generellt möjlig över stora arealer och att detta 
ger förutsättningar för olika värdekedjor och affärsmodeller som kan leda till hållbar 
regional och lokal utveckling. I detta är den samiska kulturen och rennäringen som 
markanvändning särskilt viktigt att beakta, där en helhetssyn på landskapet är nöd ­
vändigt, liksom det är för en fungerande grön infrastruktur för skogens biologiska 
mångfald och ekosystemtjänster. Fortsatt skogsbruk och utökat skydd av fjällnära 
skog måste integreras i en landskapsplanering med fokus på hållbarhet och mångbruk 
och som måste regionalt och lokalt anpassas till de biofysiska och socioekonomiska 
förutsättningarna.
Vi konstaterar också att operativ planering kräver mer detaljerade data, på 
habitat nivå och för de specifika naturvärdena. Detta innebär ett fortsatt stor behov 
av fält inventeringar, i form av en utvecklad inventering av skogliga naturvärden 
i nordvästra Sverige. Vår analys innebär att en sådan inventering kan inriktas mot 
skogsområden som är viktiga för att skapa sammanhängande strukturer i skog med 
höga naturvärden eller skog som med passiv eller aktiv naturvårdande skötsel kan 
utveckla höga naturvärden.
Figur 14. Den fjällnära skogen kategoriserad i avverkad skog (Non-pCF), oskyddad kontinuitets -
skog (Unprotected pCF), oskydde värdekärnor (Unprotected HCVF) och skyddade värdekärnor 
(Protected HCVF). Den högra kartan visar oskyddade värdekärnor och kontinuitetsskog på 
produktiv skogsmark. 34
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur5.3 Delprojekt 5
5.3.1  Implementering av landskapsplanering i tillämpad 
naturvård – en exempelsamling
Artikel #5: Opportunities and challenges to assess Green Infrastructure functionality
Begreppet grön infrastruktur (GI) utvecklades för att kommunicera behovet av 
att upprätthålla naturkapital genom fysisk planering, ofta över flera typer av mark ­
användning. En nyckeluppgift är att etablera effektivt och rättvist förvaltade, ekolo ­
giskt representativa, väl sammankopplade system av skyddade, lämpligt skötta och 
restaurerade områden.
Först granskade vi hur olika GI kan definieras för att matcha både EU och 
 störningsbaserade klassificeringar av skogstyper. För det andra granskade vi en 
uppsättning tillvägagångssätt som används i bedömningsprocesser som genom ­
förts i ett 10 ­tal platsbaserade fallstudier i olika delar av Sverige. För det tredje 
scannade vi av upplevda nuvarande och framtida behov och förmågor hos olika 
intressenter och markägare som är involverade i GI­hantering i dessa fallstudier.
Baserat på en förenklad policycykel indelades bedömning av GI och planering 
i följande grupper: kartläggning, strategisk planering, taktisk planering, policy­
utvärdering och feedback. Som exempel på kartläggning fokuserade vi på biotop ­ och 
habitatkartering; angående strategisk planering granskade vi tillvägagångssätt för 
bristanalyser av representativa typer av GI, och för taktisk planering av GI­funktiona ­
litet. Policyutvärdering fokuserar på förändringar i funktionella habitatnärverk över 
i tid i form av nettoeffekten av bevarande och intensifiering av skogsbruket. Slutligen 
granskade vi exempel på återkoppling till policy.
Uppföljning och utvärdering jämfört med normer som bidrar till fortlöpande 
lärande är angeläget. Det finns god tillgång på data, analytiska verktyg för strategisk 
och taktisk planering som kan stödja policyutvärdering och feedback till policy. 
Men för närvarande upplevs det oerhört svårt att upprätta konstruktiva dialoger 
för landskapsplanering.
5.3.2 Presentationer och workshops 
Under projektperioden har vi vid ett stort antal tillfällen medverkat i olika samman ­
hang med direkt koppling till projektet. Dessa har utgjort en central del av WP5. 
Kommunikationsinsatserna spänner från vetenskapliga konferenser via avnämar ­
kontakter och medverkan i kurser och undervisning. Speciellt har vi presenterat 
och diskuterat projektets resultat och den virtuella värdekärnesinventering med 
representanter från länsstyrelserna, Skogsstyrelsen och olika markägarkategorier. 
Dessa kontakter har varit genomgående konstruktiva och klargjort behovet av en 
nationellt heltäckande beskrivning av skogslandskapet som är relevant för planering 
och policy. Vi har genom dessa kontakter också etablerat en framtida plattform 
för samverkan som garanterar att projektresultaten blir en del skoglig naturvårds­
planering. Ett urval av våra externa insatser presenteras i bilaga B. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur356. Diskussion
Användandet av geografiska data och modellering (maskininlärning) kommer på 
bred front (Maxwell m fl. 2018, Lidberg m fl. 2020). Framtidens planeringsverktyg 
är i någon mån redan här men steget till ett bredare användande kräver kunskaps ­
överföring mellan forskningen och dess tillämpning. I projektet har vi tagit viktiga 
steg i den riktningen, och med de kontakter vi etablerat finns goda möjligheter att 
våra resultat stärker arbetet med att utveckla en fungerande grön infrastruktur i det 
svenska skogslandskapet.
Värdet av stora intakta skogslandskap är uppenbart för bevarande av biologisk 
mångfald, men i många regioner pågår fortfarande exploatering som innebär att 
deras värden är hotade (Potapov m fl. 2008; Chazdon m fl. 2017; Müller m fl. 2019; 
European Commission 2020). Vi har med våra studier kring den fjällnära skogen 
i Sverige skapat en viktig kunskapsbas som ger värdefull information för hur dessa 
skogar ska förvaltas för att nå uppsatta miljömål. Även om det finns ett omfattande 
områdesskydd i fjällskogarna så kvarstår frågan om hur de oskyddade arealerna ska 
hanteras och vilken roll skogen och skogslandskapet kan ha för regional utveckling 
och inte minst rennäringen i det fjällnära området. Detta ansluter till diskussioner 
som även finns i många andra länder kring hur olika värdekedjor kan integreras i 
landskapsplanering (se till exempel Sayer 2009; Naumov m fl. 2018). Vi förordar en 
kombination av åtgärder som tar hänsyn till de olika aktörer och intressen som ska 
samordnas (Fig. 15; Jonsson m fl. 2019; Svensson m fl. 2020a; Svensson m fl. 2022).
”Spar ed”
Skyddade värdekärnor”Spar ed/ shar ed”
Osky ddade värdekärnor”Shar ed/ spar ed”
Osky ddad
kontinuit etsskogGrön 
infrastruktur”Los t”Kalavverkad skog
Biologisk 
mångf aldBevarande 
tjäns terEkosystem Aktiv
PassivLandsk aps-
restaureringKontinuit ets-
skogsbrukskogsbrukTraditi onellt 
multi-
funk tionell Integrerad, 
planeringlandsk aps-
Figur 15. Figuren visar olika ansatser för grön infrastruktur, landskapsrestaurering, kontinuitets -
skogsbruk, traditionellt skogsbruk och integrerad multifunktionell landskapsplanering med 
utgångspunkt från de kategorier av skog som finns i det fjällnära skogslandskapet. Den vertikala 
höjden av de ljusgrå banden motsvarar den ungefärliga fördelningen av skogskategorierna och 
den horisontella bredda av de mörkgrå boxarna den relativa betydelsen av de olika ansatserna. 
(Från #3, Svensson m fl. 2022). Motsvarande uppdelning kan självfallet även göras för andra 
svenska skogsregioner. 36
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastrukturI ett nationellt perspektiv utgör fjällskogen ett undantag med stora områden med 
höga naturvärden och med en i huvudsak fungerande grön infrastruktur. För resten 
av det svenska skogslandskapet är situationen radikalt annorlunda (Angelstam m fl. 
2020). Minskningen av kvarvarande skogar med höga naturvärden är omfattande, 
och befintliga skyddade arealer når på grund av otillräcklig kvalitet och fragmentering 
i dagsläget inte upp till nivåer som säkerställer livskraftiga populationer. Resiliens 
för klimatanpassning och minskad negativ klimatpåverkan är ännu svårare att uppnå. 
Gynnsam bevarandestatus är en hörnsten i EU:s art ­ och habitatdirektiv och kraven 
från EU att skydda kvarvarande naturskogar är tydligt och med sannolikt högre ambi ­
tioner i framtiden. Att nå målen kräver dock prioriteringar – att göra rätt på rätt plats. 
I projektet har vi genom att skapa en nationell modell (Bubnicki m fl. #6) över var 
skogar med höga naturvärden sannolikt förekommer bidragit med ett verktyg för 
rumslig planering av framtida skyddade områden och restaurering av habitat och 
landskap. Att identifiera naturvårdslandskap, värdetrakter, med en koncentration 
av livsmiljöer är centralt för effektiv naturvård (Hanski 2011; Nordén m fl. 2014). Vår 
modell ger en god regional överblick av var landskap med stor potential för funge ­
rande habitatnätverk finns (hotspots), men identifierar också landskap (coldspots) där 
förutsättningarna är dåliga. Precisionen i modellen är god, men utgör endast ett första 
steg för övergripande planering, och som måste kompletteras med god kännedom 
om de faktiska naturvärdena i enskilda skogsbestånd, och fora för samverkan mellan 
aktörer och intressenter. 
Vidare utgör modellen en viktig startpunkt för fördjupade analyser kring mer spe ­
cifika skogstyper. Vi har här tagit ett första steg genom att analysera den funktionella 
konnektiviteten för ett antal virtuella arter (ekologiska profiler) i olika skogstyper och 
med olika arealkrav och spridningsförmåga. Dessa har sedan validerats mot förekomst 
av faktiska arter (Bubnicki m fl., #8). I och med detta har vi bidragit till den forskning 
som försöker att gå från att beskriva strukturell konnektivitet till att analysera vad 
som krävs för att uppnå funktionella nätverk av livsmiljöer (se till exempel Ranius & 
Roberge 2011, Nordén m fl. 2018). NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur377. Slutsatser och förslag
Våra slutsatser och förslag presenteras nedan under tre rubriker – baserat på den 
normativa utgångspunkten i CBDs Aichi­mål (CBD 2010) och den analys som gjorts 
av det kartunderlag som länen presenterat i sina GI­planer. Vi avslutar sedan med 
att peka på behov av framtida forskning inom området.
7.1 Aichi-målens genomförande i Sverige
Projektet har som normativ bas utgått från konventionen för biologisk mångfalds Aichi 
mål #11. Även om målet har varit satt till 2020 utgör det ändå en fortsatt  viktig utgångs ­
punkt för hur biologisk mångfald kan hanteras på landskapsnivå, vilket framgår av 
EU:s strategier för biologisk mångfald och skog. Vi vill här, vid sidan av det kvantitativa 
målet, lyfta fram de evidensbaserade specificeringar som ingår i Aichi mål #11. Dessa är 
centrala och då målet ytterst är att bevara biologisk mångfald riskerar ett starkt fokus 
på rena arealer att missa avgörande kvalitativa aspekter.
7.1.1 Arealer
På nationell nivå når Sverige i medeltal inte upp till de 17 % skyddade arealer (baserat 
på formellt skydd och frivilliga avsättningar) som anges som det övergripande målet. 
Detta gäller speciellt i de regioner som domineras av produktion av  industriråvara. Detta 
innebär, tillsammans med att forskning anger tröskelvärden på över 20% (Rodrigues 
& Gaston 2001; Woodley m fl. 2019), att det finns ett fortsatt stort behov av att öka de 
arealer som avsätts för skydd, restaurering och återskapande av skogliga livsmiljöer 
med höga naturvärden. Det utgör i sig både en praktiskt och politisk utmaning. Kvar ­
varande oskyddade skogar med höga naturvärden avverkas fortfarande och det tids ­
mässiga handlingsutrymmet är begränsat innan de sista naturskogsresterna omförts 
till odlingssystem (Skogsstyrelsen 2022). I praktiken är detta en resursfråga. Medel till 
inventeringar och därtill kopplad prioritering måste tillföras, samt ersättningsfrågan till 
markägare måste lösas. Politiskt har skogsdebatten tyvärr utvecklats till en ekokammare 
där evidens ­baserad kunskap har fått mindre och mindre betydelse (Sténs & Mårald 
2020, Angelstam 2022, Hertog m fl. 2022, Röstlund 2022).
7.1.2 Viktiga för biologisk mångfald
Begreppet biologisk mångfald är trots dess breda användning en utmaning att i prakti­
ken definiera och värdera. En viktig praktisk utgångspunkt är dock att se den från tre 
dimensioner – arter, strukturer och processer (Brumelis m fl. 2011, Jonsson 2021, Fig. 16). 
Förekomsten av arter som kräver skogar med höga naturvärden är självklart en central 
utgångspunkt. Här finns en lång historik och kunskapsbas att bygga på. Den nationella 
rödlistan identifierar hotade arter och genom både formella inventeringar och den stora 
mängd data som årligen samlas in av allmänheten i Artportalen bidrar till identifiering 
av värdefulla områden. Samtidigt utgör förekomster av arter i sig inte en garanti för att 
ett område långsiktigt kan upprätthålla livskraftiga populationer av dessa arter. Därför 
är även förekomsten av viktiga strukturer som död ved och gamla träd avgörande för 
den biologiska mångfalden. Slutligen är mångfalden också knuten till de naturliga 
processer som reglerar abiotiska förhållanden och skapar naturliga successioner. 38
Figur 16. En hierarkisk uppdelning av den biologiska mångfalden i tre olika aspekter – komponenter, 
strukturer och processer vilka tillsammans representerar mångfaldens olika dimensioner och 
där det är möjligt att med naturvetenskapliga metoder beskriva och kvantifiera mångfalden (Från 
Jonsson 2021, baserat på Noss 1990).
7.1.3 Ekologiskt representativa
Som vi belyst i projektet är det intakta skogslandskapet i den fjällnära regionen unikt 
ur ett nationellt och europeiskt perspektiv. Samtidigt utgör den endast en begränsad 
del av det svenska skogslandskapet. Sverige är ett avlångt land och med en mångfald 
av skogstyper och med stora regionala skillnader. I dagsläget är områdesskyddet mycket 
ojämnt fördelat (Fig. 12). Denna brist på representativitet innebär i praktiken att vi för 
många skogstyper och regioner ligger långt ifrån målnivån på 17 %.
7.1.4 Fungerande nätverk av representativa skogsmiljöer
En central fråga i projektet har varit i vilken mån skogar med höga naturvärden före ­
kommer i fungerande nätverk. Vi pekar på allvarliga brister i den gröna infrastruk ­
turen och att landskapsperspektivet måste lyftas tydligare i naturvårdsplaneringen, 
både i form av planering inom större områden och i form av gemensamma insatser av 
många aktörer i arbetet med grön infrastruktur. Det arbete som genomförs på länsnivå 
med grön infrastruktur behöver stärkas. Först när information om enskilda bestånds 
naturvärden och deras rumsliga placering finns tillgänglig, och planerare har tillgång 
till sådan kunskap och har mandat att agera, kan en strategisk planering och priorite ­
ring genomföras. Den typ av heltäckande geografiska underlag som vi  utvecklat utgör 
här ett viktigt steg mot att etablera fungerande nätverk av representativa skogsmiljöer. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur397.1.5 Effektivt och ändamålsenligt skötta
Av tradition har skyddade skogar i huvudsak avsatts för fri utveckling. Även om detta 
är ett relevant skötselalternativ finns det goda argument för att aktivt stärka befintliga 
naturvärden med restaureringsåtgärder. I princip all skog i Sverige har en historik av 
avverkningar, även i dagens skyddade skogar. Dessutom har den effektiva brandbe ­
kämpningen avlägsnat den historiskt viktigaste naturliga störningen. Som en effekt 
dominerar idag täta granskogar medan brandpräglad tallskog och lövdominerade 
skogar är underrepresenterade. Samtidigt är mängden död ved liten i jämförelse 
med naturliga nivåer; detta gäller även skyddade områden (Jonsson m fl. 2016). Med 
naturvårdsinriktad skötsel kan delar av detta åtgärdas genom aktiv restaurering (Fig. 17). 
Restaurering kan också ske i skogar med lägre befintliga naturvärden och därmed bidra 
till att stärka den gröna infrastrukturen. Dagens naturvårdsskötsel bör också ta hänsyn 
till den pågående klimatförändringen och riktas mot tillstånd som är relevanta i ett 
varmare klimat och med förändrad nederbörd. Begreppet ”prestoration” fångar detta 
(Mansourian 2018) och där insatser riktas mot kommande klimatförhållanden.
Figur 17. Ett generaliserat landskap som består av fyra kategorier av skogar med olika grad av 
påverkan: 1) primärskog utan eller med mycket begränsad påverkan; 2) skogar som inte har 
kalavverkats; 3) unga och medelåldriga skogar som föryngrats efter kalavverkning; 4) öppen 
mark som skulle kunna beskogas genom naturlig föryngring eller plantering. Den relativa arean 
av varje kategori representerar grovt fördelning i det svenska skogslandskapet. I figuren anges 
relevanta typer av restaurering som sammantaget representerar möjligheter till planering på 
landskapsnivå. Listan inkluderar faktorer som är identifierade som viktig för biologisk mångfald i 
svenska skogar (efter Esseen et al. 1997) och är därmed mål för restaureringsinsatser. 40
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur7.1.6 Rättvisa
Mångfaldskonventionens mål #11 betonar också rättviseaspekter. I ett svenskt 
perspektiv anknyter det till den pågående diskussionen kring äganderätt, regional 
utveckling, tillgång till skog för turism och friluftsliv samt inte minst rennäringens 
behov. Det fjällnära skogslandskapet finns inom Sápmi, det nordeuropeiska urfolkets 
landområde. Till status som urfolk hör rättigheter kopplade till markanvändning och 
då specifikt till sådana områden som är avgörande för att kunna bedriva renskötsel. 
På så vis kopplar rättviseaspekten till behovet av mångbruk i skogslandskapet och 
pekar på ett behov av en starkare samverkan mellan skogslandskapets alla aktörer 
och där lärande genom samverkan är centralt. Arbetet med grön infrastruktur har haft 
sådana komponenter och ambitioner. Samtidigt visar vår analys av länens arbete med 
att ta fram GI­planer på att detta varit en svår utmaning. Här måste nya initiativ tas 
och inte minst utifrån den politik som poängterar frivillighet kring framtida områdes ­
skydd. En nära dialog mellan markägare, myndigheter och andra intressenter måste 
etableras och där ett evidensbaserat underlag kring befintliga naturvärden finns 
tillgängligt. Petra Landströms examensarbete (#15) byggde på en rad intervjuer med 
privata markägare i Sorsele kommun och visar tydligt på behovet av dialog och del ­
aktighet i besluten kring bildandet av skyddade områden och där en större flexibilitet 
kring skyddsformer skulle kunna lösa konflikter.
7.1.7 Integrerade i landskapet
De skyddade områdena finns inte isolerade från det omgivande landskapet. Oavsett 
framtida nivåer på områdesskyddet kommer reservaten och de frivilliga avsättning ­
arna att vara en mindre andel av skogslandskapet. Det långsiktiga värdet av  skyddade 
områden påverkas av det omgivande landskapet där skogsbruksformer, nivå på gene­
rell hänsyn och produktionsmål samverkar och med påverkan på grön infrastruktur. 
Dagens skogliga målklassystem innebär en inlåsning i två huvudkategorier, pro ­
duktionsmål och naturvårdsmål, där litet utrymme finns för kombinerade mål och 
mångbruk. Som resultat har vi en segregering av skogslandskapet och där integrering 
av olika mål är svåra att utveckla. Att bryta upp denna inlåsning har potential för att 
skapa ett mer mångformigt skogslandskap. I sammanhanget finns triad­begreppet 
som tillför mångbruksmål som en del av den skogliga planeringen (Fig. 18).
Figur 18. Skogsbruk kan i olika mån ske över en gradient mellan integrering av olika mål till 
en strikt segregering av ett fåtal. Figuren illustrerar relationen mellan dessa perspektiv och 
där triad utgör en situation där tre olika målklasser utgör en framtida möjlighet och med en 
jämförelse hur dessa idag är fördelade i det svenska skogslandskapet. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur417.2 Vidareutveckling av länens GI-planer 
baserat på genomförd kartanalys
För den översyn av länens GI­planer som har genomförts lämnar vi några rekommen ­
dationer inför det fortsatta arbetet: 
• Kartmaterialet ger ett bra underlag av nuläget för grön infrastruktur, vilket är 
en viktig grund för det fortsatta arbetet. Handlingsplanerna tillsammans med 
kartorna ger en bra uppfattning om de biogeografiska skillnaderna och de skilda 
förutsättningarna för att planera och implementera en fungerande grön infra ­
struktur. Handlingsplanernas ambition och upplägg är dock inte homogent, vilket 
försvårar landsdels ­ eller nationella ansatser. Digital publicering i geoportalen är 
ett sätt att skapa en högre grad av homogenitet och det är viktigt all alla län bidrar 
med värdetrakter som är framtagna på ett liknande sätt, där informationen sedan 
kan fördjupas ytterligare. Väl genomarbetade kartor som geografisk beskriver 
och visar planer för att skapa en fungerande grön infrastruktur, är viktiga för det 
fortsatta arbetet.
• Det bör göras större ansträngningar att kartlägga grön infrastruktur i dess  naturliga 
biogeografiska sammanhang snarare än inom länsgränser. Det finns ett stort behov 
av publicering både i rapportform och digitalt. En tydligare länsövergripande 
strategi med stöd av flera centrala sektorsmyndigheter som arbetar med grön 
infrastruktur, kan bli ett stöd för de län som har haft problem att förankra grön 
infrastrukturarbetet i naturresurssektorerna.
• Den tidsmässiga dimensionen saknas eller förekommer bara enstaka i handlings ­
planerna. Både ett historiskt perspektiv – var viktiga habitat och värdkärnor har 
funnits tidigare – och framtida målbilder eller prognoser, saknas i stor  utsträckning. 
Detta bör prioriteras i det fortsatta arbetet, liksom hur olika markanvändningsin ­
tressen kan sammanvägas och hur framtida utvecklingsmöjligheter och konflikter 
kan visualiseras. Det behövs mer information om hur olika negativa påverkans ­
faktorer på grön infrastruktur, speciellt avseende påverkan på spridningsvägar, 
spridningszoner och värdenätverk. Det kan handla av skogsbruksintensitet, skogs ­
bilvägar, igenväxning av gräsmarker m.fl. Effekter av klimatförändringar tas upp 
mycket sporadiskt, trots att detta är ytterst angeläget. 
• Det finns få karteringar som beskriver hela grön infrastruktursammanhanget, från 
ett tydligt definierat värdeelement till det värdenärverk som behövs för att säker ­
ställa bevarandemöjligheterna i landskap som påverkas av klimatförändringar och 
markanvändning. 
• Att förstärka arealerna formellt skydd är en central del i grön infrastrukturarbetet. 
Det finns få kartor eller modeller som tydligt beskriver hur detta kan göras och hur 
anpassningar i markanvändning kan ske som ett komplement för att stärka biolo ­
gisk mångfald och ekosystemtjänster, synnerhet när det handlar om värdeelement. 
Ytterst handlar detta om ekologisk representativitet, funktionell konnektivitet och 
skydd av natur i kombination med naturvårdsanpassad skötsel i det vidare land ­
skapet, i enlighet med Aichi mål #11.
• Det finns några få karteringar som innehåller information om specifika livsmiljö ­
krav och landskapskrav. Aktuell och relevant kunskap om arters krav behöver 
sammanställas och tillgängliggöras, tillsammans med användarvänliga metoder 
för att modellera förutsättningar för representativ och funktionell grön infrastruktur  42
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastrukturi tid och rum baserat på områdesskydd, restaurering så väl som på större hänsyn 
i pågående markanvändning. Precision och noggrannhet behöver förbättras. Det 
är få arter och få habitattyper som redovisas. En nationell och regional översyn av 
handlingsplanernas nuvarande ”träffbild” i förhållande till, t.ex. Natura 2000 arter 
och habitat, bör kunna vara vägledande för kommande steg i grön infrastrukturar ­
betet för förbättrad precision och noggrannhet.
• Skog och skogsmark dominerar, vilket är rimligt då den utgör en stor majoritet 
av Sveriges landareal. I det fortsatta arbetet finns dock behov av att fokusera även 
på andra marktäcketyper och inte minst på övergångszoner. Vad gäller övergångs ­
zoner mellan olika marktäcketyper, inklusive mellan land­ och vattenmiljöer, kan 
en särskild insats behöva göras.
• Avslutningsvis menar vi att arbetet med grön infrastruktur bättre behöver inte  ­
greras med annat planarbete och strategiskt arbete, t.ex. med de regionala skogs ­
strategierna, för ett bättre helhetsperspektiv på hela skogslandskap och hela 
landskap.
7.3 Framtida forskningsutmaningar
Det finns självfallet alltid ett behov av fördjupad ekologisk kunskap om arter, struktu ­
rer och processer i skogslandskapet. Detta utgör grunden för att ta rätt beslut om vad 
som behövs och vad som är effektivt när det gäller att nå nationella miljömål, uppfylla 
kraven från EU om gynnsam bevarandestatus och för Sverige att leva upp till våra 
internationella åtagande inom ramen för konventionen om biologisk mångfald.
Vi understryker dock att det finns en gedigen kunskapsbas, evidens, att bygga 
arbetet för att bevara biologisk mångfald på, och det är snarast implementeringen av 
befintlig kunskap som utgör hindret för en effektiv skoglig naturvård. Ytterst  kräver 
restaurering och ökat områdesskydd att markägare kan få ersättning för att (1) genom ­
föra åtgärder, (2) kompenseras för minskade traditionella intäkter av skogs ­ och 
jordbruk, och att (3) få intäkter inom ramen för nya värdekedjor, som till exempel 
produktion av ekosystemtjänster kopplade till ekosystemfunktioner som bidrar till 
bevarande av biologisk mångfald, klimatanpassning och minskad negativ klimat ­
påverkan. Vi ser därför ett stort behov av forskning kring styrmedel och förvaltning 
– vilka förändringar i dagens policyinstrument behövs för att säkerställa att land ­
skapsperspektivet fullt ut ska integreras i framtida naturvård. 
Ett talande exempel är den fördjupade utvärderingen av miljömålet ”Levande 
skogar” som Skogsstyrelsen presenterade i september 2022 (Skogsstyrelsen 2022). 
Här konstateras att miljömålet med befintliga och beslutade styrmedel och åtgärder 
sannolikt inte kommer att nås till 2030;
Idag saknas dock tillräckliga styrmedel för att kunna säkerställa en bevarad biologisk 
mångfald i skogen och vidmakthålla skogens alla ekosystemtjänster över tid.
Utvärderingen anger åtta förslag på åtgärder som behöver genomföras och som också 
utgör viktiga utgångspunkter för framtida forskning. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur437.3.1 Forskning och mål
Att realisera Sveriges och EU:s riktlinjer om klimat och biologisk mångfald  kräver 
ett landskapsperspektiv och en fungerande grön infrastruktur. Detta innebär behov 
av skyddad natur, skötsel och restaurering av ekosystem. EU:s biodiversitetsstrategi 
anger att 30 % av landarealen ska skyddas till 2030 vilket är en hög ambitionsnivå 
och med svåra avvägningar mellan olika markintressen. Det finns i dagsläget knappast 
tillräckliga skogsarealer med befintliga höga naturvärden för att nå detta mål, oavsett 
politisk vilja, vilket lyfter vikten av restaurering. På EU­nivå finns också en insikt om 
detta och illustreras av förslaget 2022 om lagstiftning för restaurering av natur som ett 
nytt politikområde inom EU. 
Artbevarande är ett tydligt exempel eftersom livskraftiga stammar kräver tillräck ­
liga mängder av livsmiljöer med tillräcklig kvalitet och som bildar fungerande nätverk, 
dvs. grön infrastruktur. Jämfört med arter och deras livsmiljöer är dock funktioner 
i ekosystem en ”bortglömd” aspekt av biologisk mångfald, och av avgörande betydelse 
för att lyckas med klimatanpassning och minskad negativ klimatpåverkan. Detta 
understryker vikten av lärande och legitimitet för en landskapsansats som  omfattar 
(1) dels samverkan mellan aktörer i olika sektorer och på olika beslutsnivåer, och 
(2) hierarkisk rumslig planering med strategiska (vilka bygder/landskap?), taktiska 
(var i dessa landskap?) och operativa steg (vilka konkreta åtgärder?).
Tydliga riktlinjer och god tillgång på ekologiska kunskaper kombinerat med 
geografiska rumsliga data, avancerade analysverktyg och den höga angelägenhets ­
graden måste kompletteras med policyinstrument som gör att ägare av natur kan få 
ersättning för omställning för en bred palett av ekosystemtjänster. Dessutom krävs 
lärandeprocesser så att analyser kan kommuniceras och presenteras lättfattligt för 
olika aktörer och intressenter. Tillgängligheten på data om indikatorer som kan 
användas för att uppskatta förutsättningar för operativa åtgärder är god i Sverige. 
Effektiva analytiska verktyg som GIS och integrering av många olika variabler finns 
också i stor mängd. Den nödvändiga förmedlingen av existerande data och kunskaps ­
underlag, via experter som har både sakkunskaper och behärskar verktyg för analyser, 
till planerare och utförare av naturrestaurering, är dock bristfällig.
7.3.2 Tvärvetenskap
Utmaningen att utveckla kunskap och översätta den till handlingar i skogslandskap 
som socio ­ekologiska system, och som stödjer människors välbefinnande och  välfärd, 
bevarar biologisk mångfald, och anpassas till klimatförändringar, är enorm. Att 
dokumentera hinder och utveckla lösningar är därför nödvändigt. Detta berör många 
olika steg från utveckling av policyinstrument, genomförande och utvärdering så att 
(1) ”mer av allt” i termer av många olika ekosystemtjänster, och (2) ”multifunktionella 
landskap”, kan levereras. Detta omfattar flera utmaningar som kräver produktion av 
ny kunskap med en tvärvetenskaplig utgångspunkt.
7.3.3 Multifunktionella landskap och nya målklasser
Att kombinera skydd, skötsel och restaurering för multifunktionella landskap 
kräver kombination av flera metoder. TRIAD är en term för att göra olika i olika 
delar av landskapet, på ett sätt som speglar möjligheter i socioekologiska system. 
I landskap som sköts enligt detta koncept utgör skyddade områden och intensiva 
skogsskötsel system en del av landskapet, medan resten upptas av integrerande,  44
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastrukturnaturnära eller ekologiska skogsskötselsystem. En avgörande faktor är att bryta 
tudelningen av skogslandskapet mellan produktions ­ och naturvårdsmål då denna 
begränsar möjligheterna att effektiv stärka den gröna infrastrukturen. Forskning 
i nära samverkan med skogsbrukets aktörer behövs för utveckling av målklasser 
som fokuserar på mångbruk.
En mycket stor andel av skogslandskapet har sedan lång tid använts i ett syfte – 
att producera vedbiomassa. I nutid och framtid står det dock klart att skog förväntas 
leverera många olika värden, tjänster och produkter. Det finns få, om ens några, arealer 
skog där det bara finns en markanvändning. I en studie av 10 olika  riksintressen som 
förekommer i skog och skogslandskap samt mark med pågående skogsbruk i norra 
Sverige, finns ett stort överlapp i synnerhet i nordvästra Sverige (Svensson m fl. 2020b). 
Om alla dessa 11 markanvändningsintressen bedrivs var för sig, så skulle norra  Sveriges 
landyta behöva vara 2–4 gånger större. Därför behöver mångbruk, och med det multi­
funktionalitet, få ett stort utrymme i skogen och dess övergångszoner till andra 
mark slag. Mångbruk behöver realiseras i de målklasser som finns för skogen, gärna 
i kombination med restaurering för att nå tillstånd som medger mångbruk. De mål ­
klasser som används idag på i stort sett all skogsmark är en konstruktion från slutet 
av förra årtusendet och i dagens och framtidens skogsbruk finns ett stort behov av 
mer nyanserade målklasser som kan styra mot de många olika intressen och anspråk 
som finns på skogsmarken. 
7.3.4 Restaurering av skog och skogslandskap
Det finns idag ett stort antal initiativ som rör restaurering och som härrör från ett 
omfattande omställningsbehov från ensidiga produktionsmål till mångbruk men 
också för att säkerställa att skogen kan leverera alla de ekosystemtjänster och natur ­
nyttor som är viktiga och nödvändiga i framtiden. Restaurering är mångfacetterat 
och spänner från nyodlig av skog för att t.ex. förhindra erosion, via naturvårdande 
skötsel och till en omställning för ett annat klimat (Mansourian 2018). Det senare 
betecknas ”prestoration” och är synnerligen angeläget ur ekonomiska, ekologiska 
och sociokulturella perspektiv. Det är viktigt att forskning om restaurering tar plats 
integrerat med den policyutveckling som sker inom EU och som tar sin utgångspunkt 
i vad som kan leda till en framtida funktionell grön infrastruktur i det hårt brukade 
7.3.5 Kontinuitetsskogsbruk
Kontinuitetsskogsbruk är ett samlingsbegrepp som omfattar strategisk och operativ 
planering och genomförande av bruk av skog inom skogsekosystemets förutsättningar 
och för att nå uppsatta mål. Det rymmer både ekonomiska mål, ekologiska mål och 
sociokulturella mål där kalhyggen normalt inte förekommer om det inte är ett mål att 
inom en mer begränsad yta omföra från ett trädslag till ett annat. Denna definition av 
kontinuitetsskogsbruk följer Mason m fl. (1999). Med hänvisning till den naturliga 
dynamiken i boreal skog, borde det vara möjligt att bedriva  kontinuitetsskogsbruk 
i någon form på åtminstone 1/3 av Sveriges skogsmark (Berglund & Kuuluvainen 2021). 
I detta projekt har vi bland annat (Jonsson m fl. 2019; Svensson m fl. 2022) belyst möjlig­
heterna med kontinuitetsskogsbruk i fjällnära skog för att bevara de intakta värdena 
och samtidigt ge markägare möjlighet att sköta och avverka i sin skog. Den enkätstudie 
som genomfördes i Sorsele kommun (Landström #15) visar också att många privata 
markägare är positiva till kontinuitetsskogsbruk och att de utökade krav på kunskap 
som krävs i jämförelse med kalhyggesbruk (cf. Schütz 2009) inte är ett hinder. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur457.3.6 Konnektivitetsskogar
En fungerande grön infrastruktur förutsätter insatser även i skog utanför skyddade 
områden. Det saknas i stora delar av landet tillräckliga arealer av representativa, 
ekologisk funktionella skogshabitat och därmed finns ett stort behov av anpassad 
skötsel som på sikt kan stärka konnektiviteten. Konnektivitetsskogar är inte en 
definierad och avgränsad term och det finns ett behov av att både konceptuellt och 
operativt vidareutveckla ansatser för sådana skogar som med aktiv eller passiv restau ­
rering kan bidra till funktionella nätverk på landskapsnivå. Forskning kring skogar 
med intermediära sannolikheter för höga naturvärden utgör en viktig startpunkt 
och hur rumslig planering via vår modell (Bubnicki m fl. #6) kan stödja etablerandet 
av funktionella nätverk. I framtiden kan dessa områden med intermediär sannolikhet 
också utgöra områden lämpliga för formellt skydd i någon form och därmed också 
bidra till att uppfylla arealmål.
7.3.7 Lärande och planeringsprocesser
Den goda tillgången på geografiska rumsliga data, avancerade analysverktyg och nya 
forskningsrön måste kompletteras av lärandeprocesser så att analyser kan kommuni ­
ceras och presenteras lättfattligt. En av många anledningar är att utbildningar inom 
GIS fokuserar på analystekniker mer än sakkunskaper kring deras tillämpade använd ­
ning (Andersson m fl. 2022). En annan utmaning är bristande kunskaper om möjliga 
rumsliga analyser hos beställare av sådana. Detta innebär en generell svårighet för 
beslutsfattare att hantera komplexa frågor som berör flera sektorer, intressen och 
aktörer på landskapsnivå. Det är därför angeläget att stärka samverkan mellan eko ­
loger, GIS ­specialister och praktiker.
7.3.8 ”Citizen science”
Det man kan något om bryr man sig mer om. Som ett komplement till att utveckla 
databaser som den heltäckande rankning avseende naturvärden som vårt projekt 
producerat, måste sådana kunskaper spridas vitt. Ett sätt är citizen science som enga ­
gerar medborgare att bedöma naturvärden i fält. En app kopplad till Lantmäteriets 
kartapp ”Min karta”, och en svit enkla indikatorer för naturvärdesbedömning och 
”bioblitz” är ett exempel. Även om detta inte är traditionell forskning så kan citizens 
science ge omfattande kunskap för naturvården och också bidra med dataunderlag 
till forskningen.
7.3.9 Att hantera kunskapsmotstånd
Som en slutlig reflektion, som går utanför vårt specifika forskningsområde, ser vi ett 
växande behov av forskning kring hur kunskap och faktas hanteras i beslutsfattande 
och samhället i stort. Det finns tydliga tendenser till att kunskapsmotståndet ökar 
i samhället. Samtiden är fylld av desinformationskampanjer, och forskare och tjänste ­
personer anses ibland vara drivna av egna agendor, istället för att styras av evidens ­
baserad kunskap. Kunniga forskningskommunikatörer och journalister som bidrar 
till kunskap och ökat intresse hos olika samhällsaktörer är därmed utomordentligt 
viktigt för att hantera utmaningar som pandemi, klimatanpassning och vårt fotavtryck 
på naturen, och som samtidigt motverkar spridning av falska nyheter, pseudovetenskap 
och konspirationsteorier.  46
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur8. Tack
Vi riktar ett stort tack till granskarna av rapporten – Maria Hällfors och Ola Inghe 
och de som medverkade vid granskningsmötet med Naturvårdsverket. Vi är också 
tacksamma för det stöd och den koordinering som de ansvariga på Naturvårdsverket 
i forskningssatsningen ”Indikatorer för biologisk mångfald på landskapsnivå” har 
gett och med ett speciellt tack till Hannah Östergård Roswall. Våra systerprojekt 
inom forskningssatsningen har varit en inspirationskälla och vi riktar ett tack till 
dessa. En lång rad intressenter från myndigheter, markägare och ideell naturvård 
har bidragit under projektets gång och säkerställt att projektet också landat i viktiga 
tillämpade frågor. Vi tackar också många forskarkollegor för inspel och värdefulla 
kommentarer under projektets gång. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur479. Källförteckning
Ahlcrona E., Giljam C. & Wennberg, S. 2017. Kartering av kontinuitetsskog i boreal 
region. Metria AB på uppdrag av naturvårdsverket.
Andersson, K., Angelstam, P., Elbakidze, M., Axelsson, R. & Degerman, E. 2013. 
Green infrastructures and intensive forestry: Need and opportunity for spatial 
planning in a Swedish rural–urban gradient. Scandinavian Journal of Forest 
Research, 28, 143–165.
Andersson, K., Angelstam; P., Brandt, A., Axelsson, R. & Bax, G. 2022. Limited GIS 
skills hamper spatial planning for green infrastructures in Sweden. Geografiska 
Notiser 80, 16 ­35.
Angelstam, P. & Andersson, L. 2001. Estimates of the needs for forest reserves in 
Sweden. Scandinavian Journal of Forest Research, 16, 38–51.
Angelstam, P., Barnes, G., Elbakidze, M., Marsh, A., Marais, C., Mills, A., Polonsky, 
S., Richardson, D.M, Rivers, N., Shackleton, R. & Stafford, W. 2017. Collaborative 
learning to unlock investments for functional ecological infrastructure: Bridging 
barriers in social­ ecological systems in South Africa. Ecosystem Services 27, 291–304. 
Angelstam, P., Manton, M., Green, M., Jonsson, B.G., Mikusinski, G., Svensson, J. & 
Sabatini, F. 2020. Sweden does not meet agreed national and international forest 
biodiversity targets: a call for adaptive landscape planning. Landscape and Urban 
Planning, 202, 103838
Angelstam, P. & Manton, M. 2021. Effects of forestry intensification and conservation 
on green infrastructures: A spatio ­temporal evaluation in Sweden. Land 10, 531.
Angelstam, P. 2022. Hållbart nyttjande av skogen. Visioner för de svenska skogsland ­
skapen. Rapport Skog 3, Sveriges Lantbruksuniversitet, Umeå.
Anon. 2017. Skogliga värdekärnor i Sverige – sammanfattande beskrivning av 
dataurval och nuläge 2015–2016. Bilaga 2a till Naturvårdsverkets och Skogsstyrelsens 
redovisning av regeringsuppdrag om Värdefulla skogar, 2017 ­01­30.
Berglund, H. & Kuuluvainen, T. 2021. Representative boreal forest habitats in northern 
Europe, and a revised model for ecosystem management and biodiversity conserva ­
tion. Ambio 50, 1003 ­1017
Breiman, L. 2001. Random forests. Machine Learning 45, 5–32.
Brumelis, G., Jonsson, B.G., Kouki, J., Kuuluvainen, T. & Shorohova, E. 2011. Forest 
naturalness in northern Europe: perspectives on processes, structures and species 
diversity. Silva Fennica, 45, 807 ­821.
CBD. 2010. Strategic plan for biodiversity 2011–2020 and the Aichi targets. Convention 
on Biological Diversity, Montreal.
Chazdon RL, Brancalion PHS, Lamb D., Laestadius, L., Calmon, M. & Kumar, C. 
2017. A policy­ driven knowledge agenda for global forest and landscape restoration. 
Conservation Letters 10, 125 ­132. 48
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastrukturDonaldson, L.; Wilson, R.J. & Maclean, I.M.D. 2016. Old concepts, new challenges: 
adapting landscape ­scale conservation to the twenty­first century. Biodiversity 
and Conservation 26, 527 ­552.
Eggers, J., Raty, M., Öhman, K. & Snäll, T. 2021. How Well Do Stakeholder­Defined 
Forest Management Scenarios Balance Economic and Ecological Forest Values? 
Forests 11, 86.
Eggers, J., Lundström, J., Snäll, T. & Öhman, K. 2022. Balancing wood production 
and biodiversity in intensively managed boreal forest. Scandinavian Journal of 
Forest Research 37, 213 ­225.
Esseen, P.­ A., Ehnström, B., Ericson, L. & Sjöberg, K, 1997. Boreal forests. Ecological 
Bulletins 46, 16 ­47.
European Commission 2013. Green Infrastructure (GI) — Enhancing Europe’s Natural 
Capital. Communication from the Commission to the European Parliament, the 
Council, the European Economic and Social Committee and the Committee of the 
Regions. Brussels.
European Commission 2020. EU biodiversity strategy for 2030 – Bringing nature back 
into our lives. Communication from the Commission to the European Parliament, the 
Regions, Brussels.
Hansen, M. C., Potapov, P. V., Moore, R., Hancher, M., Turubanova, S. A., Tyukavina, 
A., Thau, D., Stehman, S.V., Goetz, S.J., Loveland, T.R., Kommarddey, A., Egorov, 
A., Chini, L., Justice, C.O. & Townshend, J.R.G. 2013. High­resolution global maps 
of 21st ­century forest cover change. Science 342, 850–853.
Hanski I. 2011. Habitat loss, the dynamics of biodiversity, and a perspective on 
 conservation. Ambio 40, 248 ­255.
Hertog, I.S., Brogaard, S. & Krause, T. 2022. Barriers to expanding continuous cover 
forestry in Sweden for delivering multiple ecosystem services. Ecosystem Services 
53, 101392.
Jonsson, B.G., Ekström, M., Esseen, P.­ A., Grafström, A., Ståhl, G. & Westerlund, B. 
2016. Dead wood availability in managed Swedish forests – Policy outcomes and 
implications for biodiversity. Forest Ecology and Management 376, 174 ­182.
Jonsson B.G., Svensson J., Mikusiński, Manton M. & Angelstam P. 2019. European 
Union’s Last Intact forest landscapes are at a value ­chain crossroad between multiple 
use and intensified wood production. Forests 10, 564.
Jonsson, B.G. 2021. Vad är biologisk mångfald? I Tunón, H. & Sandell, K. (red.) Bio ­
logisk mångfald, naturnyttor, ekosystemtjänster. Svenska perspektiv på livsviktiga 
framtidsfrågor. CBM:s skriftserie 121.
Kouki, J., Hyvärinen, E., Lappalainen, H., Martikainen, P. & Similä, M. 2012. Landscape 
context affects the success of habitat restoration: large ­scale colonization patterns 
of saproxylic and fire ­associated species in boreal forests. Diversity and Distributions  18, 
348 ­355. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur49Kouki, J. & Väänänen, A. 2000. Impoverishment of resident old­growth forest bird 
assemblages along an isolation gradient of protected areas in eastern Finland. 
Ornis Fennica  77, 145 ­154.
Kuuluvainen, T., Hofgaard, A., Aakala, T. & Jonsson, B.G. 2017. North Fennoscandian 
mountain forests: History, composition, disturbance dynamics and the unpredictable 
future. Forest Ecology and Management  385, 140 ­149.
Li, X., Zhou, Y., Zhao, M. & Zhao, X. 2020. A harmonized global nighttime light dataset 
1992­ 2018. Scientific Data  7, 168.
Lidberg, W., Nilsson, M., & Ågren, A. 2020. Using machine learning to generate 
high­resolution wet area maps for planning forest management: A study in a 
boreal forest landscape. Ambio  49, 475 ­486.
MacArthur, R.H. & Wilson, E.O. 1967. The theory of island biogeography. Princeton 
University Press
Mansourian S. 2018. In the eye of the beholder: Reconciling interpretations of 
forest landscape restoration. Land Degradation and Development 29, 2888 ­2898.
Mason, B., Kerr, G. & Simpson, J. 1999. What is continuous cover forestry? UK 
Forestry Commission FCIN29, Forestry Commission archive.
Maxwell, A.E., Warner, T.A. & Fang, F. 2018. Implementation of machine ­learning 
classification in remote sensing: An applied review. International Journal of 
Remote Sensing 39, 2784–2817
Metria. 2017. Skogliga värdekärnor i Sverige – sammanfattande beskrivning av 
redovisning av regeringsuppdrag om Värdefulla skogar. 2017 ­01­30.
Metria 2019. Nationella marktäckedata 2018 bassikt – produktbeskrivning. Metria.
Mikusiński, G. & Edenius, L. 2006. Assessment of spatial functionality of old forest 
in Sweden as habitat for virtual species. Scandinavian Journal of Forest Research 
21 (Suppl. 7), 73 ­83.
Mikusiński, G., Orlikowska, E.H., Bubnicki, J.W., Jonsson, B.G. & Svensson, J. 2021. 
Strengthening the network of high conservation value forests in boreal landscapes. 
Frontiers in Ecology and Evolution 8, 595730.
Moor, H., Eggers, J., Fabritius, H., Forsell, N., Henckel, L., Bradter, U., Mazziotta, 
A., Nordén, J. & Snäll, T. 2022. Rebuilding green infrastructure in boreal production 
forest given future global wood demand. Journal of Applied Ecology  59, 1659 ­1669.
Müller, J., Noss, R. F., Thorn, S., Bässler, C., Leverkus, A. B., & Lindenmayer, D. 
2019. Increasing disturbance demands new policies to conserve intact forest. Con -
servation Letters  12, 12449.
Naturvårdsverket 2015. Riktlinjer för regionala handlingsplaner för grön infrastruk ­
tur. Ingår i redovisning av ett Regeringsuppdrag (M2014/1948/Nm), 2015 ­09­24.
Naturvårdsverket 2017. Viktiga begrepp i arbetet med grön infrastruktur. Vägledning 
2017 ­02­16.
Naturvårdsverket 2019. Nationella marktäckedata 2018 basskikt. Naturvårdsverket, 
Stockholm. 50
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastrukturNaumov, V., Manton, M., Elbakidze, M., Rendenieks, Z., Priedniek, J., Uglyanets, S., 
Yamelynets, T., Zhivotov, A. & Angelstam, P. 2018. How to reconcile wood production 
and biodiversity conservation? The Pan­European boreal forest history gradient as 
an “experiment”. Journal of Environmental Management 218, 1–13.
Nilsson, C. & Götmark, F. 1992. Protected areas in Sweden – is natural variety 
 adequately represented? Conservation Biology 6, 232­ 242.
Nordén, B.; Dahlberg, A.; Brandrud, T.E.; Fritz, O.; Ejrnaes, R. & Ovaskainen, O. 
2014. Effects of ecological continuity on species richness and composition in 
forests and woodlands: A review. Ecoscience 21, 34 ­45.
Nordén J, Åström J, Josefsson T, Blumentrath S, Ovaskainen O, Sverdrup ­Thygeson 
A & Nordén B. 2018. At which spatial and temporal scales can fungi indicate habitat 
connectivity? Ecological Indicators 91, 138– 148.
Noss, R.F. 1990. Indicators for monitoring biodiversity: A hierarchical approach. 
Conservation Biology 4, 355–364.
Potapov, P., Yaroshenko, A., Turubanova, S., Dubinin, M., Laestadius, L., Thies, C., 
Aksenov, D., Egorov, A., Yesipova, Y., Glushkov, I., Karpachevskiy, M., Kostikova, 
A., Manisha, A., Tsybikova, E. & Zhuravleva, I. 2008. Mapping the World’s Intact 
Forest Landscapes by Remote Sensing. Ecology and Society 13, 51.
Potapov, P., Hansen, M. C., Laestadius, L., Turubanova, S., Yaroshensko, A., Thies, 
C. & Esipova, E. 2017. The last frontiers of wilderness: Tracking loss of intact forest 
landscapes from 2000 to 2013. Science Advances 3, 1–13.
Ranius, T. & Roberge, J­M. 2011. Effects of intensified forestry on the landscape ­
scale extinction risk of dead wood dependent species. Biodiversity and Conserva ­
tion 20, 2867– 2882.
Regeringen. 2013/14. En svensk strategi för biologisk mångfald och ekosystemtjänster. 
Proposition 141 . Regeringskansliet, Stockholm.
Rodrigues, A.S.L. & Gaston, K.J. 2001. How large do reserve networks need to be? 
Ecology Letters 4, 602­ 609.
Rybicki, J. & Hanski, I. 2013. Species–area relationships and extinctions caused by 
habitat loss and fragmentation. Ecology Letters 16, 27 ­38.
Röstlund, L. 2022. Skogslandet. Forum.
Sayer, J. 2009. Reconciling conservation and development: Are landscapes the 
answer? Biotropica 41, 649–652.
Schütz, J.­P. 2009. The continuous cover forests: a pleasant forestry daydream or a 
concept for the future? Schweizerische Zeitschrift fur Forstwesen  160, 132­ 136.
Siitonen, J. & Martikainen. P. 1994. Occurrence of rare and threatened insects 
living on decaying Populus tremula : A comparison between Finnish and Russian. 
Scandinavian Journal of Forest Research  9, 185 ­191.
Skogsstyrelsen 2022. Levande skogar. Fördjupad utvärdering 2023. Rapport 2022­ 12.
Sténs, A. & Mårald, E. 2020. Forest property rights under attack: Actors, networks 
and claims about forest ownership in the Swedish press 2014 ­2017. Forest Policy 
and Economics 111, 102038. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur51Svensson, J., Andersson, J., Sandström P., Mikusiński G. & Jonsson B.G. 2018. 
Landscape trajectory of natural boreal forest loss as an impediment to green 
infrastructure. Conservation Biology 33, 152­ 163.
Svensson, J., Bubnicki, J.W., Jonsson, B.G., Andersson, J. & Mikusiński, G. 2020a. 
Conservation significance of intact forest landscapes in the Scandinavian Mountains 
Green Belt. Landscape Ecology 35, 2113 ­2131
Svensson, J., Neumann, W., Bjärstig, T., Zachrisson, A. & Thellbro, C. 2020b. Lands ­
cape approaches to sustainability – aspects of conflict, integration and synergy in 
national public land­use interests. Sustainability 12, 5113.
Svensson, J., Bubnicki, J.W., Angelstam, P., Mikusinski, G. & Jonsson, B.G. 2022. 
Spared, shared and lost – Routes for maintaining the Scandinavian Mountain foothill 
intact forest landscapes. Regional Environmental Change , 22:31.
Woodley, S., Locke, H., Laffoley, D., MacKinnon, K., Sandwith, T. & Smart, J. 2019. 
A review of evidence for area­based conservation targets for the post ­2020 global 
biodiversity framework. Parks  25, 31 ­46. 52
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur10. Projektpublikationer
Resultaten från dessa presenteras i texten ovan. Artikelnummer relaterar till Figur 3 
och i den löpande texten.
#1 Jonsson, B.G, Svensson, J., Mikusinski, G., Manton, M. & Angelstam, P. 2019. 
European Union’ s last intact forest landscape is at a value chain crossroad between 
multiple use and intensified wood production . Forests, 10:564 
#2 Angelstam, P., Manton, M., Green, M., Jonsson, B.G., Mikusinski, G., Svensson, 
J. & Sabatini, F. 2020. Sweden does not meet agreed national and international forest 
biodiversity targets: a call for adaptive landscape planning . Landscape and Urban 
Planning, 202: 103838
#3 Svensson, J., Bubnicki, J.W., Angelstam, P., Mikusinski, G. & Jonsson, B.G. 2022. 
intact forest landscapes . Regional Environmental Change, 22:31
#4 Angelstam et al. Green infrastructure planning approaches in Sweden: learning 
through evaluation, Manuskript
#5 Angelstam et al. Opportunities and challenges to assess Green Infrastructure 
functionality. Manuskript
#6 Bubnicki et al. Machine learning and landscape data mining can identify forest 
biodiversity hotspots, Inskickat manuskript
#7 Jonsson et al. The green infrastructure of non-productive forest in a temperate to 
sub-alpine biogeographic gradient, pågende arbete
#8 Bubnicki et al. Virtual species as tool for the assessment of Green Infrastructure 
functionality, pågående arbete
#9 Sterner, et al Woodland key habitats for functional forest landscape green 
infrastructure in the Swedish mountain region , Manuskript NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur53Bilaga A: Övriga publikationer 
med relevans för projektet
Nedan presenteras ett antal publikationer som delvis finansierats via andra medel men 
som direkt ansluter till projektets övergripande syfte. Artikelnummer relaterar till Figur 3 
A.1 Vetenskapliga publikationer
#10 Angelstam P, Cosmina Albulescu, Réka Aszalós, Walter Cano Cardona, Denis   Dobrynin, 
Mariia Fedoriak, Dejan Firm, Malcolm Hunter, Wil de Jong, David Lindenmayer, Michael 
Manton,  Juan J. Monge,  Pavel Mezei, Galina Michailova, Carlos L. Muñoz Brenes, 
 Guillermo Martínez Pastur, Benny Pokorny, Yamina Micaela Rosas, Lucienne Wilmé, Taras 
Yamelynets, Tzvetan Zlatanov. 2021. Frontiers of protected areas versus forest exploitation: 
Assessing habitat network functionality in 16 case study regions globally.  AMBIO 50:2286–
2310. https:/ /doi.org/10.1007/s13280 ­021­01628 ­5
Exploateringen av naturskogar och omföringen till odlingssystem kan beskrivas som 
expanderande fronter. Samtidigt syftar expansionen av skyddade område till att upp ­
rätthålla fungerande funktionella nätverk av habitat. För att bedöma netto  effekterna av 
dessa fronter analyserade vi Sverige och 15 and fallstudieområden på fem kontinenter. 
Analyserna baserades på (1) kartläggning av olika instrument för att skydda natur som 
gröna infrastrukturer, (2) bedömning av deras effektivitet, (3) kartering av styrmedel för 
genomförande av policy om grön infrastruktur, och (4) effekter på skyddade områden 
som kommer från deras omgivande landskap. Resultaten visade att (1) portföljerna av 
bevarandeinstrument omfattade 3–77 % av de olika fallstudieområden; (2) att effektiviteten 
av habitatnätverk berodde på representativitet, habitats kvalitet, funktionell konnektivitet, 
utvinning av naturresurser i skyddade områden, tid för landskapsrestaurering, effektivite ­
ten hos styrmedel och data om skyddade områden; (3) att reglerande styrmedel domi ­
nerade över ekonomiska och informationsmässiga; (4) att negativa effekter på skyddade 
områden från omgivande landskap dominerade över positiva (t.ex. skyddsskogar, buffert­
zoner, otillgänglighet). Trots omfattande evidensbaserad kunskap om bevarandemål, 
betydelsen av rumslig segregering av bevarande och brukande, och traditionell kunskap, 
var trenderna för bevarande av biologisk mångfald generellt negativa.
#11 Angelstam, P., Manton, M. 2021. Effects of forestry intensification and conservation 
on green infrastructures: A spatio-temporal evaluation in Sweden . Land 10:531. https:/ /
doi.org/10.3390/land10050531
Det finns en rivalitet mellan riktlinjer för intensifiering av skogsbrukets produktion 
av industriråvara för att möta kraven på en växande bioekonomi och riktlinjer för grön 
infrastrukturs funktionalitet. Utvärdering av nettoeffekterna av olika styrmedel på utfallet 
i verkligheten är avgörande. I denna studie presenterar vi för det första data om slutav ­
verkningstakten i produktionslandskap och förändringar i  skogslandskaps fördelning 
på beståndsåldrar i Dalarnas och Jämtlands län som exempel på expande rande fronter 
för omvandlingen av boreala skogar, och  förändringar i  mängden död ved i relation till 
evidens ­baserade mål för artbevarande i Sverige. För det andra, beskriver vi ökningen  54
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastrukturav formellt skyddade områden, och förändringar av gammal granskog och gammal 
tallskog som funktionella gröna infrastrukturer. Enligt officiella data på årlig slut ­
avverkningstakt var den i genomsnitt 0,84 %/år, vilket representerar expanderade 
regionala fronter av omvandlingen till odlingssystem. Mängden skog <60 år gammal 
ökade från 27–34  % 1955 till 60–65 % 2017. Mängden död ved minskade från 1994 till 
2016 i norra Sverige och ökade i söder, om än båda på nivåer långt under evidens­
baserade mål för artbevarande. Det formella skogsskyddet växte fram snabbt i de två 
länen från 1968 till 2020 men nådde bara 4 % av de produktiva skogarna. Från 2000 
till 2019 minskade habitatnätets funktionalitet för gammal tallskog med 15–41 % och 
gammal granskog med 15–88 %. Det var blandade trender för död ved och naturvårds­
hänsyn på hyggen på beståndsskalan. Nettot av den fortsatta omvandlingen av kvar ­
varande rester av skogar med höga naturvärden och bevarandeinsatser var negativ 
på regional och landskapsnivå, men delvis positiv i beståndsskalan. Dock, på alla tre 
skalorna var habitatmängderna långt under kritiska tröskelvärden för upprätthållande 
av livskraftiga populationer av arter, än mindre ekologisk integritet och resiliens. 
Dialog och samverkan för skydd, skötsel och restaurering av gröna infrastrukturer 
måste förlita sig på evidensbaserad kunskap om både positiva och negativa faktorer 
som påverkar gröna infrastrukturer. 
#12 Mikusinski, G., Orlikowska, E.H., Bubnicki, J., Jonsson, B.G. & Svensson. J. 
2021. Strengthening the network of high conservation value forests in boreal landscapes . 
Frontiers in Ecology and Evolution, 8: 595730
I denna studie, skattade vi förutsättningar för grön infrastruktur genom att 
analysera bidraget av potentiell kontinuitetsskog och ej skyddad skog inom skiktet 
värdekärnor i skog som möjlig förstärkning till formellt skyddad skog. Vi analyserade 
deras areal och konnektivitet baserat på scenarier för framtida landskapsplanering 
i förhållande till habitat ­ och landskapskrav. Vi utgick ifrån virtuella arter som repre ­
senterade höga eller låga krav och som är specialiserade på äldre löv­, tall­ respektive 
grandominerade habitat. Scenarioanalyserna baserades på tillgång till lämplig livs ­
miljö för de enskilda länen i norra Sverige och norra Sverige som helhet, med syftet 
att identifiera planeringsunderlag för kompletterande skydd och naturvårdsinriktade 
skötselåtgärder.
#13 Svensson, J., Bubnicki, J.W., Jonsson, B.G., Andersson, J. & Mikusiński, 
G. 2020. Conservation significance of intact forest landscapes in the Scandinavian 
Mountains Green Belt . Landscape Ecology 35: 2113 ­2131
Med en hög avverkningstakt i skog i Sverige så finns ett stort behov av att kartlägga 
och beskriva stora och sammanhängande naturliga och naturnära skogsområden. 
Målsättningen med denna studie var att analysera den rumsliga utbredningen och 
strukturella konnektiviteten av sådana skogar i norra Sverige. Fokus var på fjällnära 
skog; ”den skandinaviska fjällkedjans gröna bälte”. Data omfattade en över 22 miljoner 
ha landareal med 14,5 miljoner ha skog där potentiell kontinuitetsskog har kartlagts 
m.h.a. analyser av historiska satellit ­ och flygbilder. Detta är skog som inte har avver ­
kats sedan minst 60 ­70 år och innehåller skog med höga naturvärden men också i viss 
utsträckning brukad skog. Dessa skogar analyserade vi med avseende på  utbredning, 
täthet och konnektivitet bl.a. genom analysverktyget ”Circuitscape theory”. Vi fann 
att den fjällnära skogen bildar ett mer eller mindre sammanhängande bälte från norr 
till söder, där 60 % representerar intakta skogslandskap inklusive  sammanhängande 
kluster på 10,000 ha och större. Konnektiviteten är stor i redan skyddade områden 
men även ej skydda områden bidrar till konnektiviteten. Vi fann också avbrott 
i konnektivitet, framförallt i de södra delarna men generellt i övrigt i hela norra  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur55Sveriges skogslandskap. Vi drog slutsatsen att ”den skandinaviska fjällkedjans gröna 
bälte” är synnerligen värdefullt för biologisk mångfald och ekosystemtjänster i boreal 
skog, och att det finns en inneboende kapacitet för ekologisk resiliens och anpassnings­
förmåga till klimatförändringar. Det är befogat att se över kompletterande skydd av 
återstående nu ej skyddad intakt skog i den fjällnära skogen, men också att utveckla 
grön infrastruktur österut genom att med naturvårdande skötsel och annan restaure ­
ring sammanlänka denna med skog med höga naturvärden som finns kvar i Norrlands 
inland.
#14 Svensson, J., Mikusiński, G., Bubnicki, J.W., Andersson, J. & B.G. Jonsson. 
2022. Boreal forest landscape restoration in the face of extensive forest fragmentation 
and loss. I Montora, M., Morin, H., Gaulthier, S. & Bergeron, Y. (Reds). Sustainable 
forest management of the boreal forest in the face of climate change . Springer Nature, 
Switzerland
Dåtida, naturliga tillstånd i skog och skogslandskap är inte självklart ett lämpligt 
måltillstånd för restaurering i syfte att öka naturvårdsvärdena, då klimatförändringar 
förväntas ge andra förutsättningar i framtid jämfört med dåtid. ”Prestoration” är en 
konceptuell ansats för att skatta framtida mål givet kända och okända förändringar 
och förutsättningar för ekologisk funktionalitet, biodiversitet och ekosystemtjänster. 
I ett skogslandskap som är kraftigt påverkat av kalhyggesbruk och där det finns få och 
spridda rester av naturliga eller naturnära skogar, som det boreala skogslandskapet 
i Sverige, så blir frågan om målbild komplex. Vi måste förutsätta att olika former av 
restaurering kan behövas i redan skyddade områden, t.ex. att upprätthålla tall­ eller 
blandskogskaraktärer, men också att restaurering tar plats i ”vardagslandskapet” för 
att säkerställa att både tillräckliga arealer och rumsliga förutsättningar finns av olika 
skogs ­ och habitattyper som säkerställer en fungerande grön infrastruktur även i ett 
framtida klimat och med pågående skogsbruk i stora delar av skogslandskapet. Resta­
urering bör ta plats vid sidan av formellt skydd, frivilliga avsättningar och generell 
hänsyn, i långsiktigt hållbara förvaltnings ­ och skötselsystem och för att nå nationella 
och internationella miljömål.
A.2 Examensarbeten
#15 Landström, P. 2022. Fördjupad landskapsplanering i fjällnära skog – höga naturvär -
den, markägande och ersättning för rätt att bruka skog  Masteruppsats 30 hp. SLU, Umeå 
Fragmentering utgör ett av de största hoten mot biologisk mångfald, som konse ­
kvens blir naturvårdssatsningar alltmer vanligt. Naturvårdssatsningar som utformas på 
internationell eller nationell nivå kan orsaka konflikter när de ska implementeras lokalt. 
Detta är en fallstudie av Sorsele kommun och tar avstamp i Skogsutredningens förslag 
att skydda ytterligare 525 000 hektar produktiv skogsmark i anslutning till fjällnära 
gränsen. Jag har genomfört en översiktlig GIS ­analys av värdekärnor inom Sorsele 
kommun med syfte att se fördelningen av dessa med hänsyn till ägarkategori, total 
skogsmarksareal, ovan och nedan fjällnära gränsen samt på gran­ respektive talldomi ­
nerad skogsmark. Jag har även genomfört semi­ strukturerade intervjuer med 30 privata 
skogsägare inom Sorsele kommun med syfte att lyfta privata skogsägares perspektiv på 
Skogsutredningens förslag, formella skyddsformer, ersättningar och alternativa bruk ­
ningsmetoder som alternativ till kalhyggesbruk. 
Min GIS ­analys visade att majoriteten av värdekärnorna i Sorsele kommun är belägna 
ovan fjällnära gränsen för alla ägarkategorier. Ytterst få av värdekärnorna är talldomine ­
rade, vilket speglar landskapets karaktär. För att minska risken för naturvårdskonflikt  56
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastrukturindikerar min intervjuanalys att utöver substans, bör även process och relation 
beaktas. Den komplexitet som präglar naturvårdskonflikter upplevs på olika sätt 
bland olika individer. En kan uppleva konflikten som enbart en konflikt, en annan 
kan ha tidigare erfarenheter som orsakar en underliggande konflikt medan en tredje 
kan uppleva konflikten på en identitetsbaserad/djupt rotad nivå. 
Resultaten från den här studien understryker att involvering av lokalbefolkning 
i skyddsbildningsprocessen tillsammans med flexibla, individanpassade lösningar 
genom naturvårdsavtal kan bidra till att skapa en balans mellan bevarande och bru ­
kande i den fjällnära regionen.
För att framgångsrikt bevara de sista intakta skogslandskapen i västra Europa 
(Jonsson et al. 2019) behöver naturvårdsinitiativ anpassas till de lokala kontexter som 
berörs längs skandinaviska fjällkedjan. Att en stor andel av den formellt skyddade 
skogsmarken i Sverige redan återfinns i landets nordvästra delar gör att den ekoregio­
nala representationen ifrågasätts. Samtidigt finns internationella påtryckningar att 
långsiktigt bevara den gröna infrastruktur som existerar i de intakta skogslandskapen 
genom ytterligare formella skydd. Bildning av formella skydd bör i första hand foku ­
seras till identifierade områden med höga naturvärden där det finns god potential att 
främja en grön infrastruktur. 
Den naturvårdskonflikt som uppstått på lokal nivå påverkas av mer än enbart 
substansen i Skogsutredningens förslag. Tidigare erfarenheter av statliga  initiativ 
påverkar den nuvarande relationen mellan privat skogsägare och stat, vilket kan 
bidra till underliggande konflikter. Det finns även exempel på att privata skogsägare 
upplever konflikten på en identitetsbaserad/djupt rotad nivå. Det är vanligt att inves ­
tera både tid och engagemang i sin skogsfastighet samtidigt som det finns ett ansvar 
gentemot tidigare såväl som för kommande generationer. Detta tycks bidra till att de 
ersättningar som diskuterats i Skogsutredningen kan framstå som otillräckliga vid 
bildning av formella skydd. 
Det ansågs finnas en brist på opartiska rådgivare inom skogssektorn, samt att 
skogspolitiken i dagsläget gör det svårt att göra rätt och samtidigt uppnå individuella 
mål. Detta visar att det finns en funktion för en medlare eller opartisk organisation 
som kan verka på horisontalt och vertikalt mellan aktörer. 
Den här studien understryker att involvering av lokala aktörer i skyddsbildnings ­
processen tillsammans med flexibla, individanpassade lösningar genom naturvårds­
avtal kan bidra till att skapa en balans mellan bevarande och brukande i den fjällnära 
regionen.
#16 Sterner, B. 2021. Nyckelbiotopers roll för en funktionell grön infrastruktur 
i nordvästra Sveriges fjällnära skogslandskap . Masteruppsats 30 hp. SLU, Umeå
Det fjällnära skogslandskapets intakta värden är en konsekvens av att det syste ­
matiska kalhyggesbruket som infördes i Sverige vid mitten av 1900 ­talet har bedrivits 
i betydligt mindre omfattning än i andra delar av Sverige. Denna mindre omfattning 
gäller framförallt sedan slutet av 1980 ­ och början av 1990 ­talet och är en följ av den 
striktare tillämpningen i skogsvårdslagen ovanför fjällnära gränsen sedan 1991. Även 
om det lokalt har förekommit omfattande avskogning även ovanför denna gräns under 
tidigare delen av 1900 ­talet och även längre tillbaka, så har stora delar av skogsland ­
skapet återhämtat sig och har jämförelsevis stora naturvårdskvaliteter. Det är också 
så att det har funnits stora områden som är lämnade eftersom de inte varit ekono ­
misk lönsamma att avverka p.g.a. långa transportavstånd, små och spridda arealer 
med produktiv skogsmark, mm. Skogsstyrelsen har därför registrerat stora mängder 
och  arealer av nyckelbiotoper, trots att denna inventering inte var fullständig och  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur57 dessutom är avslutad innan registreringen fullföljdes. I syfte att göra mer  heltäckande 
analyser och testa en alternativ typ av nyckelbiotopsinventering, inventerades ett 
antal 5x5 km stora områden i nordvästra Sverige 2018, med underlag i form av poten ­
tiella kontinuitetsskogar från Metria och då existerande formella skydd.
I denna studie analyserades de rumsliga egenskaperna hos de tre vanligast före ­
kommande nyckelbiotopstyperna i nordvästra Sverige (barrnaturskog, lövrik barrna ­
turskog, och myr­ och skogsmosaik, i första klassningen) i 38 av dessa 5x5 km stora 
områden i Västerbottens, Jämtlands och Dalarnas län. Det övergripande syftet var att 
analysera förutsättningar för grön infrastruktur på lokal skala (5x5 km), i meningen 
sammanhållen skogsmark med höga naturvärden i förhållande till den  fragmentering, 
naturlig och skapad, som råder. Här användes Morphological Spatial Pattern Analysis 
(MSPA; Figur A1 och A2) som modell för att skatta kärnområden, skogskanter och 
korridorer. Studien var inriktad mot hur olika scenarier baserade på förekomst av de 
tre vanligaste registrerade nyckelbiotoperstyperna, tillägg av nyfunna nyckelbiotoper, 
tillägg av nyfunna objekt med höga naturvärden, och slutligen tillägg av all skogsmark, 
bidrog till sammanhängande skogsmark för respektive nyckelbiotopstyp och för skog 
med olika grad av höga naturvärden gemensamt.
1                   3                                        4         2             
Figur A1. Illustration av fyra olika scenarier (1 Registrerade nyckelbiotoper; 2 samt nyfunna 
(2018) nyckelbiotoper; 3 samt nyfunna objekt med höga naturvärden; 4 samt all övrig skogsmark) 
framtagna med Morphological Spatial Pattern Analysis (MSPA; Vogt and Riitters 2017; European 
Commission 2021a). a) Fördelning av marktäcketyper (NMD; Swedish EPA 2019) i ett av de 38 
områdena (Lat. 7100124, Long. 506846); skogsmark (grön), våtmark (violett), temporärt ej skog 
(hygge; ljusbrunt), vattenyta (blå), och vägar (svart). b) Scenario 1 till 4 enligt ovan. c) Samman -
slagen fördelningen (scenario 4) med kärnområden (grönt), kant (svart) och korridor (rött). 58
Läge
Ovanför  fjällnära gräns
Nedanför fjällnära  gränsKärnområde (ha)
Kvot kant/kärnområde
1 2 3 4 1 2           4            3
Figur A2. Skillnaden mellan area kärnområde, kant och korridor ovanför respektive nedanför 
fjällnära gränsen för nyckelbiotopstyp barrnaturskog enligt de 4 olika scenarierna; 1  Registrerade 
nyckelbiotoper; 2 samt nyfunna (2018) nyckelbiotoper; 3 samt nyfunna objekt med höga natur -
värden; 4 samt all övrig skogsmark. a) Nyckelbiotopstyp barrnaturskog kärnområde. b) Nyckel -
biotopstyp barrnaturskog kant/kärnområde-kvot (d.v.s. proportionen kantarea i förhållande till 
kärnområdesarea, vilket är ett mått på skogsmarkens heterogenitet och flikighet).
Resultaten visade att nyckelbiotopstypen barrnaturskog är väldigt  dominerande 
till antal och area, men att det totalt sett finns många olika nyckelbiotopstyper och 
att de tre vanligaste typerna (barrnaturskog, lövrik barrnaturskog, myr­ och skogs ­
mosaik) sammantaget innefattar 33 olika nyckelbiotopstyper i andra och tredje 
typklassningen. Barrnaturskog är i sig heterogen biotoptyp och den stora variatio ­
nen internt inom en viss typ är en viktig faktor att beakta. Resultaten visade också 
att enbart registrerade nyckelbiotoper överlag inte ger tillräckliga arealen för att nå 
10%, 17% eller 30%, d.v.s. de nivåer som motsvaras av gällande mål enligt EU och 
CBD, och att det är en stor skillnad ovanför respektive nedanför den fjällnära gränsen 
(Figur Z). Men, även ovanför fjällnära gränsen räcker inte de registrerade nyckelbio ­
toperna av barrnaturskog i allmänhet till för att uppfylla dessa mål; då endast 45% 
av testområdena har mer än 10% av kärnområden, utan nyfunna nyckelbiotoper och 
naturvärden behövs överlag för att utöka arealerna. Nedanför fjällnära gränsen, men 
inom nordvästra Sverige som anses som att område med överlag höga naturvärden, 
är det i få områden som målen nås. En slutsats som kan dras är att det behövs kom ­
pletterande naturvärdesinventering i fält i nordvästra Sverige, även ovanför fjällnära 
gränsen, samt betydande arealer kompletterande skydd, för att Sverige ska nå mål 
som är satta inom EU och av CBD. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur593 2 1a
≥30%≥17%≥10% <10%020406080100
2 1 3aAndel  (%) av ytor
020406080100
3 2 1bAndel  (%) av ytor
3 2 1cAndel(%) av ytor
1 2 3dAndel  (%) av ytor
Figur A3. Andelen områden där area av nyckelbiotopstyp barrnaturskog enligt scenario 1, 2 och 3 
(registrerade nyckelbiotoper; samt nyfunna (2018) nyckelbiotoper; samt nyfunna objekt med 
höga naturvärden) når  ≥30%, ≥17%, ≥10 respektive <10% av all skogsmark (scenario 4). a och b) 
Kärnområde (a) och kärnområde + kant + korridor (b) ovanför fjällnära gräns (n = 13). c och d) 
Kärnområde (c) och kärnområde + kant + korridor (d) nedanför fjällnära gräns (n=25).
A.3 Populärvetenskapliga publikationer
#17 Angelstam, P., Mikusinski, G., Jonsson, B.G., Bubnicki, J.W. & Svensson, J. 2021. 
Intakta skogslandskap – en internationell utblick.  H. & Sandell, K. (eds.) Biologisk 
mångfald, naturnyttor, ekosystemtjänster. Svenska perspektiv på livsviktiga fram ­
tidsfrågor. CBM:s skriftserie 121.
Ett intakt skogslandskap utgörs av en mosaik av skogar, myrar, lågfjäll och tundra, 
med ett minimum av mänsklig påverkan eller synbar fragmentering, och är tillräckligt 
stort (500 km2) för att hysa alla slags naturlig biologisk mångfald, inklusive  livskraftiga 
stammar av arealkrävande arter. På den europeiska kontinent finns denna typ av 
landskap i huvudsak i nordvästra Ryssland medan i övriga Europa utgör de svenska 
fjällskogarna, något område i Rumänien och Białowieżaskogen beläget i östra Polen 
och västra Belarus de enda kvarvarande exemplen på intakta skogslandskap. Trots 
detta pågår djupa och långvariga konflikter kring deras bevarande. Den evidensbaserad 
kunskap om ekologiska, sociala och ekonomiska system som finns framstår som otill ­
räckliga för att reda ut motstående intressen och lösa pågående konflikter. Ytterst hand ­
lar detta om att det finns aktörer med olika värderingar och makt och med en misstro 
till vetenskaplig evidens som leder till ifrågasättande av resultat och tolkningar. 60
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur#18 Angelstam, P. 2022. Hållbart nyttjande av skogen. Visioner för de svenska skogs -
landskapen.  Rapport Skog 3. Sveriges Lantbruksuniversitet. Umeå. 70 sidor.
Visioner om hur ett skogslandskap ska se ut, hur det ska förvaltas och vilka varor, 
tjänster och värden det ska ge, beror på vilka normer som definieras. Efter en mer 
än hundraårig period av skogspolitiskt fokus på att säkerställa återbeskogning och 
framtida tillgång på biomassa i träd, formulerades bestämmelser om hänsyn till natur ­
vårdens och andra allmänna intressen för första gången av statens skogar 1950, och i 
skogsvårdslagen år 1974. Sedan det tidiga 1990 ­talet är det skogspolitiska fokuset inter ­
nationellt, inom EU och i Sverige på innebörden av begreppet ”Sustainable Forest 
Management” (”SFM”) i form av ”skötsel och användning av skog och skogsmark på 
ett sätt och i en takt som upprätthåller deras biologiska mångfald, produktiv itet, för ­
nyelsekapacitet, vitalitet och deras potential att fylla, nu och i framtiden, relevanta eko ­
logiska, ekonomiska och sociala funktioner på lokal, nationell och global nivå, och 
inte skadar andra ekosystem”. Detta fokus har hittills alltså stått sig i 30 år, och inne ­
bär att man samtidigt måste beakta många olika dimensioner av skogar. Detta innebär 
en stor förändring från skog som odlingssystem till vad hållbart skogsbruk enligt ”SFM” 
förväntas innebära. Dessutom kräver pågående klimatförändringar bättre kunskaper 
om skogens roll i klimatsystemet i form av skogen som kolsänka respektive skogen som 
fossilfri råvaruresurs, samt behov av anpassning och omställning i samhället.
Att åstadkomma den förväntade mångfalden av ekosystemtjänster i form av olika 
naturnyttor kräver en mångfald av metoder för skötsel och planering, och en mång ­
fald av värdekedjor som bygger på dessa naturnyttor. Dessa kan inte alltid mätas 
i bara pengar, även om det förefaller enklast. Idag brukas ungefär 97 % av Sveriges 
produktionsskogar med ett skogsskötselsystem, trakthyggesbruk med viss natur ­
vårdshänsyn, och den dominerande värdekedjan bygger på industriell förädling av 
vedråvara. Kontrast mellan policy och verklighet har funnits under lång tid, men 
har nu lett till en alltmer intensifierad debatt om skogen i många olika dimensioner. 
Denna debatt står i Sverige enkelt uttryckt mellan (1) å ena sidan en syn på skogar som 
komplexa ekosystem som ska brukas så alla värden bevaras, och som tål störningar 
av olika slag (resiliens), och (2) å den andra på skogar som odlingssystem vars syfte 
är att producera maximalt med industriråvara.
Syftet med denna rapport är att, för alla som är intresserade av skogsfrågor i vid 
bemärkelse, bidra till en nyanserad bild av hur riktlinjer om hållbart skogsbruk (”SFM”) 
skulle kunna förverkligas på sätt som matchar mångfalden av skogsägare och skogs ­
landskap i det avlånga Sverige. Fokuset omfattar både det ekologiska systemet (d.v.s. 
arter, habitat och ekosystemfunktioner i olika skalor), det sociala systemet (d.v.s. 
intressenter och aktörer som representerar lokala till internationella nivåer), liksom 
interaktioner mellan dessa system.
Sverige är ett avlångt land med skogsmiljöer som skapats av både naturliga 
störningar och av människors traditionella brukande av kulturlandskap. Lösningar på 
olika utmaningar måste med andra ord anpassas till olika regionala kontexter, t.ex. 
fjällskogen, den boreala skogen, den hemiboreala skogen och den nemorala skogen 
längst i söder. Gamla träd i jordbrukslandskap och kulturmiljöer är viktiga för många 
skogsarter och för människors välbefinnande.
Skogsägarstrukturen skiljer sig kraftigt mellan dessa olika regioner, och därmed 
finns en lång rad olika ägardirektiv. De enskilt ägda skogarna intar en särställning med 
stora möjligheter att vidareutveckla traditionella och nya värdekedjor som bygger 
på skogsägarnas egna visioner, behov och mål. Detta kräver dock rådgivare med ett 
bredare fokus än virkesköparens uppdrag att mobilisera skogsråvara till ett så lågt 
pris som möjligt för industriell förädling.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur61Det b ehövs en mångfald av brukningsmetoder. Att argumentera för bara hyggen eller 
bara hyggesfritt är lika enfaldigt. Dessutom behövs metoder som inte bara fokuserar 
på bevarandet av arter och deras livsmiljöer, utan även på alla skogsmiljöers resiliens 
i relation till påverkan av insekter, svampar, brand och stormar. Anpassningar till 
klimatförändringar innebär behov av större arealer och andelar med lövskog, att öka 
landskaps vattenhållande förmåga, och metoder som ökar kollagret i hela landskapet. 
Slutligen behövs metoder som kan bevara och restaurera representativa och funge­
rande habitatnätverk (d.v.s. gröna infrastrukturer) för de arter som inte överlever 
ett intensivt skogsbrukande, och som bas för innovativa värdekedjor som bidrar till 
individers, företags och bygders välmående och välfärd. 
Det är inte enkelt att bevara och skapa multifunktionella landskap genom att 
utveckla och etablera förvaltnings ­ och skötselmodeller som svarar på klimat ­ och 
biologiska mångfaldskriser. Exempel på st rategier är:
• Att landskap kan upprätthålla funktionella gröna infrastrukturer som stöder 
mänskligt välbefinnande och bevarande av biologisk mångfald, samtidigt som 
en effektiv råvaruproduktion kan i andra lämpliga områden. 
• En övergång från fokus på skogar som odlingssystem till förvaltningssystem för 
landskap som stödjer integriteten och motståndskraften hos både ekosystem 
och sociala system, speciellt på landsbygden.
• Att se arbete för hållbart skogsbruk som gemensamma insatser som tar vara på 
och anpassas till olika skogsägarkategoriers förutsättningar att göra olika. 
• Enskilda skogsägare är en heterogen grupp, som med en bredare profil av rådgiv ­
ningstjänster än den som erbjuds idag, skulle kunna öka bredden av ekosystem ­
tjänster. Denna grupp har även en central roll för biologisk mångfald som är 
knuten till traditionella kulturlandskaps träd och trädbärande gräsmarker. 
• Ärlig evidensbaserad dialog som tar hänsyn till mångfalden av förutsättningar 
hos olika lokala landskap och regioner med dess intressenter och aktörer.
• Uppmuntra systemtänkande och lärande genom fortlöpande utvärdering av olika 
skogsförvaltningssystems förmåga att leverera bevarande av biologisk mångfald 
(arter, livsmiljöer, processer) och naturnyttor i både bestånds ­ och landskapsskala, 
och i olika förvaltningssammanhang. Acceptera att detta tar tid. 
• Inse att det kommer överraskningar. Det pågående kriget i mitten av den euro ­
peiska kontinenten understryker det akuta behovet av socialt och ekologiskt 
motståndskraftiga multifunktionella landskap
#19 Ang elstam, P., Yamelynets, T., Manton, M. 2021. Landskapsperspektiv på Gröna 
Infrastrukturers lager av kol: Svartåns avrinningsområde i Västmanland 1600, 1900 
och idag.  Länsstyrelsens rapportserie. Rapport 11. Länsstyrelsen Västmanlands län, 
Västerås.  https:/ /hdl.handle.net/20.500.12259/146325
Det pågår intensiva debatter på olika samhällsnivåer om skogen, om klimatet, 
och om skogen och klimatet. Där klimatet så tillåter är skog den naturliga typen 
av vegetation i Sverige. En betydande del av naturskogen har dock under lång tid 
omvandlats till brukad skog och jordbruksmark, och infrastrukturer har byggts. Detta 
innebär att inte bara det som är skog idag, utan hela landskapet och dess många olika 
ekosystemtjänster också måste beaktas när man diskuterar inlagring och lager av 
kol. Att hantera förändringar av klimat och skog inklusive annan markanvändning 
måste omfatta och integrera både ekologiska och sociala system, det vill säga det som 
geografer kalla r landskap.  62
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastrukturSyftet med denna pilotstudie var betona vikten av ett landskapsperspektiv genom: 
(1) att bedöma hur landskapets lager av kol har utvecklats från ca. 1600 till idag. Detta 
genomfördes som en fallstudie i Västmanlands län av Svartåns avrinningsområde 
(776 km2) med tillhörande socknar (totalt 1882 km2); (2) att kartera och diskutera fakto­
rer i både ekologiska och sociala system som bedöms ha påverkat och kommer att 
påverka balansen mellan upptag och utsläpp av kol.
I skogar lagras kol i levande och döda träd, på marken och i jorden. Den relativa 
förekomsten av olika naturliga störningsregimer, och olika typer av odling och hävd, 
har förändrats avsevärt över tid. Detta har lett till förändrade proportioner av skogar, 
bebyggd mark, jordbruksmarker och gräsmarker, och olika skogliga utvecklingssta ­
dier, åldersfördelningar och strukturer. Detta har kraftigt sänkt den totala volymen 
av levande träd på olika typer av platser associerade med olika naturliga störnings ­
regimer. Typen av naturlig skoglig störningsregim och skogsanvändningsprofil påver ­
kar också mängden död ved. Medan i naturligt dynamiska skogar andelen stående och 
liggande död ved i olika nedbrytningsstadier vanligtvis uppgår till en tredjedel av den 
totala vedvolymen, har detta minskat till cirka 5 % idag. När det gäller kol på och 
i marken, har markförna setts som den dominerande faktorn som påverkar nedbryt ­
ning av organiskt material i skogens ekosystem på kort sikt (årtionden). Dessutom 
regleras ackumulering av organiskt material i morskiktet på lång sikt (århund ­
raden) genom processer som involverar fina rötter och mycorrhizans mycelium 
längre ner i marken. Även andra marktäcken än skog har lager av kol, och dessa har 
förändrats över tid både som andel av landskapet och den mängd kol som lagras per 
ytenhet. Jordbrukets intensifiering inklusive markavvattning, förlust av småbiotoper 
och brukningsmetoder har minskat kollagren över tid. Gräsmarkanvändningen 
har förändrats från naturlig delvis trädbevuxen till att vara hanterad för att ge hög 
avkastning. Sammantaget har detta lett till att under historisk tid har stora mängder 
kol flyttat upp i atmosfären. För att nå klimatmålen måste vi både få bort de fossila 
utsläppen, och ta bort koldioxid från atmosfären med hjälp av minusutsläpp.
Med fokus på hela Svartåns avrinningsområde i Västmanlands län tyder analy ­
serna i denna pilotstudie på att ungefär hälften (48 %) av det kol som fanns i det 
”naturliga” landskapet i studieområdet har försvunnit under de senaste fyra århund ­
radena. Förlust av gräsmarker, död ved och gammal skog är de tre främsta bidragande 
faktorerna. Det finns många vägval för både sociala och ekologiska system, och de 
kan variera beroende på tidsperspektivet. Detta kräver att debattörer om skogen 
och klimatet kliver upp ur sina skyttegravar och nyfiket lär av varandra, baserat på 
evidensbaserade fakta med systemperspektiv. När alla vill ha mer av allt i landskap 
måste fokus vara på samverkan mellan sektorer och beslutsnivåer. Sammantaget 
innebär detta ett helhetsperspektiv som omfattar hela landskap med alla olika typer 
av markanvändning. Dessutom behövs ändrade beteenden som leder till minskad 
konsumtion av naturresurser.
#20 Mikusinski, G., Angelstam, P., Jonsson, B.G. & Svensson, J. 2020. Vad blir 
effekten av 3 miljarder nya träd?  Biodiverse 25 (4): 24–25
EUs tillväxtstrategi, den gröna given, är en färdplan som omfattar alla samhälls ­
sektorer, inklusive skogens roll i en kommande bioekonomi. Inom ramen ingår målet 
om att till 2030 plantera ytterligare 3 miljarder träd. Detta har en potential att på sikt 
gynna biologisk mångfald. Detta gäller speciellt skapande eller återskapande av 
trädbärande miljöer där ett trädskift saknas idag, som till exempel urbana miljöer, 
längs med vattendrag och i jordbrukslandskapet. Däremot leder trädplantering inte 
till att snabbt förbättra situationen för skoglig biologisk mångfald i områden med  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur63stor andel skog. Här är det viktigare att minska avverkningen av sådana skogar och 
skogslandskap som redan nu eller inom kort tid kan leverera naturvårdsnytta. Att helt 
enkelt låta befintliga träd får stå kvar och blir riktigt gamla i stället för att fokusera på 
att plantera nytt.
#21 Svensson, J., Angelstam, P., Mikusinski, G. & Jonsson, B.G. 2021. Det fjällnära 
skogslandskapets stora och många värden.  In Tunón, H. & Sandell, K. (eds.) Biologisk 
Den fjällnära skogen i Sverige är unik i Europa med överlag höga naturvärden 
men också med skog i intakta landskap. Det är också ett område där det finns höga 
kulturella och sociala värden, med den Samiska kulturen och rennäringen som en 
särskild förutsättning. Att den intakta karaktären finns kvar är i mångt och mycket 
en effekt av de begränsningar för kalhyggesbruk som tillämpas ovanför den  fjällnära 
gränsen. Ovan denna finns cirka 2,5 miljoner hektar skogsmark, vilket motsvarar 
närmare 10% av all skogsmark i Sverige. Stora skogsområden är redan skyddade; av all 
skogsmark respektive produktiv skogsmark är 53% respektive 56% skyddat. Nyckelbio ­
topsinventeringen visar också på både höga naturvärden i sig och stora områden med 
höga naturvärden i jämförelse med andra delar av Sverige, och tidigare studier visar 
att det finns stora arealer med höga naturvärden som ännu inte är skyddade. Detta 
har uppmärksammats i Skogsutredningen där målsättningen är att skydda ytterligare 
cirka 500,000 ha värdekärnor ovan och i anslutning till den fjällnära gränsen. Den 
fjällnära skogen är föremål för många olika markanvändningsintressen och även för 
lokal och regional hållbarhet. För en hållbar utveckling i nordvästra Sverige krävs en 
hög ambition inte bara för naturvård utan också för mångbruk och med detta samti ­
digt upprätthålla förutsättningar för rennäring, kontinuitetsskogsbruk, naturbaserad 
rekreation och annan markanvändning. I det fjällnära skogslandskapet finns värden 
kvar som är förenade med skoglig kontinuitet och konnektivitet– just sådana värden 
som är viktiga för att upprätthålla biodiversitet, naturligt förekommande arter, eko ­
logiska strukturer och processer. Att säkra dessa värden i det nationella och regionala 
arbetet för grön infrastruktur är nödvändigt för att svara upp mot internationella 
överenskommelser och hållbar utveckling i enlighet med de globala  hållbarhetsmålen. 
Detta kräver en offensiv politik för fjällnära skog, med hållbarhet, mångbruk och 
helhetssyn i fokus och med väl underbyggda mål för att minska oenighet och kon ­
flikter kring markanvändningen.
#22 von Post, M., Stjernman, M., Olsson, O., Angelstam, P., Bergman, K.­ O., Ekroos, 
J., Smith, H.G., Persson, A.S., Andersson, E. 2022 . Funktionella landskap för biologisk 
mångfald. Sammanställning från ett kunskapsseminarium . Länsstyrelsen Skåne, 
Miljöavdelningen, Malmö.
Att utveckla en funktionell grön infrastruktur för bevarande av biologisk mångfald 
och stärkta ekosystemtjänster utgör en del av det nationella bevarandearbetet och 
arbetet för att nå de nationella miljömålen (M2013/1086/Nm). För detta behövs det 
tydliga mål och beskrivningar för när den gröna infrastrukturen är funktionell för 
de organismer som nyttjar den. Sådana beskrivningar kan omfatta storlek, kvalitet, 
täthet och konnektivitet av naturtyper och/eller specifika resurser som organismer 
behöver för långsiktig överlevnad i ett landskapsperspektiv. Med utgångspunkt i det 
genomförda kunskapsseminariet, syftar vi med den här rapporten till att bidra till 
bevarandearbetet genom presentationer av vetenskapligt förankrade  beskrivningar 
av funktionella landskap för biologisk mångfald, dels övergripande, dels med  exempel 
från ett antal olika typer av landskap; skogslandskap, gräsmarkslandskap, odlings ­ 64
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastrukturlandskap, u rbana landskap och akvatiska miljöer. Rapporten är uppdelad i ett antal 
inledande och övergripande avsnitt och ett antal mer fristående sektoriella landskaps ­
avsnitt. Avslutningsvis presenterar vi ett antal frågor som varit uppe för disku ssion 
under samverkansuppdraget, men som inte varit möjliga att inkludera i detalj i 
rapporten. Den här sammanfattningen presenterar innehållet i rapporten i korthet 
samt lyfter några övergripande slutsatser vi har kunnat dra från arbetet.
För att beskriva landskap och dess funktionalitet kan man utgå ifrån naturtyper 
eller arters behov, där en kombination av de båda utgör en bra grund för att förstå  vilken 
omfattning, kvalitet och fördelning av olika naturtyper och resurser som möjliggör 
långsiktig överlevnad för arter i ett landskapsperspektiv. För att förstå och följa upp 
om landskap är, eller hur de kan bli, funktionella för biologisk mångfald finns ett stort 
antal föreslagna indikatorer. Sådana indikatorer kan bestå av förekomst och/eller 
sammansättning av arter, habitatstrukturer och dess rumsliga fördelning samt olika 
mått på funktioner som den biologiska mångfalden bidrar till. Oftast förespråkas 
en samling av indikatorer som tillsammans kan beskriva tillstånd, hot och möjliga 
effekter av åtgärder. Vilka indikatorer som ska tillämpas beror på de mål som man vill 
uppnå med en grön infrastruktur. Från vetenskapen riktas viss kritik gällande att de 
indikatorer som tillämpas idag inte fångar upp effekterna av åtgärder på ett tillräckligt 
informativt sätt.
Funktionalitet för biologisk mångfald kan se delvis olika ut beroende på samman ­
hang. Detta illustrerades på kunskapsseminariet och här i rapporten genom presenta­
tioner av funktionella landskap under ett antal sektoriella landskapstyper, som står 
inför delvis olika utmaningar för biologisk mångfald och landskapsfunktionalitet. 
Gemensamt för de olika landskapstyperna är att när vi vet målet, till exempel vad 
man vill bevara, kan vi komma relativt långt med att beskriva och identifiera funktio ­
nella landskap med tillgängliga data och metoder. Exempel på detta är bevarande av 
hotade arter såsom hackspettar i skogsmiljöer eller fjärilar i gräsmarker. Funktiona ­
litet för biologisk mångfald är även viktigt att beakta i relation till landskapets övriga 
funktioner, såsom ekosystemtjänster, för att bättre förstå konsekvenser av priorite ­
rade åtgärder för just biologisk mångfald. För odlingslandskap kan exempelvis beva ­
rande av funktionella arter för pollinering vara prioriterat (målet), där bevarande av 
dessa delvis kan kräva en annan strategi än för bevarande av hotade arter. Bevarande 
av arter kan också vara viktigt ur andra perspektiv, såsom i ett pedagogiskt syfte. 
Detta kan vara av särskild vikt i urbana landskap där en stor del av befolkningen bor 
och verkar och där vi har goda möjligheter att skapa kontaktytor mellan människa 
och natur, som leder till en ökad kunskap och omtanke om naturen runt omkring oss. 
Akvatiska miljöer var inte representerade under seminariet men ett kortfattat avsnitt 
har arbetats in i rapporten inför kommande fördjupningsarbete hos myndigheterna, 
med exempel som visar på liknande teoretiska resonemang som i övriga inkluderade 
landskap, och på kopplingar mellan terrestra och akvatiska miljöer.
Från diskussioner under seminariet och arbetets gång har det  framkommit några 
frågor som anses särskilt viktiga att arbeta vidare med. Samverkan och kommunika­
tion mellan forskning och praktik är en fortsatt viktig åtgärd för att överbygga otyd ­
ligheter och förstå olika resonemang och ståndpunkter bättre, i syfte att tydliggöra 
målbilder och prioriteringar som bör göras i arbetet med bevarande av biologisk 
mångfald. Gällande prioriteringar behövs en ökad förståelse för att åtgärder kan ha 
olika effekt på olika biologisk mångfald, och på ekosystemtjänster, där  synergieffekter 
är önskvärda men inte alltid möjliga. För några livsmiljöer behövs det mer  kunskap,  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur65så som övergångsmiljöer och en bättre inkludering av akvatiska miljöerna i ett land ­
skapsperspektiv. Det är även önskvärt att de dataunderlag som kan vara använd ­
bara vid identifiering av funktionella landskap  tydliggörs och samlas för att bli mer 
 lättillgängliga.
Sammanfattningsvis finns det en hel del kunskap och metoder som redan idag 
kan användas för att beskriva och identifiera funktionella landskap för ett växande 
antal organismer och livsmiljöer. Viktiga diskussioner som kvarstår för att insatser för 
grön infrastruktur ska bli så effektiva som möjligt är vilken biologisk mångfald och 
vilka funktioner som bör prioriteras var. Sådana tydligare målbilder är en förutsätt ­
ning för det vidare arbetet med att identifiera lämpliga indikatorer för uppföljning av 
nationella miljömål. Samverkan, både inom och mellan forskning och praktik har varit 
en viktig del av uppdraget. Samverkan har bidragit till att öppna upp för en tydligare 
dialog om de frågor som behöver lösas och vi kan konstatera att det är fortsatt viktigt 
att prioritera denna dialog för en ökad förståelse för olika sektorers utmaningar och 
ansvar, samt var det finns samförstånd och var diskussioner kvarstår. 66
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastrukturBilaga B: Ett urval av projekt -
ets externa aktiviteter
Datum Aktivitet
Vetenskapliga möten
2019
Jan 21 Danskt biodiversitetsmöte, presentation av projektet, Aarhus, Danmark
Feb 11–13 Konferensen ”Forests at risk” , presentation av projektet, Warszawa, Polen
2021
Mars 15 UNECE regional forum, presentation av “Scandinavian Green Belt”
Mars 17–18 3rd International Forest Policy meeting, presentation, Freiburg, Tyskland
Mars 31 SLUs serie ”Värt att veta” , presentation ”Fjällnära skog – dåtid, nutid, 
framtid”
Juli 12 ISDRS konferens, presentation av “Scandinavian Green Belt” 
Aug 17 IBFRA virtuell konferens, Biodiversity and multiple value chains in 
boreal  mountain forests
2022
Jan 25 EU symposium ”How can EU support high quality forests and forestry”
Jan 31 Webinar (arrangör) med nordiska och baltiska forskare, EU:s definitioner av 
och kriterier och tröskelvärden för ”primary forest och old-growth forest”
April 5-6 The boreal eco-forestry on-line conference: Close-to-nature ecosystem-
based forest management in northern Europe
Juni 23 Inledningsföredrag vid danskt biodiversitetsmöte “Forest conservation 
and landscape planning in Sweden” , Köpenhamn, Danmark
Avnämarmöten
2019
Feb 21 Möte länsstyrelserna i Vn. Vb, Gvl. Diskussion kring grön infrastruktur -
planer
Okt 7 Möte länsstyrelsen Norrbotten. Konnektivitetsanalyser Råne älvdal
2020
Jan 30 Möte med länsstyrelsernas GI-planerare, presentation och diskussioner
Feb 18 Föredrag Sveriges riksdag inklusive projetpresentation
Mars 27 Forskarhearing i samband med Skogsutredningen
Maj 5 Möte med skogsbruket och länsstyrelsen i Jämtland, presentation och 
 diskussioner kring grön infrastruktur
Aug 8 Webinarium Jokkmokk, presentation av fjällskogsanalyser
2021
Feb 26 Möte Sveaskog, presentation av virtuell värdekärnesinventering
April 24 Möte WWF , presentation av projektet och diskussion kring samverkan
April 27 Möte länsstyrelsen Vn, uppstart av ”Forum levande skogar” , projekt -
presentation
Maj 6 Möte Sveaskog, diskussion samverkan kring naturvårdsplanering
Juni 14 Möte Skogsstyrelsen, kunskapsseminarium landskapsperspektiv, 
projekt presentation
Okt 10 Möte Klimatrådet Jönköpings län föredrag ”Vad räcker skogen till” NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur67Datum Aktivitet
Okt 29 Möte Skogsstyrelsen, diskussion samverkan kring virtuell värdekärnes-
inventering
Nov 19 Nationellt seminarium Skogsstyrelsen, Länsstyrelserna och Naturvårds -
verket, presentation ”Skogslandskapets gröna infrastruktur”
Nov 29 Seminarium Skogsstyrelsen och Lunds Universitet, presentation kring 
indikatorer på biologisk mångfald 
Dec 2 Möte Skogsstyrelsen och Naturvårdsverket diskussion om samverkan 
”Digitala verktyg i skog”
Dec 9 Altingets skogspolitiska nätverk, föredrag projektpresentation
Dec 10 Webinarium Länsstyrelsen Östergötland, Biologisk mångfald och klimat -
påverkan skog
Dec 20 Möte Örebro län, kartering av grön infrastruktur i Hällefors, Ljusnarsbergs, 
Lindesberg och Nora kommun
2022
Jan 20 Workshop Skogsstyrelsen, ”Ett mer variationsrikt skogsbruk”
Feb 23 Möte LRF Västra Götaland, föredrag ”Skog, biologisk mångfald och 
landskap”
April 5 Möte miljöpartiets klimatnätverk, föredrag ”Omställning av svenskt 
skogsbruk”
April 10 Naturskyddsföreningen Västmanland, föredrag ”Hållbart nyttjande av 
skogen – visioner för de svenska skogslandskapen
Maj 5 Möte Rewilding Sweden, presentation av projektet
Juni 20 Möte Skogsstyrelsen; BirdLife Sweden, användning av den virtuella 
värdekärnesmodellen för tretåig hackspett
Utbildningsinsatser
2019
Feb 6 Skogsstyrelsen internutbildning, presentation av projektet
Feb 28 Skogsstyrelsen internutbildning, ekologi relevant för landskapsplanering
2020
Våren 2020 SLU, medverkan kursen ”Sustainable management of boreal forests” , 
föreläsningar landskapsplanering, grön infrastruktur och fjällnära skogar
2021
Våren 2021 SLU, medverkan kursen ”Sustainable management of boreal forests” , 
Juni 14 Skogsstyrelsens kunskapsseminarium, föredrag om landskapsperspektiv
Hösten 2021 Handledning examensarbete SLU, Britta Sterner ”Woodland key habitats 
for functional forest landscape green infrastructure in the Swedish 
mountain region”
2022
Våren 2022 Handledning examensarbete SLU, Petra Landström ”Fördjupad land -
skapsplanering i fjällnära skog – höga naturvärden, markägande och 
ersättning för rätt att bruka skog”
Våren 2022 SLU, medverkan kursen ”Sustainable management of boreal forests” , 
Maj 23 SLU exkursion i kursen ”Sustainable management of boreal forests” . 
Presentation av modellen för virtuell värdekärnesinventering i fält 68
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastrukturBilaga C: Länens GI-planer, 
de versioner som ligger till 
grund för analysen
Länsstyrelsen Blekinge. 2018. Plattform för arbetet med grön infrastruktur i Blekinge 
län. Bakgrund ­ nulägesbeskrivning ­ plan för insatsområden. Remissversion 2018 ­
10­01. 213 pp.
Länsstyrelsen Dalarnas län. 2018. Regional handlingsplan för grön infrastruktur 
i Dalarnas län. Rapport 2018:11. 280 pp.
Ambjörnsson, E. 2018. Underlag till handlingsplan för grön infrastruktur i Gotlands 
län. Länsstyrelsen Gotland. Rapport 2018:19. Del B regionala förutsättningar. 58 pp. 
Del C fokusområden. 82 pp.
Länsstyrelsen Gävleborg. 2018. Handlingsplan för grön infrastruktur. Del 2 Kunskaps ­
underlag (83 pp.). Del 3 saknas.
Länsstyrelsen i Hallands län. 2018. Grön infrastruktur ­ Regional handlingsplan för 
Hallands län. Utkast, version 1. 188 pp.
Länsstyrelsen i Jönköpings län. 2018. Grön handlingsplan. Meddelande 2018:21. 
Del B nulägesbeskrivning, 114 pp. Del C insatsområden och vägledning, 73 pp.
Hedin, J., et al. 2018. Regional handlingsplan för grön infrastruktur i Kalmar län. 
Länsstyrelsen i Kalmar län. Bakgrund ­ nulägesbeskrivning ­ plan för insatsområden. 
Utkastversion 2018 ­04­20. 104 pp.
Länsstyrelsen i Kronobergs län. 2018. Regional handlingsplan för grön infrastruktur. 
Del 2A (18 pp). Del 2B (53 pp). Del 2C (66 pp). Del 2D (47 pp). Del 3 (14 pp).
Nilsson, T. (red.). 2018. Grön infrastruktur i Norrbotten ­ en preliminär handlings ­
plan. Länsstyrelsen Norrbotten. Länsstyrelsens rapportserie 2018/8. 140 pp (A). (B) 
Bilaga 4 (29 pp). (C) Bilaga 8 (17 pp).
Berlin, G., Niss, J. 2019. Länsstyrelsen i Skåne. 1: Handlingsplan för grön infrastruktur. 
Handlingsplan för grön infrastrukture 2019–2030. Aktuell period 2019–2022. 54 pp., 
samt bilaga 1 (18 pp). 2: Nulägesbeskrivning (preliminär). 218 pp.
Länsstyrelsen Stockholm. 2019. Grön infrastruktur. Regional handlingsplan för 
Stockholms län. Fastställd november 2019. Rapport 2019:12. 92 pp.
Länsstyrelsen Stockholm. 2019. Grön infrastruktur i Stockholms län. Bakgrund och 
tillstånd 2018. Rapport 2019:10. 169 pp.
Länsstyrelsen i Södermanlandslän. 178 pp. Regional handlingsplan för grön infra ­
struktur i Södermanlands län. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7063
Bättre sent än aldrig – indikatorer för skogslandskapets gröna infrastruktur69Alsén, M. & Kruys, N. 2019. Grön infrastruktur i Uppsala län. Länsstyrelsen i Uppsala 
län. Länsstyrelsens meddelandeserie 2019:03. 90 pp.
Länsstyrelsen Värmland. 2018. Handlingsplan för grön infrastruktur i Värmlands 
län, remiss maj 2018. 224 pp.
Länsstyrelsen Västerbotten. Förslag till regional handlingsplan för grön infrastruktur 
i Västerbottens län. 64 pp.
Länsstyrelsen Västmanlands län. Remiss. Handlingsplan för grön infrastruktur 
i Västmanlands län. Länsstyrelsens rapportserie. Del A inledning (72 pp.) Del B 
Nulägesbeskrivning (61 pp.).
Länsstyrelsen Västra Götalands län. 2019. Regional handlingsplan för grön infra ­
struktur. 410 pp.
Lindström, K. 2019. Handlingsplan för grön infrastruktur i Västernorrland. Kunskaps ­
underlag och åtgärder. Länsstyrelsen i Västernorrland. Rapport 2019:07. 174 pp.
Länsstyrelsen i Örebro län. 2019. Handlingsplan för grön infrastruktur i Örebro län 
­ kunskapsunderlag och åtgärder. Rapport 2019:12. 270 pp.
Länsstyrelsen Östergötland. 2018. Handlingsplan för grön infrastruktur i Östergötland. 
Meddelande nr. 12. Kapitel 1 (27 pp), 3 (31 pp), 4 (13 pp), 5 (10 pp), bilaga 5.1 (6 pp). RAPPORT 7063 | OKTOBER 2022 ISBN 978-91-620-7063-2 ISSN 0282-7298Naturvårdsverket, 106 48 Stockholm. E-post: registrator@naturvardsverket.se , www.naturvardsverket.se    
Beställningar  tel: +46 8-505 933 40, e-post: natur@cm.se , www.naturvardsverket.se/publikationerRapporten uttrycker nödvändigtvis inte 
och anges vid referens till rapporten.
Bättre sent än aldrig – indikatorer 
för skogslandskapets gröna 
infrastruktur
Rapporten belyser de stora bristerna i skogslandskapets gröna infra ­
struktur och hur dessa skulle kunna åtgärdas. 
Landskapet domineras av brukade skogar, och kvarvarande skogar 
med höga naturvärden förekommer som isolerade fragment. 
Projektet kopplar till mångfaldskonventionens (CBD) mål om skydd 
av landareal, skogsbeståndets kvalitet och storlek, konnektivitet på 
landskapsnivå, samt behovet av skötsel och rumslig planering.
Forskarna har, med olika metoder, analyserat länens planer för grön 
infrastruktur och utvärderat förekomsten av funktionella nätverk av 
skogar. En ”virtuell inventering” av skogliga värdekärnor med höga 
 naturvärden har genomförts, och forskarna har modellerat sannolik­
heten för värdekärna i fyra delregioner i Sverige. Resultatet kan hjälpa till 
att identifiera områden som bidrar till en fungerande grön infrastruktur.  
Projektet har också genomfört delstudier för att ta fram underlag 
för att stärka av den gröna infrastrukturen för skoglig biologisk mång ­
fald på både nationell och regional nivå. 
En viktig slutsats i rapporten är att nuvarande tudelning av skogs ­
landskapet i naturvård eller produktion, begränsar möjligheterna att 
stärka den gröna infrastrukturen. Fokus bör ligga på mångbruk, vilket 
kräver regional samverkan med ett landskapsperspektiv.
Projektet har finansierats med medel från Naturvårdsverkets miljö ­
och Havs ­ och vattenmyndighetens kunskapsbehov.

DIGITALA SYSTEM  
SYSTEMS ENGINEERING  
 
Reservkapacitet i tilldelningsprocessen 
(RIT) – Slutrapport  
Martin Aronsson  
Martin Kjellin  
RISE Rapport  : 2022:115  
  
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  Reservkapacitet i tilldelningsprocessen 
Martin Kjellin   1 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  Abstract  
Reserve  capacity in Railway capacity allocation  
Each year railway undertakings (RUs) apply for capacity to run trains on the rail way 
infrastructure . The infrastructure manager (IM) should make a complete timetable for 
all applications together with capacity restrictions when maintenance etc must be 
performed. In this process, referred to as the capacity allocation process, the IM should 
also schedule some reserve capacity for later use during the execution of the plan. The 
reserve capacity then competes with the applied capacity of the RUs , since it is only 
motivated to introduce reserve capacity  where there is a capacity scarcity . If there is 
plenty of rest capacity (cap acity that no one applied for in the yearly process) , then 
there is no need for reserve capacity.  
Since reserve capacity competes w ith all other capacity applied for  in the yearly 
capacity allocation process , the amount, location and lines where reserve capacity  is 
introduced must be founded in fair  and sound principles in order for the RUs in the 
yearly process to accept the costs taken to make room for the reserve capacity. This 
report addresses such models and methods for the Swedish capacity allocation process . 
The report in part summarizes  in co ndensed form the t wo earlier reports that ha ve 
been published , as well as report s some new material  regarding process descriptions, 
data analys es of previou s years’ timetables and interviews with three different RUs. The 
report also gives some recommendations t o the Swedish IM Trafikve rket about tools for 
representing reserve capacity, design of the process and how to allocate paths based on 
reserve capacity once capacity has been reserved.  
One key recommendation is that a new timetabling object  should be introduced, called 
Capacity reservation, CR. A CR is a named (has identity)  timetabling object that can be 
used in a train path in the future. If an RU wants to use such a CR  in a train path, the  
RU must  apply for it and exceed a valuation criterion  to be able to get it . This valuation 
criteri on is a connection to the costs that other yearly applied traffic ha s to take in order 
to make room for the reserve capacity . CRs are managed  (not “allocated” ) by th e IM 
and are not a llocated  to an RU or entrepreneur  until they have applied for it. CRs are 
available for allocation after the timetable is finalized  and the short -term process (ad 
hoc) is started, including the process step Late path requests.  
The report also relates the models and methods to the upcoming new capacity 
allocation process calle d Timetabl ing and capacity redesign, TTR. TTR introduces 
Advance planning, i.e. planning in advance o f the RU allocations . For this to work , it is 
crucial to be able t o reserve cap acity in various forms, both segmentation and reserve 
over time (safeguarding).  
Key words:  railway, timetabling, c apacity allocation, reserve capacity  
 
ISBN:  978-91-89711 -94-5 
   2 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en     3 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  Innehåll  
Förord  ................................ ................................ ................................ ........  5 
1 Sammanfattning  ................................ ................................ ..................  6 
1.1 Sammanfattande bakgrund  ................................ ................................ ...............  6 
1.2 Sammanfattning slutsatser  ................................ ................................ .................  7 
1.3 Tilldelning av reservkapacitet  ................................ ................................ ...........  10 
1.3.1  Kapacitetsreservation  ................................ ................................ ....................  10 
1.4 Sammanfattning rekommendationer Reservkapacitet  ................................ .... 11 
2 Bakgrund, motiv och argumentation  ................................ ...................  12 
2.1 Ordlista  ................................ ................................ ................................ .............  12 
2.2 Introduktion  ................................ ................................ ................................ ..... 13 
2.3 Principer och antaganden  ................................ ................................ .................  16 
2.3.1  Representation  ................................ ................................ ..........................  16 
2.3.2  Värderingskalkyl: Prioriteringskategorierna  ................................ ............  18 
2.3.3  Omfattning  ................................ ................................ ................................  21 
2.3.4  Transparens  ................................ ................................ ..............................  24 
2.4 Sätt att identifiera reservkapacitetsbehovet  ................................ ....................  26 
2.4.1  Reservkapacitet baserad på tidigare tågplaner  ................................ ........  26 
2.4.2  Marknadsundersökning baserad på godskorridorens process  ................  30 
2.5 Intervjuer  ................................ ................................ ................................ .........  32 
2.5.1  Åsikter om reservkapacitet  ................................ ................................ .......  33 
2.5.2  Att förutsäga behoven ................................ ................................ ...............  33 
2.5.3  Andra synpunkter från järnvägsföretagen  ................................ ...............  34 
2.6 Föreslagen process  ................................ ................................ ...........................  36 
2.6.1  Identifiering av reservkapacitetsbehovet  ................................ .................  36 
2.6.2  Att reservera kapacitet ................................ ................................ ...............  37 
2.6.3  Att avropa kapacitet ................................ ................................ ...................  37 
3 RIT och koppling till TTR  ................................ ................................ ... 39 
3.1 Sammanfattning av TTRs innehåll  ................................ ................................ .. 39 
3.1.1  TTR processbeskrivning  ................................ ................................ ...............  40 
3.1.2  Segmentering av kapaciteten  ................................ ................................ ... 42 
3.1.3  Reservering  ................................ ................................ ...............................  45 
3.1.4  Flera IMs  ................................ ................................ ................................ .. 45 
3.1.5  Kapacitet  ................................ ................................ ................................ ... 46 
3.2 Att mäta kapacitet och kapacitetsåtgång  ................................ .......................... 47  4 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  3.2.1  Exempel på kapacitetsanvändningsplan  ................................ ..................  50 
3.3 Att värdera kapacitet i Advance planning ................................ ........................  50 
3.3.1  Kapacitetsstrategi och värdering  ................................ ...............................  51 
3.3.2  Kapacitetsmodellen  ................................ ................................ ...................  51 
3.3.3  Utbud  ................................ ................................ ................................ ........  52 
3.4 Reservkapacitet och Rolling planning  ................................ .............................  54 
3.4.1  Reservkapacitet, Rolling Planning och Successiv planering  .....................  55 
Bilaga  ................................ ................................ ................................ .......  56 
1 Exempel på kapacitetsreservationer  ................................ ..................  56 
1.1 Identifiera omfattning  ................................ ................................ .....................  56 
1.2 Förutsägelse baserat på tidigare tågplan  ................................ .........................  62 
 
   5 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  Förord  
Projektet Reservkapacitet i tilldelningsprocessen - huvudstudie  (RIT huvudstudie) 
tillkom som ett resultat av flera föregående projekt  med fokus på värdering, 
representation och metoder för schemaläggning av tidtabeller  samt identifiering av 
brister i dagens process för kapacitetstilldelning på järnväg.  Ett stort arv kommer från 
projektet Samhälls ekonomiskt effektiv tilldelning av järnväg skapacitet , SamEff, i 
vilket olika former av värdering och kapacitetstilldelning studerades, ofta med olika 
modeller i form  av auktioner eller dynamisk prissättning av kapacitet.  
Reservkapacitet har under åren varit en svår fråga för infrastrukturägaren att hanter a. 
Ofta har reservkapacitet likställts  med restkapacitet, tidigare även med de s.k. E -lägena, 
vilket var tåglägen tilldelade en aktör men utan fastställda gångdagar utan dessa kunde 
avropas vid behov. E-lägen  är dock inte samma som reservkapacitet då reser vkapacitet 
skall kunna nyttjas av godtycklig sökande.  Restkapacitet är kapacitet som blivit över, 
den är inte , som lagen föreskriver  rörande reservkapacitet , ett initierat val av 
infrastruktur förvaltaren  att avsätta för framtida behov. Det finns kort sagt ingen poäng 
med att kalla re stkapacitet för reservkapacitet  då restkapacitet ”blir vad den blir” i den 
årliga tilldelningen.  
Den ursprungliga tanken var att projektet RIT huvudstudie skulle vara en fortsättning 
på doktorand projektet SamEff, men då doktoranden slutade gjorde s projekte t om till 
ett utredningsprojekt med samma syfte , att ge underlag och ytterst besvara frågan om 
hur reservkapacitet i dagens tilldelningsprocess skall hanteras .  
Till projektet lades också uppgiften att stötta Trafikverket i den pågående utveckling en 
av det av RNE och FT E initierade projektet Time tabling and Cap acity Redesign , TTR . 
TTR förändrar kapacitetstilldelningen på järnväg i grund en och innehåller för svenska 
förhållanden stora för ändringar, bland annat bygger TTR mycket på förplanering av 
infra struktur förvaltare n samt erbjudande av förplanerade tåglägen inför ansökan om 
kapacitet . Detta är något som i svensk järnvägs lagstiftning idag tvärtom är i princip 
olaglig t. Principen idag är att tågplanen planeras på nytt varje år (”startar med blankt 
papper”).  Ingen förplanering skall ske utan infrastruktur förvaltaren  skall så långt 
möjligt tillmötesgå de ansökningar om kapacitet som kommer in , och först när de 
kommer in . Undantaget är tåglägen i  godskorridoren ScanMed  som hanteras  innan .  
TTR innehåller också uppdelning av tillgänglig kapacitet i segment  inom vilket olika 
transporttjänster förutsätts sökas, samt tilldelning av kapacitet upp till 3 år i förväg. 
Idag tilldelas kapacitet ett år i taget.  TTR ställer stora krav på olika typer av reservation, 
och av det skälet har projektet RIT även omfattat frågeställningar sprungna ur TTR  
Sveriges arbete .  
Arbetet i denna rapport har finansierats av Trafikverket under bidrag Dnr TRV  
2019/41721    6 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  1 Sammanfattning  
Denna del utgör sammanfattning av resultaten från projektet  Reservkapacitet i 
tilldelningsprocessen1, RIT.  I projektet har det tagits fram två underlagsrapporter2,3 
samt bidrag till en mer forskningsinriktad rapport rörande mätning av kapacitet4. 
1.1 Sammanfattande bakgrund  
Reservkapacitet är kapacitet som medvetet avsä tts under kapacitetstilldelningen fram 
till fastställelsen för att kunna nyttjas under verkställandet av tågplanen. Reserv -
kapacitet är ett lagkrav i svenska järnvägslag, men har hitintills inte haft en 
formaliserad process kring sig, ej heller principer fö r hur reservkapacitet representeras, 
värderas, beräknas, reserveras eller tilldelas. Projektet RIT studerar dessa frågor på ett 
principiellt plan och söker svar på vilka principer som bör vara vägledande för 
reservkapacitet en. 
Reservkapacitet och restkapacitet har ide ntifierats som två olika begrepp. Restkapacitet 
är kapacitet som blir över, som ingen sökande efterfrågat. Reservkapacitet är kapacitet 
som aktivt avsätts  av infrastruktur förvaltare  för senare tilldelning. Syftet är att 
säkerställa förmåga att tilldela effektiva tåglägen och/eller b anarbeten även under 
innevarande tågplan.  
Frågan om reservkapacitet kan spaltas upp i följande delar:  
• Frågan om representation : Vad skall representeras?  Hur skall detta mätas? Vad är 
kraven på representationen?  
• Frågan om värdering : Hur skall reservkapacite ten värderas i förhållande till annan sökt 
trafik? Hur stor är osäkerheten i de olika processtegen i kapacitetstilldelningen, dels 
behovet och kalibrering av reservkapacitet, dels mängden kapacitet som kommer 
sökas i årsvis tilldelning . 
• Frågan om omfattning  som delas i tre underfrågor :  
o geografisk  placering  dvs. var i järnvägsnätverket skall den introduceras  
o tidsmässig  avgränsning  dvs. när i tiden  (vissa veckodagar, perioder, tid på 
dygnet) skall kapacitet reserveras  för senare bruk  
o mängd kapacitet , dvs. Hur mycket kapacitet skall avsättas?  
• Frågan om transparens : Hur skall reservkapacitet beskrivas och kommuniceras till olika 
parter i tilldelningsprocessen . 
Fråga två , tre och fyra  ovan är beroende av fråga ett . För att svara på fråga tre behövs 
ett u nderlag att värdera och ställa framtida reserverad trafik mot årsvis sökt trafik.  
Fråga fyra handlar om att bra nschens  parter dels förstår vad som reservera ts och varför 
 
1 Arbetet i denna rapport har finansierats av Trafikverket under bidrag Dnr TRV 2019/41721  
2 Aronsson, M. (2020). RIT – Reservkapacitet i tilldelningsprocessen:  Underlagsrapport 1. Hämtad från 
http://urn.kb.se/resolve?urn=urn:nbn:se:ri:diva -50134  
3 Aronsson, M., & Kjellin, M. (2022). RIT – Reservkapacitet i tilldelningsprocessen:  Underlagsrapport 2. 
Hämtad från http://urn.kb.se/resolve?urn=urn:nbn:se:ri:diva -59299  
4 Aronsson, M., (2022) . En not om att mäta kapacitet på järnväg . RISE rapport 2022:116   7 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  reservationen sker, dels  att den är korrekt utifrån de principer för reservkapacitet som  
fastställts.  
Det krävs mycket tydliga argument för att reservera kapacitet på bekostnad av årsvist 
sökt kapacitet. Varför skall infrastrukturägaren undanhålla kapacitet och 
neka/flytta/åsamka en sökande i årlig tågplan en kostnad till förmån för kommande 
ännu ej känd tra fik? Formuleringen av regler och värdering behöver vara kän d för de 
som söker till årlig tågplan men även för de som söker under innevarande tågplan .  
Vägledande är värderingen av ett tågläge och den kapacitet som tågläget tar i anspråk. 
Det krävs mycket tydliga argument för att reservera kapacitet, och en transparent 
värdering är då nödvändig.  
1.2 Sammanfattning slutsatser  
Principmodellen som presenteras b ygger följande grundläggande utgångspunkter:  
• Att det behövs en värdering av reservkapacitet .  
• Att den enbart skall reserveras där det behövs, inom avgränsade  identifierade 
områden med trängsel, kallade reservkapacitetsområden . 
• Att reservka pacitet  inte är ”färdiga ” tåglägen , projektet föreslår  att s.k. kapacitets -
reservationer  introduceras som planeringsbar t objekt  i kapacitets tilldelnings processen. 
Dessa introduceras genom reservkapacitetsområden och kan ”avropas” om det 
tågläge som önskar nyttja kapacit etsreservationen har en värdering som överstiger ett 
satt gränsvärde. Gränsvärdet sätts för att motivera att kapaciteten reserverades, med 
kostnader motsvarande de för andra parter i årlig ansökan tagna kostnader . Motivet  
för att ha ett gränsvärde  är att uppnå förtroende  för reserveringen , tilldelning av 
kapacitets reservationer måste under korttidsprocesse n överträffa de kostnader som 
åsamkats aktörerna under årlig tilldelning  (att det var värt att avsätta kapaciteten i d en 
årliga tilldelningen) . 
• Att reservkapaciteten skall bli tillgänglig för tilldelning  från och med processteget 
”Kompletterande ansökningar” eftersom dessa tilldelas på infrastruktur som inte 
allokerats i fastställelsen vid tidpunkten X -35. De komplettera nde ansökningarna 
allokeras enligt kö -principen (som i korttidsplaneringen ) men ingår som en del av den 
slutliga tågplanen som fastställs i november, benämnd ”Kompletterad fastställd 
tågplan”. Om reservkapacitet inte görs tillgänglig under processteget Kom pletterande 
ansökningar leder detta till underliga incitament för de kompletterande ansökningarna 
som inte får tillgång till reservkapacitet, se resonemang förda i underlagsrapport två6.  
Frågan om värde har adresserats i projektet. Den kalkyl som i dagsl äget uppfyller 
baskrav för att kunna användas är de i Järnvägsnätsbeskrivningen (JNB) angivna 
prioritetskategorierna. Det är den mest utvecklade kalkyl som har samhällsekonomisk 
utgångspunkt och som också är välkänd för aktörerna. Det finns dock inget som säger 
 
5 Vi använder den gängse notationen för tidpunkter relativt tågplanens första dag som brukar betecknas 
med X. X -3 betyder således ca 3 månader för tågplanens första dag. Tågplanens första dag liksom 
senaste dag för fastställe lse och andra viktiga dagar i tilldelningsprocessen är reglerade i EU -direktiv, lag 
och förordning.  
6 Aronsson, M ., & Kjellin, M. (2022). RIT – Reservkapacitet i tilldelningsprocessen:  Underlagsrapport 2. 
Hämtad från http://urn.kb.se/resolve?urn=urn:nbn:se:ri:diva -59299   8 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  att inte en annan kalkyl kan utvecklas och användas. Kravet är att värderingskalkylen 
har förtroende i branschen för att tidsmässiga kostnader och/eller kostnader för nekad 
kapacitetstilldelning som uppstår i den årliga tilldelningen till förmån för senare 
tilldelning under  korttidsplaneringen är motiverad . Skall detta förtroende finnas måste 
avvägningen mellan tilldelning i årliga processen och tilldelning under korttids -
planeringen  ske enligt principer som kan jämföras, hanteras och respekteras.  
Projektets förslag till process utgår från att mängden reservkapacitet som avsätts i varje 
tågplan skall identifieras, avsättas och kommuniceras till sökanden i förväg7. Angivande 
av den årligt avsatta reservkapaciteten kan t.ex. ske i JNB. Reserv kapacitete n är 
därefter en planeringsförutsättning genom resten av processen, analogt med t.ex.  
tillfälliga kapacitetsbegränsningar/utpekade tillfälliga kapacitetsbegränsningar . 
Alternativ till detta har undersökts i projektet8 men har bedömts som för svåra att 
implementera, hantera och få acceptans för i nuvarande kapacitets tilldelnings process.  
Behov av reservkapacitet finns där det redan i den årliga tilldelningen uppstår trängsel. 
Behov finns inte där det finns mycket rest kapacitet kvar eftersom det då finns 
möjligheter att tilldela tåglägen/banarbeten på ett tillfredställande sätt. Detta gör att 
frågorna om värdering och representation utgör nycklar för att definiera 
reservkapacitet  samt få respekt för  att den kapacitet so m avsätts är proportionerlig och 
välavvägd.  Med stor sannolikhet k ommer därmed reservkapaciteten som avs ätts a tt 
påverka den årliga tilldelning en. 
Reservkapacitet avsätts inte för att passa enbart en aktör eller en typ av tåglägen. Till 
skillnad från den ettåriga tågplanen där all kapacitet för ett år söks i en sammanhållen 
ansökan, och då också behandlas s om en sammanhållen ansökan, så söks kapacitet 
under t ågplanens genomförande kontinuerligt för kvarvarande period. Således önskas 
trafiken vid årsvis kapacitetstilldelning hållas ihop så mycket som möjligt. För 
korttidsansökta tåglägen , då tillkommande trafi k skall läggas in , är det mer naturligt att 
utgå från varje dags specifika utseende , även om det av praktiska skäl även där är 
önskvärt  att söka hålla  ihop lösningar för tillkommande tåglägen.  Detta betyder att 
varje kapacitetsreservation  sannolikt inte bas eras på en typ av trafik eller en aktörs 
behov, utan skall kunna svara upp mot så många framtida behov som möjligt  då 
kapacitetsreservationen  planeras i nför  den årliga tilldelningen. Även om analys och 
intervjuer kan resultera i mer specifika behov så är d et viktigt att abstrahera , 
generalisera och anpassa kapacitet sreservationer på ett sådant sätt att de kan vara 
tillämpliga för så många framtida behov som möjligt. Det är också enklare i årlig 
kapacitetstilldelning  samt vid presentation och kommunikation  att h antera ett fåtal 
kapacitetsreservationer som är en kompromiss av flera behov än ett större antal som i 
sin tur  är mer specifika men också konkurrerar om kapacitet  (dvs . där inte alla 
kapacitets reservationer är genomförbara samtidigt).  
Projektet har identif ierat att den svåraste frågan att besvara är den om omfattningen. 
Reservkapacitet skall adressera framtida ännu ej kända behov, värdera dessa och ställa 
 
7 Projektet har även undersökt möjligheten att dynamiskt värdera och avsätta reservkapacitet under  
själva kapacitetstill delningen efter ansökan om kapacitet, se underlag srapporterna 1 och 2. 
Bedömningen är att detta kan bli aktuellt som ett senare steg och inte initialt.  
8 Aronsson, M. (2020). RIT – Reservkapacitet i tilldelningsprocessen:  Underlagsrap port 1. Hämtad från 
http://urn.kb.se/resolve?urn=urn:nbn:se:ri:diva -50134   9 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  dessa mot prognosticerade årliga ansökningar för att klargöra reservkapacitetens 
omfattning  inför ansök an om kapacitet . Häri ligger både osäkerhet om de kommande 
årliga ansökningarna från järnvägsföretagen /trafikorganisatörer  samt osäkerheten 
rörande vilka ansökningar om ny trafik/banarbeten som kan inkomma under 
tågplanens genomförande.  Två ansatser har undersökts:  
• Dels att ur tidigare tågplaner söka mönster på tillkommande behov som är 
systematiskt i någon form. Detta kräver att ansökningar om kapacitet faktiskt gjorts 
under tidigare år.  
• Dels att genom intervjuer försöka  identifiera om ett dolt behov existerar, d.v.s. 
ansökningar skulle göras om det fanns plats i aktuell tågplan , men detta inte kan ske 
då all kapacitet redan allokerats under framtagande av årlig tågplan.  
Ett underfall till denna punkt utgör de tåglägen so m söks under korttidsprocessen  men 
som inte söks där de egentligen borde genomföras eftersom där är kapaciteten redan 
tilldelad, utan de söks istället , ur sökandens perspektiv, på mindre attraktiv tid.  
Det har varit svårt att utläsa behovet av reservkapaci tet från tidigare tågplaner9. En 
trolig anledning till detta är att d e ofta är kraftigt påverkad e av just den tågplanens 
”unika egenskaper”, t.ex. de olika (utpekade) tillfälliga kapacitetsbegränsningar  som 
förekom det året. Dessutom är den tillkommande t rafiken relativt sett ganska liten som 
andel av den totala trafiken10. 
En mer framkomlig väg att identifiera reservkapacitet kan vara genom att genomföra 
”marknadsundersökningar” liknande de som görs för godskorridoren ScanMed11 
tillsammans med aktörerna. Aktörerna  har dock vid intervjuer själva konstaterat att de 
har svårt att identifiera framtida behov av reservkapacitet , se avsnitt  2.5.  
Projektet har identifiera t att det på vissa platser och vid vissa tidpunkter  är känt att all 
kapacitet inte är och inte bör bli tilldelad vid årlig kapacitetstilldelning för att behoven 
inte är kända i förväg (t.ex. i samband med timmertransporter in till bruk och såg  samt  
för tjänstetåg mellan Stockholms central och Hagalund ). Det är också känt att vissa 
regioner hanterar ett reservkapacitets -liknande förfarande  i kapacitetstilldelningen, 
t.ex. Skåneregionen använder sig av s.k. Förplanerade ersättningslägen12. Dessa 
tåglägen är fastställda samt  därefter  inställda , men kan återanordnas vid behov  
(förseningar, arbeten mm).  Dessa är dock tilldelade en aktör under fastställ elsen samt 
mer omfattande  (hela tåglägen ) än de kapacitets reservationer som projektet föreslår  (se 
stycke 1.3.1  nedan ), vilka enbart motiveras  av trängsel inom ett avgränsat område.  En 
stor p oäng med kapa citetsreservationerna är även att de inte är tilldelade en aktör, utan 
skall kunn a nyttjas som del i ett under korttidsprocessen sökt och tilldelat tågläge.  
 
9 Aronsson, M., & Kjellin, M. (2022). RIT – Reservkapacitet i tilldelningsprocessen : Underlagsrapport 2. 
10 Aronsson , M. (2020). RIT – Reservkapacitet i tilldelningsprocessen : Underlagsrapport 1. Hämtad från 
11 Aronsson, M., & Kjellin, M. (2022). RIT – Reservkapacitet i tilldelningsprocessen : Underlagsrapport 2. 
12 Trafikverket internt PM ”Förplanerade ersättningslägen  T22”, erhållit 2022 -08-23.  10 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  1.3 Tilldelning av reservkapacitet  
Projektet har dragit slutsatsen att skall reservkapacitet avsättas kan denna inte tilldelas 
enbart enligt kö -principen  (”först till kvarn”)  i korttidsplanering en. Reservkapacitet 
avsätts där det råder trängsel redan i den årsvisa tilldelningen vilket betyder att avsatt 
reservkapacitet högst sannolikt aktivt påverkat tilldelningen av de  årsvist sökta 
tåglägena . Om då köprincipen  vore den enda principen för tilldelning så kan ett tågläge 
med låg nytta komma att tilldelas på reservkapacitet som i sin tur undanträngt 
värdefull trafik i den årliga processen. Av det skälet behöver allokering av 
reservkapacitet ses som en förlängning e ller fördröjd årsvis tilldelning, där värdet av 
den senare tilldelade trafiken överträffar de kostnader som årsvist tilldelad trafik har 
tagit för att göra rum för reservkapaciteten. Detta liknar dynamisk prissättning som 
används med framgång i många tjäns tebranscher, t.ex. hotell, flyg och resandetåg m.fl. 
Underlagsrapport 1 beskriver detta resonemang i mer detalj13. 
Reservkapacitet behöver tillgängliggöras för avrop då processteget  ”Kompletterande 
ansökningar” genomförs, annars blir incitamenten underliga för de sökande om de inte 
har tillgång till reservkapacitet under denna fas men får det ett par månader senare då 
korttidsprocessen tar sin start.  
1.3.1  Kapacitetsreservation  
Projektet har studerat ett flertal representationsformer för res ervkapacitet. Förslaget är 
att introducera ett nytt kapacitetsobjekt , Kapacitetsreservationer . En k apacitets -
reservation  är en reserverad  kapacitet som kan fungera som en  del av ett framtida tänkt 
tågläge, liknande det säkerhetsobjekt som ett (operativt) t ågnummer har. En 
kapacitetsres ervation  finns enbart inom ett trängsel område , kallat kapacitets -
reservations område,  och begränsas av trängselområdets rand (dvs de stationer inom 
vilket kapacitetsreservation  finns). Likaså begränsas kapacitets reservationen  av de tid -
punkter och/eller tidsperiod er som det är trängsel.   
Identiteten för kapacitetsreservationen görs på samma sätt som för tågläge och 
gångdag , dvs . samma kapacitetsreservations objekt kan  förekomma  i tågplanen ett antal 
gångdagar . Det är namnet (numret)  på detta tågplaneobjekt  tillsamma ns med dag i 
tågplanen som utgör unik identitet på en atomär kapacitetsreservation.  Varje sådan 
atomär kapacitetsreservation avropas individuellt  (eller i grupp, om flera gångdagar är 
aktuellt för ett korttidssökt tågläge).  
Dessa kapacitetsres ervationer  kan användas som del av ett  korttidsplanerat tågläge . 
Trafik verket står som förvaltare av detta fram till dess att läget  tilldelat s till en aktör  i 
ett sökt korttids -tågläge  givet  att nyttan med det sökta tågläget överstiger den 
nyttogräns som är satt för kapacitets reservationen14. 
Om successiv planering används så ges med fördel kapacitetsreservationerna ett 
spelrum i tid inom vilket de kan allokeras då de nyttjas. Utan Successiv pla nering 
 
13 Aronsson, M. (2020). RIT – Reservkapacitet i tilldelningsprocessen : Underlagsrapport 1. Hämtad från 
14 Aronsson, M., & Kjellin, M. (2022). RIT – Reservkapacitet i tilldelningsprocessen : Underlagsrapport  2. 
Hämtad från http://urn.kb.se/resolve?urn=urn:nbn:se:ri:diva -59299   11 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  föreslås kapacitetsres ervationerna  ha generiska egenskaper som passar flertalet av de 
möjliga prestanda som kan tänkas nyttja kapacitetsres ervationen  (t.ex. reservkapacitet 
avsatt för resandetåg max 160 km/h för resandetåg, 1800 ton 80 km/h för 
reservkapacitet och godståg) . Detta för att kunna passa flertalet av de under 
korttidsprocessen  sannolikt sökta tåglägena.  
1.4 Sammanfattning rekommendationer 
Reservkapacitet  
Följande punkter sammanfattar projektets slutsatser i punktform.  
• Reservkapacitet är bara relevant att reservera då det är trängsel och ont om kapacitet. 
Annars finns det restkapacitet i tillräcklig omfattning. Sådana områden med 
reservkapacitet benämns reservkapacitetsområden, det är enbart innanför sådana 
identifierad e områden som reservkapacit et kan förekomma.  Reservkapacitetsområden 
kommuniceras med aktörerna genom t.ex. Järnvägsnätsbeskrivningen .  
• All reservering av kapacitet måste kunna motiveras utifrån ett samhällsnytto -
perspektiv, annars uppstår godtycke  i tilldelningen . Reservkapacitet måste kunna 
motiveras utifrån samhällsnytta  i relation till den trafik den påverkar i den årliga 
tilldelningen . 
• Reservkapacitet skal l göras tillgänglig i processteget Kompletterande ansökningar . 
• Ett nytt kapacitetsobjekt föreslås, kapacite tsreservation. Detta objekt planeras läggas 
in i kommande tågplan  inför processteget Ansökan om kapacitet och kommuniceras 
med aktöre rna genom t.ex. Järnvägsnätsbeskriv ningen. Kapacitetsres ervationerna 
föreslås vara en  planförut sättning , åtminstone de för sta åren.  
• Det finns geografiska områden som har stort behov av reservkapacitet och där 
tåglägen tilldelas  i stor utsträckning under tågplanens genomförande , t.ex.  Stockholms 
central –Hagalund  och trafik till/från Göteborgs hamnområde  samt  in och ut från 
sågverk och pappersbruk (rundvirkestransporter) . Prov med att införa hantering med 
reservkapacitet föreslås göras i sådana  områden snarare än på stambanor . Detta för 
att prova ut processer, metoder  och omfattning . 
• Operatörerna själva ger inte uttryck för att de har något större behov av reserv -
kapacitet, de är mer villiga att diskutera andra tillkortakommanden i tilldelnings -
processen  som de uppfattar är vik tigare att komma till  rätta med . 
En synpunkt är att det kan vara  betydligt viktigare att implementera Successiv 
planering och ökad följsamhet och anpassningsförmåga i tågplanen än en rigorös 
hantering av reservkapacitet. Succesiv planering  kan räcka långt i förmågan att skap a 
attraktiva tåglägen i en befintlig tågplan . Succe ssiv planering kan kompletteras med 
kapacitets reservationer i reservkapacitetsområden där behoven är särskilt dynamiska 
och stor brist på (reserv)kapacitet blir synnerligen kostsam  om kapacite tsreservationer 
inte gjorts, t.ex. Stockho lms central –Hagalund  eller förbi Kville ut till Skandiahamnen.   12 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  2 Bakgrund , motiv och argumentation  
I denna del ges mer bakgrund, resonemang och motiv till de slutsatser som dragits i 
projektet. Ytterligare informati on finns i de två underlagsrapporter15,16 som producerats 
inom ramen för projektet samt i den slutrapport17 som förstudien tog fram.  
2.1 Ordlista  
Detta kapitel  sammanfattar den terminologi som används i rapporten . 
• Årlig (årsvis) kapacitets tilldelning  
Den process som startar med ansökan om kapacitet och avslutas med beslut om 
kompletterad fastställd tågplan.  
• Långtidsprocess  
Synonym till processen för årlig kapaci tetstilldelning  
• Korttidsprocess  
Den tilldelningsprocess som startar efter fastställelsen. Ofta kallas denna process ad 
hoc-processen, men då detta begrepp internationellt används enbart för akuta 
händelser under eller nära inpå avgång så undviker vi att an vända ad hoc  som 
benämning för hela skedet efter fastställelsen. Termer som är kopplade till 
korttidsprocessen är till exempel ”korttidsansökan” och ”korttidsansökt tåg(läge)”.  
• Korttidsplanering  
Den planering som sker under korttidsprocessen (innevarande t ågplan) och även 
under fasen som hanterar Kompletterande ansökningar.  
• Reservkapacitet  
Samlingsbegrepp för den kapacitet som medvetet  avsätts i årlig tilldelning för 
tilldelning efter fastställelse  
• Restkapacitet  
Kapacitet som vare sig tilldelats ett tågläge  under årlig tilldelning eller ingår i 
reservkapacitet. Restkapacitet är outnyttjad kapacitet ”som blivit över” i den årliga 
tilldelningen.  
• Kapacitetsreservation  
Den kapacitet, genom ett definierat trångsektorsområde, 
som skall upprätthållas under årlig t illdelning. Observera 
att detta är ”en bit av ett framtida tågläge” och inte ett 
fullständigt tågläge. Det gör att den definierade 
kapaciteten för kapacitetsreservationen kan starta och 
sluta på vilken tidtabellplats som helst, så länge som 
kapaciteten mel lan de två ändpunkterna i 
kapacitetsreservationen kan användas som komponent för 
 
15 Aronsson, M. (2020). RIT – Reservkapacitet i tilldelningsprocessen: Underlagsrapport 1. Hämtad från 
16 Aronsson, M., & Kjellin, M. ( 2022). RIT – Reservkapacitet i tilldelningsprocessen: Underlagsrapport 2. 
17 Aronsson, M. (2019). Reservkapacitet i tågplaneprocessen : Förstudie. RISE Rapport 2019:49 . Hämtad 
från http://urn .kb.se/resolve?urn=urn:nbn:se:trafikverket:diva -5552  
 13 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  att skapa ett sammanhängande tågläge i ett senare skede.  
• Reservkapacitetsområde  
Område eller sträcka som innehåller 
kapacitetsreserva tioner. Området har alltså i tidigare 
skeden beslutats innehålla reservkapacitet.  
• Gränsvärde  
En värdering som  de tåglägen som ingår i ett 
reservkapacitetsområde måste överstiga . Tanken med 
gränsvärdet är att samtliga tåglägen i en tågplan måste överstiga det identifierade 
gränsvärdet för att få n yttja kapacitet som inte är restkapacitet. Gränsvärden 
diskuterades i föregående underlags rapport.18 
• Omledningsläge  
Ett omledningsläge  är ett tågläge som är en ersättning för ett annat i normala fall 
tilldelat tågläge till en transportuppgift. Ett omledningsläge har normalt sett i 
förhållande till uppgiften en sämre realisering  genom nätet och är därför  inte 
förstahandsvalet för järnvägsför etaget/den sökande. För omledningsläget gäller att 
ursprungstågläget haft en sådan värdering att det skulle ha beretts plats i tågplanen. 
Omledningslägen uppkommer oftast som en konsekvens av banarbeten (omledning 
runt banarbetet).  
• Transportläge  
En abstrak tion av ett (framtida) tågläge, drivet av ett transportbehov och som tas fram 
innan ansökan om kapacitet. Ett transportläge karakteriseras av sina avgångs - och 
ankomsttider till driftplatser där det finns kommersiella aktiviteter, exempelvis 
av/påstigande eller av/påkoppling av vagnar  men även det tidsfönster inom vilket det 
kan schemaläggas och fortfarande uppfylla sin transportuppgift . Tidsfönstret ges av en 
nyttovärdering  i någon form , till exempel prioriteringskategorierna  beskrivna i 
Järnvägsnätsbeskrivninge n. 
• Fastställd tågplan  
Från och med tågplan 2023, T23, benämns  fastställningstillfället i september (X -3) 
enbart ”fastställd tågplan”. Detta tillfälle hette tidigare ”primärt fastställd tågplan”. Vi 
har försökt hålla oss till den nyare terminologin.  
• Kompletterad fastställd tågplan  
Från och med tågplan 2023, T23, benämns  det tillfälle som fastställer tågplanen 
inklusive de kompletterande ansökningarna (de som inkommit under den årliga 
kapacitetstilldelningsprocessen fram till fastställd t ågplan) för ”kompletterad fastställd 
tågplan”. Detta tillfälle hette tidigare ”fastställd tågplan”. Vi har försökt hålla oss till 
den nyare terminologin.  
2.2 Introduktion  
Reservkapacitet är kapacitet som medvetet avsätts under kapacitets tilldelningen fram 
kapacitet är ett lagkrav i svensk järnvägslag, men har hitintills inte haft en formaliserad 
 
18 Aronsson, M. (2020). RIT – Reservkapacitet i tilldelningsprocessen: Underlagsrapport 1. Hämtad från 
 14 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  process kring sig, ej heller principer för hur reservkapacitet representeras, beräk nas, 
reserveras eller tilldelas.  
Begreppet reservkapacitet förekommer i lagtext i Järnvägsmarknadslagen (2022:365) 
7 kap.  2 § första och andra stycket:  
”En infrastrukturförvaltare ska bedöma behovet av att organisera tåglägen för olika 
typer av transport er, inklusive behovet av reservkapacitet. Om ansökningarna om 
infrastrukturkapacitet inte kan samordnas, ska förvaltaren tilldela kapacitet med 
hjälp av avgifter eller i enlighet med prioriteringskriterier som medför ett 
samhällsekonomiskt effektivt utnytt jande av infrastrukturen.  
Infrastrukturförvaltaren får, efter samråd med berörda parter, reservera viss 
järnvägsinfrastruktur för viss järnvägstrafik om det finns alternativ järnvägs -
infrastruktur. Att infrastrukturen har reserverats för viss järnvägstrafi k får inte 
hindra annan trafik på denna järnvägsinfrastruktur, om kapacitet finns tillgänglig 
och järnvägsfordonen har de tekniska egenskaper som krävs. ” 
samt  under 12 § första stycket  
”Infrastrukturförvaltaren ska ta fram ett förslag till tågplan med utgångspunkt i de 
ansökningar som kommit in och med beaktande av behovet av reservkapacitet. I 
förslaget ska det även anges vilka tåglägen för internationell trafik som planerats 
tillsammans med andra infrastrukturförvaltare.  
Infrastrukturförvaltaren ska i  så stor utsträckning som möjligt tillmötesgå alla 
ansökningar om infrastrukturkapacitet samt beakta den ekonomiska effekten på de 
sökandes verksamhet och andra förhållanden av betydelse för de sökande. ” 
Det andra  stycket i 12  § framgår inte hur reservkapa citet skall ställas mot ansökningar 
om tåglägen. Det framgår inte heller i lagtexten hur reservkapacitet skall mätas, 
formuleras, representeras eller värderas , inte heller om detta skall ses som en 
planförutsättning eller om det tvärtom inte får ingå i förutsättningarna inför ansökan 
om kapacitet.  
Reservkapacitet förekommer också i T ransportstyrelsens författningssamling TSFS 
2022:32 . I 4 kap. 3 § Förslag till tågplan  står det  
” Förslaget till tågplan ska vara en sammanställning av  
1. alla inkomna ansökningar om tåglägen,  
2. i enlighet med 7 kap. 12 § järnvägsmarknadslagen (2022:365) planerade tåglägen 
för internationell trafik,  
3. infrastrukturförvaltarens planerade banarbeten,  
4. behovet av reservkapacitet för ad hoc -ansökningar om tåglägen,  
5. behovet av reservkapacitet för banarbeten som inte kan bokas i 
planeringsprocessen,  
6. behovet av reservkapacitet för transporter av arbetsfordon, och  
7. restkapacitet.  
Information om hur tillfälliga kapacitetsbegränsningar ska hanteras och  
offentliggöras framgår av kommissionens delegerade beslut (EU)  2017/2075. ” 
Vidare står det i  4 kap. 8  Tågplan :  15 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  ”En tågplan ska innehålla uppgifter om  
1. tilldelade tåglägen,  
2. kapacitet som har reserverats för banarbeten,  
3. reservkapacitet för ad hoc -ansökningar om tåglägen,  
4. reservkapacit et för banarbeten som inte kan bokas i planeringsprocessen,  
5. reservkapacitet för transporter av arbetsfordon, och  
6. restkapacitet.  
Av TSFS 2022:32 f ramgår det att reservkapacitetens användningsområde är dels 
framtida tåglägen  som söks i ad hoc -processen  (i denna rapport kallad korttids -
processen) , dels  för banarbeten som inte bokats i planeringsproce ssen (som får antas 
referera till den årliga kapacitetstilldelni ngsprocessen)  inkluderande transporter av 
arbetsfordon.  Det framgå r också indirekt att restkapacitet inte ingår i reserv -
kapaciteten.  
EU har antagit SERA -direktivet (2012/34/EU). I detta nämns begreppet reserv -
kapacitet. I artikel 48 står det : 
”Infrastructure managers shall, where necessary, undertake an evaluation of the 
need for reserve capacity to be kept available within the final scheduled working 
timetable to enable them to respond r apidly to foreseeable ad hoc requests for 
capacity. This shall also apply in cases of congested infrastructure ”.  
Samtliga länder omfattas av EUs direktiv och borde således ha adresserat frågan. 
Under förstudien, som genomfördes under 2018 -201919, gjordes en genomlysning av 
andra länders hantering av reservkapacitet . 16 länders järnvägsnätsbeskrivningar 
undersöktes med avseende på reservkapacitet , men ingen kan sägas adressera detta . 
Således finns det inge t internationellt  tillgängligt ramverk att l uta sig mot då det gäller 
implementering av EUs direktiv  avseende reservkapacitet . 
Projektet RIT har adresserat  frågan om hur reservkapacitet skall säkerställas på ett 
avsättan de samt nyttjande av reservkapacitet. Att reservera kapacitet till efter -
kommande behov som kan leda till att sökta tåglägen får sämre tilldelning eller i värsta 
fall inte får plats i den årliga tågplanen kräver att det finns ett mycket tydligt argument 
för detta . En transparent värdering av trafik, kapacitet och tåglägen är då nödvändig. 
Formuleringen av detta  i termer av regler och värdering behöver således vara klargjort i 
förväg  för att uppfylla kravet på  transparen s och vara känt för aktörerna  som söke r 
kapacitet i årlig tågplan men även för de som söker under korttidsp rocessen  (under 
innevarande tågplan).  
Den absolut största svårigheten, som är ofrånkomlig, är att försöka förutse det som inte 
är känt  i förväg . Reservkapacitet skall vara till framtida ännu ej kända behov (vore 
behovet preciserat  i förväg så skall det ju sökas i den årliga processen).  
 
19 Aronsson, M. (2019). Reservkapacitet i tågplaneprocessen : Förstudie. Hämtad från 
http://urn.kb.se/resolve?urn=urn:nbn:se:trafikverket:diva -5552   
  16 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  Vår principmodell bygger på några grundläggande principer : 
• dels på värdering av tåglägen och reservkapacitet , denna värdering skall i allt väsentligt 
vara formulerad på lika sätt ,  
• dels på att den enbart skall läggas in där det behövs i reservkapacitetsområden  (dvs i 
trångsektorsområden  där det råder trängsel ), eftersom där det finns tillräckligt med  
restka pacitet finns det stora möjligheter att tilldela kapacitet till tillkommande trafik  
• dels att det inte är färdiga tåglägen utan s.k. kapacitetsreservationer genom 
reservkap acitetsomr åden som kan ”avropas”  av sökande aktör i korttidsplaneringen  
• dels att värd et på sökt transport överstiger det gränsvärde som satt s för 
kapacitetsreservationen  och som baseras på de kostnader övrig trafik fått ta för att 
möjliggöra kapacitetsreservationen (reservera reservkapaciteten ).  
2.3 Principer och antaganden  
Detta stycke a dres serar de fyra grundläggande frågorna för reservkapacitet: 
representation, värdering, omfattning och transparens . 
Järnvägstrafiken på statens anläggning skall planeras så att den leder till så stor 
samhällsnytta som möjligt , ofta tolkat som samhällsekonomis kt effektiv. Således skall 
reservkap acitet utformas och tilldelas så att det leder till samhällsekonomisk t effektivt 
nyttjande . Det är då trafiken genomförs som nyttan uppstår  och inte vid planeringen , 
men det är vid planeringen som förutsättningarna för ett effektiv genomförande 
skapas20. 
Reservkapacitet skall således vara ett verktyg att uppnå större  nytta vid genomförandet 
av tågplanen än om man inte har detta verktyg. Reservkapacitet måste kunna 
representeras på ett sådant sätt att den kan användas efter fastställelsen och att denna 
användning leder till ett samhällsnyttigare nyttjande av infrastrukturen  än om 
reservkapacitet inte fanns . Omfattningen måste vara sådan att den vare sig hindrar 
årligt s ökt trafik mer än nödvändigt men samtidigt leder till ett optimalt nyttjande av  
infrastrukturen vid genomförandet av tågplanen21 inkluderande de i korttidsprocessen  
sökta tåglägena . Förutom att motiven till reserverad reservkapacitet skall vara 
begripliga och välgrundade så skall reservkapaciteten som avsätts i sig vara enkel att 
nyttja av marknadens parter.  
2.3.1  Representation  
Reservkapacitet är kapacitet som avsätts i tågplanen för framtida behov. Det är således 
inte nödvändigtvis ett tågläges -liknande objekt som skall reserveras utan en förmåga  
eller möjlighet  att skapa tåglägen (eller utrymme för åtgärder kring banarbeten t.ex. 
transport av arbetsfordon) som skall reserveras. I grund och botten beror detta på hur 
kapacitet och kapacitetskonsumtion representeras  och hanteras  samt  hur begreppet 
tågläge definieras , om t.ex. alla tidtabellpunkter är frysta i en fastställd tågplan eller om 
 
20 Planering är alltid en förberedelse på genomförandet , det är inte planen som skall ge ett teoretiskt 
optima lt värde utan den skall, då den genomförs, leda till största samhällsnytta.  Således skall planen ta 
höjd för osäkerheter i underlaget , risk för förseningar mm.  
21 Se RIT Underlagsrapport 1 (http://urn.kb.se/resolve?urn=urn:nbn:se:ri:diva -50134 ) för utförlig are 
resonemang om principer för värdering mm.   17 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  antalet tidtabellpunkter  enbart är ett urval t.ex. det som benämns avtalstider inom 
Successiv p lanering.  Ju mer sätt det finns  att realisera ett tågläge i korttidsplaneringen , 
desto större möjligheter finns det  att skapa  nya tåglägen bland de redan tilldelade 
under korttidsplanerin gen och detta påverkar givetvis möjligheterna och behovet  att 
avsätta  kapacitet under den årliga processen  och därmed den påverkan det har på  årligt 
sökt kapacitet. D ock kan det av process - eller transparens -skäl vara så att reservering 
av reservkapacitet  görs bäst med ett tåglägeslikna nde objekt , åtminstone som första 
realisering , då alla aktörer är vana vid denna representations form . 
Projektet föreslå r ett nytt objekt i tågplan en introduceras , kallat kapacitetsreservation . 
En kapacitetsreservation är ett tåglägesliknande objekt, men är inte knut et till en aktör 
eller en transportuppgift då det läggs in i den årliga tågplanen . Motivet att introducera 
en kapacitetsre servation kommer i  stället  av att reservkapacitet skall reserveras.  Syftet 
med kapacitetsreservationen är att den skall kunna omvandla s till att bli en del i ett 
under korttidsplaneringen  fastställt tågläge.  Kapacitetsreservationen är således inte en 
tilldelad kapacitet, utan en undanhållen  kapacitet, reserverad  för framtida  tilldelning.  
Ingen aktör har rätten att nyttja kapacitetsreservationen  förrän den är tilldelad en 
transport , banarbete eller annan användning.  Infrastruktur förvaltaren har i uppgift att 
förvalta ka pacitetsreservationen till dess att den tilldelas under korttidsplaneringen  
eller under processteget Komp letterande ansökningar.  Detta betyder också att 
kapacitetsreservationen inte nödvändigtvis har en gångtidsmall (eller, i framtiden med 
systemet TPS, given fordonskonfiguration) utan i  stället skall den avpassas så att den 
dels rymmer  så många fordonskonfigu rationer som möjlig t (passa så många som 
möjligt) , möjliggöra eventuella stop pmönster som är vanligt förekommande på 
sträckan, samt blir attraktiv att nyttja för sökande under innevarande tågplan . I Bilag a 
1.1 ges ett exempel på ett enkelt resonemang  att identifiera egenskaper hos kapacitets -
reservationen för en del av Södra stambanan.  
Genom att göra kapaci tetsreservationen lik ett tågläge underlättas användningen. 
Tekniskt är detta objekt likt det säkerhets objekt som utgör ett (operativt) tågnummer . 
Det har prestanda -egenskaper, en definierad startplats och slutplats samt en väg 
mellan dessa22. Jämför t med ett (operativt) tågnummer så skiljer sig kapacitets -
reservationen genom att den inte har en ”ägare” i form av en aktör , detta eftersom den 
ännu inte är tilldelad någon.  Vidare så kan kapacitetsreservationen ändra prestanda  då 
den avropas (i princip t ill en ”högre” prestanda  t.ex. bättre accelerationsegenskaper , 
kravet är att det avropande tågläget ”ryms” inom den avsatta kapaciteten).  
Kapacitetsreservationen har ett nytto -gränsvärde som avgör om ett tågläge kan få 
nyttja kap acitetsreservationen . Detta skiljer reservkapaciteten från restkapacitet. Det 
bakomliggande skälet till detta är att reservkapacitet kan ha avsatts på bekostnad av 
årsvis tilldelad trafik, på ett eller annat sätt (t.ex. årsvis tilldelad trafik har fått rucka lite 
på sig, eller i värs ta fall blivit nekad kapacitet ). Det tågläge som önskar ”avropa ” 
(nyttja)  kapacitetsreservationen måste, i sin  helhet den gångdagen, ha e n nytto -
värde ring som överstig er det satta gränsvärdet  vilket baseras på de kostnader som 
annan trafik har fått ta för att möjliggöra kapacitetsreservationen . Om det i 
korttidsplaneringen  sökta tågläget inte gör det får det sökta tågläget inte nyttja den 
 
22 Egentligen skulle vägen kunna vara en variabel, men vi tror att för enkelhets skull så är vägen given i 
en första implementation av reservkapacitet.   18 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  reserverade kapaciteten (hur reservationen än är gjord  eller representerad ). Mer om 
resonemangen finns dels i tidigare underlagsrapporter23,24. Ett förslag till kalkyl för 
nytto värdering finns i  stycke  2.3.2 . 
2.3.2  Värderingskalkyl: Prioriteringskategorierna  
För att få nyttja reservkapacitet räcker inte enbart kö principen som princip för 
tilldelning under korttidsprocessen . Reservkapacitet introduceras där det är ont om 
kapacitet , trängsel, och beror på att det vi d analys framkommit att det finns behov att 
reserver a kapa citet för framtida behov under den årliga tilldelning sprocessen. Å rligt 
tilldelad kapacitet har (sannolikt) fått ta ”kostnader” i termer av förskjutning, 
fördröjning eller till och med blivit struken till förmån för kapaci tetsreservationen. 
Denna kapacitet som reserverats kan inte bara släppas fri omgående då tågplanen 
fastställts och korttidsprocessen startar. Då skulle troligtvis kapaciteten sökas 
omgående av de som fått stå tillbaka under den årliga processen  på ett eller annat sätt . 
Kravet blir att någon form av mekanism måste finnas för att säkerställa nyttan av 
tilldelad  reservkapacitet blir (minst) lika stor som kostnaden för att göra plats för 
reservationen var vid reserveringen  i den årliga tilldelningen . Denna värdering måste 
följa reservkapaciteten genom de olika processtegen för att vid tilldel ning avgöra om et t 
tågläge som önskar avropa reservkapacitet är kvalificerat nog att få nyttja reserv -
Projektet föreslår att som första värderingska lkyl använda prioriteringskategorierna 
som redan finns definierade i Järnvägsnätsbeskrivningen25. Detta av flera skäl:  
• Dels är de definierade på ett s ådant sätt att aktörerna förstår dem. De är också vana 
att hantera dem då de funnits under ett antal år i samband med den årliga ansökan . 
• Dels är de samma som används vid tvistlösning i tilldelningsprocessen, vilket betyder 
att det blir enhetligt genom processen (något som efterfrågas av aktörerna) , samma 
kalky l gäller genomg ående  under processen  
• Dels är de grundade i ASEK, vilket är det bästa samhällsekonomiska kalkylverk som 
finns för närvarande. Även om prioriteringskategorierna inte i sig implementerar en 
vetenskapligt ”sann” samhällsekonomisk värdering (de bygger på själv deklaration från 
marknadens aktörer samt schabloniserade klasser för tåg) så är de en god 
approximation  och är någorlunda enkel att hantera.  
• Dels värderar prioriteringskategorierna planens  värde, och inte en prioritet mellan två 
tåglägen i konflikt. Detta gör den lämplig att värdera reservkapacitetens gränsvärde  
gentemot omgivande trafiks värde (det värde vid vilket den årliga tågplanen får göra 
plats för reservkapaciteten)  
• Samtliga årligt sökta tåglägen måste deklareras att ingå i en priori tetskategori. Det 
betyder att det redan finns ett underlag för värdering. För de sökande i 
korttidsplaneringen  betyder detta enbart en skillnad gentemot nuvarande process om 
 
23 Aronsson, M. (2019). Reservkapacitet i tågplaneprocessen : Förstudie. Hämtad från 
24 Aronsson, M. (2020). RIT – Reservkapacitet i tilldelningsprocessen : Underlagsrapport 1. Hämtad från 
http://u rn.kb.se/resolve?urn=urn:nbn:se:ri:diva -50134  
25 Trafikverket (202 3). Järnvägsnätsbeskrivningen. Hämtad från https://bransch.trafikverket.se/for -dig-i-
branschen/jarnvag/jarnvagsnatsbeskrivningen -jnb/jarnvagsnatsbeskrivning -2022/   19 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  de vill avropa reservkapacitet . De måste  då ange en prioritets kategori på samma sä tt 
som vid den årliga ansökan  (vilket inte behövs  i nuvarande process eftersom 
köprincipen gäller för restkapacitet) . Mängden uppgifter som måste anges ökar 
således endast  litet och enbart för de sökande som önskar avropa reservkapacitet som 
en del av en ansökning  i korttidsplaneringen , dessutom på ett format som redan är 
känt för aktörerna . 
Till nackdelarna hör att korttidsplanerarna på Trafikverket idag inte behärskar 
prioritetskategorierna då dessa enbart används i den årliga processen . Korttids -
planerar na måste således utbildas i hanteringen av priori tetskategorierna.  
Prioriteringskategorierna består av dels en värdering av tåglägen, dels en värdering av 
associationer dvs. relationer mellan tåglägen  (kan vara t.ex. produktionstekniska s åsom 
fordonsomlopp, resandeströmmar vid byten och s.k. ”block swaps” vid godstrafik).  De 
senare är viktiga i samband med den årliga ansökan  då hela trafiknät söks  men spelar 
mindre roll vid värdering av reservkapacitet (som ju utgör plats i tågplanen  för 
framtida trafik , inte relationen mellan objekt i tågplanen).  
Tabell 1 visar de grundläggande  schablonerna för värdering av ett tågläge: den 
klassificering som finns (kolumn A), den totala gångtid som tågläget tar på sig  (B), den 
distans som tågläget tillryggalä gger  (C), samt förskjutning i förhållande till en önskad 
avgångstid (ankomsttid)  vid en förankrings punkt, oftast utgångsstationen  (D). 
Tåglägets klassificering avgörs av ett antal andra tabeller , för detaljer se 
Järnvägsnätsbeskrivningen26.  
 
26 Trafikverket.  Järnvägsnätsbeskrivningen  (2022) , https://bransch.trafikverket.se/for -dig-i-
branschen/jarnvag/jarnvagsnatsbeskrivningen -jnb/jarnvagsnatsbeskrivning -2022/   20 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  Tabell 1 Prioriteringskategorierna och respektive kategoris parametrar , från bilaga 4 B 
Järnvägsnätsbeskrivningen (2019)  
 
Beräkningen går så till att tåglägets egenskaper multipliceras med de tre faktorerna och 
resultaten från dessa tre termer sum meras för att få den s.k. generaliserade kostnaden27 
för tågläget . I den årliga tilldelningen, där ett tågläge ofta har flera gångd agar, 
multipliceras  därefter  den generaliserade kostnaden för ett tågläge med antalet 
gångdagar  i tågplanen .  
För beräkning av ett tågläge  som söks i  korttidsprocessen  med avrop av reservkapacitet 
föreslås  dock att gränsvärdet skall vara för en gångdag , för att kunna jämföras med det 
korttidssökta tågläget vare sig tågläget  gäller för flera daga r eller en gångdag. Eftersom 
kapacitetsreservationen gäller per da g (kan bokas per dag)  är det rimligt att 
jämförelsen, för varje bokad kapacitetreservation, görs fö r den dag som avrop/bokning  
av reservationen är aktuell . Skall flera dagar avropas sker detta ändå med individuellt 
avropande av varje kapacitetsreservation  varje gångdag .  
Reservkapacitet tilldelas  liksom restkapacitet enligt kö -principen  vilket gör att 
jämförelse n enbart  görs för att motivera att avropet är korrekt, inte att kalkylera värdet 
av planförslaget  (tågplanen) som helhet dvs. övrig trafik runtom  det sökta tågläget är  
redan fastställd28. Planens värde är redan beräknad under den årliga tilldelningen, med 
 
27 Se ”RIT – Reservkapacitet i tilldelningsprocessen: Underlagsrapport  2” för mer ingående beskrivning 
av hur beräkningarna går till  
28 I ett mer marknadsorienterat koncept skulle man kunna tänka sig att delvis frångå kö -principen för en 
värdering också av mängden gångdagar i e n ansökan. Det kan fördelaktigare samhällsekonomiskt att 
tilldela reservkapacitet till en ansökan med många gångdagar ¨n till den med ett fåtal (och som därmed  
 21 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  (gräns) värdet för reservkapacitet ingående i den. Värderingen är dock viktig för  tilltron 
för att tilldelningen sker enligt reglerna  som satts upp (att enbart tillräckligt  värdefull 
trafik skall få tilldelas reservkapacitet) , är transparent och konkurrensneutral . 
2.3.3  Omfattning  
Kapacitetsreservationer läggs enbart in i reservkapacitetsområden . Ett reserv -
kapacitets område är delar av infrastrukturen som har analyserats och identifierats som 
varande i behov att behöva reservkapacit et. Omfattningen av den avsatta reserv -
kapaciteten skall var an passad så tågplanen  varje dag levererar mesta nytta. Detta 
tolkas oftast som att tågplanen skall leverera största samhällsekonomisk nytta vid 
genomförande t och i det här sammanhanget  avpassa re servkapaciteten så att nyttan 
ökar då reservkapacitet finns i tågplanen än om reservkapacitet inte hade funnits.   
Där det inte förutsägs  råda  trängsel finns tillräckligt med restkapacitet och då är denna 
tillräcklig, således skall reservkapacitet inte avsä ttas där.  Det är först då trängsel 
uppstår som behovet av reservkapacitet finns.  
Således behöver dels de geografiska och tidsmässiga områdena identifieras  i 
reservkapacitetsområden , dels omfattningen av reservkapacitet inom dessa områden 
räknas ut och motiveras. Detta skall göras innan ansökan om kapacitet, således måste 
underlaget för detta avgörande tas från erfarenheter och analyser av tidigare års 
genomförda tågplaner, dels geno m samverkan med de sökande.  
I projektets förslag till process, beskriven i stycke 2.6, sker denna analys som det första 
processteget.  Det är önskvärt att arbetet m ed att ta fram reservkapacitetsområden sker 
i samklang med den årliga analysen av föregående års tågplan och dess kapacitets -
utnyttjande (de s.k. kapacitetskartorna29). Vidare hör reservkapacitet nära ihop med 
arbetet att ta fram olika planer för trångsekt orer som görs i förebyggande syfte på 
Trafikverket30 och bör samordnas med dessa.  
Då den geografiska begränsningen gjorts och eventuellt tidsramar definierats skall 
omfattningen analyseras. Det kan ske på flera sätt, alltifrån enkla uträkningar till 
avance rade beräkningar. Målet är att de kapacitetsreservationer som beslutas skall leda 
till en samhällsekonomiskt effektiv tågplan, helst den mest effektiva. Under projektets 
gång har flera alternativa och/eller samspelande metoder undersökts  och beskrivits i 
underlagsrapport31. I stycke 2.4.1  ges ytterligare exempel på analyser för att söka hitta 
mönster möjliga att identifiera reservkapaci tet från  genomförda tågplaner. E n 
exempel metod för att identifiera reservkapacitet ges i Bilaga  1. 
2.3.3.1  Svår igheterna  att identifiera omfattning en 
Vi har försökt flera alternativa sätt att någorlunda säkert identifiera behovet av 
reservkapacitet.  Dessa kan delas upp i dels statistisk analys av tidigare tågplaner, dels 
 
29 https://bransch.trafikverket.se/for -dig-i-branschen/jarnvag/Kapacitet/  
30 Dessa har genom åren haft lite olika namn, såsom ”Trångsektorsplaner”, ”kapacitetsplaner”  m.fl. 
benämningar. Syftet för dessa har varit att förbereda hantering av prognosticerad trängsel t.ex. 
beroende på större infrastrukturarbeten  
31 Aronsson, M., & Kjellin, M. (2022). RIT – Reservkapacitet i tilldelningsprocessen : Underlagsrapport 2. 
Hämtad från http://urn.kb.se/resolve?urn=urn:nbn:se:ri:di va-59299   22 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  enklare maskininlärningstekniker  samt  intervjuer av representanter ur referens -
gruppen. Vi har inte funnit en träff säker  metod för att  med tillräcklig  säkerhet  kunna 
förutspå behovet av reservkapacitet  för framtida ansökningar av trafik. Till del beror 
detta på svårigheter  att ur till gänglig a data spåra ba komliggande skäl för att tåglägen 
söks  men också på att behovet av res ervkapacitet är genuint svårförutsägbart . 
Aktörerna själva bedömer att de har svårt att förutse det framtida behovet. Undantag 
finns visserligen, t.ex. rundvirkestransporter  där omfattningen kan förutses men där 
deras ankomster till sågverk och massaindustri varierar med varifrån vi rket hämtas 
(även om aktörerna försöker få industrin  att anpassa tåglägenas ankomster till ett 
mönster som järnvägsföretaget vet fungerar i tågplanen)  och tjänstetågskörning av 
resandetåg mellan Hagalund och Stockholms c entral  (vilka beror av servicebehov, 
förseningar m ed mera). 
Tillkommande trafik genom nya avtal kan förutses , men dessa söks också ofta redan i 
den årsvisa tilldelningen baserat dels på tidigare kontrakt, dels på pågående för -
handlingar. Det rör ofta större volymer om det handlar om hela tåg.  Vagnslastsystemet 
anpassas löpande efter förändringar i kontrakt och inom ramen för de volymer som 
avropas inom befintliga kontrakt. Svårigheten med att prognosticera dessa 
förändringar kan illustreras med finanskrisen 2008 –2009 . När de sökande ansöker om 
tåglägen inför T09 (dvs när de lämnar sina ansökningar i april 2008) är det 
högkonjunktur och framför allt godstågsbolagen söker för ett högkonjunktursläge.  T09 
fastställs med en trafik som är anpassad för högkonjuktur, men när den fastställs  har 
marknaden rasat i och med investmentbanken Lehman Brothers  konkurs den 15 
septem ber 2008.  Det första som hände då korttids processen starta de i T09 är att 
godstågsbolagen ställer in mycket av trafiken och söker en avsevärt bantad trafik , 
anpassad för et t annat konjunkturläge . Noteras skall att om det funnits reservkapacitet 
såsom beskri vet i denna rapport hade denna varit felkalibrerad den också (dvs för 
högkonjunktur och inte lågkonjunktur)  men att den också möjligen hade kunnat 
underlätta genom att kapacitet hade funnits avsatt  till korttidsansökningar.  
Ett ytterligare påpekande är at t TTR  kan ha möjlighet att bättre adressera sådana 
snabba förlopp (vilka blir  allt vanligare då informations samhället skapar snabbare 
förlopp) med segmentering av kap aciteten i förhållande till de behov olika 
transportslag har. Godstrafikens är beroende av t.e x. konjunkturläget och segmentet 
Rolling Planning, med en kontinuerlig tilldelning  av kapacitet istället för årsvis 
”stötvis” tilldelning ger mycket större möjligheter att kontinuerligt anpassa det 
segmentets trafik  till situationen. Tillsammans med successiv planering kan  TTR leda 
till avsevärt ökad dynamik, följsamhet och flexibilitet  i förhållande till de olika 
transportslag som använder järnväg.  
Betrakta Figur 1. Flödet av tåglägen som söks illustreras av pilarna . Järnvägsföretagen 
har en bild av  vilken trafik de vill köra till vänster i bild. Beroende på när under 
kapacitetstilldelningsprocessen kommer de ssa tåglägen att antingen sökas i 
långtidsprocessen (blå pil), korttidsprocessen (röd pil) eller inte alls (grön pil). 
Alternativ finns, dvs blå och röd pil är sannolikt inte det bästa tågläget utifrån den 
tänkta affären, utan anpassat till vad man tror man kan få, således omvandlas en del 
som är ”grönt” till ”blått” eller ”rött”.  De tåglägen som passerar den kraftiga svarta 
linjen är det som infr astrukturägaren blir varse  är sökt.   23 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en   
Figur 1 Schematisk bild över järnvägsföretagens önskemål om transporter omvandlas till tåglägen 
i långtidsprocessen, korttidsprocessen samt inte söks då förutsättningarna anses vara för dåliga  
Redan här är den önskade ”bästa” placeringen av tåglägesegenskaperna förändrade, 
och det är svårt att veta vad det egentliga önskemålet är.  Men det är framför allt det 
som aldrig kommer längre än till den gröna pilen som är svårt för infrastrukturägaren 
att ta höjd för, och framför allt de tåglägen som skulle sökas i korttidsplaneringen  men 
som aldrig söks eftersom det redan är ”fullt” på infrastrukturen. Detta blir aldrig synligt 
som önskemål i processen, och kan således in te analyseras fram . Detta dolda behov kan 
möjligen komma fram i samverkan med aktörerna. Men dessa vidstår att det är svårt 
även för dem att i förväg prognosticera  detta behov.  
Det är alltid en risk att förutsäga framtiden och hur denna ser ut. På en 
konkurrensutsatt marknad görs detta av aktörerna, och den som avläser detta bäst 
avgår med störst vinst.  En myndighet be driver inte på samma sätt en affärsverksamhet, 
och det  är därför  oklart hur risken med att reservera kapacitet där det redan råder 
trängsel skal l värderas. Myndigheten själv står ju inte för risken att förlora reella 
intäkter , däremo t kan den skapa eller ta bort kommersiella möjligheter för de som 
bedriver trafiken.  Myndigheten avgör  däremot den samhällsekonomisk nytta n 
beroende på hur väl kapaciteten fördelas . Detta gör att myndigheten behöver agera 
transparent, med stor visshet och planen  behöver bli ”rätt”.   
Vi har inte identifierat  metoder  för att på ett precist sätt förutsäga det ännu i nte 
manifesterade behovet av kapacitet  i tilldelningsprocessen. Det säger inte att det 
kanske finns en sådan  metod . I generella termer går det dock att identifiera, t.ex. åtta 
tåglägen per dygn på Södra stambanan mellan Lund och Arlöv. Var dessa skall finn as är 
svårare att identifiera , se exempel  i Bilaga  1. Detta utgör det största invändningen mot 
att introducera reservkapacitet , att det är svårt att förutsäga mer precist när den skall 
förläggas  i tid. 
Å andra sidan så är det heller inte bra at t samhällsnyttig och viktig trafik som aktörer 
identifierar och söker under innevarande tågplan inte kan verkställas , kanske på grund 
 24 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  av tidiga val i processen då detta nya behov inte var känt.  Eftersom ledtiderna är långa i 
nuvarande kapacitetstilldelning sprocess hinner mycket förändras innan tågen går en 
specifik gångdag . Mycket av den dagens tågplan är baserad på ”gammal” information 
som kanske inte längre är korrekt.  Det behövs (nya) metoder för att löpande anpassa 
tågplanen på ett enkelt och smidigt sä tt till förändrade förhållanden . Lagens 
beskrivning av r eservkapacitet är ett sätt för lagstiftaren att åstadkomma en möjlighet 
till framtida anpassning av tågplanen till nya behov . Men med dagens utvecklade 
systemstöd bör egentligen bättre metoder och pri nciper kunna tas fram  än att reservera 
tåglägesliknande objekt . Beroende på hur TTRs segment Rolling Planning 
implementeras kan detta komma att skapa bättre följsamhet till förändring, och 
därmed ersätta begreppet reservkapacitet.  Om incitamenten görs rätt  i Rolling 
Planning, kan hanteringen av riskerna förknippade med tilldelningen av kapacitet 
göras till en marknadsmässig risk som tas av aktörerna snarare än att infrastruktur -
förvaltaren skall bestämma hur mycket kapacitet som avsätts till reservkapacitet. Detta 
öppnar för  att det är marknaden som tar risken och belö ningen går till den som 
förutspår marknaden bäst , något som per definition är samhällsekonomiskt effektivt.  
Förut sättningen är dock att kapacitet kan sökas och bokas  enkelt liksom att det blir 
bindande att ställa in och avboka kapacitet som inte används , så att andra kan nyttja 
den.  
2.3.4  Transparens  
Det är viktigt att kapacitetstilldelningsprocessen karakteriseras av öppen het och 
transparens. Skälen till beslut skall baseras på ett i förväg publicerat reglemente. Detta 
gäller även för reservkapacitet.   
De parter som ingått i referensgruppen har känt sig mer bekväma med att 
reservkapacitet presenteras på lämpligt sätt innan  processteget Ansökan om kapacitet  
inträffar vid X -8,5. Det for um som då ter sig lämpligast att redovisa i förväg avsatt 
reservkapacitet är Järnvägsnätsbeskrivningen .  
För att visualisera hur många kapacitetsreservationer som har avsatts behövs någon 
form a v pedagogisk presentation i det for um där tillgänglig reservkapacitet presenteras.  
En möjlig sådan representation och presentation ses i  Figur 2.  25 
Figur 2 Illustration av antal kapacitetsreservationer avsatta under en tågplan , baserad på 
intervjuer och analyser gjorda av infrastrukturägaren.  
I exemplet ses del s årstidsvariation (1 respektive 2 kapacitetsreservationer avsatta 
under morgontimmarna, med ändring under sommaren) , dels kapacitetsreservationer 
för framtida behov i t.ex. revisionsplaneringen för ett banarbete , möjligen på annan 
plats än just denna linj edel (för arbetsfordon eller för omledning av trafik) , dels 
skillnade n på veckodagar (de grå med tre kapacitetsreservationer är lördag och söndag, 
övriga är måndag till fredag).  
Detta presenterar för marknadens aktörer ett planerat eller prognosticerat beh ov av 
framtida tåglägen som nyttjar dessa kapacitetsreservationer :  
• för den som är beroende av att söka tåglägen under innevarande tågplaneperiod (även 
t.ex. tjänstetåg Stockholms central till Hagalund eller Sävenäs till Skandiahamnen)  
• för planering av år svis an sökta tåglägen där perioden med tre kapacitetsreservationer i 
Figur 2 visar på att denna del av infrastrukturen kommer vara belastad med ytterligare 
trafik  under den perioden  
Kapacitetsreservationerna kan även presenteras mer detaljerat vid behov och om det är 
känt i förväg. T.ex. bör prestandauppgifter presenteras tidigt så att det framgår vilken 
typ av trafik som kan tänkas söka på dessa kapacitetsreservationer under innevara nde 
tågplan. Rekommendationen är att göra dessa kapacitetsreservationer så allmänt 
tillgängliga som möjligt så de passar så många framtida sökande som möjligt , se stycke  
2.3.3.1 . Denna presentation  av prestanda m ed mera kan göras som en kompletterande 
tabell med egenskaper , där även varje kap acitetsreservation behöver namnges. Detta 
för att den skall kunna hanteras o ch avropas i senare skeden, under bokning/avrop 
under planering samt referens under genomförande samt inför nästa års  uppföljning, 
se stycke  2.4.2 .  
Under tågplanen s genomförande behövs ett enklare bokningssystem för att hålla 
ordning på vilka kapacitetsreservationer som har nyttjats och vilka som finns kvar. Ett 
sådant system kan realiseras som en tabell där raderna utgör namngivna 
kapacitetsreservationer (samma som  angavs i tab ellverket i Järnvägsnäts -
beskrivningen, enligt tidigare stycke) och kolumnerna visar de dagar som denna 
kapacitetsreservation finns inlagd , ett enklare exempel på detta ges i Figur 3. Att 
boka/nyttja en kapacitetsreservation består då i att ”bocka av” denna reservation för  
 26 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  den dag eller de dagar som nyttjas. Bokningssystemet måste vara globalt dvs. åtkomlig t 
för samtliga som jobbar med planering i korttidsprocessen. Av transparens -skäl bör 
bokningssystemet , eller dess status,  även vara publicera t för aktörerna så att känned om 
finns om vilka kapacitetsreservationer som finns tillgängliga samt vilket gränsvärde 
som skall överträffas  för att avrop skall vara giltigt och kunna ske .  
 
Figur 3: Exempel på enkelt bokningssystem för kapacitetsreservationer, där en är bokad markerad 
med grön ruta och grå rutor visar då reservationen inte finns tillgänglig  
I Skåneregionen har för T2 2 en liknande process för s.k. ”ersättningslägen” tagits 
fram32. Dessa implementeras i Trainplan som fastställda  tåglägen  med en gå ngdag och i 
övrigt  inställda . Tågläge t kan återanordnas då behov uppstår . Ett kalkylark33 
sammanställer de tillgängliga ersättningslägena.  Dessa lägen är dock tåglägen, med 
tilldelad kapacitet till en aktör och inte ”fri” kapacitet att avropas , de har en s pecifik 
gångtidsmall etc.  
2.4 Sätt att identifiera reservkapacitetsbehovet  
För att kunna avsätta en lämplig mängd reservkapacitet är det nödvändigt att kunna 
göra  en bra prognos för antalet korttidsansökta tå g i kommande tågplan . Vi har i 
projektet försökt hitta sätt att skapa sådana prognoser , baserat på  mönster i tidigare 
tågplaner. Det ta har dock visat  sig svårt, bland annat därför att den korttidsansökta  
trafik som går att utläsa från tidigare tågplaner troligen är kraftigt påv erkad av 
banarbeten och andra händelser som är unika för den enskilda tågplane n. Dessutom är 
den tillkommande trafiken relativt sett ganska liten (men kan vara viktig). I avsnitt 
2.4.1  sammanfattas tidigare redovisade resultat  på detta område , och dessutom 
beskrivs resultaten av några ytterligare försök att hitta mönster i trafiken genom så 
kallad klusteranalys.  I avsnitt 2.4.2  beskrivs ett annat sätt att skapa prognoser för 
reservkapacitetsbehovet, nämligen att göra marknadsundersökningar  liknande den typ 
som görs av gods korridoren ScanMed RFC . 
2.4.1  Reservkapacitet baserad på tidigare tågpla ner  
I underlagsrapport 234 redovisades försök att med maskininlärningsmetoder förutsäga 
hur många korttidsansökta tåg som kommer att beviljas och köras på 14 
järnvägssträckor med högt kapacitetsutnyttjande, under olika delar av olika dygn under 
året. Maskininlärningsmodellen tränad es på data från två års tågplaner , och användes 
sedan för att göra förutsägelser för ett tredje år. Dessutom beskrevs en tänkt metod för 
att utifrån de ofullständiga uppgifter om avslagna  korttidsansökningar som finns 
tillgängliga skapa ett underlag för mo tsvarande förutsägelser av sådana ansökningar. 
 
32 Trafikverket, PM “Förplanerade ersättningslägen T22”, e rhållet 2022 -08-24. 
33 Kalkylark ” Sammanställning E -lägen T22 .xlsx ” 
34 Aronsson, M., & Kjellin, M. (2022). RIT – Reservkapacitet i tilldelningsprocessen : Underlagsrapport 2. 
Hämtad från http: //urn.kb.se/resolve?urn=urn:nbn:se:ri:diva -59299  
 27 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  Testerna av modellen för beviljade ansökningar visade tyvärr att modellens 
förutsägelser  inte är särskilt träffsäkra. Dock visade det sig att samma typ av modell var 
bättre på att förutsäga totala antalet  godståg  i en tågplan baserat på tidigare års 
tågplan. Detta  skulle kunna vara ett tecken på att modelltypen har en viss förmåga att 
förutsäga mönster i antal tåg  och att det kanske helt enkelt är så at t det inte finns 
tillräckligt tydliga åter kommande mönster för de korttidsansökta tågen . Denna brist på 
tydliga mö nster  kan delvis bero på att vi inte har ett tillräckligt bra underlag för att 
kunna skilja ut ansökningar  som beror på banarbeten och andra händelser som är 
unika  för enskilda tågplaner.  
Förutsägelserna skulle alltså behöva bli mer träffsäkra , och dessuto m skulle de behöva  
inneh ålla färdväg, tidsangivelser  och prestanda för de enskilda tåg lägena  och inte bara 
antalet tåg under en viss period.  Detta beror på att fortsättningen av  den tänkta 
reservkapacitets processen  bygger på att  tidsfönster  kan anges  kring de prognosticerade 
tågen  – tidsfönster vilkas storlek  beror på tågens egenskaper.  Detta beskrivs utförligt i 
underlagsrapport 2.  
En annan slutsats av försöken var att resultaten troligen skulle kunna förbättras genom 
klusteranalys, det v ill säga metoder  som för samman objekt (i detta fall tåglägen  och 
dagar  i historiska data ) som liknar varandra  till kluster (grupper ) som inte på förhand 
är kända. Anledningen till denna slutsats är att d e manuella indelningar av dygnet, 
veckan och året som användes i försöken visserligen byggde på kunskap om hur antalet 
tåg varierar över tid, men förmodligen missade mönster som skulle kunna upptäckas 
med klusteranalys.  Dessutom  skulle klusteranalys kunna komma  till användning  när en 
uppfattning om när  kapacitetstaket kan komma att överskridas  för den aktuella 
sträckan , baserat på prognoser för såväl långtidssökta som korttidssökta tåg och 
tidsfönster kring dessa . Syftet med klusteranalys är då att föra samman dagar med ett 
liknande  mönster i det prognosticerade överskridandet av kapacitetstaket . Alla dagar i 
ett och samma kluster skulle sedan ges samma mönster av kapacitetsreservationer.  
Vi har därför gjort försök att i historiska data för beviljade korttidsansökningar på 
enskilda sträckor hitta kluster av dagar som liknar varandra. Eftersom det inte finns 
någon självklar skala för att mäta hur lika varandra två tåg lägen  är, och därmed inte 
heller för att mäta hur lika varandra två dagars uppsättningar av tåg lägen  är, valde vi 
att inte basera klust eranalysen  direkt på tåglägen (vilket är en stor skillnad gentemot 
försöke n med maskininlärning ), utan att i stället för varje undersökt dag beräkna hur 
kapacitetskonsumtionen varierar över dagen och att sedan använda en 
klus tringsalgoritm för att föra samman dagar som uppvisar liknande mönster i 
kapacitetskonsumtionen.  
Kapacitetskonsumtionen beräknades med en variant av det kapacitetsmått som 
beskrivs i avsnitt  3.2. Närmare bestämt beräknades kapacitetskonsumtionen för varje 
beviljat korttidsansökt tåg som gångtiden (i minuter) multiplicerad med den aktuella 
sträckans längd (i meter), varefter den beräknade kapacitetskonsumtionen fördel ades 
lika över ett tidsfönster om 75 minuter.  Här gjordes alltså förenklingen att låta 
tidsfönstret s storlek vara oberoende av tågläget s egenskaper.  Varje dygn hade delats in 
i 96 femtonminutersperioder, och tidsfönstret bestod därför av den femtonminuters -
period under vilken tåget avgick från den första tidtabell punkten på sträckan samt de 
två närmaste föregående och de två närmast efterföljande perioderna. Slutligen  28 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  
summerades för varje femtonminutersperiod alla tågs bidrag till den totala 
kapacitetskonsumtionen under perioden.  
Klustringsalgoritm en so m använts är k-means (implementerad i Pythonbiblioteket 
scikit -learn35) och bildar k kluster som minimerar summan av det kvadrerade 
avståndet mellan varje observation (här: varje dags mönster för kapacitets -
konsumtionen) och medelpunkten för de observationer som ingår i samma kluster.  I 
detta fall kommer alltså medelpunkten för varje kluster att ange den genomsnittliga 
kapacitetskonsumtionen för varje femtonminutersperiod under dygnet, för de dagar 
som ingår i klustret. Om man kan avgöra vilka egenskaper (utöver liknande mönster för 
kapacitetskonsumtionen) som utmärker dagarna i ett kluster, kan medelpunkten vara 
en rimlig prognos för kapacitetskonsumtionen under andra dygn med liknande 
egenskaper. Med tillgån g till uppgifter om ett tillräckligt stort  antal dygn med olika 
egenskaper och kapacitetskonsumtionsmönster är det möjligt att kunna träna upp en 
maskininlärningsmodell att göra förutsägelser av mönst er för framtida dygn, på 
liknande sätt som vi i underlags rapport 2 gjorde för att förutsäga antalet tåg.  
I Figur 4 visas resultatet av att bilda fyra kluster av dagar (antalet kluster bestäms 
innan algoritmen körs) för sträckan Karsjö –Simeå på Norra stambanan under perioden 
1 januari 2017 –8 december  2018,  det vill säga under större delen av T17 och hela T18. 
Varje kurva visar, för ett av klustren, den genomsnittliga kapacitetskonsumtionen för 
beviljade korttidsansökta tåg för varje femtonminutersperiod under dygnet. Kluster 0 
(blå kurva) sticker ut genom a tt ha flera höga toppar i kapacitetskonsumtionen, medan 
kluster 3 (gul kurva) har en jämförelsevis låg och jämn kapacitetskonsumtion över 
dygnet. De båda andra klustren ligger mellan dessa båda ytterligheter genom att ha 
några halvhöga toppar.  
Figur 4 Beviljade korttidsansökningars kapacitets konsumtion över dygnet för fyra kluster av 
dagar, på sträckan Kars jö–Simeå under 2017 och 2018  
 
Ytterligare ett exempel där denna metod använts finns i Bilaga 1.2 för sträckan Lund -
Arlöv  och T20 . 
Eftersom de klustringsförsök som vi har gjort är begränsade, vad gäller både antalet 
järnvägssträckor och variation av parametervärden (till exempel antalet klust er), bör 
man vara försiktig med att dra slutsatser av resultaten. Med det sagt förefaller det som 
 
35 Se https://scikit -learn.org/stable/  samt https://scikit -learn.org/stable/modules/clustering.html#k -
means , åtkommen 2022 -10-24  29 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  att rimliga mönster ofta uppträder. Till exempel är det inte ovanligt att lördag och 
söndag (och ibland måndag eller fredag) i en vecka förs till ett annat kl uster än övriga 
dagar, vilket är förväntat med tanke på att trafikmönstren skiljer sig åt mellan helg och 
vardagar. Ett annat exempel är att kluster 0 för Karsjö –Simeå (med stor kapacitets -
konsumtion för beviljade korttidsansökningar) främst uppträder unde r några veckor då 
ett banarbete pågick samt under några veckor mitt i sommaren, då det förefaller 
sannolikt att det har skett större anpassningar av trafiken. Ytterligare mönster 
framträder i Figur 5, där varje dags klustertillhörighet markeras med en punkt. Det 
framgår där att kluster 1 är mycket vanligare före tågplaneskiftet i december 2017, 
medan kluster 2 är mycket vanligare efter skiftet. Detta skulle kunna bero p å att vissa 
korttidsansökningar omfattar många dagar  och därmed kan prägla en  tågplan .  
Att olika tågplaner utmärks av olika kluster gör givetvis uppgiften  att göra förutsägelser 
av framtiden svårare  – om det inte är så att klustren i själva  verket är  så lika att de 
skulle kunna slås samman . Det visar sig också att kluster 3, med låg och jämn 
kapacitetskonsumtion, omfattar flest dagar och är ofta förekommande både före och 
efter tågplaneskiftet. Detta indikerar att dagar med en måttlig mängd  (beviljade) 
korttidsansökningar är vanliga, vilket förefaller rimligt.  
 
Figur 5 Dagarnas tillhörighet till kluster, på sträckan Karsjö –Simeå under 2017 och 2018  
 
Det verkar alltså finnas  förutsättningar att genom klusteranalys hitta generella mönster 
i historiska data  som skulle kunna komma till användning i reservkapacitetsprocessen . 
Det återstår dock att undersöka om  sådana analyser kan bidra  till tillräckligt träffsäkra 
förutsägelser  i termer av kapacitetsreservationer  och om den  tänkta processen ska 
följas är det också nödvändigt att hitta ett sätt att inkludera egenskaper hos tåg lägena  i 
förutsägelserna  (se exempel på identifiering i Bilaga 1.1). Dessutom  behöver det under -
sökas närmare vilket antal kluster som är lämpligt att  arbeta med under olika förut -
sättningar  och hur lätt det är att hitta vilka egenskaper det är som utmärker dagarna i 
ett kluster . 
Metoden att sträcka ut varje tågs kapacitetskonsumtion över en längre tid bör under -
lätta klusteranalysen genom att den  gör jämnar ut kapacitetskonsumtionen och gör 
dagar mer lika varandra, så att det blir mer troligt att klustringsalgoritmen kommer att 
föra dagar som har ungefär samma mönster av tåg till samma kluster. Nackdelen är att 
då kapacitetskonsumtionen jämnats ut öve r tid identifiera var kapacitetsreservationen 
passa r bä st att intr oduceras. Detta borde  undersökas närmare  liksom även vilken 
indelning av dygnet och storlek på tidsfönster som är lämplig . I de försök som gjorts i 
 30 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  projektet har de ssa varit förhållandevis godtyckligt satta och  behöver säkerligen 
justeras.  
2.4.2  Marknadsundersökning baserad på godskorridorens 
process  
Inom ramen för RNE finns ett antal internationella godstågskorridorer definierade. 
Dessa korridorer  har bokad kapacitet i de nationella tågplanerna, och denna bokning 
sker innan den årliga kapacitetstilldelningen sker. Praktiskt hanteras korridoren 
ScanMed RFC ( Scandinavian -Mediterranean Rail Freight Corridor , där Trafikverkets 
infrastruktur ingår) och dess bokningsbara lägen som s.k. flexible Pre -Arranged Paths, 
flex-PAPs. Det betyder att det finns förplanerad kapacitet i termer av ett flexibelt 
tågläge, som har visst svängrum för att kunna anpassas dels till sökt trafik, dels till den 
nationella tillde lningen. Detta för att den nationella processen som sköter tilldelningen 
skall säkerställa att korridorläget bibehålls.  
De grundläggande behoven som reservkapacitet och korridors -kapacitet försöker lösa 
är olika. Där korridoren framför allt söker tillfreds ställa kända (åtminstone angivna) 
långsiktigt stabila transporter internationellt söker reservkapacitet tillfredsställa 
kortsiktiga behov vars detaljer inte är kända vid ordinarie ansökanstillfälle i april året 
innan. Således är kännedomen om vad  som behöv er avsättas från järnvägsföretagen 
mindre för reservkapacitet än för korridorens tåglägen. Processen  som ScanMed 
genomför varje år är d ock intressant att närmare studera, medan resultatet är 
annorlunda:  
• Där korridorens resultat är efterfrågade tåglägen över längre di stans skall resultatet 
rörande reservkapacitet bli kapacitetsreservationer på begränsade linjer och 
begränsade tidsperioder.  
• Där korridorens resultat i princip har en ”kund”, i alla fall en efterfrågan, till det 
reserverade tågläget så baseras reservkapac iteten på en mängd osäkra förutsägelser 
om tillkommande trafik och/eller konsekvenser av ännu ej identifierade banarbeten.  
Processen för att , utgående från marknadens behov , ansöka om  tåglägen från 
respektive infrastruktur förvaltare  (IM) framgår av  Figur 6. Syftet med korridoren är att 
säkerställa effektiva tåglägen över gränserna mellan olika IM.  
 
Figur 6 Korridoren ScanMeds  process för marknadsundersökning och beställning av förplanerade 
tåglägen  
I analysen av svaren från aktörerna (sista grå processteget) fås en sammanställning av 
det förändrade behovet. Analysen görs enligt den klassificering som anges i  Figur 7.  
 31 
Figur 7 Klassificering av framtida behov av PaPs baserat på tidigare beställning samt svar från 
järnvägsbolagen om deras prognos för framtida behov a v PaPs  
En möjlig anpassning av klassificeringen anpassad till processen för att ta fram 
reservkapacitet ges i  Figur 8 och Figur 9 med olika klassificering beroende på vilket 
processkede som dokumentationen avser.  
 
Figur 8 Process att ta fram reservkapacitet med de olika delresultaten givna i klassificering 
baserad på ScanMeds klassificering  
 32 
Figur 9 Anpassad klassificering för de olika processtegen att ta fram underlag för reservkapacitet  
Detta sätt att åskådliggöra behovet av reservkapacitet har likheter med TTRs 
kapacitetsmodell36, där efterfrågan på kapacitet anges i termer av antal tåglägen per 
timme och tågtyp. Här anges antal tåglägen som reserveras samt motivet till dem. I 
slutskedet är det givetvis enbart antal och egenskaper som är relevant i reservationen 
av reservkapacitet  och inte vad som ledde fram till dem.  
Resultatet av denna fas är 1) identifiering av reservkapacitetsområden och 2) 
kapacitetsreservationer, båda publicera s i lämpligt forum och dokumentation, t.ex. 
järnvägsnätsbeskrivningen då detta utgör en planeringsförutsättning för den årliga 
kapacitetstil ldelningen och skall av transparensskäl vara känd inför aktörernas ansökan 
om kapacitet i april.  
Denna process har inte simulerats eller testats med t.ex. gaming. Inför vidare 
utveckling av processen är det en rekommendation att tester och simuleringar utf örs 
innan processen genomförs i skarpt läge som en del av tilldelningsprocessen.  
2.5 Intervjuer  
För att ta reda på vilk et intresse  av reservkapacitet järnvägsföretagen har och om de har 
möjlighet att förutsäga sina eventuella reservkapacitet sbehov  genomför de vi, i april och 
maj 2022,  intervjuer med representanter för tre järnvägsföretag : Tågåkeriet i 
Bergslagen (Tågab, som kör såväl gods - som persontrafik), Green Cargo (godstrafik) 
och SJ (persontrafik).  Nedan sammanfattas resultatet av dessa intervjuer.  Först 
beskrivs  företagens  allmänna  åsikter om reservkapacitet.  Därefter diskuteras  vilka 
möjligheter som finns att skapa prognoser för behovet av reservkapacitet genom att 
tillfråga järnvägsföretag och transportköpare . Slutligen  sammanfattas några 
synpunkter  från järnvägsföretagen som framkom under intervjuerna och som på ett 
mer indirekt sätt rör frågan om reservkapacitet . 
 
36 RNE, Procedu res for Capacity Model,  
https://rne.eu/wp -content/uploads/HB_Capacity_Model_2.0_2022 -05-31.pdf  hämtad 2022 -06-30. 
 33 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  2.5.1  Åsikter om  reservkapacitet  
Generellt sett kan sägas att järnvägsföretagen inte anser att det är särskilt  viktigt  att 
Trafikverket avsätter reservkapacitet , även om det finns variationer i inställningen 
mellan de olika företagen. Mest avvisande till tanken att avsätta reservkapacitet är SJ, 
som menar att detta skulle orsaka alltför stora kostnader i form av att långtidssökta tåg 
skulle trängas  undan (inte tilldelas tåglägen). SJ ser dock mer positivt på avsättning av 
reservkapacitet för omledning (vid banarbeten) till banor som företaget vanligtvis inte 
trafikerar.  
De järnvägsföretag som kör godstrafik är något mer positiva till reservkapacitet . Tågab 
utför många transporter av rundvirke för skogsindustrin (leveranser till sågverk). Det 
är en dynamisk bransch, med stora konjunkturvariationer och med en osäkerhet om 
den geografiska startpunkten för varje transport som sträcker sig fram till några  veckor 
innan utförandet , eftersom avverkningsplatserna varierar . Tågab har nio tågsätt för 
rundvirkestransporter. Man söker tåglägen för åtta av dessa i långtiden (även om 
många tåglägen sedan ändras i korttiden), medan det nionde tågsättet används för 
korttidssökta tåglägen. Tågab anser att reservkapacitet skulle kunna vara till nytta på 
vissa ställen, till exempel på den högbelastade Värmlandsbanan. Tågabs korttids -
ansökningar för persontåg är ofta anpassade till vad man tror sig kunna få snarare än 
till de faktiska behoven, vilket skulle kunna vara ett tecken på behov av reservkapacitet.  
Green Cargo uppger att man har ett ganska litet behov av reservkapacitet, eftersom 
man främst satsar på att ha ett fast nätverk av tåg och på att utnyttja all kapacitet i 
dessa  tåg. I vagnslastnätverket utgör därför korttidsansökningarna bara några få 
procent av det totala antalet tåg, medan det för rundvirkestransporter kanske handlar 
om tio procent.  Man kan dock se ett visst behov av reservkapacitet för vissa godstyper , 
till exempel just rundvirke,  och särskilda situationer (till exempel banarbeten). 
Transporterna av rundvirke skulle kunna öka med åtminstone tio eller tjugo procent 
om det vore möjligt att anordna fler tåg med mindre än en månads varsel , men det är 
inte b ara brist en på ledig järnvägs kapacitet  som l ägger hinder i vägen  för detta , utan 
även företagets egna resurser.  Green Cargo avstår inte från att lämna in 
korttidsansökningar bara för att man inte  tror att de kommer att beviljas , och man  
framhåller att avsättning av reservkapacitet inte får skada de företag som lämnat in 
långtidsansökningar (i form av undanträngning av de tåg som ingår i dessa 
ansökningar).  
2.5.2  Att förutsäga behov en 
Som beskrivits i avsnitt  2.4.2  är marknadsundersökningar , där järnvägsföretagen 
tillfrågas om sina behov av reservkapacitet,  ett tänkbart sätt att skapa  prognoser för var 
och när det kommer att behö vas reservkapacitet . Under intervjuerna di skuterades 
därför vilka möjligheter företagen trodde sig ha att förutsäga sina behov av 
reservkapacitet.  
Generellt sett tyder järnvägsföretagens svar på att de skulle ha svårt att göra tillräckligt 
detaljerade förutsägelser av sina behov av reservkapacitet . Både Tågab och Green Cargo 
kan ange några sträckor och områden där kapacitetsutnyttjandet är högt och det därför 
är svårt att få korttidsansökningar beviljade, men det förefaller som at t de har svårare 
att på förhand avgöra  när (både vilka dagar och när under dygnet) det kommer att  34 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  finnas behov av reservkapacitet. Frågan var reservkapacitet komm er att behövas blir 
givetvis  svårare att besvara om förutsägelserna till exempel ska bygg a på tänkta 
transporter  av rundvirke, för vilka  startpunkte rna inte är känd a när förutsägelserna ska 
göras. Tågab anser  att reservkapacitet i närheten av sågverk, som skulle kunna 
användas för rundvirkes transporter  från olika platser , är en god idé . Dock behöver  
reservkapacitet en vara anpassad till driften vid  sågverket, på  så sätt att tågen  kan 
anlän da jämnt fördelade över dagen . Ytterligare en svårighet , utöver  att avgöra när och 
var det behövs reservkapacitet,  är att förutsäga prestanda (gång tider) för de tåg som 
ska utnyttja reservkapaciteten , vilket påverkar hur mycket kapacitet som behöver 
avsättas  (se avsnit t 3.2, där vi beskriver hur kapacitet skonsumtion  kan beräknas som 
sträcka gånger tid) . 
Green Cargo tycker att Trafi kverket ska utgå från den förflyttning av gods från väg till 
järnväg som man vill ska ske och anpassa processer och incitament så att förflyttningen 
kommer till stånd. Detta innebär bland annat att om Trafikverket skulle genomföra 
marknadsundersökningar bo rde man dels anlägga ett brett samhällsperspektiv, dels 
vända sig direkt till godstransportköparna och fråga efter deras behov, snarare än att 
fråga järnvägsföretagen. Enligt Green Cargo borde denna metod leda till mer 
tillförlitliga resultat.  
Tågab  brukar  för egen del undersöka marknaden (för persontrafik) genom att testa i 
praktiken, det vill säga att köra tåg då man tror att det finns efterfrågan, se vad utfallet 
blir och sedan anpassa sig efter detta. Att fråga tänkbara kunder vad de tänker göra i 
framt iden tycker Tågab inte är så meningsfullt, eftersom kunderna kanske agerar 
annorlunda i verkligheten.  
Representanterna  för Green Cargo reflekterade över att det kanske skulle vara lättare 
att förutsäga behov om vagnslasttrafiken var organiserad på ett anna t sätt, nämligen 
om man hade ett mindre basutbud av tåg och sedan lade till förstärkningståg, i stället 
för att man, som nu är fallet, främst  försöker fylla tågen i det fasta nätverket . Eventuellt 
skulle det med ett sådant sätt att organisera trafiken vara  möjligt att göra förutsägelser 
av förstärkningsbehovet, men det skulle också vara nödvändigt att planera företagets 
egna resurser på ett annat  sätt än det nuvarande . 
2.5.3  Andra synpunkter från järnvägsföretagen  
Under intervjuerna beskrev järnvägsföretagens rep resentanter flera problem och behov 
som på ett mer indirekt sätt rör frågan om reservkapacitet. De viktigaste av dessa 
synpunkter sammanfattas här.  
Flera av de synpunkter som framkom i intervjuerna kan sammanfattas som att 
Trafikverket borde ta en mer akti v roll i tilldelningsprocessen  genom att göra större 
avsteg från de ansökningar som lämnats in, för att på så sätt åstadkomma en effektivare 
helhet i form av en tågplan som bättre utnyttjar den tillgängliga kapaciteten.  Risken 
med att alltid följa de inkomna ansökningarna så nära som möjligt är att det leder till 
en onödig fragmentisering av kapaciteten som gör det svårt att få rum med 
korttidsansökta tåglägen. Järnvägsmarknadslagen (7  kap, 12  §) föreskriver dock att en 
infrastrukturför valtare i så stor utsträckning som möjligt ska tillmötesgå alla 
ansökningar om infrastrukturkapacitet, vilket lägger  hinder i vägen för Trafikverket att  35 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  göra avsteg från ansökningarna  (med undantag bland annat för avsteg som krävs för att 
göra utrymme för reservkapacitet , se avsnitt  2.2). 
Green Cargo anser vidare att Trafikverket under tilldelningsprocessen borde lägga 
större vikt vid det samhällsekonomiska värdet a v godstransporter, så att de inte 
prioriteras ned till förmån för samhällsekonomiskt mindre värdefulla person -
transporter37. Detta anknyter till önskemålet från Green Cargo att Trafikverket ska 
anpassa sina processer för att målen om förflyttning av gods fr ån väg till järnväg ska 
kunna uppfyllas (se avsnitt  2.5.2 ). En annan aspekt av att godstrafiken prioriteras lägre 
än Green Cargo  önskar är att en stor andel av banarbetena sker nattetid, då också en 
stor andel av godstrafiken körs. Green Cargo vill därför både att fler banarbeten görs 
dagtid och att det blir möjligt att köra fler godståg dagtid.  Dessutom  bör Trafikverket  
inte plane ra in servicefönster för banarbeten som sedan har låg nyttjandegrad/ inte 
utnyttjas, vilket för närvarande är vanligt.  
Tågab framhåller att det är problematiskt att korttidsansökningar kan avslås bara för 
att några få sekunder saknas i jämförelse med gällande konstruktionsregler . Enligt 
Tågab är flexibiliteten i långtidsprocessen större, vilket till exempel kan leda till att ett 
tågläge som har kunnat planeras in i långtidsprocessen genom att man har ruckat lite 
på konstruktionsreglerna inte beviljas som ”befintligt tåg annan dag ” i korttids -
processen. Dessutom uppger både Tågab och Green Cargo att det förekommer att 
Trafikverket avslår korttidsansökningar fast det är möjligt att hitta lösningar som 
uppfyller konstruktionsreglerna. Detta visar sig genom att Tågab, efter att ha fåt t avslag 
på en ansökan, ibland hittar en egen lösning, skickar in den till Trafikverket och får den 
beviljad. Green Cargo överväger att börja göra på samma sätt. Dessutom pekar Green 
Cargo på problemet att hela ansökningar kan avslås om de berör en delsträ cka där 
kapacitetsutnyttjandet är högt  (vilket förstås skulle kunna tyda på att det finns behov 
av reservkapacitet  på delsträckan) , och Tågab på att svårigheterna att få korttids -
ansökningar beviljade leder till en  ovilja hos järnvägsföretagen att återlämna  tilldelad 
kapacitet som man inte kommer att utnyttja.  
SJ anser att det är större problem med förseningar i tilldelningsprocessen (så att svaren 
på ansökningar kommer sent) än det är med avslagna ansökningar eller brist på 
kapacitet.  Med andra ord anser SJ  att restkapaciteten räcker till. Problem med 
kapacitetsbrist finns enligt SJ inte främst  på linjen utan på stationerna, där det tar 
längst tid att få svar på ansökningar (t.ex. som rör Stockholm C ). Från SJ:s sida trycker 
man också på att banarbeten borde kunna p laneras in tidigare, eftersom alla arbeten 
ska vara kända mer än sex månader innan tågplanen börjar gälla. Om planeringen av 
banarbeten gjordes tidigare skulle det inte finnas något behov av reservkapacitet för 
banarbeten.  
 
37 Här kan det påpekas att Trafikverkets tolkning av Transportstyrelsen s föreskrifter  är att man  inte får 
använda järnvägsnätsbeskrivningens prioriteringskriterier för  att göra samhällsekonomiska värder ingar 
av ansökningar, om det inte har uppstått en intressekonflikt mellan olika sökande och denna konflikt 
inte har kunnat lösas genom samordning och tvistlösning .  36 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  2.6 Föreslagen process  
Två ansatser för hantering av reservkapacitet i tilldelningsprocessen har utvärderats i 
projektet38. Båda bygger på att reservkapacitet värderas i förhållande till årligt sökt 
kapacitet . Den första utgår från att reservkapaciteten tas fram och reserveras som en 
plan erings förutsättning innan den årliga kapaciteten tilldelas. Den andra utgår från att 
reservkapacitet tas fram men i stället  för att reserveras som en plan erings förutsättning 
så värderas den mot samma års årligt sökta kapacitet.  
Projektet rekommenderar den  första varianten, till stor del beroende på att 
marknadens aktörer, både Trafikverket och de i referensgruppen ingående 
järnvägsföretagens representanter, hellre ser den första varianten än den andra.  
 
Figur 10 Förslag till huvudprocess för hantering av reservkapacitet  
Figur 10 visar den föreslagna processen i förenklad form, med referens till definierade 
tidpunkter i den å rliga kapacitetstilldelningen.  Huvudfaserna i processen är  
1) Identifiering  av reservkapacitetsbehov, bestående av analyser av tidigare tågplaner 
samt marknadsundersökning med tilldelningsprocessens aktörer , utmynnande i 
publicering av reservkapacitet i lämp ligt for um (t.ex. Järnvägsnätsbeskrivningen)  
2) reservering  av kapacitet i samband med ansökan av ka pacitet, samt  
3) avrop/tilldelning med reservkapacitet  under tågplanens genomförande inklusive under 
processteget K ompletterande ansökningar .  
2.6.1  Identifiering av reservkapacitetsbehovet  
Fas 1 i Figur 10 omfattar olika sätt att identifiera omfattningen av den reservkapacitet 
som skall reserveras , både geografisk avgränsning  och tid . I stycke 2.3.3  beskrivs flera 
aspekter av svårigheter, möjligheter och metoder att identifiera omfattningen på 
reservkapacitet. Två huvud aktiviteter finns i denna fas : 
 
38 Se RIT – Reservkapacitet i tilldelningsprocessen: Under lagsrapport  2 för en utförligare beskrivning och 
analys av ansatserna  
 37 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  • dels statistisk analys , inkluderande maskininlärning och/eller klustringsa naly,  av 
tidigare tågplaner med avseend e på var tillkommande ansökningar under 
tågplaneperioden brukar ske, se stycke 2.4.1  
• dels intervjuer med marknadens aktörer  vilket kan ses som en form av 
marknadsun dersökning , se stycke  2.4.2 . 
Resultatet av  denna  första fas i Figur 10 i den föreslagna processen är en identifierad 
mängd kapacitet läm plig att avsättas och kommuniceras inför händelsen ”ansökan om 
kapacitet” i tilldelningsprocessen.  
2.6.2  Att reservera kapacitet  
I fas 2 reserveras r eservkapacitet genom den årliga tilldelningen. Flera möjliga 
representations alternativ är möjliga och har dels r edovisats i denna rapport, dels 
redovisats i tidigare underlagsrapporter39. Projektet rekommenderar att ett 
tågläges liknande objekt kallat kapacitets reservation  skapas . I dess enklaste 
representationsform är d essa objekt liknande  ett operativt tågläge med den skillnaden 
att de  
• Inte har en transportuppgift utan motiveras utifrån behovet av reservkapacitet , 
framtaget i den första fasen presenterat i stycke 2.6.1 . 
• Infrastrukturägaren är förvaltare av kapacitetsreservationen till dess att en nyttjas i till 
ett tilldelat tågläge  
• Då de nyttjas till ett tågläge så ges de ett (operativt ) tågnummer i tilldelningen (dvs de 
har inte ett operativt t ågnummer vid reservationen). Detta för att kunna omvandla 
reservationen till olika tilldelade tåglägen  med o lika tågnummer  för olika gångdagar 
under tågplaneperioden.  
• Utsträckningen definieras av det reservkapacitetsområ de (trångsektorsområde ) där 
trängsel befaras och stor nytta med reservkapacitet k an förutses.  
Resultatet från processteget är en mängd kapacitetsreservationer40, där var och en har 
en identitet och kan avropas av aktör då ett tågläge söks  i korttidsprocessen . Dessa 
publiceras i lämpligt for um, t.ex. Järnvägsnätsbeskrivningen , med relev anta  para -
metrar  för att kunna avropas  t.ex. gångtidsprestanda , begränsningar i längd och vikt  
samt det  värdemässiga  gränsvärde som är aktuellt för kapacitetsreservationen . 
2.6.3  Att avropa  kapacitet  
Skeendet  i detta processteg  har likheter med marknader som karakteriseras av ”stötvis” 
efterfrågan men där vissa beteenden är återkommande och därmed i viss utsträckning 
möjliga att förutse. Inför projektet RIT och parallellt med detta pågår forskningsarbete 
inriktat på olika metode r baserade på dynamisk prissättning41,42. För dessa gäller att 
 
39 Aronsson, M., & Kjellin, M. (2022). RIT – Reservkapacitet i tilldelningsprocessen : Underlagsrapport 2. 
40 Detta kan i en framtid även vara mer abstrakt beskrivning av kapacitet, t.ex. beroende på att successiv 
planering tillämpas och det är förmågan att omvandla den avsatta reservkapaciteten till tågläge som är 
det viktiga, inte att det är ett läge i sig.  
41 Svedberg, V. (2018). Towards optimal railway track utilization based on societal benefit (Licentiate 
dissertation, Linköping University Electronic Press). https://doi.org/10.3384/lic.diva -150995   38 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  frågan om avsättande av kapacitet i förväg är viktig liksom frågan om vad kapacitet är, 
det vill säga representation av kapacitet genom processen.  
Genom processen för framtagning av omfattningen av reservkapacitet  i processens  
första steg (se stycke 2.6.1 ) finns ett gränsvärde  för bokning av reservkapacitet i 
korrtidsprocessen baserat på de kostnader som omgivande årsvis t sökt trafik fått ta.  
Beroende på vilken av de representationsformer som valts (se stycke 2.3.1  och 2.6.2 ) är 
avropande mer eller mindre omfattande i arbete. Förslaget från projektet är som 
tidigare argumenterats för i form av kapacitets reservationer  och d et tågläge som söks i 
korttidsprocesse n, med avropa nde av  den avsatta kapacitet sreservationen,  måste 
överträffa detta gränsvärde.  Detta säkerställer att den transport som genomförs  med  
kapacitetsreservationen är tillräckligt värdefull för att reservationen i den årliga 
processen var korrekt att göra.   
Det måste vara enkelt att jämföra gränsvärdet för kapacitetsreservationen med det i 
korttidsprocessen sökta tågläget, både för sökanden och för infrastrukturförvaltaren i 
samband med ansökan och tilldelning av tå gläget  inklusive avrop och bokning av 
kapacitetsreservationen.  Förslaget från projektet är att i värderingen görs för en 
gångdag även om ansökan gäller för flera, eftersom avgörandet inte har att göra mellan 
två tåglägen som schemaläggs  samtidigt utan är e n kontroll av att de tilldelade 
tåglägena  i kapacitetsreservationerna är tillräckligt värdefulla f ör att kapacitets -
reservationen gjordes under långtidsprocessen . 
Har kapacitetsreservationerna  representerats med fasta tider , liknande (operativa) 
tåglägen  i dagens tilldelning  (dvs med fast tidtabel l), nyttjas kapacitetsreservationen 
genom att denna används i det sökta tågläget, efter kontroll av att det sökta tåglägets 
värde överskrider gränsvärdet för kapacitetsreservationen  samt att gångtids -
egens kaperna och and ra restriktioner är uppf yllda . De tta liknar förfarandet med 
(operativa) tågnummer vilka har en fast tidtabell hela året och kan sättas ihop till 
kedjor vilka formar ett huvudtågnummer (”tåg”). Detta är den enklaste 
representationsformen vilken i princip redan idag används i Skåne vid akut a ändringar 
i operativt skede, men ger samtidigt minst flexibilitet för sökande och därmed lägst 
attraktivitet , risken är förhållandevis stor att kapacitetsreservationen egentligen inte 
passar den sökande . 
Har kapacitetsreservationen  gjorts mer flexibe l genom att man har ska pat en ram eller 
en mer abstrakt möjlighet att lägga in ett tågläge då det söks i korttidsprocessen (t.ex. 
avgångstid inom ett tidsfönster)  är processen mer komplicerad eftersom 
kapacitetsreservationerna inte finns som avropbara delar av tåglägen direkt i 
tågplanen. Flexibiliteten  kan dock leda till attraktivare korttidståglägen basera de på 
kapacitetsreservationer , framför allt i kombination med Successiv planering. Projektet 
rekommenderar dock detta  först då den enklare formen av reservation med 
tåglägesli knande objekt  prövats ett tag  på områden där en enklare formen av 
reservation är tillrä ckligt attra ktiv. 
 
42 Broman , E. Eliasson , J. A Pricing Mechanism för Sequential Ca pacity Allocation , manuskript  erhållet 
2022 -06-29.   39 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  3 RIT och koppling till TTR  
TTR , Timetabling and Capacity Redesign , är ett projekt syftande  till en ny 
kapacitetstilldelnings process , ensad i E uropa,  för kapacitetstilldelning på järnväg. TTR 
delar  upp kapaciteten i flera kund segment  (trafikslag ), vart och ett  syftande till att 
attrahera olika kundgrupper med olika fram förhållningsbehov . Både förplanerade 
tåglägen  ingående  i ett utbud samt möjlighet att söka skräddarsydda tåglägen 
förekommer . I TTR ingår också  för svenska förhållanden  helt nya type r av kapacitets -
tilldelning, t.ex. reservation av kapacitet  för flerårig tilldelning samt löpa nde under 
tågplanens genomförande. Allt detta ställer stora krav på förmågan att representera 
kapacitet, både för e och efter ansökan om kapacitet från de kapacitetsökande  företagen , 
mellan olika segment  samt  över tid.  
Eftersom RIT studerar reserv ering  av kapacitet föll det sig naturligt vid projekt -
specifikationens utformning att projektet RIT skulle delta som stö d i det nationella  
projektet TTR Sverige s expertgrupp samt söka kopplingar och överföra erfarenheter 
mellan RIT och TTR.   
3.1 Sammanfattning av TTR s innehåll  
I TTR s process  delas framtagandet av en  tågplan upp i två huvudskeden, ”Advance 
planning” (AP) och ”Request and Allocation” (R&A).  Den grundläg gande filosofin är 
att AP skall dela upp kapaciteten i segment samt, i förekommande fall, skapa ett utbud 
av förallokerade tåglägen. Steget R&A som kommer efter AP skall, i princip, boka 
kapacitet  baserat på resultatet från AP både då det gäller förplanerade tåglägen och 
genom kapacitetstilldelning ”på vanligt vis” (skräddarsy så långt möjligt enligt 
sökandens önskemål).  
 
Figur 11 Schematiskt flöde för TTRs skeden43 
 
43 Hämtad från Timetabling an d Capacity Redesign  (TTR) – Description pf the Timetabling and Capacity 
Redesign Process, version 2.00,  
https://cms.rne.eu/system/files/long_description_of_the_ttr_process_v2.0_2. pdf, hämtad 2022 -10-18 
 40 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  3.1.1  TTR processbeskrivning  
För sv enskt vidkommande är framför allt delarna i AP nytt. Idag sker ingen detaljerad 
prognostisering  av infrastrukturägaren  av framtida trafik i termer av tågläge n44, 
framför allt ingen förplanering av tåglägen i ett ”färdigt” utbud då detta är olagligt 
enligt den svensk a järnvägslagen. Likaså kan Trafikverket inte segmentera kapaciteten 
på det sätt som TTR föreskriver då detta inte heller är tillåtet . Således behövs 
förändringar i svensk lagstiftning för att skapa förutsättningar för att implementera 
TTRs process.  
AP bes tår i sin tur av två parallella huvudspår, trafik och TCRs ( Tillfälliga  
kapacitetsrestriktioner) samt tre skeden vilka syftar till att gradvis ringa in vilken trafik 
som förutses bedrivas en typisk dag och hur den påverkas av schemaläggningen av 
TCRs. De t re skeden a är 
• Kapacitetsstrategi n som  syftar till att beskriva förändring i kapacitet (positiv eller 
negativ) och vilka brister i kapacitet som därav uppstår samt vilka åtgärder som därför 
planeras vidtas (kan betyda förstärkningsinsatser men även planeringsstrategier för 
schema läggningen). Viktig input är vilka TCRs som kommer vara aktiva under perioden. 
Resultatet är en beskrivning av huvudprinciperna för användningen (planeringen) av 
tillgänglig kapacitet som underlag för den senare kapacitetsmodellen.  
• Kapacitetsmodellen  som  syftar till att per linjedel  dela upp tillgänglig kapacitet i 
segmenten årlig tilldelning (resandetåg och godståg, volym/andel), andel tåglägen i 
Rolling pla nning (RP), andel ad hoc -tåglägen (inkluderande reservkapacitet och 
oplanerad kapacitet) samt servicefönster och TCRs. Resultat et är ett underlag för nästa 
processteg, kapacitetsutbudet, bestående av ”modulariserad”/diskretiserad 
kapacitets användning över tid som även den är diskretiserad. En viktig del i 
processteget utgör ”Capacity Needs Announcement”, CNA, i vilket järnvägsföre tagen 
och andra sökanden utrycker önskemål om framtida kapacitet. Kapacitetsmodellen är 
IMs svar på CNA samt även IMs egen prognos för kommande trafik. Kapacitets -
modellen använder kapacitetsstrategin och överför  denna i grova ”produkttyper” per 
linjedel f ördelade över tid.  
• Kapacitetsutbud et som konkretiserar modellen i ett faktiskt utbud bestående av 
kapacitet för årlig tilldelning (förplanerade lägen samt fri kapacitet för skräddarsydda 
tåglägen), kapacitet för RP (förplanerade tåglägen som ”skyddas” , safeguarded , samt 
kapacitetsband med skyddade RP -lägen i), ad hoc -kapacitet (skyddade förplanerade 
tåglägen, kapacitetsband med skyddade ad hoc -lägen samt oplanerad kapacitet) samt 
negativ kapacitet (kända och publicerade TCRs samt servicefönster att nyttja för 
mindre TCRs).  
Huvudspåret för TCRs har sina egna processteg. TCRs delas in beroende på storlek och 
påverkan på trafiken och delas in i Major, High, Medium och Minor i enlighet med 
Figur 12. 
 
44 För investering i framtida infrastruktur samt för långsiktigt underhåll sker en viss modellering av trafik 
men den är på en högre och mer schabloniserad nivå, och ofta avgränsad till ett snävare område. Likaså 
genomför Trafikverket  transportprognoser men dess huvudresultat rör volymer på årsbasis snarare än 
vilka tåglägen som skall planeras för.   41 
Figur 12 Klassificering av TCR med avseende på dess påverkan på trafiken  
Ett mer detaljerat sätt att beskriva processen att ta fram varje års tågplan enligt TTRs 
process ges i  Figur 13. De olika processtegen finns inlagda längs Y -axeln och 
kalendertid längs med X -axeln. På det sättet illustreras hur varje tågplan åren innan 
initieras och genomlöper de olika processt egen i AP.  
 
Figur 13 Kopplingen mellan TTRs  processteg och kalendertid. De viktigaste händelserna finns 
inlagda övers i figuren med referens ned till respektive processteg.  
I Figur 13 är huvudhändelserna för t ågplan TXX+5 inlagda i figuren. Notera att Rolling 
Planning som finns inlagd i rad 3 gäller när första RP -tågläge med start vid X  i 
tågplanen TXX+5  kan allokeras dvs. X -4 i den årliga processen  för TXX+5 .  
Eftersom ett RP -läge kan finnas upp till 36 månade r så betyder det att tidigare års 
redan tilldelade tåglägen finns med som ett arv in i nuvarande tågplan. Det illustreras i 
med den lila pilen i  Figur 14. Ett tågläge som finns i tågplan TXX +5 kan ha tilldelats 
 42 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  redan i tågplan TXX +2 och ansökts sent i tågplan TXX +1. Påverkan av detta är 
illustrerat med den lila vertikala pilen i  Figur 14, samtidigt som processteget att ta fram 
kapacitetsmodellen för TXX +4 (vid dess relativa tidpunkt X -36) så sker tilldelning av 
ett tågläge som sträcker sig in i TXX +4.  
För TCR -processen finns ett liknande skeende när det gäller fördelning av vilka TCRs 
som skall genomföras vilket år. Även här sker en gradvis förfining, från att identifiera 
behovet, fördela dessa över de olika åren i planeringshorisonten med avseende på 
upprätthållandet av produktionskapacitet (trafik) samt fördelning på tillgängliga 
resurser (entreprenörer, avtal mm) till faktisk schemaläggning av insatser över ett 
specifikt år.  
 
Figur 14 Kopplingen mellan TTRs process och kalende rtid samt påverkan från reservationen av 
ett RP -tågläge som sträcker sig över tre år  
Vid varje tillfälle finns således 6 tågplaner aktiva i planeringsfönstret i olika processteg, 
från tidiga aktiviteter i kapacitetsstrategin till pågående genomförande.  
Att tilldela kapacitet som sträcker sig över flera tågplaner ställer stora krav på förmågan 
att både reservera tillgänglig kapacitet i segment och att skydda (”safeguard”) tilldelad 
kapacitet i RP samt för effektiv hantering av TCRs. Det ställer också stora k rav på 
infrastrukturägaren att kunna förutse framtida trafik, liksom att värdera de 
ansökningar som denne är på väg att tilldela gentemot prognosticerade framtida 
ansökningar av tåglägen, var sig det gäller RP -tåglägen giltiga över flera år eller årlig 
tilldelning ställt mot framtida RP -lägen. Här finns stora utmaningar vad gäller 
segmenteringen (omfattning, representation och värdering) liksom för varje enskilt 
tågläge (representation och värdering).  Här ser projektet att  liknande objekt som det av 
RIT föreslagna planer ingsobjektet kapacitetsreservation komm er att spela en viktig  
roll. 
3.1.2  Segmentering av kapaciteten  
Kapaciteten för en tågplan segmenteras i  
• TCRs, Tillfälliga  kapacitetsbegränsningar,  
 43 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  • Årlig tilldelad kapacitet  
o förplanerade tåglägen,  
o ej förplanerad (såsom det fu ngerar idag i Sverige),  
• Rolling planning  
o kapacitet till nya RP -tåglägen  
o redan befintlig tilldelade RP -tåglägen från föregående period och som sträcker 
sig in i detta års tågplan.  
• ad hoc -kapacitet  
o Reservkapacitet  
o Oplanerad kapacitet  
Syftet med kapacitetsmodellen är att, per linjedel, fastslå hur mycket kapacitet som 
skall ges till respektive segment. Någon tydlig mätbar enhet för ”kapacitet” finns 
egentligen inte, det är inte klarlagt exakt hur kapacitet skall mätas i något av skedena 
för tr afik och TCRs  utan kapacitet anges som antal tåglägen av en viss typ en viss 
timme.   
Stora och mycket stora TCRs har dock redan i kapacitetsstrategin i praktiken tilldelats 
kapacitet då syftet med strategin bl.a. är att ta hand om principerna för hur trafi ken 
skall hanteras vid större avstängningar.  
3.1.2.1  TCR  
TCR s delas upp i fyra klasser : Major, High, Medium och Minor impact TCR , se Figur 
12. Vilken klass som varje TCR placeras  i beror av dess trafikpåverkan samt antal dagar 
som påverkan sker.  Trafikpåverkan räknas i strukna, omledda eller ersatta av 
alternativa transportslag , således  egentligen inte  t.ex. hastighetsnedsättning , enligt 
tabell en i Figur 12 som beskriver klassificeringen45. 
Noterbart är att denna klassificering inte talar i absoluta termer  vilken kapacitet som 
faktisk omfattas  av kapacitetsrestr iktionen , utan det är en definition som relaterar 
trafik som inte kan genomföras i förhållande till en tänkt normalkonsumtion (trafik) på 
aktuell sträcka.  Man skall här notera att klassificeringen görs på en av IM bedömd 
framtida ansökt trafik på spårom rådet , om ingen kapacitetsrestriktion skulle finnas.  
Det är i förhållande till denna bedömning som ett TCR skall klassificeras. Det betyder 
vidare att IM måste ha en ganska klar bild av hur en sådan trafik är tänkt att genom -
föras för att kunna göra en god bedömning av hur stor påverkan  från detta TCR  samt 
kombinatoriska effekter från andra TCRs  blir.  Omled ningar kan ju leda till högre 
kapacitetsutnyttjande på andra platser än där arbetet pågår och detta i sin tur påverka 
hur och när andra TCRs bör läggas . Ett k apacitetsmått  behöver stödja kal kyler och 
analyser som gör det möjligt att bedöma relationen  mellan  kapacitet reserverad för 
trafik och  kapacitet reserverad för TCR s. 
RNE beskriver kapacitetsuttag et för TCRs  i termer av yta i en tidtabellgraf, vilket 
stödjer att ”yta i grafen” är ett mått som  är intressant att utveckla vidare som ett 
 
45 Hämtad från Timetabling an d Capacity Redesign  (TTR) – Description pf the Timetabling and Capacity 
https://cms.rne.eu/system/files/long_description_of_the_ttr_process_v2.0_2.pdf , hämtad 2022 -10-18  44 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  kapacitetsmått, såsom beskrivits i en annan rap port46 framtagen delvis inom detta 
projekt .  
3.1.2.2  Årlig förplanerad kapacitet  
Årlig förplanerad kapacitet utgör utbudet i termer av redan planerad trafik. Detta är det 
tänkta skelettet av trafik  i tågplanen. All trafik som kan förutsägas  med stor säkerhet  
skall  kunna förplaneras och ingå i utbudet.  
3.1.2.3  Årlig  ej förplanerad  kapacitet  
Den årligt ej förplanerade (”fria”)  kapaciteten motsvarar hur kapacitetstilldelningen i 
Sverige går till idag. Hur stor detta delsegment skall vara och hur det samspelar med 
kapaciteten allokerad till de årligt förplanerade tåglägena återstår att reda ut , men 
dessa två är tänkta att tillsammans ta hand om den årligt tilldelade trafiken  och ingå i 
detta segment . 
3.1.2.4  Kap acitet för Rolling planning  
För RP -segmentet för nästkommande period så föreslår  TTR att kapacitet skall 
reserveras genom så kallade kapacitetsband , vilket är e tt definierat område i geografi 
och tid där viss kapacitet skall sparas och säkerställas att finnas t illgänglig för RP. Ofta 
är detta illustrerat med ett antal (fasta) tåglägen inritade i ett tidsfönster om fattande  
några timmar  där även utbudet av förplan erade tåglägen finns med . Det finns dock 
inget som säger att detta skall vara fasta tåglägen utan poängen är att utfästa en garanti 
att ett antal tåglägen  kan skapas i RP -segmentet efter den årliga kapacitets -
tilldelningen. Således skulle RP -tilldelning som helhet kunna baseras på successiv 
tilldelning med möjlighet att justera årligt tilldelade tåglägen inom ramen för deras 
avtalsvillkor för att möjliggöra ett tillräc kligt antal RP -tåglägen.  
Notera att RP -segmentet har sina  alldeles egna processer att tilldela trafik som löper 
parallellt med den årliga. Det betyder att kapacitet kan tilldelas i RP -segmentet 
parallellt med t.ex. årlig tilldelning. För att detta skall fu ngera så krävs att det dels finns 
ett kapacitetsbegrepp som är mätbart och översättningsbart till tåglägen, dels finns 
möjlighet att reservera och dela upp kapaciteten, dels veta hur olika kapacitets -
konsumerande ”objekt” samspelar  eftersom det ofta uppstå r ”ställtid” mellan olika 
tåglägen från olika segment  och därmed konsumera s ytterligare en del kapacitet.  
Det sägs egentligen inte hur specifik RP -kapaciteten skall vara  eller mätas , det finns i 
försla get både mer eller mindr e fasta tåglägen ( ”slots ”) och ”fri” kapacitet.  Om det finns 
ett mer abstrakt kapacitetsbegrepp så skulle avsättningen av kapacitet till RP -
segmentet kunna göras i termer av ”kapacitetsenheter ”. 
3.1.2.5  Ad hoc -kapacitet  
Ad hoc -kapacitet blir i TTR riktad mot akut avhjälpande behov och inte som idag i 
Sverige omfattande all tilldelning som sker efter faststäl lelsen . Hur stor denna skall 
vara är en mycket svår uppgift att beräkna , det mot svarar svårigheten att klargöra 
omfattningen av reservkapacitet som rapporterats i detta projekt , men viss ledning 
 
46 Aronsson, M., (2022). En not om att mäta kapacitet på järnväg. RISE rapport 2022:116   45 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  borde kunna gå att få genom erfarenhet från  tidigare tågplaner. Genom 
kapacitet sstrategin kan detta ”segment” delvis ökas från den nominella nivån om 
kännedom om stora arbete inom ett visst område finns. Man kan anta att då avsteg från 
”hur man brukar göra” kan leda till vissa störningar i trafiken . 
3.1.3  Reservering  
TTR bygger på att bejaka de olika trafikslagens olika behov och dessa är väsentligen 
olika vad gäller framförhållning samt även t.ex. tidskänslighet och gångtid. TTR gör 
detta genom att grovt indela trafikefterfrågan i segment och tilldela ka pacitet till dessa. 
Tanken är därefter att tilldelning av kapacitet sker inom segmenten. Om tilldelningen 
av kapacitet till segmenten kan ändras , t.ex. då förutsättningar ändras  under processen , 
är inte klarlagt.  
Detta betyder t.ex.  att RP -segmentet i huvudsak är tänkt för  trafik med större 
förändringsbehov och mer dynamik, såsom ett antal  godstågstrafik behov . Syftet är att 
tågläge skall sökas och fås då affär har tecknats med transportköpare, och inte 
spekulativt i en årlig process. Likaså skall man då affären är klar kunna söka och få 
tågläge för mer än  ett år. Detta för att kunna säkerställa erbjudandet till 
transportköparen över hela kontraktsperioden.  
RP-segmentet ger upphov till två olika typer av reserveringar,  dels för den redan 
utlovade trafiken från tidigare  tågplane r (trafi k tilldelad för flera år) och  dels för det 
prognosticerade behovet. Det  sistnämnda kan delvis vara svårt att förutse, vilket 
studier gjorda i projektet visar47. 
3.1.4  Flera IMs  
Vad som ovan sagts gäller processen för ett lands kapacitets tilldelning och -planering. 
Ett stort syfte med TTR är att synkronisera användningen av järnvägs kapaciteten 
mellan länder så att största möjliga nytta uppstår i ett europeiskt perspektiv. Detta 
ställer krav på kommunikation , förhandling och komprom issande i de olika skedena 
ovan så att IMs kan säkerställa goda möjligheter för internationell trafik. Flera problem 
uppstår på m ellanstatlig nivå, exempel utgör:  
• Transittrafik kan två stater vinna mycket på, medan den tredje staten liggande mellan 
inte får någon nytta av de transiterande transporterna medan dessa påverkar den 
inhemska trafiken.  Hur skall den prioriteras och värderas?  
• Vem skall agera medlare och domare vi d resurskonflikter och/eller ineffektiv allokering 
av t.ex. TCRs på olika sidor om en gräns?  
• Hur skall internationell trafik värderas (samhällsekonomiskt) då den rör sig mellan flera 
länder?  
• Kan/skall IMs utväxla ersättning mellan varandra vid t.ex. en inf rastrukturutbyggnad 
som avhjälper resursbrister i ett annat land?  Hur skall kos tnader fördelas mellan lä nder 
för underhåll och investering när ett land tjänar mer på åtg ärderna än ett annat?   
 
47 Aronsson, M., & Kjellin, M. (2022). RIT – Reservkapacitet i tilldelningsprocessen : Underlagsrapport 2. 
Hämtad från http://urn.kb.se/resolve?urn=urn:nbn:se:ri:diva -59299   46 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  Dett a utgör exempel på frågeställningar som komplicerar en samordnad process inom 
hela Europa. För att delvis råda bot på detta har TTR identifierat behovet av en 
mellanstatlig ”agent” , en ”International Leading Entity ” som kan agera medlar e och 
avgöra tvister  IMs emellan . 
3.1.5  Kapacitet  
De olika huvudfaserna i TTR bildar en överordnad process,  se Figur 11: 
1) kapacitet sstrategi  
2) kapacitetsmodell  
3) kapacitetsut bud 
4) kapacitets tilldelning  
Resultatet från varje processteg är i huvudsak en beskrivning av hur kapaciteten har 
fördelats mellan olika ”objekt” som finns i just det processteget (segment, tågtyp, antal 
tåglägen  av en viss sort), i förekommande fall i termer av ett ut bud av mer eller mindre 
färdiga förplanerade tåg lägen e ller ”slots” samt ”fri” kapacitet (inom segmentet).  
Den kapacitet som dessa ”objekt” konsumerar måste kunna utryckas. För 
nästkommande processteg behöver  resultatet från föregående steg vara till hjälp i den 
fortsatta utvecklingen  av tågplanen, annars är meningen med resultatet från det 
tidigare steget förfelat och inte till  fortsatt nytta. T.ex. är resultatet av kapacitets -
modellen en segmentering av kapaciteten i utbud (förplanerade tåglägen samt 
oplanerad kapacitet inom utbudet) , Rolling planning (Likaså förplanerade tåglägen 
samt oplanerad men reserverad kapacitet), ad hoc  samt TCRs. Utbudet formas sedan 
inom sitt segment och detta är skilt från t.ex. Rolling Planning -segmentet. Söks ett läge 
inom Rolling Planning så fortsätter tågläg et finns inom Rolling planning, det byter inte 
segment från år till år om det är flerårigt tilldelat.  
För att kunna planera, reservera, värdera och tilldela kapacitet så behöver vi således 
definiera vad kapacitet är: Hur den representeras, hur den mäts och hur den ka n 
värderas. Generellt används begreppet kapacitet för att utrycka en förmåga , t.ex. kan 
det (i allmänna termer) vara lyftförmåga t.ex. en hiss eller innehålla eller överföra 
något per tidsenhet tex. ström i en kabel. Kapacitet används för att åstadkomma nå got, 
t.ex. en förflyttning av last eller material, framställa produkter etc.  
Kapacitet skall inte sammanblandas med produktivitet. Medan kapacitet är en förmåga 
att producera (skapa) något så är produktivitet hur mycket resultat som skapats (per 
tidsenhet) . Kapacitet är således en ”tillgänglig och abstrakt tillgång” eller insats som 
görs för att åstadkomma produkter eller tjänster.  
I sin allra enklaste form mäts kapacitet och produktivitet med samma enhet, t.ex. 
producerade enheter per tidsperiod. Ofta är dock sambandet inte direkt, t.ex. kan en 
betongpump ha en kapacitet av X liter (ton) per timme medan resultatet sällan uttrycks 
som antal liter (ton) betong som förflyttats utan resultatet uttrycks istället som 
byggdelar som färdigställts (efter vibrering och att betongen brunnit) eller inbyggd 
mängd betong i byggnadsverket.  
Eftersom tåglägena är så pass olika så fungerar ett kapacitetsmått som likställs med 
produktivitet i termer av antalet producerade tåg dåligt. Antal tåg per timme är helt 
enkelt inte et t adekvat mätetal för kapacitet då tåglägen ännu inte är kända och en hel  47 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  del kapacitet ”går förlorad” i olika väntetider (pga. mötes - och förbigångs hantering , 
bufferttider mm ) och ställtider (pga. heterogen trafik). Det behövs således ett mått som 
kan representera inte bara tåglägen utan de n nödvändiga ”mellanliggande” kapacitets -
konsumtion då ett tåg produceras, dels kan värderas och ställas mot annan användning 
t.ex. i kapac itetsmodellen då trafik  i olika segment skall ställas mot varandra.  
I kommersiella sammanhang används vinst för att avgöra t.ex. prioritering mellan olika 
produkter  eller produktslag  medan t.ex. användningen av statliga tillgångar skall 
värderas samhälls ekonomiskt. Frågan om att hantera och mäta kapacitet är mycket 
mer central i TTRs processbeskrivning än den är i den kapacitetstilldelningsprocess 
som finns idag . Enda gången som kapacitetsanvändningen är en kompromiss och 
måste värderas är då förslaget till tågplan tas fram med avslutande fastställelse. I 
nuvarande kapacitetstilldelningsprocess är  varje tågplan i allt väsentligt en 
vattenfallsmod ell: Dialoger, samråd, järnvägsnätsbeskrivningen, det mesta som skapas 
inför tågplanen är be gränsat till just den tågplanen .  
I de följande styckena tas frågan om att mäta kapacitet samt att värdera kapacitet upp.  
3.2 Att mäta kapacitet och kapacitetsåtgång  
En grundläggande skillnad i TTRs A dvance Planning gentemot kapacitetstilldelnings -
processen som den ser ut idag är att en stor del av planering och schemaläggning görs i 
förväg, bereds, inom Advance Planning , AP.  Då AP genomförs finns ännu  inte några 
ansökningar att basera planeringen av trafik på. Det betyder att planeringen inte sker 
på de faktiska tåglägena som är sökta, utan på ett material som dels består av 
information från aktörerna i form av  Capacity Needs Announcement , CNA , dels på 
erfarenhet (statistisk material) från tidigare  tågplaner, dels på transportbehovs -
prognoser (IMs egna eller andra prognoser) . CNA är informati on om kapacitetsbehov 
från aktörerna vad de ser sig behöva i utbudet då de ansöker, och skul le ku nna 
innehålla allt från önskemål om detaljerade tåglägen till vaga uttalan den om framtida 
kapacitetsbehov.  
Det finns anledning att tro att regionala kollektivtrafikmyndigheter kan specificera 
ganska väl vad de vill ha, och dessutom inte har något emot att göra detta till offentlig 
handling då de inte konkurrerar med någon inom samma segment. Däremot ä r det 
troligt att kommersiella aktörer inte vill specificera så exakt vad de vill ha  och riskera 
att offentliggöra detta. Det är inte ens säkert  de själva kan göra detta så lång tid i förväg 
då de måste vara följsamma med  marknadens behov. Det betyder att dessa helst skall 
ges möjlighet att ge vagare kapacitetsbehov.  
Även om CN A kan göras på basis av  framtida  tåglägen så skulle även behovet kunna 
uttryckas på annat sätt. Det är hur som helst klart att ett detaljerat schema  med 
samtliga tågordningar lösta, såsom förslaget till tågplan utgör  i dagens process , inte kan 
tas fram och  fixeras i  kapacitetsmodell en och inte troligt heller till  kapacitetsutbudet 
eftersom det råder osäkerhet kring exakt hur ansökan om tågläge kommer falla ut. Det 
behövs ett annat sätt att mäta, räkna och fördela kapacitet under Advance Planning 
fram till dess att samtliga aktörer genom Ansökan om kapac itet har sökt i tid 
konkretiserade tåglägen. Detta säger dock inte att TTRs process inte kan ge ett bättre 
resultat än nuvarande process, det säger istället att IM måste skaffa sig adekvata  48 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  metoder för representation, värdering och reservation så att en gradvis förfining av 
tågplanen kan genomföras i TTRs proces steg.  
Vidare så innehåller segmentet Rolling Planning en inte försumbar mängd kapacitet 
vilken skall schemaläggas först senare då den söks under tågplanen s genomförande. 
Detta ställer också krav på att den fastställd a tågplanen är flexibel nog att erbjuda 
attraktiv kapacitet i segmentet Rolling Planning . Denna kapacitet kan vara mer eller 
mindre förplanerade tåglägen, men effektivaste tåglägena kan nog erbjudas om 
kapaciteten i Rolling Planning inte är låst på förhand  till fasta tåglägen. Detta talar för 
en kombination av Successiv planering och generellt sparad kapacitet  genom 
kapacitetsmodellen , -utbudet och årsvis tilldelningen . 
Vi har i en separat rapport48 föreslagit ett alternativt sätt att representera  och mäta  
kapacitet som passar för de processteg som hanterar osäkerheten rörande den exakta 
planeringen av tåglägena i tid. Syftet har varit att söka ta höjd för heterogen trafik utan 
att skapa ett detaljerat schema. Kapacitetsbegreppet bygger på ytan som ett tågl äge tar 
upp i tidtabellgrafen (Marey -grafen) och har således enhet som baseras på sträcka 
multiplicerat med tid, t.ex. kilometerminut , se Figur 15.  
 
Figur 15 Ett tågläges kapacitetskonsumtion på ett signalblock (mörkare fyrkant) och dess 
tidsfönster inom vilket det kan komma att sökas  
Tanken är att ta fasta på att ett tågläge  vars tågtyp och prestanda  ofta är ganska kända 
men avgångstiden på linjedelen ä r okän t alltid konsumerar en viss kapacitet för att 
genomföra transporten från utgångsstation till slutstation på linjedelen , oavsett när det 
avgår  i tid . Denna kapacitetskonsumtion kan då fördelas över det tidsfönster inom 
vilket transporten är attraktiv  att genomföra , se Figur 16. 
 
Figur 16 Fördelning av kapacitetskonsumtion över tidsfönstret  
Denna fördelning görs för samtliga tåglägen och aggregeras i en graf vilken då visar hur 
den prognosticerade kapacitetsåtgången fördelar sig över tid, inklusive den osäkerhet 
som finns inlagd i tidsföns tren.  
 
48 Aronsson, M., (2022). En not om att mäta kapacitet på järnväg. RISE rapport 2022:116  
 49 
Figur 17 Två mötande tåglägen med motsvarande kapacitetsåtgång över tidsfönstret  
Den aggregerade kurvan visar på attraktiviteten hos kapaciteten på linjedelen över tid. 
Till denna kurva skall tillägg göras för hur heteroge nt kapacitetsbehovet, dvs. hur 
mycket kapacitet som krävs för att trafiken byter riktning (enkelspår) samt hastighet 
(heterogen trafik). Vid mycket blandad trafik måste mer kapacitet avsättas för att 
möjliggöra hastighetsförändring och möten än då trafiken  är mer homogen.  
Resultatet av en sådan beräkning kan sägas utgöra en Kapacitets användnings plan , dvs 
en prognos över hur kapaciteten är tänkt att används över tid49. Denna har stora 
likheter med den modell som TTR tagit fram för kapacitetsmodellen.  
En k apacitets användnings plan görs för det som betraktas som en resurs med kapacitet, 
t.ex. vardera riktningen för ett dubbelspår, båda riktningarna för ett enkelspår, samt för 
linjedelar mellan förgreningar i nätet. Mötes - och förbigångsstationer möjliggör h ögre 
Då tåglägen i ett fastställt schema möts och eller förbigås uppstår ställtid, dvs tid för att 
bromsa  och köra in på sidospår samt ” blockerade  ytor” i grafen som inte kan nås längre 
av andra tåglägen , se gul area i grafen i  Figur 18.  
  
Figur 18 Två mötande tåglägen med  ställtid visad och med  motsvarande kapacitetsåtgång 
inkluderande  ställtid  
Denna kapacitetsåtgång behöver också re presenteras i kapacitets användnings planen 
eftersom denna kapacitet är ko nsumerad på grund av rikt ningsbytet (i Lean kallad 
”nödvä ndig  spilltid ” eftersom denna tid måste avsättas för att åstadkomma 
riktningsbytet ), se Figur 18 Likaså behöver omfa ttningen av planerad overksamhet och 
oplanerad overksamhet (efterfrågad eller utan efterfrågan) hos resursen  representera s. 
Detta finns utförligt förklarat  för det föreslagna kapacitetsm åttet  i den separat a 
rapport en50. 
 
49 Ett annat namn för detta är kapacitetsbudget. Budget är dock en ekonomisk term vilket kan leda 
tanken fel i detta sammanhang då det inte är ekonomi vi avser utan hur uppdelningen och 
användningen av en begränsa d resurs görs.  
50 Aronsson, M., (2022). En not om att mäta kapacitet på järnväg. RISE rapport 2022:116  
 50 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  3.2.1  Exempel på kapacitetsanvändningsplan  
Följand e graf visar  ett exempel på en  möjlig kapacitetsanvändningsplan  för sträckan  
Lund -Arlöv , baserad på dag 75 (en torsdag) i tågplan T20. Denna plan skall i en verklig 
tillämpning av TTRs process baseras på CNA (dvs med input från aktörerna) samt på 
historiska data vilket inte e nbart skall baseras på en dag i en äldre tågplan, men vi 
använder detta för att illustrera metoden och även visa på hur mycket ställtid  som ingår 
i planen . Ställtiden består  väsentligen av skillnad en i hastighet mellan tåglägena samt 
tåglägen som stannar i  t.ex. Hjärup.  
 
Figur 19 Kapacitetsanvändningsplan fördelat på årsvis tilldelning (väsentligen resandetåg), Rolling 
planning (godståg) samt ad hoc  (tjänstetåg). Svart graf är ställtid, dvs tid som konsumeras eftersom 
trafiken är heterogen med olika hastighet och stoppmönster.  
För att åstadkomma Figur 19 har ett  generellt tidsfönster på +/ - 15 minuter använts  
kring varje tågläge . Detta bör givetvis anpassas , dels beroende på tågläge 
(transportläge), dels så att system av tåglägen som ingår i styv tidtabell fördelas 
likformigt över längre tid  (är perioden 15 minut er mellan tåg bör tidsfönster var a +/-7,5 
minuter och absolut inte överstiga 7,5 minuter då det överlappar med nästa tågläges 
tidsfönster i samma system ), dels bör långväga tåglägen ha större tidsfönster då dessa 
oftast kan förskjutas mer än regional - och lokaltåg.  
3.3 Att värdera kapacitet i Advance planning  
Dagens kapacitetstilldelning karakteriseras av att ”lagt kort ligger”, dvs. om kapacitet 
allokeras till någon verksamhet (trafik eller banarbete) så görs detta utan större hänsyn 
till vad som kan komma att  sökas därefter. Detta gäller både den årliga processen och 
korttidsprocessen. Om en sökande  önskar kapacitet för trafik så skall, enligt lagen, 
trafik allokeras så nära den sökandes önskemål som möjligt, i kompromiss med annan 
trafik i den årliga processen. Således finns egentligen inte incitamenten för att spara 
kapacitet till efterkommande ansökningar.  
Vidare är det svårt att uppskatta vad som kommer att sökas senare, vilket vi 
rapporterat om i denna rapport. Det är också ett risktagande att und anhålla kapacitet 
till senare behov då detta inte är i detalj känt. Sådant risktagande gör kommersiella 
aktörer  normalt med möjligheten att göra vinst, d en som i konkurrens förutspår 
marknaden bäst gör störst vinst. Men sådant risktagande är inte naturligt  för 
myndigheten, som tvärtom har monopol på kapacitet och dess tilldelning samt idag 
inte säljer kapaciteten utan tilldelar denna en ligt i förväg uppställda regler 
(transparens) till marginalkostnad. Det närmaste man kommer idag är kravet på 
trafikpåverka n då Trafikpåverkande åtgärder (TPÅ) läggs ut i TPÅ -processen och 
denna värdering kan påverka hur TPÅ:erna förläggs i tid.  
 51 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  Osäkerhet i underlaget och sannolikheter  för attraktiva framtida tåglägen  blir således 
naturliga komponenter i värderingen av både s egment och utbud. Å andra sidan skall 
det sägas att denna osäkerhet finns lika mycket idag, enda skillnaden är att den inte 
beaktas och därmed skapas ineffektiviteter i tågplanen som  samhällsekonomisk t kan 
vara inte obetydliga . Projektet har synpunkten att det är bättre att acceptera att det 
finns osäkerheter och söka finna metoder för att hantera dessa än att bortse från att 
osäkerhet finns i processen.  
3.3.1  Kapacitet sstrategi och värdering  
I TTR blir det nödvändigt med värdering i flera processteg. Redan i kapacitetsstrategin 
(X-60 – X-36) sker en motsvarande värdering som i TPÅ -processen då 
infrastrukturägaren skall värdera olika konfigurationer av arbeten och vilka 
konsekvenserna blir med omledningar/ändrat segmentering och utbud i grova drag.  
För att kun na svara på frågan om vilken trafik som kan tvingas ta annan väg eller i 
värsta fall ställas in under perioder behövs en värdering sfunktion . Denna  
värdefunktion som dels skall vara  transparent (det är en myndighet som utför den), 
dels ge ett värdefullt underlag til l nästkommande steg , kapacitetsmodellen inklusive 
Capacity Needs Announcement . Kapacitetsstrategin ligger  således  som grund för vilken 
kapacitet som infrastrukturägaren ser finns tillgänglig  i kapacitetsmodellen . Här är det 
viktigt att klargöra vad som avs es med ”kapacitet” samt hur denna skall vägas och 
värderas så att samtliga parter på ett konstruktivt sätt kan uttrycka krav och önskemål 
samt förstå vad som blir resultatet  och vilka restriktioner på kapacitet som de t inneb är. 
En mycket viktig del av kapacitetsstrategin utgör varseblivning mellan infrastruk tur-
ägarna om olika kapacitetsrestriktioner som planeras hos angränsande infrastruktur -
förvaltare. Tanken med kapacitetsstrategin är att redan här skall olika kapacitets -
restriktioner, åtminstone de större, synkroniseras så att internationell trafik påverk as 
så lite som möjligt. Det är en öppen fråga hur t.ex. värdering av internationell trafik 
nationell trafik skall värderas: det kan inträffa att kapacitetsrestriktioner behöver 
kombineras på ett sådant sätt att nationell trafik blir lidande till förmån för  bättre 
lösningar ”på andra sidan gränsen”51. Det är en öppen fråga hur denna typ av 
kolliderande önskemål skall hanteras. Inom TTR ser man att det behövs en s.k. 
International Leading Entity , ILE,  som kan fälla avgöranden, men denne behöver på 
samma sätt ett regelverk att hålla sig till som är givet på förhand (transparens).  
3.3.2  Kapacitetsmodellen  
Kapacitetsmodellen (X-36 – X-18) svarar på hur mycket kapacitet som avsätts till 
respektive segment per avgränsad del av nätverket. För att kunna svara på hur stora 
respektive segment skall vara måste dels begreppet ”kapacitet ” definieras, dels måste 
detta värderas för att en transparent och icke -diskriminerande segmentering skall 
kunna göras.  
 
51 Antag att trafik Malmö -regionen (t.ex. Malmö -Ystad) påverkas indirekt av banarbeten i 
Köpenhamnsregionen genom att de regionaltåg som kör mellan Köpenha mn och Malmö får annan 
”störd” tidtabell. Den samhällsekonomiska kostnaden för banarbetet i Köpenhamn tas då delvis av 
svenska pendlare mellan Ystad och Malmö.   52 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  Projektet ser att det arbete som presenterats i en separat rapport  om mätning av 
kapacitet52 kan utgöra en grund i arbetet med kapacitetmodellen då denna 
representation av kapacitet är frikopplad fr ån ett faktiskt schema  dvs kapacitet kan 
mätas även om möten, förbigångar och korsande tågvägar ännu inte schemalagts.  
En kalkyl som värderar segment behöver ta fasta på att det är just segmenten som skall 
värderas och jämföras mellan varandra. Det är en ö ppen fråga hur detta skall göras på 
ett icke -diskriminerande sätt. En första ansats är att värdera de ingående tåglägena i 
respektive segment och summera dessa. Detta har dock tydliga nackdelar då det ännu 
inte är känt hur dessa tåglägen schemaläggs, om de  ens söks, och hur de interfererar 
med tåglägen från andra segment på samma infrastruktur  (t.ex. ger olika hastigheter 
upphov till ställtider  som ”stjäl ” kapaci tet). Vidare så är kunskapen om de olika 
segmentens underliggande osäkerhet olika för olika segment. För t.ex. regional - och 
lokal trafik är behoven i termer av antal tåglägen samt var de går ganska säker medan 
för Rolling Planning är det avsevärt mer osäkert, framför allt flera år framåt i tiden.  
Inom varje trafiksegment finns det både förplanerade och ”fri”/oplanerad kapacitet. 
Det är oklart om värderingen skall skilja sig åt mellan förplanerad och oplanerad 
kapacitet. Värderingen och schemaläggningen av förplanerade tåglägen måste göras så 
att dessa är attraktiva för sökanden. Ofta sammanfaller detta med vad som är 
samhällsekonomisk t effektivt för just detta tågläge men inte alltid. Men den kapacitet 
som sparas skall för allokering av tåglägen ”fritt” inom segmentet kan leda till märkliga 
och svårlösta situationer, t.ex. att ingen sökande känner sig attraherad av de 
förplanerade tågl ägena utan samtliga söker fri kapacitet. Ett stort ansvar läggs här på 
infrastrukturförvaltaren att skapa en process för tilldelning av kapacitet inom 
segmentet som även den skall vara icke -diskriminerande och leda till samhälls -
ekonomiskt effektivt nyttja nde av anläggningen.  
3.3.3  Utbud  
I TTRs tredje huvudsteg för trafiken  (X-16 – X-12), då utbudet formas och erbjuds 
marknaden, måste principer finnas för hur förplanerade tåglägen tilldelas sökande då 
flera sökt samma katalog -läge. Det kan vara så att detta utgör  en utmärkt tillämpning 
av auktioner5354 då detta utgör tydligt definierade tjänster/ produkter.  
Prioriteringskategorierna är dock inte lämpliga för att slita en tvist om tilldelning av ett 
förplanera t tågläge . Däremot kan de vara lämpliga för att värdera in nehållet i utbudet  
och ställa nyttan av två prognosticerat attraktiva tåglägen mot varandra . 
Prioriteringskriterierna värdera r nyttan av  vad det är värt för samhället att köra ett 
visst tåg, inte vad det är värt att en viss aktör kör tåget. Således tar pri oriterings -
kategorierna i sin grundläggande modell överhuvudtaget inte upp till värdering en 
situation där mer än en sökande finns på samma tågläge . Det närmaste man kan 
komma idag är att två tåglägen, med samma transportuppgift och med i princip lika 
 
52 Aronsson, M., (2022). En not om att mäta kapacitet på järnväg. RISE rapport 2022:116   
53 Broman , E., Eliasson,  J., A Pricing Mechanism for Sequential Capacity Allocation , artikel utkast erhållet  
2022-06-29 
54 Broman, E., Eliasson, J., & Aronsson, M. (2022). Efficient capacity allocation on deregulated railway 
markets. Journal of Rail Transport Planning & Management, 21. Published. 
https://doi.org/10.1016/j.jrtpm.2021.100294   53 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  anko mst- och avgångstid söks  då det finns ett tillägg till de grundläggande 
prioriteringskriterierna kallat ”särskiljning”  (se Transportstyrelsens tvistbeslut TSJ 
2019 -622255 samt  det tillägg som gjorts i Järn vägsnätsbeskrivningen i bilaga  4B 
Prioriterings kriterier,  Särskiljning och revidering av prioriteringskategori56 som 
gjorts från och T22 ).  
Vidare bygger Prioriteringskategorierna på att aktörerna själva anger vilken kategori 
som tågläget tillhör. Då utbudet skapas finns ännu ingen aktör angiven utan t värtom är 
tanken att de förplanerade tåglägena skall attrahera sökande att ”boka” de förplanerade 
tåglägena. Om prioriteringskategorierna används som värderingskalkyl i samband med 
att utbudet tas fram så måste någon ansätta vilka kategorier som de i utbud et ingående 
tåglägena har. Närmast till hands är att det är Trafikverket som  i så fall  ansätter 
prioritets kategori  till förplanerade tåglägen,  men det är inte klarlagt  hur detta skulle gå 
till. 
Segmentet för årsvis tilldelning består av ”fri” kapacitet, dvs kapacitet som inte är 
förplanerad. Hur stor andelen fri kapacitet skall vara och vad som motiverar den 
storleken är också en utmaning. I Europa är det inte helt ovanligt med en stor andel 
förpl anerade tåglägen, i Sverige har vi lag förbjudit förplanerade tåglägen i samband 
med årlig ansökan  (undantaget förplanera de tåglägen i godskorri doren ScanMed RFC) . 
Utmaningarna är således olika i olika länder. Det är dock viktigt att det finns principer 
för vad som kan erbjudas som förplanerat tågläge och vad som skall  ingå i den fria 
kapaciteten inom ramen för den årliga ansökan . Notera att Rolling Planning utgör ett 
annat segment med egna principer, och att andelarna tillhöriga respektive segment 
skall vara fastlagda då utbudet skapas inom ramen för årlig ansökan.  
Inom dynamisk prissättning finns metoder för att ”överföra” kapacitet mellan olika 
segment vilket går under namnet ”theft nesting”. Istället för att fixera  klassernas storlek 
såsom förutsägelsen säger så är det möjligt att dynamiskt ändra klassernas storlek  
beroende på bokningsläget. Detta kan vara problematiskt i branscher som kräver större 
hårdvaruförändringar för att öka eller minska en klass  (av detta skäl är t .ex. nästan alla 
hotellrum numera väldigt li ka inom samm a hotel ), men för segmenteringen av 
järnvägskapacitet är det inget hinder då hårdvaran är samma, järnvägsspåren. Det kan 
dock vara mer eller mindre dyrbart  i termer av ställ - och spilltid  att göra plats för ett i 
sammanhanget udda tågläge bland en mängd enhetliga tåglägen med andra 
egenskaper.  
Det finns en risk för att alla olika uppdelningar av kapaciteten i olika segment, 
förplanerade respektive oplanerad kap acitet samt tillfälliga  kapacitetsrestriktioner 
leder till ineffektivt utnyttjande  om det inte går att följsamt kunna genomföra 
överflyttning mellan de olika segmenten  då situationen över tid ändra s.  
 
55 Transportstyrelsen, Beslut TSJ 201 9-6222 , https://www.transportstyrelsen.se/globalassets/global/  
jarnvag/jarnvagsmarknaden/tvister/beslut -tsj-2019 -6222t.pdf , hämtat 2022 -09-30 
56 Järnvägsnätsbeskrivningen T23, bilaga 4B Prioriteringskrit erier https://bransch.trafikverket.se/  
contentassets/a7154cd2 d5ca423dacb011e0da75b673/jnb_2023_2022 -07-14.pdf , hämtat 2022-09-30  54 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  3.4 Reservkapacitet och Rolling planning  
Reservkapacitet är, enligt järnvägslagen, kapacitet som ha r reserverats för tilldelning 
under tågplanens genomförande. Kapacitet skall således reserveras för efterkommande 
behov som ännu inte är kända men kan prognosticeras uppkomma.  
Rolling Planning , RP,  i TTRs tänkta framtida tilldelningsprocess är även den tänkt a tt 
tilldelas under tågplanens genomförande och även kunna sträcka sig flera tågplaner 
framåt. RP är tänkt att implementeras med s.k. kapacitetsband där ett visst antal 
tåglägen reserveras för RP. Det är inte klarlagt h ur fixerade dessa tåglägen är, i sin m est 
detaljerade form kan dessa vara delsträckor ( ned till linjedel ) av konkreta tåglägen, i sin 
mest abstrakta form reserveras kapacitet enbart för ett antal tåglägen utan att detaljera 
hur dessa ser ut eller när de skall avgå.  
För att kunna avgöra storleken p å den kapacitet som skall reserveras, vare sig det är 
reservkapacitet eller RP, krävs att omfattningen på reservationen kan avgöras. Att 
reservera kapacitet som  senare  inte allokeras  men  legat i vägen för annan användning 
tidigare i processen leder inte ti ll samhällsekonomiskt effektiv användning av 
infrastruktur en. Å andra sidan är inte alla behov kända i samband med den årliga 
tilldelningen i nuvarande process eller i samband med fixering av utbudet i TTRs 
process, således behöver det finnas viss kapacite t kvar för framtida behov. Hur stor 
denna skall vara, var den skall finnas samt representationen av den handlar om att 
skapa den bästa prognosen för framtiden och att hantera osäkerheter i processen.   
Likheterna, och svårigheterna, är likartade mellan R P och reservkapacitet  med en stor 
skillnad : där reservkapacitet uttryckligen skall reserveras för framtid a ännu ej känt 
behov så är stora delar av RP  i stor utsträckning prognosticerade behov . Säkerheten i 
RPs reservation i terme r av vol ym är således säkrare.  För båda gäller dock att en viss 
kapacitet skall reserveras för en avgränsad infrastruktur (linjedel, stråk eller annan 
avgränsning) för en viss tidsperiod (dels klockslag, dels period).  
Ett möjligt sätt att åskådliggöra detta ges av hur TTR -projektets kapacitetsmodell 
redovisas , se Figur  20 där Rolling Planning finns in lagd med 1 till 2  ”Slot s” per timme 
under  de flesta av  typdygnet s timmar . Modellen  visar dock enbart ett typdygn under en 
viss period och inte hela perioden (tågp lanen).   55 
Figur  20 Exempel på TTRs visualisering av kapacitetsmodel  
Modellen kan kompletteras med en förenklad graf där X -axeln representerar samtliga 
dagar i tågplanen (perioden) och Y -axeln representerar klockslagen (timmar) under  
dygnet. I grafen plottas hur mycket reservkapacitet (Rolling Planning -lägen) som 
reserverats över perioden, där storleken på ”bollen” samt färgen visar på antalet lägen 
som reserverats den timmen, se Figur 21. 
 
Figur 21 Reserverat antal tåglägen per timme och dag, storlek och färg anger antal lägen  
På samma sätt kan segmentet Rolling Planning visualiseras  över året.  
3.4.1  Reservkapacitet, Rolling Planning o ch Successiv 
planering  
Med fixerade tidpunkter för samtliga tidtabellpunkter (produktionspunkter) så låses 
tågplanen upp och reservkapacitet samt RP behöver schemaläggas som reserverade och 
fixerade tåglägen redan vid årsvis planering. Med tanke på att kännedomen om vad 
som kommer sökas under tågplaneperioden är svår att förutse är det inte optimalt att 
reservera kapacitet som fasta tåglägen eller delar av tåglägen. Risken att då  gissa fel är 
 56 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  överhängande och att de tåglägen och fasta ka pacitetsreservationer som skulle läggas in 
hamnar på fel plats och därigenom stjäl kapacitet  på två sätt: dels genom att de ”varit i  
vägen” vid den årliga tilldelningen för årligt sökt a tåglägen som fått göra rum för något 
som inte nyttjas, dels genom att dessa flyttade årliga tåglägen nu ligger på de platser 
där de kortidssökta tåglägena ansöks  (reservkapacitet är ju bara relevant att 
introducera där det råder trängsel) .  
Med Successiv planering skapas mycket större möjligheter att anpassa framtida 
tågläge n till den ansökan som då görs.  Med successiv planering kan dels framtida 
korttidssökta tåglägen skapas utan att reservkapacitet behöver introduceras , dels  om 
reservkapacitet skall introduceras så kan kapacitetsreservationen uttryckas mer som ett 
bibehålla nde av en möjlighet till ett tågläge än att schemalägga det med fasta tider 
redan vid fastställelsen.  
På samma sätt öppnar Successiv planering för fler möjligheter att realisera tåglägen 
inom TTRs segment Rolling Planning. Genom anpassning av redan befintl ig trafik 
inom ramen fö r de avtalstider som den har skapas möjligheter  för merutnyttjande av 
infrastrukturen, och förmågan att realisera tåg inom kapacitetsband i segmentet 
Rolling planning ökas.  
Bilag a 
1 Exempel på kapacitetsreservationer  
1.1 Identifiera omfatt ning  
Betrakta följande enkla exempel, baserat på T20 och sträckan Lund –Arlöv , LU  - AL, i 
den riktningen (dvs enbart riktningen LU -> AL). Ett exempeltåg för samtliga i 
Trainplan definierade gångtidsmallar57 tas fram och sorteras i gångtidsordning för 
riktningen LU till AL, med start (stillastående) i LU. Resultatet visas i Figur 22, blåa 
värden . De grå punkterna är i T20 förekommande tåglägen med denna gångti dsmall . 
 
57 För MPK/TPS kan ett r epresentativt urval av vanligt förekommande sammansättningar av tåg 
användas (fordonstyp, vikt, hastighet etc).   57 
Figur 22 Gångtid som funktion av gångtidsmall samt antal tåglägen (kumulativt) som funktion av 
gångtidsmall  
Därefter läggs antalet tåglägen i fastställd tågplan från respektive gångtidsmall in som 
en kumulativ graf (dvs varje punkt i grafen  innefattar samtliga värde n till vänster i 
kurvan). Detta visas i de övriga kurv orna, för olika urval av tåglägen  (fastställt T20  – 
orange kur va, utförd T20 – grön kurva samt tillkommande trafik T20  – gul kurva ). Vi 
kan då se att det absoluta flertalet tåglägen utförs av snabba resandetåg,  de står för ca 
57 000 tåglägen av totalt knappt 65  000 tåglägen. Därefter finns det en lite mer 
markant ökning vid gångtidsmall 300 (vilket motsvarar GT421209 ) vid ca 9 minuters 
gångtid för att därefter sakta öka fram till 9:36 och gångtidsmall GR401609. Det finns 
ett fåtal långsammare tåglägen också, men i exempl et markerar vi 9:36 som gränsen för 
gångtiden som kan bli aktuell för en kapacitetreservation.  
Längst ned i figuren ligger trafik utförd av korttidssökta  och tilldelade tåglägen. Denna 
linje är kn appt skönjbar, och det visar sig att korttids sökta tåglägen som andel av totalt 
utförd trafik enbart utgör 2,66 %.  
Figur 23 visar dessa värden i mer detalj. På samma  sätt som i den tidigare figuren är 
traverseringstiden för ett tågläge LU –AL inlagd i storleksordning, alla gångtidsmallar 
sorterade med kortaste gångtid först (blåa värden). Storleken på respektive ring visar 
på antalet tåglägen av just den gångtidsmallen . På samma sätt har vi också ritat in den 
kumulativa kurvan för utförda korttidssökta tåg lägen. Det framgår då att relativt sett är 
det fler korttidssökta  långsamma tåglägen än snabbare tåglägen. I snitt är det drygt 8 
tåglägen per dag som är kortidstågläg en. 
 58 
Figur 23 Gångtid (vänster axel) och antal tåglägen (höger axel) som funktion av gångtidsmall, 
sträckan L U–AL. Storlek på ring för gångtidsmallen indikerar antal korttidståglägen utförda med 
denna gångtidsmall . 
Men i ett vidare perspektiv så är det inte säkert att andelen korttidsutförda tåglägen 
skulle vara enbart 2,66 %, om det hade funnits reservkapacitet i T20. Eftersom ingen 
reservkapacitet avsattes i T20 så tilldelades kapacitet under den årsvisa tilldelnin gen 
fram till dess att  antingen  kapaciteten var slut  eller alla årsvist sökta  tåglägen fått plats  
med mer eller mindre ko mpromissande . Det betyder att det mycket väl kan finnas  ett 
dolt behov av kapacitet för korttidsplanerade  tåglägen som antingen söktes men 
nekades kapacitet då det var fullt på sträckan den sökta perioden, eller (än värre) de n 
sökande försökte inte ens då denne visste eller antog att all kapacitet redan var 
förbrukad och det redan var fullt, därmed fanns det inte någon kapacitet ledig. Således 
är det riskfyllt, framför allt i nuvarande situation utan någon avsatt reservkapacit et, att 
basera omfattningen på analyser enbart av äldre tågplaner och de ras korttidstilldelade 
tåglägen. Det är också mycket svårt för infrastrukturägaren att gissa vilken kapacitet 
som kan vara attraktiv och även meningsfull att avsätta som reservkapacite t, om den 
inte ens söks. För att avgöra omfattningen av en eventuell avsättning av reservkapacitet 
behövs därför större kännedom om efterfrågan på korttidssökta tåglägen finnas, samt 
dess värde för samhället om den utförs så att den kan ställas mot de kost nader som 
årsvis sökt trafik eventuellt behöver ta för att göra rum för reservkapacitet.  Till exempel 
kan fora såsom CNA i TTR f ylla en större funktion ä ven för detta . 
Antag att de t var lika många tåglägen som antingen nekades tilldelning eller som det 
fanns en efterfrågan på men aldrig söktes av järnvägsföretaget, då skulle behovet kunna 
vara 5 % totalt, dvs vart 20:e tågläge, och då skulle det vara motiverat med 
Ett genomsnittligt dygn för dessa korttidssökta och tilldelade tåglägen  ser ut som i  
Figur 24. 
 59 
Figur 24 Samtliga korttidssökta tåglägen  fördelade på gångtid större respektive mindre än 6 
minuter. Tjänstetåg under 6 minuters gångtid inlagda separat.  
Vi har i stapeldiagrammet lagt i n de tjänstetåg som i T20 hade kort are körtid än 6 
minuter, huvudsakligen resandetåg, med tanken att dessa skulle kunna ha längre körtid 
då de inte har en transportuppgift (och således skulle kunna använda 
kapacitetsreservationer med några minuters längre körtid). Baserat på denna 
informati on skulle kapacitetsreservationer kunna läggas in klockan 02:00 –05:00. Men 
det är tveksamt om villkoret på trängsel för att introducera reservkapacitet är uppfyllt, 
se Figur 25 som visar utförd trafik i T20 på sträckan Lund –Arlöv. Återigen är det värt 
att detta resonemang utförs på ansökningar som fått tågläge, dvs om trängseln redan 
var ett faktum vid fastställelse , så har vi i detta data ingen ”representant” för en dold 
efterfrågan och därmed en utbudsbrist i erbjudandet för korttidssökta tåglägen.  
 60 
Figur 25 Samtliga tåglägen utförda under T20, fördelade på tågtyp  
Istället är kl. 14:00 –17:0 0 mer intressant, eftersom det då råder en ökad trängsel och 
samtidigt kan vi i utförd tågplan se att korttidssökta tåglägen har utförts. Undersöker vi 
fördelningen av trafiken per tågslag ser den ut som i Figur 26. 
 
Figur 26 Tåglägen sökta under innevarande T20, fördelat på t ågtyp och dygnets timmar, hela T20  
Men, detta kan ju vara ett mönster som enbart fanns T20 beroende på speciella 
omständigheter i just T20. T20 skapas under 2019, och det material som finns 
 61 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  tillgängligt att analysera under Q3 2019 (då förslaget till T20 fa stställs) är den 
genomförda T18. Motsvarande dygnsfördelning för T18 är avsevärt annorlunda 
gentemot T20, se Figur 27 och Figur 28. 
 
Figur 27 T18 antal tåglägen per timme, 364 dagar, uppdelat på mindre resp. större än 6 minuters 
gångtid LU –AL 
 
Figur 28 Tillkommande trafi k per tågtyp i T18  
 62 
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  Situationen ser väsentligen annorlunda ut mellan T18 och T20. Detta visar  att det är 
svårt att förutsäga T20 med avseende på tåglägen för resandetåg. Dock är det så att ca 
10 % av alla godstågslägen som genomfördes under T 20 var korttidståglägen på denna 
sträcka och riktning. Vidare så var antalet tjänstetågslägen som genomfördes under 
T20 drygt 450  % av de som fanns i fastställd T20. Mot bakgrund av det så kan det 
finnas anledning att avsätta kapacitet som passar godståg o ch som även tjänstetåg för 
resandetåg kan nyttja. De senare skulle då behöva åberopa association som 
fordonsförsörjande till ett avgående resandetåg för att få upp värdet på tjänstetåget att 
överstiga gränsvärdet för kapacitetsreservationen (gränsvärdet fö r att tilldelas 
kapacitetsreservationen). Men det går inte att från mönstret i T18 ”se” hur de 
korttidssökta tåglägena skulle fördela sig mer precist i tid.  
1.2 Förutsägelse baserat på tidigare tågplan  
Vi har genomfört  försök med klustring av tillkommande trafik från korttidsansökningar 
på samma banavsnitt som i bilaga 1.1. Efter en del prövning med o lika antal kluster har 
vi här begränsat oss till två kluster . I stycke 2.4.1  beskrivs förfarandet i mer detalj.  
Vi har gjort detta med samma simulerade scenario som i bilaga 1.1 dvs. då T20 skapas 
kan erfarenheter från T18 och tidigare dras och användas i konstruktionen av T20 . För 
att se vad träffbilden skulle bl i om reservkapacitet avsattes i T20 baserat på T18 har de 
två tågplanerna ritats i samma diagram i Figur 29. 
De två klustren i Figur 29 representerar dels ett norm -fall (blå kurvor) , dels de 
avvikande dagarna  (gulröda kurvor) . Inte helt överraskande är mängden kapacitet  
tilldelad  i korttidsansök ta tåglägen lägre i de normala dagarna  än i de avvikande 
dagarna . 
 
Figur 29 Analys av tidigare tågplan (T18) med avseende på att identifiera tillkommande trafiks 
placering i tid på banavsnittet LU - AL 
Korrelation mellan de mörkare (T18) och ljusare färgade kurv orna ( T20) är ganska god 
även om t.ex. ”puckeln”  för T18  (blå kurva)  mellan  08:15 och 09:15 inte återfinns i T20.  
Dessutom är kapacitetsvolymen synbart högre i T20.  
I Figur 30 finns inlagt vilka dagar i tågplanen som klassas som normala och vilka som 
är avvikande  (höjden på Y -axeln används enbart för att särskilja kluster 0 och 1 för 
tågplanerna T18 och T20) . Man kan då se att det är svårt att se någon korrelation 
mellan dagarna. D et är 4 3 dagar som avviker i T18 och det är 60 dagar i T20. Snittet av 
de två, dvs avvikande i både T18 och T20, är enbart 12 dagar.  Snittet då även de 
normala dagarna räknas in är 287 dagar eller 79 %.  
 63 
Figur 30 De dagar i tågplanerna T18 och T20 som klassas som normala (blåa) och avvikande (gul -
röda)  
Hade vi således avsatt reservkapacitet i T20 ”slaviskt”  såsom resultatet från analysen 
baserat på T18  så hade v i visserligen haft rätt i knappt 80  % med avseende på  om dagen 
skulle vara normal eller avvikande. Men vi skulle ha avsatt för lite reservkapacitet med 
avseende på de avvikande dagarna ( de röd -gula kurvorna i  Figur 29) samt haft med en 
”puckel” mellan 08:15 och 09:15 . Detta visar på svårigheten med både att identifiera 
när på dygnet det framöver finns behov av reservkapacitet samt vilka dagar som 
reservkapacitet behöver avsättas. Med fler kluster kan givetvis denna analy s förfinas 
men de experiment vi gjort visar på att ytterligare arbete med att förfina metoden 
behövs om den skall kunna komma i användning för kalibrering av framtida reserv -
kapacitet. Det är dock inte omöjligt att detta kan vara grunden för en framtida alg oritm 
och metod för identifiering av reservkapacitet , det krävs dock vidareutveckling av den . 
  
This work is licensed under CC BY 4.0  https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/deed.en  Through our international collaboration programmes  with academia, industry, and the public 
level and contribute to a sustainable society. Our 2, 800 employees support and promote all 
 
konkurrenskraftigt näringsliv och ett hållbart samhälle. RISE 2  800 medarbetare driver och stöder 
fram tidssäkra produkter, tekniker och tjänster. RISE Research Institutes of Sweden ägs av 
  
Box 857, 501 15 BORÅS  
Telefon : 010 -516 50 00  
E-post : info@ri.se , Internet : www.ri.se  Systems Engineering  
ISBN: 978 -91-89711 -94-5 
 
Digitaliseringens möjligheter och utmaningar inom förvaltning och underhållsplanering av broar: Förstudie

The possibilities and challenges of digitization in the management and maintenance planning of bridges: Preliminary study

 Digitaliseringens möjligheter 
och utmaningar inom förvaltning och underhålls-
planering av broar
 
 Förstudie 
John Leander (redaktör) 
 
I samarbete med:  
 
Kungliga Tekniska högskolan (KTH) Avdelningen för bro- och stålbyggnad 
 
 ii 
  
                                          Kungliga Tekniska högskolan (KTH) Avdelningen för bro- och stålbyggnad TRITA-ABE-RPT-217  Stockholm 2020 
  iii 
 Sammanfattning 
Rapporten behandlar digitalisering – att införa ny digital teknik – i förvaltningsverksamheten av 
broar. Omfattningen är en förstudie med syftet  att identifiera behovet av framtida forskning för 
en långsiktig utveckling av broförvaltningen. En grundläggande ansats var att en digitalisering 
ska minska behovet av kostsamma underhållsåtgärd er men bibehålla en hög säkerhet för våra 
broar.  
Projektets mål var att samla information om digitala informationsmodeller som skapas under 
investeringsskedet, utvärdera överlämningen av digitala modeller till förvaltningsskedet, och 
värdera den eventuella nyttan med digital in formationsinsamling för tillståndsbedömning och 
underhållsplanering. En viktig de l av detta var beskri vningen av dagens fö rvaltningssystem och 
hur det skulle kunna utvecklas. 
Studierna har bedrivits genom en enkätunde rsökning med respondenter från konsultfirmor 
aktiva inom broprojektering, in tervjuer med tekniska expert er och littera tursökningar. 
Resultatet visar att projekteringen av br oar idag huvudsakligen görs genom byggnads-
informationsmodellering (BIM). Inriktni ngen är mot byggskedet där samordning och 
kommunikation bedöms vara de största nyttorna. Överlämningen till förv altningen består dock 
av relationsritningar i formen av enkla ritningsfiler. Trots att Trafikverkets strategi för BIM beskriver att en informationsmodell bör le va kvar under hela brons  livslängd, finns det 
tveksamheter huruvida en modell fr ån projekteringen är lämplig som förvaltningsmodell. Istället 
lyfts andra metoder fram för att skapa en modell av det byggda utförandet. Till exempel optiska 
metoder för skanning och fotogrammetri. 
Förvaltningssystemen bör utv ecklas med funktioner för att la gra och tillgängliggöra stora 
mängder digital information från sensorer mask inella inspektioner. Sy ftet är att minska 
osäkerheterna i det byggda utförandet och graden  av nedbrytning, för att slutligen skapa ett 
bättre underlag för beslut om åtgärder. Ett fram tida scenario är en digital tvilling som speglar 
den verkliga konstruktionen och uppdatera s kontinuerligt genom sensordata.  
Gällande hårdvara för mätningar behöver sensor er och system utvecklas med avseende på 
energiförbrukning, energiskördning och underhå llsåtgärder, t.ex. genom kombinationer av 
utbytbara komponenter med kor t livslängd och andra delar me d lång livslängd. Fiberoptiska 
sensorer visar på lovande egenskaper me n utveckling behövs för att göra dem mer 
kostnadseffektiva i relation till konventionella sensorer. 
   
   iv 
 Summary 
This report deals with digitization – the intr oduction of new digital technology – in the 
management of bridges. The scope is a prelimin ary study with the aim of identifying the needs 
for future research for a long-term devel opment of bridge management. A fundamental 
condition was that digitalisation should reduce the need for cos tly maintenance measures but 
maintain a high level of safety for our bridges. 
The objectives were to gather information about  digital information models created during the 
investment phase, evaluate the handover of digi tal models to the management phase, and 
evaluate the potential benefits of digital information collection for condition assessment and maintenance planning. An important part of this was the description of the current management 
system and how it could be developed. 
The studies were conducted th rough a survey with responde nts from consulting companies 
active in bridge design, inte rviews with technical expe rts and literature reviews. 
The results show that the design of bridges t oday is mainly done through building information 
modelling (BIM). The focus is on the construction phase  where coordination and 
communication are judged as the greatest bene fits. The handover to the management, however, 
consists of drawings in th e form of simple files. Although the Swedish Transport 
Administration's strategy for BI M describes that an information model should follow the bridge 
throughout its life cycle, doubts ha ve been expressed whether a m odel from the design is suitable 
as a management model. Instead, other methods are suggested for creating a model of the as-
built structure. For example, optical methods for scanning and photogrammetry. 
Management systems should be developed with functions for storing and distributing large 
amounts of digital information from sensors a nd autonomous inspections. The aim should be to 
reduce the uncertainties regardi ng the as-built design and the degr ee of degradati on, in order to 
create a better basis for decisions on measures. A fu ture scenario is a digital twin that reflects 
the actual design and is conti nuously updated with sensor data. 
Regarding hardware for measurements, sensors a nd systems need to be developed considering 
energy consumption, energy harves ting and maintenance measures, e.g., by combinations of 
replaceable components with a short service life and other parts with a long service life. Fibre 
optic sensors show promising properties, but deve lopment is needed to make them more cost-
effective in relation to conventional sensors. 
   v 
 Förord 
Föreliggande rapport sammanfattar arbetet med och resultatet av projektet Digitaliseringens 
möjligheter och utmaningar inom förva ltning och underhållsplanering av broar . Det 
genomfördes i samarbete mellan forskare från Kungliga Tekniska högskolan (KTH) och RISE. 
Projektet finansierades av Trafikverket genom BBT - Branschprogram för forskning och 
innovation avseende byggnadsverk inom transpor tsektorn. Trafikverket s representant och 
kontaktperson var Jens Häggström från verksamhetsområde Underhåll. 
Förutom att projektet i sig ha ndlat om digitalisering har den pågående coronapandemin 
påtvingat ett digitalt genomföra nde av aktiviteterna. Följden har blivit mindre in teraktion genom 
fysiska möten till fördel för me r omfattande litteraturstudier.  
Rapporten utgör resultatet av följa nde personers gemensamma arbete: 
Bengt Ahlgren, RISE  Åsa Claesson, RISE Daniel Honfi, RISE/Ramböll Victor Kardeby, RISE Raid Karoumi, KTH John Leander, KTH (projektledare och redaktör) 
Stockholm, december 2020    vi 
 Innehåll 
Sammanfattning ................................................................................................................ ....... iii  
Summary ....................................................................................................................... ............ iv  
Förord ........................................................................................................................ ................. v  
1 Introduktion .................................................................................................................. ...... 1  
1.1 Bakgrund ...................................................................................................................... .. 2 
1.2 Syfte och mål ................................................................................................................. . 3 
1.3 Begränsningar ................................................................................................................ 3 
1.4 Rapportens disposition ................................................................................................... 3  
2 Digitala informationsmodell er i nybyggnadsprojekt ...................................................... 5  
2.1 Trafikverkets strategi för BIM ........................................................................................ 5  
2.2 Projektörer om BIM för anläggningsprojektering ......................................................... 6  
2.3 Exempel på projektering med BIM .............................................................................. 10  
3 Informationsmodeller för förvaltning ............................................................................. 14  
3.1 Kommentarer från Trafikverkets teknikexperter .......................................................... 14  
3.2 Överlämning från projektering .................................................................................... 16  
3.3 Verksamhetsutvecklingsprojektet HDMI...................................................................... 17  
3.4 Digital tvilling ..............................................................................................................  17 
3.5 Modellskapande genom optiska metoder ..................................................................... 19  
4 Hårdvara och metoder för datainsamling ...................................................................... 21  
4.1 Exempel från andra områden ...................................................................................... 21  
4.2 Sensorer ...................................................................................................................... . 22 
4.3 Datainsamling och beräkning ...................................................................................... 24  
4.4 Övergripande systemfrågor ......................................................................................... 26  
5 Tillståndsbedömning ........................................................................................................ 28  
5.1 Inspektioner och tillståndsbedömning ......................................................................... 28  
5.2 Bärighetsbedömning .................................................................................................... 28  
5.3 Information och osäkerheter ........................................................................................ 30  
5.4 Digitalisering av befint lig broförvaltningsdata ........................................................... 30  
5.5 Digitala verktyg för inspektioner ................................................................................. 31  
5.6 Digitala tvillingar och sensorbaserad övervakning..................................................... 33  
5.7 Beslutsstöd ...................................................................................................................  35  vii 
 6 Diskussion och slutsatser .................................................................................................. 36  
6.1 Diskussion ....................................................................................................................  36 
6.2 Slutsatser .................................................................................................................... .. 37 
6.3 Forskningsbehov .......................................................................................................... 38  
Litteratur .................................................................................................................... .............. 40  
 
  1 
 1 Introduktion 
I denna rapport behandlas digitaliserin g – att införa ny digital teknik – i 
förvaltningsverksamheten av broar. Rapporten red ovisar slutresultatet av en förstudie med syftet 
att identifiera behovet av framtida forskningsinsatser . Av särskilt intresse var gränssnittet mellan 
projektering av nya broar och öve rlämnandet till förvaltningen. Sett över en bros hela livscykel 
utgör projekteringen och byggandet en kort period, et t fåtal procent, men ett betydande kapital 
i form av digital information skapas i den moderna projek teringen baserad på 
byggnadsinformationsmodellering (BIM). Om dessa modeller inte tas emot och inkorporeras i 
förvaltningsprocessen försummas den informa tionsmängd som skapats. Trots användandet av 
detaljerade informationsmodeller under projekte ringen reduceras de i re gel till enkla dokument 
i ett format av tvådimensionella relationsritn ingar vid överlämnandet till förvaltningen. En 
schematisk illustration av den digitala informationsmängden visas i Figur 1.1. 
 
Figur 1.1. Schematiska trender för den di gitala informationsmängden över en bros 
livscykel. De stegvisa förändringarna av kurvorna motsvarar informations-
insamling som t.ex. inspektioner, inmätningar, bärighetsutredningar, provningar, reparationer etc. 
Om en digital informationsmodell inte aktivt tas emot och inkorporeras som en 
förvaltningshandling blir det i princip en omstart från ”döda” relationshandlingar, vilket illustreras av den röda heldragna linjen i Figur 1.1. I ett framtida scenario ska modellen som skapats under projekteringen kunna  leva kvar och byggas på me d relevant information under 
förvaltningsskedet, motsvarande den blå streckade linjen i figuren. I framtiden förutspås BIM vara en del av ett byggnadsverks he la livscykel och vara ett verktyg för reparationer, förbättring 
och underhåll enligt rapporten fr ån EU BIM Task Group (2017). 
Att förkasta en informationsmodell från projekte ringen innebär att andra åtgärder behöver vidtas 
för att samla in informationen vid behov av t.ex. reparationer eller förbättringar. Därav de större 
 2 
 stegen vid informationsinsamlingen för den röda kurvan i Figur 1.1. En befintlig 
informationsmodell bör kunna uppdateras med en  begränsad mängd data , medan upprättandet 
av en helt ny informationsmodell förväntas vara  mer resurskrävande. Det bör dock påpekas att 
det finns luckor i informationen från båda si dor om skiljelinjen. Data som mängder, tidplaner 
och versionshantering är fundamentalt under proj ekteringen men är i princip överflödigt under 
förvaltningsskedet. Å andra sidan kan in spektionerna och skaderapporteringen under 
förvaltningsskedet, kräva en mer detaljerad besk rivning av de ingående konstruktionsdelarna än 
vad som är nödvändigt vid projekteringen – då återkommande ”typlösningar” kan vara 
tillräckligt. Glappet mellan kurvorn a i figuren är därmed inte ent ydigt en brist eller ett behov av 
information, till viss del kan det bestå av överflödig data. 
Förstudien behandlade delar som hänförs till såvä l projekteringsskedet som förvaltningsskedet. 
Projektörernas arbete med BIM studerades genom en riktad enkätundersökning där även frågor 
om överlämnandet ingick. Personer på Trafi kverket med insyn i såväl projektering som 
förvaltning intervjuades för kart läggning av dagens verksamhet. 
De stegvisa förändringarna av informationsmä ngden i Figur 1.1 repres enterar insamling av 
information genom manuella eller maskinella åtgärder. Förstudien innefattade också en 
kartläggning över vilka moderna digitala tekniker som finns t illgängliga för att åstadkomma 
dessa informationsinhämtningar. 
1.1 Bakgrund 
Digitalisering är en etikett so m används genomgående – kanske med råge – i samhällets alla 
delar. På universiteten digitalis eras undervisningen, vården digi taliseras, E-handeln har fått ett 
brett genomslag, användandet av robotik ökar inom tillverkni ngsindustrin, elektrifierade 
transporter utvecklas och sakernas internet (Io T) tillsammans med artificiell intelligens (AI) 
skapar nya tjänster. Dessa exempel och många andr a digitala initiativ ha r accelererat i och med 
coronapandemin som drabbade världe n under året 2020. I rapporten från 
Omstartskommissionen (2020) sägs coronakrisen ha satt igå ng en hyperdigitalisering med 
potential att förändra den globala utvecklinge n. I samma rapport har Amy Loutfi, professor i 
informationsteknologi vid Örebro universitet, skrivit om Smarta Städer som en unik möjlighet att sammanföra många av de nya digitala teknikerna. En smart stad beskrivs typiskt som en 
hållbar stad där modern digital teknik utnyttj as för att göra livet bä ttre för invånarna. 
Smart transportinfrastruktur utgör en integrerad del i den smarta staden, men är också en del av 
större system på nationell och in ternationell nivå. Smartheten oc h graden av digitalisering är 
dock relativt låg för konstruktione rna i transportinfrastrukturen, vilket påpekas av Berglund 
m.fl. (2020). De lyfter fram exempel på tekni k som sensorer, IoT och datavisualisering att 
utnyttja i en större omfattning, med syftet att stödja hållbara beslut i en verklighet där 
resursförbrukningen bör hållas nere samtidigt som riskerna  med naturkatastrofer och 
klimatförändringar befaras öka.  
Ett smart system inkluderar typiskt datainsam ling via sensorer, uppkoppli ng för datadistribution 
och inbyggd intelligens för stöd av beslut. Vad som presenteras som smart kan variera mellan 
tillämpningar men syftar ofta på något mer än  de tekniska lösningarna för information och 
kommunikation (ICT). Albino m.fl. (2015) sammanfattar studier av  smarta städer och drar 
slutsatsen att mjuka parametrar som välbefinna ndet för människor och samhällen, vid sidan av 
ICT, är viktiga delar i bedömningen av smartheten.   3 
 En digitalisering av broförvalt ningen är nära förbunden med koncepten för den smarta staden 
och digitaliseringen av samhälls funktioner i stort. De t kräver utveckling av ICT-lösningar men 
också en tydlig koppling till nyttan för de människor som avses använda resultatet. Som Berglund m.fl. (2020) påpekar ligger andra teknikgrenar längre fram i den tekniska 
utvecklingen, vilket huvudsakligen är positivt då kommersiella lösningar redan finns att tillgå. 
När det kommer till nyttan för slutanvändarna måste dock resultatformatet anpassas till syftet. För en broförvaltare handlar det typiskt om underlag för beslut om underhållsåtgärder, vilken 
bärighetsklass som gäller, eller den återstående  livslängden. För allmänheten kan det handla om 
framkomligheten som t.ex. om bron är öppen för trafik, köbildning elle r risk för ishalka. 
Föreliggande rapport är inriktad mot kopplingen mellan teknik och den förväntade nyttan för 
slutanvändaren – huvudsakligen brof örvaltarna. Tekniska lösningar som BIM, Digital tvilling, 
sensorer och IoT-lösningar har studerats öv ersiktligt för att identifiera brister och 
forskningsbehov inom tillgänglig teknik. Dessutom  har Trafikverkets befintliga system för 
förvaltning och några av de ras interna pågående utv ecklingsprojekt beskrivits. 
1.2 Syfte och mål 
Rapporten redovisar resultatet av en förstudie me d en begränsad budget och tidplan. Syftet har 
varit att identifiera forskningsbehov för en lång siktig utveckling av broförvaltningen, där en 
digitalisering förväntas kunna bidra till mer resu rseffektiv och hållbar underhållsplanering. En 
grundläggande ansats har varit att en digi talisering ska minska behovet av kostsamma 
underhållsåtgärder men bibehålla en  hög säkerhet för våra broar. 
De specifika målen med förstudien var att: 
 Samla information och erfarenheter från nybyggnadsprojekt där projekteringen utförts 
huvudsakligen genom byggnadsinfo rmationsmodellering (BIM). 
 Utvärdera överlämningen av digitala modeller från projekteringsskedet till 
förvaltningsskedet med avseende på nyttjande av informationsmängden och möjlighet till uppdatering. 
 Utvärdera nyttan med digital informati onsinsamling för tillståndsbedömning och 
underhållsplanering, samt om/hur det kan im plementeras i dagens förvaltningssystem. 
1.3 Begränsningar 
Förstudien begränsades till att identifiera fors kningsbehov inom de olika skedena av en bros 
livscykel. Det har handlat om informationss ökning genom litteraturstu dier, intervjuer och 
enkäter. Några djupare forskningsinsatser eller utveckling av ny teknik har inte bedrivits. 
Inom ramen för förstudien begränsades digitali seringsfrågorna till verksamheter som berör 
förvaltningen av broar och är kopplade ti ll förvaltarnas behov av beslutsstöd.  
Coronapandemins framfart under 2020 begränsade  möjligheterna till fysiska möten och större 
sammankomster. En större workshop med pr oblemägare var planerad men kunde inte 
genomföras på det sätt som önskade s. Istället samlades erfarenhet er och synpunkter in på distans 
med digitala hjälpmedel. 
1.4 Rapportens disposition 
Rapporten är i huvudsak en resultatredovisning av de bakgrundsstudier som gjorts inom 
förstudien. I Kapitel 2 avhandlas  digitala informationsmodeller som skapas under projektering  4 
 av nya broar. Därefter följer en genomgång av informationsmodeller för förvaltning i Kapitel 3. 
Statusen och frågeställningar för hårdvara, me toder för mätning, datainsamling och lagring 
redovisas i Kapitel 4. Metode r för tillståndsbedömning oc h bärighetsberäkning, samt 
kopplingen till förvaltningsmodeller beskrivs i Kapitel 5. Rapporten avslutas med diskussioner och slutsatser i Kapitel 6.   5 
 2 Digitala informationsmodeller i nybyggnadsprojekt 
För projektering av nya byggnader oc h anläggningskonstruktioner är byggnads-
informationsmodellering (BIM) etablerat inom i ndustrin. Det har utvecklats som en naturlig 
progression med övergången från ritplankan till digitala tvådimensionella ritverktyg (CAD) via 
tredimensionell modellering vidare  till objektbaserad modeller ing och informationshantering. 
Enligt BIM Alliance (2020) inbegriper begreppet BIM följande delar: 
1. Informationshantering sker med en elle r flera objektsorienterade modeller. 
2. Egenskaper är kopplade till objekten i modellerna, och används. 
3. Objekten i modellerna ha r relationer till varandra 
4. Olika informationsvyer kan skapas ur en och samma modell. 
Ett nyckelord är ”objekt” och at t egenskaper ska vara kopplade ti ll dessa – och också användas. 
Tredimensionella visualiseringar räcker sålede s inte för att uppfylla begreppet BIM utan 
objekten i visualiseringen ska oc kså tillskrivas egenskaper och relationer till andra objekt. 
Grundtanken med BIM är att alla  aktörer kopplade til l ett projekt ska kunna koppla upp sig och 
dela data ur samma informationsmodell. Just informationsdelning betonas i standarden SS-EN 
19650 (CEN, 2019), där BIM beskrivs som en delad digital representation av ett byggnadsverk 
eller anläggning för stöd av beslut under pr ojektering, byggande och förvaltning. För att 
möjliggöra delning av information mellan olika aktörer men också över olika skeden under 
livscykeln läggs mycket utv ecklingsarbete idag på sta ndardisering av format och 
informationshantering. 
Redovisningen i de följande avsnitten baseras på  informationssökning i li tteraturen, på resultat 
från en enkät besvarad av projektörer, interv juer av sakkunniga på Trafikverket, och en kort 
sammanställning av några pr ojekt där BIM utnyttjats. 
2.1 Trafikverkets st rategi för BIM 
I en handbok för implementering av BIM (EU BIM Task Group, 2017), som var resultatet av 
ett sameuropeiskt forskningsprojekt där bl.a. Traf ikverket deltog, slår man fast att BIM är ett 
strategiskt verktyg för beslut gällande publik tr ansportinfrastruktur under  dess hela livscykel. 
Utöver nybyggnad nämns uttryckligen renovering, förbättring och underhåll som avgörande 
skeden där BIM kan bidra till en mer effek tiv tillgångsförvaltning (asset management). 
Formuleringarna överensstämmer med Trafikverkets strategi för BIM (Trafikverket, 2017). 
Enligt Trafikverkets strategidokument anses BIM ko mma att förbättra förvaltningen i sin helhet 
genom färre ÄTOR1, bättre planerbarhet för kostnad  och tid, samt bättre underlag för 
beslutsfattande. Därav bör Trafi kverket ta initiativ inom utveck lingen av BIM där kravställandet 
mot branschen är centralt. Det övergripande målet beskrivs som: 
”Data om Trafikverkets anläggning ska hanter as enligt principer för BIM för att 
säkerställa en gemensam di gital anläggning och därmed en  effektiv förvaltning.” 
                                                 
1 Plural av ÄTA (ändringsarbete, till äggsarbete och a vgående arbeten).  6 
 Ett flertal strategier specificer as varav ett litet urval presente ras nedan, se Trafikverket (2017) 
för det kompletta dokumentet. 
 Trafikverket ska ta rollen som drivande fö r förändring i branschen genom att vara en 
tydlig beställare och kravställare av BIM. 
 Trafikverket ska ha en gemensam anlä ggningsinformationsmodell för all data och 
information som avser tillgångar, nedbrutn a till den nivå som krävs för att stödja 
Trafikverkets verksamhetsprocesser,  inklusive tillgångsförvaltning. 
 Trafikverket ska ha gemensamma datamiljöer för förvaltningsdata vilka utgör en tydlig 
källa för det data som krävs för att Tr afikverket ska kunna utföra sitt uppdrag. 
Strategidokumentet beskriver bå de hur projektering med BI M ska främjas genom tydlig 
beställning och kravställning, och en tyd lig inriktning mot en effektivisering av 
förvaltningsskedet. Kopplingen mellan dessa sk eden är tydlig i be skrivningarna – några 
svårigheter med överlämnandet lyfts inte fram. De  två senare punkterna i listan ovan pekar mot 
att Trafikverket ska inneha datamiljöer och ett förvaltningssystem för lagring av informationsmodeller. 
Tidshorisonten för strategidokumentet är 2025 då Tr afikverket förväntas nå  en objektorienterad 
livscykelhantering av information. 
2.2 Projektörer om BIM för anläggningsprojektering 
För att kartlägga ett nulä ge inom nyttjandet av BIM för projektering av 
anläggningskonstruktioner bjöds verksamma ingenjörer  in att svara på en digital enkät. Urvalet 
bestod av ingenjörer på de kon sultfirmor som är kända för delaktighet i broprojektering. 
Inbjudan skickades till en kontaktperson på varje firma som ombads sprida inbjudan vidare inom 
sin organisation. Totalt svarad e 26 respondenter med hemvist på företagen AFRY, Bjerking, 
ELU, Ramböll, SWECO, Tyréns och WSP. Re spondenternas yrkesro ller visas i Figur 2.1. 
2.2.1 Respondenter 
Fråga 1: Vilken eller vilka yrkesroller har du haft när du kommit i kontakt med digital 
modellbaserad projektering (B IM)? Svaren på frågan visas i Figur 2.1 där flera av 
respondenterna angav flera yrkesr oller – därav en summa större än 26. Det framgår tydligt att 
de flesta arbetat med BIM som projektörer, även om flera andra yr kesroller också finns 
representerade. Det bör påpekas at t inbjudan har skickats till ett urval av personer kända för att 
arbeta med BIM, särski lt inom projektering. 
Fråga 2: För vilken e ller vilka typer av konstb yggnader har BIM utnyttja ts i de projekt du 
deltagit i? Resultatet som visas i Figur 2.2 är st arkt påverkat av urvalet då inbjudan skickades 
till personer kända som proprojektörer. Trots de t hamnade stödmurar på en andra plats då 20 
respondenter angav det som en konstruktionst yp där BIM utnyttjats, efter broar med 24 
respondenter. Även konstruktioner som tunnlar, påldäck och tråg angavs. Under kategorin 
”Annat” gavs exempel som kajer, schakter och fundament. 
  7 
  
Figur 2.1. Svar på fråga 1 om respondenterna s yrkesroller. Totalt deltog 26 personer men 
de flesta angav flera yrkesroller. 
 
Figur 2.2. Svar på fråga 2 om vilka k onstruktioner som projekterats med BIM. 
2.2.2 Projektering 
Fråga 3 och 5 handlade om varför  BIM utnyttjats för projektering  och vilken nytta det bidrar 
med. Båda frågorna baserades på  ett antal påståenden där respondent en skulle kryssa för om den 
höll med. Figur 2.3 visar påståenden och antal svar  gällande vem som tagit initiativ till att BIM 
skulle användas. BIM har använts i projekte ringen på grund av krav i upphandlingen i lika 
många fall som det varit självv alt av konsulten. Även överenskommelser mellan konsult och 
beställare har förekommit, liksom att entreprenören har efterfrågat BIM, dock i mindre omfattning. Frågan fångar inte vilken typ av pr ojekt det gäller för de olika svarsalternativen 
vilket kan påverka valet. Resultatet antyder doc k att den projekterande konsulten har ett eget 
intresse av att använda BIM äv en i fall där upphandlingen egentl igen inte efte rfrågar det. 
I Figur 2.4 visas respondenterna s medhåll i påståenden om effekten och nyttan med BIM. De 
flesta respondenterna anser att BIM medför en större tidsåtgång vid projektering, men också att 
det minskar de totala projektkostnaderna och ger beställaren ett mervärde i jämförelse med 
traditionell projektering. Kommentarer till frågan  betonade bl.a. att den större tidsåtgången 
 8 
 under projekteringen bidrar ti ll färre fel och minskade kostnader i byggskedet. Andra 
kommenterade att BIM ställer högre krav på korrekta modeller och leveranser, vilket bidrar till 
en mer kostsam projektering. En traditi onell projektering kan vara mer förlåtande. 
 
Figur 2.3. Fråga 3 – Antal medhållande sv ar om varför BIM har utnyttjats vid 
projektering. 
 
Figur 2.4. Fråga 5 – Antal medhållande svar om nyttan med BIM. 
Som fråga 4 i enkäten ombads respondenten at t rangordna ett antal påståenden om nyttan med 
BIM. Resultatet redovisas i Figur 2.5 som norma liserade poäng med mest  poäng för mest nytta. 
Flest angav att den största nyttan fås under pr ojekteringen i kommunika tionen mellan parterna. 
Men även den enskilda projektören bedöms dra nytta av BIM. Minst nytta bedömde 
respondenterna att BIM bidrar med under förvaltningsskedet. 
 9 
  
Figur 2.5. Fråga 4 – Rangordning av nyttor med BIM. Högst värde för mest nytta. 
2.2.3 Överlämning till förvaltning 
Resterande frågor i enkäte n handlade om förvaltningsskedet och överlämningen av 
informationsmodeller från projekteringsskedet till förvaltningsskedet. 
Fråga 6: Hur ofta efterfrågar beställaren den digitala modellen vid överlämning/avslut? Svaren 
på frågan visas i Figur 2.6 där det tydligt framgå r att det sker i vissa projekt men inte alltid. 
Några kommenterade frågan att projekteringen pågå r och att det är oklart. Det antyder att några 
av respondenternas projekt är relativt nya, men ocks å att förvaltningsfrågorna  inte diskuterats.  
 
Figur 2.6. Svar på fråga 6 om hur of ta beställaren efterfrågar digitala 
informationsmodeller vid överlämnandet till förvaltningsskedet. 
Fråga 7 var en följdfråga till fråga 6 och gälld e vilka beställare som efterfrågar digitala 
informationsmodeller. Beställare som nämns är  Trafikverket, Stockholms stad (TK), Region 
Stockholm (SLL) och Ålands landskapsregering.  Ordningen beskriver antal respondenter som 
namngett respektive beställare. 
Fråga 8: Har förvaltningsskedet på något sätt beaktats när informationsmodellen upprättades? 
Svaren redovisas i Figur 2.7 där ”Sporadiskt” va lts av flest respondenter. Det antyder att det 
gjorts i vissa projekt men inte  regelmässigt och under uppsty rda former. Flera har svarat 
”Aldrig”. 
 10 
  
Figur 2.7. Svar på fråga 8 om förvaltningssked et på något sätt beak tats i upprättandet av 
informationsmodellen. 
Fråga 9 var en öppen fråga där respondenten ombads motivera va rför en informationsmodell 
upprättad för projektering och byggnation ska överlämnas och leva kvar under 
förvaltningsskedet. Eller varför inte. Sv aren är sammanfattade i följande punkter: 
 Potentialen i att nyttja befintliga modeller för förvaltning och tillföra ny information 
framfördes som en fördel. Med lite extraarbete kan en modell som bygghandling 
anpassas för att innehålla information om  utbytta komponenter, reparationer eller 
ombyggnationer.  
 En modell framhålls som ett bättre altern ativ för att överblicka en konstruktion i 
förvaltningsskedet istället för ”en samling ritningar”. 
 Motstridiga krav ställs idag av vissa beställare när det gä ller projektering och 
förvaltning. T.ex. att rela tionshandlingar ska upprättas so m tvådimensionella ritningar 
vilket kräver ett annat arbetssätt än vad BIM-projektering för bygghandlingar gör.  
 Förvaltarna måste vara mer aktiva med kravställning i tidiga skeden. 
 Ett hinder/en utmaning som tas upp av flera respondenter är att förvaltningssystemen 
inte har något stöd för att hantera digitala informationsmodeller. Dessutom måste 
användarna under förvaltningsskedet  vara förtrogna med tekniken. 
 Kompabilitet över tid och mellan programvaror nämns som en utmaning. 
2.3 Exempel på projektering med BIM 
Baserat på tips om projekt från respondenterna  i enkäten beskrivs några av dessa kortfattat 
nedan. Omfattningen är begrän sad till stora anläggningsprojekt där beställaren uttryckligen 
efterfrågat informationsm odellering i upphandlingen.  
2.3.1 Slussen 
Ombyggnationen av Slussen i Stockholm har fått my cket uppmärksamhet av flera anledningar. 
Läget mitt i centrala Stockholm med många förbip asserande, debatten om den gamla slussens 
bevarande och projektets kostnad är några exem pel. För de byggnadstekniskt intresserade är 
Stockholms stads satsning på en projektering oc h ett byggande helt utan ritningar välkänd. Ett 
exempel på en vy från en informationsmodell visas i Figur 2.8. Slussenprojektet lyfts ofta fram 
som unikt i sin ambition att implementera inform ationsmodellering i projektets alla faser från 
projektering till överlämning, se t.ex. Cousins (2017) och Nohrstedt (2017).  
 11 
  
Figur 2.8. Modell med huvudbron vid Slussen, lågbr oar och pålgrundläggning. Bilden är 
klippt ur artikeln av Bäck m.fl. (2020). 
I kommunikationen av Slussenprojektet framhålls  ofta benämningen VDC (Virtual Design and 
Construction), för att betona byggandet och styr andet av hela processen. Enligt BIM Alliance 
(2020) ryms dessa delar dock inom den gene rella definitionen av BIM. Det godtyckliga 
användandet av benämningarna påpekas av Alek htyar (2018), som identif ierat att VDC typiskt 
används som benämning när tekniska lösningar ut över enskilda informationsmodeller används, 
för att samordna och leda arbetet. 
Intentionen till trots, att digitala informa tionsmodeller ska överlämna s för förvaltning och 
arkivering, påpekar Al-Naami (2018) att organi sationen på Stockholms stad inte varit 
förberedda på att emotta digitala modeller av Slussen. Under intervjuer med personal ansvarig 
för förvaltning och arkivering, har det fram kommit att stora skilln ader råder gällande 
informationshanteringen under investeringsprojek t och förvaltning. När intervjuerna gjordes 
2018 var Stockholm stads system för förvaltning oc h arkivering inte anpassade för att ta emot 
digitala informationsmodeller. Interna utveckling sprojekt bedrivs inom Stockholms stad för att 
hantera övergången till digitala överlämna nden, se t.ex. Stockholms stad (2019). 
2.3.2 Trafikplats Vega 
Trafikplats Vega i Haninge ut anför Stockholm var ett av Traf ikverkets första projekt som 
utfördes med digital informationsmodellering helt utan traditionell a ritningar (Andersson, 
2020). Projektet omfattade en cirkulationsplats med fyra av- och påfartsramper mot väg 73, 
mindre lokal- och cykelvägar, samt bullerskyd dsåtgärder. Figur 2.9 vi sar en vy från en 
informationsmodell. Projektet slutfördes år 2018 med att traditionella ritningar levererades till 
Trafikverkets förvaltningssystem BaTMan. Huruvida någon digital informationsmodell 
överlämnades framgår inte av dokumentationen.  
 
 12 
  
Figur 2.9. Digital informationsmodell för proj ektet Trafikplats Vega. Bilden är hämtad 
från konsulten ELU:s hemsida, https://www.elu.se/reference/trafikplats-vega/ . 
2.3.3 Förbifart Stockholm 
Den nord-sydliga förbindelsen för E4:an förbi Stockholm är i sin omfattning ett av Sveriges 
genom tiderna största infrastrukturprojekt. Väge n har en total sträcka av 21 km varav 18 km 
kommer att gå i tunnel. Dessutom ingår se x stora trafikplatser,  varav en visas i Error! 
Reference source not found. . Syftet med projektet, som planer as vara klart år 2030, är att 
avlasta Essingeleden som går centralt genom  Stockholm och att minska sårbarheten i 
trafiksystemet. Mer information hittas på Traf ikverkets projektsida (Trafikverket, 2020a). 
 
Figur 2.10. Digital informationsmodell för projektet Förbifart Stockholm. Bilden är 
hämtad från Trafikverkets hemsida om projektet (Trafikverket, 2020a). 
BIM har använts i varierande om fattning för projektets olika de lar med start redan 2012, med 
vissa delar redovisade som relativ t enkla 3D-modeller utan kopplad  information, och andra som 
kompletta informationsmodeller. Redan från början var målsättningen att minimera antalet ritningar genom hela projektets  genomförande (Anderson, 2020). Alla förfrågningsunderlag för 
delentreprenaderna var modellb aserade och bygghandlingarna från entreprenaderna levereras 
som modeller för granskning och mottagningskontroll. 
Enligt Anderson (2020) var förvän tningarna vid igångsättandet av förbifarten att modellerna 
skapade under projekteringen skulle kunna lämnas över till förvaltningen. I skrivande stund har 
 13 
 överlämnandet påbörjats för broarna i projektet, men i frånvaron av ett förvaltningssystem med 
lagringsmöjlighet för digitala modeller, skapas istället traditionella relationsritningar från 
modellerna. Skedet bedöms vara kritiskt då  uppdragen och entreprenaderna behöver komma till 
ett avslut. Tillsvidare behålls modellerna från pr ojekteringen i ett projektspecifikt digitalt arkiv. 
Tunnelprojekteringen fortgår och till överlämnande t av dessa är förhoppni ngen att förvaltningen 
ska vara redo att hantera informationsmodellerna.  
        14 
 3 Informationsmodeller för förvaltning 
Det system som idag dominerar broförvalt ningen i Sverige är Trafikverkets BaTMan 
(Trafikverket, 2020b). Förutom verkets egna broa r samlar systemet många kommunala och de 
stora regionernas broar. Totalt  lagras uppgifter om drygt 30 000 broar. Informationshanteringen 
i systemet bygger på att användarna manuellt laddar  upp filer eller anger vä rden i formulär. Det 
finns inga möjligheter att lagra och uppdatera information i formen av en objektsbaserad modell. Det medför att informationen måst e sökas manuellt och ofta ur fl era olika lagringsformat. Trots 
detta tillkommakortande har broförvaltningssystemet förtjänster när det kommer till inspektörernas rapport ering av skador som kan ske på distans under besiktningsarbetet. 
Klassificering av skador, mätmetoder och tillst åndsutveckling finns beskrivet och formatet är 
standardiserat. För broförvaltaren finns priser för åtgärder och ett pl aneringsverktyg för att 
utvärdera olika alternativ med avseende på livscykelkostnader, där direkta kostnader för 
åtgärden samt indirekta kostnader för trafikstörningar kan beaktas. 
I det föregående kapitlet behandlades inform ationsmodellering (föret rädelsevis BIM) för 
projektering och byggande. Om informations mängden som skapats ska kunna leva kvar och 
berikas under förvaltningen behövs system för att ta emot objektsbaserade modeller och för att 
hålla dem aktuella och uppdaterade. Dagens BaTM an har inte den funkti onaliteten och kan inte 
heller på ett enkelt sätt uppgraderas för det syftet. Under inte rvjuer med experter på Trafikverket 
framkom det tydligt att detta är en fråga  för pågående diskussioner mellan olika 
verksamhetsområden. Ur Trafikverkets strategi för BIM är det tydligt att framtidsscenariot är en förvaltning baserad på di gitala informationsmodeller. 
Redovisningen i de följande avsnitten baseras på  informationssökning i li tteraturen, intervjuer 
av sakkunniga på Trafikverket, oc h en kort sammanställning av några projekt som handlar om 
3.1 Kommentarer från Tr afikverkets teknikexperter 
Intervjuer genomfördes under hösten 2020 med tre personer från Trafikverket med 
expertkunskaper inom digitalisering, BI M och förvaltning. Personerna var: 
 Karin Anderson – BIM-specialist, Fö rbifart Stockholm, Trafikverkets 
verksamhetsområde Stora projekt. Karin är  också styrelseledamot i buildingSMART 
International och projektledare för ve rksamhetsutvecklingsprojektet HDMI som 
kortfattat beskrivs längre fram i rapporten.  
 Daniel Söderlindh – Enhetschef digi tal projekthantering, Trafikverkets 
verksamhetsområde Stora projekt. Daniel an svarar för en grupp av specialister inom 
kompetensområdena BIM, GIS, datasamo rdning och systematisk kravhantering. 
Gruppen stödjer hanteringen av all digital information om anläggningar som genereras 
under investeringsskedet.  
 Fredrik Olsson – Nationell samordnare och delförvaltningsledare byggnadsverk, 
Trafikverkets verksamhetsområde Underhål l. Fredrik är sammankallande för gruppen 
av alla nationella samordna re inom förvaltningen.  
I de investeringsprojekt som Trafikverket upph andlar idag kan informationsmodeller användas 
som del i förfrågningsunderlaget och utgö r därmed en kontraktshandling. Under 
investeringsskedet finns därför projektbaserad e organisationer för samordning och förvaltning 
av dessa modeller. En stor del av den datamängd som tas emot är relevant både under bygg- och  15 
 förvaltningsskedet, medan vissa data endast är relaterad till bygga ndet. Det senare handlar t.ex. 
om tidplaner, daterade modellversion er och mängdningar (Söderlindh, 2020).  
Vid upphandling av nya projekt ha r fokus legat på investerings verksamheten – byggandet. Krav 
relaterat till förvaltningen beaktas indirekt via regelverk som Krav Brobyggande (Trafikverket, 2019), men inte uttryckligen i upphand lingen (Anderson, 2020; Söderlindh, 2020). 
Förvaltningen är i regel inte med och påverk ar de tidiga skedena under investeringsfasen 
(Olsson, 2020). 
Projektet Förbifart Stockholm är en viktig refe rens för Trafikverkets utveckling och utvärdering 
av strategin för implementeringen av informa tionsmodeller. Redan i planeringsskedet av 
projektet togs ett beslut att arbeta med digi tala informationsmodeller som förfrågningsunderlag 
och vidare genom byggskedet. Det var innan Trafi kverket antog sin generella strategi för BIM. 
Anderson (2020) beskriver den utveckling so m skett från projektstart 2012 med enkla 
tredimensionella grafiska modeller i vissa fall till kompletta objektsbaserade informationsmodeller. Projektet har bidragit till stor kunskap om hanteringen av modeller under 
projektering och byggskedet. Huruvida modelle rna används hela vägen ut till den byggande 
entreprenören har varierat mellan delprojekten . Vissa entreprenörer ha r velat arbeta efter 
traditionella ritningar medan andra har drivit utvecklingen längre än vad Trafikverkets organisation efterfrågat. Förväntningen har vari t att vid projektslut kunna  överlämna modellerna 
till förvaltningen. De system som används av förvaltningen har dock inte medgett en sådan 
överlämning. För broarna tas istället traditionella  relationsritningar ut från modellerna och 
levereras till förvaltningen. En annan ut maning som Anderson (2020) påpekar är 
programtillverkarnas proprietära format. En effektiv projektering kräver kraftfulla programvaror och flera av dem har sina egna lå sta format. En möjlig lösning är öppna format 
som t.ex. IFC (Industry Foundation Classes). Utv ecklingsarbetet för standardisering av det 
öppna formatet drivs av organisatio nen buildingSMART International. 
Olsson (2020) bekräftar att projektering i princip alltid under senare år sker med objektsbaserade 
informationsmodeller men att relationsritningar i formen av enkla filer (format PDF/A) tas ut för lagring i förvaltningssystemet BaTMan. En effekt  är att kvaliteten på de ritningar som tas ut 
ofta är sämre än för ritningar som från börja n skapades för en fil-  eller pappersbaserad 
redovisning. Samtidigt lyfter Olsson (2020) vikt en av att den lagrade informationen ska kunna 
öppnas och utnyttjas långt fram i tiden när un derhållsåtgärder behöver planeras. Att enkla 
dokument därmed kan vara motiverat som en robust lösning.  
Inom Trafikverkets förvaltningsarbete används objektsbaserade informationsmodeller i princip 
inte alls idag utan ses som ett verktyg för pr ojektering i investeringsverksamheten. Det medför 
en utmaning i kommunikationen mellan de olik a verksamhetsområdena, där den ena sidan 
behöver förkovra sig i tekniken och den andra förs tå vilken typ av information som behövs – 
alternativt skalas bort.  
Olsson (2020) påpekar att en modell från projek teringen inte behöver vara  den bästa lösningen 
för förvaltningsskedet. Dokumentering av skador  från inspektionerna kan vara enklare att göra 
i en modell som skapats i ef terhand under inspektionen. Men också att flera modeller kan 
utnyttjas parallellt där skadan lagras i en sepa rat modell som i ett sena re skede kan samordnas 
med en modell för den ursprungliga konstruktions lösningen. Flera källo r som genererar stora 
datamängder kan behöva hanteras och förvaltas.  Specifikt nämns fot ogrammetrisk skanning 
med drönare, något som testats i ett internt ut vecklingsprojekt. De modeller som skapas under  16 
 en första skanning behöver jämföras med senare insamlad data för att spåra nedbrytning och 
eventuella skador. 
De intervjuade är överens om att objektsbaserad informationsmodellering har en stor potential, 
åtminstone för kritiska konstruktioner som stor a broar. Däremot inte för enkla anläggningar i 
lägen där samordningsvinsten bedöms vara låg.  De  kommersiella aktörerna i branschen väntas 
stå för teknikutvecklingen. Traf ikverket ska vara en ren be ställarorganisation och möta 
innovationerna med utvecklade krav i sina beställningar (Söderlindh, 2020). 
3.2 Överlämning från projektering 
Cavca m.fl. (2017) påstår att trots stora påvisade vinster med BIM under projektering och 
byggskedet, har stödet av BIM i fö rvaltningsskedet en potential at t ge ännu större vinster ur 
beställarens perspektiv. För att nå dit måste dock beställaren fö rstå den tekniska delen av BIM 
och kunna ställa krav på den part som upprättar m odellen. Efter intervjuer oc h fallstudier fastslår 
Cavca m.fl. (2017) kompetensen hos förvaltarna som en avgörande faktor för att en adekvat 
informationsmodell ska kunna upprättas under proj ekteringen och leverera s för omvandling till 
en förvaltningsmodell. 
Källbrink och Månsson (2018) har studerat överl ämnandet från byggprojekt till förvaltning av 
byggnader. De lyfter vikten av  att förvaltningsfrågorna bör  beaktas redan tidigt under 
projekteringen och att modelle rna anpassas för att kunna anvä ndas under underhållsskedet. De 
pekar också på problemet med att de digitala ve rktygen under projektering  och förvaltning inte 
är desamma. De moderna BIM-verktygen är välutvecklade och är etablerade hos de 
projekterande konsulterna. Förvaltningssyst emen bygger inte nödvändigtvis på grafiska 
informationsmodeller utan strukturerar informa tionen på andra sätt. Synnefors och Khelghati 
(2016) pekar på skillnader i de taljnivåer mellan de ol ika skedena. Underhåll sker typiskt på 
nivån av enskilda komponenter vilket inte alltid  är nödvändig i projekteringen. Ett exempel som 
nämns är elektriska armaturer som för underhål l behöver särskiljas i olika objekt, medan de 
under projekteringen kan slås i hop till ett totalt antal me d ett visst avstånd emellan. 
Edirisinghe m.fl. (2017) beskrive r hur förvaltare och beställare  bör agera för att främja en 
implementering av informationsmodeller under förvaltningsskedet. En omfattande 
litteraturstudie av tidigare forskning inom just BIM för förvaltning är sammanställd. Specifikt 
tre områden identifieras för fortsatt forskning: 
1. Riktade fallstudier av produktivitetsvinster: Det finns ett flertal fallstudier och pilotfall 
där BIM använts för projektering av nya byggnadsverk. Det saknas dock fallstudier där 
produktiviteten har utvärderats under förvaltn ingsskedet. Denna bris t påpekas i relation 
till byggnader. Bristen antas vara yttermer a aktuell för anläg gningskonstruktioner. 
2. Avancerade algoritmer för underhållsplan ering: Med utökad datorkraft kan 
funktionaliteten i BIM utvecklas me d avancerade nedbrytningsmodeller för 
livslängdsbedömning. Syftet är att skapa mö jlighet till proaktivt underhåll baserat på 
förutsägelser om framtida behov. 
3. Legala aspekter: Rättigheterna och skyldighe terna mellan förvaltare och ingenjörerna 
som arbetar med informationsmodeller är enligt  författarna inte tydliga. Vid eventuella 
fel i modellerna är det oklart vem som bär ansvaret. Det är också oklart hur 
rättigheterna till informationen ska regleras . Lagar och regelverk har inte hängt med 
den snabba tekniska utvecklingen inom BIM.  17 
 3.3 Verksamhetsutvecklingsprojektet HDMI 
Trafikverkets övergång till informationsmode ller under projekteringen och det specifika 
projektet Förbifart Stockholm har aktualiserat överlämnandet till förvaltningsskedet. För att 
hantera de utmaningar som uppstår har ett inte rnt utvecklingsprojekt startats med namnet 
Hantering av Digitala Modeller vi d överlämnandet av Investeringsprojekt  (HDMI). Projektet 
är kopplat till Förbifart Stockholm men är tänkt att ta ett större grepp om hanteringen av 
informationsmodeller generellt. 
Hanteringen av de modeller som skapats under projekteringen och vilken  typ av modeller som 
förvaltningen har nytta av är frågor som kommer att behandlas.  Enligt Olsson (2020) är syftet 
med överlämningen av informationsmodeller inte  nödvändigtvis att skapa en förvaltningsmodell 
att ajourhålla, utan främst för att lämna över en konstruktionsbeskrivning utan att behöva 
förenkla modellen till ett stort antal plana ritningsdokument. 
Andra frågor som också kommer att behandlas är  regelverk, standarder , format, IT-stöd och 
långtidsbevarande. Projektet är i skrivande stund ju st startat och planeras  fortgå till 2022 under 
ledning av Karin Anders on på Trafikverket. 
3.4 Digital tvilling 
Svårigheterna med att överlämna informations modeller mellan olika skeden har framkommit 
tydligt under projektets gång. Ytter ligare ett steg i tekni kutveckling från info rmationsmodell till 
digital tvilling  lyfts ofta fram som en möjlig väg framåt. Konceptet sägs komma från 
flygindustrin (Tuegel m.fl., 2011) dä r digitala tvillingar utnyttjas för verifiering och uppföljning 
av flygplanens strukturella status och säkerh et. Enligt Glaessgen och Stargel (2012) bör den 
digitala tvillinge n representera  
 systemets alla tekniska grenar,  
 olika detaljeringsnivåer (skalor),  
 en sannolikhetsbaserad representation av  det byggda systemet (flygplanet),  
 en representativ fysikalisk modell,  
 uppdaterade sensordata,  
 lasthistorik etc. 
för att spegla den verkliga tvillingens liv. Samma koncept har under senare år lyfts fram inom 
byggindustrin där flygplanet bytts ut mot ett byggnadsverk eller ett infrastruktursystem. 
Den brittiska organisationen Centre  for Digital Built Britain (CDB B) arbetar för ett utnyttjande 
av digitala verktyg inom bygg- och anläggningsindustrin med inri ktning mot en effektivare och 
bättre livcykelförvaltning. I deras The Gemini Principles  (Bolton m.fl., 2018) definieras den 
digitala tvillingen som en realistisk digital representation av byggnadsverket/anläggningen med 
en direkt koppling till den fysiska motsvarigheten. Det senare betonas särskilt och exemplifieras med realtidsdata från sensorer för uppdatering av den digitala modellen. 
En holistisk studie av digitala tvillingar för broars hela livscykel presenteras av Giorgadze 
(2020). Genom intervjuer med experter kartla des de begrepp och kategoriseringar som är 
nödvändiga att behandla i en digital modellering  av broar från byggandet till förvaltningen. 
Studien ger exempel på metoder för datainsam ling och automatisk integrering med modeller.   18 
 Ett specifikt exempel på en brot illämpning visas av Chen m.fl. ( 2014) där en informationsmodell 
av en bro uppdateras med sensordata via mode llens IFC-format. Miljöbetingelser i form av 
temperaturdata uppmätt i brons farbaneplatta integreras i informationsmodellen och kan visualiseras för användaren. 
Stockholms stad (2019) presenterar en vision om en fullständig digi tal tvilling, där all relevant 
information om stadens förvaltningsobjekt so m byggnadsverk, konstruktione r, marken m.m. ska 
finnas tillgänglig. En bild klippt ur rapporten vi sas i Figur 3.1. Målet med visionen specificeras 
som att effektivisera förvaltningen av staden och stadsutvecklingspro cessen. Beskrivningarna 
handlar huvudsakligen om att lagra information på  ett konsekvent och sökba rt sätt. Uppdatering 
av data och kopplingen till realtidsdata från sensorer nämns som en framtida möjlighet.  
 
Figur 3.1. Bild klippt ur rapporten Stockhol ms stad (2019) gällande visionen om en 
fullständig digital tvilling. 
Någon uttalad strategi för digitala tvillingar inom  Trafikverkets verksamhet har inte påträffats 
vid informationssökningen. De deltar dock aktiv t inom internationella forskningsprojekt som 
Shift2Rail där underprojekten In2Smart och I n2Track har arbetspake t som berör digitala 
tvillingar. De nämnda projekten är pågående i skrivande stund. 
Ett annat pågående forskningsprojekt är Effektivare underhåll av befintliga broar med digitala 
tvillingar . Parterna är Luleå tekniska universi tet och Skanska med finansiering genom 
InfraSweden2030. Projektet är inriktat på 3D-s kanning och oförstörande provning för skapande 
av en digital modell och uppdatering med avseende på skador. Målet är att underlätta slutanvändarnas arbete med inspektioner och förvaltning av broar genom till exempel 3D-
visualisering. 
Genom InfraSweden2030 finansieras också projektet Campus2030 – Enabling Systemic 
Solutions for Smart Roads  med digitala tvillingar som en uttalad inriktning. 
Projektorganisationen består av KTH, I nnovative Center for Embedded Systems Center, 
Integrated Transportation Laboratories, 3D  Interactive STHLM AB , Teknikkvinnor AB, och 
Women in AI. En testbädd kommer att skapas ba serad på infrastrukturen på KTH campus där 
den digitala tvillingen kommer att vara en vi ktig del. Projektet har som syfte att erbjuda 
 19 
 möjligheter för utveckling och testning av digita l teknik för transportsektorn. Projektplanen 
gäller fram till september 2023. 
För förvaltning av broar är det inte nödvändigt att en framtida digital tvilling baseras på en 
informationsmodell skapad under projekteringe n för byggskedet. Som Olsson (2020) påpekade 
kan andra tekniker för att skapa en digital avbild  vara mer ändamålsenliga för att hantera skador 
och nedbrytning. En sådan metod är fotogram metri som behandlas under nästa avsnitt.  
3.5 Modellskapande genom optiska metoder 
Optiska metoder som till exempel laserskanning och fotogrammetri är etablerad teknik för att 
utföra geometriska mätningar av tredimensione lla objekt. Det finns kommersiella tekniska 
lösningar för både datainsamli ng och analys. Tillämpningen på br oar ställer dock särskilda krav 
då utomhusmiljön kan vara krävande liksom den stora vidden i skala. Medan en bros 
dimensioner ofta mäts i tiotals el ler hundratals meter, mäts skador i form av sprickor i stål eller 
betong i andelar av en millimeter.  
Studier av tillämpbarheten för broar har genomfö rts av bland annat forskare på Luleå tekniska 
universitet. Popescu m.fl. (2019) har redovisat en praktisk jämf örelse mellan optiska metoder 
för inmätning av broar. De påpekar att den teknik som finns tillgänglig är beprövad för 
experiment i laboratoriemiljö men sällan utvä rderad under svåra realistiska förhållanden. 
Resultatet visade att mätbara modeller kunde sk apas med tillräcklig noggrannhet för visuell 
besiktning av konstruktionen. Det ställer dock höga  krav på genomförandet vid mätningarna då 
skymda och svåråtkomliga ytor  inte alltid kan fångas. 
LTU är fortsatt aktiva inom optiska mätmet oder för broar, bland annat med delaktighet i 
forskningsprojektet In2Track genom Trafikverket och med projektet Automatisk 
tillståndsbedömning ge nom bildbehandling , det senare finansierat via Formas. 
Med obemannade flygfarkoster, så kallade drönare, har teknik för fotogrammetri blivit än mer 
attraktiv som en teknik för inspektioner och in formationsinsamling. Även här är tekniken 
etablerad men tillämpningen på broar är under utveckling och utvärdering. Seo m.fl. (2018) 
visar att en drönare med digital kamera med förd el kan användas för broinspektioner och nämner 
att skador som uppsprickning, spjälkning, korrosi on och fukt har kunna t identifieras. De 
utmaningar som nämns är huvudsakligen kopplade till  väderförhållanden, som till exempel stark 
vind, överexponering på grund av sn ö eller sol, och a ndra dåliga ljusförhåll anden. Fysiska hinder 
som inte kan forceras  eller skymmer delar som ska inspekteras är andra orsaker som försvårar 
arbetet med drönare. En fördel med drönarinspekt ioner som lyfts fram är att tekniken möjliggör 
åtkoms till områden som annars kan vara svåra at t inspektera utan omfattande kringåtgärder. 
Trafikverket bedriver i skrivande stund ett inte rnt försöksprojekt gällande broinspektioner med 
drönare. Fem stora broar har valts ut och kommersiella aktörer har lämnat anbud på 
genomförandet. Inspektionerna är genomförda och en utvärdering av resultatet pågår. Viktiga 
delar av projektet har varit själva upphandl ingen av tjänsten och genomförandet av 
inspektionerna. Projektet leds av Jens Häggström på Trafikverket. 
Optiska metoder för att samla information om broa r, med eller utan drönar e, är i dagsläget ett 
komplement eller i vissa fall en ersättning för visuella inspektioner. Intensiv forskning pågår 
dock för att förbättra inspektionsprocessen och automatiskt kunna identifiera såväl skador med 
liten utbredning som skador dolda under ytan. Flera exempel listas i Popescu m.fl. (2019). 
Ytterligare ett exempel är exam ensarbetet av Avendaño (2020), där maskininlärning använts för  20 
 att identifiera och återskapa en digital represen tation av skador från bilder tagna med drönare. 
Ett exempel visas i Figur 3.2 där det identifie rade sprickmönstret är  reproducerat på det 
ursprungliga fotografiet. 
 
Figur 3.2. Bild klippt ur examensarbet et av Avendaño (2020), där maskininlärning 
använts för att identifiera och återskapa en  digital representation av skador från 
bilder tagna med drönare.  
 
 21 
 4 Hårdvara och metoder för datainsamling 
När en byggnation går från ritning till färdig kon struktion så är det ofta skillnader mellan den 
teoretiska uppställningen i en byggnadsin formationsmodell (BIM) och den färdiga 
konstruktionen. Dessa skillnader uttrycker sig t ill exempel i avvikelser från dimensioner i 
ritningen eller i unika materialegenskaper i ol ika konstruktionsdelar som avviker från generella 
materialmodeller. Dessa skilln ader behöver dokumenteras, even tuellt efter mätning, för att 
sedan utgöra grund för mätning och överva kning med syfte att kunna genomföra korrekta 
underhållsarbeten och detektera fel i god tid  innan oönskade skador inträffar.  
Detta kapitel inleder med några exempel från a ndra områden där det finns behov av att övervaka 
tillståndet i byggnader, städer elle r industriell hårdvara. Därefter  så presenteras en generell 
översikt över olika hårdvara oc h datainsamlingsmetoder uppdelat från sensorhårdvara till 
lagringsfrågor. Kapitlet avslut as med att presentera ett antal övergripande systemfrågor som 
behöver besvaras när en systematisk datainsamling ska implementeras i de omständigheter som ses som särskilt viktiga vid förvaltning av broar och liknande byggnationer.  
4.1 Exempel från andra områden 
Här presenteras exempel från tre olika områ den som har liknande utmaningar som de vid 
förvaltning av broar. Förvaltning av byggnader oc h specifikt automatiseri ng av dess förvaltning 
ligger nära utmaningarna kring förvaltning av br oar i flera aspekter, som exempelvis livslängd, 
konstruktionsmaterial, relaterade miljöpåverkning ar, drift och underhåll. Smarta städer och 
miljöövervakning i dessa står också i nära relation då broar är en  del av den infrastruktur som 
de smarta städerna behöver övervaka för att ku nna presentera en komplett bild över stadens 
nuläge. Slutligen så sker det tillståndsmätning i i ndustrin i flera olika aspe kter där det hanteras 
stora mängder data i miljöer som har särsk ilda krav på hållbarhet och livslängd på 
sensorlösningar.  
4.1.1 Fastighetsautomation 
Digitalisering, eller auto mation, av fastighetsförvaltning om fattar system för övervakning och 
styrning av ventilation, be lysning, uppvärmning, kylning, va rmvatten och läckage, samt 
säkerhetssystem för brand, in-passage och anna n övervakning. Området är väl utvecklat med 
lång historia även om det fått ytterligare skjuts  senaste decenniet med nya möjligheter i och med 
IoT- och digitaliseringsvågorna. 
Moderna byggnader har omfattande system för datainsamling av olika slag. Sensorer för 
temperatur, luftfuktighet och koldioxid används fö r att styra värme och ventilation på ett smart 
sätt. Trådlös sensorteknik används , speciellt vid eftermontering i befintliga fastigheter. Stora 
leverantörer som ABB och Si emens erbjuder kompletta system. Mindre aktörer som Yanzi 
nischar sig på datainsamling med trådlösa sens orer och intelligent da taanalys i ”molnet”. 
Standardisering av kommunikati onsprotokoll och gränssn itt för området finns sedan länge, tex 
BACnet som startades 1987 och KNX från 1999 (EN 50090). Men trenden att ersätta eller 
kombinera bransch-specifika protokoll och st andarder som dessa me d Internet- och webb-
baserade dito är även i denna bransch stark. 
4.1.2 Miljöövervakning - luftkvalitet i städer 
Många städer delar problemet med dålig luftkvalit et i gaturummet. Många städer i Europa, inte 
bara stora, uppfyller inte kraven och blir därf ör belagda med straffavgifter. Det finns därför  22 
 intresse av att med sensorer saml a in detaljerade data för att få  ett bra underlag för att kunna ta 
rätt beslut som leder till förbättrad luftkvalitet . Datainsamling på ett fåtal platser med stor och 
dyr utrustning finns sedan länge, till exempel med utrustning från SLB i Stockholm. Större 
geografisk täckning är önskvärd, och experime nt görs med billigare utrustning som möjliggör 
hög upplösning av mätdata i tid och rum. Dessa te stbäddar och experiment har rent tekniskt 
överlag varit lyckade. Betydande  svårigheter ligger i driftsät tning och energiförsörjning i 
gaturummet utan att kostnaderna springer iväg. Förvaltningsaspekten är oklar, både avseende 
anskaffning, ägande, drift och underhåll. 
Många städer som experimenterar med stor-s kalig miljöövervakning gör det i kontext av 
utveckling av den smarta staden, och strävar därför att koppla miljööverv akning till en generell 
smart-stad-infrastruktur. Ett exempel på så dan infrastruktur som används i Sverige är 
FIWARE (2020), som är open-source-programvara  utvecklad av EU-finansierade projekt. 
Standardiserade dataformat och gränssnit t är en viktig del av detta ramverk. 
4.1.3 Förvaltning i industrin 
Det finns flera utmaningar i i ndustrin kopplat till förvaltning oc h övervakning. Det är ofta en 
heterogen miljö med flera olika system som ska da ta ska koordineras ifrån för att ge en helhetlig 
och överskådlig bild över lokaler, maskinpar k, lagersaldo, beställningar och leveranser. I den 
dagliga driften ligger fokus på produktionsfl öden, servicefönster, och schemaläggning av 
uppgifter och personal. En generell pipeline för att samla in och pr esentera data är att med hjälp 
av adaptrar, antingen hårdvaru- eller mjukvaru -baserade, överföra sensordata från byggnaden 
och maskinpark till en gemensam lagringsplat s där databehandling genomförs periodiskt i så 
kallade batch-körningar. Batch- körningarna levererar rapporte r som sedan levereras till 
beslutsfattare för vidare analys.  
Gemensamma utmaningar inom industriell da tainsamling och bearbetning är frågor kring 
sensorernas livslängd, drifttider, och energiförsörjn ing. Vidare så är industriella miljöer ofta 
särskilt utsatta för störkällor på flera fre kvensband som används för trådlös kommunikation 
mellan sensorer och insamlande accesspunkter. De t är därför vanligt att dra fram kablade 
sensorer till de mätpunkter som bedöms viktig a då man samtidigt löser både signalering och 
strömförsörjning. Slutligen så behöver data lagras i en lagringsyta i väntan på vidare förädling. 
Ett viktigt val för datalagring är  datapunkternas struktur , vill man lagra flera olika datatyper och 
format så blir det snabbt en mycket komplex da tabas, eller upps ättning databaser. Ett modernare 
alternativ är att utnyttja en ”dat a lake”, det är en datalagrings yta där datastrukturen anges vid 
utläsningstillfället istället för som i traditionella da tabaser vid inmatningstillfället. En stor fördel 
är att olika dataformat kan lagras i samma databas, men det är samtidigt också dess största nackdel, utan att noggrant spåra vad som lagrats så riskerar data att bli praktiskt oanvändbart 
(Fang, 2015). 
4.2 Sensorer  
När man beskriver metoder att generera data för beslut så är det vanligt att skilja mellan 
inspektion och monitorering. Med inspektion menar man vanligtvis olika former av avsyning och provning. Det kan vara olika typer av icke-först örande tester på plats vid en bro, provtagning 
och analys, eller avsyning och dokumentati on med hjälp av till exempel kamera.  
Monitorering avser normalt datainsamling med hjäl p av mer eller mindre permanent installerade 
system. Gränsdragningen mellan inspektion oc h monitorering är inte skarp: permanent 
installerade sensorer kan till exempel behöva lä sas av manuellt under inspektion och avsyning  23 
 kan ibland göras automatiskt med hjälp av drönare, för att ge  två exempel på metoder som 
kanske kan klassas som hybrider me llan inspektion och monitorering.  
Ofta används ett sammanfattande  begrepp, ”Structu ral Health Monitoring” (SHM), för 
implementeringen av sensorer och metodik för att i realtid övervaka kr itiska parametrar i 
infrastrukturer som byggnader, tunnlar, dammar eller broar och att använda informationen till 
att ge underlag för beslut. Ett SHM-system kan bestå av en stor mängd olika sensorer som ger 
information om relevanta parametrar, till ex empel töjning, vibrati on, lutning, rörelse, 
förskjutning, belastning, temperatur och fukt.  
Det finns en mängd kommersiellt tillgängliga sensortekniker för SHM, endast några nämns i 
detta dokument. Även om väldigt mycket kan mäta s så bör det noteras a tt det är ett långt och 
komplext steg från ett nätverk av sensorer so m levererar en stor mängd mätdata, till ett system 
som tillhandahåller ett trovärdigt beslutsunderlag för operatörer. 
4.2.1 Fiberoptiska sensorer 
Fiberoptiska sensorer finns utvecklade för en  stor mängd mätstorheter, till exempel töjning, 
vibration, belastning, tryck och te mperatur. Till skillnad från till exempel tråd töjningsgivare, 
som ger en mätpunkt per sensor, så kan en relativ t enkel fiberoptisk sensor ge information om 
töjning på hundratals punkter längs  en enda tunn fiber optisk kabel. En anna n typ av fibersensor 
kan ge information om vibration kontinue rligt längs en kilometerlång fiber.  
Enklare fiberoptiska sensorer installeras allt oftare för monitorering av broar och mer komplexa 
fiberoptiska system används inom forskni ng och utveckling. Den tekniska prestandan, 
tillsammans med dess litenhet, möjligheten att ha många mätpunkter, och förmågan att tåla 
krävande miljöer gör den fiberoptiska tekn iken intressant för SHM. Samtidigt är 
systemkostnaden ofta hög och installatione n av sensorerna ofta komplex och dyr. 
Realtidsövervakning med hjälp av fiberoptisk sensorteknik i kombination med kraftfull data-
analys och AI har stor potential för SHM och ko mmer troligen utvecklas starkt de närmaste 
åren.  
4.2.2 Energiautonoma sensorer 
Energiförsörjning av sensor- och kommunikations infrastruktur är ett grundläggande problem. 
Det är kostsamt att dra fram elkraft till otillgängliga platser och kabeldragning lokalt på en bro kan vara komplicerad och kostsam även om elkr aft skulle finnas tillgän glig. Kraftförsörjning 
med batterier skapar ett kontinuerligt underhållsbehov för byte och/eller laddning.  
Alternativ till batterier kan vara att systemet skördar energi från den miljö där den är installerad. 
Solceller eller vinddrivna generatorer kombine rade med uppladdningsbar a batterier är en 
beprövad teknik med låga underhållskostnader . Andra energiskördnings-metoder använder 
vibrationer, temperaturgradient er, radiovågor, belastning, rotati on eller andra energikällor för 
att upprätthålla den energinivå som behövs fö r komponentens funktion. Passiva RFID-taggar 
och ”backscatter”-teknik (Bhara dia m.fl., 2015) är exempel på  skördning av energi från 
radiovågor. 
Driftsäkra och helt energi-autonoma sensorer  som dessutom kommunice rar trådlöst skulle 
kunna möjliggöra komplexa SHM-system helt utan kabeldragning och kunna bidra till att väsentligt minska installationskostnaden för de sensorsystem som behövs för monitorering av 
infrastrukturer.   24 
 4.2.3 Drönare 
Drönare är intressanta i flera tillämpningsområden som en mob il och relativt lättmanövrerad 
plattform för insamling av data. Drönare kan sna bbt navigera till en vald position och leverera 
en videoström eller högupplösta fotografier från  området. Kombinerat med andra lättviktiga 
sensorsystem som RFID-läsare eller hyperspektrala kameror så  får drönaren flera tydliga 
En drönaroperatör kan vid inspektion eller öv ervakning få både en en kel översyn över stora 
områden samtidigt som denne kan flyga drönaren til l otillgängliga platser som annars är svåra 
att komma nära, till exempel undersidan av en  bro. Drönaren kan också flyga autonomt och i 
förväg programmeras att flyga efter ett visst möns ter och filma eller samla in data längs vägen. 
Detta kan vara ett värdefullt verktyg för att samla in högupplösta bilder över samma områden på en byggnation över flera år då drönaren e nkelt kan upprepa en tidi gare flygrutt vid en 
bropelare med centimeterprecision. 
4.3 Datainsamling och beräkning 
Insamling och behandling av mätdata är centr alt för digitalisering inom förvaltning och 
underhåll av broar. Inom all dig italisering och speciellt  i storskaliga digitala system bestående 
av komponenter av olika slag från olika tillv erkare är standardis ering av dataformat, 
datasemantik, kommunikationspr otokoll och olika gränssnitt,  tex API:er (application 
programming interface), av störst a vikt. Öppna format och standa rder är att föredra framför 
proprietära, eftersom inlåsningseffekter är lä ttare att undvika och hantera i framtida utveckling 
och förvaltning. I detta avsnitt ges en översik t av tillgänglig teknik tillsammans med en 
diskussion om användning av tekniken i ett systemperspektiv. 
4.3.1 Dataformat, protokoll och gränssnitt 
För att kunna konstruera ett data insamlingssystem med sensorer , beräkning och lagring med 
komponenter från många leverantör er behöver dataformat och gränssn itt på ett antal olika nivåer 
i systemet väljas och specificeras. Denna ra pport ger ingen specifik rekommendation utöver att 
peka på behovet, ge exempe l och diskutera avvägningar. 
Data som samlas in från sensor er (efter A/D-omvandling och i fö rekommande fall initial, lokal, 
bearbetning) behöver kodas i ett vä ldefinierat och öppet format (synt ax) så att interoperabilitet 
möjliggörs över lång tid. Exempel på format är XML, JSON, CBOR, ASN.1, O-MI/O-DF och 
Protobuf som alla möjliggör transp ort i serialiserad form över en kommunikationskanal. Dessa 
har olika egenskaper med olika fördelar och n ackdelar, varav kanske viktigast är avvägningen 
mellan mänskligt läsbar och kommunikationseffektiv itet. Ett mindre effektivt format (med fler 
antal bytes) kan också kombineras med komprime ring. Det är dock inte nödvändigt att välja ett 
och samma format i alla delar av systemet så länge konvertering är möjlig. Data transporteras i serialiserad form med kommuni kationsprotokoll. Öppna och sta ndardiserade protokoll behövs 
för att säkerställa interoperabilitet. Några pr otokoll som används i IoT-sammanhang är MQTT, 
CoAP, HTTP/REST och LwM2M. 
Vid lagring av insamlade data behöver dataformatet  vara specificerat och standardiserat. Kraven 
här är delvis annorlunda jämfört med insamlingen då data lagras som filer på ett lagringsmedium 
i stället för transporteras i serialiserad form. För lagring över lång tid behöver ett format helt 
frikopplat från programvara oc h produkter användas. Integrite ten på data behöver också 
säkerställas så att varken avsiktlig eller oavsiktlig ändring är möjlig utan upptäckt.  25 
 Utöver formatet behöver betydelsen av lagrade data, dess semantik, beskrivas på ett systematiskt 
och standardiserat sätt. Målet är att åstadkomma semantisk interoperabilitet . Nu behöver inte en 
bro kunna interoperera med en annan bro, men om inte semantiken är doku menterad, är det svårt 
att säkerställa systemets funktion över lång tid. Se mantisk interoperabilitet är avsevärt svårare 
att åstadkomma än syntaktisk interoperabilite t. Datamodeller och ontologier används för att 
beskriva datasemantik. Det är an tagligen nödvändigt att välja en  metod för hela systemet. Det 
finns flera satsningar på att finna en gemensam  datamodell eller ontologi för olika domäner men 
det är tidskrävande och arbetsintensivt. Därför är det lämpligare att se om det finns en lämplig modell att utöka. Många satsningar inom smarta städer använder sig av FIWAREs dataformat 
som ett exempel på en utökningsbar modell. W3C utvecklar teknik för Semantic Web  (W3C, 
2020), bland annat med Web Ontology Language (O WL). Viktigt är att den valda modellen 
följer en öppet dokumenterad semantik och som är  självdokumenterande. Det innebär att data 
beskriver sig själv genom att inkludera metada ta och kommer med större sannolikhet att vara 
läsbar över en längre period. Myndigheten fö r Digital Förvaltning (DIGG) utformar 
vägledningar för att tillgängliggöra öppna data från offentliga aktörer (DIGG, 2020a). Liknande 
problematik med dataformat och semantik finns här och vägledningen pekar bl.a. på vikten av 
metadata. En standard för metadata, DC AT-AP-SE (DIGG, 2020b), finns med svenska 
rekommendationer. 
4.3.2 Kommunikationsteknik 
Datainsamling från broar förutsätter att lämp lig teknik för kommunikati on finns tillgänglig. I 
detta avsnitt diskuteras tillg änglig teknik uppdelat på två användningsområden: (1) lokal 
insamling vid en bro från enskilda sensorer till en knutpunkt (gateway) där viss förädling av 
data kan förekomma; (2) vidarebefordring av se nsor-data från knutpunkt til l central lagring och 
beräkning. I vissa fall kan dessa användningar överlappa, dvs enskild a sensorer skickar då direkt 
till central lagring. 
Lokal insamling till knutpunkt innebär relativt korta avstånd. Avvägningarna och svårigheterna 
är trots det komplicerade. Om kabel ändå behöver dr as för strömförsörjning av sensorerna, så är 
också kabel-baserad kommunikation (fiber elle r koppar) attraktiv. Power-over-Ethernet (PoE) 
är en lösning som ger både strömförsörjning oc h kommunikation i samma ka bel. Det är en teknik 
som tex används för övervakningskameror, men so m har en begränsning på max 100m. Trådlös 
kommunikation kan också vara attraktiv, sp eciellt för tillfällig installation och för 
efterinstallation i befintliga broar där kabeldragning kan vara besvärlig. Det finns ett antal 
trådlösa tekniker att tillgå. Några exempe l är WiFi, 802.15.4 och Bluetooth. De är främst 
avsedda för öppna frekvensband på 800 MHz, 2 ,4 GHz och 5 GHz. En svårighet med trådlös 
kommunikation är räckvidden då broar normalt har mycket bet ong och stål som skärmar och 
reflekterar radiovågorna. Placering av antenner behöver därför noga utredas. 
Vidarebefordring av data från knutpunkt innebär långa avstånd, så existerande infrastruktur 
behöver användas. På vissa platser kan fiber elle r annan kabel-baserad access vara tillgänglig, 
men i de allra flesta fall är mobilteknik (2G-5G  inkl NB-IoT) det lämpligaste valet. LoRa, en 
radio-teknik med låg effekt för långa distanser,  kan vara ett alternativ i vissa fall, men den 
tekniken har låg kapacitet och lämpar sig därför  enbart för mycket små datamängder. Om ingen 
existerande infrastruktur finns, kan sensordata  lagras lokalt och hämtas upp med fordon eller 
drönare med jämna mellanrum.  26 
 4.3.3 Beräkning och lagring 
I detta avsnitt behandlas ett antal metoder och begrepp för beräkning och lagring, samt de möjligheter de erbjuder. 
Lokal beräkning (”edge computing”)  i närheten av bron (i sens orenhet, i knutpunkt, eller i 
dedicerad beräkningsenhet) ger möjlighet att hant era större datamängder utan att behöva samla 
in allt centralt. Exempe l är rådata som behöver pr ocessas till relevanta stor heter, eller avancerade 
analysmetoder (inkl maskininlärnin g) som behöver stora datamängder. 
Lagring och beräkning i ”molnet”  är numera väl beprövade me toder för att hantera stora 
lagrings- och beräkningsbehov. Ma n skiljer på privata moln dä r resurserna finns i eget 
datacenter, och publika moln där lagring och beräkning upphandlas som en tjänst av en 
leverantör. I båda fallen  erbjuds virtualiserade resurser so m kan konfigureras och anpassas till 
aktuellt behov, men med mindre be gränsning i det publika fallet. 
Beräkning med ”big data”-ramverk  har utvecklats mycket starkt  det senaste decenniet för att 
kunna hantera analys av och beräkning på my cket stora datamängder. Apache Spark är det 
kanske mest beprövade ramverket. Det är öppe n källkod som används och utvecklas av många 
kommersiella aktörer på marknaden, som i sin tu r erbjuder tjänster baserade på ramverket. 
Lagring i ”data lake”  betyder att data lagras obehandlad i binära format eller som ostrukturerad 
data. När data sedan ska hämtas ut för analys el ler vidare bearbetning så får den som hämtar ut 
data strukturera den på ett lämpligt sätt. Fördelen  med detta är att ett gemensamt dataformat för 
alla tänkbara situationer inte behöver designas i förväg utan da ta kan lagras som den kommer 
och representationen anpassas vid avläsning. Nac kdelen är dock att utan en väl dokumentation 
av vad som finns i sjön så kan det bli omöjligt att hämta ut data senare. Det kallas ibland att en ”data lake” har blivit ett ”data swamp”  där data utan vä rde sitter fast.  
Maskininlärning  och andra AI-tekniker är på stark frammarsch som de l av digitalisering inom 
många områden i industri och samhälle. Möjlighete rna här spänner från an alys av data från 
enskilda sensorer för att hitta avvikelser till be slutsstöd baserat på st ora datamängder, både 
historiska och aktuella. Datainsamlingssystem et behöver konstrueras för att möjliggöra dessa 
tekniker. 
Relationen till BaTMan,  Trafikverkets verktyg för effektiv  förvaltning av bland annat broar 
(Trafikverket, 2020b), är tydlig genom att framtida datainsamling kompletter ar och relaterar till 
befintlig information och till nya informationsmodeller för förvaltning som diskuterats i föregående kapitel.  Det behöver vidare utredas hur lagring och bearbetning av ny datainsamling 
kopplas till BaTMan, både te kniskt och användarmässigt. 
4.4 Övergripande systemfrågor 
Förhållandena vid olika broar skiljer sig mycket åt liksom egenskaperna hos olika sensorer och 
komponenter i sensorsystem och insamlingsinfrastr uktur. I detta avsnitt di skuteras några sådana 
frågor och deras påverkan på den övergripande konstruktionen av datainsamlingssystem och på 
brobyggnaders förvaltningsplaner. 
Gamla broar resp. nykonstruktion:  Vid nykonstruktion av broar kan de förberedas för 
mätinfrastruktur med lämpliga utrymmen och plat ser för sensorer och annan utrustning samt 
med kanalisation för kabeldragning. Det förenklar installation av mätutrustning både från start 
och vid senare tillfälle. Nyttan av  kontinuerlig monitorering av nya broar kan dock ifrågasättas,  27 
 eftersom de förväntas vara i bra skick i många år. Behovet och nyttan är större för gamla broar, 
men utmaningarna är samtidigt också större. Sä mre förutsättningar för strömförsörjning och 
kabeldragning gör att trådlös kommunikation, energi snåla enheter och lokal energiutvinning blir 
mer attraktiva och kanske en förutsättning. 
Små resp. stora broar:  Att investera i utrustning fö r kontinuerlig monitorering och 
datainsamling för en stor bro med mycket stor  investeringskostnad är inget större problem, 
speciellt med tanke på att dessa broar är relativt få till antalet. Det finns flera exempel på omfattande installationer på stora, nya, broa r, tex i Europa (Sousa m.fl., 2011) och i Hong 
Kong/Kina (Wong, 2007), den senare med en utförlig beskrivning av ett omfattande 
monitoreringssystem. Fokus på dessa arbeten är dock system för enskilda  broar och inte ett 
system för ett stort antal broar. Utmaningen lig ger i stället på små och medelstora broar som 
finns i stora antal. Mätutrustning och insam lingsinfrastruktur behöver därför konstrueras med 
tanke på låg kostnad, både avs eende investering och drift. 
Urbana resp. otillgängliga platser:  På platser med bra infrastr uktur, för kommunikation såväl 
som elkraft, är det lättare at t konstruera ett mät- och datain samlingssystem. På otillgängliga 
platser, med liten eller obefintlig infrastruktur , är det en mycket större utmaning. Nyttan med 
automatisk mätning och övervakning torde dock vara större i detta fall, eftersom det då också är mer kostsamt med manuell inspektion, samt att många broar finns på  sådana platser. Också här 
är därför energisnåla enheter och lo kal energiutvinning mycket attraktiva. 
Drift och underhåll av infrastruktur för datainsamling:  En digital infrastruktur för 
datainsamling från broar innebär ett tillkommande drift- och underhålls-behov som behöver utredas med avseende på kostnad, organisation och andra resurser. I det korta perspektivet 
behövs övervakning för att upptäcka och sedan reparera  omedelbara fel. I de t långa perspektivet, 
som är speciellt viktigt med tanke på broars lå nga livslängder, behövs en strategi för att kunna 
ersätta uttjänt broinstallerad utrustning. U nder en bros livslängd kommer ett antal 
uppgraderingar till nya gene rationer av digital utrustning att behövas. Ett viktigt krav är att 
kunna byta till en annan leverantör, då det inte  är säkert att den ursprungliga finns kvar.  28 
 5 Tillståndsbedömning 
Broar åldras och bryts ned varför de behöver underhållas fö r att säkerställa 
transportinfrastrukturens funktion över tid. Det in nefattar bedömningar av deras fysiska tillstånd 
vilket kan delas mellan praktiska inspektioner och teoretisk bärighetsbedömning. Inspektioner 
handlar om att samla informati on om konstruktionens egenskaper och eventuella skador, medan 
bärighetsbedömningen är inriktad mot den lastbä rande förmågan med avsikt att ta beslut om 
åtgärder.  
5.1 Inspektioner och tillståndsbedömning 
Trafikverket använder förvaltningssystemet Ba TMan, som beskrivs under Kapitel 3, för att 
hantera sina broar (och tunnlar).  Informationen i systemet inklude rar administrativa data, foton, 
tekniska data för objekten, lastkapa citetsdata och resultaten från inspektionerna. För de flesta 
objekten finns även konstruktionsritningar i fo rm av relationsritningar tillgängliga. En 
specifikation av de uppgifte r Trafikverket kräver finns i Trafi kverket (2014). Krav och riktlinjer 
för utförande och dokumentation av inspektioner  finns i en nätbaserad handbok (Trafikverket, 
2020b). Riktlinjerna säkerställer att aktiviteter som inspektione r utförs konsekvent och med 
relevant teknik. Handboken ger också informati on om typiska skador och deras orsaker för 
vanliga brotyper och deras konstruktionsdelar. 
Baserat på broinspektionen bestäms det fysiska och funktionella tillstånde t för såväl de enskilda 
delarna som för hela bron och en tillståndsklass (TK) tilldelas av inspektören. TK ansätts värden 
mellan 0 och 3 (se Tabell 1) och beskriver i vi lken utsträckning konstr uktionsdelarna uppfyller 
funktionskraven vid inspektionstidpunkten. 
Tabell 1. Det funktionella tills tåndet beskrivs med hjälp av  tillståndsklasser (TK). 
Klass Funktionellt tillstånd Nästa inspektion/utredning 
TK3 Bristfällig funktion vid inspek tionstillfället. Inom 3 månader. 
TK2 Bristfällig funktion inom 3 år  Inom 3 år eller innan vid behov. 
TK1 Bristfällig funktion inom 10 år . Nästa huvudinspektion eller innan 
vid behov. 
TK0 Bristfällig funktion borto m 10 år. Nästa huvudinspektion. 
 
Förutom tillståndsklasserna bedöms broar utifrån deras teoretiska bärförmåga. Resultatet av 
inspektionerna eller andra skäl kan indikera bris ter i en bros förmåga att uppfylla sin avsedda 
bärighetsklass (BK) för vägbroar e ller linjeklass för järnvägsbroa r. Den teoretiska bedömningen 
av bärförmågan beskrivs i följande avsnitt. 
5.2 Bärighetsbedömning 
Bärighetsbedömningen av befintliga broar följer i regel en process i flera steg med en successiv 
stegring av utredningsinsatserna, tills underlaget för beslut om unde rhållsåtgärder är tillräckligt. 
Det handlar om att minska osäkerheterna oc h därigenom göra mindre konservativa antaganden 
genom att till exempel samla mer objektsp ecifik information, inkludera mer data i 
systemberäkningarna, förfina beräkningarn a av bärförmågan, och eventuellt göra  29 
 sannolikhetsbaserade utvärderingar. Den succe ssiva bedömningen inkluderar typiskt följande 
steg (Honfi m.fl., 2018): 
1. Identifiering av behovet av bärighetsbe dömning från till exempel indikationer om 
skador under inspektioner, tveksamheter gä llande bärigheten, ökni ng av laster eller 
förändring av andra förutsättningar; 
2. Preliminär bärighetsbedömning baserad på tillgängliga dokument och regelverk; 
3. Beslut om ytterligare utredningar; 
4. Baserat på beslut under punkt  3: detaljerad bärighetsbedömning med beaktande av 
materialprover från kritiska delar, de taljerade beräkningar av bärförmågan, 
sannolikhetsbaserad utvärdering etcetera; 
5. Beslut om ytterligare ut redningar enligt punkt 4; 
6. Rapportering av resultat; 
7. Beslut om underhållsåtgärder, repa rationer eller förstärkningar; och 
8. Genomförande av eventuella beslutade åtgärder. 
 
Underhållet av det stora antalet broar kräver be tydande samhällsekonomiska  resurser varför en 
effektiv planering av åtgärderna är av stör sta vikt. Vissa aspekter gällande brounderhåll 
särskiljer broar från andra typer av industriella system. Några punkter som påpekas av 
Del Grosso (2010) och Honfi m.fl. (2017) är: 
 Deras långa och ofta utök ade livslängd över många dece nnier leder till nedbrytning 
som kan vara svår att förutse och begränsa. 
 Stora osäkerheter relaterade till det verkliga  fysiska tillståndet på grund av ibland stora 
skillnader mellan ritningar och det byggda utförandet. 
 De utsätts för påverkan av vitt skilda miljöomständigheter och nedbrytningsprocesser. 
 Konsekvenser av brister i funktionalitet oc h tillgänglighet kan bli stora och påverka 
många människor. 
Vidare är de flesta broarna offentliga och fö rvaltarna ansvarar för stora (och växande) antal 
broar. Dessa förvaltare strävar ef ter att fördela resurser  till drift och underhå ll på bästa sätt. En 
balsans behövs därav mellan den förväntade ny ttan av fungerande broar och de förväntade 
kostnaderna av underhåll, inkl usive direkta och indirekta kons ekvenserna av eventuella 
störningar. Utmaningen består i at t välja de mest lämpliga åtgärder na med avseende på den nytta 
det ger beslutsfattaren, som i regel representerar en offentli g förvaltare med ansvar för 
människors säkerhet, samhällsekonomin och miljökonsekvenser. 
När det gäller befintliga konstruktioner kan så väl ekonomiska skäl som teoretiska överväganden 
motivera lägre tillförlitlighetsnivåer än för nya  konstruktioner, se till exempel Vrouwenvelder 
och Scholten (2010). Detta återspeglas till exem pel i Trafikverkets regler för bedömning av 
befintliga broar (Trafikverket, 2016). De föreslagna metoderna och de angivna 
partialkoefficienterna indikerar lägre säkerhetsm arginaler än de som antagits i Eurokoden för 
nya konstruktioner.  30 
 5.3 Information och osäkerheter 
För mer än 20 år sedan skrev Aktan m.fl . (1997) att förvaltningen av befintlig 
transportinfrastruktur vanligtvis bygger på  subjektiv information om infrastrukturens 
förutsättningar och ibland föråldrade, overifier ade eller till och med ogiltiga antaganden om hur 
systemet fungerar. Erfarenheten vi sar att slutsatserna till viss de l är giltiga även för dagens 
broförvaltning. 
Inspektioner och bärighetsbedömningar kräver in formation som antingen kan vara okänd eller 
osäker. De okända med störst inve rkan är enligt Aktan m.fl. (1998): 
 Parametrar kopplade till det byggda utföra ndet (t.ex. spänningar, töjningar, 
förskjutningar, bärförmåga  och styvhetsvariationer); 
 Mått på det fysiska tillståndet (t.ex. säkerhet, användbarhet, funktionalitet, 
livscykelkostnader etc.) och rela tionen till det byggda utförandet; 
 Mekanismer relaterade till belastning, defe kter, nedbrytning och skador (dvs. hur dessa 
påverkar konstruktionens beteende), 
 Bärförmåga och skademekanismer (dvs. hur kapaciteter och brottmoder påverkas av 
defekter, nedbrytning och skador); 
 Relevansen av måtten för bärförmåga och tills tånd (t.ex. att tillståndsklasserna ska vara 
känsliga för skaderelaterade förändringar kons truktionens egenskaper och okänsliga för 
ofarliga förändringar, och a tt de korrelerar med bärför mågan och det funktionella 
tillståndet) . 
Aktan m.fl. (1998) iden tifierade två avgörande utmaningar i vad de kallade global 
tillståndsbedömning , dvs att uppnå en metod för en obj ektiv klassning av  konstruktionens 
tillstånd genom att använda avance rad strukturanalys i kombination med faktiska experimentella 
data från konstruktionen: a) begränsat utbud  av sensorer och datainsamlingsteknik för 
applicering i fält, och b) begrän sningar av informationsteknik för aggregering av olika typer av 
data, kunskap och erfarenhet. Sedan bidraget förf attades har dock utvecklingen varit stark inom 
dessa områden, begränsningar har övervunnits oc h en global tillståndsbedömning för befintliga 
broar kan genomföras. 
Som det framgår av Kapitel 4 finns  idag ett stort utbud av metode r och verktyg för att samla in 
ny information som i regel är olika för olika ty per av broar (t.ex. på grund av deras statiska 
system, användning, byggmaterial, nedbrytningspro cesser etc.). Oförstörande provning och 
sensorbaserad övervakning har vunnit popularit et de senaste åren på grund av ökad 
tillgänglighet och möjligheter till  implementering under drift med minskad risk för störningar 
av trafiken (Honfi m.fl., 2018).  
5.4 Digitalisering av befint lig broförvaltningsdata 
Tillståndsbedömning av broar handlar ofta om ko nstruktioner som är flera decennier gamla. Det 
innebär att originalritningar och dokument är pappersbaserade  och att digitala modeller 
vanligtvis inte finns. Det är i regel ett tidskräv ande arbete att sammanställa information om en 
specifik konstruktion som omfa ttar till exempel hur den är utformad, byggd och eventuellt 
ändrad. Dessutom innebär ofta denna process osäkerhet och till och med motstridig information. 
Lyckligtvis har äldre dokument sk annats och lagras i vanligtvis  i PDF-format. Det betyder dock 
inte att de är tydliga eller lätta att tolka. Det kan finnas delar som saknas eller har bleknat innan  31 
 skanningen, med otydlighet som följd, dokument kan vara icke sökbara e ller svåra att hantera 
på grund av deras storlek etc. Allt detta kan sakta ner bedömningsprocessen och kräva 
omfattande manuellt arbete. För att komma till stånd med saktfärdiga och arbetskrävande process erbjuder digital teknik möjligheter till förbättringar ge nom användning av AI för att 
stödja eller ersätta de mest repetitiva uppgifterna . Dessutom representerar alla dessa ritningar 
information i 2D-form. Dang m.fl. (2018) hävdar  att detta traditionella  2D-system inte kan 
hantera metadata och den enorma mängd informati on som erhålls över tid på ett effektivt sätt. 
Därför föreslår de att man utvecklar en systematisk databas från mycket tidigt i underhållsprojekt och genererar en 3D-i nformationsmodell för underhållssystemet. 
En sådan modell kan baseras på en BIM-modell från  designfasen, om den existerar, eller från 
skapad specifikt för underhållsfasen som diskut eras i Kapitel 3. Omvänd teknik är ett koncept 
för att förvandla en befintlig fysisk geometri ti ll en digital 3D-representation. Sådana modeller 
kan skapas till exempel med hjälp av 3D-skannrar eller bildbehandlingsalgoritmer från foton (se 
Figur 5.1). Noggrannheten och de resurser som be hövs beror naturligtvis på vald teknik, se 
Avsnitt 3.5. 
 
Figur 5.1. Generering av en modell från fotogr afier på en verklig bro (Dang m.fl., 2018). 
5.5 Digitala verktyg för inspektioner 
Vid insamling av information om befintliga broar används allt från enkla till mycket avancerads 
mätinstrument av inspektörerna (Honfi m.fl., 2018). Det finns dock andra typer av tekniker som 
kan underlätta själva inspektionsprocessen genom att möjliggöra en enklare, snabbare eller mer 
exakt insamling och delning av information och data. 
 32 
 Det som nämndes i Avsnitt 5.4 om övergång från 2D till 3D-modeller gäller även för 
inspektioner av skador som huvudsakligen baseras på visuell handnära observation. En viktig 
del av processen är beskrivninge n av observationerna som stöds av ritningar och fotografier som 
är kända för att leda till vissa inkonsekve nser (Shim m.fl., 2017). Här kan en 3D-
informationsmodell avsevärt förbättra effe ktiviteten och noggra nnheten. Figur 5.2 visar 
processen att utveckla inspekti onsdata till objektbaserad digita l 3D-information och sedan till 
2D igen för automatiskt genererade rapporter.  Salamak och Januszka (2018) beskriver hur ny 
teknik i form av virtuell verkighet (VR) oc h förstärkt verklighet (AR), tillsammans med 
informationsmodellering, skulle kunna effektivis era inspektioner av broar och i förlängningen 
förvaltningsprocessen. 
 
Figur 5.2. Process för att länka 2D-ritningar eller fo tografier till ytan av en 3D-modell 
genom algoritmerna föreslagna av Shim m.fl. (2017). 
En viktig aspekt är att den tekniska lösningen måste vara enkel att anvä nda i praktiken  och inte 
kräva någon extra utrustning att bäras av inspektö rerna. Exempel kan vara mobilappar, som kan 
förbättra arbetsflödet under till exempel platsinspektioner, begära tillgång till spåret på järnväg, signalhantering på vägar osv. Numera skulle arbetet för inspektörerna vara svårt utan 
mobiltelefon, det kräver således inga extra föremål att bära runt på bron. Dessutom har 
mobilappar ersatt penna och pappe r och möjliggör att datafiler, foton, videor, koordinater, ljud 
etc., kan bifogas. Data skickas i realtid till moln tjänster för bedömning och validering. Data kan 
också kombineras med andra datakällor och göras tillgängliga på intera ktiva kartor. Det är 
dessutom möjligt att exportera till en rapport anpassad till önskat format. 
Ett exempel är RamVib ( https://play.google.com/store/apps/d etails?id=com.ramboll.ramvib3 ), 
en applikation utvecklad av Ramböll för enkel vibrationsmätning med en smarttelefon med hjälp 
av de integrerade accele rometrarna i telefonen. Applikatione n är avsedd för dynamiskt känsliga 
konstruktioner som vissa typer av broar, golvkonst ruktioner, balkonger, master, torn, etc. och 
fungerar som ett komplett färdigt mätningssyst em i användarens ficka. En skärmdump av 
applikationen visas i Figur 5.3( a). Applikationen registrerar accelerationer i tre riktningar, 
redovisar tidsserier och frekven sspektra. Resultatet kan exporter as i PDF- och Excelformat för 
vidare analys. 
Ett annat exempel är applikationen IoTBridg e utvecklad av företaget med samma namn 
(https://www.iotbridge.se ). Dess teknik bygger på trådlösa se nsorer monterade på en bro med 
datainsamling, analys och sammanst ällning av resultat via mobilen.  Alla typer av  sensorer, som 
 33 
 till exempel trådtöjningsgivare, accelerometrar, temperaturgivare och inklinometrar kan 
anslutas. I nuläget kan last cykelräkning genom regndroppsmetoden (rainflow) utföras för 
utmattningsutvärdering och frekvensspektra fö r bedömning av egenfrekvenser och modformer 
kan presenteras direkt i applikationen, samt e xporteras för vidare analys. En skärmdump av 
applikationen visas i Figur 5.3(b). 
  
(a) RamVib från Ramböll. (b) IoTBridge. 
Figur 5.3. Skärmdumpar av exempel på mobilapplikationer för mätningar och 
utvärdering. 
Resultaten från den typen av applikationer so m visas i Figur 5.3 kan användas för att jämföra 
med teoretiska beräkninga r eller tillhandahålla underlag för dem. För konstruktioner på avlägsna 
platser kan mätningen utföras av personer på pl ats och data enkelt överföras till de som utför 
beräkningarna och utvärderingarna någon anna nstans. Funktionaliteten  i applikationerna 
förväntas också öka för mer långtgående  utvärderingar dire kt i verktyget. 
5.6 Digitala tvillingar och sensorbaserad övervakning 
När en konstruktions fysiska tillstånd har ut värderats kan digital teknik underlätta en 
kontinuerlig övervakning av dess  kondition. Tekniken med en di gital tvilling en ligt Avsnitt 3.4 
minskar tidsåtgången för det manuella arbete so m är relaterat till tillståndsbedömning och 
påskyndar processen för att varna infrastrukturä garen/förvaltaren om något problem uppstår och 
behöver åtgärdas. 
Vid svårare situationer, t.ex. i nödsituationer på grund av ex trema händelser kan digitala 
tvillingar hjälpa till att upptäck a var och omfattningen av skadorna  på bärverket. Således skulle 
den ansvariga personen omedelbart få kännedom om kritiska skador eller händelser och fatta 
 34 
 välgrundade beslut. Detta skulle leda till snabbare  svarstider för reparationer och restaurering, 
och därmed förbättra trans portnätets motståndskraft. 
Användningen av digitala tvillingar för förvaltnin g och underhållsplanering av broar är föremål 
för flera forsknings- och utvecklingsprojekt. Även  om storskaliga industr iella tillämpningar är 
sällsynta, förväntas de förekomma mer frekvent inom en snar framtid. Det finns exempel från 
andra branscher som flygplansutveckling, ma rina konstruktioner och offshore-industrin. 
Tygesen m.fl. (2018) presenterar ett koncept basera t på en digital tvilli ng som syftar till att 
förbättra modellerna för utmattningsbedömning av  befintliga marina konstruktioner, via en 
koppling mellan den digitala tvillingen och mä tningar, se Figur 5.4. Konceptet integrerar 
sensorbaserad övervakning, identifiering av be teende, uppdatering av stukturanalysmodeller, 
kvantifiering av osäkerheter, samt risk- och sannolikhetsbaserad underhå llsplanering. Den typen 
av lösningar baserade på digita la tvillingar kan innefatta metoder och tillvägagångssätt som inte 
är typiska för traditionell samhällsbyggna d, såsom maskininlärning, datautvinning, 
mönsterigenkänning, big data, mol nberäkning etc. Det slutliga må let är att genom kontinuerlig 
modelluppdatering, med AI-teknik som tillämpas på historiska och nya data, gradvis förbättra en modell för framtida förutsägelseren och att undvika förenklingar och minska de statistiska 
osäkerheterna (Ramböll, 2018). 
 
Figur 5.4. Illustration av Rambölls system  för konstruktionsöv ervakning (Structural 
Integrity Manager – SIMA). Bild klippt från Tygesen m.fl. (2018). 
Att använda digitala tvillingar kan kräva komplex a, tids- och resurskrävande simuleringar för 
att hålla dem uppdaterade. Därför har olika te kniker för modellering utvecklats för att 
effektivisera processen. Hist oriskt kräver den nödvändiga fö renklingen och förfiningen av 
numeriska modeller ingenjörsexpertis som är svår att automatisera. Det finns dock mer 
generiska tillvägagångssätt för att utveckla surr ogatmodeller uteslutande baserade på data som 
kallas datadriven eller bl ack-box-simulering (Tseranidi s m.fl., 2016). Den typen av 
approximationsmodeller kräver inte en grundlig förståelse för eller en modellering av de 
underliggande fenomenen, endast et t urval av data från den okä nda processen som ett underlag 
för träning eller anpassning av modellen. 
 35 
 En lovande metod är användninge n av så kallade gråboxmodeller som kombinerar traditionella 
tekniska vita boxar och datadrivna  svarta boxar (se Figur 5.5). Gråboxmodeller kombinerar båda 
tillvägagångssätten och minskar därmed behove t av exakt modellering  av de underliggande 
fysiska mekanismerna, dvs. komplexiteten hos vita  boxar. Å andra sidan kräver de betydligt 
mindre data än en enskild svart box-modell. 
 
Figur 5.5. Illustration av en gråboxmodell för insamling av data och uppdatering av 
digitala modeller. Omarbeta d efter Greydient (2020). 
Den vita rutans roll i Figur 5.5 kan vara att 1) fy lla luckorna i en svart box-modell för att förbättra 
förutsägelser, eller 2) genom maskininlärningsalgoritmer träna den svarta box-modellen bestående av till exempel ett artificiella neur alt nätverk (ANN). Svarta och vita boxar kan 
användas parallellt men också för att skapa en  digital tvilling genom en gråboxmodell för 
kontinuerlig uppdatering och ka librering av den vita boxen. 
5.7 Beslutsstöd 
Syftet med tillståndsbedömningen är att stödja beslut om underhållsåtgärder, till exempel att 
reparera eller byta ut skadade konstruktionsdelar,  begränsa trafiken, vänta till nästa inspektion 
osv. En viktig fråga är hur information från inspektioner ska användas i detta beslut. Dessutom 
är det möjligt att djupare utredningar eller inform ationsinsamling skulle kunna visa att åtgärder 
kan senareläggas. Med det menas att olika alte rnativa åtgärder behöver vägas mot varandra för 
att besluta om den bästa lösningen som ger störst nytta för pengarna. 
Den största svårigheten är att beslut behöver fattas under osäkerhet. Det finns osäkerheter 
relaterade till brons tillstånd men också till resu ltatet av utredningarna samt effektiviteten av 
framtida åtgärder.  Problematiken, d.v.s. att ta rationella beslut under osäkerhet, kan lösas med 
Bayesiansk beslutsteori, se till exempel Benj amin och Cornell (1970). Ett exempel är modellen 
som skapades i projektet ”BIG BRO – Beslutss töd för rationellt underhåll och uppgradering av 
befintlig infrastruktur”, som kan användas för att jämföra nyttan av olika utvärderingsmetoder och olika åtgärder (Larsson Ivanov m.fl., 2018, 2020). Modellen gör det möjligt att välja 
beslutsalternativet som ger störst ny tta för broförvaltaren och samhället. 
För komplexa fall kan beräkningarna vara omfatta nde och kräva indata so m kanske inte finns 
tillgänglig idag, till exempel gällande pålitligheten av underlaget, effektivitet av tidigare 
åtgärder, indirekta kostnader osv.  Digitalisering kan ge en lösni ng för åtminstone några av dessa, 
till exempel genom systematisk insamling och hant ering av information i BIM för förvaltning, 
användning av datamining för maskininlärning,  och superdatorer för hantering av stora 
beslutsmodeller. 
 
 36 
 6 Diskussion och slutsatser 
Rapporten redovisar resultatet av de n förstudie som gjorts för att sammanfatta dagens läge och 
identifiera eventuella forskningsbe hov, gällande digitalisering inom  förvaltningen av broar. En 
ansats gjordes för att täcka broarnas hela livscykel, från projektering till förvaltning och underhållsplanering. Då omfattningen är begränsad till en förstudie har de olika skedena och de 
processer som ingår beskrivits endast översiktl igt och ett axplock av tillgänglig forskning är 
refererad.  
6.1 Diskussion 
Broförvaltning är en verksamhet som i Sverige bedr ivs av stora aktörer, dä r Trafikverket är den 
ojämförligt största representanten. Därför ha r Trafikverkets processer för projektering och 
förvaltning en dominerande inverkan på hela br anschens arbetssätt.  Samtidigt som det främjar 
hög teknisk expertis, erfarenhetsåt erföring och en långsiktig planer ing av underhållsåtgärder, är 
en stor aktör naturligt re striktiv till förändring.  
Branschens villkor reflekteras i resultatet av  studierna. De övergripande frågorna för hur 
projektering ska genomföras och vad som ska leve reras till förvaltningssystemet regleras av 
Trafikverket med styrande dokument för verksa mheten och strategidokument för framtida 
inriktningar. Den tekniska utvecklingen sker i regel genom kommersiella intressen som anpassas 
till att uppfylla beställarens förfrågningar. Som e tt exempel har Trafikverkets strategiska beslut, 
att all projektering ska utföras me d BIM, medfört att i princip a ll projektering i skrivande stund 
utförs med programvaror för tredimensionella informationsmodeller. 
Om de stora förvaltarna med Trafikverket i täten tar beslut om att även förvaltningen ska baseras 
på informationsmodeller är det sannolikt att de tekniska konsulterna och mjukvaruutvecklarna 
kommer att presentera lösninga r för det. Inom forskningen finns  redan förslag och realiserade 
fallstudier på informationsmodeller för förvaltn ing, med allt från system bestående av modeller 
från projekteringen till avancerade digitala tvi llingar baserade på fotogrammetriska mätningar 
uppdaterade med realtidsda ta från sensorer.  
Under förvaltningsskedet är insamling av info rmation om broarnas tillstånd avgörande för 
underhållsplaneringen. Teknik för datainsamling oc h analys i form av hårdvara och mjukvara 
finns till viss del redan tillgängligt genom att a ndra industrier i detta avseende ligger längre 
fram. Det är också teknik som utvecklas och implementeras vid sidan om de styrande 
dokumenten eftersom det är verktyg som kan e ffektivisera det arbete som redan bedrivs. 
Tekniska lösningar för sensorba serade inspektioner och automa tiska mätningar finns således 
och används redan om än i liten skala. Ur detta perspektiv handlar en framtida utveckling  om hur de data som produceras sk a kunna inkorporeras i förvaltningssystemen, om det ska 
integreras med digitala inform ationsmodeller eller om det ska sparas i separata databaser. 
Tolkningen av resultaten är att det råder de lade meningar om hur framtidens system för 
förvaltning av broar ska se ut och hur digitalis eringen ska genomföras. De som är aktiva inom 
projekteringen, både som konsulter och på be ställarsidan, förordar ett överlämnande av 
informationsmodellerna från byggskedet som e tt underlag för en förvaltningsmodell. Det 
överensstämmer också med Trafikverkets stra tegi för BIM (Trafikverket, 2017). Från 
förvaltningssidan är det dock inte lika sj älvklart att en informationsmodell från 
broprojekteringen är det bästa för underhållsplanering. En de dikerad modell skapad till exempel 
genom fotogrammetri av den verkliga byggda konst ruktionen kan vara mer lämplig. Ett möjligt  37 
 framtidsscenario kan vara en integration av alternativen, där en informationsmodell från 
projekteringen uppgraderas till en digital tv illing och uppdateras med data från sensorer. 
Studien inriktades mot fördelar och möjligheter med digitalisering av processer och system. Det 
bör dock nämnas att ny teknik oc kså kommer med förvaltnings - och underhållsbehov, som bör 
ställas mot nyttan av en implementering. Andra viktiga frågor är sä kerheten för digital 
information och robustheten i nya system som sk a vara hjälpmedel i förvaltningen över lång tid 
framöver. Dessa frågor är lämnade till framtida studier.  
6.2 Slutsatser 
Slutsatserna delas mellan de olika om råden som berörts i studien. Gällande 
informationsmodeller i nybyggnadsprojekt och öve rlämning till förvaltningen, baseras 
resultaten på en enkätunders ökning med respondenter från brop rojekterande konsultföretag och 
intervjuer med tekniska experter. Följande slutsatser kan dras: 
 Projektering av broar görs idag huvudsakligen genom byggnadsinformations-
modellering (BIM). Överlämningen till förvaltningsskedet består dock av 
relationsritningar i formen av enkl a ritningsfiler (format PDF/A).  
 Under projekteringsskedet beaktar de te kniska konsulterna sä llan eller aldrig 
förvaltningsskedet vid upprättandet av info rmationsmodellerna. Inriktningen är mot 
byggskedet där styrning av samordning oc h kommunikation bedöms som de största 
nyttorna med BIM. 
 Trafikverkets representanter bekräftar at t informationsmodellerna som skapas under 
projekteringen beställs oc h upprättas med byggskedet/invest eringsskedet i fokus. Den 
förvaltande organisationen är i regel inte representerad vid upphandlingen. 
 Det råder inte enighet huruvida en inform ationsmodell från inve steringsskedet är 
lämplig som förvaltningsmodell eller inte. Några källor påpekar att samma modell bör 
användas under en bros hela livscykel. Andr a visar på alternativa metoder för att skapa 
informationsmodeller som kan vara mer lämpliga för förvaltningsskedet. 
 
Hårdvara för informationsinsamling under ett förvaltningsskede med syftet att uppdatera 
modeller och för automatisk tillståndsbedömning ha r studerats. Baserat på litteraturstudier och 
erfarenheter från experter inom mätte knik kan följande slutsatser dras:  
 För storskalig användning av sensorer och sensorsystem för til lståndsmonitorering 
behövs system och komponenter med låg kos tnad, främst avseende installation och 
underhåll.  
 Många sensorer betyder inte automatiskt bra insikter utan det behövs en analys över hur 
många, vilka typer och antal mätpunkter som är relevanta. 
 Förhållandena kan skilja stort mellan olika br oar liksom egenskaperna för olika sensorer 
och komponenter. Därför kan objektsspecifika  anpassningar behöva göras gällande till 
exempel 
o drifttider som ett monito reringssystem behöver konstrue ras efter med tanke på 
elektronikkomponenters livslängd i relation till brons förväntade livslängd; och  38 
 o energiförsörjningen på platser där matni ng av ström kan vara ett problem genom 
energiskördning och energisnåla datainsamlingssystem. 
 Metoderna för bedömning av en bros funktionella tillstånd och bärförmåga har beskrivits utifrån 
dagens etablerade metoder och innovativa förslag från litteraturen. Huvudsakligen handlar det om att samla information för beslut om åtgärder. Följande sl utsatser kan dras: 
 Stora osäkerheter föreligger gällande så väl det byggda utförandet som graden av 
nedbrytning. Med hjälp av digi tala metoder och verktyg ka n dessa osäkerheter minskas 
och därigenom skapa ett bättre unde rlag för beslut om åtgärder. 
 Informationen som samlas in behöver lagr as och göras tillgänglig för bedömning och 
arkivering. Alternativen spänne r från digitala informations modeller till det som kallas 
digital tvilling. Det senare bygger på en digital modell som är kopplad till en verklig konstruktion genom kontinuerlig uppdatering. 
 Tillämpningar av maskininlärning förekomme r inom forskningen för att effektivisera 
tillståndsbedömning av broar. Genom att kom binera etablerade inspektionsmetoder med 
sensordata och maskininlärning lyfts di gitala tvillingar fram som framtidens 
förvaltningsmodell. 
 Digitalisering, med snabbare analyser och bä ttre beslutsunderlag, förväntas att leda 
förlängd livslängd av många broar  och därmed förbättra hållbarheten för 
transportinfrastrukturen. 
6.3 Forskningsbehov 
För några av de frågor som kommit upp under st udien bedriver Trafikverket själva interna 
utvecklingsprojekt. Det gäller t.ex. överlämni ng av digitala informationsmodeller  och 
inspektioner med drönare. I dessa fall är tekniken till stor del etablerad men utvecklingen handlar 
om anpassningar till befintliga processer eller omdaning av processerna i sig. 
Baserat på resultatet av förstudien ha r följande forskningsbehov identifierats: 
 Processen att omvandla en digital informati onsmodell från invester ingsskedet till en 
modell för förvaltning. Frågan rymmer flera aspekter som t.ex. viken information som 
verkligen måste sparas och vad som måste tillkomma. Förmågan att samla data från sensorer och inspektioner är av intresse , liksom hur handhavandet ska fungera. Såväl 
förvaltare som inspektörer måste kunna  hantera modellen vid inmatning och 
utplockning av uppgifter. 
 Tekniker för att skapa digitala modeller av  redan byggda broar. Optiska metoder för 
skanning och fotografering är på framma rsch men det finns fortfarande behov av 
forskning för att öka noggrannheten i utomhusmiljö och under ogynnsamma förhållanden.  
 Inspektioner och autonom skadedetektering med drönare. Med hjälp av drönare kan 
redan idag inspektioner av stora och/ eller svåråtkomliga broar göras utan 
resurskrävande förberedelser. För au tonom skadedetektering behövs dock mer 
forskning och utveckling inom mönsteri genkänning genom t.ex. maskininlärning.  39 
 Osäkerheterna behöver kvantifieras och vilk a skadetyper som är möjliga att upptäcka 
behöver utredas.  
 Sensorbaserad tillståndsbedömning och skaded etektering, samt eventuell koppling till 
digital tvilling. Mätningar på broar genomförs  idag som specialuppdrag fristående från 
förvaltningssystemen. För att tillgängliggöra mätningar som en metod för utökad 
tillståndsbedömning bör en möjlig koppling till förvaltningssystemet utredas.  
 Hållbar drift av sensorsystem. Utveckling av  sensorer och system med avseende på 
energiförbrukning, energiskördning och underh ållsåtgärder, t.ex. genom kombinationer 
av utbytbara komponenter med kort livsl ängd och andra delar med lång livslängd. 
Inkluderar också analysmetoder för lågkostn adssensorer med lägre precision, men ett 
större antal, som är tillräckligt bra för att upptäcka förändringar. 
 Utveckling av sensorer för broar baserat på fiberteknik. En enskild fiberoptisk sensor 
kan registrera data i många punkter över de ss längd. Dessutom är de  inte känsliga för 
elektriska störningar på samma sätt som t.ex. konventionella trådtöjningsgivare. 
Systemkostnaden är dock dyr och fortsatt utveckling behövs för att hitta kostnadseffektiva lösningar. 
 För att underlätta den fysisk a tillståndsbedömningen bör bärbara (portable) och 
kroppsburna (wearable) verktyg utvecklas. Till exempel applikationer som utnyttjar  
virtuell verklighet (VR), förstärkt verklighe t (AR) och blandad verklighet (BR), som 
dessutom möjliggör en praktisk inte grering med informationsmodeller. 
  40 
 Litteratur 
Aktan AE, Helmicki AJ, Hunt VJ, 1998. Issues in health monitoring for intelligent 
infrastructure, Smart Materials and Structures , vol. 7(5), pp. 674-692. 
Alavi AH, Jiao P, Buttlar WG, Lajnef N, 2018. Inte rnet of Things-enabled  smart cities: State-
of-the-art and future trends. Measurement: Journal of the International Measurement 
Confederation , vol. 129, pp. 589-606. 
Albino V, Berardi U, Dangelico RM, 2015. Smart C ities: Definitions, dimensions, performance, 
and initiatives. Journal of Urban Technology , vol. 22(1), pp. 3-21. 
Alekhtyar M, 2018. Building information modell ing and virtual design and construction – 
Differentiations and interaction. Exam ensarbete TRITA-ABE-MBT-18180, Kungliga 
Tekniska högskolan. 
Al-Naami Z, 2018. Tillämpningen av BIM i ombyggna tionen av Slussen – En hållbar innovation 
att lära sig av? Examensarbete TRITA- ABE-MBT-18383, Kungliga Tekniska högskolan. 
Anderson K, 2020. BIM-specialist, Stora proj ekt, Trafikverket. Intervju 2020-10-09.  
Andersson R, 2020. Vega visade vägen för digitala modeller. Hemsida besökt 2020-12-15, 
https://betong.se/2020/01/25/vega-vis ade-vagen-for-digitala-modeller/ . 
Avendaño JC, 2020. Identification a nd quantification of concrete cracks using image analysis 
and machine learning. Examensarbete TRITA-ABE-MBT-20744, Kungliga Tekniska högskolan. 
Benjamin JR, Cornell CA, 1970. Probability, Sta tistics, and Decisions for Civil Engineers. 
McGraw-Hill Book Company, New York. 
Berglund EZ, Monroe JG, Ahmed I, Noghabaei M, Do J, Pesantez JE, Fasaee AIK, Bardaka E, 
Han K, Proestos GT, Levis J, 2020. Smart Infras tructure: A Vision for the Role of the Civil 
Engineering Profession in Smart Cities. Journal of Infrastructure Systems , vol. 26(2). 
Bharadia D, Joshi KR, Kotaru M, Katti S, 2015. BackFi: High Throughput WiFi Backscatter. 
In: Proceedings of the 2015 ACM Confer ence on Special Interest Group on Data 
Communication (SIGCOMM '15), pp. 283–296.  
BIM Alliance, 2020. BIM Alliance om BIM. Hemsida besökt 2020-09-16, 
https://www.bimalliance.se/vad-aer-bim/bim-alliance-om-bim/ . 
Bolton A, Butler L, Dabson I, Enzer M, Evans M, Fenemore T, Harradence F, et al., 2018. The 
Gemini Principles: Guiding values for the national digital twin and information management framework. Centre for Digital Built Brit ain and Digital Framework Task Group. 
https://doi.org/10.17863/CAM.32260   
buildingSMART, 2020. buildingSMART Intern ational. Hemsida besökt 2020-12-15. 
https://www.buildingsmart.org/   
Bäck L, Svensson D, Vestman V, 2020. Slussenb ron – En avancerad st ålkonstruktion med ett 
speciellt montage. Nyheter om Stålbyggnad , 2020 (1). 
Cavka HB, Staub-French S, Po irie EA, 2017. Developing owner information requirements for 
BIM-enabled project delivery and asset management. Automation in Construction , vol. 83, 
pp. 169-183.  41 
 CEN, 2019. Strukturering av information om byggd miljö – Informationshantering genom 
byggnadsinformationsmodellering – Del 1: Be grepp och principer. SS-EN ISO 19650-1. 
Comité Européen de Normalisation (CEN), Bryssel. 
Cousins S, 2017. Total BIM: How Stockholm’s £1bn urban transformation project is going 
100% digital. Construction Research and Innovation , vol. 8(2), pp. 34-40. 
Dang NS, Kang HR, Lon S, Shim CS , 2018. 3D digital twin models for bridge maintenance. In: 
Proceedings of 10th Internati onal Conference on Short and Medium Span Bridges, Quebec 
City, Canada. 
Del Grosso A, 2010. Reliability of SHM procedures and Decisi on Support in Infrastructure 
Management. In: Bridge Maintenance, Safet y, Management and Life-Cycle Optimization: 
Proceedings of the Fifth International IABMAS Conference, Philadelphia, USA. 
DIGG, 2020a. Vägledning för att tillgänglig göra information. Myndigheten för digital 
förvaltning (DIGG). Hemsida besökt 2020-12-15. https://www.digg.se/utveckling-av-
digital-forvaltning/oppna-och-delade-data/offe ntliga-aktorer/vagledning-tillgangliggora  
DIGG, 2020b. Förtydlingar, översättningar och rekommendationer av DCAT-AP för Sverige, 
DCAT-AP-SE version 2.0.0. Myndighe ten för digital förvaltning (DIGG). Tillgänglig via: 
https://docs.dataportal.se/dcat/sv/   
Edirisinghe R, London KA, Kalutara P, Aranda-Mena G, 2017. Building information modelling 
for facility management : are we there yet? Engineering, Construction and Architectural 
Management , vol. 24(6), pp. 1119-1154. 
EU BIM Task Group, 2017. Handbook for the introduc tion of Building Information Modelling 
by the European public sector. Available at: http://www.eubim.eu/handbook-selection   
Fang H, 2015. Managing data lakes in big data er a: What's a data lake and why has it became 
popular in data management ecosystem. In : 2015 IEEE International Conference on Cyber 
Technology in Automation, Control, and Intelligent Systems (CYBER), pp. 820-824. 
FIWARE, 2020. FIWARE Communit y. Hemsida besökt 2020-12-15. https://fiware.org   
Giorgadze IM, 2020. Conceptual modeling of lifecy cle digital twin architecture for bridges; A 
data structure approach. Master thesis, University of Twente.  
Glaessgen EH, Stargel DS, 2012. The digital twin paradigm for future NASA and U.S. air force 
vehicles. In: 53rd AIAA/ASME/ASCE/AHS/ASC  Structures, Structural Dynamics and 
Materials Conference. 
Greydient, 2020. About Greydien t. Hemsida besökt 2020-12-15, 
http://www.greydient.eu/project/ .  
Honfi D, Lechner T, Köhler J, 2017. Rationa l maintenance of timber bridges. In: 3rd 
International Conference on Timber Br idges, ICTB 2017. Available at:  
http://urn.kb.se/resolve?urn =urn:nbn:se:ri:diva-32707.  
Honfi D, Williams Portal N, Leander J, Lar sson Ivanov O, Björnsson I, Plos M, Zandi K, 
Carneiro E, Lechner T, Magnusson T, Gabrie lsson, H, 2018. Inspection and monitoring of 
bridges in Sweden (RISE Rapport). Research  Institutes of Sweden, Borås, Sweden. 
Källbrink M, Månsson J, 2018. Överlämning av Byggprojekt: Digitaliseri ngens inverkan på 
projektledarens arbete. Examensarbet e TRITA-ABE-MBT-18238, Kungliga Tekniska 
högskolan.  42 
 Larsson Ivanov O, Leander J, Björnsson I, Honfi D, 2018. BIG BRO – Beslutsstöd för rationellt 
underhåll och uppgradering av befintlig in frastruktur, Bygg & Teknik, vol. 18(7). 
Larsson Ivanov O, Leander J, Björnsson I, Honfi D, 2020. BIG BRO – Tillämpning av 
beslutsstöd för kantbalkar, byta elle r avstå? Bygg & Teknik, vol. 10(4). 
Nohrstedt L, 2017. Slussen byggs utan ritningar. Ny Teknik , 2017-04-18. 
Olsson F, 2020. Nationell samordnare och delför valtningsledare byggnadsverk, Underhåll, 
Trafikverket. Inte rvju 2020-10-06. 
Omstartskommissionen, 2018. Idéer för ett starkare Sverige. Redaktör: Klas Eklund. Ekerlids 
Förlag, Stockholm. 
Popescu C, Täljsten B, Blanksvärd T, Elfgren L, 2019. 3D reconstruction of existing concrete 
bridges using optical methods. Structure and Infrastructure Engineering , vol. 15(7), pp. 912-
924. 
Ramböll, 2018. Digital Twin: Learning from the Offshore Industry. Hemsida besökt 2020-12-
15, https://ramboll.com/ingenuity/dig ital-twin-based-asset-management . 
Salamak M, Januszka M, 2018. BrIM bridge inspect ions in the context of Industry 4.0 trends. 
In: Maintenance, Safety, Risk Management  and Life-Cycle Performance of Bridges 
(IAMBAS 2018), Melbourne, Australia. 
Seo J, Duque L, Wacker J, 2018. Drone-enabled bridge inspection methodo logy and application. 
Automation in Construction , vol. 94, pp. 112-126. 
Shim C, Kang H, Dang NS, Lee D, 2017. Devel opment of BIM-based bridge maintenance 
system for cable-stayed bridges. Smart Structures and Systems , vol. 20(6), pp. 697–708. 
Sousa H, Félix C, Bento J, Figueiras J, 2011. De sign and implementation of a monitoring system 
applied to a long ‐span prestressed concrete bridge. Structural Concrete , vol. 12, pp. 82-93. 
Stockholms stad, 2019. Teknisk dokumentation, pilo tprojekt Slussen och Hagastaden. Rapport 
T2018-03478.  
Synnefors N, Khelghati T, 2016. Kravspecifikation av  BIM-modeller: För att säkerställa att det 
i förvaltning av infrastruktur finns tillräckligt informationsunderlag att tillgå. Examensarbete 
BD2016;38, Kungliga Tekniska högskolan.  
Söderlindh D, 2020. Enhetschef di gital projekthantering, Stora proj ekt, Trafikverket. Intervju 
2020-10-08.  
Trafikverket, 2014. Förvaltningsdata och uppgifter i BaTMan fö r byggnadsverk, TDOK 
2013:0263. 
Trafikverket, 2017. Trafikverkets strategi för BIM. TDOK 2013:0688. 
Trafikverket, 2019. Krav Brobyggande. TDOK 2016:0204, version 3.0. Trafikverket, 2020a. E4 Förbifart Stockholm. Hemsida besökt 2020-12-15, 
https://www.trafikverket.se/nara-dig/Stoc kholm/vi-bygger-och-forb attrar/Forbifart-
stockholm . 
Trafikverket, 2020b. BaTMan – Bridge and tunn el management. Hemsida besökt 2020-12-15, 
https://batman.trafikverket.se .  43 
 Tseranidis S, Brown NC, Mueller CT, 2016. Da ta-driven approximation algorithms for rapid 
performance evaluation and optim ization of civil structures. Automation in Construction , vol. 
72(3), pp. 279-293. 
Tuegel EJ, Ingraffea AR, Eason TG, Spottsw ood SM, 2011. Reengineering aircraft structural 
life prediction using a digital twin. International Journal of Aerospace Engineering , 154798. 
Tygesen UT, Jepsen SJ, Vestermark J, Doller up N, Pedersen A, 2018. The True Digital Twin 
Concept for Fatigue Re-Assessment of Marine St ructures. In: 37th Inte rnational Conference 
on Ocean, Offshore and Arctic En gineering, OMAE, Madrid, Spain. 
Vrouwenvelder T, Scholten N, 2010. Assessm ent criteria for existing structures. Structural 
Engineering International , vol. 20(1), pp. 62-65. 
W3C, 2020. Semantic Web, World Wide Web Consortium (W3C). Hemsida besökt 2020-12-
15, https://www.w3.org/standards/semanticweb/   
Wong KY, 2007. Design of a structur al health monitoring syst em for long-span bridges. 
Structure and Infrastructure Engineering , vol. 3(2), pp. 169-185. 
                    Kungliga Tekniska högskolan (KTH) 
Avdelningen för bro- och stålbyggnad TRITA-ABE-RPT-217 

Public records|General Data Protection Regulation|Principle of public access to official records

DIGITALA SYSTEM   
MOBILITET OCH SYSTEM  
 
Legal utredning för datadelning varor och 
transporter  
Kristina Andersson, Alexander Rad, Niklas Thidevall 
och Susanne Stenberg  
RISE Rapport  2021 :11 
  
© RISE Research Institutes of Sweden  Legal utredning för datadelning varor och 
Kristina Andersson, Alexander Rad, Niklas Thidevall  
 
 1 
Legal investigation for data s haring goods and transport  
In this project , the Swedish Transport Administration wanted to have two different 
tracks investigated from a  legal perspective. We have chosen to call the first track a 
“matchmaking  service for freight” to optimize the utilization of available cargo space . 
There is an assignment from the government to the Swedish Transport Administration 
to work  with this issue based on horizontal collaborations  and open data. The second 
track is abo ut the development of new technology  enabling new ways of collecting 
railway data based on  RFID and the possibility of filming passing trains, which in tur n 
raises legal questions about how the Swedish Transport Administration can use 
collected data.  
After  analysing the two tracks based on current regulations, interv iewing different 
actors, arranging workshops with different stakeholders,  and meetings with experts in 
the fields, our conclusions are as follows:  
So far, it is unclear who will be appointed to be matchmaker and how the matchmaking 
service is intended to work as the Swedish Transport Administration´s assignment  will 
last for another ten years. Our assessment s at this early stage of the Swedish Transport 
Administration´s assignment aims more to provide advice  on how the matchmaking 
service  can be designed in the future . Above all, we foresee that competition law will be 
a challenge as it regulates horizontal collaborations . In the future, it needs to be 
investigated more what benefit consumers get from the matchmaking service  and how 
such service can be designed without distorting competition on  the market . The 
matchmaking service  is aimed for product owners. The interviews show tha t they are 
prepared to shar e data provided that they get a benefit from this. The inter views also 
show that the y are not used to  shar ing data  in such a way  that is required for a 
matchmaking service  to function properly . We therefore beli eve th at work will have to 
be put on making the product owners understand the benefit of data sharing to 
facilitate the introduction of a matchmaking service , e.g. by showing good examples to 
get product owners to think in new ways  and dare to take  the step . It is also unclear 
what is meant by open data and how it is compatible with copyright/trade secrets . That 
part of the assignment needs to be further elucidated.  
In our opinion, the Swedish Transport Administration has the copy right to RFID  data,  
and it is also f rom a copy right perspective that the Swedish Transport Administration 
has so far shared  RFID data (through contracts)  with others. One hope with RFID is 
that the technology will make an i mpact  on the entire European railway network , which 
in turn raises th e question of how RFID data can legally be shared . Our assessments are 
that it would be possible  to turn RFID data into open data to enable data sharing within 
the EU, but this is something that needs to be discussed further with all the actors 
involved.   2 
© RISE Research Institutes of Sweden  Data collection by filming passing trains is still at an early trial stage. Above all, we see 
that more work needs  to be done to make data collection compatible with  the GDPR 
and the Swedish Camera Surveillance Act . When trains are filmed, inform ation is also 
collected about the load on the wagons . We see that this can lead to safety risk, which 
need to be addressed in the future work.  
 
Nyckelord:  Policylabb , horisontella samarbeten , öppna data, RFID, Intelligent Video 
Gate  
 
Key words:  Policy L ab, hori zontal collaborations, open data, RFID, Intelligent Video 
Gate   
 
RISE Rapport  2021:11  
ISBN:  978-91-89167 -93-3 
Göteborg  2021    3 
Sammanfattning  ................................ ................................ ........................  7 
1 Bakgrund  ................................ ................................ .............................  8 
1.1 Inledning  ................................ ................................ ................................ ............  8 
1.2 Matchmaking för godstransporter  ................................ ................................ ..... 8 
1.2.1  En nationell godstransportstrategi ................................ .............................  8 
1.2.2  Regeringens uppdrag till Trafikverket  ................................ .......................  9 
1.2.3  Om begreppet fyllnadsgrad  ................................ ................................ .......  11 
1.2.4  Ett tänkt scenario för datadelning för ökad fyllnadsgrad  .........................  12 
1.3 Spårbara transporter a v varor  ................................ ................................ ..........  13 
1.3.1  Livsmedel ................................ ................................ ................................ ... 13 
1.3.2  Läkemedel och medicintekniska produkter  ................................ ..............  14 
1.3.3  Tobak  ................................ ................................ ................................ .........  14 
1.4 Datainsamling från godstra nsporter på järnväg  ................................ ..............  15 
1.4.1  Trafikverkets uppdrag och roll  ................................ ................................ .. 15 
1.4.2  Tre olika sätt att samla in data från järnvägstransporter ..........................  15 
1.4.3  Allmänt om RFID  ................................ ................................ ......................  17 
1.4.4  Hur Trafikverket hittills har använt RFID ur legalt perspektiv  ................  19 
1.5 Syfte, metod och material  ................................ ................................ ................  20 
1.5.1  Datainsamling fallstudier  ................................ ................................ ..........  21 
1.5.2  Hur vi bedrivit analysarbetet  ................................ ................................ .... 22 
2 Kort redogörelser för intervjuer  ................................ ........................  23 
2.1 Inledning  ................................ ................................ ................................ ..........  23 
2.2 Dagligvaruhandel  ................................ ................................ .............................  23 
2.2.1  Transporter, logistikplanering och datahantering  ................................ ... 24 
2.3 Mejeriprodukter  ................................ ................................ ...............................  25 
2.3.1  Vägtransporter, logistikplanering och datahantering  ..............................  25 
2.3.2  Uppgifter om samarbete  ................................ ................................ ...........  26 
2.4 Petroleumbranschen och drivmedel  ................................ ................................ . 27 
2.4.1  Transporter, logistikplanering och datahantering  ................................ .... 27 
2.4.2  Uppgif ter om samarbete  ................................ ................................ ...........  28 
2.5 Skogsindustrin - papper, massa och trä  ................................ ..........................  28 
2.5.1  Transporter, logistikplanering och datahantering  ................................ ... 29 
2.5.2  Uppgifter om samarbete  ................................ ................................ ...........  30  4 
© RISE Research Institutes of Sweden  2.6 Kort sammanfattning av resultatet från intervjuer i övrigt  .............................  30 
2.6.1  Data och tillgängliga datatj änster  ................................ .............................  31 
3 Gällande rätt  ................................ ................................ ......................  33 
3.1 Inledning  ................................ ................................ ................................ ..........  33 
3.2 Konkurrensrätt och horisontella samarbeten  ................................ .................  33 
3.3 Tillgångar och ensamrätt  ................................ ................................ .................  35 
3.4 Upphovsrätt  ................................ ................................ ................................ ..... 35 
3.5 Företagshemligheter  ................................ ................................ ........................  36 
3.6 Informationsfrihet, offentlighet och sekretess  ................................ .................  37 
3.7 Om personuppgifter och personuppgiftsbehandling  ................................ ...... 38 
3.8 Öppna data  ................................ ................................ ................................ .......  39 
4 Vår analys matchmaking  ................................ ................................ .... 40 
4.1 Relationen fyllnadsgrad och ledig lastkapacitet  ................................ ..............  40 
4.2 Ekonomiska konsekvenser  ................................ ................................ ...............  41 
4.3 Allt kan inte transporteras tillsammans  ................................ ..........................  42 
4.4 Konkurrensrätten och horisontella sama rbeten ................................ ..............  43 
4.5 Upphovsrätt och egendomsskydd  ................................ ................................ .... 45 
4.6 Företagshemligheter  ................................ ................................ ........................  48 
4.7 Informationsfrihet, offentlighet och sekretess  ................................ ................  49 
4.8 Personuppgifter och personuppgiftsbehandling  ................................ .............  49 
4.9 Samhällsviktig verksamhet och säkerh etsskydd  ................................ .............  50 
4.10  Öppna data  ................................ ................................ ................................ ........  51 
4.11 Spårbarhet av varor och transporter  ................................ ................................  51 
5 Vår analys RFID och IVG  ................................ ................................ .... 53 
5.1 Legalitetsprincipen och al lmänt om Trafikverkets stöd för behandling av 
RFID -data  ................................ ................................ ................................ ...................  53 
5.2 Upphovsrätt och informationsfrihet  ................................ ................................  54 
5.3 Om personuppgifter och personuppgiftsbehandling  ................................ .......  57 
5.3.1  Dataskyddsförordningen (GDPR)  ................................ .............................  57 
5.3.2  Kamerabevakningslagen  ................................ ................................ ..........  58 
5.4 Säkerhetsskydd och informationssäkerhet  ................................ ......................  58 
5.5 Öppna data  ................................ ................................ ................................ .......  59 
6 Summering  ................................ ................................ ........................  60 
7 Appendix  A: Drive Sweden  Policy  Lab  ................................ .................  61 
 
Förord  
Den svenska regeringen har 17 strategiska innovations program (så kallade SIPar). 
Drive Sweden är en av dessa. Drive Sweden  består av medlemmar från akademi,  5 
© RISE Research Institutes of Sweden  industri och samhälle. Tillsammans arbetar medlemmarna med de utmaningar som är 
kopplade till nästa generations mobilitetssystem för människor och varor. SIParna 
finansieras av Sveriges innovationsmyndighet Vinnova, Formas, ett forskningsråd för 
hållbar utveckling och Energimyndigheten. Lindholmen Science Park AB är värd för 
Drive Sweden.  
Följande rapport utgör en delrapport i proje ktet Drive Sweden Policy Lab. Projektet är 
dels finansierat av VINNOVA genom Drive Sweden, dels av Trafikverket.  Totalt har tre 
delrapporter publicerats  från projektet . Projektet beskrivs mer utförligt i Appendix A 
nedan.  
Projektet har pågått under tiden oktober 2019 till och med december 2020. RISE har 
varit projektledare. I projektet har följande parter ingått utöver RISE:  
- Applied Autonomy AS  
- Boliden AB  
- Combitech AB  
- Easy Mile GmbH  
- Einride AB  
- Göteborgs kommun  
- Keolis Sverige AB  
- Sveriges Åkeriföretag Västra  Götaland  
- Trafikverket  
- Veoneer Sweden AB  
Stort tack till Trafikverket  som bidragit med fallstudien till denna delrapport . Vi vill 
rikta ett särskilt tack till Catrin Wallinder och Mats  Åkerfeldt  (båda anställda av 
Trafikverket) , som bidragit med värdefull kunskap  till delprojektet . Utan dem hade det 
inte varit möjligt att genomföra delprojektet.  
Stort tack till alla i övrigt som varit med och tyckt till och bidragit med sina åsikter och 
kunskap.  
Omslagsfotot  till rapporten är tagit av Lisa Carlgren.  
Vi vill särskilt påpeka att eventuella ståndpunkter och ställningstagande i denna 
rapport är författarnas egna. Andra parter eller representanter kan ha en annan analys 
och kommit till andra slutsatser.  
Termen ”trafikdata ” är sedan länge etablerad inom elektronisk kommunikation och 
avser datatrafiken som sker inom datornätverk och telekommunikation och 
telekombranschen . Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har påtalat för 
regeringen  det olämpliga i att använ da termen trafikdata  beträffande data som samlas 
in avseende transporter . Regeringen har i prop. 2012/13:138 (s. 18) dela t myndighetens  
uppfattning i detta avseende. För att undvika missförstånd kan det vara  lämpligare att 
definiera historiska data och realtidsdata om vägtrafiken med termen ”vägtrafikdata ” 
som används i t.ex. vägtrafikdatalagen (2019:369) . Vi har i denna rapport ändå valt att 
använda begreppet trafikdata  istället för annat samlingsbegrepp för vägtrafikdata och 
järnvägstrafikdata  då det rimligen är upp till Trafikverket att ta ställning till vilket 
begrepp som är lämpligast  att använda  och då ”trafikdata” använts i tidigare rapporter  
från Trafikverket  för nu aktuella frågor .  6 
© RISE Research Institutes of Sweden  Göteborg  i januari 2021  
Kristina Andersson, Alexander Rad, Niklas Thidevall och Susanne Stenberg  
   7 
Trafikverket ville i detta delprojekt ha två olika spår belysta ur ett legalt perspektiv.  Det 
första spåret har vi valt att kall a en ”matchmakingtjä nst för godstransporter” i syfte att 
öka fyllnadsgraden. I grunden finns ett uppdrag från regeringen till Trafikverket  att 
arbeta med frågan utifrån horisontella samarbeten och öppna data.  Det andra spåret 
handlar om att teknikutvecklingen möjliggör nya sätt att samla in järnvägsdata  utifrån 
RFID samt  möjligheten att filma passerande tåg, vilket i sin tur väcker legala frågor om 
hur Trafikverket kan använda insamlad e data.  
Efter att ha anal yserat de två spåren  utifrån existerande regelverk, intervjuat olika 
aktörer , anordnat workshops med olika intressenter och arbetsmöten med experter 
inom områdena  är vår a slutsats er följande:  
Än så länge är det oklart vem som ska kunna vara matchmaker och hur 
matchmakingtjänsten är tänkt att fungera  då Trafikverkets uppdrag ska pågå i tio år 
till. Våra bedömningar kommer därför in i ett tidigt stadium och syftar mer till att ge 
råd inför hur matchmak ingtjänsten kan utformas  i framtiden. Framförallt ser vi att 
konkurrensrätten kommer att vara en utmaning  då den reglerar ho risontella 
samarbeten.  Framöver behöver det utredas mer vilken nytta konsumenterna får av 
matchmakingtjänsten  och hur en sådan tjänst kan utformas utan att skada 
konkurrensen på marknaden.  Tjänsten ska vidare rikta sig till varuägare. Från 
intervjuerna framgår att de kan tänka sig att dela data om de ser att de får en nytta av 
detta. Av intervjuerna framgår också att varuägarna är ovana att dela data på ett sådant 
sätt som krävs för en matchmakingtjänst  ska fungera . Vi tror därför att det kommer att 
behövas en del påverkansarbete t.ex. genom att visa på goda exempel för att få 
varuägare att tänka i nya banor  och våga ta steget . Det är också oklart vad som avses 
med öppna data och hur det är förenligt med upphovsrätten /företagshemligheter . Den 
delen i uppdraget behöver belysas ytterligare.  
Trafikverket har enligt vår bedömning upphovsrätten till RFID -data och det är också 
utifrån ett upphovsrättsligt perspektiv Trafikverket hittills delat RFID -data (genom 
avtal)  med andra . En förhoppning me d RFID är att tekniken ska slå igenom på hela det 
europeiska järnvägsnätet, vilket i sin tur väcker  frågan om hur RFID -data legalt ska 
kunna delas. Vår bedömning är att det skulle vara möjligt att göra om RFID -data till 
öppna data  för att möjliggöra datadelning inom EU , men att detta är något som 
behöver diskuteras ytterligare  med samtliga inblandade aktörer . 
Datainsamling genom att filma passerande tåg befinner sig än på ett tidigt 
försöksstadium. Vi ser framförallt att mer arbete behöver göras för att få  
datainsamlingen förenlig med dataskyddsförordningen och kamerabevakningslagen.  
När tåg filmas samlas också information in om lasten på vagnarna. Vi ser att detta  kan 
leda till säkerhetsrisker, som behöver tas omhand  i det fr amtida arbetet.   8 
© RISE Research Institutes of Sweden  1 Bakgrund  
1.1 Inledning  
När vi skapade projektet Drive Sweden Policy Lab var utgångspunkten att projektparter 
skulle bidra med fallstudier allteftersom . Under hösten 2020 lyfte Trafikverket till 
projektet behovet av att utreda legala frågeställn ingar utifrån varor och transporter 
kopplat till data delning  och myndighetens verksamhet . Trafikverket hade två 
huvud spår som de särskilt ville ha utrett.  
Det första spåret har vi valt att kalla ”matchmaking  för godstransporter ”. Bakgrunden 
till spåret är ett regeringsuppdrag  till Trafikverket  med målet att utarbeta förslag på 
system för informationsutbyte och öppna data för horisontell samordning  i syfte att öka 
fyllnadsgraden . Uppdraget förväntas leda till ökad transporteffektivi tet och minskad 
klimatpåverkan. Enligt beskrivning i regeringsuppdraget ska systemet omfatta samtliga 
trafikslag och såväl godstransporter i städer som långväga godstransporter . 
Ett underspår till det första spåret  handlar om spårbara transporter  och varor  utifrån  
datadelning . Finns det något att lära härifrån som kan vara användbart för att skapa  en 
matchmaking tjänst  för godstransporter ? Med spårbarhet följer t.ex. bättre kontroll och 
tillsyn.  
Det andra  huvud spåret handlar om att det sker en snabb utveckli ng av RFID -data inom 
järnvägen, både nationellt och inom EU. Trafikverket håller även på  att utveckla en 
tjänst på försöksstadiet där tåg filmas.  Den snabba utvecklingen av datainsamling från 
järnvägen  väcker  t.ex.  frågor om hur data får delas mellan olika aktörer.  
Spåren presenteras mer utförligt nedan  i detta kapitel. I övrigt är rapporten 
strukturerad på följande  vis: Kapitel 2  redo visar vad som kommit fram i våra intervjuer 
med aktörer i logistikkedjan. I kapite l 3 ges en kort redogörelse för gällande rä tt. I 
kapitel 4 och 5 redovisar vi vår analys  och slutsatser för respektive spår för att i det sista 
kapitlet göra en summering av rapporten.  
1.2 Matchmaking för godstransporter  
1.2.1  En nationell godstransportstrategi  
Rege ringen beslöt i juni 2018 om en nationell godstransportstrategi (dnr 
N2018/03939/TS)1. Strategin kom till efter en längre tids arbete mellan departement, 
myndigheter och industri i syfte att tydliggöra och möjliggöra samling kring riktningar 
för hur godst ransportsystemet bör utvecklas och omfattar samtliga transportslag. Målet 
är att skapa förutsättningar för effektiva kapacitetsstarka och hållbara godstransporter.  
 
1 https://www.regeringen.se/artiklar/2018/06/en -strategi -som -kan--mota -framtidens -
moderna -godstransportsystem/   9 
© RISE Research Institutes of Sweden  I strategin lyfts fram att framtidens godstransporter står inför en rad möjligheter och 
utmaningar. Transportsystemet behöver ställa om till att bli mer hållbart samtidigt som 
efterfrågan på transporter förväntas öka. Vidare står branschen inför stora 
teknikförändringar i form av t.ex. ökad digitalisering, automatisering, elektrifiering och 
utve cklande av nya bränslen och material. E -handeln kommer också att förändra våra 
handelsmönster.  
På sid 42 i godstransportstrategin finns en rubrik med titeln Öppna data för ökad 
fyllnadsgrad.  Under rubriken står bl.a. följande:  
”För att öka transporteffektiviteten krävs att information som kan användas för att öka 
godstransporternas horisontella samordning, samlastning och fyllnadsgrad inom alla 
trafikslag kan sammanställas och delas på ett s mart och lättillgängligt sätt, samtidigt 
som kraven på informationssäkerhet beaktas. Regeringen kommer därför att uppdra åt 
Trafikverket att utarbeta ett förslag på hur ett sådant system, som omfattar såväl 
godstransporter i städer som långväga godstranspo rter, bör utformas och förvaltas.”  
1.2.2  Regeringens uppdrag till Trafikverket  
I augusti 2018 gav regeringen Trafikverket i uppdrag att arbeta med ”Horisontella 
samarbeten och öppna data för ökad fyllnadsgrad”2. Uppdraget pågår under 12 år till en 
kostnad av 13  miljoner kr. Uppdraget omfattar ”att i dialog med berörda parter, som 
transportföretag, fordonstillverkare och transportköpare, utarbeta förslag på system för 
informationsutbyte och öppna data för horisontell samordning och ökad 
transporteffektivitet och minskad klimatpåverkan, t.ex. genom minskade 
tomtransporter och ökad fyllnadsgrad”. I uppdraget ingår att föreslå hur ett sådant 
system bör organiseras och förvaltas.  Resultatet ska vara långsiktigt hållbart och 
möjligt att utveckla successivt.  
I maj 2019 presenterade Trafikverket en första delrapport Regeringsuppdrag 
Horisontella samarbeten och öppna data .3 Slutsatsen var att det är tekniskt möjligt att 
utveckla och förvalta system för öppna data. Aktörer kan också vara beredda att dela 
data under förutsä ttning att det ger någon nytta för dem. Vidare kräver u tvecklingen 
och förvaltningen av systemen en neutral organisation som innehar marknadens 
förtroende och som finansieras offentligt. Denna organisation kan vara en offentlig 
aktör . Men legala hinder och  möjligheter behöver utredas vidare.  
Trafikverket utgår från följande definitioner i delrapporten:  
Horisontella samarbeten  innebär att två eller flera aktörer på samma nivå t.ex. 
transportköpare delar information om sina varu -, gods - och trafikflöden och 
samarbetar för samordnade transporter.  
 
2 
https://www.regeringen.se/4a51b2/contentassets/4d09947d278b44e09e80b445da28e884/up
pdrag -att-utarbeta -forslag -om-horisontella -samarbeten -och-oppna -data -for-okad -
fyllnadsgrad.pdf  
3 
https://www.trafikverket.se/contentassets/1160ae4fe6504bba8e3629eee4b60d7c/h orisontella -
samarbeten -och-oppna -data.pdf   10 
© RISE Research Institutes of Sweden  Trafikdata  beskrivet hur fordon och farkoster färdas på land, till sjös s, och i luft rum. 
Exempel på trafikdata är : 
• Fordons - och farkosttyp  
• Typ av lastenhet  
• Lastkapacitet i vikt och volym  
• Position vid avgång  
• Position under färd  
• Position vid ankomst  
• Aktuell beläggningsgrad  
• Aktuell bränsleförbrukning, bränsletyp och annan teknisk information  
Trafikdata kan finnas i ett fleet management -system (FMS -system).  
Transportdata  (varuflödesdata) beskriver godsets vikt och volym samt dess ledtider 
från en avsändare till en mottagare. Exempel på transportdata är : 
• Sändningsidentitet  
• Godsets vikt och voly m 
• Avsändningsort med dag och tidpunkt  
• Mottagningsort med dag och tidpunkt  
• Mellanliggande omlastningsnoder med dag och tidpunkt  
• Trafikslag  
• Varuslagsbeskrivning  
Varuflödesdata kan finnas i s .k. transportadministrationssystem (TA -system) och 
transport management -system (TMS -system).  
Vertikala samarbeten  inom varuförsörjningen innebär att parterna i en 
försörjningskedja optimerar logistiken från leverantör till kund.  
Öppna data  innebär information som är tillgänglig utan inskränkningar i form av 
avgift eller upphovsrätt, alternativt med vissa restriktioner eller villkor.  
I juni 2020 släppte Trafikverket en ny del rapport ( förstudie ) tillsammans med 
samverkansplattformen CLOSER Horisontella samarbeten för ökad fyllnadsgrad och 
transporteffektivitet med stöd av datadelning.4 Enligt rapporten saknas flera 
förutsättningar för att fullskaligt driva horisontella samarbeten. Det handlar heller inte 
sannolikt enbart om horisontella samar beten utan en kombination av horisontella och 
vertikala samarbeten. Vidare är d et inte troligt att delning av öppna data kommer att 
ske i en nära framtid  inom detta område . Snarare är det mer troligt att delning av data 
kommer att ske med säker hantering p å den nivå som innehavare av data önskar.  
Trafikverket har under hösten 2020 delvis ändrat inriktning på uppdraget till att bli 
Horisontella samarbeten med stöd av datadelning för ökad fyllnadsgrad . 
Inriktningen innebär mindre fokus på offentliga lösningar  och mer fokus på 
marknadslösningar.  
 
4 https://trafikverket.diva -portal.org/smash/get/diva2:1464721/FULLTEXT01.pdf   11 
© RISE Research Institutes of Sweden  Regeringen har gett ett liknande uppdrag till Statens energimyndighet i 
regleringsbrevet för 2018. Energimyndigheten ska fram t.o .m. 2021 arbeta med 
hållbara transportlösningar som främjar att transporter nyttjas mer ef fektivt.  
I detta sammanhang kan också nämnas Trafikforsk s rapport Kunskapsuppbyggnad för 
horisontella samarbeten samt kostnadsfördelning mellan och riskvärdering för 
parter  (2020:2). Rapporten har finansiera ts av Vinnova.  
1.2.3  Om begreppet fyllnadsgrad  
Trafikve rkets uppdrag syftar till att öka fyllnadsgraden. Begreppet fyllnadsgrad är 
emellertid svårt att definiera och låter sig inte lätt beskrivas. Förenklat kan man säga 
att fyllnadsgrad är kvoten mellan utnyttjad lastkapacitet och total lastkapacitet. Om 
man t änker sig ett lastutrymme kan utrymmet från det översta lagret av gods upp till 
taket fyllas med mer gods och på så sätt öka fyllnadsgraden. Men om hela lastbilen från 
golv till tak är fylld med tomma papplådor dvs. transporterar luft är inte heller lastbi len 
fylld (jfr platta paket där mindre luft transporteras). Ett annat alternativ är att lasten 
består av varor som inte går att stapla på varandra. Golvytan kan således vara helt fylld  
(det går inte att packa in mer ), men i höjdled finns det gott om ledigt utrymme . Ökad 
fyllnadsgrad styrs alltså av hur varor paketeras och lastas. En annan dimension är vikt. 
Om en liten sak lastas, men som väger väldigt mycket , kan en lastbil vara fullt lastad 
utifrån vikt, men inte utifrån volym. Vikt och volym samver kar alltså med varandra för 
att beräkna fyllnadsgraden.  
Det finns också en ekonomisk dimension , som mer sällan nämns i diskussionen om 
fyllnadsgrad . Om någon betalar för att en lastbil ska transportera en vara  i en låda 
därför att varan behövs  ”just in ti me” (och inget mer lastas ombord)  får transportören 
fullt betalt för transporten , men ur miljösynpunkt är det ingen bra transport då 
lastbilen hade kunnat lasta mer.  
Det finns även en tidsaspekt att ta hänsyn till. Om en lastbil går längs en rutt med fler a 
stopp längs vägen för att lasta ur och lasta i varor kommer fyllnadsgraden för hela resan 
att variera över tiden. Ska man då beräkna fyllnadsgraden utifrån ett medeltal för hela 
transporten  eller beräkna den på ett annat sätt ? Hur man lägger upp rutten f år således  
betydelse för fyllnadsgraden.   
Ökad fyllnadsgrad handlar  alltså  om att utifrån ett antal kriterier försöka fylla 
tillgängligt lastutrymmet så optimalt som möjligt i relation till godset. Eftersom det är 
svårt att definiera vad som avses med fyll nadsgrad är det också svårt att samla in 
standardiserade data  om detta t.ex. utifrån nyckeltal. Risken är att fyllnadsgraden 
bestäms subjektivt istället för objektivt och att detta i sin tur försvårar jämförelser 
mellan olika transporter och deras fyllnads grad.5 
 
5 För den som vill veta mer om fyllnadsgrad finns det två doktorsavhandlingar från Chalmers att 
ta del av. Dessa är : 
• Sara Rogerson (2016) Environmental concerns w hen purchasing freight transports och  
• Vendela Santén (2016) Towards environmentally s ustainable freight transport – 
Shipper´s logistics actions to improve load factor performance.   12 
© RISE Research Institutes of Sweden  1.2.4  Ett tänkt scenario  för datadelning för ökad fyllnadsgrad  
I Trafikverkets uppdrag från regeringen ingår att föreslå hur ett system för horisontella 
samarbeten avseende datadelning för ökad fyllnadsgrad bör organiseras och förvaltas.  
Vi har tolkat uppdraget från regeringen till Trafikverket på följande sätt utifrån ett 
tänkt exempel (se nedan). Hur vi har uppfattat uppdraget påverkar vår bedömning av 
de juridiska utmaningarna som följer av vår tolkning.  
Det finns två städer  i Sverige  som ligg er långt ifrån varandra; X -stad och Y -stad.  
Tillverkare/varuägare A i X -stad levererar sina varor till kunden B i Y -stad, men 
transportören riskerar att få en tom transport tillbaka.  
Tillverkare/varuägare C i Y -stad levererar sina varor till kunden D i X -stad, men 
Om A och C kan hitta varandra och samordna sina transporter kan fyllnadsgraden öka 
och två tom -transporter undvikas. Hur ska A och C hitta varandra för att inleda ett 
samarbete? Traditionell t hade A och C kanske hittat varandra genom personliga 
kontakter. Men om A och C istället kan rapportera sina varor som ska transporteras i 
uttransporterna (inte den tomma returtransporten) till en databas kan en smart 
algoritm för matchmaking upptäcka sam band och föreslå för A och C att de ska 
samordna sina inköp av transporter dvs. en slags ”Tinder” för varuägare som köper 
transporter. Matchmakingen har även den fördelen att den kan öka intresset för att 
arbeta med ökad fyllnadsgrad.  
För att en sådan matc hmaking ska komma till stånd krävs att varuägarna först delar 
varuflödesdata och senare trafikdata (definierade i avsnitt ovan) med varandra.  
Efter att de två varuägarna har hittat varandra kan de behöva göra interna justeringar 
t.ex. flytta ett lager inna n de går ut med en gemensam upphandling av transporten till 
marknaden. De behöver också bestämma hur de affärsmässiga riskerna ska fördelas 
t.ex. utifrån att varuflöden kan variera i storlek under ett år (om transporterna är 
återkommande).  
Det är oklart hu r avancerad den tänkta matchmakern ska vara och hur den ska 
finansieras. I en enklare variant kan den samköra olika varuflödesdata för att hitta 
samband och sedan föreslå för varuägarna att de ska ta kontakt med varandra för att se 
om tycke uppstår. Varuäg arna skulle då t.ex. betala en avgift för varje träff. I en mer 
avancerad matchmakingtjänst kan varuägarna överlåta till tjänsten att välja ut vilken 
transportör som ska få uppdraget och sedan skulle matchmakingtjänsten som ombud 
kunna ingå avtal med trans portören om leverans d .v.s. närma sig en (digital) speditörs 
roll i logistiksystemet. Kanske kan rent av någon form av automatiskt beslutsfattande  
ingå i tjänsten . Det är också oklart vem matchmakern är. Det skulle kunna vara en 
offentlig aktör eller bygga  på en marknadslösning. Om det är marknaden som ska stå 
för matchmakingen är det oklart om det redan är en befintlig aktör i logistikkedjan som 
ska kliva fram (t.ex. en speditör, ett It-företag , en hamn, en terminal, en grossist med 
en plattform eller någo n som tillhandahåller TA -system) eller om det istället är frågan 
om en helt ny aktör t.ex. en ekonomisk förening skapad av varuägare.   13 
© RISE Research Institutes of Sweden  1.3 Spårbara transporter  av varor  
För vissa typer av varor finns det lagstiftning som skapar spårbarhet mellan vara och 
transport. För att uppfylla kravet på spårbarhet måste olika aktörer i logistikkedjan 
därför dela data med varandra. Hur detta görs i praktiken kan se olika ut från brans ch 
till bransch  t.ex. kan spårbarheten bygga på att data delas i en kedja eller så finns det en 
central aktör som samlar in  data från alla andra som hanterar varan . Här nedan följer 
tre exempel på varor  som är spårbara  utifrån legala krav . 
1.3.1  Livsmedel  
Den ma t som vi äter måste vara säker, den får inte vara skadlig för hälsan eller på annat 
sätt vara olämplig som människoföda. Under 1980 - och 1990 -talet inträffade 
framförallt två händelser som bidrog till att myndigheter insåg att livsmedel måste 
kunna spåras.  I Storbritannien handlade det om att kunna spåra smittat kött (Galna ko -
sjukan) och i Belgien handlade det om att spåra dioxin. D ioxin hade blandats in i 
djurfoder, som via djuren sedan spreds till människor. För att upprätthålla 
konsumenternas förtroende  för livsmedel behövde myndigheter och företag snabbt 
kunna spåra och sedan dra tillbaka farliga livsmedel från marknaden för att minska 
skadeverkningar samt informera konsumenter om vad som hänt. För att kunna göra 
detta krävdes ett regelverk för spårbarh et. Spårbarhetskravet innebär att alla livsmedel 
måste kunna spåras och följas genom alla stadier i produktions -, bearbetnings - och 
distributionskedjan.6 De som transporterar livsmedel behöver alltså kunna redogöra 
för hur livsmedlet har transporterats.  
Centralt för livsmedelslagstiftningen är Europaparlamentet och rådets förordning (EG) 
178/2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av 
Europeiska  myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller 
livsmedelssäkerhet. Förordningen utgår ifrån ett antal principer som ska upprätthållas 
bl.a. att livsmedel ska vara säkra (art . 14). Livsmedelssäkerhet handlar bl.a. att 
livsmedel inte får skada vår hälsa eller vara olämpliga som livsmedel. Livsmedel som 
inte är säkra ska inte släppas ut på marknaden. En förutsättning för att kunna vidta 
åtgärder, så att livsmedelssäkerhet uppnås, är att möjliggöra spårbarhet genom hela 
livsmedelskedjan (art . 3 p. 15). 
Den viktigaste regeln om spårbarhet finns i art . 18 i f örordningen och gäller alla 
livsmedelsföretagare i hela produktions -, bearbetnings -, och distributionskedjan t .ex. 
transportörer. Spårbarheten gäller ett steg bakåt respektive ett steg framåt i 
distributionskedjan (extern spårbarhet) och gäller varors fysi ska flöde (inte 
ekonomiska transaktioner). Spårbarhetskravet gäller inte för intern spårbarhet dvs . hur 
livsmedel transporteras inom ett företag. Av art . 18 framgår att livsmedelsföretag måste 
ha ett system för spårbarhet (kvitton, fakturor, leveranssedlar , följesedlar , etc.), men 
anger inte i detalj hur det ska utformas så länge det uppfyller reglernas avsikt och 
ändamål. Livsmedelsföretag måste också spara information för att möjliggöra spårning. 
Till regelverket kommer olika branschstandard er som ställer  högre krav på spårbarhet 
 
6 Art. 1 p. 3 i Europaparlamentets och rådets  förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 
2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska 
myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfarande i frågor som gäller livsmedelssäkerhet.   14 
© RISE Research Institutes of Sweden  än vad förordningen gör.7 Vissa livsmedel har ännu högre krav på spårbarhet t .ex. fisk 
där det går att se vem som fångat fisken och var. Kravet på spårbarhet har i sin tur 
drivet fram ”smarta” avtal för fisk dvs . sensorer mäter h ur fiskfiléerna mår under 
transporten och om de transporterats optimalt genom hela fraktkedjan får 
transportörerna bättre betalt.  
1.3.2  Läkemedel och medicintekniska produkter  
Andra bransch er, som oc kså har höga krav på spårbara transporter  av varor , är 
läkemede l och medicintekniska produkter. Läkemedel och medicinteknik måste vara 
säkra för människor att använda. Utmaningar för läkemedelsdistribution t.ex. kan vara 
att varorna är stöldbegärliga , att de byts ut mot förfalskningar  eller att varan måste 
transporter as vid en viss temperatur för att bibehålla en viss kvalitet . Det finns också 
ett gemensamt ansvar i form av att incidenter kan inträffa i hela kedjan och att en svag 
länk får hela kedjan att brista. Spårbarhet blir då något som alla i distributionskedjan 
är intresserade av att arbeta med (gemensamt ansvar). Fördelarna branscherna uppnår 
med detta är bl.a. säkra distributionskanaler.  
När det gäller medicinteknik har alla aktörer i kedjan mellan tillverkare och 
slutanvändare någon form av ansvar för att prod ukternas säkerhet kan garanteras. 
Inom medicinteknik är det distributören som har huvudansvaret för att produkter bl.a. 
fraktas och förvaras på rätt sätt enligt tillverkarens instruktion (art . 14 p. 3 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om 
medicintekniska produkter). Om transport och lagring inte uppfyller kraven ska 
distributören tillsammans med andra vidta korrigerande åtgärder för att få produkten 
att överensstämma med kraven, dra tillbaka produkten eller å terkalla den.  
1.3.3  Tobak  
Även tobak ska märkas och spåras enligt 3 kap. 7–11 §§ lagen (2018:2088) om tobak 
och liknande produkter .8 Spårbarhet för tobak finns främst till för att motverka illegal 
handel med tobak svaror inom EU , men även för att garantera att t obaken är äkta . 
Spårbarhetssystemet bygger på identitetsmärkning och identifieringskod.  Alla aktörer 
som ingår i leveranskedjan av tobak har en unik identifieringskod , likaså anläggningar  
t.ex. en terminal . Alla styck förpackningar har också en unik identitet smärkning.  När 
styckförpackningar hanteras och transporteras av någon i leveranskedjan ska denne 
registrera händelsen och skicka informationen till en central databas.  Det kan t.ex. 
handla om att rapportera leveransens destination, avreseplats och  mottagare . 
Tillverkare av tobaksvaror ska tillhandahålla  den utrustning som behövs till andra i 
leveranskedjan. Datalagringen ska ske hos en oberoende tredje part  som ska godkännas 
av Europeiska kommissionen  (för att möjliggöra spårbarhet av tobaksvaror i nom hela 
unionen  genom t .ex. tekniska standarder ). Myndigheter ska vidare ha full tillgång till 
databasen  för att säkerställa oberoende och öppenhet  för systemet med spårbarhet . 
 
7 Exempelvis Svensk Dagl igvaruhandel – Säker mat i din butik och Fiskbranschens Vägledning  
8 Lagstiftningen bygger delvis på genomförande av art. 15 och 16 i tobaksproduktdirektivets 
(2014/40/EU) regler om spårbarhet och säkerhetsmärkning.   15 
© RISE Research Institutes of Sweden  1.4 Datainsamling från godstransporter på 
järnväg  
1.4.1  Trafikverkets uppdrag och roll  
Enligt Trafikverkets instruktion9 ska myndigheten bl.a. ansvara för den långsiktiga 
infrastrukturplaneringen för järnväg samt för byggande och drift av järnväg. 
Myndigheten ska också med utgångspunkt i ett samhällsbyggnadsperspektiv skapa 
förutsättni ngar för ett samhällsekonomiskt effektivt, internationellt konkurrenskraftigt 
och långsiktigt hållbart transportsystem. Vidare ska Trafikverket verka för att de 
transportpolitiska målen nås. Trafikverket har alltså långtgående möjligheter att 
samverka med branschen eftersom järnvägen är ett system som kräver samordnad 
planering och styrning.  
1.4.2  Tre olika sätt att samla in data från järnvägstransporter  
RFID (Radio Frequency Identification)  är en tekni k som  funnits sedan 1940 -talet och  
påminner om avläsning av s treckkoder när vi köper en vara i en matbutik. Istället för 
att använda streckkoder använder RFID en s.k. tagg (chip/etikett). Taggen kan fästa på 
i princip vilka objekt som helst t.ex. ett lok eller en vagn, men den kan lika gärna 
användas på ett släp ell er en container. Tågoperatörer ansvarar själva (frivilligt) för att 
utrusta lok och vagnar med taggar (en på var sida s .k. A- och B -sida). För att kunna 
sätta en tagg på en vagn behöver tågoperatören vara kund hos GS1 (som har 
standarden) och abonnera på e tt GS1 Företagsprefix (det finns vissa undantag). RFID -
taggarna programmeras sedan med ett unikt nummer  (företagsprefix och  det 12 -siffriga 
EVN/fordonsnum ret). För att uppnå bästa möjliga effekt av RFID bör samtliga fordon 
på järnvägen på sikt ska vara utr ustade med RFID. I nuläget finns det ca. 9 000 vagnar 
med RFID , vilket kanske motsvarar ungefär hälften av  vagnparken  (antalet är svårt att 
beräkna eftersom vagnar med olika ägare  och hemländer flödar över gränserna) . RFID -
data i sig avslöjar inget om lasten, men om RFID -data kombineras med annan 
information skulle det vara möjligt att t.ex. hålla reda på var vagnar med farligt gods 
finns i systemet.10 
Trafikverket har längs med spåren placerat ut tagg -läsare. En fullständig installation av 
en tagg -läsare kostar ca. 135 000 kr.11 När detta skrivs finns ca. 380 tagg -läsare 
utplacerade i Sverige.12 Det innebär att det finns i genomsnitt en tagg -läsare var 40:e 
km. I Norrlands inland är tagg -läsarna placerade något glesare. En tagg -läsare kan med 
hjälp av r adiovågor dvs. trådlöst läsa av taggen när tåget passerar (upp till 4 meters 
avstånd). Kommunikationen mellan tagg och läsare sker med hjälp av induktion dvs. 
taggen vaknar till liv när den passerar tagg -läsarens spänningsfält. Taggen behöver 
 
9 1 § förordning (2010:185) med instrukt ion för Trafikverket.  
10 Är man tillräckligt kunnig går det att räkna ut om en vagn är konstruerad för farligt gods, men 
det går ej att med hjälp av RFID -data räkna ut om vagnen är lastad eller inte.  
11 En tagg -läsare placerad t.ex. inom ett industriområde ä r betydligt billigare att installera. Priset 
för installationen i det här fallet styrs av de höga säkerhetskraven.  
12 Trafikverket Underhåll ansvarar för tagg -läsarna.   16 
© RISE Research Institutes of Sweden  alltså inte i  detta fall batterier eller liknande för att kunna fungera.13 Tagg -läsaren 
skickar sedan informationen vidare till Trafikverkets server i Sverige. Programvaran 
som bearbetar RFID -data är framtagen och bekostad av Trafikverket. Systemet har 
utvecklats i samarbete med It-företaget  LearningWell. Den data som tågoperatö ren får 
från Trafikverket kan vara obearbetad eller bearbetad. Om tågoperatören får ut 
obearbetad e data kan tågoperatören på egen hand bearbeta data eller lämna den till en 
tredje part (service provider) för bearbetning. Enligt uppgift från Trafikverket gj ordes 
under dygnet den 17 november 2020 56  828 avläsningar och de senaste 30 dagar 
dessförinnan totalt ca. 1 413 000 avläsningar.  
RFID -tekniken har många fördelar. För det första är den billig. En tagg kostar ca. 40 kr 
och håller i ca. 10 år. För det andr a kan avläsningen göras automatisk i hög hastighet 
(upp till 200 km/ tim.). För det tredje kan tagg -läsaren också ”se” igenom material och 
behöver således inte fri sikt  (läser dock inte igenom metall) . Tekniken är vidare heller 
inte särskilt känslig för oli ka väderlekar. Nackdelen med RFID är att ingen data samlas 
in mellan två tagg -läsare dvs. som vagnsägare kan du inte när som helst få kontakt med 
din vagn och det händer att en tagg trillar av vagnen , men detta är sällsynt .  
Med hjälp av en Intelligent Vid eo Gate  (IVG) kan passerande fordon  fotograferas 
automatiskt. En IVG är en portal  som tåget passerar igenom. På portalen  har det 
placerats ljusramper  och kameror som tar bilder av tåget på båda sidor. IVG:n har ett 
logistikfokus och kan känna igen bilder m ed lastbärare och sedan koppla samman 
informationen med vagnsnummer. Farligt gods skyltar och plakat kan även läsas in 
samtidigt. Tyska järnvägen (DB Cargo ) har installerat en IVG vars främsta syfte är att 
dokumentera vagnskador.  
I projektet FR8 Rail3 , ett initiativ under H 2020 Shift2Rail, byggs en IVG som ska vara 
klar sommaren 2021 i Sverige.14 IVG:n ska vara placerad utanför porten till Göteborgs 
hamn på T rafikverkets infrastruktur. Om IVG:n blir en framgång kan det byggas fler 
sådana t.ex. vid Öresundsbron. Huvudsyftet med IVG är dock att de ska finnas på eller 
vid godsterminaler och då stå på mark som inte tillhör  den statliga infrastrukturen.  
Den tänkta IVG i Göteborg ska ta HD -bilder och stödja image recognition  dvs. kunna 
tolka och översätta bilder digitalt. När tåget passerar sensorer i spåret startar IVG:ns 
funktioner. I demonstrationen är data tänkt att skickas till Trafikverkets server eller 
annan a ktör, men i framtiden är det tänkta huvudsakliga användningsområde 
terminaler och hamnar. Det är ännu ej bestämt hur länge data ska lagras hos 
Trafikverket . I vart fall behöver den troligen lagras så länge en reklamation av skadat 
gods kan bli aktuellt.  
Nyttan med att ha en IVG är flera. För det första kan en IVG bidra till en ökad 
digitalisering och minskat manuellt pappersarbete. För det andra kan en IVG 
dokumentera skador på lasten/vagnar t.ex. på en container som kan vara användbart i 
 
13 Det finns RFID -taggar utrustade med batterier, men standarden för RFID på tåg förutsät ter 
tagg utan batteri.  
14 https://closer.lindholmen.se/nyheter/intelligent -video -gate -ska-skapa -hogre -effektivitet -pa-
europas -jarnvagsterminaler   17 
© RISE Research Institutes of Sweden  en rättstvist.15 Det går att se  om vagnen /lasten  var skadad när den passerade IVG -
platsen.  För det tredje ökar det möjligheterna till spårbarhet. Container - och 
vagnsnummer kommer att kunna läsas av i projektet liksom vagnar med farligt gods. 
Data kan också delas till term inaler som skulle få en förvarning om vad som är på väg 
in och därmed öka kvaliteten på tillgänglig information. Det är även möjligt att koppla 
ihop IVG med RFID i samma system för ökad spårbarhet eftersom sensorerna kan sitta 
på samma portal . Nackdelen me d IVG är att den inte kan t.ex. läsa av en snötäckt vagn.  
Dock är machine learning  en del av projektet , vilket kan medföra att IVG:n kan läsa 
även begränsad information  när många datafångster kan bearbetas  samtidigt .  
Det har gjorts tester för att ta reda på vad en IVG kommer att kunna fotografera. Det 
kommer att gå att styra start och stopp av IVG:n så att inte lokförare filmas. 
Registreringsnummer på semitrailers, som transporteras på en tågvagn, kan komma att 
synas på bild .16 
En vagnägare/innehavare kan  på egen hand montera olika sensorer på sina fordon och 
koppla dessa mot ett modem ( uppkopplade fordon ) för att direkt samla in olika data 
t.ex. position, vagnshändelser och kraftiga inbromsningar.17 Data kan sedan delas med 
andra enligt avtal. Ungefär 3  000 vagnar är idag uppkopplade i Sverige. Fördelen med 
uppkopplade fordon är att RFID -systemet ute i Europa ännu inte är fullt uppbyggt och 
vagnägaren/innehavaren kan med hjälp av uppkopplingen veta var vagnen är när den 
lämnat Sverige. Ett fordon i rörelse  kan t.ex. höra av sig var 30 :e minut eller var 12:e 
timma när fordonet står stilla. Nackdelen är att tekniken förutsätter att GPS -enheterna 
har laddade batterier för att kunna kommunicera tillbaka till vagnägaren . 
1.4.3  Allmänt om RFID  
Järnvägsnätet är idag uts att för hög belastning, vilket i sin tur sliter på anläggningen.  
Ett sätt att arbeta förebyggande är att t.ex. mäta vibrationer  och skador på hjulen samt  
temperaturen i hjullager med hjälp av ett antal sensorer i en mätstation (det finns ca. 
160 mätstation er i Sverige) för att upptäcka hjulskador. Trafikverket har förenklat tre 
nivåer för passerande tåg;  
- Inga skador och tåget kan fortsätta . 
- Varning  - något är fel, tåget kan fortsätta, men ska åtgärdas så fort som möjligt.  
- Stopp  - tåget måste stanna omedelba rt för kontroll av lokföraren och får ej 
fortsätta.  
För Trafikverket är det viktigt att det finns tillgång till korrekt information. 
Trafikverket började införa RFID -tekniken 2011 som ett sätt att koppla ihop 
mätresultaten från mätstationerna med ett unikt fordon i syfte att få bättre kontroll 
över vilket fordon det faktiskt var fel på. Tidigare kunde man inte peka ut vilken 
 
15 Järnvägstrafiklagen (2018:181) reglerar ekonomiskt ansvar för infrastrukturförvaltaren. 
Notera särskilt 17 § o m infrastrukturförvaltarens grundläggande ansvar och 22 § som reglerar 
preskriptionstid (3 år för sakskada).  
16 https://www.researchgate.net/publication/339875825_Intelligent_Video_Gate_ -
A_Conceptual_Application_of_Emerging_Technologies_in_Rail_Freight_Tran sports/link/5e
6a0c9292851c20f32232bf/download  
17 Genom att ha en sensor på varje vagn som mäter kraftiga inbromsningar förbättras 
arbetsmiljön vid lossning. En hastig inbromsning kan nämligen orsaka förskjutningar i lasten 
som i sin tur kan leda till en far lig situation när vagnsdörren öppnas.   18 
© RISE Research Institutes of Sweden  identitet (enhet) det var fel på utan enbart  att det var fel på en vagn i tåget. Genom att 
samköra de två systemen bearbetas data och analyseras. Trafikverket får nu t.ex. data 
om tryck , vibrationer  och värme relaterat till hjul, identiteten på vagn/lok, fordonstyp, 
vem som äger/innehar fordonet, vi lket land fordonet kommer ifrån, i vilken riktning 
tåget kör, plats och hastighet.  
RFID (och IVG) skulle också i framtiden kunna användas för klargörning av tåg, vilket 
innebär att innan ett tåg får gå i trafik måste lokföraren bl.a. kontrollera alla vagn ar så 
att de fungerar som de ska och skriva upp vilka vagnar (identitet) som ingår i tåget. 
Detta arbete görs idag manuellt och sker till viss del till fots.  
Tågoperatör er har nytta av data från mätstationer och RFID då den kan användas till 
förebyggande u nderhåll. Traditionellt har fordonen tagits in för kontroll efter x antal 
körda km efter ett förutbestämt schema. Med hjälp av data via RFID kan tågoperatören 
gå över till ett mer tillståndsbaserat underhåll dvs. underhåll efter behov. Med hjälp av 
RFID ka n tågoperatören följa ett individuellt fordon och få information om hur det 
mår, hur snabbt en skada växer, när det kan vara lämpligt att ta in fordonet för åtgärd 
etc. En annan vinst för tågoperatören är att genom att gå över till ett mer 
tillståndsbasera t underhåll minskar risken för störningar i 
infrastrukturen/transportflödet och transportsystemet blir mer hållbart.  
Det finns fler tagg -läsare än vad det finns mätstationer. Det innebär att ca. hälften av 
alla tagg -läsare inte är kopplade till en mätstati on utan bara registrerar att ett tåg 
passerar. En tågoperatör kan då följa var tåget befinner sig längs spåret. Om t.ex. en 
vagn skulle ”försvinna”18 går det med hjälp av tagg -läsaren avgränsa sökområdet till 
mellan två tagg -läsare.  
Järnvägsvagnar rör sig över hela Europa. På det svenska järnvägsnätet uppskattas att 
det t.ex. finns 60 % utländska vagnar samtidigt som svenska vagnar är ute i Europa. 
Järnvägsföretag och infrastrukturägare i Europa har tagit fram en gemensam standard 
för RFID (RFID in rail GS1 ) som t.ex. förklarar hur fordon ska märkas, hur 
kommunikationen ska gå till och vilken information som ska utbytas. På sikt är 
förhoppningen att hela järnvägsnätet i Europa ska vara utrustat med RFID. Olika 
länder inom EU har kommit olika långt. Sverige o ch Finland har kommit längst. 
Finland har t.ex. redan taggat upp alla sina järnvägsfordon/vagnar ( ca. 10 000). Det 
finns pågående EU -projekt t.ex. Living Lab inom FEDeRATED som arbetar med  att 
sprida RFID på det europeiska järnvägsnätet .19 Hur det internat ionella samarbetet ska 
fungera är när detta skrivs inte klarlagt utan än befinner sig verksamheten på 
försöksstadiet. Det handlar t.ex. om hur datadelningen ska samordnas över 
landsgränser (organisation) och vilka juridiska utmaningar som följer med datade lning. 
Olika aktörer inom järnvägen har olika system som har svårt att kommunicera med 
varandra. Förhoppningen är att så långt möjlig offentliggöra RFID -data, som en brygga 
mellan de olika systemen och underlätta kommunikation.  
RFID (och IVG) kan också anv ändas till bättre planering och uppföljning av gods i 
logistikkedjan t.ex. ruttplanering, vagnshändelser (lasta/lossa) och vagnsrörelser. I 
 
18 Den blev kanske urkopplad ur tåget för att det var något fel på den.  
19 De länder som ingår i projektet är Sverige, Tyskland, Danmark, Frankrike och Italien. 
Trafikverket är projektledare och projektet samlar infrastr ukturägare, järnvägsoperatörer och 
logistikföretag.   19 
© RISE Research Institutes of Sweden  nuläget handlar det om att en terminal kan få t.ex. 30 min uters förvarning från 
Trafikverket om att ett tåg är på vä g in, var de enskilda vagnarna finns i tåget och hur 
de är vända i färdriktningen (och om det finns farligt gods). Genom att få information i 
förväg om vagnarna kan terminalen lättare planera arbetet för avlastning/omlastning 
och vara bättre förberedda när  vagnarna kommer in på terminalen.  
Trafikverket samlar inte idag in någon data om lasten på vagnarna. Trafikverket har 
dock vid varje givet tillfälle information om var farligt gods befinner sig på det statliga 
järnvä gsnätet. Det är möjligt att i framtiden samla in mer data via RFID. En RFID -tagg 
kan t.ex. sitta på en container eller en pappersbal som passerar Trafikverkets tagg -
läsaren. För det fall att en varuägare redan har satt på en RFID -tagg på godset kommer 
Trafikverkets  tagg -läsare i dagsläget att inte registrera någon information (finns ett 
filter som filtrerar bort all annan data än data från tåg). I Sverige är t erminaler äga i 
privat  eller kommunal regi . Den kanske största potentialen med RFID är om 
terminaler/varuäga re samtidigt skulle bygga upp ett system med RFID -taggar/läsare 
(samt IVG) och sedan på egen hand samla in data från last ombord på vagnarna. I så 
fall skulle data från terminalerna kunna samköras med data från Trafikverket i en 
central molntjänst som i si n tur kan integreras med andra kunders system. En 
varuägare skulle då kunna få full spårbarhet över var varan befinner sig (varuägaren vet 
från terminalen på vilket tåg som varan befinner sig på och kan från Trafikverket få 
information om var tåget befinne r sig).  
1.4.4  Hur Trafikverket hittills har använt RFID ur legalt 
Trafikverket ska efter samråd med berörda parter årligen upprätta en 
järnvägsnätbeskrivning enligt järnvägslagen (2004:519). Beskrivningen ska ge den som 
avser att ansöka om kapacitet på järnvägsnätet (som Trafikverket förvaltar) nödvändig 
information om förutsättningarna. Beskrivningen presenterar de tjänster Trafikverket 
erbjuder med information om var de finns tillgängliga, hur tilldelning av tjänsterna går 
till, vilka avgi fter som gäller och de allmänna villkor som gäller för att få tillgång till 
tjänsterna. RFID -tjänster återges i 2020  års upplaga under följande rubriker och anges 
vara extra tjänster :20 
5.5.2.2 Tillgång till digital trafik - och anläggningsinformation  
Tjän sten ger sökande och trafikoperatörer tillgång till järnvägsrelaterad 
trafikinformation samt information om järnvägsanläggningen för användning i egna 
system och tillämpningar . 
5.5.3.1 Tillgång till utökad detektorinformation  
Tjänsten ger möjlighet att vi a Trafikverkets IT-system ta del av, söka i och sortera de 
mätvärden som registrerats i samband med de egna fordonens detektorpassager. 
Trafikverket lagrar informationen i 2 år, men den kan även hämtas för lagring i egna 
system.  
 
20 Motsvarande information finns under rubrikerna 5.5.2.2 och 5.5.3 i 2021 års 
järnvägsnätsbeskrivning.   20 
© RISE Research Institutes of Sweden  Den som vill trafikera järn vägsnätet i Sverige behöver tillstånd samt ansöka om tågläge. 
Enligt 6 kap. 22 § järnvägslagen ska infrastrukturförvaltaren och järnvägsföretaget i 
samband med tilldelning av tågläge ingå de avtal av administrativ, teknisk och 
ekonomisk natur som behövs fö r utnyttjande av tågläget (trafikeringsavtal). Efter att 
trafikeringsavtal träffats mellan parterna finns möjlighet att skriva ett separat avtal  
angående de tjänster som berör RFID. I praktiken innebär det att en prenumeration på 
data tecknas. RFID -tjänster kostar inget extra utan anses ingå i banavgiften. 
Banavgiften ska täcka de kostnader som är en direkt följd av den tågtrafik som bedrivs 
(7 kap. järnvägslagen). Trafikverket tecknar också separata avtal med järnvägsföretaget 
där företaget ang er vilka andra de vill dela ”sin” RFID -data med. När detta skrivs har 
ingen utomstående begärt att få ut RFID -data från Trafikverket.  
Det går också att äga/inneha vagnar och sedan anlita ett järnvägsföretag med lok som 
drar vagnarna. Vagnägaren/innehavaren  behöver då ej ett trafikeringsavtal, vilket 
innebär att aktören  heller inte får tillgång till RFID -data enligt Trafikverkets nuvarande 
sätt att dela data. Om en vagnägare vill få tillgång till RFID -data måste aktören  gå 
genom järnvägsföretagets  trafikerin gsavtal  samt att järnvägsföretaget går med på att 
dela data  med vagnägaren . 
1.5 Syfte, metod och material  
Trafikverket har således lyft t vå spår till projektet som de vill ha belyst ur ett legalt 
perspektiv. I en nära dialog med Trafikverket har de juridiska f rågeställningar  som ska 
besvaras i projektet  utarbetats mer konkret  allteftersom projektet fortlöpt och mer 
kunskap inhämtats.  Trafikverket har varit särskilt intresserade av konkurrensrätt,  
upphovsrätt, företagshemligheter,  offentlighet och sekretess , dataskydd , öppna data, 
säkerhetsskydd och informationssäkerhet . Trafikverket har också bistått projektet med 
hänvisningar till relevanta företag  att ta kontakt med , introducerat projektet för andra  
aktörer , gett synpunkter på projektupplägg et samt lämnat synpunkter på denna 
rapport.  
Rapporten syftar till att bidra med kunskap som Trafikverket kan använda i sin 
verksamhet  för att komma vidare i projekt/uppdrag , men också för att väcka ett 
intresse för frågorna som sådana  hos andra aktörer .  
Frågeställningarna som Trafikverket vill ha belyst a är komplexa. För att öka förståelsen 
för problematiken har vi även tagit in andra perspektiv såsom ekonomi  och 
datavetenskap.  
Det är främst två huvudsakliga ansatser som orienterat ge nomförandet av utredningen, 
fallstudier och en tradit ionell rättsdogmatisk metod . Fallstudiemetoden har möjliggjort 
observationer av praxis förekommande i flera viktiga  branscher, kartläggning av 
tjänster hos olika aktörer och dataanvändning i olika  företag som på varierande  sätt 
utnyttjar eller deltar i genomförande av transporter.  Den rättsdogmatiska metoden 
syftar i att, genom normhierarkis  ordning av rättskällelära, tolka och tydliggöra 
rättsläget såsom det framkommer av lagar, förarbeten och pra xis. Vi har ä ven gett 
doktrin och litteratur  ett visst utrymme.   21 
© RISE Research Institutes of Sweden  1.5.1  Datainsamling fallstudier  
Arbetet  startade  i oktober 2020 . Inledningsvis genomfördes  intervju er med en handfull  
varuägare för att förstå olika branschers transportbehov och arbetssätt med avseende 
på planering samt  styrning av logistik jämte användningen av data. Den initiala 
förståelsen , att det förekommer varierande praxis hos olika varuägare , förstärktes av 
insikter från tidigare  rapporter . Exempel vis lyfter författarna Bark m.fl.  fram  behovet 
av homogenitet i flera aspekter relaterade till  godset för att horisontell t samarbete ska 
uppstå .21  
Urvalet av branscher möjliggjordes delvis av uppgifter från Trafikanalys, 
branschorganisationer och flertal  sekundärkällor , delvis upparbetade kunskaper inom 
nätverket kring projektet. Tidigt i projektet var det känt  att vissa branscher är generellt 
mer kä nsliga för transporter än andra. Petroleum branschen  är exempelvis i hög grad 
beroende av transporter  eftersom företagen i denna bransch går via bensin stationer  för 
att leverera drivmedel till sina kunder.  I andra branscher är  omfattningen av 
transporter förknippat med stora ekonomisk a värde n (t.ex. skogsindustrin ). Samtidigt 
är vissa transporter  samhälls kritiska , exempelvis  lyfter Myndigheten för samhällss kydd 
och beredskap (MSB ) att livsmedelsförsörjningen till befolkningen är nödvändig  för ett 
fungerade samhälle.22  
Urvalet av intervjupersoner styrdes av deras respektive erfarenheter av transporter  och 
medgivande till intervju . Personer na kontaktade s personligen genom mejl och telefon 
för förfrågningar om  intervju er. De identifierade personerna  är på olika sätt  ansvariga 
för logistik styrningen i sina  respektive företag . Totalt sett intervjuade s tre 
representanter för livsmedelsbranschen, två representanter för skogsindustrin , en 
representant för petroleumbranschen och en person fick representera  E-handel. Fyra 
av dessa  intervjuer  genomfördes med två projektmedlemmar och två intervjuer 
genomförde s med enbart  en projektmedlem. Intervjuerna genomfördes med hjälp av 
semi -strukturerade frågor och följdfrågor förekom. Intervjutiden sträckte sig 45 –60 
minuter och de personliga intervjuerna genomfördes genom digitala videokonferenser.  
Med en bra  grund i  ovannämnda fallstudier och en tilltagande förståelse för  varierande  
transportbehov i olika branscher identifierade s senare ett antal tjänsteleverantörer och 
transportföretag  för ytterligare  intervjuer . De här i ntervju erna  förbereddes med  
sökningar på Internet , läs ning av branschrapporter samt  årsredovisningar och 
förfrågningar om tips från nätverket  kring projektet  (jfr. snöbollsmetod) . Utifrån dessa 
aktiviteter  identifierades sju tjänsteleverantörer, en större europeisk speditör och ett 
lokal t transportföretag  som arbetade efter affärsmodellen som kommit att kallas  last 
mile . Två av tjänsteleverantörerna fokuserar på järnvägstransporter och resterande 
fokuserar i huvudsak på vägtransporter. Intervjuerna med tjänsteleverantörerna 
syftade till att kartlägga förekomsten av tjänster som producerar data som i sin tur 
möjliggör godsidentifiering ( t.ex. etiketter), positionering ( t.ex. Galileo eller GPS), 
transportsbokning och spårning. Det kan finnas tjänsteleverantörer utöver dessa, som 
 
21 Bark, P., Nordmark, I., & Andersson, J. (2020) Kunskapsuppbyggnad för horisontella 
samarbeten samt kostnadsfördelning mellan och riskvärdering för parter, 2020:2, TFK  
22 MSB (2017), Beroende - och konsekvensanalys, livsmedelsförsörjning Offentligt 
arbetsmaterial från KBM:s projekt, Samhällskritiska beroenden 2007 -07-11, Dnr 0021/2007,   22 
© RISE Research Institutes of Sweden  projektet inte identifierade med hjälp av vald arbetsmetod. Till exempel under 
undersökningen förekom det uppgifter om att nya företag dykt upp både på 
hemmaplan (Am azon och Uber Freight) och utomlands (Cainiao) , som på olika sätt 
drar nytta av algoritmer  som bearbetar olika data  för helt nya tjänsteerbjudande . 
De flesta av  dessa  intervjuer genomfördes  med två projektmedlemmar och enbart en 
intervju genomfördes av en projektmedlem. Intervjuerna genomfördes med hjälp av 
minuter och de personliga intervjuerna genomfördes med hjälp av  digitala 
videokonferenser. Två av intervjuerna sträckte sig över 120 minuter. Den sista 
intervjun genomfördes i november 2020 .  
Ytterligare en intervju genomfördes med två experter inom konkurrensfrämjande 
frågor hos Konkurrensverket för att ver ifiera projektgruppens ställningstagande till de 
konkurrensrättsliga konsekvenserna av datadelning för horisontella samarbeten.   
Det är värt att lyfta fram att både före och under  projekttiden var möjligheterna till 
personliga möten för att genomföra intervjuer begränsade och en kraftig nedgång i 
världs handel n och transporter noterades till följd  av Covid -19-pandemi . 
1.5.2  Hur vi bedriv it analys arbete t 
För att analysera insamlad e data från undersökn ingen och för att kunna svara på de 
frågor Trafikverket ställt till oss har vi  i projektet v alt att bedriva analysarbetet  i flera 
steg. Efter varje intervju stannade de ansvariga för intervjuerna upp och jämförde sina 
uppfattningar och noteringar  med varandra.  Under perioden oktober -december  
presenterades sedan gjorda iakttagelser för andra i projektgruppen genom interna 
workshops  och möten med  Trafikverket s representanter . Under samma period 
planerades och genomfördes även t re workshops  med externa aktörer som dels ingår i 
Drive Sweden, dels representerar för ett urval av företag en som ingick i intervju studien . 
Syftet med dessa workshops var främst att  presentera och stäm ma av upptäckter och 
diskutera möjliga  slutsatser . 
Slutsatserna  i delrapporten  är författarnas egna  och reflekterar författarnas 
uppfattningar som byggts upp längs med studien . Hur slutsatserna hade sett ut utan de 
andra aktörernas insatser är svårt att sia om, deras kompetens och insikter har varit 
viktig a för att leda arbetet framåt. Samtidigt vill vi inte hävda att slutsatserna i den här 
rapporten nödvändigtvis representerar deras analys av utmaningen eller visioner om 
framtiden utan är istället vår egen.   23 
© RISE Research Institutes of Sweden  2 Kort redogörelser för intervjuer  
2.1 Inledning  
Transp orter av varor och gods har stor betydelse för svensk ekonomi. En fingervisning 
om omfattningen presenteras  av Trafikanalys periodvisa undersökning ar.23 Den  
senaste  undersökningen  anger att 181 miljoner ton gods transporteras årligen inrikes 
och värdet  på dessa transporter är ca. 1  300 miljarder kronor.  Till detta kommer  
transporter som genomförs för utrikeshandel  och vikten för  dessa transporter beräknas  
till 84 miljoner ton och transporterna värderas till ca. 840 miljarder kronor . Flera olika 
transportslag  används  i Sverige , dock står vägtransporter för lejonparten (84  %) av den 
vikt som transporter as inrikes . När det kommer till transporter både från och till 
utlandet står sjöfarten  för en väsentlig andel av såväl  godsvärde som  godsvikt.  
Den senaste varuflödesundersökning  från Trafikanalys  presenterar även att ett fåtal 
varugrupper och branscher kräver mycket transporter . Rundvirke är det vanligaste 
varuslage t (36  %) i sammanhange t. Även  livsmedel , drycker och tobak  är en annan stor 
varugrupp (9 %). Viktmässigt dominerar bulkgods framför  de andra flödestyper na: 
styckegods , brev och paket . Bulkgods kan handla om transporter av råolja, naturgas 
och raffinerade petroleum produkter . När det kommer till varusändningar inrikes finns 
en regional spridning, exempelvis står Västra Götaland och Skåne t illsammans för en 
fjärdedel av  transporterna  viktmässig t. När det kommer till det ekonomiska värdet på 
transporterna har Stockholm en större betydelse än Skåne givet koncentrationen av 
befolkning  i Stockholm .  
I de kommande avsnitt en kommer vi att sammanfatta fyra intervjuer särskilt från fyra 
olika branscher  och i  slutet kommer vi att sammanfatta vad vi lärt oss generellt från 
samtliga intervjuer.  
2.2 Dagligvaruhandel   
Enligt branschorganisationen Svensk Dagligvaruhandel  är dagligvaruhandel både 
omfattande och geografisk en spridd  verksamhet , någo t som komplicerar  
transporterna . För att sätta  handeln i ett större sammanhang rapporterar samma 
branschorganisation  att i jämförelse med jordbruk, livsmedelstillverkarna och hotell 
och restaurangnäringen  omsätter dagligvaruhandel mest av näringsgrenarna . Det kan 
vara intressant att notera att just hotell och restaurangnäringen  har intagit en allt 
större del av vad bransche n beskriver som  matmarknaden . Förflyttningar av värden 
mellan de nämnda näringsgrenarna ökar på komplexiteten av transporter.  
Flera kända företag, som Axfood, Bergendahls, Coop, ICA och LIDL,  står för 
lejonparten av den handel  som  sker främst genom butiker  (ca. 3 200) . Sett till antalet  
butiker  är de flesta koncentrerade till södra Sverige  samtidigt som  färre butiker finns i 
norra delen av landet och i glesbygden. Enligt branschorganisationens egen beräkning 
har e -handel i jämförelse med handel via butiker  kommit att tävla om betydande 
 
23 Trafikanalys (2017 ) Varuflödesundersökningen 2016, Statistik 2017:28.   24 
© RISE Research Institutes of Sweden  andel ar av dagligvaru handel n.24 Inom dagligvaruhandel  handlar ekonomi , i termer av 
lönsamhet , mycket om att uppnå höga volymer och en särskild praxis för att få ner 
kostnaderna i hanteringen av varor  är använd ningen av centrallager . 
Det finns säsongsvariationer inom handeln , som att den sjunker i juli men ökar kring 
jul. Även köpmönster kan variera, exempelvis är måndagar en stor leverans dag för e -
handel n, medan  fredagar är den dag i veckan när  butikerna omsätter som mest.  Sådana 
handelsmönster påverkar möjlighete n att transportplanera.  
2.2.1  Transporter, logistikplanering och datahantering   
Vår intervju med en större aktör inom dagligvaruhandel gav oss insikten att företaget 
har byggt upp en större l ogistikfunktion som arbetar  med att planera och säkerställa  
leveranser från både svenska och utländska leverantörer till företagets centrallager och 
vidare till kunderna via ett flertal försäljningskanaler, som e -handel, egna butiker och 
samverkan med andra butiker .  
För att genomföra leveranserna till Sverige använder sig företaget av flera 
transportslag, som flyg och sjöfart  och för leveranser inom Sverige är det främst 
vägtransporter  som används. F ör det  senare  ändamålet  har företaget  en egen 
lastbil sflotta och tillgång till  privata åkerier. Enligt uppgift från företagets 
årsredovisning för 2019 kan enbart försäljningen via butiker kräva drygt 900  000 
leveranser. Företaget använder även järnväg , speciellt när det kommer till lever anser av  
frukt och gr önsaker till norra delen av Sverige.  Logistikfunktion arbetar även  med att 
optimera och matcha den geografiska spridningen av företagets kunder från norr till 
söder genom att bestäm ma leveransrutiner na och skapa  fasta rutter  för föra re av 
lastbilar . I det ta arbete  ligger  fokus på att uppnå hög tidsprecision , exempelvis sade vår 
informant att  oavsett var i landet kunden befinner sig  får ankomsttiden för  transporten 
inte överskrida tidsgränsen plus minus trettio minuter . 
När det kommer till datadelning fick vi uppgifter om att det kan vara känsligt för 
företaget att dela data med utomstående med hänsyn till begränsningar satta av 
konkurrens lagen . Trots detta delar  företaget  data med fordonstillverkare , exempelvis  
handlar sådan datadelning om förarnas körbe teende , rutter och bränsleförbrukning . 
Målet med sådan datadelning är  att få fordon en anpassa de efter  företagets körningar . 
Enligt företagets representant är  även  data kopplat till bränsle förbrukning  intressant 
för andra samarbetsparter , då den data kan användas för att beräkna företagets 
miljöpåverkan utifrån idén om hållbara transporter. Företaget delar också data med 
anlitade åkerier  och då r ör det sig om ankomsttider, platsinformation och godskvalité  
som kyltemperatur . Däremot är mycket av den datadelning som sker mellan 
transporterna som sker via sjö och flyg relativ manuell och sällan integrerad i företagets 
affärssystem.  Detta innebär att när en vara , längs en transportkedja , korsar en 
nationsgräns och eller byter transportslag påbörjas nya processer för datahantering  i 
andra informationssystem.  
 
24 Brynell, K, OM DAGLIGVARUHANDELN, Svensk Dagligvaruhandel.   25 
© RISE Research Institutes of Sweden  2.2.2 Uppgifter om samarbete  
Enligt företaget s representant när det kommer till horisontell a samarbete är en 
tumregel att företaget  föredrar  att fylla de egna lastbilarna p å egen hand och därmed 
undvika samarbete. Men när fyllnadsgrad ej kan uppnås eftersöker företaget samarbet e 
med andra företag. Enligt uppgift  från representanten  samarbetar företaget  redan  med 
en livsmedelsproducent kring distribution  till Norrland . Liknande samarbeten  sker 
även  vid skärgårdstransporter , där flera företag samlastar . Här är ett citat  från 
intervju n “Transportörerna kör varorna till hamn en där rederiet sedan tar över och 
skeppar varorna ut i skärgården , då är det brukligt att data delas med rederiet , dock 
sker detta inom ett slutet system ”.  
2.3 Mejeriprodukter  
Enligt statistik  är livsmedelsföretag en den tredje största industrigrenen i Sverige  och 
företagen kan delas in  producenter (t .ex. Lantmännen) , distributörer (AXFOOD, 
COOP, ICA, Martin Servera m .fl.) och återförsäljare  (COOP, ICA, Hemköp, Lidl 
m.m. ).25 Enligt branschrapporter finns det flera förutsättningar som styr 
livsmedelsföretagen s affärer . Det finns  en geografisk spridning  av affärerna , antalet 
försäljningsställen minska r med tiden samtidigt som  mångfalden av både  
försäljningskanaler och möjligheten för nischalternativ ( t.ex. ekologiska produkter)  
ökar ständigt . De här villkoren skapa r utmaningar för transport planering  och skapar 
nya transportbehov kontinuerligt.  
Mejeriprodukter står för en väsentlig del av den totala försäljningen av livsmedel i 
Sverige . Enligt uppgift från Jordbruksverkets  har Sverige sedan 1980 haft en utveckling 
som innebär färre mjölkproducenter , men under samma period har 
produktionskapaciteten hos varje mjölkbonde ökat markant .26 Mejeribranschen  uppges 
bestå av e tt handfull  företag  (Arla Foods, Skånemejerier, Norrmejerier, Falköpings 
Mejeri och Gefleortens Mejeri ) och vissa av företagen har på senare år  utökat sin 
marknadsnärvaro även utanför Sveriges gränser.  
2.3.1  Vägtransporter, l ogistik planering och datahantering  
Vår intervju med en större  aktör inom mejeribranschen resulterade i kunskapen att 
företaget har ett eget åkeri , men också  nära samarbete med privata åkerier.  Företaget 
väljer framförallt att använda sig a v det egna åkeriet mellan orter där de kan erbjuda en 
bra arbetsmiljö /service åt de anställda t.ex. i form av matsal  och omklädningsrum . 
Företaget s affärsmodell går ut på att  transporter a mjölk från bönder till specialiserade 
produktionsanläggningar . Därifrån går olika produkter vidare ut till butiker, 
restauranger, grossister, skolor m .m. oftast utifrån s .k. masterrutter.  Företaget har 
alltså inte ett centrallager utan verksamhet på olika ställen i landet  baserat på produkt . 
De varuslag som främst transporteras kan kategoriseras dels som bulktransporter (t .ex. 
 
25 HUI Research (2017), Dagligvaruhandeln, Svensk Dagligvaruhandel, December, 
https://www.svenskdagligvaruhandel.se/wp -content/uploads/Branschfakta -2017.pdf  
26 Mjölkkor, mjölkproduktion och mjölkföretag: utvecklingen de senaste 40 åren 1979 –2019  
Posted on 3 February 2020 https://jordbruketisiffror.wordpress.com/2020/02/03/mjolkkor -
mjolkproduktion -och-mjolkforetag -utvecklingen -de-senaste -40-aren -1979 -2019/   26 
© RISE Research Institutes of Sweden  mjölk), dels som styckegods som kan placeras på pallar (t .ex. ost). Företaget har en 
handfull produktionsanläggningar koncentrerade till vissa delar av landet medan 
trans porterna är rikstäckande. Företaget har både direkt och indirekt  distribution och 
transporter genomförs varje dag i veckan.  
Företaget har en centralt placerad logisti kfunktion  bestående av åtta personer som dels 
övervakar företage ts transporter i realtid , dels planerar transporter och masterrutter  
över längre perioder. För det ändamålet  samlar funktionen  in stora mängder data. 
Företaget s representant  uppg av att det finns ett stort värde i att ha tillgång till både 
transport data  och godsdata  och att data är ett viktigt underlag när anbud läggs vid  
upphandling ar. Det kan t .ex. handla om att veta kostnaden per km  i 
bränsleförbrukning  för denna transport, hur trafiksituation en påverkar leveransen  i tid, 
antalet kunder och hur de handlar (volym och vikt) över året.  Logistikplaneringen 
kombinerar s.k. märkta bilar och omärkta bilar för både in - och uttransporterna. När 
det gäller upphämtning från mjölkgårdarna har företaget som rutin att köpa upp 
transpor tbehovet och n är det kommer till distribution äger företaget 45  % av 
transportbilarna, 50  % är s.k. chartrade åkerier och 5  % sker genom samdistribution, 
detta gäller särskilt i Norrland.  
Genom intervjun fick vi veta att det som driver datainsamlingen är kostnad och 
hållbarhet . Enligt företagets representant hänger de två ihop . Genom avtal med 
åkerierna har företaget sett till så att åkerierna använder  samma fleet 
managementsystem  som de egna lastbilarna. Genom avtal får före taget därefter tillgång 
till åkeriernas data. För företaget spelar det alltså inte någon roll ur 
datainsamlingssynpunkt vem som kör. Följande exempel på data samlas in för olika 
ändamål:  
 
2.3.2   Uppgifter om samarbete  
Enligt f öretaget s representant  förekommer samdistribution för transporter till 
Norrland  och företaget köper denna tjänst av speditör er utifrån vad som är lämpligt för 
produkten . För dessa transporter har företaget tillgång till mycket mindre data , oftast 
rör det sig om data  om vikt och leverans ställe . 
 
27 När fordonet kör in i en viss geofencingzon skickas en signal ut.  Leveranskvalitet  Godskvalitet  
Tid: Ankomsttid , punktlighet  
Plats: Geofencing27, GPS  
Volym : Uttag Kyltemperatur   27 
© RISE Research Institutes of Sweden  2.4  Petroleumbranschen och drivmedel  
Petroleumbranschen anses stå för ett bidrag till världens samlade 
bruttonationalprodukt (ca. 4 %) och hanteringen av råvaror  som  olja och gas  anses vara  
värde skapande i många näringskedjor  som transporter, uppvärmning och tillverkning 
av olika produkter, t.ex. plast. För petroleumbranschen pekar t renden i Sverige på färre 
företag och statistik visar att  sedan 1980 talet har utländska aktörer både minskat (t .ex. 
Gulf) och ökat sin marknadsnärvaro (t .ex. Circle K) i landet.  
I Sverige utgör petroleum den störst enskilda delen av den totala försäljnin gen som i 
förfinad form bland annat kan användas som drivmedel till bilar.  För 
petroleumleveranser går leveranskedjan  från raffinaderi till depå till station.  I Sverige 
ligger r affinaderier  och d epåer nära hamn ar och de är beroende av sjötransporter. 
Medan transporter f rån depå till station förlitar sig på tankbilar  och därmed 
vägtransporter . Sedan 1980 har antalet depåer för bränsle minskat och under samma 
period har även antalet försäljningsställen för bränsle både minskat och ökat . Statistik 
från branschorganisationen Drivkraft visar att an talet servicestationer och 
bensinstationer har gått ner medan antalet automatstationer ökat .28 Samtidigt är den 
geografiska spridningen av försäljningsställen a fortsatt hög. Lejonparten (ca. 70  %) av 
landets  försäljningsställen av drivmedel kontrolleras av sju bolag och resten 
kontrolleras av ett stort antal mindre bolag. 
2.4.1  Transporter,  logistik planering och datahantering  
Vår intervju med en större aktör inom petroleumbranschen resulterade i kunskapen att 
föret agets verksamhet spänner över fler industrikategorier, uppströms, mellanströms 
och nedströmsindustri.29  
Företaget har en centralt placerad logistikfunktion som ansvarar för transport planering 
både i närtid och över längre perioder. Den huvudsakligen delen  av transporterna är 
s.k. bulktransporter  (t.ex. bensin), som hämtas upp från depåer och transporteras till 
olika försäljningsställen och kunder. Mixen med  servicestationer och automatstationer 
ställer höga krav på noggrann planering av transporter . En utmaning är exempelvis att 
vid automatstationer brukar det saknas personal som kan verifiera mottagna 
transporter. Logistikfunktionen övervakar stationer och optimerar flottan av tankbilar 
(märkta 55  % och omärkta bilar 45  %) och volymförfl yttningar från depåer till egna 
stationer. Enligt företag ets representant håller l ogistikfunktionen fokus på  
leveranskvalitet, säkerhet och hållbarhet och den ansvarar även för ett 
orderhanteringssystem som s.k. planerare  (tredje part) använder för att planera, 
leverera och återrapportera.  
Enligt företagets representant  finns det höga krav på väl fungerande rutiner för 
datahantering i branschen. En del av behovet villkoras av prisfluktuationer på  råolja.30 
 
28 Drivkraft (2018) Försäljningsställe n, Drivkraft Sverige 
https://drivkraftsverige.se/statistik/forsaljningsstallen/  
29 Intervjun genomfördes med en representant för företaget och hen ansvarar för 
vägtransporter. Företaget använder sig även av sjötransporter för att transportera olja mellan 
oljefälten och raffinader, men intervjuerna berörde enbart vägtransporter.   28 
© RISE Research Institutes of Sweden  Medan  introdukt ionen av ny teknik möjliggjort effektivare övervakning av transporter 
och system för  hantering av kunddata  som medfört bättre  ruttoptimering. Data 
används också för att spåra leveranser (rätt produkt till rätt plats och i rätt tid)  och för 
återrapportering, t.ex. att allt är färdigt  levererat och miljörapporter at. Genom avtal ser 
företaget till så att tredje part som planerar transporterna  får tillgång till den data det 
behöver.  Följande exempel på data samlas:  
 
2.4.2   Uppgifter om samarbete  
Enligt företaget s representant  är lönsamhet en utmaning för depå verksamhet er och 
något som lett till att det förekommer samarbete inom branschen . Exempelvis  kan 
konkurrenter  hämta  produkter i varandras depåer  och genom periodvisa redovisningar  
dela  data om s.k. uttag, dvs. hur mycket som hämtats från depån och information om  
vem  och när. Enligt företagets representant är det även  vanligt med samdistribution , 
t.ex. konkurrenter samarbetar kring  transporter till Norrlands inland . Samtidigt 
menade representanten att det  finns en försiktighet i nom  branschen när det kommer 
till datadelning för att ej riskera  konkurrensrättslig a åtgärder . Här är ett citat från 
intervjun , “En transportör kan på samma lastbil köra produkter åt olika företag , men 
då delas inte visst data  utan det blir istället en blank post  i redovisningen till företaget . 
Detta eftersom m an inte kan dela data om till vilken kund som  leveransen gick till eller 
kundens pris. ”  
2.5 Sko gsindustrin - papper, massa och trä  
Den svenska skogsindustrin beräknas vara världens näst största exportör av massa - och 
pappersprodukter samt sågade trävaror och står därmed för en betydande del av svensk 
ekonomi .31 Industrin är fragmenterad sett utifrån uppgifter om att det finns femtiotal 
massa - och pappersbruk, hundratjugotal sågverk och ett fyrtiotal företag som arbetar 
nära tillverkning  av olika produkter, som  papper . I takt med konsolidering av industrin  
har antalet aktörer  minskat samtidigt som industrins beroende av transporter både 
mångfaldigats och ökat avsevärt. Enligt  uppgifter från branschorganisationen  
Skogsindustrierna  rankas skogs industrin  som landets största köpare av transporter (25 
miljarder kronor /år) och den anses även vara en stor köpare av vägtransporter i landet 
(40 %). 
 
30 Priset på petroleum bestäms av en mängd olika faktorer, som tillgång och efterfrågan, priset 
på råolja, konjunktursvängningar och olika förändringar i världen.  
31 Skogsindustrierna ( 2020), Skogsindustrin i korthet, Fakta & nyckeltal, Skogsindustrierna, 
Tillgänglig från https://www.skogsindustrierna.se/om -skogsindustrin/skogsindustrin -i-
korthet/fakta --nyckeltal/.  Leveranskvalitet  
Tid: Ankomsttid  som en del av l everansverifiering en vid stationer  (mejl ) 
Plats: OTC (onboard tracking computer) , frärdplan, GPS realtid, lastallokering  och 
lossningsplanering  
Volym : Rapport till planerare  om flytten av lager (från depå  till stationen )  29 
© RISE Research Institutes of Sweden  2.5.1  Transporter, logistikplanering och datahantering  
Vår intervju med en större  aktör inom skogsindustrin resulterade i  kunskapen om att 
företaget nyttjar  flera transportslag, som sjö, järnväg och vägtransporter och ibland 
genomförs transporter i kombination, s.k. systemlösningar. Enligt företagets 
representant föredras vägtransporter då de är  effektiv are. Enligt uppgift är det enkelt 
för transportörerna att hålla hög fyllnadsgrad , åkerierna har effektiva rutiner för att 
matcha  efterfråga och utbud och som regel är de flexibla . Samtidigt fick vi uppgifter om 
att järnvägstransporter  föredras vid väldigt stora volymer (800 ton ). Men enligt uppgift  
har dessa, under de senaste åren , minskat i omfattning . Enligt företagets representant 
beror det ta på den rådande situationen med fåtal tågoperatörer  och att 
planeringsmöjligheterna är begränsade, exempelvis planeras tåglägen årligen . 
Sjötransporter används vid export och längre transporter . I relation till  
järnvägstransporter uppnå r sjötransporter  en bättre punktlighet  menade vår 
intervjuperson . 
Företagets representa nt uppgav att företagets exportberoende i kombination med  det 
faktum att råvaran ( skogen/virket ) ligger långt ifrån produktionsanläggningarna ställer 
höga krav på noggrann transportp lanering. Något  som har resulterat i att f öretaget 
byggt upp en centralt placerad logistikfunktion som planerar, optimerar och styr om 
transporter na. Funktionen fokusera r till största delen på att reducera kostnader och 
har hållbarhet  som en särskild målsättning. Samtidigt fick vi uppgifter om  att 
transportkostnader utgör  en obetydlig del av den totala kostnaden för företaget och 
kunden. Vår intervjuperson uppgav  att logistik funktionen upphandlar företaget s 
kommande transporter på årsbasis via en webbaserad  tjänst (Transporeon ). Så här 
beskriv vår intervjuperson upplägget : “Upphandlingen sker genom ett 
anbudsförfarande där åkerier i Europa kan vara med och bjuda på företagets 
transportbehov och företaget väljer ut en bråkdel av dessa företag ( ca. 300) som sedan 
rangordnas efter hur mycket volym respektive åkeri kan hantera ”. Enligt uppgift från 
vår informa nt är den del av transportbehovet som ej går att allokera på utvalda åkerier 
utlagd  på s.k. spotmarknad er. Något som  innebär att transportplaneringen  hanteras 
manuellt av logistik funktionen och utan mellanhänder, som speditörer.  Företagets 
dominerande ställning har vissa konsekvenser för transportörer som ingår avtal med 
företaget  på särskilda marknader . Så här beskriv vår intervjuperson den situationen i 
ett avgränsat sammanhang : “Det finns ingen marknad i Norrlands inland vilket leder 
till att åkerierna är kontrakterade utifrån vår avverkning”.  Därutöver, villkoras 
transportbehovet av prisfluktuationer på virke.  
När det kom till datadelning uppgav vår intervjuperson att  introduktionen av ny teknik 
har gjort det möjligt bättre  övervak ning av  transporterna och att data samlas in för bl.a. 
följande ändamål . 
Leveranskvalitet  Kundnöjdhet  Hållbarhet  
• Tid: Ankomsttid  
• Plats: GPS  
• Volym  
• Lastning och 
lossningsinstruktioner  • Ligger  på 90 % 
(upphämtningstid  och 
leveranstid ) 
• Spårbarhet enligt 
branschstandard för 
slutkunders behov  • CO2  30 
2.5.2   Uppgifter om samarbete  
Enligt företagets representant p.g.a. den rådande marknadsstrukturen  med fåtal större 
skogsbolag finns det legala hinder  att dela data inom branschen . Men det förekommer 
undantag, ett sådant är att  skogs bolagen har som praxis att  köpa virke av varandra och 
vid sådana affärer delar ” konkurrenter ” data med varandra om pris på virke t, vikt, 
produktinformation (t .ex. tall, björk) oc h volym.  
2.6 Kort sammanfattning av resultatet från 
intervjuer  i övrigt  
Efter genomförd a intervjuer går det att avrapportera flera intressanta upptäcker. Det 
förekommer flera olika system på marknaden , som på ett eller annat sätt hanterar 
varuflöde sdata  och tr afikdata. Hos respektive branschaktör finns det 
informationssystem (t.ex. TA, FMS) som innehåller data om kunder, transporter, 
ekonomi och hållbarhet m.m. Däremot tenderar informationssystemen att vara 
disintegrerade av olika skäl (t.ex. datastrukturer, sy stemarkitektur och organisering av 
verksamheter), något som leder till att systemen sällan innehåller  samstämmiga data  
om gods  och transport er. Längs en  transportkedj a är det vanligt att  avbrott i dataflöde 
förekommer vilket innebär att data inte följer  med när nästa aktör tar vid  och nya 
registreringar  i helt andra informationssystem  behöver göras och nya data  uppstår.  
Många av informationssystem verkar dock vara anpassade för ett flöde i taget och 
effektiva inom e n industrivertikal  i taget . 
Data kan hämtas från befintliga informations system hos branschaktörer na och nya 
data  kan genereras genom avancerade  databearbetningar  som erbjuds som tjänster . 
Undersökningen har identifierat flera tjänsteleverantörer som på olika sätt behandlar 
data och levere rar nya tjänster , vilka  gör det möjligt att boka, identifiera, positionera 
och spåra både gods och transporter.  
Samtidigt som förekomsten av olika tjänsteleverantörer konstateras har 
undersökningen inte funnit tjänster som överbryggar transporter mellan olika 
flödestyper och industrivertikaler . Med andra ord, marknaden för system fortsätter att 
vara  fragmenterad . Det l igger nära till hands att dra slutsatsen att en enskild aktör 
oavsett privat eller offentlig skulle endast med svårighet kunna hantera mångfalden av 
varuflödes data och tra fikdata i e n enda matchmakingtjänst . Enligt våra 
intervjupersoner är framtiden för det privata näringslivet snarare en mångfald av 
sådana tjänster medan inom den offent liga sektorn kan det vara tänkbart att regeringen 
skulle kunna arbeta för att få fram färre antal system. Sådana resultat kan ställas i 
förhållande till slutsatser i tidigare rapporter relaterade till Trafik verkets 
regeringsuppdrag .  
Inställningen till att  dela data varierar. Via undersökningen fann vi att en del av de 
intervjuade personerna sade sig vara intresserade av datadelning med utomstående 
förutsatt att sådan datadelning resulterar i bättre affär er och avsaknad av osäkerheter 
kopplade till konkurre nsrättsliga regler. Det förekommer affärsmodeller som ej 
premierar datadelning med utomstående , vilket innebär att företagen tillämpar  31 
© RISE Research Institutes of Sweden  inlåsning av data med hjälp av formella mekanismer  (t.ex. avtal ), informella 
mekanismer  (t.ex. ovilja ) och teknik  (t.ex. informationssystem ).  
De förekommande horisontella samarbeten som undersökningen identifierade är 
begränsade till små öar av kreativa arbetssätt. Detta resultat kan jämföras med 
Trafikforsk tidigare rapport TFK (2020 ). 
2.6.1  Data och tillgängl iga datatjänster  
Förutom hårdvara, som lastbilar, anläggningar, maskiner m .m. har data och 
information blivit en viktig del i arbetet med planering, övervakning och genomförande 
av transporter. Som ett ingångsvärde i projektet behövde vi förhålla oss till två 
kategorier av data, som presenteras av nedanstående tabell.  
Trafikdata  Transportdata  (varuflödes data)  
• Fordons - och farkosttyp   
• Typ av lastenhet   
• Lastkapacitet i vikt och volym   
• Position vid avgång   
• Position under färd   
• Position vid ankomst   
• Aktuell beläggningsgrad   
• Aktuell bränsleförbrukning, bränsletyp 
och annan teknisk information  • Sändningsidentitet   
• Godsets vikt och volym   
• Avsändningsort med dag och tidpunkt   
• Mottagningsort med dag och tidpunkt   
• Mellanliggande omlastningsnoder med dag 
och tidpunkt   
• Trafikslag   
• Varuslagasbeskrivning   
 
Ovanstående tabell  visade sig stämma någorlunda överens med våra respondenters 
uppfattning om förekomsten av data. Under studien , som genomfördes med flera 
varuägare, speditörer, transportörer och tjänsteleverantörer av olika slag , framkom det 
att användni ngen av trafikdata och transportsdata kan se väldigt olika ut i olika delar av 
en transportkedja dvs. från det att ett gods lämnar avsändaren, typ en producent, och 
fram till att godset nått mottagaren, typ slutkunden. Samma sak gäller när det kommer 
till olika branscher och sektorer. Detta innebär att det föreligger svårigheter att fånga 
en enhetlig lista på data gällande för flera aktörer. E tt snitt illustreras av nedanstående 
bild.  
Bild: Översikt transportkedja  
 
Planering av logistik är en omfattande ver ksamhet hos de företag som ingått i 
undersökningen. Enligt våra respondenter finns det informationssystem som erbjuder 
flera datatjänster, som bokning, identifiering, positionering, fakturering och 
kundrelationshantering. Nedan utvecklas de tre förstnämnda .  
Datat jänste r: 
Bokning  
Iden tifiering  
Positionering  
Spårning  
Fakturering  
Kundrelation  
 
Avsändare  
 Mottagare  
Transportt jänste r: 
Flyg  
Sjöfart  
Järnväg  
Väg, fjärran  
Väg, last mile  
Terminaler  
  32 
© RISE Research Institutes of Sweden  2.6.1.1  Bokning  
Hos större varuägare finns upparbetad kunskap om varuflöden och transportbehov  och 
varuägarna använder  bokning av transporter  för att kontrollera transportkostnader . Å 
ena sidan förekommer det varuägare som äger stora fordonsflottor och bokning av 
transporterna sker genom samordning av resurserna, exempelvis de anställda fördelas 
på planerade rutter . Å andra sidan finns det varuägare som köper huvuddelen av 
transporte rna genom olika upphandlingsförfarande n. En upphandling kan planeras 
långt tid  i förväg och ske via analoga och digitala marknadsplatser . Trenden med 
digitala marknadsplatser har varit aktiv länge  och anses etablerad . Vid en  upphandling 
kan en varuägare behöva lämna ut flera typer av data, som volym, position vid avgång 
och ankomst, varuslagbeskrivning , m.m. Transportörerna kan därmed lämna bud och 
slåss om att få ta del av olika delar  av planerade transporter. Enligt uppgift  kan 
logistikplanering genom upphandlingar hantera lejonparten av transportbehoven, 
samtidigt som en del av transportbehoven hanteras genom s.k. spotmarknad.  
Projektet gjorde också observationer av bokningstjänster som söker matchning mellan 
varuägare och  transportör med hjälp av automatiska databehandlingstjänster. Sådana 
tjänster inhämtar data om volym, position, vikt, hållbarhet , m.m. Tjänsterna generera r 
också  information om en transportörs historiska resultat  som sedan kan använd as för 
att ranka olika transportörer mot varandra . Detta utvecklas längre i avsnitt 4.1. 
2.6.1.2  Identifiering  
Etiketter är ett vanligt sätt att arbeta med identifiering av varor. Etiketter, som består 
av en nummerserie, framställs utifrån särskilda standard som tenderar att vara  
branschspecifika, de utvecklas kontinuerligt av centrala parter i branschen och kan 
användas genomgående längs en transport. Det innebär inte att samtliga aktörer i en 
transportkedja använder informationen på ett likartat sätt . Etiketter  möjliggör 
identif iering av varor som ingår i en transport på flera nivåer, t .ex. produkt, plats och 
logistikflöden. Exempelvis kan etikett en ge information om ingredienserna i en 
matprodukt, kolliinformation, volym och transportsätt (pall) m .m. Märkningen av gods 
med etike tter med s.k. Electronic Data Interchange (EDI) och förekomsten av Logistic 
Interoperability Model möjliggör delning av data mellan flera aktörer och 
transportslag. Etiketter är förekommande för flödestyper som beskrivs som styckegods, 
t.ex. matvaror som d istribueras till butiker. På senare år har utvecklingen gått så pass 
långt att etiketter kan samla in och processa annan data med relativ god precision, 
exempelvis kan temperatur längs en transport mätas med hjälp av s.k. smarta etiketter . 
2.6.1.3  Positionering  
Flera av våra respondenter pekade på att moderna  teknologier som Internet och  
satellitnavigeringssystem  producerar data som möjliggör platsbaserad information och 
positionering . Den typen av data ger varuägare ett underlag  om var ett gods eller 
varuparti  befinner sig längs en logistikkedja eller transportörer information om var t ett 
fordon är på väg. Något som möjlig gör övervakning av gods och transport er och 
kontroll av transportsåtagande , men även möjlighet att i framtiden planera t ransporter 
och rutter på ett effektivare sätt  t.ex. utifrån  hänsyn till tid såtgång  och 
bränslekostnader.    33 
© RISE Research Institutes of Sweden  Genom undersökningen framkom det att flera särskilda behov motiverar 
positioneringsdata  hos de undersökta transportföretagen och  varuägarna , som verkar  
inom E -handel, livsmedelsbranschen, petroleumbranschen samt skogsindustrin . Trots 
att behove n av positioneringsdata kan vara  väldigt olika så menade intervjupersonerna 
att kundernas behov av logistikplanering (Just in Time) samt  precision i leveranser 
kopplade till leveranssäkerhet och leveranskval itet ökat under senare år. I sin tur 
medför denna utveckling att det ställs allt större krav på att transportbilar förses med 
utrustning som möjliggör platsbaserad  information . De tillgängliga teknike rna kan 
både  placeras i ett fordon  och på en varuvagn som RFID, och vid ankomstplatser för 
transport er. Exempelvis beskrev en representant för dagligvaruhandel att varje gång en 
av företagets lastbilar närmar sig butiker  utrustade med geofencing så är det möjligt att  
registrera  och kontrollera  lastbilens ankomsttid (när fordonet kör in i zonen går en 
signal  till det administrativa systemet ). Denna  data  kan sedan användas för genomgång 
och revision av avtal om leveranssäkerhet  och punktlighet samt för ändamål som  
fakturering.  
3 Gällande rätt  
3.1 Inledning  
För att kunna svara på de frågor Trafikverket ställt oss behöver många olika sorters 
regelverk belysas  och från olika vinklar . Det kan handla om hur man skyddar värde från 
kunskap eller prestation till vilka regler en myndighet har att förhålla sig till  när det 
gäller att dela information . I detta avsnitt ger vi en kort beskrivning av de regelverk 
som är viktigast för uppdraget.  
3.2 Konk urrensrätt  och horisontella samarbeten  
En förutsättning för en väl fungerande marknad är en väl fungerande konkurrens 
(1 kap. 1 § konkurrenslagen (2008:579))  (KL) . Svensk konkurrensrätt syftar  till att 
skydda samhällsekonomin och bygger på öppna och effekt iva marknader, vilket kan 
uppnås genom att släppa fram moderna idéer, nya människor och nya företag på dessa 
marknader.32 Det önskvärda är en fri marknad med oberoende aktörer , men samtidigt 
måste också aktörer samarbeta med varandra t.ex. ingå avtal med varandra för att 
marknaden ska fungera. I detta sammanhang skiljer man på vertikala respektive 
horisontella samarbeten. Horisontella avtal löper större risk att begränsa konkurr ensen 
än vertikala, eftersom det kan leda till att företag som borde konkurrera istället 
samordnar sitt agerande gentemot kunder. Alla företag i hela näringslivet ryms under 
konkurrenslagen oavsett om de är statliga, kommunala eller privatägda (1 kap . 5 § KL).  
När det gäller horisontella samarbeten är det framförallt risken för kartellbildning som 
uppmärksammats som skadligt för konkurrensen. Karteller uppstår när företag som 
agerar i samma led i distributions - eller produktionskedjan samverkar genom 
konkur rensbegränsande överenskommelser för att förhindra eller begränsa den 
 
32 Prop . 1999/2000:140 s . 1.  34 
© RISE Research Institutes of Sweden  effektiva konkurrensen på en relevant marknad.33 Risken är högre för kartellbildning 
om det finns ett fåtal dominerande företag på den relevanta marknaden som 
tillsammans genom olagliga samarbeten kan sätta konkurrensen ur spel. I detta 
sammanhang brukar man tala om priskarteller , där man samordnar priser och 
rabatter, marknadskarteller , där kunder och marknader delas upp, eller 
produktionskarteller , där man kommer överens om produktionsb egränsningar och 
tillverkningskvoter (2 kap . 1 § KL). De som är med i kartellen får en monopolliknande 
ställning på den relevanta marknaden som gör att kunder och konkurrenter inte 
behöver beaktas.  
Horisontella samarbeten är inte alltid av ondo utan kan godtas om fördelarna 
överväger nackdelarna. Därför finns det i 2 kap . 2 § KL undantag för vissa horisontella 
samarbeten  som kan godtas om fyra faktorer är uppfyllda . Noteras bör att samtliga fyra 
faktorer måste uppfyllas.  Bevisbördan för detta ligger på de f öretag som vill samarbeta.  
För det första ska företagen visa att samarbetet bidrar till att förbättra produktionen 
eller distributionen eller att det främjar tekniskt eller ekonomiskt framåtskridande. Det 
kan handla om samarbeten kring att spara kostnader,  samla kunskap, öka 
investeringar, förbättra produktkvalitet och produktutbud samt lansera innovationer 
snabbare.  
För det andra måste konsumenter34 tillförsäkras en skälig andel av den vinst som 
uppnås genom det horisontella samarbetet. Det kan handla om lägre priser, förbättrade 
leveranser, bättre service, introducering av nya eller bättre produkter på den relevanta 
marknaden eller ökat utbud av varor eller tjänster.  
För det tredje får det horisontella samarbetet bara ålägga de berörda företagen de 
begrän sningar som är nödvändiga för att uppnå målet i den första punkten. Exempelvis 
behöver de som medverkar vara fria att köpa på annat håll.  
Slutligen får det horisontella samarbetet inte sätta konkurrensen ur spel för en 
väsentlig del av nyttigheterna. I hu vudsak är bestämmelsen inriktad på samverkan 
mellan små och medelstora företag som stärker deras konkurrenskraft mot stora 
företag. Ett samarbete får inte heller omfatta en för stor del av den relevanta 
marknaden (prop. 1992/93:56 s . 78). 
Europeiska kommissionen har gett ut riktlinjer för bedömningen om horisontella 
samarbetsavtal är lagliga eller ej.35 I kap . 5 redogörs för riktlinjer för inköpsavtal. Avtal 
om gemensamma inköp syftar många gånger till att öka köparstyrka n, vilket kan leda 
till lägre priser eller produkter av bättre kvalitet för konsumenter. Men ibland kan 
köparstyrka ge upphov till konkurrensproblem. Av intresse är också k ap. 7 som handlar 
 
33 Det finns två nivåer av marknader som kan p åverkas. För det första  den marknad eller de 
marknader som direkt berörs av samarbeten  om gemensamma inköp, dvs. inköp  av 
transportertjänster . För det andra  försäljningsmarknader, dvs. de marknader i efterföljande led 
där parterna i samarbetet  om gemensamm a inköp är verksamma som säljare.  
34 Begreppet konsument inbegriper i detta sammanhang såväl fysiska personer som företag som 
använder de varor och tjänster som berörs av avtalet . Det konkurrensrättsliga begreppet 
konsument är således bredare än det som gäl ler i exempelvis 1 § konsumentköplagen 
(1990:932) . 
35 https://www.konkurrensverket.se/globalassets/konkurrens/pm/kommissionens -riktlinjer -
om-horisontella -samarbetsavtal.pd f  35 
© RISE Research Institutes of Sweden  om standardiseringsavtal. Om data ska samlas in till en databas för matchmaking 
behöver den vara standardiserad. Standardisering har i regel en gynnsam ekonomisk 
effekt. Men standardisering kan också t.ex. användas för att begränsa tillträdet till en 
marknad.  
3.3 Tillgång ar och ensamrätt  
Tillgångar kan vara av olika slag. Det kan vara en påtaglig, fysisk tillgång – allt från 
mark till en sak. Det kan också vara något som det inte går att ta på , men som ändå  är 
konkret som en viss kunskap – allt från ett arbetssätt till ett renommé och förtroende. 
De senare kallas ibland immater iella tillgångar  exempelvis affärsmetod, kundregister, 
företagshemlighet, sätt att arbeta  och goodwill.  
En immateriell rättighet ger innehavaren ensamrätt till att exploatera resultatet av en 
intellektuell prestation, till exempel en uppfinning, ett varumä rke, ett foto, en roman, 
ett mönster. Det finns lite olika varianter av immateriella rättigheter, ett utmärkande 
drag är att det handlar om en ensamrätt, en exklusivitet, att dra nytta av en immateriell 
tillgång under en viss tid. Till dessa av rättsordnin gen skyddade rättigheter hör patent, 
upphovsrätt, varumärkesskydd, designskydd, firmarätt , m.fl. I den här rapporten 
kommer vi särskilt se närmare på upphovsrätt  eftersom kärnan är hantering av data . 
Det är själva kunskapen eller prestationen, tillgången, som är värdefull – beroende på i 
vilket sammanhang det går att använda eller omsätta den. Den immateriella 
rättigheten, som kan vara kopplad till tillgången, behöver inte ha annat än begränsat 
värde. Den kan dock vara ett sätt att exploatera tillgången, t. ex. när en musiknjutare 
betalar för att kunna lyssna på ett stycke som förmedlas av Spotify, som i sin tur betalar 
för en licens för att sprida musikstycket, enligt avtal med upphovsrättsinnehavaren. 
Med andra ord är inte ensamrätten i sig nödvändigtvis in tressant, det blir intressant 
först när upphovsrätten sätts i ett affärssammanhang som den skapar värde. Ibland kan 
det för någon vara mer värdefullt att hålla själva kunskapen eller prestationen hemlig, 
ofta beroende på marknad, konkurrenter etc . men också vilken typ information det 
handlar om.  
3.4 Upphovsrätt  
Utgångspunkten är att litterära och konstnärliga verk skyddas av upphovsrätt. 
Rättigheten är tvåfaldig, dels en rätt att dra ekonomisk nytta av uttrycket, dels en rätt 
att bli erkänd som uttryck ets skapare (upphovsman). Den första delen ger innehavaren 
rätt att trycka, visa, framföra eller sälja verket till allmänheten. Den andra delen 
innebär en rätt att bli omnämnd som upphovsman  eller en möjlighet att skydda verket 
mot kränkande användning . Up phovsrätt gäller per automatik enl igt lagen (1960:729) 
om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk  (URL) .36 Det behöv s inte någon 
myndighets tillstånd eller någon ansökan eller registrering. Spridning av verket ger rätt 
till ekonomisk ersättning oc h ideellt erkännande. Den ekonomiska rätt som följer av 
upphovsskydd kan alltså generera intäkter till verkets skapare. Det är uttrycket som 
skyddas, och inte den underliggande idéen. Rättigheterna uppstår när verket skapas 
 
36 På EU -nivå finns ett nytt upphovsdirektiv. Som en följd av detta behöver URL omarb etas 
framöver.   36 
© RISE Research Institutes of Sweden  och varar normalt sett i 70 år e fter upphovsmannens död. Verket får sedan fritt spridas 
och återges. Skydd enligt upphovsrättslagen kräver att uttrycket når s.k. verkshöjd, 
vilket betyder att verket måste framstå som att det har ett visst mått av självständighet 
och originalitet.  
Av int resse för det här arbetet är  hur databaser skyddas av URL  i 49 § (det så kallade 
katalogskyddet) . Den som har sammanställt uppgifterna har rätt att ändra och bearbeta 
insamlade data , framställa exemplar av arbetet och göra det tillgängligt för allmänheten 
t.ex. genom spridning. Denna rätt är överlåtbar genom avtal och licenser. Men det 
innebär också att skaparen enligt upphovsrätten kan förbjuda spridning av databasen. 
Upphovsrätten är också sådan att all användning som mottagaren gör med data m åste 
vara reglerat i avtalet. Om avtalet inte reglerar en viss användning av data är det inte 
tillåtet för mottagaren att göra det.  
Data i sig är inte nödvändigtvis värdefullt. Det är användandet i en viss kontext som ger 
exempelvis en möjlighet att dra sl utsatser eller omsätta till en prestation. En viss 
mängd data, eller data samlad på ett visst sätt, kan också innebära att det går att se 
mönster, göra jämförelser och analysera t.ex. vissa händelser eller verksamheter. Här 
finns ofta det affärsmässiga per spektivet, eftersom analysen kan ge underlag för att 
effektivisera eller hitta nytt utrymme för ny affär eller till och med affärsmodell.  
Hur kommer det sig att staten upprätthåller vissa ensamrätter för enskilda?  
Anledningen är att det anses vara ett incitament för att investera i vad som kan bli 
uppfinningar eller konstnärliga verk. Ny kunskap kan bli offentlig och spridd utan att 
förlora i värde för den som har ensamrätt till utnyttjandet av t.ex. ett verk eller uttryck. 
Kontakter - och kontrakt - mellan  den som tänker eller omsätter till en konstruktion 
(upphovsmakare) och den som producerar eller omsätter till en kund blir lättare. Det 
betyder att tillgången kan vidarebefordras på ett sätt så att den går att sälja, att den 
kommer ut på en marknad, och d ärmed komma konsumenter och samhälle till nytta. 
En balans är dock absolut nödvändig. Ett för starkt immaterialrättsligt skydd minskar 
möjligheterna att vidareutveckla och bygga på befintlig kunskap. Det riskerar då att  
istället  hindra innovation och hämma  konkurrens en. 
3.5 Företagshemligheter  
Upphovsrätt är ett sätt att skydda egendom. Men egendom kan även skyddas med hjälp 
av lagen (2018:558) om företagshemligheter (LFH). Det ena skyddet utesluter inte det 
andra utan snarare kompletterar de varandra . Enligt 2  § lag om företagshemligheter 
avses med företagshemligheter bl.a. information om affärs - eller driftsförhållande i en 
näringsidkares rörelse. Skyddet gäller för information som varken som helhet eller i 
den form dess beståndsdelar ordnats och satts samman (t.ex. en databas över varor) är 
allmänt känd hos eller lättillgängligt för den som normalt har tillgång till information 
av aktuellt slag. Informationen kan vara dokumenterad, till exempel i form av ritningar 
eller modeller, eller helt enkelt vara sådant som bara ett fåtal personer i företaget 
känner till. Det är viktigt att i avtal reglera att de personer som har kännedom om 
företagshemligheterna inte tar informationen med sig, om de slutar eller byter jobb, 
oavsett om de har tillgång till företagshemligh eterna i muntlig eller skriftlig form.  För 
att få skydd enligt den lagen måste företaget aktivt försöka hålla informationen hemlig 
och göra det tydligt för omgivningen, t.ex. genom att låsa in ett recept i kassavalvet eller 
ha olika behörigheter för tillgå ng i system som arkiv, bokföring, intranät.  Ett annat krav  37 
© RISE Research Institutes of Sweden  är att ett röjande av informationen ska medföra skada i konkurrenshänseende för 
innehavaren. Företagshemligheter kan lagligen bara delas om innehavaren samtycker 
till detta . 
3.6 Informationsfrihet, offentlighet och sekretess  
En myndighet har allmänna handlingar som på begäran kan lämnas ut till allmänheten 
(offentlighetsprincipen/handlingsoffentlighet) såvida uppgiften inte är 
sekretessbelagd.37 För att uppgifterna ska gå att lämn a ut måste informationen finnas 
dokumenterade på något sätt hos myndigheten i en handling. Det finns två sorters 
handlingar nämligen framställningar i skrift och bild samt upptagningar (2 kap. 3 § 
TF). Informationen på en upptagning kan lagras på olika sla gs medier avsedda för 
automatiserad behandling. Utgångspunkten är att en myndighets tillgång till 
datalagrad information ska vara tillgänglig för en enskild på samma sätt 
(likställighetsprincipen ). 
Det finns handlingar som existerar redan när en enskild be gär ut dessa t .ex. ett på dator 
skrivet beslut som kan skrivas ut i pappersform gång på gång (elektronisk handling) 
och det finns handlingar som skapas först när någon begär det s å kallade  potentiella 
handlingar. Ett exempel på en potentiell handling är pe rsonbeviset som skapas av en 
sammanställning av uppgifter som finns i folkbokföringsdatabasen. En potentiell 
handling är en upptagning som består av en sammanställning av elektroniskt lagrade 
uppgifter och kan bara skapas genom automatiserad behandling. Va rje tänkbar 
sammanställning av uppgifter ur en eller flera upptagningar för automatiserad 
databehandling kan utgöra en potentiell handling. Vidare ska varje konstellation av 
sakligt sammanhängande uppgifter ses som en handling. Detta får till följd att 
eventuella sekretessbestämmelser prövas mot den färdiga uppgiftskonstellationen och 
inte mot varje enskild uppgift i databasen (prop. 1975/76:160 s . 90).  
En potentiell handling är tillgänglig för allmänheten om den går att framställa med 
rutinbetonade åtgärd er (2 kap . 6 § 2 st. TF). Den räknas då som förvarad hos 
myndigheten. En rutinbetonad åtgärd motsvarar en enkel arbetsinsats utan nämnvärda 
kostnader eller andra komplikationer. Om en potentiell handling innehåller 
personuppgifter påverkas rätten till insy n av den s .k. begränsningsregeln, vilket 
innebär att vissa sökningar inte får göras i materialet t.ex. efterfråga någons politiska 
åsikt. Det måste alltså finnas en laglig rätt för myndigheten att göra sammanställningen 
(2 kap . 7 § TF).  
Offentlighetsprinci pen innebär att var och en har rätt att ta del av allmänna handlingar 
(2 kap . 1 § TF). Detsamma gäller även för juridiska personer. Det är emellertid möjligt 
att begränsa utländska medborgares/juridiska personers rätt att ta del av allmänna 
handlingar (14 kap. 5 § TF). Rätten att ta del av allmänna handlingar omfattar endast 
sådana handlingar som inte är sekretessbelagda. Det finns också 
sekretessbestämmelser som är generella och sekretessbestämmelser som gäller för 
vissa verksamheter. Det finns även mer el ler mindre stränga sekretessbestämmelser. I 
offentlighets - och sekretesslagen (2009:400) (OSL) ges regler för när en allmän 
 
37 Statliga bolag anses i regel inte omfattas av OSL (2 kap. 4 § OSL).   38 
© RISE Research Institutes of Sweden  handling kan sekretessbeläggas. Det är möjligt att sekretessbelägga en handling om det 
krävs med hänsyn till exempelvis  
• rikets säker het, 
• intresset av att förebygga eller beivra brott , 
• det allmännas ekonomiska intresse , eller  
• skydda enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden. (2 kap . 2 § TF) . 
Ett skäl till att göra undantag är alltså skyddet för enskilds personliga eller ekonomiska 
förhållanden eller det allmännas ekonomiska intresse. Undantag på grund av 
upphovsrätten kan föras hit (1 kap . 11 § TF). Samtidigt ska allmänna handlingar oavsett 
upphovsrätten tillhandahållas enligt 2 kap . tryckfrihetsförordningen (26 b § 
uppho vsrättslagen). Huvudregeln är alltså att allmänna handlingar som skyddas av 
upphovsrätten ska tillhandahållas för den som begär det. Men det innebär inte att den 
som tar emot handlingen har rätt att använda det som är upphovsrättsligt skyddat utan 
tillstån d t.ex. kommersiellt. Den som har fått ut handlingen är underkastad de regler 
som gäller för upphovsrätt. När det gäller informationsfrihet och upphovsrätt finns 
alltså en motsatsställning.  
Av intresse för den här rapporten är främst tre bestämmelser i OSL . Av 19 kap . 1 § OSL 
framgår att offentlighetsprincipen kan begränsas i förhållande till en myndighets 
affärsverksamhet för uppgift om myndighetens affär - eller driftsförhållande om det kan 
antas att någon annan som driver likartad rörelse gynnas på myndig hetens bekostnad 
om uppgiften röjs. Enligt 18 kap . 8 § OSL gäller också sekretess för uppgifter som 
lämnar upplysningar eller kan bidra till upplysningar om säkerhets - eller 
bevakningsåtgärder, om det kan antas att syften med åtgärden motverkas om uppgifte n 
röjs. Med hjälp av denna bestämmelse kan uppgifter om t .ex. farligt gods skyddas. 
Vidare ges i 31 kap . 16 § OSL en bestämmelse som skyddar enskildas affärs - eller 
driftförhållanden som trätt i affärsförbindelse med en myndighet som det av särskild 
anledn ing kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs. För att dessa 
sekretessbestämmelser ska vara tillämpliga ställs det upp ett villkor om rakt 
skaderekvisit, vilket betyder att sekretessen är beroende av en skadebedömning från 
myndighetens sida och att viss skada måste föreligga vid ett utlämnande av allmän 
handling om sekretess ska föreligga. Fokus i dessa fall ska ligga på huruvida en uppgift 
till sin natur typiskt sett kan vara till skada för det allmänna eller enskilda. När det 
kommer till 31  kap. 16 § OSL krävs det dock en vidare sekretessprövning.  
3.7 Om personuppgifter och 
Dataskyddsförordningen (GDPR )38 reglerar användandet av personuppgifter  och gäller 
oavsett om matchmakern är i offentlig eller privat regi . En personuppgift är en uppgift 
som direkt eller indirekt kan kopplas till en nu levande person. (GDPR gäller alltså inte 
uppgifter som går att koppla till en juridisk person. ) En direkt p ersonuppgift kan vara 
namnet på en person . Indirekta personuppgifter är t.ex. registreringsnumret på en bil 
som via ett eller flera register går att koppla till en person.  
 
38 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 .  39 
© RISE Research Institutes of Sweden  En personuppgiftsbehandling är enligt dataskyddsförordningen bl.a. insamling, 
regis trering, organisering, lagring, bearbetning, läsning, användning, spridning eller 
tillhandahållande på annat sätt, radering eller förstöring. Nästan allt man kan göra med 
en personuppgift innebär personuppgiftsbehandling.  
För att man ska få behandla person uppgifter måste man ha en laglig grund. De lagliga 
grunderna är (art . 6): 
a) samtycke,  
b) att behandlingen är nödvändig för att fullgöra ett avtal,  
c) att behandlingen är nödvändig för att fullgöra en rättslig förpliktelse,  
d) att behandlingen är nödvändig för att sky dda intressen som är av 
grundläggande betydelse,  
e) att behandlingen är nödvändig för att utföra en uppgift av allmänt intresse eller 
som ett led i den personuppgiftsansvariges myndighetsutövning, eller  
f) att behandlingen är nödvändig för ändamål som rör den 
personuppgiftsansvariges eller en tredje parts berättigande intresse, om inte 
den registrerades intresse eller grundläggande rättigheter och friheter väger 
tyngre och kräver skydd av personuppgifter.  
Det är svårt för en myndighet att använda den lagliga gru nden samtycke a) beroende på 
maktobalansen mellan enskild - myndighet. Ett samtycke måste vara helt frivilligt. Den 
berättigande grunden intresseavvägning f) får inte användas av en myndighet.  
En myndighets behandling av personuppgifter faller oftast under  den lagliga grunden 
e), att behandlingen är nödvändig för att kunna utföra en uppgift av allmänt intresse 
eller som ett led i myndighetsutövning. Inom denna grund finns ett ganska stort 
utrymme att behandla personuppgifter för att myndigheten ska kunna ut föra sitt 
uppdrag. Begreppet nödvändig kan t.ex. handla om att behandlingen är nödvändig för 
att skapa effektivare transporter. Begreppet uppgift av allmänt intresse kan t.ex. handla 
om en uppgift som behövs för att myndigheten ska kunna fullfölja sitt upp drag.  
Det finns ett antal principer som ska genomsyra all personuppgiftsbehandling (art . 5). 
Dessa är:  
• Det måste finnas stöd i dataskyddsförordningen för att behandla 
• Man får bara samla in personuppgifter för specifika, särskilt angivna oc h 
berättigade ändamål.  
• Man får inte behandla fler personuppgifter än vad som behövs för ändamålen.  
• Personuppgifter ska vara riktiga.  
• Personuppgifter ska raderas när de inte längre behövs.  
• Personuppgifter ska skyddas så att t.ex. obehöriga inte får tillträd e till dem.  
• Man ska kunna visa att och hur man lever upp till dataskyddsförordningen.  
3.8 Öppna data  
I Trafikverkets uppdrag från regeringen sägs att det ska handla om ö ppna data . Öppna 
data i offentligrättslig regi brukar nämnas i samma sammanhang som lagen (2010:566) 
om vidareutnyttjande av handlingar från den offentliga förvaltningen (den s .k. PSI- 40 
© RISE Research Institutes of Sweden  lagen).39 PSI står för Public Sector Information. Sverige har sedan en lång tid tillbaka 
en tradition med att allmänna handlingar som huvudregel ska vara of fentliga. Ute i 
Europa finns inte samma rättstradition, men på EU -nivå pågår ett arbete med att skapa 
en ”European Data Economy” som går ut på att ge EU -medborgare en bredare tillgång 
till data från den offentliga sektorn. EU -kommissionen ser data som en n yckelresurs för 
innovation, jobbskapande och samhällelig utveckling i allmänhet. Med öppna data 
avses data i öppna format som kan utnyttjas, vidareutnyttjas och sedan delas fritt av 
vem som helst för valfritt ändamål.  
Det är inte alltid enkelt att förena den svenska offentlighetsprincipen och tillgång till 
allmän handling med tankarna bakom PSI -lagen. Ett sätt att beskriva skillnaden är att 
offentlighetsprincipen handlar om att tillgängliggöra en allmän handling medan PSI -
lagen handlar om att tillhandahåll a information dvs . i vilket format (hur) och med vilka 
avgifter och andra villkor. Det måste alltså först finnas en nationell bestämmelse som 
ger tillgång till informationen innan den kan vidareutnyttjas. En annan skillnad är att 
offentlighetsprincipen för utsätter att det finns en begäran från en medborgare som 
myndigheten svarar på. PSI -lagen handlar istället om att myndigheter (och andra) ska 
arbeta aktivt med att tillhandahålla öppna data. En utmaning i detta sammanhang är 
att PSI -lagen inte gäller för h andlingar som tredje man innehar rätt till enligt 
upphovsrättslagen (3 § p 7 PSI -lagen).  
4 Vår analys matchmaking  
4.1 Relationen fyllnadsgrad och ledig 
lastkapacitet  
Är glaset halvf ullt eller halvtomt?  Frågan beskriver samma företeelse  fast sedd ur två 
olika  perspektiv . Ett annat sätt att förstå frågan är att ett halvfullt glas fokuserar på 
vätskan (jfr . varorna) och att halvtomt glas fokuserar på luft (dvs . ledig lastkapacitet).  
Såvitt känt finns det ingen matchmakingtjänst för varuäga re att hitta varandra  utifrån 
fyllnadsgrad  i Sverige , varken i statlig regi eller ut ifrån en marknadslösning  (jämför ett 
halvf ullt glas ovan ). Däremot finns det digitala  marknadslösningar som arbetar med  
ledig lastkapacitet (jämför ett halvtomt glas ). 
Ett exempel är  företaget  Triona  som har tjänsten C -load. C-load är e tt inköpsverktyg  
där varuägare kan upphandla transporter. Man kan beskriva tjänsten som en 
digitaliserad privat upphandling av transporter. Var och en av varuägarna har ett eget 
”konto” där de  lägger ut varor som de vill ha transporterade  (ingen auktion utan fast 
pris) . Transportörer kan sedan ansluta sig till C -load och meddela varuägaren att de är 
intresserade av att utföra transporten.  Avtal ingås sedan mellan varuägare och 
transportör.  Triona har inte rätt (finns inget avtal  som tillåter ) att samköra varuägarnas 
konto (data)  för att upptäcka samband  och föreslå för två varuägare att de skulle kunna 
upphandla transporter tillsammans . Varuägare kan inte heller se varandras konton  
 
39 Det pågår ett arbete med att arbeta om PSI -lagstiftningen då det bakomliggande EU -
direktivet har förändrats. När detta skrivs är det inte klart hur den nya lagstiftningen kommer 
att se ut.   41 
© RISE Research Institutes of Sweden  (data) . Däremot kan Triona  tipsa transportörer  (för det fall att de  har ledigt 
lastutrymme)  om att de kan lämna bud på en lämplig transport  som finns ute i C -load  
och på så sätt hitta returtransport en tillbaka  eller optimera i befintliga flöden . Men det 
är fortfarande varuägaren som bestämmer om avtal med transportören ska träffas eller 
inte.   
Ett annat exempel är företaget Cargo Space 24.  CargoSpace 24 har en öppen oberoende 
plattform  för transportköp . Varuägare o ch transportörer kan ansluta sig till tjänsten  
och öppna ett eget konto.  Varuägaren  lägger in i plattformen vad hen vill ha 
transporterat , när , var och till vilket pris . Transportörer har sedan tillgång till data 
utifrån en kartdatabas och kan ta kontakt  med varuägaren  utifrån sin lediga 
lastkapacitet . Det omvända gäller också  dvs. att varuägaren kan ta kontakt med 
transportören  eftersom det ur kartdatabasen framgår var det finns en ledig lastbil  
(anonymiserad ).   
Utifrån de intervjuer vi genomfört ser vi att volym (tillgång till stora mängder data) är 
avgörande för om matchmaking tjänsten kommer att lyckas  eller inte . En annan faktor 
är tillit /förtroende . Idag  görs  det t.ex.  kontroller för att säkerställa att transportören är 
seriös  t.ex. betalar arbetsgivaravgifter . En tredje faktor är att  dagens  avtal utifrån 
konfidentialitet förhindrar datadelning mellan varuägare  dvs. tjänste rna är inte 
uppbyggd a utifrån att varuägare  ska dela data med varandra  (horisontella samarbeten)  
utan ifrån att varuägare – transportör  (vertikala samarbeten)  ska dela data med 
varandra . 
4.2 Ekonomiska konsekvenser  
Idéen om horisontella samarbeten bygger på tanken om möjligheter med effektivare 
transporter  och mål som samlastning och fyllnadsgrad uppnådd genom datadelning. 
Tidigare rapporter (jfr. Trafikverket , 2020 , s. 15 )40 har konstaterat att tillgången på 
data torde vara god givet de mångfald av system som förekommer, t.ex. 
transportadministrativa  system, Transport Management System, och Fleet 
Management System  inom transporter . Sådana system skulle kunna tappas på data och 
genom olika förädlingsprocesser ta fram information som kan användas för att planera 
transporter, prognosticera transportbehov  och förutspå händelser i transporter. Den 
typen av arbete skulle kunna utföras av tredje part ( jfr. oberoende aktör) och utbyten a 
kontrolleras med hjälp av avtal och andra periodvisa kontroller för att säkerställa att 
utlovade utfall överensstämmer med fa ktiskt utfall.  
 
40 Trafikverket (2020) Horisontella samarbeten för ökad fyllnadsgra d och transporteffektivitet 
med stöd av datadelning, 2020 -06-30, TRV 2018/92707.  
 42 
© RISE Research Institutes of Sweden  Tidigare rapporter har även identifierat att ”vilja ” kan vara en viktig komponent i 
design en av passande affärsmodeller för horisontella  samarbet en där delning av data 
och användning av förädlade data ingår . Enligt Trafikverket s (2020) rappo rt kan vilja  
uttryckas på flera sätt , t.ex. via informationsutbyte n och förmedling  av information om 
förändring ar, dvs. nyheter . Enligt teori kan v ilja som mekanism verka som ett 
komplement  till och/eller  ersättare för andra mekanism er. Formella mekanismer som 
avtal tenderar att lämna en hel del osäkerheter bakom sig och i sådana lägen kan 
informella mekanismer  som  vilja verka för  att hantera osäkerheten.  Undersökningen 
kunde inte motsäga vad tidigare rapporter har redan funnit med avseende på vilja. Men 
undersökningen  kunde konstatera att vilja  tenderar att finnas i silos samt 
industrivertikaler  och sällan genomgående eller branschövergripande. V idare,  vilja 
aktiveras när affärsnyttan i ett horisontellt samarbete är uppenbar och den inte belastar 
de inblandade företage n med oväntade  kostnader. Det kom även fram att vilja  kan 
emellertid motiveras  av nöd, exempelvis vid transporter i Norrland eller Skärgården 
som av geografiska skäl producerar trånga sektorer .  
Sett utifrån tiden  avsatt för utredningen  undersöktes inte med noggrannhet hur 
utbyten mellan aktörer hanteras  ekonomiskt. Trots allt upptä cktes det att ett antal 
tjänsteleverantörer är fokuserade på att förädla data från varuägaren och de verkar  
kunna ta betalt även om ersättning en ännu rör sig om  mindre belopp . Däremot verkar  
tjänsteleverantörerna  inte behöva betala för den data som samlas in. Gemensamt för 
dessa leverantörer är att deras långsiktiga överlevnad är avhängig lönsamhet och 
systemutveckling ställt mot risker som att nya aktörer kommer in på marknaden  
ständigt .  
4.3 Allt kan inte transporte ras tillsammans  
En fråga  är om det ska vara en stor gemensam sökbar databas  för matchmaking  där alla 
sorters varor ingår eller om det istället handlar om  många mindre databaser.  I denna 
del kan det konstateras att varors fysiska beskaffenhet kan se olika ut. Det finns 
kylvaror, torrvaror, bulkvaror , styckegods , etc. Det finns varor som är farliga och det 
finns ofarliga varor. Varornas fysiska beskaffenhet ställer i sin tur olika kvalitetskrav på 
transporten  t.ex. utifrån luftfuktighet  eller temperatu r. Det finns också regelverk för  
hur vissa transporter ska genomföras  t.ex. läkemedelstransporter ( Good Distribution 
Practice) .41 Varornas fysiska beskaffenhet och de regelverk som gäller för transport en 
av just den varan medför att matchmakingen inte kan ske genom en enda sökning utan 
behöver förfinas  utifrån vad som är lämpligt att transportera tillsammans.  
Vi tror alltså inte att  det är möjligt att i en enda sökning  para ihop alla möjliga 
transporter  då det finns många sorters varor som inte fungerar att samlasta. Istället 
behöver matchmakingtjänsten utformas utifrån vad som är lämpligt att transportera 
 
41 Europeiska kommissionens riktlinjer av den 5 november 2013 för god distributionssed för 
humanläkemedel (2013/C343/01) .  43 
© RISE Research Institutes of Sweden  4.4 Konkurrensrätten och h orisontella 
samarbeten  
När vi genomförde intervjuerna var det fler av de vi intervjuade som sade sig ha respekt 
för konkurrensrätten och därför var försiktiga med vilken data de delade med  vem.  Vi 
upplevde också att det fanns en osäke rhet kring hur mycket data man faktiskt kunde 
dela med utomstående.  Osäkerheten har betydelse eftersom det är de som samarbetar  
horisontellt  som har bevisbördan för att samarbetet kan godtas.  Känner varuägarna sig 
inte trygga  kan det bli svårt att motivera  dem att samarbeta.  Ytterligare arbete behöver 
därför göras i denna del för att öka tryggheten.  Inte minst utifrån att de som är först ut 
får kostnaden för att reda ut var gränsen för datadelning går.  
Det är skillnad på vertikala och horisontella samarbete n. Om två varuägare oberoende 
av varandra skulle anlita samma speditör/transportör för en transport mellan X-stad 
till Y -stad  och denne samlastar varorna för ökad fyllnadsgrad finns ingen horisontell 
samverkan mellan varuägarna. Däremot finns det två obero ende av varandra vertikala 
samarbeten varuägare – speditör/transportör. Av de intervjuer vi genomfört framgår 
att detta är vanligt förekommande t.ex. i Norrlandstrafiken eller Skärgårdstrafiken. 
Varuägarna bryr sig egentligen heller inte om vilka varor som  transporteras 
tillsammans under förutsättning att detta inte skadar deras varor. I intervjuerna har 
det dock framförts att det är viktigt att transporterna i så fall sker i ett fordon som inte 
är målad med en konkurrents namn. Transporterna brukar därför ske i neutrala 
fordon.  
Regeringsuppdraget syftar till att varuägare ska börja samarbeta horisontellt och köpa 
in transporter tillsammans  eller dela och planera transporter tillsammans . 
Konkurrenslagens begränsningar gäller oavsett vem  som utgör matchmakern. Det 
spelar alltså ingen roll vem det är som påtalar för varuägarna att de borde samarbeta 
om transporter.  Det spelar heller ingen roll om varuägarna är konkurrenter eller inte. 
Det in tressanta är  istället  att de samverkar  vid inköp av transporter (hor isontell 
samverkan) . En annan utmaning för oss i vårt analysarbete är att bestämma vilken den 
relevanta marknaden är eftersom matchmakingtjänsten ännu inte finns.  En digital 
plattform kan skapa sin egen marknad . Antagligen är den relevanta marknaden 
transporttjänster, men som vi skrivit i ett avsnitt ovan är det många varor som inte kan 
transporteras tillsammans  varför transporttjänster antagligen är en för grov indelning.  
Det är ännu svåra re att ha någon analys över v ilken den efterföljande marknaden kan 
tänkas vara . Enligt konkurrenslagen kan horisontella samarbeten godtas om de 
uppfyller samtliga fyra kriterier  som anges i 2 kap. 2 § KL .  
Det första kriteriet  går ut på att det måste uppstå en effektivitetsvinst genom 
samarbetet. Syftet med matchmakingen är att öka fyllnadsgraden, vilket i sin tur , och i 
linje med regeringsuppdragets motivering,  allmänt  bör bidra till ökad e 
företagsekonomiska,  samhällsekonomisk a och miljörelaterade vinster  om det används 
på rätt sätt . Vi bedömer att det första kriteriet framstår som tämligen oproblematiskt.  
Det andra kriteriet går ut på att samarbetet måste vara till nytta för konsumenter na 
som helhet . Det verkar inte klarlagt  om nyttan måste vara till ekonomisk natur och 
uppstå på de relevanta  marknad erna för det horisontella samarbetet eller om någon 
form av nytta  för konsumenten  kan uppstå någon annanstans  genom mer allmänna  44 
© RISE Research Institutes of Sweden  fördelar i samhället på så sätt som regeri ngsuppdraget identifierat  t.ex. lägre 
miljöbelastning . Det verkar finnas olika argumentationslinjer i frågan . Det finns goda 
skäl för en inställning att bestämmelsen  ska tillämpas strikt som att bredare fördelar 
för samhället är relevanta . Vad vi sett finns det inget rättsfall i Sverige eller EU -
domstolen som entydigt klargör frågan . Konsumentnytta nämns heller inte i 
regerings uppdraget utan fokus synes ligga på föret agsekonomiska,  
samhällsekonomiska och miljörelaterade vinster . Ett enkelt sätt att säkerställa 
konsumentnytta n är om det kan säkerställas att de lägre transportkostnaderna  över tid 
resulterar i lägre priser  för konsumenter . Om enbart åberopande av positiva  effekter ur 
miljöhänseende omfattas av konsumentnytta enligt det andra kriteriet i 2 kap. 2 § KL är 
oklart och kräver ytterligare överväganden.  Vår bedömning är att hanteringen av kravet 
på konsumentnytta (som måste uppfyllas)  kommer att utgöra en utmaning för det 
tänkta horisontella samarbetet och behöver belysas ytterligare.   
Enligt det tredje kriteriet krävs vidare  att avtalet etc. inte medför 
konkurrensbegränsningar som inte är nödvändiga för att uppnå de positiva effektern a i 
de två för sta kriterierna. Det kan t.ex. handla om att matchmakern inte ska kunna låsa 
in varuägare utan om varuägare  får en bättre tjänst av någon annan ska de vara fria att 
gå dit.  Vår bedömning är att detta kriteri um är möjligt att uppfylla.  Samtidi gt finns det 
en utmaning i detta  som behöver hanteras . Om tjänsten ska bli effektiv krävs en hög 
anslutning samtidigt som konkurrensrätten inte tillåter samarbeten som omfattar en 
stor del av marknaden.  Var gränsen går för detta är oklart.   45 
© RISE Research Institutes of Sweden  Enligt det sista kriteriet får det horisontella samarbetet inte sätta konkurrensen ur spel. 
Små och medelstora företag har lättare att motivera ett horisontellt samarbete med 
varandra ur konkurrensrättsligt perspektiv än stora företag. Vi tror att en framkomlig 
väg utifrån detta kriteri um är att först och främst arbeta med små och medelstora 
företag och inte med stora företag.  I en tänkt databas för matchmaking behöver  vidare  
data om  transportbehov  av varor  för framtide n finnas sökbara. Därmed kommer det att 
finnas en bild över varuflöden. Risken med en sådan databas är att t.ex. konkurrenter 
kan få för mycket information om varandras varor och transportbehov, vilket de i sin 
tur kan använda till att anpassa och samordna  agerande/beteenden t.ex. strategier för 
inköp eller i anbudsgivning. I så fall finns det risk för att marknaden skadas.  I detta 
perspektiv finns det mindre risk med att dela data om ledig lastkapacitet och större  risk 
med att dela data om transport - och trafikflöden . Att samla  information på ett ställe i 
en databas medför också att det finns risk för att transportörer lättare kan samordna 
sig med påföljande risk för kartellbildning  (de som ska lägga bud på transpo rterna  kan 
enklare samordna sig ). Ett sätt att begränsa risken för skada på marknaden är att 
matchmakern arbetar med  anonym a data . Samtidigt måste varuägarna  i slutändan få 
tillgång till analyserad e data och även  dela data på en användbar nivå med varandra om 
ett gemensamt samarbete  ska komma tillstånd. Det kommer att bli en viktig uppgift för 
den som står för matchmakingen att balansera denna utmaning. Den som står för 
matchmakingen kommer också att få stor kunskap om varuf löden (ser helheten), vilket 
i sig kan utgöra en risk . I denna del är det intressant att framöver utreda hur mycket av 
data som kan vara öppen  jämfört med ett mer slutet system  med en samordnade aktör . 
Matchmakern behöver vara någon som har ett högt förtro endekapital i branschen  för 
att varuägare ska våga dela data. En annan utmaning är att speditörer på sin sida 
arbetar med att öka fyllnadsgraden. Riskerar den tänkta matchmakern att skada 
marknaden  för speditörer ? En respondent uttryckte det som att ”det h är är vår affär”.  
Det finns en affär i att flytta varor, men det finns också en annan affär i att veta var 
godset finns någonstans och hitta effektiva sätt att bl.a. samordna transporte rna av 
dessa  (är en konkurrensfördel).  Samtidigt, om matchmakern tillhandahåller en tjänst 
som inte finns på den relevanta marknaden  kommer det vara lättare att få igenom det 
horisontella samarbetet. Vår bedömning är att det fjärde kriteriet kommer att vara en 
utmaning och behöver belysas ytterligare . Hur ka n matchmakingtjänsten utforma s ur 
legalt respektive marknadsperspektiv utan att skada de två relevanta marknade rna och 
samtidigt främja utvecklingen  för hållbarare transporter ?  
Sammanfattningsvis menar vi att konkurrenslagstiftnin gen kommer att utgöra en stor 
utmaning för det horisontella samarbetet och behöver noga följas  i det framtida arbetet  
för att det horisontella samarbetet  inte ska a nses vara otillåtet .  
4.5 Upphovsrätt  och egendomsskydd  
Information/data uppstår inte av sig själv utan någon b ehöver skapa /fånga  den på 
något sätt . På en lastbil kan det t.ex. installe ras ett FMS -system som samlar in data från 
fordonets sensorer. Av de intervjuer vi genomfört framgår att utgångspunkten är att 
varuägare innehar upphovsrätten till data om varor. Det  är så logistikkedjan är 
uppbyggd och det är också mest naturligt. En varuägare kan t.ex. ha skapat en 
artikeldatabas över sina varor. Av de vi intervjuade var ingen utöver varuägare 
intresserad av upphovsrätt över data om varor. En anledning till detta är  att då behöver 
man även ta ansvar för att informationen om varan är korrekt, vilket bara varuägare   46 
© RISE Research Institutes of Sweden  kan. Exempelvis kan ett recept på en matvara ändras så att livsmedlet nu innehåller 
spår av nötter. Att receptet har ändrats vet bara tillverkaren/varuägare n och inte någon 
annan i logistiksystemet. De företag som tillhandahåller TA -system anser att de data 
som kunden matar in i deras system vid beställning för att skicka och ta emot 
paket/gods tillhör kunden.  Genom intervjuerna framgår också att all datadeln ing 
regleras genom avtal.  
Vi frågade också om det var möjligt att samköra olika kunders data för att se samband. 
Inte någon av de vi intervjuade sade sig ha rätt att göra detta.  För att de skulle kunna  
samköra olika kunders data behövde de stöd i avtal , vilket de inte hade.  
Genom intervjuerna har vi också lärt oss att det finns olika sätt för en varuägare att få 
kontroll över varuflödesdata och trafikdata. En stor varuägare med eget åkeri har 
upphovsrät ten både till varuflödesdata och trafikdata42 eftersom företaget  kontrollerar 
båda systemen för datainsamling (ligger i samma företag). En stor varuägare utan eget 
åkeri, men som har ett nära samarbete med ett utomstående åkeri, kan i avtal reglera 
att var uägaren ska ha tillgång till åkeriets trafikdata eller rent av montera egen teknik 
på fordonen för datainsamling. Vi har också lärt oss från intervjuerna att det finns 
varuägare som inte alls är intresserade av trafikdata och då inte heller har ordnat 
tillgång till detta genom avtal.  
Den tänkta matchmakern kommer inte att ha någon förstahan dsinformation om varor 
eller transportbehov utan kommer vara beroende av att varuägare på något sätt delar 
den informationen med matchmakern. Matchmakern ska sedan bearbe ta data från 
olika varuägare och hitta samband . 
Databaser skyddas upphovsrättsligt i 49 § upphovsrättslagen (1960:729)43 (URL) enligt 
det så kallade katalogskyddet. Den som har sammanställt uppgifterna har därmed rätt 
att ändra och bearbeta insamlad e data, framställa exemplar av arbetet och göra det 
tillgängligt för allmänheten t.ex. genom spridning. Denna rätt är överlåtbar genom 
avtal och licenser. Men det innebär också  att skaparen enligt upphovsrätten kan 
förbjuda spridning av databasen.  Upphovsrätten är också sådan  att all användning som 
mottagaren gör med data måste vara reglerat i avtalet. Om avtalet inte reglerar en viss 
användning av data  är det inte tillåtet för mottagaren att göra det. Frågor som kan 
behöva regleras mellan varuägare  och tänkt matchmaker n är: 
- Får matchmaker n använda  data  fritt eller bara på ett visst sätt  med viss teknik  
t.ex. kopiera ? 
- Får matchmaker n förändra data t .ex. förädla , analysera  eller  kvalitetssäkra?  
- Får matchmaker n dela  (sprida)  data med andra  t.ex. distribuera ? 
- Får matchmaker n dela (sprida) data med andra som är förändrad?  
 
42 Fordonstillverkare anser att data som samlas in i et t FMS -system tillhör ägaren av fordonet 
dvs. fordonstillverkare har inte upphovsrätten till den data fordonet samlar in. 
Fordonstillverkare har dock genom avtal tillförsäkrat sig rätten att samla in data från FMS -
systemet för forskning och utveckling.  
43 På EU-nivå finns ett nytt upphovsdirektiv. Som en följd av detta behöver URL omarbetas 
framöver.   47 
© RISE Research Institutes of Sweden  En annan utmaning är hur felansvar och garantier ska regleras. Vem tar t.ex. ansvar för 
att data hos matchmakern är korrekt dvs. att det faktiskt finns varor som ska 
transporteras vid en viss tid till en viss plats.  Denna risk är eventuellt inte så stor då 
matchmakingtjänsten inte ska handla om data i realtid.  
Data har ett ekonomiskt värde. Det finns visserligen ingen råvarubörs där data i sig kan 
köpas och säljas, men noterade bolag som sitter på mycket data har ett högt börsvärde. 
Regeringsuppdrag et till Trafikverket  uttalar att det ska vara frågan om  system f ör 
informationsutbyte och  öppna data . Med öppna data avses vanligtvis digital 
information som är fritt tillgänglig utan inskränkningar  dvs. en öppen datakälla . Öppna 
data kan finnas både  hos ett företag eller en myndighet. Matchmakern behöver således 
ha en nyttjanderätt till  varuflödesdata  som ger aktören  möjlighet att använda data för 
önskat ändamål  enligt punkterna ovan  samt möjlighet att göra data fritt till gänglig . 
Samtidigt har varuägaren bekostat framtagningen av varuflödesdata  och behöver ha 
kvar upphovsrätten hos sig . I detta finns en motsättning.  Varuägaren har ett behov av 
att skydda sin egendom ställt mot regeringens önskan att det ska vara en öppen 
datakälla  med varuflödes data . 
Genom de initiativ för delning av ledig lastkapacitet som finns på marknaden  framgår 
att det är nödvändigt att ha tillgång till stora datamängder för att tjänsten ska bli 
effektiv.  Hur ska matchmakern få tillgång till de datamängder som behövs? Vi ha r i ett 
avsnitt ovan lyft att varuägarna är intresserade av att dela data med en matchmaker om 
de ser att de får en ekonomisk vinning av det. Om varuägare inte är intresserade av att 
dela data på frivillig väg återstår att tvinga fram datadelning genom lagstiftning. Men 
enligt 2 kap . 15 § regeringsformen är vars och ens egendom tryggad genom att ingen 
kan tvingas avstå sin egendom till det allmänna eller till någon enskild person genom 
expropriation eller något annat sådant förfogande utom när det krävs för att tillgodose 
angelägna allmänna intressen. Vad som avses med angelägna allmänna intressen får 
avgöras från fall till fall i enlighet med vad som kan anses acceptabelt i ett demokratiskt 
samhälle. Vidare måste det finnas en proportionalitet  mellan all mänt intresse och den 
enskildes intresse , vilket bl.a. innebär att andra mindre ingripande alternativ ska 
prövas först för att nå önskat resultat . Den som genom expropriation eller något annat 
sådant förfogande tvingas avstå sin egendom ska vara tillförsäk rad full ersättning för 
förlusten.  
Vår bedömning är att både varuflödesdata och trafikdata besitter ett ekonomiskt värde. 
Att tvinga varuägare att dela data i en öppen databas är med stor sannolikhet inte 
förenligt med regeringsformen då önskat resultat (ökad fyllnadsgrad) förmodligen kan 
uppnås genom andra mindre ingripande alternativ t.ex. genom att göra det dyrare att 
transportera varor  för att driva på innovation  och sätta press på aktörer att på f rivillig 
väg hitta bättre lösningar , vilket  behöver prövas först. Det behöver utredas vidare om 
fyllnadsgrad är ett angeläget allmänt intresse  och vilka andra angreppsätt som finns . 
Om det inte är proportionerligt  att tvinga varuägare att dela data återstå r att de ska 
göra detta på frivillig basis. Vi upplever det som problematisk om staten ska vara 
matchmakern då det alltid kommer att finnas en obalans mellan stat – företag . 
Officiellt kan det vara frivi lligt att dela varuflödesdata med staten, men det kan 
upplev as som tvingande  av varuägarna .  48 
© RISE Research Institutes of Sweden  Det är oklart vad som ska gälla om matchmakern hittar två varuägare som kan 
samordna sina varuflöden. Ska det vara tvingande för varuägarna att agera på 
matchningen (jfr . myndighetsutövning  om det är en myndighet som är matchmakern ) 
eller kan de bara strunta i matchningen? Av 2 kap . 17 § regeringsformen framgår att 
begränsningar i rätten att driva näring eller utöva yrke får införas endast för att skydda 
angelägna allmänna intressen och aldrig i syfte enb art att ekonomiskt gynna vissa 
personer eller företag.  Vår bedömning är att stor försiktighet bör vidtas när 
matchmakingtjänsten utformas så att tjänsten inte begränsar rätten att bedriva 
näring.44 
4.6 Företagshemligheter  
Genom intervjuerna har vi lärt oss  att det råder konfidentialitet horisontellt mellan 
kunder  i logistikkedjan  dvs. en varuägare  kan inte få information om en annan 
varuägare . Oftast regleras konfidentialitet genom olika klausuler i avtal. Ett exempel på 
detta är 13 § i standardavtalet för sped itörer NSAB 20 20 där det anges att parterna 
förpliktar sig till att behandla all väsentlig information som part mottagit från andra 
parten som konfidentiell.  
Enligt vår mening kan f öretagshemligheter vara en utmaning när matchmakingtjänsten 
ska skapas.  Om en varuägare delar varuflödesdata med matchmakern  i syfte att göra 
den till öppna data då är den inte längre hemlighållen  och skyddas inte av lagen om 
företagshemligheter . Hur bibehåll s konfidentialitet när hela idéen går  ut på att 
varuägare ska dela  data med varandra?  I ett visst skede av processen med 
matchmaking  skulle data kunna vara anonym, men vid något steg  behöver det framgå  
vems data det är för att samarbete ska kunna inledas.  Om någon vet mottagarens 
adress går det relativt enkelt att räkna ut vem mottagaren är dvs . kunden.  
Genom intervjuerna har vi lärt oss att all data är ”inlåst ” i avtal idag  (avtalen reglerar 
redan hur data får användas och av vem)  och att data ska behandlas konfidentiellt . Det 
finns inget juridiskt som hindrar att en varuägare dela r data med någon annan på ett 
nytt sätt under förutsättning att de konkurrens rättsliga reglerna  tillåter det.  Men det 
kostar  tid och pengar att  förhandla  avtal . En respondent svarade att bland alla 
arbetsuppgifter hen hade att utföra skulle detta ha en låg prioritet  eftersom  det fanns 
mycket annat som behövdes lösas först. Enligt v ad vi lärt oss från intervjuerna  finns 
mer eller mindre (utifrån bransch)  tidigare erfarenhet av att dela data horisontellt 
mellan varuägare om inköp av transporter . Varuägare behöver se en tydlig nytta för att 
prioritera detta  ställt mot kostnaden att omförhandla avtal  samtidigt som man är rädd 
för att avslöja för mycket om sina affärshemligheter . Vi ser att det finns en risk för att 
matchmaking -databasen blir eller i vart fall uppfattas som en bakdörr för att komma åt 
konkurrenters affärshemligheter t.ex. kapacitet.  Vi ser  också att det finns en h önan-
eller -ägget -problematik. För att matchmakingtjänsten ska vara effektiv krävs att stora 
mängder  rätt typer av  data  matchas . Men om ingen annan lämnar data dit, varför ska 
jag då ta kostnaden med  att vara först  och riskera att ingen annan följer efter.  Det finns 
en risk för att ingen vill bära utvecklingskostnaden  t.ex. förhandla och skriva om avtal 
om det inte går att räkna hem investeringen.  
 
44 Se t.ex. prop. 2017/18:156 s . 115 för exempel på när det kan vara motiverat att inskränka 
näringsfriheten.   49 
© RISE Research Institutes of Sweden  4.7 Informationsfrihet, offentlighet och sekretess  
Om matchmakern i framt iden blir en offentlig myndighet kommer varuflödesdata att 
behöva lämnas in och finnas hos myndigheten  i en sökbar databas . Om varuflödesdata 
finns hos en myndighet blir det aktuellt att fundera på reglerna för informationsfrihet  
samt  offentlighet och sekretess.  
Allmänna handlingar  hos myndigheter kan  på begäran lämnas ut till allmänheten  
såvida inte uppgifterna är sekretessbelagda.  Vår bedömning är att myndigheten 
kommer att ha både färdiga elektroniska handlingar och potentiella hand lingar.  Om 
myndigheten har en databas med varuflödesdata kommer en färdig elektronisk 
handling att vara en utskrift av samtlig information som varuägare A  lämnat till 
databasen. Om någon istället begär ut information om samtliga varor som ska till orten 
X kommer det vara en potentiell handling  då uppgifter från olika varuägare behöver 
bearbetas . Vår bedömning är att den potentiella handlingen i sådana fall  kommer att gå 
att framställa med rutinbetonade åtgärder  eftersom matchmakingtjänsten bygger på att 
hitta varor som har en koppling till en viss ort . 
Vår bedömning är att det finns skäl att sekretessbelägga de uppgifter som varuägare 
lämnar till myndigheten  i syfte att skapa en matchmakingtj änst. Det är oklart hur en 
sådan tjänst kommer att utformas och om det kommer att finnas privat konkurrerande 
verksamhet  t.ex. speditörer . Antagligen kommer det att finnas skäl att sekretessbelägga 
enligt 19  kap. 1 § OSL  utifrån myndighets affärsverksamhet . All data som rör farligt 
gods kan också sekretessbeläggas enligt 18 kap . 8 § OSL. Vidare avslöjar den 
information som skulle finnas i en databas för matchmaking enskildas affärs - och 
driftsförhållande  och borde också kunna sekretessbeläggas  enligt 31 kap . 16 § OSL . 
Eftersom det antagligen kommer att röra sig om stora mängder data ser vi en risk för 
att sekretessprövningen kommer att ta mycket tid i anspråk.  Se frågor om 
samhällsviktig verksamhet och sä kerhetsskydd under avsnitt 4.9 nedan.  
4.8 Personuppgifter och 
Vår bedömning är att matchmakingtjänsten troligen kommer att behöva behandla 
perso nuppg ifter, både direkta och indirekta . I matchmaking tjänsten ska 
varuflödesdata samlas in från varuägarna. Det kan inte uteslutas att varuägare har 
samlat in personuppgifter i samband med varuflödesdata. Det kan t.ex. handla om vem 
som varan ska leverera s till (för det fall att det är en privatperson eller enskild firma). 
Det skulle rent av kunna vara frågan om känsliga personuppgifter t.ex. en leverans av 
en viss sorts läkemedel till en privatperson. (Om det är en myndighet  som är 
matchmakern i det sistn ämnda fallet kommer det i så fall att behövas en 
register författning .) En lösning skulle kunna vara att varuägarna tar ansvar för att 
”tvätta bort” personuppgifter från materialet de exporterar till matchmakern, men en 
sådan tvättning kostar och vem ska  stå för kostnaden  i så fall.   50 
© RISE Research Institutes of Sweden  En annan utmaning med att personuppgifter delas mellan två olika aktörer är  att 
personuppgiftsbehandlingen måste hänga ihop och att de som ska dela data behöver 
tänka till innan de påbörjar datadelningen.  Att tänka på i detta sammanhang är t.ex. 
ändamålet för datainsamlingen.  Ändamål för data insam lingen kan inte ändras 
allteftersom utan behöver vara densamma genom hela kedjan av datadelning. Det går 
t.ex. inte att den första aktören i kedjan samlar in data för att fullgöra ett avtal och 
sedan exporterar data till nästa part som istället tänker anvä nda data till forskning . 
Forskningsändamålet behöver vara med redan när personuppgifterna samlades in för 
första gången.  Detsamma gäller personuppgiftsbehandling kopplad till en 
matchmakingtjänst.  Alltså behöver varuägarna ta höjd för matchmakingtjänsten  när de 
samlar in personuppgifter  för att möjliggöra en export av data  för detta ändamål . 
Det borde gå att hitta en laglig grund för behandling , men grunden för 
databehandlingen kommer att vara olika beroende på om det är en myndighet eller 
företag som är ma tchmakern . En laglig grund för en privat matchmaker skulle kunna 
vara samtycke  från privatpersonen  (varuägarna måste då  först  fråga om samtycke 
finns) . En myndighet skulle kunna använda grunden att behandlingen är nödvändig för 
att utföra en uppgift av all mänt intresse  eller en rättslig skyldighet (för det fall att 
matchmakingtjänsten regleras i lag) . 
4.9 Samhällsviktig verksamhet och 
säkerhetsskydd  
Det finns samhällsviktiga verksamheter som måste fungera  även vid en allvarlig kris 
eller som det av andra skäl finns starka skäl ska förbli hemliga . När det gäller 
krisberedskap är också vissa samhällsfunktioner viktigare än andra.  Det handlar om 
verksamheter som måste finnas på plats för att inte skapa en kris och verksamheter 
som måste finnas på plats för  att hantera en kris om den trots allt skulle inträffa.  De 
samhällsviktiga verksamheterna består i stor utsträckning av olika flöden och processer  
som på olika sätt utnyttjar infrastrukturer.  Avbrott i en verksamhet påverkar dessutom 
lätt även andra samhällsv iktiga verksamheter.  Om logistikkedjan av t.ex. läkemedel, 
drivmedel och livsmedel störs  kan det få mycket allvarliga konsekvenser för samhället  
vilket i sin tur skadar allmänhetens förtroende  för samhällets förmåga . 
Matchmakingtjänsten utgår ifrån varuflödet  och hur varor ska transporteras . 
Matchmakingtjänsten i sig är inte en leverantör av samhällsviktiga funktioner . Men u r 
databasens innehåll finns det risk för  att någon aktör  kartlägg er anläggningar, noder, 
infrastruktur, varor, tjänster , etc. och på så sätt får kunskap om de samhällsviktiga 
funktionerna  som levererar data till tjänsten . Risken ökar ju större databas en blir och 
hur öppen den ska vara . I detta f inns en utmaning – databasen behöver vara stor och 
öppen för att fungera effektivt på de t sätt som avses samtidigt som att samla 
information om varuflöden  och koncentrera detta till en databas  ökar riskerna för 
samhället.  Innan en matchmaking tjänst startas behöver det göras ett övervägande 
utifrån vil ken varuflödesdata som är  lämplig/ olämplig att ingå i tjänsten.   51 
© RISE Research Institutes of Sweden  Det finns säkerhetskänslig a verksamheter som omfattas av säkerhetsskyddslagen  
(2018:585)  då de till någon del bedriver verksamhet som är av betydelse för Sveriges 
säkerhet eller som omfattas av ett för Sverige förpliktande internationellt åtagande om 
säkerhetsskydd . I sådana verksamheter ska verksamhetsutövaren vidta relativt 
långtgående åtgärder för att skydda in formationen.  Säkerhetsskyddslagen reglerar t.ex. 
hur och när en säkerhetsskyddsanalys ska genomföras samt uppföljning av 
säkerhetsarbetet. Det rör större knutpunkter inom transportsektorn men sannol ikt 
även verksamheter som har en särskilt stor överblick ö ver logistiken i landet.  
Säkerhetsskydd går ut på om man nu måste ha en databas med känsliga register så 
måste den skyddas.  
I detta fall är den enklaste lösningen att aldrig skapa en matchmakingtjänst  för farligt 
gods  eller annan känslig verksamhet – det är helt enkelt inte lämpligt . Det kan även 
finnas skäl att inte ha en brett tillgänglig databas av en för stor del av andra 
samhällsviktiga transporter.  
4.10 Öppna  data  
om vidareutnyttjande av handlingar från den offentliga förvaltningen (den s .k. PSI-
lagen ).45 Enligt vår mening ligger en stor utmaning för den tänkta 
matchmakingtjänsten att det ska vara frågan om öppna data samtidigt som den öppna 
data , som ska ligga till grund för matchmakingtjänsten , innehas av varuägare med 
upphovsrätt. Om en matchmakingtjänst ska anordnas med stöd av PSI -lagen behöver 
varuägarna förmås att ge upp sin upphovsrätt till data  annars går det inte att använda 
PSI-lagen . Hur det ska gå till behöver utredas vidare.  
4.11 Spårbarhet av varor  och transporter  
Spårbarhet av varor och transporter är inte något so m nämns i regeringens uppdrag till 
Trafikverket. Vi har dock tagit med ett avsnitt om detta eftersom det eventuellt skulle 
kunna leda till nya insikter om hur man kan arbeta med ökad fyllnadsgrad.  
Av de intervjuer  vi genomfört  framgår att varuägarna har da ta om varan, men att de  
inte alltid har trafikdata . De varuägare som har mest data om trafik  är de som har ett 
eget åkeri med FMS -system. Det finns också varuägare som genom avtal ser till så att 
de får data från transportörer nas FMS -system . Men det finns också varuägare som inte 
får någon data alls om hur varor transporteras mellan A och  B. Det är också tydligt från 
intervjuerna att kedjan av information många gånger bryts och att en ny aktör längs 
logistik kedjan börjar om igen från början med att samla in data dvs . data följer inte 
med vid övergångar mellan trafikslag eller övergångar in/ut från lager/terminaler. 
Terminaler/lager i sig uppges vara svarta hål där ingen data finns att tillgå när det 
gäller hur varor flyttas . Av intervjuerna f ramgår det också att det finns en del system 
utvecklade av marknaden för insamlande och överföring av data , men att det också 
 
45 Det pågår ett arbete med att arbeta om PSI -lagstif tningen då det bakomliggande EU -
att se ut.   52 
© RISE Research Institutes of Sweden  finns egenutvecklade system. Tekniken försvårar således ett sömlöst delande av data. 
Sammanfattningsvis  kan varuägar e vara  intress erad av t rafik data angående hur deras 
varor transporteras mellan A och  B dvs . hela resan, men att de som utför transporter  
inte nödvändigtvis är  intresserade av att ge en samlad bild till varuägaren utan deras 
intresse sträcker sig så långt varan transport erats under deras ansvar (handlar om när 
risker övergår mellan olika aktörer i logistikkedjan) dvs . delar av resan. En respondent 
uttryckte t.ex. åsikten att det inte finns någon i transport branschen som är intresserad 
av att samla in data för hela transpo rten  (från start till mål)  utan man nöjer sig med 
den data som man har för den egna deltransporten.  
En slutsats vi drar ifrån intervjuerna är att det finns aktörer som vill ha tillgång till hela 
dataflödet, men att det också finns aktörer som endast är in tresserade av sin del av 
dataflödet. Här finns alltså motstående intressen. Vi ser också att en ökad digitalisering 
medför möjligheter till att samla in data mer effektivt digitalt. Trafikanalys har t.ex. 
svårt att få tillgång till digital data. Ett sätt a tt öka tillgången på digital data är att 
arbeta mer med spårbarhet.  
I vårt intervjumaterial fanns det dock branscher som stack ut markant när det gällde 
datadelning. Det var sådana branscher som hade legala krav på att kunna redogöra för 
hur en vara trans porterats. Genom att koppla samman varuflödesdata och tr afikdata 
ges möjlighet till fullständig produktspårbarhet inom dessa branscher. Flera av de 
intervjuade uttryckte att många varuägare och mottagare av varor generellt hade noll 
koll på leveranser och inte planerade särskilt mycket. En person vi intervjuade sade att 
apoteken är de som i särklass har bäst kontroll av alla över leveranser  eftersom de  har 
höga krav på spårbarhet . 
Att öka fyllnadsgraden förutsätter ökad planering. Om det fanns en bättre spårbarhet 
beträffande varuflödesdata och trafikdata skulle det kunna medföra den fördelen att 
det blev lättare för varuägare och mottagare av varor att planera sin verksamhet.  
Krav  på spårbarhet leder också till standardisering av data.  För att skapa den tänkta 
matchmakingtjänsten  behöver det utvecklas någon form av standard för datadelning. 
Vi tror att en framkomlig väg för att åstadkomma mer enhetlighet är att få fler att tala 
sam ma språk dvs . standardisera . Detta kan åstadkommas genom ökade krav på 
spårbarhet utifrån att koppla samman  trafikdata och varuflödesdata.  
Vi ser också att det finns branscher som är intresserade av att arbeta med att samla in 
data om en produkts klimatav tryck, både vad gäller tillverkning och trafikdata . När det 
görs klimatavtrycksberäkningar i dag angående transporter utgår dessa inte från den 
faktiska transporten utan från generella beräkningar /uppskattningar . Om en transport 
har hög fyllnadsgrad blir k limatavtrycket lägre.  Vi ser att arbet a mer med klimatavtryck 
och spårbarhet skulle kunna vara ett sätt att nå målet om ökad fyllnadsgrad.   53 
© RISE Research Institutes of Sweden  5 Vår analys RFID och IVG  
5.1 Legalitetsprincipen och allmänt om 
Trafikverkets stöd för behandling av RFID -
data  
Att d en off entliga makten utövas under lagarna  framgår av Regeringsformens 
portalparagraf.46 Denna legalitetsprincip har i förvaltningslagen (2017:900) preciserats 
som att e n myndighet endast får ” vidta åtgärder som har stöd i rättsordningen ”.47 I 
samband med införandet av bestämmelsen klargjorde regeringen att den anser att 
detta krav – ”i likhet med 1 kap. 1 § RF – bör innebära ett krav på att myndighetens 
agerande ska ha stöd i någon av de källor som tillsammans bildar rättsordningen i 
vidsträ ckt mening.”48  
”Vad som bör krävas är alltså att det ska finnas någon form av normmässig 
förankring för all typ av verksamhet som en myndighet bedriver. Däremot bör det 
inte ställas krav på att varje enskild åtgärd som en myndighet vidtar kan kopplas till  
ett specifikt bemyndigande. Kravet på legalitet bör inte heller uppfattas så att en 
myndighets åtgärd måste ha uttryckligt stöd i en viss lagbestämmelse eller i andra 
föreskrifter som har meddelats i enlighet med 8 kap. RF. ”49  
”Det kan också vara fråga o m allmänna eller särskilda bestämmelser i myndighetens 
instruktion eller myndighetsförordningen eller i någon annan förordning som 
regeringen har beslutat. Så kan t.ex. vara fallet i fråga om befogenheten för en 
myndighet att ingå civilrättsliga avtal elle r annars uppträda som privaträttsligt 
subjekt. Legalitetskravet kan även vara uppfyllt genom ett förvaltningsbeslut, 
exempelvis om åtgärden har stöd i myndighetens regleringsbrev. Bestämmelsen 
innebär inte att varje enskild åtgärd som en myndighet vidtar m åste ha uttryckligt 
stöd i en viss lagbestämmelse eller i andra föreskrifter som har meddelats i enlighet 
med 8 kap. RF. ”50 
Enligt 2 § nionde -tionde punkte rna förordning (2010:185) med instruktion för 
Trafikverket  ska myndigheten vara infrastrukturförvaltare för det järnvägsnät som 
tillhör staten, om inte något annat beslutats,  och i sin roll som beställare särskilt verka 
för att produktivitet, innovation och effektivitet på marknaderna för investeringar, drift 
och underhåll ökar . 
Enlig t vår bedömning förefaller det vara uppenbart att  RFID -datahantering faller 
under legalitetskravet.  
 
46 1 kap. 1 § tredje stycket.  
47 6 §. 
48 Prop. 2016/17:180 s.  59. 
49 Prop. 2016/17:180 s. 59 . 
50 Prop. 2016/17:180 s. 289 .  54 
© RISE Research Institutes of Sweden  Genom att kombinera RFID -data med IVG -data kan ett mervärde uppstå. Det kan t.ex. 
handla om effektivare logistik. Genom att järnvägstrafikdata51 kombineras med 
varuflödesdata kan troligtvis stora vinster göras genom ökad  fyllnadsgrad och 
minskade transporttider. Det är tänkbart att järnvägstrafikdata framöver kan bli 
aktuellt att sprida/sälja eller tillgängliggöra data till fler än aktuell operatör.  
Lagstöde t för en behandling för vidare ändamål än kopplat till rollen som 
infrastrukturförvaltare är tunnare. Stöd för verksamheten kan bl.a. härledas från:  
• 2 § tredje punkten  förordning en (2010:185) med instruktion för Trafikverket  
”inhämta och sprida kunskap och  information om tillgänglighet, 
framkomlighet, miljö, hälsa och säkerhet inom sitt ansvarsområde ”. 
• 6 § förordningen (2010:185) med instruktion för Trafikverket  ”Trafikverket får 
bedriva uppdrags -, uthyrnings - och försäljnings -verksamhet som är förenlig 
med  verkets uppgifter i övrigt.”  (I paragrafen lämnas även exempel som inte är 
relevanta i detta fall. ) 
• 11 § förordningen (2010:185) med instruktion för Trafikverket  ”Trafikverket ska 
verka för att det generationsmål för miljöarbetet och de miljökvalitetsmål som 
riksdagen har fastställt nås och ska vid behov föreslå åtgärder för miljöarbetets 
utveckling.”52 
• Regeringen har beslutat om en nationell godstransportstrategi b enämnd 
Effektiva, kapacitetsstarka och hållbara godstransporter – en nationell 
godstransportstrategi (dnr N2018/03939/TS). I strategin framgår att 
regeringen kommer att uppdra åt Trafikverket att utarbeta ett förslag på hur ett 
system för att genom informa tionsdelning öka transporteffektiviteten bör 
utformas och förvaltas.  
• Uppdrag att utarbeta förslag om horisontella samarbeten och öppna data för 
ökad fyllnadsgrad  (N2018/04484/TS ).  
Enligt vår mening bör stödet för att behandla data för ovan ändamål tydligg öras, 
förslagsvis genom ändring i Trafikverkets instruktion.  
5.2 Upphovsrätt och informationsfrihet  
Det finns en inbyggd konflikt mellan upphovsrätt och informationsfrihet när det gäller 
offentlig verksamhet. Trafikverket lägger i detta fall ned tid och resurs er för att skapa 
databaser baserat på stora mängder egeninsamlad e data. Uppgifterna som samlas in är 
sökbara t.ex. utifrån en vagns identitet. Databaser skyddas upphovsrättsligt i 49 § 
upphovsrättslagen (1960:729) enligt det så kallade katalogskyddet. Den som har 
sammanställt uppgifterna har därmed rätt att ändra och bearbeta insamlad e data, 
framställa exemplar av arbetet och göra det tillgängligt för allmänheten t.ex. genom 
spridning. Denna rätt är överlåtbar genom avtal och licenser. Men det innebär också  att 
skaparen enligt upphovsrätten kan förbjuda spridning av databasen. Filmverk skyddas 
även av upphovsrätten om de når en s .k. verkshöjd/krav på originalitet . Till saken  hör 
 
51 Det finns skäl att inte sammanblanda begreppet ”trafikdata” med den etablerad inom 
elektronisk kommunikation, jfr p rop. 2012/13:138  s.18.  
52 Generationsmålet innebär bl.a. att ” Andelen förnybar energi ökar och energianvändningen  är 
effektiv med minimal påverkan på miljön. ” http://www.naturvardsverket.se/Miljoarbete -i-
samhallet/Sveriges -miljomal/Generationsmalet/   55 
© RISE Research Institutes of Sweden  också att var och en får återge handlingar som är upprättade hos svenska myndigh eter 
utan att behöva betala för det, men denna regel gäller bl.a. inte om handlingen är 
upprättad i samband med myndighetens affärsverksamhet (26 a § p . 9 
upphovsrättslagen). Affärsverksamhet ska i detta sammanhang ges en bred tolkning. 
Det handlar således  inte bara om sådan verksamhet där verksamheten drivs i vinstsyfte 
utan även verksamhet som i stort sett ska bära sig (prop . 1973:15 s . 164) . 
En IVG samlar in videoupptagningar automatiskt som inte redigeras. Enligt vår 
bedömning skyddas IVG: ns filmupptagn ingar inte av upphovsrätten på den grunden 
att de utgör ett filmverk eftersom filmat material inte når en verkshöjd.  
Enligt vår uppfattning har Trafikverket upphovsrätten till databaser med data från 
RFID och IVG då de själva samlat in data. Det är också u tifrån upphovsrätten 
Trafikverket gjort RFID -data tillgänglig för användare genom avtal och licenser och 
därmed har offentliggjort databasen. Detta får anses ingå i affärsverksamhet och 
Trafikverkets data kan utifrån ett upphovsrättsligt perspektiv inte ut an vidare 
vidareutnyttjas. Trafikverket kan således sätta upp regler för användning av data 
kommersiellt . 
I Sverige finns sedan länge en stark tradition av informationsfrihet och yttrandefrihet 
(2 kap . 1 § tryckfrihetsförordningen (1949:105)) (offentlighet sprincipen). Dessa 
rättigheter är i regel okränkbara, men i vissa fall är det möjligt med undantag. Det är 
möjligt att sekretessbelägga en handling om det krävs med hänsyn till exempelvis  
• rikets säkerhet,  
• det allmännas ekonomiska intresse, eller  
förhållanden eller det allmännas ekonomiska intr esse. Undantag på grund av 
upphovsrättslagen). Huvudregeln är alltså att allmänna handlinga r som skyddas av 
tillstånd , t.ex. kommersiellt. Den som har fått ut handlingen är un derkastad de regler 
Offentlighetsprincipen gäller för en myndighets verksamhet.53 Det innebär att var och 
en har rätt att ta del av allmänna han dlingar (2 kap . 1 § TF). Detsamma gäller även för 
juridiska personer (RÅ 2003 ref 83). Det är emellertid möjligt att begränsa utländska 
medborgares/juridiska personers rätt att ta del av allmänna handlingar (14 kap . 5 § 
TF). Rätten att ta del av allmänna h andlingar omfattar endast sådana handlingar som 
inte är sekretessbelagda. Det finns också sekretessbestämmelser som är generella och 
sekretessbestämmelser som gäller för vissa verksamheter. Det finns även mer eller 
 
53 Statliga bolag anses i regel inte omfattas av OSL (2 kap. 4 § OSL).   56 
© RISE Research Institutes of Sweden  mindre stränga sekretessbestämmelser. I o ffentlighets - och sekretesslagen (2009:400) 
(OSL) ges regler för när en allmän handling kan sekretessbeläggas.  
Av intresse för den här rapporten är främst tre bestämmelser i OSL. Av 19 kap . 1 § OSL 
framgår att offentlighetsprincipen kan begränsas i förhål lande till en myndighets 
antas att någon annan som driver likartad rörelse gynnas på myndighetens bekostnad 
om uppgiften röjs. Noteras kan här att Trafikverket inte är e tt affärsdrivande verk eller 
åtar sig uppdrag i konkurrens med någon annan. Enligt 18 kap . 8 § OSL gäller också 
sekretess för uppgifter som lämnar upplysningar eller kan bidra till upplysningar om 
säkerhets - eller bevakningsåtgärder, om det kan antas att s yften med åtgärden 
motverkas om uppgiften röjs. Med hjälp av denna bestämmelse kan uppgifter om 
farligt gods skyddas. Vidare ges i 31 kap . 16 § OSL en bestämmelse som skyddat 
enskildas affärs - eller driftförhållanden som trätt i affärsförbindelse med en my ndighet 
som det av särskild anledning kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs. 
För att dessa sekretessbestämmelser ska vara tillämpliga ställs det upp ett villkor om 
rakt skaderekvisit, vilket betyder att sekretessen är beroende av en skad ebedömning 
från myndighetens sida och att viss skada måste föreligga vid ett utlämnande av allmän 
till sin natur typiskt sett kan vara till skada för det allmänna elle r enskilda. När det 
kommer till 31 kap . 16 § OSL krävs det dock en vidare sekretessprövning.  
Enligt vår mening går det att sekretessbelägga uppgifter som har ett samband med 
farligt gods oavsett om det är data från RFID eller IVG:n. Det kan däremot vara s vårare 
att sekretessbelägga uppgifter utifrån att det skulle ha ett samband med Trafikverkets 
affärsverksamhet. Uppgifterna delas idag gratis och det finns ingen konkurrerande 
verksamhet. När det gäller ett sekretessbeläggande utifrån enskildas förhållande  ser vi 
att det är en skillnad på RFID -data och IVG -data. Enligt vår bedömning avslöjar inte 
ett offentliggörande av RFID -data enskildas affärs - eller driftförhållanden  i sådan 
omfattning att skada sker . RFID -data avslöjar inte mer än att en viss vagn befa nn sig på 
den här platsen vid en viss tidpunkt. Samma eller likvärdig  information går att få från 
andra informationskällor. Däremot kan IVG-data avslöja vad som finns lastat på 
vagnen. Här ser vi att ett offentliggörande kan avslöja enskildas affärs - eller  
driftförhållanden och bör sekretessbeläggas. Det skulle t.ex. med rätt förkunskap gå att 
räkna ut var stöldbegärligt gods finns , exempelvis alkohol eller tobak . 
En handling blir allmän genom att den antingen kommer in till en myndighet eller 
upprättas av en myndighet. Handlingen måste också vara förvarad hos myndigheten. (2 
kap. 3 och 4 §§ TF) En handling är ett fysiskt medium som innehåller någon form av 
information (i bild, i skrift eller genom upptagning). Informationen på en upptagning 
kan lagras på olika slags medier för automatiserad behandling och består av två sorters 
handlingar; potentiella handlingar och färdiga elektroniska handlingar. En potentiell 
handling består av en sammanställning av elektroniskt lagrade uppgifter. Varje tänkba r 
behandling kan utgöra en potentiell handling (jfr rådata). En färdig elektronisk 
handling är en handling som går att återskapa gång på gång (jfr en utskrift av en 
databas).   57 
© RISE Research Institutes of Sweden  En potentiell handling förvaras hos myndigheten när en sammanställning av 
uppgifterna kan göras tillgänglig för myndigheten med rutinbetonade åtgärder (2 kap . 
6 § andra stycket TF). Med detta avses en prövning av myndighetens nödvändiga 
arbetsinsatser, kostna der och komplikationer i övrigt som kan uppstå för att 
sammanställa de uppgifter som begärts utlämnade och göra dessa läsbara (prop. 
1975/76:160 s . 90). Frågan om en åtgärd är rutinbetonad ska avgöras, dels utifrån den 
allmänna tekniska utvecklingen, dels den tekniska nivån och kompetensen hos den 
aktuella myndigheten (SOU 2012:90 s . 67). Sammanställningen ska kunna göras med 
befintliga dataprogram hos myndigheten. Enligt uppgift från Trafikverket är åtgärder 
för att ta fram RFID -rådata rutinbetonade. Färdi ga elektroniska handlingar omfattas 
inte av de begränsningar som gäller för potentiella handlingar.  
Upptagning för automatiserad behandling har inkommit till en myndighet när den är 
tillgänglig för myndigheten med hjälp av befintliga tekniska hjälpmedel. ( 2 kap . 9 § 
TF). 
En handling som skapas hos en myndighet blir upprättad när den fått sin slutliga form 
t.ex. när handlingen sänds iväg (2 kap . 10 § TF).  
Enligt 2 kap . 15 § TF ska allmän handling (som får lämnas ut på begäran) genast eller 
så snart som möjli gt på stället utan avgift tillhandahållas den som önskar ta del av den. 
Av 2 kap . 16 § TF framgår att den som önskar ta del av allmän handling kan behöva 
betala för en kopia.  
Det är möjligt att överklaga ett avslagsbeslut där någon nekas att ta del av en allmän 
handling (2 kap . 19 § TF).  
Enligt vår bedömning har Trafikverket elektroniska handlingar (dvs . en möjlig utskrift 
av databasen) och potentiell handling (dvs . möjlighet att göra en analys av insamlad e 
data efter vissa sökbegrepp). Handlingarna är  offentliga och ska lämnas ut om de inte 
omfattas av sekretess.  
5.3 Om personuppgifter och 
5.3.1  Dataskyddsförordningen  (GDPR)  
Vi gör bedömningen att det inte samlas in några personuppgifter såvitt avser RFID -
data. Informationsmängden som sa mlas in är standardiserad i förväg och tagg -
användare är registrerade som företag hos GS1.  
Syftet med IVG:n som sådan är inte heller att samla in personuppgifter. Enligt vår 
bedömning kan dock IVG:n komma att samla i personuppgifter som en bifångst och att  
detta behöver undersökas vidare. Det kan t.ex. handla om att personer filmas. Det kan 
även finnas en liten risk för att IVG:n  filmar registreringsnumret på en semitrailer som 
ägs av en privatperson eller en firmalogga tillhörande en enskild firma.  Hur sto r den 
risken är kan vi inte bedöma.    58 
© RISE Research Institutes of Sweden  Trafikverket  kan behandla IVG -data utifrån att det behövs för att utföra en uppgift av 
allmänt intresse. När Trafikverket utvecklar IVG:n och datainsamlingen därifrån 
behöver Trafikverket ta höjd för de regler GDPR stäl ler på den som behandlar 
personuppgifter. Det behöver t.ex. bestämmas ändamål för datainsamlingen och skapa 
skydd för personuppgifterna och i görligaste mån arbeta med att minimera insamlingen 
av personuppgifter. Vi föreslår t.ex. att IVG:n startas och sto ppas på ett sådant sätt att 
den inte filmar lokföraren. Andra saker som behöver bestämmas är t.ex. hur länge 
personuppgifterna behöver lagras.  
5.3.2  Kamerabevakningslagen  
Enligt 3 § kamerabevakningslagen (2018:1200) är lagen tillämplig om en kamera 
används på et t sätt som innebär varaktig eller regelbundet upprepad personbevakning 
utan att manövreras på platsen. En IVG utgör en fast installation med automatiserad 
användning som ska användas under en lång tid. Genom det bildmaterial som IVG:n 
samlar in går det att  identifiera personer om de fastnar på bild t.ex. en lokförare. En 
myndighets kamerabevakning kräver inte tillstånd om det sker på en plats dit 
allmänheten inte har tillträde (7 §).  
Vi rekommenderar att IVG:n placeras på en sådan plats att allmänheten int e har 
tillträde till den. Den tänkta IVG:n i Göteborg ska placeras på ett spårområde där det 
finns staket på ena sidan, men inte den andra sidan.54 Vår bedömning är att det 
behöver utredas vidare om platsen är sådan att allmänheten har tillträde till den e ller 
inte. Om analysen visar att allmänheten har tillträde till platsen behöver Trafikverket 
söka tillstånd hos Datainspektionen. Trafikverket har visserligen en möjlighet enligt 9 § 
p. 6c att utan tillstånd bedriva kamerabevakning i vissa fall av en plats vid 
järnvägsspåret t.ex. för att förhindra och förebygga olyckor eller beivra brott. IVG:n har 
delvis detta syfte, men ska även samla in bildmaterial för andra syften t.ex. 
kommersiell a. 
5.4 Säkerhetsskydd och informationssäkerhet  
Informationssäkerhet blir allt viktigare i vårt samhälle i takt med att allt mer 
digitaliseras. Det kan handla om obehörig tillkomst till informationen eller obehörig 
kontroll över funktioner inom IT -systemet. Om säkerhetsarbetet brister inom t.ex. en 
myndighet kan det få konsekvenser för den nationella säkerheten. Det har därför 
införts en lagstiftning genom säkerhetsskyddslagen (2018:585) som ska förmå 
verksamheter som påverkar Sveriges säkerhet att ta ansvar för  sitt säkerhetsarbete. 
Säkerhetsskyddslagen reglerar t.ex. hur och när en säkerhetsskyddsanalys ska 
genomföras samt uppföljning av säkerhetsarbetet. De som bedriver säkerhetskänslig 
verksamhet omfattas av lagstiftningen. Det finns även en lagstiftning som handlar om 
skydd för samhällsviktiga funktioner.  
 
54 Enligt 11 § lagen (1945:119) om stängselskyldig het för järnväg beslutar kommunen 
efter samråd med järnvägens innehavare att stängsel ska hållas utmed järnvägen till 
skydd för personer som bo eller uppehålla sig intill denna. Att beträda spårområdet 
som sådant är olagligt enligt 9 kap. 1 § j ärnvägslag en (2004:519) . 
   59 
© RISE Research Institutes of Sweden  Av särskilt intresse för det här arbetet är transport av farligt gods som är särskilt 
känsliga vid knutpunkter nära städer. Trafikverket samlar in data från RFID och 
planerar att samla in data från IVG om fa rligt gods, vilket ökar riskerna för att 
utomstående kartlägger transporterna. Det finns t.ex. en risk för att terrorister 
utnyttjar transporter med farligt gods för kriminella ändamål och på så sätt orsakar 
stor skada.  
Säkerhetsskyddsåtgärder som ska gen omföras kan i korthet delas in i tre kategorier;  
• Informationssäkerhet  dvs. uppgifter ska ej obehörigen röjas, ändras göra 
tillgängliga eller förstöras  
• Fysisk säkerhet  dvs. obehöriga ska ej ges tillträde till områden, byggnader och 
andra anläggningar eller objekt  
• Personalsäkerhet  dvs. personer som ej är pålitliga ska ej delta i en 
säkerhetskänslig verksamhet och att de som deltar har rätt utbildning  
Det finns också tre olika perspektiv att ta hänsyn till:  
• Tillgänglighet dvs . att uppgifter eller verksamhet inte röjs till någon obehörig  
• Riktighet dvs . att en vara, tjänst, funktion, system eller uppgift finns tillgänglig  
• Konfidentialitet dvs . att en uppgift, tjänst eller vara inte förändras eller 
manipuleras.  
Om det handlar om e n uppgift som kan medföra skada för Sveriges säkerhet ska nivån 
på farlighet klassificeras från kvalificerat hemlig till begränsat hemligt. Denna 
information finns till för att få kontroll över vilken information en viss medarbetare kan 
ha tillgång till oc h om personen ska genomgå en sk ärhetsprövning.  
Vår bedömning är att information som berör farligt gods omfattas av 
säkerhetsskyddslagen eftersom detta är en uppgift som kan medföra skada för Sverige 
utifall den röjs och att Trafikverket har att arbeta med informationssäkerhet, fysisk 
säkerhet och personalsäkerhet.  Det är möjligt att detta arbete behöver förfinas t.ex. 
utifrån hur farligt det farliga godset är ur detta perspektiv. Asbest  är farligt gods, men 
skadan för Sverige vid en terroristattack är liten . 
5.5 Öppna data  
PSI-lagen ger enskilda rätt att i näringsverksamhet och på andra sätt använda 
handlingar som förvaras vid myndighet. Enskilda får inte med stöd av PSI -lagen 
använda handlingar som omfattas av sekretess, är ett datorprogram eller ingår i en 
myn dighets affärsverksamhet (4 § PSI -lagen och 26 a § 9  p. upphovsrättslagen). I andra 
fall kan myndigheten inte åberopa upphovsrätt som en grund att neka någon att 
använda handlingen (en slags tvångslicens), men myndigheten har rätt att ställa villkor 
för an vändningen.  
Trafikverket har till uppgift att anlägga, förvalta och underhålla järnvägsinfrastruktur. 
Trafikverkets uppgift som infrastrukturförvaltare styrs bl.a. av;  
• järnvägslagen,  
• årliga regleringsbrev , och 
• förordningen (2010:185) om instruktion för Tra fikverket .  60 
© RISE Research Institutes of Sweden  Trafikverkets järnvägsverksamhet är i huvudsak anslagsfinansierat. Utöver anslagen får 
Trafikverket intäkter från främst banavgifter och avgifter för direkt förbrukning av 
energi till tågen. Trafikverket tillhandahåller RFID -data som en tjänst e nligt 
järnvägslagen utifrån EU -rättens krav på rättvis och icke -diskriminerande tillträde till 
infrastrukturen (jfr . direktiv 2012/32/EU, art . 7). Trafikverket bedriver således inte 
handel med RFID -data. Vår slutsats är att RFID -data således inte kan anses  ingå i 
affärsmässig verksamhet. RFID -data kan därmed omfattas av PSI -lagstiftningen, och 
enskilda kan få tvångslicenser. Eventuella villkor för vidareutnyttjandet måste ställas 
upp senast i samband med att en handling lämnas ut från myndigheten. Vi 
rekomm enderar att Trafikverket på förhand tänker ut vilka krav som ska ställas då en 
begäran om utlämnande av handling ska hanteras genast eller så snart det är möjligt 
(11 § PSI -lagen) . 
Av det resonemanget vi framfört ovan framgår att Trafikverket har upphovsrä tten till 
RFID -data och att endast data som har ett samband med exempelvis farligt gods ska 
sekretessbeläggas. (Eventuellt skulle fler transporter behöva undantas om 
helhetsbilden avslöjar för mycket  ur ett säkerhetsperspektiv. ) Det medför att RFID -
data är möjlig att publicera som öppna data enligt PSI -lagen. Eftersom PSI -lagen i 
grunden bygger på ett EU -direktiv som är gemensamt inom EU borde även andra 
länder som vill dela RFID -data kunna göra på samma sätt. Det är antagligen  lämpligast 
att publicera obearbetad e data (rådata). Till bilden hör också att myndigheter har en 
långtgående serviceskyldighet enligt 6 § förvaltningslagen (2017:900) gentemot 
enskilda samt att felaktig information från en myndighet kan medföra 
skadeståndsan svar enligt 3 kap. 3 § skadeståndslagen (1972:207). Det ställs således 
stora krav på det sakliga innehållet i information från myndigheter  därav förslaget att 
offentliggöra obearbetad e data . En framkomlig väg i det fortsatta europeiska 
samarbetet är att di skutera hur RFID -data kan tillgänglig göras som öppna data på ett 
likartat sätt mellan länderna. Trafikverket har hittills inte behandlat RFID -data som 
om det skulle gå att offentliggöra som öppna data. Detta är något som behöver 
diskuteras med branschen. R FID-datainsamlingen bygger på att de som trafikerar 
järnvägen frivilligt taggar fordonen. Om de inte tycker att det är en bra idé med öppna 
data och RFID k an de k omm a att avlägsna taggar från fordonen.  
Data från IVG:n däremot lämpar sig inte utan en närmar e analys och införandet av 
begränsningar som öppna data då delar kommer att behöva sekretessbeläggas då de n 
avslöjar enskildas affärsförhållande.  
6 Summering  
Ett sätt att summera detta arbete och samtidigt blicka framåt är att utgå ifrån fyra 
frågor.  
1. Finns d et något i befintlig t regelverk  som förbjuder företeelsen?  
2. Går befintlig t regelverk  att använda som de t är? 
3. Behöver befintlig t regelverk  omtolkas?  
4. Saknas det delar i regelverket för att företeelsen ska ta fart?   61 
© RISE Research Institutes of Sweden  När det gäller matchmakingtjänsten gör vi bedömningen att den stora utmaningen 
kommer att ligga i att få det horisontella samarbetet att vara i överensstämmelse med 
de krav konkurrenslagen ställer  på sådana. Än så länge vet vi inte vem som kommer 
föreslås vara matchmaker n eller hur en  framtida  matchmakingtjänst ska utformas.  
Framöver behöver mer arbete bl.a. läggas på att visa hur konsumenterna vinner på det 
horisontella samarbetet och hur det kan utformas utan att skada marknade rna i övrigt.  
Öppna data är också svårt att  förena med varuägarnas upphovsrätt. I övrigt bedömer vi 
att lagstiftningen går att användas som den är, men vi ser också att det kommer 
förutsätta att varuägare tänker nytt och vågar prova nya lösningar  kring datadelning , 
inte minst utifrån upphovsrätten och företagshemligheter. Det är för tidigt att uttala 
om det saknas delar i regelverket för att matchmakingtjänsten ska ta fart.  Det finns 
även kritiska röster i form av främst speditörer som ser hur deras affär påverkas. 
Osäkerheten  kring dessa frågor kan  påverka hur de  kan bedriva sin verksamhet.  
När det gäller RFID och IVG ser vi inte att det finns något regelverk som i sig 
förhindrar utvecklingen.  IVG:n befinner sig än på försöksstadiet  och resurser behöver  
framförallt  läggas på att få datainsamlingen f örenlig med dataskyddsförordningen och 
kamerabevakningslagen.  Hittills har Trafikverket behandlat RFID -data utifrån ett 
upphovsrättsligt perspektiv och i avtal reglerat vem som ska ha tillgång till data.  En 
möjlighet i framtiden är att göra om RFID -data ti ll öppna data  enligt PSI -lagen. 
Fördelen med detta är att PSI -lagen i grunden bygger på gemensam EU -rätt och det 
skulle därför vara en framkomlig väg för datadelning inom EU. Men det är ett stort steg 
att gå ifrån att dela  RFID -data utifrån e tt upphovsrättsligt perspektiv till att dela RFID -
data utifrån  öppna data perspektiv och detta är något som behöver diskuteras mer  av 
samtliga inblandade  i branschen.  En annan fråga att fundera vidare på är om 
järnvägsdata ska ligga i e tt statligt bolag i framtiden.  
 
7 Appendix  A: Drive Sweden  Policy  Lab   
Drive Sweden Policy Lab  (DSPL)  initierades 2019 av Drive Sweden som ett  initiativ för 
att stötta  teknikutvecklingsprojekt inom Drive  Swedens  portfölj som hade stött på 
regulatoriska utmaningar. Tanken var då att dessa projekt skulle löpa på som planerat 
men att intressenterna i de projekten  tillsammans med RISE skulle undersöka policy -
aspekterna i ett systerprojekt, Drive Sweden Policy Lab.  Som namnet antyder skulle 
verk samheten bedrivas som  ett policy  lab utifrån erfarenheterna av tidigare policy -
projekt inom Drive  Swedens  regi.55 
 
55 https://www.drivesweden.net/projekt -3/platt   62 
© RISE Research Institutes of Sweden  Fördelarna med upplägget var att de ursprungliga projekten  på så sätt inte  behövde 
omfördela budget eller ändra sin planerade verksamhet  inom projektet. Samtidigt 
kunde fler av Drive  Swedens  medlemmar ansluta till policy -arbetet om de såg liknande 
frågor utifrån sin  egen  verksamhet. För att möjliggöra en  sådan  lösning blev varje 
policy -fråga ett eget arbetspaket inom Drive Sweden Policy Lab med sin egen budget. 
Vidare lät vi den totala budgeten vara öppen så att det gick att ansluta nya arbetspaket 
under projektets gång. Projektformen i sig är alltså ett bidrag från projektet då det var 
ett nytt sätt att organisera projekt för att möta regulatori ska utmaningar i teknik -
fokuserade utvecklingsprojekt.   
DSPL startade med ett första möte i november 2019 med löptid fram till december 
2020. Vid starten hade vi två arbetspaket, ett kopplat till  CeViSS -projektet 
(Cloud  enhanced  cooperative  traffic  safety  using  vehicle  sensor data)56 och ett kopplat 
till Keolis  och Volvos försök med självkörande  stadsbussar.57 58 
För det första arbetspaketet  med CeViSS  var det två spår kopplade till  hur 
fordonssensorer  kan bidra med data till allmänhetens tjänst .  
Spår ett  handlade om förutsättningarna för fordonskameror att filma en olycksplats 
och sedan skicka data till räddningstjänsten och andra som ska ingripa  via molnet. 
Syftet med en sådan dat adelning är förse myndigheter  med mer information i ett tidigt 
stadium för att bättre kunna förbereda räddningsinsats er. Frågan som ställdes till vårt 
projekt var: Hur kan geofencing vara en del i datainsamlingen från fordonen ur ett 
legalt perspektiv t.ex . vid en trafikolycka?  Detta aktualiserar frågor kring att geofencing 
inte har en enhetlig juridisk definition och att sådan tillgång i den mån det allmänna 
ska delta inom ramen för sin myndighetsutövning kan behöva lagstöd. Rapporten 
redogör översiktligt för hur ett sådant system skulle kunna byggas upp och lyfter fram 
att det finns andra myndigheter som sannolikt i samma veva lär kräva tillgång till 
fordonsdata på motsvarande sätt (exempelvis säkerhetstjänster och brottsbekämpande 
myndigheter).  
Spår två i arbetet med den frågan såg vi att det finns ett intresse från myndigheters 
sida att upphandla fordonsdata  men också en osäkerhet kring hur det ska gå till. Om 
polisen spanar efter en vit Audi i Solna kan fordon i närheten mycket väl ha 
data  om fordonet ut ifrån  olika sensorer. Men polisen vill knappast göra sin spaning 
publik på en öppen marknad. Samtidigt kan det finnas ett behov av  historiska data  i 
utredningsarbetet och det är ett spår som antagligen kan behöva följas upp. Här vill 
teknikleverantörerna g ärna se en annan  affärsmodell än den som teleoperatörerna har 
gentemot myndigheterna. Finns det inte en affär för dem är det inte heller lönt att 
utveckla tjänsten. Ur ett regelperspektiv är frågan inte komplicerad, det viktiga är 
under vilka avtal data sa mlas in och om de avtalen tillåter den sortens delning som 
myndigheterna kan vara intresserade av. Annars måste avtalen skrivas om för att 
möjliggöra nya tjänster. Framförallt finns affären i förädling av sammanslagna 
datamängder, något som få avtal stöder  idag.   
 
56 https://www.drivesweden.net/en/projects -5/ceviss -cloud -enhanced -cooperative -traffic -
safety -using -vehicle -sensor -data  
57 https://www.drivesweden.net/nyheter/unik -demonstration -av-sjalvkorande -buss -0  
58 https://www.drivesweden.net/projekt -3/automatisering -av-stadsbussar   63 
© RISE Research Institutes of Sweden  För det andra arbetspaketet  med  Keolis  och Volvo var frågan vilka regelverk  som  gäller 
för en självkörande buss i depå -miljö? Eftersom bussen bara skulle vara självkörande 
inne på depåområdet  men manuellt framförd på allmän väg  innebär det att buss en ska 
självcertifieras under Arbetsmiljöverkets tillsyn gentemot maskindirektivet istället för 
att Transportstyrelsen  granskar den i relation till försöksförordningen.  Vi såg dessutom 
en allmän trend i att självcertifiering blir allt viktigare inom fordon sindustrin, både för 
att hantera självkörande funktioner och för de nya dynamiska fordonskoncept som 
möjliggörs av löpande  omkonfigurering  av den fysiska plattformen samtidigt 
som  säkerhetskritisk  fordonsprestanda kommer  ifrån olika molntjänster.  Arbetet h ar 
presenterats för  bl.a.  BILSweden  och Volvo samt Komet - Kommitt én för teknologisk 
innovation och etik  (N 2018:04) .  
För det tredje arbetspaketet  påbörjades a rbetet hösten 2020 efter en förfrågan från 
Trafikverket. Kontakten  föranleddes  av att Trafikverket fått  ett regeringsuppdrag med 
målet att utarbeta förslag på system för informationsutbyte och öppna data för 
horisontell samordning.59 Uppdraget löper 2018 –2029 och fram till idag har uppdraget 
resulterat i två  tidigare  rapporter varav en presenterades 31 maj 2019 och den andra 
rapporten presenterades 30 juni 2020. Uppdraget förväntas leda till ökad 
transporteffektivitet och minskad klimatpåverkan.   
Frågan RISE fick på sitt bord var  vilka legala aspekter det fanns 
kring horisontell  datadelning  för att  effektivisera  Sveriges  transporter? Vi har sett att 
frågan är komplicerad ur ett konkurrensperspektiv.  Vi kan också se att det finns en rad 
initiativ kring datadelning,  men de har svårt att ta fart utifrån att marknaden  är 
fragmenterad. Däremot har flera speditörer arbetat med att effektivisera sin 
marknadsdel, t.ex. Schenker för leverans av paket, och vi kan se hur IKEA 
och GreenCargo  samarbetar för att få upp effektiviteten på tågsidan. Rent juridiskt 
finns det inga hi nder för datadelning så länge det inte blir en kartell som följd eller den 
kombineras med  annan data  som kan identifiera individer såsom chaufförer.  
Resultatet från respektive arbetspaket går att få genom RISE rapport -serie  från  2021.  
 
59 https://www.regeringen.se/re geringsuppdrag/2018/08/uppdrag -att-utarbeta -forslag -om-
horisontella -samarbeten -och-oppna -data -for-okad -fyllnadsgrad/  Publicerad 28 augusti 2018 .   
© RISE Research Institutes of Sweden  Through our international collaboration programmes  with academia, industry, and the public 
 
E-post : info@ri.se , Internet : www.ri.se  Mobilitet och system  
ISBN:  978 -91-89167 -93-
3 
 
Gränslöst arbete. En forskarantologi om arbetsmiljöutmaningar i anknytning till ett gränslöst arbetsliv. Rapport 2018:1

Unlimited work. A research anthology on work environment challenges in connection with a borderless working life. Report 2018:1

1
Rapport 2018:1
Gränslöst arbete
En forskarantologi om arbetsmiljöutmaningar 
i anknytning till ett gränslöst arbetsliv  Gränslöst arbete
i anknytning till ett gränslöst arbetsliv
Redaktör:  Gunnar Aronsson ISSN: 1650-3171
Omslagsfoto: Hans Alm
Tryck: Danagård Litho 2018 5Innehåll
Författarpresentationer.  ................................................................. 7
Förord  ........................................................................................ 9
1. Gränslöst arbete – introduktion 
 Gunnar Aronsson  ................................................................... 11
2. Flexibilitet, tillgänglighet och synlighet i det digitaliserade 
arbetslivets organisering
 Nanna Gillberg  ...................................................................... 23
3. Strategier, gränskontroll och ledarskap i gränslöst arbete
 Christin Mellner  .................................................................... 37
4. Flexibla och gränslösa arbetstider – konsekvenser för återhämtning 
och hälsa
 Göran Kecklund  .................................................................... 47
5. Digitalisering och arbetslivets utmaningar
 Jan Ljungberg  ....................................................................... 60
6. Arbetsmiljö och utformning av aktivitetsbaserade kontor 
 Susanna Toivanen  .................................................................. 73
7. Gränslösa krav – gränslösa möjligheter  
Gunnar Aronsson  ................................................................... 84 6 7 Författarpresentationer 
Gunnar Aronsson är professor i arbets- och organisationspsykologi 
och verksam vid Psykologiska institutionen, Stockholms universitet 
och Högskolan Väst. Han forskar om arbetsorganisation, stress, 
återhämtning, hälsa, sjuknärvaro och sjukfrånvaro. Bland böcker 
kan nämnas ”Work without boundaries” (Wiley-Blackwell 2011), 
” Arbets- och organisationspsykologi – individ och organisation i 
samspel” (Natur och kultur 2012) och ”Sjukfrånvarons dimensioner” 
(Liber 2015). 
Nanna Gillberg är ekonomie doktor och arbetar som forskare 
vid Gothenburg Research Institute (GRI), Handelshögskolan 
vid Göteborgs universitet och Institutionen för neurovetenskap 
och fysiologi, Göteborgs universitet. Hon är universitetslärare 
vid Företagsekonomiska institutionen på Handelshögskolan 
vid Göteborgs universitet. Hennes forskningsområde omfattar 
digitaliseringens påverkan på ekonomiskt värdeskapande, arbetsliv, 
social interaktion och identitetsskapande. På detta område har hon 
bland annat publicerat boken ”Uppmärksamhetssamhället” . Hon 
har också en bakgrund inom genusforskning där hon studerat hur 
kön görs och påverkar inom näringslivet och kultursfären.
Christin Mellner är filosofie doktor och verksam forskare 
inom arbets- och organisationspsykologi vid Psykologiska 
institutionen, Stockholms universitet. Christin forskar om modern 
arbetsorganisation, gränshantering, stress, återhämtning och 
hälsa samt förutsättningar för hållbart ledarskap i ett föränderligt 
arbetsliv.
Göran Kecklund  är professor med inriktning på psykobiologisk 
sömnforskning och verksam vid Stressforskningsinstitutet, 
Stockholms universitet, samt är international research fellow vid 
Behavioural Science Institute, Radboud University, Nederländerna. 
Hans forskning fokuserar på stress i relation till sömn och åter-
hämtning, vilket även inkluderar frågor om arbetstidens betydelse 
för hälsa och säkerhet. Göran Kecklund har anlitats som expert av 
statliga myndigheter och arbetsmarknadens parter när det gäller 
frågor om arbetstider, återhämtning och hälsa.  8Jan Ljungberg är professor i informatik och verksam vid 
institutionen för Tillämpad IT, Göteborgs universitet. Han 
disputerade 1997 på en avhandling om arbetsflödessystem, och har 
sedan dess forskat om olika aspekter av digitalisering, organisering 
och arbetsliv. Forskningen har särskilt fokuserat på arbetspraktiker i 
gränslandet mellan företag och nätgemenskaper, bland annat genom 
studier av fenomen såsom öppen källkod och öppen innovation. 
Under senare år har forskningen även inkluderat sociala medier och 
myndighetspraktiker.
Susanna Toivanen  är professor i sociologi, inriktning arbetslivs-
vetenskap, och verksam vid Akademin för hälsa, vård och välfärd 
vid Mälardalens högskola. Hon har publicerat vetenskapliga 
artiklar om social ojämlikhet i hälsa i arbetslivet, småföretagares 
arbetsförhållanden och hälsa, utsatta grupper på arbetsmarknaden 
samt framtidens arbetsliv och arbetsplatser. Susanna Toivanen har 
arbetat som forskare på NCC Property Development med projekt 
om framtidens kontor. Bland böcker kan nämnas ”Framtidens 
arbetsplatser, att utveckla hållbara och friska kontor” (Susanna 
Toivanen, 2015). Susanna Toivanen är ledamot i Forum för 
arbetslivsforskning (FALF) samt Rådet för yrkeshistorisk forskning 
vid Arbetets museum i Norrköping. 9 Förord 
Delar av arbetslivet har under de senaste decennierna gått mot mer 
flexibilitet, inte minst i fråga om när och var man kan utföra sitt 
arbete. Denna flexibilitet kan innebära fördelar men det gränslösa 
arbetslivet medför också utmaningar för både arbetsgivare och 
arbetstagare. 
I regeringens arbetsmiljöstrategi 2016–2020 fick Arbetsmiljöverket 
ett uppdrag att i samråd med arbetsmarknadens parter ta fram en 
vägledning om arbetsmiljöutmaningar i anknytning till ett gränslöst 
arbetsliv. Den här forskarantologin har tagits fram inom ramen 
för det uppdraget. Texterna har skrivits av ledande forskare inom 
området och utgör ett av underlagen till vägledningen. Professor 
Gunnar Aronsson har varit redaktör för antologin. Både antologin 
och vägledningen finns att ladda ner från Arbetsmiljöverkets 
webbplats.
Projektledare för denna antologi vid Arbetsmiljöverket har 
varit Tommy Fahlander. Vi vill även tacka övriga kollegor vid 
Arbetsmiljöverket som varit behjälpliga i arbetet med antologin. 
De åsikter som uttrycks i denna antologi är författarnas egna och 
speglar inte nödvändigtvis Arbetsmiljöverkets uppfattning. 
Christina Jonsson
Chef för enheten för människa och omgivning
Arbetsmiljöverket
Stockholm i januari 2018 10 111. Gränslöst arbete 
– introduktion 
Gunnar Aronsson 
Psykologiska institutionen 
Stockholms universitet 
Den informationstekniska utvecklingen har möjliggjort helt nya 
sätt att organisera arbete. I rum och på platser som tidigare var 
reserverade för privatliv har nu det avlönade arbetet tagit sig in, och 
på den uppkopplade arbetsplatsen finns möjligheter för anställda att 
via nätet sköta privatlivsärenden. Både på arbetsplatsen, på andra 
platser och i det uppkopplade hemmet går det att snabbt växla 
fram och tillbaka mellan arbete och personliga angelägenheter. 
Denna typ av arbetsvillkor kallas för gränslöst arbete, och det 
kan också ställas i kontrast till fabriksarbete med höggradig 
maskinstyrning där arbetaren måste finnas vid sin maskin och 
genomföra specificerade arbetsuppgifter i tidsintervall som bestäms 
av maskinernas hastighet. Sådant arbete var vanligt i Sverige för 
bara några decennier sedan men har nu kraftigt minskat genom 
teknikutveckling. Höggradigt styrt arbete är dock fortfarande 
utbrett runt om i världen. De två exemplen är poler i en skala och 
däremellan finns en stor variation i villkor vad gäller arbetets 
reglering och tidsmässigt och rumsligt oberoende. 
I diskussionen om arbetets och arbetslivets förändring används 
numera begreppen digitalisering och digitalt arbete [1]. Det 
förstnämnda har blivit en beteckning på samhällsutvecklingen 
medan det senare har fokus på de digitala arbetsverktyg som 
utvecklas och som är förutsättningar och möjliggörare för gränslöst 
arbete. Ett ytterligare begrepp är IT-baserat mobilt arbete, som 
framförallt betonar användandet av IT-baserade verktyg som gör att 
den anställde har åtkomst till arbetsgivarens eller uppdragsgivarens 
intranät var och när som helst. Distansarbete är besläktat men i 
definitionen av distansarbete ingår inte att det behöver utföras 
med IT-baserade verktyg. Ibland används i denna skrift även 
begreppen flexibel och flexibilisering, för fenomen som handlar om 
gränsupplösning och gränsförändringar. En anledning är att ordet 
flexibel blivit vanligt i beskrivningar av tids- och rumsoberoende 
arbete och vi följer då den praxisen. Samtidigt finns anledning 
att vara återhållsam med ordet eftersom det används med olika 
betydelser. Dessutom är det i sig ett positivt ord som ibland brukas i 
sammanhang som har upplevts som starkt negativa, till exempel vid 
omstruktureringar och förändringar av verksamheter.  12Denna skrift har sitt fokus på gränslöst arbete, som handlar 
om individen, arbetets reglering och vissa bestämda 
organisationsaspekter medan flexibilitetsforskningen, som 
utvecklades under 1980-talet och framåt, huvudsakligen 
har ett organisations- eller företagsperspektiv och saknar 
individperspektiv.
Gränslöst arbete är en metafor som betecknar att verksamheter 
och arbetsuppgifter frigjorts ur rumsliga, tidsmässiga och 
organisatoriska begränsningar och sammanhang [2, 3]. Uttrycket 
kan tyckas tillspetsat men metaforen syftar inte i första hand på 
gränslösa prestationskrav utan på ett arbetsliv där gränser av 
olika slag – fysiska såväl som icke-fysiska – ständigt är under 
press och omprövas, överskrids och förändras. Teknisk utveckling, 
strukturomvandling, konkurrens och ändrade värderingar är 
var för sig och i kombination drivkrafter i den processen. Ibland 
förflyttas eller demonteras gränser genom förhandlingar och 
överenskommelser som kodifieras i avtal eller lagar. Ibland pressas 
och upplöses gränser utan några tydliga beslut eller tydlig av- eller 
omreglering. 
När gränslöst arbete-metaforen används som en illustration 
av individers arbetsvillkor har det främst handlat om arbets-
åtagandens och arbetsuppgifters gränser i tid och rum, i en 
organisationsstruktur, prestations- och acceptansgränser, och när ett 
arbete är tillräckligt bra gjort. Anknytningen till arbetsmarknaden 
och arbetsgivaren har setts som en ytterligare dimension [2, 3]. Det 
senare handlar om kategorier såsom egenföretagare, tidsbegränsat 
anställda och tillsvidareanställda och de nya anknytningsformer, 
som nu börjar uppstå genom digitala applikationer som kopplar 
samman arbetsutförare och kunder [4]. Men gränsuppluckringen 
tar sig också många andra uttryck. Jan Ljungberg skriver i kapitel 5 
om olika arenor för kreativ verksamhet där ett antal gränser luckras 
upp: mellan yrkesarbete och hobbyverksamhet, mellan anställd och 
volontär, mellan professionellt och privat, mellan betalt och obetalt 
arbete, mellan företag och nätgemenskaper, mellan öppet och slutet, 
mellan arbetsfördelning och självallokering samt mellan marknad 
och allmännytta.
GRÄNSER OCH GRÄNSKONSTRUKTION 
Gränser och gränslöshet är dock inte enbart metaforer utan 
också centrala begrepp i några teoribildningar som utvecklats 
under de senaste 10–15 åren och som har vad som kan kallas ett 
gränsperspektiv [5, 6, 7]. Den forskningen går delvis tillbaka på 
Kurt Levins fältteoretiska forskning på 1930-talet, som handlade  13om hur individen i samspel med olika sociala krafter konstruerade 
olika livssfärer eller domäner [8]. Det synsättet har fått ny aktualitet 
under 2000-talet i takt med att informationstekniken – inte minst 
den smarta telefonen –  försvagar gränserna mellan olika sfärer, 
och i takt med att existerande gränser inte längre tas för givna utan 
är under ständig utmaning och prövning inte bara från teknisk 
utveckling utan också i kulturell och mental mening. 
Gränskonstruktion och gränsdragning är definitionsarbete. 
Definiera innebär att utifrån olika kriterier avgöra vad som tillhör 
ett fenomen eller en kategori och vad som inte tillhör. Definitioner 
avgränsar var något börjar och var det slutar, eller var gränsen går 
för vad som är acceptabelt och inte acceptabelt, eller vad som är ett ja 
och vad som är ett nej. Ja-kategorin tenderar att vara mera personlig, 
bero på situationen och ha en mera kortsiktig tidshorisont medan 
nej-kategorin är mera värdebaserad, principiell och långsiktig. 
Metaforen kan dock vara gravt missledande då den indikerar att 
verksamheter och människor skulle kunna fungera i en gränslös 
miljö. I längden fungerar naturligtvis inte verksamheter utan 
gränser i tid, rum och befogenheter och utan överenskommelser om 
arbetsåtaganden etc. I ett arbets- och näringsliv som kännetecknas 
av innovationer och snabba förändringar blir behovet av 
gränsmarkeringar och förtydliganden än större. 
Ett grundantagande i det vetenskapliga gränsperspektivet är att 
skapandet av gränser hör samman med människors behov av 
kontroll och förutsägbarhet, och därmed i djupare mening med 
genuina mänskliga behov. Gränsteori och gränsperspektiv fokuserar 
på hur människor skapar, avgränsar, upprätthåller och klassificerar 
i syfte att förenkla sina relationer till den omgivande världen. Ett 
samlingsbegrepp för detta är gränsarbete [9].
I utvecklingen av gränsperspektivet inom forskning har en rad 
begrepp utvecklats  såsom gränsland, gränskontroll, g ränsstrategier, 
gränsvakter, gränsövergångar och gränsförhandlingar. Gränser 
kan vidare variera i grad av flexibilitet och genomtränglighet 
och i vilken utsträckning de är symmetriska eller asymmetriska. 
Det senare innebär att genomträngligheten är olika beroende på 
riktning; exempelvis kan en individ tillåta hög genomtränglighet 
från jobbsfären till privatsfären men inte i motsatt riktning. När 
olika gränsegenskaper vägs samman kan man karaktärisera 
gränsers styrka på en skala från svaga till starka. Svaga gränser 
kan betyda att individen är tillgänglig och nåbar för kontakt och för 
arbete nästan när och var som helst. 14I det traditionella arbetslivet finns en tydlig dikotomi – arbetets 
sfär och privatlivets sfär. Ett ytterligare begrepp är diskrepans. 
Det handlar om skilda uppfattningar mellan en underställd och 
en arbetsledare kring exempelvis en uppgifts omfattning och 
gränser eller skilda uppfattningar familjemedlemmar emellan 
om prioritering av lönearbete under icke-arbetstid kontra andra 
gemensamma aktiviteter. 
Typiskt för forskning ur ett gränsperspektiv är att sökarljuset riktas 
mot individen som en förhandlande och agerande varelse, som på 
egen hand eller tillsammans med andra hanterar förutsättningar 
och villkor och är medskapare av den egna tillvaron både på och 
utanför arbetet. I gränsförhandlingar deltar såväl individuella som 
kollektiva aktörer på mer eller mindre jämlika villkor. Aktörer 
som är snabba och har goda förutsättningar att ta till sig ny teknik 
och nya tänkesätt kan lätt få ett försprång, vilket särskilt tycks 
gälla när tekniken utvecklas snabbt. De gränsdragningar som blir 
resultatet av förhandlingarna kan innebära lösningar som alla 
deltagande tjänar på, men resultatet kan också bli ökad frihet och 
intressantare arbetsinnehåll för vissa medan det för andra leder 
till mer tidsmässig och rumslig ofrihet. Det finns farhågor om 
en polarisering, ett tema som återkommer i större eller mindre 
utsträckning i skriftens alla kapitel.
Inom arbetslivsforskningen har gränsteoretiska perspektiv 
främst varit inriktade på att studera gränserna mellan arbetet 
och livet utanför arbetet och på att identifiera strategier för att 
hålla isär eller integrera dessa två sfärer. Genom användningen 
av sociala medier blir gränsen mellan den privata sfären och den 
professionella mera diffus. Samma mediala kanaler och verktyg 
används i ökande utsträckning i det sociala livet utanför arbetet och 
i arbetssfären. En aspekt av detta är att arbetstagaren synliggörs för 
sin professionella omgivning i fler sammanhang och på nya arenor. 
Konsekvenserna av denna dubbla synlighet är i stor utsträckning 
obeforskade men har börjat få uppmärksamhet, t.ex. för rekrytering 
och karriärutveckling liksom för individers upplevelse av att vara 
övervakade. Nanna Gillberg introducerar och diskuterar dessa 
frågor i kapitel 2 ”Flexibilitet, tillgänglighet och synlighet i det 
digitaliserade arbetslivets organisering” .
DIGITAL TEKNIK FÖRÄNDRAR ORGANISATIONER OCH ARBETSSÄTT
Verksamheters organisering utgör förutsättningar för den 
enskildes arbetsvillkor och produktivitet, och den digitala tekniken 
har öppnat för helt nya sätt att organisera verksamheter och  15arbetsprocesser. Den traditionella linje-stab-organisationen byggs 
upp av befattningar och relationer som avgränsar och reglerar 
ansvar, inbördes arbetsrelationer och vem som gör vad. Den typen av 
reglering ger tydliga formella strukturer, och arbetet får kontinuitet 
i tid och en stabil och välavgränsad form. Befattningsbeskrivningen 
gäller i princip alla och överallt och den blir därmed opersonlig och 
även situationsoberoende. Organisationsmodellen ger individen en 
tydlig plats i den interna horisontella och vertikala strukturen, och 
den avgränsar individens arbetsuppgifter och vad individen får 
betalt för. Den färdiga formen bidrar till att en individ kan stiga ur 
organisationen och ersättas av en annan som uppfyller befattningens 
givna krav. Modellen ger hög utbytbarhet.
Krav på snabba omställningar och föränderlighet har lett till 
att den typen av organisering liksom befattningsbeskrivningar 
betraktas som hinder och begränsningar för den eftersträvansvärda 
flexibiliteten och en snabb anpassning till en dynamisk omvärld. 
Genom avregleringar blir verksamheter mer f öljsamma mot 
omvärldsförändringar , vilket också förändrar regleringen av det 
enskilda arbetet. Den individoberoende färdiga formen ersätts av 
mera informella situationsanpassade strukturer och processer. 
Nya strukturer av mer tillfällig natur etableras i verksamheter, i 
projekt och kring arbetsuppgifter som delar av större nätverk som är 
konstruerade för den aktuella uppgiften. Mål ställs upp och uppnås, 
och nya formuleras. Denna typ av organisering saknar kontinuiteten 
i den traditionella organisationsplanen som är uppbyggd av 
befattningar och stabila hierarkiska relationer och mål som gradvis 
utvecklas och förändras.  Individer sätter sin prägel på arbetet och 
blir i mindre utsträckning utbytbara.
Projektet med dess specificerade tidsramar och tilldelade resurser 
blir i vissa delar av arbetslivet den adekvata formen för kravet 
på flexibilitet kombinerat med övergripande styrning. Datorstöd 
utvecklas där tidskalkyler och tidsrelationer är grundstenar och 
detaljerad extern styrning och kontroll ersätts av intern kontroll. 
Projektet är ett tidssatt åtagande med bestämda deadlines men i 
arbetsorganisatoriskt avseende är det relativt fritt inom den givna 
tids- och resursramen.
Kraven på flexibilitet och den rumsliga frikopplingen innebär 
att arbete i mindre utsträckning är bundet till genomförande 
i traditionella anställningsrelationer eller inom ramen för en 
viss organisation. I ett kommunikationsmässigt öppet samhälle 
handlar utveckling i hög grad om samverkan över olika gränser 
för att ta till sig innovationer men också om den anpassnings- och 
omställningsförmåga som krävs för att möta snabb omvandling. 16I många branscher och yrken har den digitala teknikens möjlighet 
att skapa, bearbeta och lagra kommunikation helt förändrat 
arbetsuppgifter och sättet att arbeta. Styrningen av många 
arbetsprocesser är inte längre närhetsbunden och kräver inte fysiska 
insatser av arbetaren, vilket har stora arbetsmiljökonsekvenser. 
Genom teknisk utveckling har till exempel operatörer i industriell 
verksamhet kunnat flyttas bort från fysisk kontakt med arbetsobjekt 
och processer. Arbetsmiljövinsterna har varit mycket stora när 
människor befriats från tunga, enformiga och farliga arbetsmoment. 
Men det är inte bara information som blivit mera 
gränsöverskridande med konsekvenser för människors 
arbetsvillkor. En flexiblare teknik som medger snabbare 
omställningar leder till att industriföretag i allt större utsträckning 
lämnar den standardiserade massproduktionen för att i stället 
producera mot direkta order från kunder och marknad. Vi ser också 
hur hela maskinparker konstrueras för att enkelt kunna demonteras 
och flyttas beroende på kostnadslägen och tillgång på kompetent 
arbetskraft. Verksamheter och organisationer omstruktureras och 
gamla yrken behåller sina namn men byter arbetsinnehåll. 
På samhällsnivån samspelar företagens intressen om utsträckt 
produktionstid med medborgarnas önskemål om ökad tillgång 
till service och till samhällstjänster under allt fler av dygnets 
timmar. Inom hela samhället ökar efterfrågan på tjänster, och inte 
bara på dagtid. ”Dygnet-runt-samhället” (eller ”24-7-samhället”) 
har blivit en beteckning på denna verklighet där ett ökande antal 
verksamheter drivs under allt fler av dygnets timmar – vardag 
som helgdag. Enskilda individer deltar i den processen både som 
konsumenter och som producenter av tjänster och av varor. 
Det finns inga färska undersökningar av graden av reglering i olika 
branscher etc. Det finns dock en studie [10] av ett representativt 
urval där deltagarna svarade på frågor om det egna arbetets 
frihetsgrader ifråga om de fyra dimensionerna tid, rum och 
arbetsuppgifter samt anställningsform. Den studien visar att 
gränslöst arbete är mest utbrett inom företagsnära tjänster  
särskilt informationsteknologisk konsultation och inom högre 
utbildning. Hälsovård och omsorg är de branscher som har de mest 
reglerade villkoren. Cirka 30 procent av männen och 15 procent av 
kvinnorna hade vad som kan kallas lågreglerat arbete (oreglerat 
i två dimensioner). Egna företagare rapporterade i långt större 
utsträckning än anställda att de har en oreglerad arbetssituation, 
och skillnaden mellan män och kvinnor var mindre i den gruppen. 17Framförallt tjänstearbete handlar i allt högre grad om att lösa 
problem och utveckla verksamheter. Automatiseringen av manuella 
uppgifter och kognitivt enklare uppgifter frigör människor för 
mentalt och kognitivt mer komplexa uppgifter. Sådana uppgifter 
är svåra att tidskalkylera och detaljstyra eftersom själva valet av 
arbetsmetod och upplägg ingår som en del av det arbete som ska 
utföras. Utvecklingen banar väg för friare och mera kvalificerade 
arbeten, något som varit och är ett m ål för arbetslivets reformering. 
Detta gäller i betydande delar av arbetslivet men givetvis inte överallt 
då många slag s verksamheter och arbeten inte låter sig automatiseras 
eller för att människor av olika skäl motsätter sig att bemötas eller 
betjänas av robotar. 
En annan sida av problemorienterat arbete är att tankar på arbetet 
inte enkelt kan stängas av när arbetsdagen formellt är slut. Olösta 
frågor och konflikter kan ta mentalt utrymme och kraft, även när 
individen är engagerad i annat under sin fritid eller försöker varva 
ner eller sova [11]. Detta ställer bland annat nya krav på ledarskap 
och arbetsledare (se kapitel 3 ”Strategier, gränskontroll och ledarskap 
i gränslöst arbete” av Christin Mellner).
NYA KRAV I ARBETET
När digitaliseringen luckrar upp regleringen av tids- och 
rumsgränser får individens förhållningssätt till sitt arbete en 
större roll. Det sker en förskjutning från vad som kallas extern till 
intern reglering, vilket bland annat innebär att individen i större 
utsträckning får och förväntas ta ställning till hur, när och var han 
eller hon ska arbeta. Intern reglering innebär möjligheter till mer 
autonomi i arbetet och även i hela livssituationen. 
Om förskjutningen mot intern reglering får ett positivt eller negativt 
utfall beror i mycket på hur individen i den öppnare situationen förmår 
utforma och använda strategier, som dels avväger arbetsmängden, dels 
balanserar friktionen mellan olika livsområden [2, 3]. 
Intern reglering kännetecknas för det första av att krav på delaktighet 
växer. Det var krav som tidigare huvudsakligen ställdes från 
arbetstagarsidan för att skapa inflytande och demokratisering medan 
det i denna typ av arbete också blivit arbetsgivarsidans krav. Kraven 
på delaktighet kan bli så höga att det leder till både kvalitativ och 
kvantitativ överbelastning bland de anställda. För det andra förväntas 
individen i större utsträckning själv ta ansvar och hantera sina 
resurser och sin tid, så att han eller hon orkar med arbetsbördan. 
Individen blir mer än tidigare sin egen arbetsledare, vilket innebär att 
hon eller han behöver utveckla kompetens för att planera sitt arbete  18och sina arbetsuppgifter, så att de kan inpassas i ett övergripande 
sammanhang [13]. Samtidigt förändras relationen till chefen som 
arbetsledare (se kapitel 3). 
Intern reglering innebär vidare ökade krav på arbetstagaren att 
kunna bedöma den tid olika uppgifter får ta, så att han eller hon 
blir klar i tid och inte invaderas av arbetet på sin fria tid. När den 
externa regleringen av den traditionella dagarbetstiden minskar 
innebär det inte att tiden spelar mindre roll utan snarare att kraven 
på tidsmedvetenhet hos individen ökar [14]. 
Även förutsättningarna för lärande och yrkeskunnande förändras 
när arbete i större utsträckning utförs utanför det gemensamma 
arbetsstället. Att fysiskt vara i samma miljö och arbeta tillsammans 
mot ett mål är ett kraftfullt instrument för styrning och utveckling 
av yrkeskunnande. I ett alltmer tids- och rumsoberoende arbete kan 
kraften i denna så kallade närvaroreglering minska. Detta är frågor 
som tas upp i kapitel 3 ”Strategier, gränskontroll och ledarskap i 
gränslöst arbete” .
TVÅ HUVUDSTRATEGIER – INTEGRERING OCH SEGMENTERING
Individer tycks hantera spänningarna i relationen mellan de två 
sfärerna – arbetslivet och livet utanför arbetet – med i huvudsak 
två olika strategier [15]. Den ena strategin, som är den traditionella, 
innebär att de två sfärerna hålls isär – så kallad segmentering som 
syftar till att begränsa sfären där arbete och privatliv överlappar. Det 
kan vara en relativt konfliktfri strategi i en stabil verksamhet. Den 
andra strategin är att försöka integrera de två sfärerna och därigenom 
minska friktionen. Detta är huvudtyperna men de är poler i en 
skala där olika aktiviteter kan vara placerade på olika ställen längs 
integrering-segmenteringsskalan. 
Till komplikationerna hör också att mellan arbetssfären och 
privatsfären formas ett gränsland där privata och arbetsrelaterade 
sysslor är så integrerade att det inte är tydligt i vilken sfär individen 
befinner sig. Gränslandets storlek kan variera liksom hur ofta 
individen befinner sig i eller passerar genom det. Gränslandet regleras 
snarast genom arbetsplatskulturer och i psykologiska kontrakt mellan 
arbetsgivare och arbetstagare. Den enskilda personen försöker, mer 
eller mindre framgångsrikt, att få till stånd en fungerande relation, 
som svarar mot de egna behoven av integrering eller segmentering 
och som korresponderar med organisationens krav.
Integrering har också praktiska aspekter som handlar om verktyg 
och möjligheter att kunna utföra arbetet på den icke ordinarie  19arbetsplatsen. Den amerikanska sociologen Arlie Hochschild [15] 
beskrev tidigt hur hemmen kontoriserades och hur arbetsplatserna 
blev mer hemlika. Internet och elektroniska nätverk blir en del av 
hemmiljön, och tillgängligheten hemifrån för arbete, service och 
tjänster ökade. Arbetsplatserna erbjuder å andra sidan personalen 
allt fler möjligheter att tillgodose olika personliga behov och vissa 
arbetsplatser konkurrerar med hemmet (och andra arbetsplatser) 
genom att satsa på sociala aktiviteter, övernattningsrum, 
tvättmaskiner, barnomsorg osv. 
Integrering och segmentering är inte fenomen bara på individnivå 
utan många organisationer försöker underlätta för individen 
genom åtgärder som kan minska friktionen mellan arbetet och livet 
utanför arbetet. Ett steg i den riktningen är att hemmen i allt större 
utsträckning också blir platser för lönearbete. Datakraftens enorma 
kapacitetsökning och förbilligande har möjliggjort och drivit på den 
utvecklingen. 
En aspekt av detta är de nya flexibla så kallade aktivitetsbaserade 
kontorsarbetsplatserna. Ett syfte med dem är att minska 
kontorsytorna, och kalkylerna för utvecklingen mot aktivitetsbaserat 
kontorsarbete bygger på att ytorna kan minskas påtagligt genom 
att en del av personalstyrkan arbetar i hemmet. Det är en av de 
aspekter som behandlas i Susanna Toivanens kapitel 6 ” Arbetsmiljö 
och utformning av aktivitetsbaserade kontor” .
Vi har här beskrivit de spänningar som uppstår genom 
svagare gränser mellan arbetet och livet utanför arbetet. En ny 
yrkesskicklighet krävs, som kan kallas gränsregleringsförmåga 
eller gränssättningskompetens, vilken handlar om att reglera såväl 
arbetsbelastningen som relationen mellan privatliv och arbete. I 
kapitel 3 ”Strategier, gränskontroll och ledarskap i gränslöst arbete” 
ges en fördjupning i forskningen kring gränsreglering.
KOMPENSATORISKA INSATSER OCH ÅTERHÄMTNING 
Farhågorna kring gränslöst arbete har i mycket riktats mot de 
upplösta tids- och rumsgränsernas konsekvenser för möjligheterna 
till återhämtning. För den som av någon anledning får problem att 
hinna med arbetet har digitaliseringen öppnat nya möjligheter att 
kompensera för detta genom ökade möjligheter att arbeta tids- och 
rumsoberoende. Överbelastning, missbedömningar, bristande 
stöd och annat kan kompenseras genom extrainsatser utanför 
arbetsplatsen och utanför ordinarie arbetstid. Första steget i den så 
kallade kompensationstrappan är att arbeta mer intensivt under 
arbetsdagen. I andra steget följer insatser som överskrider givna  20rumsliga och tidsmässiga ramar  såsom att arbeta obetald övertid, att 
ta med jobbet hem och att jobba på helger, semestrar och så vidare. 
I ett tredje steg arbetar individen hemifrån vid sjukdom och kan 
därigenom gå miste om den återhämtning som en sjukskrivning ska 
ge [16, 17]. 
Hög arbetspress och kompenserande arbetsinsatser utanför 
ordinarie arbetstid kan innebära att tiden till nästa ansträngning 
kan bli otillräcklig – belastning ackumuleras och  följer med in i 
nästa arbetspass. Det finns ingen omfattande forskning om hur 
kompensatoriska insatser på kvällstid påverkar nettoproduktiviteten, 
men en hypotes är att prestationerna under efterföljande arbetspass 
påverkas av bristande återhämtning. 
På den positiva sidan av arbetets flexibilitet i tid och rum finns 
givetvis att arbetet kan anpassas till andra sidor av den anställdes 
liv vilket får antas gynna återhämtning. I kapitel 4 ”Flexibla och 
gränslösa arbetstider – konsekvenser för återhämtning och hälsa” 
av Göran Kecklund finns fördjupningar av dessa frågor och 
forskningsresultat. 
FRAMÅTBLICK 
I detta inledningskapitel har vi försökt introducera gränsteoretiska 
begrepp och synsätt och några av de komplex av frågeställningar 
som aktualiseras genom digitaliseringen och som tas upp i bokens 
olika kapitel. Det kan vara lämpligt att avsluta med ett citat från 
inledningen av kapitel 5 där Jan Ljungberg karaktäriserar den 
informationstekniska utvecklingen – inte som något som förs in i 
arbetslivet, vilket var det gamla synsättet – utan snarare som något 
som genomsyrar alla våra aktiviteter och hela vår tillvaro. Så här 
skriver Ljungberg:
 ”Under de senaste åren har vi börjat använda begreppen digital och 
digitalisering, vilket igen markerar något nytt. Nu handlar det inte 
bara om IT-användning i organisationer, utan om att digitaliseringen 
genomsyrar en allt större del av våra sociala, organisatoriska och 
ekonomiska aktiviteter. Omfattningen, bredden och snabbheten i 
digitaliseringens transformerande kraft är svåröverskådlig, men 
den skapar stora möjligheter såväl som utmaningar i relation till 
arbetsliv, privatliv och samhällets institutioner.”
Härmed avslutas denna introduktion till gränsteorier, 
gränsperspektiv och bokens ämnesområde. Vi återkommer i kapitel 
7 med sammanfattande slutsatser från de olika kapitlen och med 
framåtblickar. 21REFERENSER
[1] Arbetsmiljöverket (2015) Digital arbetsmiljö. Rapport 2015:17. 
[2] Allvin M, Aronsson G, Hagström T, Johansson G, Lundberg U. 
(2006). Gränslöst arbete. Socialpsykologiska perspektiv på det nya 
arbetslivet. Liber: Stockholm.
[3] Allvin, M., Aronsson, G., Hagström, T., Johansson, G., & 
Lundberg, U. (2011). Work Without Boundaries. Psychologic al 
Perspectives on the New Working Life. Oxford: Wiley-Blackwell.
[4] SOU 2017:24. Ett arbetsliv i förändring – hur påverkas ansvaret 
för arbetsmiljön? 
[5] Ashforth, B.E., Kreiner, G.E., & Fugate, M. (2000). All in a 
Day’s Work. Boundaries and Micro Role Transitions. Academy of 
Management Review , 25 (3) 472–291.
[6] Campbell Clark, S. (2000). Work/family Border Theory: A New 
Theory of Work/family Balance. Human Relations , 53, 747–770.
[7] Kreiner, G.E., Hollensbee, E.C., & Sheep, M.L. (2009) Balancing 
Borders and Bridges: Negotiating the Work-home Interface via 
Boundary Work Tactics. Academy of Management Journal , 52 (4) 704–
730.
[8] Levin, K. (1951). Field Theory in Social Science: Selected 
Theoretical Papers. Harper and Brothers, New York.
[9] Nippert-Eng, C.E. (1996). Home and Work: Negotiating the 
Boundaries through Everyday Life. University Chicago Press, 
Chicago, Illinois.
[10] Allvin, M., Mellner, C., Movitz, F., & Aronsson, G. (2012). Den 
utbredda flexibiliteten. Ett försök att beräkna förekomsten av 
lågreglerade arbetsvillkor. Arbetsmarknad och arbetsliv , 18 (1) 9-23.
[11] Sonnentag, S., & Kruel, U. (2006). Psychological detachment from 
work during off-job time: The role of job stressors, job involvement, 
and recovery-related self-efficacy. European Journal of Work and 
Organizational Psychology , 15 (2) 197-217.
[12] Hanson, M. (2004). Det flexibla arbetets villkor – om 
självförvaltandets kompetens. Doktorsavhandling, Psykologiska 
institutionen, Stockholms universitet.
[13] Mellner, C., Aronsson, G., Kecklund, G. (2014). Boundary 
Management Preferences, Boundary Control, and Work-life Balance 
among Full-time Employed Professionals in Knowledge-intensive, 
Flexible Work. Nordic Journal of Working Life Studies , 4 (4) 1-17. 22[14] Allvin, M., Aronsson, G., Hagström, T., Johansson, G., Lundberg, 
U., & Skärstrand, E. Gränslöst arbete eller arbetets nya gränser. 
Arbete och hälsa 1998:21.
[15] Hochschild, A. R. (1997). When Work becomes Home and Home 
becomes Work. California Management Review , 39 (4), 79-97.
[16] Gustafsson, K. (2008). Working Conditions, Compensatory 
Strategies, and Recovery. Doktorsavhandling, Psykologiska 
[17] Aronsson G, Gustafsson K & Mellner C. (2011). Relationships 
between sickness presenteeism, sickness absenteeism and self-rated 
health in the Swedish working population. International Journal  of 
Workplace Health Management , 4 (2) 228 – 243. 232. Flexibilitet, tillgänglighet 
och synlighet i det 
digitaliserade arbetslivets 
organisering
Nanna Gillberg
Gothenburg Research Institute (GRI)
Handelshögskolan vid Göteborgs universitet
Digitaliseringen av samhället har bidragit till förändringar i 
arbetslivet som relaterar till gränser och gränshantering. I detta 
kapitel uppmärksammas sådana förändringar med utgångspunkt 
i några av de drag som utmärker det digitaliserade arbetslivet 
– flexibilisering, individualisering och social organisering. Hur 
kommer dessa till uttryck i organiseringen av arbetslivet och vilka 
effekter har de för arbetstagare och arbetsgivare ur ett arbetsmiljö- 
och hälsoperspektiv? Vilka krav ställs på arbetstagare och 
arbetsgivare i ett arbetsliv där arbete kan utföras när och var som 
helst? Vilka behov uppstår? Och vad händer med förutsättningarna 
för och kraven på arbetsmiljöarbete och ledarskap när kategorier 
såsom arbetstagare och arbetsgivare inte längre är självklara?
GRÄNSER OCH GRÄNSHANTERING NÄR ARBETSLIVET FLEXIBILISERAS
I dagens arbetsliv framhålls flexibilitet som central  för 
konkurrenskraft  och lönsamhet. Strävan efter flexibilitet syns i 
organiseringen av fysiska arbetsmiljöer – till exempel genom s å 
kallade  flex- eller aktivitetsbaserade kontor och i förespråkandet av 
flexibla arbetssätt. Den syns även i ökningen av organiseringsformer 
som utmanar den etablerade normen om heltidsanställning hos 
en arbetsgivare, till exempel tidsbegränsade anställningskontrakt, 
projektanställningar och bemanningsföretag och inhyrd personal. 
För att få flexibla och snabbt anpassningsbara organisationer 
har arbetsgivare inom flera yrkessfärer minskat regleringen av 
arbetstagarna när det gäller såväl tid och rum för arbetet som deras 
uppgifter [1]. Enligt Allvin m.fl. [2] kan omkring 47 procent av 
arbetstillfällena på den svenska arbetsmarknaden kategoriseras som 
låg- eller oreglerade i bemärkelsen att styrningen av dem är indirekt 
och att de förutsätter att enskilda personer själva kan konstruera 
sina egna ramar. 24Digitaliseringen innebär att arbetstagare inte behöver vara 
tillgängliga i en viss fysisk miljö eller under vissa tider i samma 
utsträckning som tidigare. I gengäld kan de vara tillgängliga för 
arbetsgivare utanför reglerad arbetstid. När tekniken möjliggör 
att arbete utförs var och när som helst, påverkas arbetstidens 
förläggning och, tycks det som, även längd. Flera studier visar att 
arbetstiden och arbetsintensiteten tenderar att öka när gränserna 
för arbetets fysiska och tidsmässiga belägenhet blir mer flexibla 
[3, 4]. Att arbeta mer än 40 timmar i veckan kan etableras som 
norm och bli del av den professionella identiteten [5]. Centralt i 
flexibiliseringsprocesser är att anpassa personalen till varierande 
kundefterfrågan, något som för många arbetstagare kan innebära 
betydande fluktuationer i arbetsmängd och arbetstid. I en 
undersökning utförd av Statistiska centralbyrån [6] om arbetstid 
och arbetsvillkor uppgav många arbetstagare att de varje dag 
hade mer att göra än de hann med under ordinarie arbetstid och 
att de, till följd av detta, dagligen upplevde att de inte gjorde ett 
tillräckligt bra jobb. I en annan undersökning, gjord av Unionen [7], 
placerade sig informations- och kommunikationsbranschen i topp 
bland de branscher där arbetstagare upplever att de har för lite tid 
för att kunna hinna med sitt arbete. Det är också den bransch där 
arbetstagarna arbetar i särklass mest vid dator. Tjänstemän uppgav 
även oftare än arbetare att de hade för mycket att göra i förhållande 
till arbetstiden. 
Vid sidan av den tidsmässiga och rumsliga gränsuppluckringen 
finns även en social dimension, där gränserna mellan professionell 
och privat sfär  påverkas . Internet erbjuder arenor där umgänge 
med personer från den privata och den professionella sfären p ågår 
sida vid sida [8].  Så är exempelvis fallet när arbetstagare skickar 
och/eller accepterar vänförfrågningar från kolleger och chefer i 
sociala nätverk. Samma mediala kanaler och verktyg används i 
ökande utsträckning både för det sociala livet utanför arbetet och för 
arbetssfären. När de två världarna förenas blir arbetstagaren synlig 
för personer i den yrkesmässiga sfären på ett nytt sätt, och den 
professionella sfären får information om henne eller honom som den 
inte skulle haft tillgång till utan sociala nätverk på internet. 
Gränserna mellan arbete och fritid och mellan privat och 
professionellt blir alltmer diffusa och individuella, och med det 
får individen ta ett större ansvar för att dra och kommunicera sina 
egna gränser. Individens förmåga att planera och organisera sin 
tid och sina arbetsuppgifter blir också viktigare [1]. Arbetsdagen 
präglas för många i växande grad av uppgiftsorientering snarare än  25arbetstidsorientering.1 När arbetsdagens längd inte bestäms av ett 
arbetstidsintervall utan av arbetsuppgifternas omfattning kommer 
det an på individen att sätta gränser och bestämma när arbetet är 
färdigt. Det kan dock vara svårt, särskilt i branscher som är präglade 
av så kallade fria arbetsvillkor [9], och därmed aktualiseras frågor 
om vad som ska betraktas som en rimlig arbetsinsats och vad som 
konstituerar en moraliskt god arbetsdag [10]. Individen får alltså 
själv identifiera, definiera och strukturera sina arbetsuppgifter, och 
samtidigt ställs även höga krav på flexibilitet och förmåga att snabbt 
ställa om [7]. Förutsättningarna för att förena dessa krav beror inte 
bara på arbetstagarens egenskaper och organisatoriska färdigheter 
utan även på arbetsmiljön och arbetsvillkoren i omgivningen, till 
exempel i vilken mån arbetstagaren har kontroll över arbetets 
utförande liksom om de krav som arbetet medför står i proportion 
till resurserna som ges för att kunna leva upp till kraven. 
Flera studier talar för att flexibla arbetsförhållanden bidrar till att 
vi arbetar mer. Tillfrågade medarbetare med flexibla villkor säger 
sig ha mer jobb än de hinner med och upplever därför regelbundet 
att de inte gör ett tillräckligt bra jobb [6], och det kan ses som en 
indikation på att krav och resurser för att leva upp till kraven inte 
står i proportion till varandra. Otydlighet i kommunikationen 
av arbetsgivares förväntningar på medarbetarna kan också 
spela roll, exempelvis förväntningarna på tillgänglighet. I flera 
undersökningar rapporteras att det saknas policyer eller riktlinjer 
som reglerar arbetstagares tillgänglighet [33, 34]. Det skulle därmed 
kunna finnas en skillnad mellan upplevda och reella förväntningar 
på tillgänglighet.
Hand i hand med framväxten av nya organiseringsformer löper 
utvecklingen av normer och värderingar som är förknippade med 
arbetet och arbetets utförande liksom med ansvarsfördelningen 
mellan arbetsmarknadens parter. Här återfinns marknadsideal 
och nyliberala värderingar, där individen fokuseras och 
kommersialiseras [11]. Sådana värderingar syns exempelvis i senare 
års organisering enligt New Public Management-modellen, uttryckt 
i såväl tillfälliga projektorganiseringar och ekonomistyrning 
i både privat och offentlig verksamhet som i privatisering av 
1 Arbetstidsorientering betonar  närvaro under kontorsarbetstid medan 
uppgiftsorientering framhåller arbetsuppgifternas fullgörande utan 
hänsyn till  närvaro.  Uppgiftsorienteringen avviker från industrisamhällets 
organisering, men den är inte ny. Även bondesamhället präglades av 
uppgiftsorientering, där all tid betraktades som potentiell arbetstid och 
arbetsdagens slut sammanföll med att arbetsuppgifterna för dagen var 
slutförda. 26traditionellt offentliga verksamheter. Influensen av nyliberala idéer 
och marknadsideal innebär, liksom strävan efter flexibilitet, en 
ansvarsförskjutning från det kollektiva till individen. 
Flexibilitet i förhållandet arbetstagare–arbetsgivare: atypiska 
anställningsformer och plattformsorganisering
Tidigare forskning om arbetslivets flexibilisering har belyst att 
flexibilitetens konsekvenser varken är entydiga eller okomplicerade. 
Vems perspektiv flexibiliteten utgår från och som studeras är också 
centralt för hur denna beskrivs. Flexibiliteten har alltid två sidor och 
att någon har flexibilitet  innebär vanligtvis att någon annan måste 
vara flexibel  [12]. 
Strävan efter flexibilitet i arbetsliv och organisationer har under 
de senaste decennierna tagit sig flera uttryck. Ett av dessa är 
ökningen av anställningsformer  som avviker från normen om 
tillsvidareanställning på heltid hos en arbetstagare, där arbetet 
utförs under reglerad arbetstid i lokaler som arbetsgivaren 
tillhandahåller [13]. Hit hör olika former av icke-permanenta 
anställningsformer såsom tidsbegränsade anställningskontrakt, 
frilansuppdrag och projektarbeten. Kategorin omfattar även 
arbete som lagts ut på entreprenad samt egenanställningsföretag som 
möjliggör frilansarbete utan att uppdragstagaren behöver ha egen firma. 
Inom organisationsforskningen har dessa anställningsformer 
refererats till som flexibla , prekära2 och atypiska  jobb. Det är 
framförallt allmänna visstidsanställningar som står för ökningen 
av tidsbegränsade anställningar under de senaste decennierna. 
Omfördelningen av arbetstagare från tillverkningsindustrin (där 
andelen tidsbegränsat anställda är låg) till tjänstesektorn (där 
andelen tidsbegränsat anställda är hög) är en förklaring till den 
successiva ökningen av tidsbegränsade anställningar [14].
I dag har allt fler arbetstagare flera och ofta växlande arbetsgivare, 
och de kan därtill i vissa situationer vara egenföretagare. Detta 
fångas av begreppet gigekonomi  (andra begrepp som refererar till 
samma förhållande är on-demand economy  och delningsekonomi)3. 
Gigekonomi åsyftar en ekonomi där mer långsiktiga och tydligt 
strukturerade organisationer med fast anställda har ersatts av 
temporära nätverkskonstellationer, som arbetar tillsammans under 
en begränsad tid för att sedan upplösas och gå åt varsitt håll till nya 
2 Ett jobb som definieras som prekärt beskrivs med utgångspunkt i 
osäkerheten i anställningsvillkor förknippad med arbeten som avviker från 
gängse heltidsanställningsnorm.
3 Läs mer om organisering kring plattformar i kapitel 5 av Jan Ljungberg. 27projekt. Denna ekonomi är vanligtvis organiserad och koordinerad 
kring digitala plattformar som sammanför arbetstagare och 
uppdrag med varandra. Uber och Airbnb är två uppmärksammade 
exempel på företag som är verksamma i den plattformsbaserade 
gigekonomin. Enligt en nyligen genomförd undersökning omfattar 
den svenska gigekonomin 737 000 personer, vilket motsvarar 12 
procent av de 2 146 tillfrågade i åldrarna 16–65 år [15]. För merparten 
handlar det om sporadiskt arbete, men 4 procent (eller 245 000 
personer) utför arbete via digitala plattformar minst en gång i 
månaden. Män (13 procent) utför arbete på detta sätt i något högre 
utsträckning än kvinnor (10 procent) [16].
Allteftersom gigekonomin växer och sprider sig till fler sfärer 
tilltar diskussionen om villkoren med och effekterna av denna 
plattformsorganisering. I fokus för diskussionen står ofta frånvaron 
av en arbetsgivare och en arbetsplats liksom implikationerna 
av denna frånvaro ur ett arbetsrättsligt perspektiv. Exempelvis 
gäller arbetsmiljöregelverket vanligtvis inte i förhållandet 
mellan beställare av arbete och självständiga entreprenörer [16]. 
Organisationsforskning har belyst behovet av nya sociala policyer, 
till följd av att gigekonomin förflyttar risk från arbetsgivare till 
arbetstagare samtidigt som arbetstagarna inte behöver omfattas av 
sociala trygghetsprogram. 
Flexibilitet i arbetstid och -plats blir också föremål för möten 
mellan olika normsystem, och detta kan leda till spänningar 
när personer med ett uppgiftsorienterat perspektiv på arbete 
ska arbeta med kolleger som utgår från ett arbetstidsorienterat 
perspektiv. I forskningsprojektet ”Ska du gå hem redan?” vid 
Arbetsmiljöhögskolan vid Lunds universitet undersöks mötet 
mellan de två perspektiven. Där konstateras att det idag talas 
mycket om betydelsen av egenkontroll och individuell flexibilitet 
samtidigt som det finns förväntningar på närvaro i en delad 
arbetsmiljö och normer om att det är på arbetsplatsen som arbetet 
ska utföras [17]. Personer som arbetar hemifrån kan arbeta extra 
för att legitimera sitt arbete inför kolleger och/eller återgälda 
arbetsgivaren för flexibiliteten [3].
Det flexibla arbetslivet ur ett könsperspektiv
Tidigare studier som anlagt ett könsperspektiv på arbetslivets 
flexibilisering problematiserar vems livsvillkor det flexibla 
arbetslivet lämpar sig för. Kvinnor tar fortfarande ett större 
ansvar för hem och familj, och därmed kan effekterna av 
flexibilitet skilja sig åt för kvinnor och män [18]. Med den rådande 
arbetsfördelningen finns en risk att kvinnors flexibilitet, i högre  28utsträckning än mäns, utnyttjas för att tillgodose behov som är 
relaterade till hem och familj. De negativa konsekvenserna av 
bristande anställningstrygghet, långsiktighet och kontroll har också 
relaterats till kön, etnicitet, klass och ålder, och det har konstaterats 
att kvinnor, etniska minoriteter, låginkomsttagare och ungdomar 
är överrepresenterade inom anställningsformer som avviker från 
normen om tillsvidareanställning på heltid [14, 19]. 
Skillnaden i villkor och kontroll över den egna arbetssituationen 
syns inte enbart som en skillnad mellan normerade och atypiska 
anställningsformer. Förhållandena skiljer sig också åt mellan 
olika arbeten inom gruppen atypiska anställningsformer.  På den 
svenska arbetsmarknaden är kvinnor  överrepresenterade i just 
de atypiska arbetstillfällen  där villkoren är sämst , till exempel 
sådana där man rings in akut, och som vikarier inom socialt arbete, 
vård och omsorg [20]. De flesta arbetstagare vill heller inte ha 
tidsbegränsade anställningar, för enligt Statistiska centralbyråns 
arbetskraftsundersökning uppger 70 procent av de tillfrågade 
tidsbegränsat anställda att de hellre skulle ha en fast anställning. 
Om heltidsstuderande räknas bort stiger andelen till 79 procent [14].
INDIVIDUALISERINGEN AV ARBETSLIVET: DET SOCIALA BETONAS OCH 
ARBETSTAGAREN BLIR SITT EGET PERSONLIGA VARUMÄRKE
De senaste decennierna har vi sett en trend mot ökad 
individualisering av samhället i stort, och den är etablerad 
jämsides med marknadsideal och nyliberala värderingar. På 
arbetsmarknaden har individualiseringstrenden bland annat 
tagit sig uttryck i individuell lönesättning, portföljkarriärer4 och 
nätverkande som modell för arbetslivsframgång. Marknadsideal 
syns i kommersialiseringen av individen där arbetstagaren 
förväntas göra sig synlig och arbeta på sitt eget personliga 
varumärke [21]. Förmågan att kunna sälja och marknadsföra sig 
själv och sin kompetens beskrivs på denna arbetsmarknad som 
avgörande och ibland (minst) lika viktig som kompetensen i sig 
[22]. Teknisk kompetens utgör i vissa yrkeskategorier (till exempel 
för konsulter) endast ena halvan i kompetensinnehållet, och social 
kompetens är den andra, lika betydelsefulla [23]. 
I den individualiserade arbetslivsdiskursen fokuseras den 
enskilda arbetstagarens ansvar för att göra sig anställningsbar 
[10]. Anställningsbarhet, snarare än anställningstrygghet, blir 
4 Där en rad tillfälliga anställningar eller projekt tillsammans bildar 
karriären. 29utgångspunkten för arbetstagarens arbetstrygghet [18]. Även synen 
på arbete förändras, från att handla om försörjning till att lägga 
fokus på självförverkligande [24, 25]. Arbetet ska inte endast ge lön 
utan också vara roligt, utvecklande och meningsfullt. Att tycka om 
och trivas med sitt jobb konstrueras som en norm och, i varierande 
grad, som både en rättighet och en skyldighet. Att det kan upplevas 
som en skyldighet framgår till exempel av studier i detaljhandeln 
[26], där arbetstagarna betonar vikten av att älska sitt jobb och att 
man annars borde söka sig någon annanstans.
Social kompetens och sociala nätverk
Ansvaret förskjuts alltså från kollektiv till individ när det gäller 
att vara anställningsbar och säkra anställningstrygghet, och då 
blir socialt nätverkande för att göra karriär en okontroversiell 
del av arbetslivet som uppmuntras även av myndigheter 
såsom Arbetsförmedlingen5. Det sociala har stor betydelse för 
karriärutvecklingen, vilket syns i att personliga kontakter ses som 
vägen till arbete, i att arbetsgivare efterfrågar social kompetens och 
i att arbetstagare bedöms utifrån det sociala sammanhang som de 
är en del av. Att ha rätt nätverk och uppfattas som social blir viktigt 
både för möjligheterna att komma till intervju och för bedömningen 
av trovärdigheten som arbetssökande. Det sociala införlivas 
således i kompetensbegreppet. En undersökning av Stockholms 
Handelskammare6 visar att arbetsgivare vid rekrytering  lägger vikt 
vid ” online-rykte” [27]. Bakgrundskontroller av sökandes beteende 
på digitala plattformar och i sociala medier rapporterades ha 
betydelse för vem som rekryterades, och 34 procent av arbetsgivarna 
uppgav att de sorterade bort kandidater baserat på sådana 
kontroller. 
Social organisering
Att arbetstagares sociala förmåga beskrivs som central för karriär-
framgång kan kopplas till det digitala arbetslivets organisering 
kring samverkan och samarbete. Medan samarbete och förbättrad 
kommunikation kan ha positiva effekter på kreativitet och upplevd 
jobbkvalitet finns även potentiellt problematiska  effekter med ett 
socialt arbetssätt. Enligt en nyligen redovisad amerikansk studie 
[28] tär kommunikationen och samarbetet på möjligheterna att vara 
produktiv under arbetstid. Det finns också en tidsstudie utförd 
5 https:/ /www.arbetsformedlingen.se/For-arbetssokande/Tips-och-rad/
Anvand-kraften-i-ditt-natverk.html  hämtad 2017-04-12
6 Sociala medier sållar bort fler vid rekrytering . Stockholms Handelskammares 
Analys 2017-01 30av det svenska konsultföretaget Ming Company, och i den gick 
45 procent av kontorsanställdas arbetstid till kommunikation i 
form av till exempel spontansamtal, e-post och telefonsamtal [29]. 
Den sociala organiseringen kompliceras av att den kombineras 
med individuell flexibilitet, och samordningen av individuella 
arbetsinsatser inom arbetslag kan leda till upplevda krav på att 
ständigt vara tillgänglig. Kombinationen av social och individuell 
organisering kan därigenom bidra till stress och försvåra 
återhämtning. 
Synlighet
Den sociala organiseringen innebär att arbetstagaren blir synlig 
för sin professionella omgivning i fler sammanhang och på nya 
arenor. Det blir också svårare att stänga av arbetet under ledig tid 
om det finns upplevda och/eller explicit uttryckta förväntningar 
på att luckra upp gränserna mellan arbetstagarens privata och 
professionella sfär, till exempel genom att vara vän med kolleger 
och chefer i sociala medier. Genom sociala nätverk på internet 
får arbetstagaren ett socialt sammanhang som i den fysiska 
verkligheten inte är synligt för chefer och medarbetare, och 
detta kan ge en förståelse för arbetstagarens person och livsstil. 
De kanaler och verktyg som används i det sociala livet utanför 
arbetet används också allt mer i arbetssfären, vilket  försvårar 
gränsdragning en mellan den privata och den professionella sfären 
[30]. Arbetstagare är även medvetna om att de hela tiden är eller 
kan vara synliga för arbetsgivare och kolleger, vilket innebär en 
kontrollfunktion som kan påverka deras beteende. Genom sociala 
interaktioner är därmed arbetet närvarande även utanför arbetet, 
både praktiskt och mentalt. 
SLUTSATSER OCH VÄGLEDANDE SAMMANFATTNING
Flexibilisering
Flexibiliseringen och gränsupplösningen tar sig många uttryck med 
en rad potentiella arbetsmiljö- och arbetsmarknadskonsekvenser. 
Uppluckrade gränser, ökning av atypiska anställningsformer 
och krav på ökad tillgänglighet kan förväntas medverka till att 
arbetsmiljöproblemen tar sig delvis andra uttryck. 
En generell fråga gäller hur de förändrade villkoren kommer 
olika grupper till godo. Vem får del av den ” goda flexibiliteten” 
med ökad kontroll över när, var och hur arbetet utförs, och vem 
förväntas i stället ”vara flexibel”? Finns det mönster i utvecklingen 
som kan bidra till ökade skillnader mellan olika delar av  31arbetslivet? Hur påverkar heterogeniseringen av arbetsvillkor och 
anställningsformer möjligheterna att bedriva ett systematiskt och 
långsiktigt arbetsmiljöarbete?
De atypiska anställningsformerna aktualiserar frågor om gränser 
och gränshantering som rör både arbetstid och förhållandet mellan 
arbetsgivare och arbetstagare. Den framväxande gigekonomin är 
med sina tidsbegränsade projekt och brist på ekonomisk stabilitet 
förbunden med en kortsiktighet som kan ha stor potentiell påverkan 
på arbetsvillkor och människors agerande på arbetsmarknaden. 
Utvecklingen går mot att förbindelser mellan arbetstagare och 
arbetsgivare blir mindre fasta liksom att kategorierna arbetstagare 
och anställd respektive uppdragstagare och egenföretagare blir 
mindre tydliga.
Lagstiftning, myndighetsutövning och partsavtal är i många 
avseenden utformade efter tidigare förutsättningar och kan behöva 
förändras för att bättre stödja en god utveckling av arbetsmiljö 
och förhållanden på arbetsmarknaden och för att säkra både 
arbetstagarnas rätt till en god arbetsmiljö och arbetsgivarnas 
förutsättningar för att bedriva arbetsmiljöarbete [16].
Arbetsmiljöansvar har traditionellt reglerats utifrån premissen att 
det finns en arbetsgivare, en arbetstagare och en arbetsplats. Till 
bilden hör också att rörlighet på arbetsmarknaden ses som ett recept  
för tillväxt och innovation. Omfattande rörlighet skulle dock kunna 
göra arbetsgivare och arbetstagare mindre benägna att investera i 
kompetensutveckling [32]. I rörlighetstesen finns en konflikt med 
tesen om att ”livslångt lärande” är centralt för organisatorisk och 
individuell konkurrenskraft.
Nya förhållanden har fått konsekvenser för den lokala arbetsplatsen 
och för enskilda individer, och ytterligare förändringar kan 
förväntas. Det som iakttas på lokal nivå är samtidigt del av ett 
generellt mönster. Myndigheter och arbetsmarknadens parter 
behöver således nyorientera sig och utveckla ny praxis och 
fungerande strukturer för den lokala nivån. 
Nedan sammanfattas arbetsmiljö- och hälsorelaterade effekter 
liksom arbetsrättsliga konsekvenser av att arbete flexibiliseras och 
gränser luckras upp.
• Begreppen arbetstagare och arbetsgivare i juridisk mening 
kan behöva en översyn. Det är inte längre entydigt vem som är 
arbetsgivare, och det behöver inte finnas  någon gemensam eller 
avgränsad arbetsmilj ö. Då väcks frågor om hur arbetsmiljöansvar  32ska fördelas och tillämpas. Det är också oklart var gränsen går för 
arbetsgivares ansvar om arbetstagare arbetar utanför arbetstid och 
på andra självvalda ställen än på jobbet. 
• Det är särskilt viktigt att säkerställa att organisatoriska, 
administrativa, arbetsrättsliga och fackliga strukturer är 
utformade för att inkludera arbete som avviker från normen om 
tillsvidareanställning på heltid.
• I dag kan personer med olika grad av permanens och lång-
siktighet i relationen till en arbetsgivare arbeta tillsammans 
på arbetsplatser. Detta kan orsaka spänningar och komplicera 
arbetsgivarens arbetsmiljöarbete [31] på sätt som behöver hanteras. 
• Kompetensutveckling som ombesörjs av arbetsgivare bygger i 
mycket på ett system där arbetstagare förväntas finnas kvar i 
organisationen på längre sikt. Vem som har incitament att ansvara 
för och investera i livslångt lärande blir en viktig fråga för det 
digitaliserade arbetslivet.
• Det saknas formella och tydligt kommunicerade riktlinjer för de 
nya villkor som användning av digital teknik medför (framförallt 
när det gäller möjligheten som digitaliseringen innebär att 
arbeta var, när och hur mycket som helst). På central nivå 
behövs riktlinjer om vilka förväntningar arbetsgivare kan ha på 
arbetstagares digitala tillgänglighet utanför ordinarie arbetstid 
(till exempel att läsa och besvara mejl). Utifrån sådana riktlinjer 
behöver arbetsgivare lokalt på arbetsplatser formulera och 
kommunicera sina förväntningar. 
• Kortsiktiga tidshorisonter och kronisk arbetsotrygghet till följd av 
tidsbegränsade ” gig” kan skapa långsiktig stress hos arbetstagare 
och utgör därigenom ett potentiellt problem. 
Individualiserad men social organisering
Det digitaliserade arbetslivets organisering kan beskrivas som 
på samma gång individualiserad och social. Individualiseringen 
och den sociala organiseringen har arbetsmiljörelaterade 
konsekvenser, såväl var och en för sig som i kombination. Genom den 
individualiserade organiseringen får individen ett ökat ansvar för 
sin egen anställningsbarhet och arbetstrygghet. Var och en förväntas 
förvalta sitt pund, vara sin egen lyckas smed och agera projektledare 
för sin karriär. För anställningsbarheten kan socialt nätverk, social 
förmåga och digitalt rykte ha större betydelse än formella meriter. 
Förutsättningarna för att på dessa premisser göra karriär varierar 
alltså med tillgången till nätverk och positionen i en organisation, en 
bransch och ett yrke – faktorer som i sin tur relaterar till kön, klass, 
etnicitet och ålder.  33I den sociala organiseringen ingår att tillgängliggöra sitt personliga 
jag, till exempel genom sociala nätverk på internet. En följd av detta 
är att individen blir synlig i fler rumsliga och tidsmässiga kontexter 
än tidigare, och synligheten och den sociala uppkopplingen mot den 
professionella sfären innebär att arbetet blir mer mentalt närvarande 
också i situationer som inte tidigare tillhört arbetssfären. I dag finns 
för lite kunskap om konsekvenserna av denna förändring, liksom 
om hur man ska hantera de problem som kan uppstå.
Nedanstående villkor och behov kan uppstå i arbetslivet som en 
följd av kombinationen individualiserad och social organisering.
• Det kan vara svårt att koordinera individuella arbetsinsatser 
i ett arbetsliv där allt fler, utifrån egna förutsättningar, kan 
vara flexibla med när, var och hur de utför arbete, samtidigt 
som arbete i hög grad bygger på samarbete. Arbetstagare 
förväntas planera och prioritera sina egna arbetsuppgifter 
men också samordna dessa mot andras insatser, vilket innebär 
en grund för rollkonflikter och stressreaktioner som behöver 
uppmärksammas.
• I dag kombineras egenstyrd flexibilitet med känslan av att 
ständigt behöva vara tillgänglig för kollegerna för att inte vara 
den som fördröjer arbetet, och det kan bli en källa till stress. Från 
ledningssynvinkel blir det viktigt att utforma arbetet och ta fram 
riktlinjer för detta så att det går att förena individuell flexibilitet 
med samordning.
• Aktivitetsbaserade kontorslösningar gör arbetstagare mer synliga 
och tillgängliga för varandra. Arbetsmiljöarbete som rör digitala 
verktyg och fysiska arbetsplatser behöver därför inriktas på att 
förebygga kognitiv stress och känslomässig utmattning [30]. 
• Organiseringen av samarbete, samverkan och kommunikation 
kan bidra till att arbetsuppgifterna inte hinns med under 
arbetstid. I det gränslösa arbetslivet har arbetstagare dock 
allt större möjligheter att regelbundet ta med sig arbetet, inte 
bara hem utan också till andra ställen, för att få gjort sina 
dagliga arbetsuppgifter. Fenomenet är inte nytt men ökar 
sannolikt genom digitaliseringens effekter på kommunikation 
och samverkan. Detta är en utveckling som kan kräva både 
generella riktlinjer och lokala överenskommelser för att undvika 
arbetsrelaterad ohälsa till följd av att arbetstagare arbetar för 
mycket. 34REFERENSER
[1] Allvin, M., Aronsson, G., Hagström, T., Johansson, G. & 
Lundberg, U. (2006) Gränslöst arbete - Socialpsykologiska perspektiv på 
det nya arbetslivet . Malmö: Liber.
[2] Allvin, M., Mellner, C., Movitz, F. och Aronsson, G. (2012) 
Den utbredda flexibiliteten Ett försök att beräkna förekomsten av 
lågreglerade arbetsvillkor. Arbetsmarknad & Arbetsliv,  18, 9-24.
[3] Kelliher, C. & Anderson, D. (2010) Doing more with less? Flexible 
working practices and the intensification of work. Human Relations , 
63, 83-106.
[4] Paulsen, R. (2010) Arbetssamhället - hur arbetet överlevde teknologin . 
Malmö: Gleerups Utbildning AB.
[5] Trygg, K. (2014) Arbetets geografi - Kunskapsarbetets organisation 
och utförande i tidrummet . Stockholms universitet: Kulturgeografiska 
institutionen.
[6] SCB (Statistiska centralbyrån) (2012) Levnadsförhållanden rapport 
126, Arbetstider och arbetsmiljö 2010–2011.
[7] Unionen (2009) Fria eller förvirrade – En studie av tjänstemännens 
gränslösa arbetssituation. Stockholm: Unionen.
[8] Siegert, S. (2015)  Enacting Boundaries through Social Technologies: 
The Dance between Work and Private Life . Stockholm: Stockholms 
universitet, företagsekonomiska institutionen.
[9] Hanson, M. (2004). Det flexibla arbetets villkor - om självförvaltandets 
kompetens . Avhandling. Stockholm: Stockholms Universitet, 
Pedagogiska institutionen.
[10] Rosengren, C. (2009) Arbetstidens symbolvärde: om historisk 
kontinuitet och förändring i synen på arbetstid samt normers inverkan på 
arbetstidens gestaltning . Doktorsavhandling, KTH. Stockholm.
[11] Garsten, C., Lindvert, J. & Thedvall, R. (2011) Introduktion: Den 
nya arbetsmarknaden. I Garsten, C., Lindvert, J. & Thedvall, R. (red.) 
Arbetets marknad. Arbetsmarknadens nya organisering.  Malmö: Liber.
[12] Karlsson, J.C. (2006) Bra och dålig flexibilitet – en 
litteraturöversikt. Arbetsmarknad & Arbetsliv , 12, 135-146.
[13] Kalleberg, A.L. (2003) Flexible Firms and Labor Market 
Segmentation: Effects of Workplace Restructuring on Jobs and 
Workers. Work and Occupations , 30, 154-175. 35[14] Larsson, M. (2014) Anställningsformer år 2014. Fast och tidsbegränsat 
anställda efter klass och kön 1990-2014 . LOs Arbetslivsenhet. (Siffror 
baserade på SCB:s AKU).
[15] Huws, U. och Joyce, S. (2016d), Size of Sweden’s ‘Gig Economy’ 
revealed for the first time. Foundation for European Progressive Studies . 
Publicerad 2016-03-16, hämtad 2017-07-24. Material tillgängligt 
http:/ /www.feps-europe.eu/assets/3f853cec-1358-4fb4-9552-
274b55e05ecf/crowd-working-survey-swedenpdf.pdf  Unionen (2016), 
Plattformsekonomin och den svenska partsmodellen.
[16] SOU 2017:24 (2017) Ett arbetsliv i förändring – hur påverkas ansvaret 
för arbetsmiljön?
[17] Rovira, R. (2017) Hemmajobb upplevs som hot. Kollega . h t t p : //
www.kollega.se/hemmajobb-upplevs-som-hot  hämtad 2017-07-23, 
publicerad 2017-01-25.
[18] Grönlund, A. (2009) Flexibilitet, jämställdhet och välfärd – 
2000-talets gordiska knut? Underlagsrapport till EU-konferensen 
”What does gender equality mean for economic growth and 
employment?” Swedish Presidency of the European Union, 
Stockholm 15-16 oktober 2009. 
[19] Zeytinoglu, I.U. & Muteshi, J.K. (2000) Gender, Race and Class 
Dimensions of Nonstandard Work. Relations industrielles/Industrial 
Relations , 55, 133-167.
[20] Aronsson, G., Gustafsson, K., & Dallner, M. (2002) Work 
environment and health in different types of temporary jobs. 
European Journal of Work and Organizational Psychology,  11, 151–175.
[21] Gillberg, N. (2014) Uppmärksamhetssamhället . Lund: 
Studentlitteratur.
[22] Furusten, S. (2004) Expertise and Employability in Management 
Consulting. I: Garsten, C. & Jacobsson, K. (red.) Learning to be 
Employable. New Agendas on Work, Responsibility and Learning in a 
Globalizing World . 231-251, New York: Palgrave Macmillan. 
[23] Bolander, P . (2002) Anställningsbilder och rekryteringsbeslut . 
Avhandling. Stockholm: Ekonomiska Forskningsinstitutet vid 
Handelshögskolan i Stockholm. 
[24] Aronsson, G. (2015) Arbete – förbannelse eller livets mening, 
observationer och reflexioner. I Bergman, A.Ch., Gillberg, G. och 
Ivarsson, L. (red.), Tankar om arbete. 17 texter om arbete, arbetsliv och 
samhällsförändring , s. 16-37. 36[25] Ivarsson, L. (2014) Att förena passion med försörjning. En diskussion 
om hobby och arbete i det senmoderna samhället . Forskningsrapport. 
Karlstad University Studies, 2014:14.
[26] Petersson McIntyre, M. (2016) Att älska sitt jobb. Passion, entusiasm 
och nyliberal subjektivitet . Nordic Academic Press.
[27] Stockholms Handelskammare (2017) Sociala medier sållar bort fler 
vid rekrytering . Stockholms Handelskammares analys 2017-01. 
[28] Cross, R., Rebele, R. & Grant, A. (2016) Collaborative Overload. 
Harvard Business Review . Jan-feb., 74-79.
[29] Fjæstad, B. (2010) Bara “kvartstid” på kontor. Forskning & 
Framsteg . Publicerad 2010-06-07, hämtad 2017-07-24.
[30] Arbetsmiljöverket (2015) Digital arbetsmiljö. Rapport 2015:17 .
[31] Arman, R., Bergström, O. och Gillberg, N. (2015) Omställning i 
detaljhandeln . Stockholm: Handelns Utvecklingsråd.
[32] von Otter, C. (2004) Aktivt arbetsliv. Om dagens behov och 
framtidens möjligheter. Stockholm: Arbetslivsinstitutet.
[33] Gullstrand, D. och Brännemo, T. (2013) Jobbet alltid närvarande – 
en studie om tjänstemännens gränslösa arbetsliv.  Unionen.
[34] Jusek (2014) Det flexibla arbetslivet.  Rapport dec. 2014. 373. Strategier, gränskontroll 
och ledarskap i gränslöst 
arbete
Christin Mellner
Psykologiska institutionen
Stockholms universitet
I inledningskapitlet introducerades forskning ur ett gränsperspektiv. 
Detta kapitel ger en fördjupning med särskild tonvikt på gräns-
strategier, gränskontroll, livsbalans och ledarskap. Forskning med 
inriktning på arbetsmiljö och hälsa har av naturliga skäl mest varit 
inriktad på problem med gränslöst arbete. I kapitlet ligger dock 
fokus på att utifrån forskning beskriva både de specifika problemen, 
men även potentialen för utveckling, med det vi kallar gränslöst 
arbete. Avslutningsvis ger kapitlet en vägledning både för anställda 
och för chefer och ledarskap. 
INTEGRERA ELLER SEGMENTERA – TVÅ OLIKA GRÄNSSTRATEGIER
Forskning visar att det finns stora skillnader mellan människor i 
graden av identifiering med arbetets respektive privatlivets roller – 
mellan att vara arbetscentrerad eller familje- och privatlivscentrerad. 
Genom att använda olika gränsstrategier – segmentering och 
integrering – baserade på de roller man identitifierar sig med 
strävar individen efter att forma och upprätthålla sin arbets- och 
privatlivsroll. Detta så kallade gränsarbete fungerar som ett 
medel för individer att vara ”arbetscentrerade” eller ”familje- och 
privatlivscentrerade” [1]. Roller som en individ identifierar sig starkt 
med har visats vara mindre flexibla och genomträngliga än roller 
med svag identifiering [2, 3]. I det moderna arbetslivet där allt fler 
kombinerar arbete och familjeliv, i synnerhet i Sverige och övriga 
nordiska länder, kan man anta att en hög andel arbetstagare är så 
kallat dubbelcentrerade och identifierar sig starkt med både arbets- 
och familje- och privatlivsrollen. 
Gränsarbete med målet segmentering innebär att individen vill 
hålla isär arbete och privatliv. Integrering betyder att man i stället 
föredrar att blanda, eller smälta samman, sina olika roller inom 
arbete och privatliv. Det senare kan innebära att man till exempel 
arbetar under semesterledigheter, eller väljer en karriär som 
sammanfaller med ens fritidsintressen och privatliv. Individer som  38har ett integrerande förhållningssätt delar upp tillvaron mer efter 
sina egna behov, vilket i idealfallet skapar mindre friktion mellan 
sfärerna. Arbetet organiseras på ett sätt så man tycker sig uppnå 
balans i relationen mellan arbetet och livet i övrigt. Typiskt för 
integreraren är att utnyttja och utveckla kombinationsmöjligheterna 
mellan arbetet och privatlivet. Integrerare sätter till exempel färre 
gränser kring arbetsrelaterad teknikanvändning hemma på fritiden, 
vilket kopplats till bättre förmåga att hantera krav och åtaganden 
i privatlivet och familjerollen [4], men även fler konflikter mellan 
arbete och privatliv [5]. 
Integrering kan i praktiken se helt olika ut för dem som lever 
ensamma och dem som har familj. För den senare gruppen 
kännetecknas integrering av mycket högre komplexitet och krav på 
struktur, och detta verkar kräva mer planering och tidsmedvetenhet 
vad gäller arbete, privatliv och umgänge. För dem som har familj 
och barn är tiderna styrande för arbetet. Det gränsarbete som krävs 
av parterna kan leda till konflikter där framförallt tidsbrist är den 
vanligaste förklaringen till upplevd konflikt mellan arbete och 
familje- och privatliv. 
I en studie av par framkom att gemensamt konstruerade gränser 
mellan och inom arbete och privatliv var ett sätt att minska 
konfliktytorna och komma överens om gränsdragningar [6]. 
Överenskommelser kunde bestå av en regel att man säger till i god 
tid om man måste jobba över eller arbeta hemifrån någon kväll 
under veckan eller något annat som avvek. Det kunde också vara 
överenskommelser om gemensamma aktiviteter såsom måltider.
Senare forskning beskriver olika blandformer av segmentering och 
integrering i hur individer med mycket frihet i arbetet på olika sätt 
använder möjligheterna att själva forma sitt arbete [7]. Ett exempel 
är så kallade ”cyclers” som uppvisar återkommande cykler av 
segmentering med starkt fokus på arbetsrollen, vilket sedan åtföljs 
av perioder med hög grad av integrering av arbete och privatliv. 
Sådana ”cyclers” återfinns till exempel inom säsongsbetonade yrken, 
exempelvis revisorer vilka arbetar intensivt i deklarationstider eller 
i samband med kvartalsredovisningar, åtföljt av perioder med mer 
av integrering och fokus på privatlivet (ibid). 
Sammanfattningsvis gör olika omständigheter, såsom olika 
krav och åtaganden i arbetet och privatlivet, att människor har 
varierande kontroll över tillvaron. De kan alltså inte alltid utöva sin 
önskade gränsstrategi, vilket innebär bristande överensstämmelse 
mellan önskad och utövad gränsstrategi, så kallad inkongruens.  39GRÄNSKONTROLL OCH TEKNIKER FÖR ATT DRA UPP GRÄNSER 
Graden av överensstämmelse mellan individens gränspreferenser 
och utövade gränsstrategi spelar roll för upplevelsen av gräns-
kontroll [8], som är den psykologiska upplevelsen och tolkningen 
av graden av kontroll som en individ har över sin gränsmiljö [1]. 
Gränser kan vara beteendemässiga och fysiska, och kan exempelvis 
innebära att man inte läser arbetsrelaterad e-post utanför ordinarie 
arbetstid på annan plats än jobbet eller att man ska kunna vara 
helt borta från arbetet under ledig tid, till exempel på semestern. 
Gränserna kan också vara psykologiska, såsom att mentalt kunna 
släppa tankar på arbetet under ledig tid och ägna sig åt familjeliv, 
partner, vänner eller sig själv.
Det finns många exempel på strategier och tekniker för avgränsning 
och gränskontroll [9, 10] och vi ska här ge exempel på hur 
människor med gränslösa arbetsvillkor skapar gränskontroll. 
Segmenterings- och integreringsstrategierna kan sägas bäras upp av 
olika tekniker för gränssättning och gränsmarkeringar, vilka syftar 
till att skapa gränskontroll. Segmenterare tillämpar främst sådana 
tekniker inom den bestämda arbetstiden och på arbetsplatsen. 
Integrerare befinner sig under sin dag mycket oftare i gränslandet 
mellan arbets- och privatsfären och har därför ett större behov av 
tekniker och gränsmarkeringar. 
De vanligaste avgränsningsteknikerna anknyter till traditionella 
uppdelningar av tid och rum, det vill säga att vissa tider och platser 
avsätts för antingen arbete eller privatlivsaktiviteter. Exempelvis 
kan man undvika att arbeta på kvällar eller helger, stänga av 
arbetsmobilen under vissa tider, ha en speciell plats eller ett rum i 
eller utanför hemmet som bara nyttjas för arbete, eller ha arbetsfria 
utrymmen såsom köket eller sängkammaren. Gränsen mellan dessa 
tider och platser blir därmed gränsen mellan arbete och icke-arbete. 
Även tekniken i sig kan användas för att markera olika sfärer. Den 
bärbara jobbdatorn markerar då arbetstid och plats för arbete. 
Ytterligare exempel är att ha olika mobiler för arbetet och privatlivet, 
och att bara i undantagsfall kolla sina jobbmejl på fritiden som vid 
projektavslut eller viktiga deadlines. Man kan också avskärma sig 
för att ”få tid till ens egentliga jobb” och minska risken att ”ätas 
upp” av möten genom att boka möten med sig själv i företagets 
elektroniska, gemensamma kalender. Men tekniken tappar kraft 
som avskiljare eftersom både arbete och privatliv är integrerade i 
den smarta telefonen. Arbetssfären och andra livssfärer kan vara 
fysiskt separerade men är ändå bara ett knapptryck ifrån varandra. 
Vissa individer tycks använda kontrasterande aktiviteter för att 
hantera mental oönskad överspridning, främst från arbetet in i  40privatlivssfären. Det är en teknik som används av dem som har 
svårt att koppla bort krav och tankar på arbetet när de är hemma 
eller med familjen. Arbetet finns kvar i huvudet vare sig de vill 
eller inte. Lösningen blir då att ägna sig åt någon annan aktivitet 
för att ”störa ut” tankarna på arbetet, exempelvis hård fysisk 
träning, att sjunga i kör eller avslappningsövningar såsom yoga och 
mindfulness. 
En ytterligare teknik för att frigöra sig mentalt från arbetet är att 
lägga in sociala aktiviteter som tvingar en att göra avbrott. Exempel 
på detta är att boka in middagar med vänner en viss dag i veckan, 
oavsett om man egentligen inte har tid eller är för trött. Andra 
sådana aktiviteter är gemensamma eftermiddagspromenader, 
joggingturer eller biobesök. Det etablerade sociala trycket hjälper 
därmed till att bryta av arbetet. Vi återkommer till dessa frågor 
i kapitel 4 ”Flexibla och gränslösa arbetstider – konsekvenser för 
återhämtning och hälsa” av Göran Kecklund där återhämtning är 
ett huvudtema.
Genom olika tekniker kan alltså individen skaffa sig gränskontroll, 
vilket visat sig ha positiva effekter såsom god livsbalans [10] och att 
kunna släppa tanka på arbetet under fritiden [11]. Det leder även till 
att anställda i lägre grad vill sluta sitt arbete samt att de upplever 
lägre nivåer av depression [12].
Inkongruens mellan ens önskade och utövade gränsstrategi 
sammanhänger med hög grad av konflikt mellan arbete och 
privatliv, särskilt bland de som föredrar segmentering men 
praktiserar integrering [8], men det gäller intressant nog även i 
viss mån för de som föredrar integrering. Det tyder på att utövad 
integrering är problematisk i sig på så sätt att det kan bli ”för 
mycket” även för de som föredrar denna strategi. Gränskontroll 
mildrar dock den upplevda konflikten mellan arbete och privat-
liv för båda grupperna, och i synnerhet för de som föredrar 
segmentering men av olika skäl ändå praktiserar integrering [8]. 
LEDARSKAP OCH MEDARBETARSKAP I GRÄNSLÖST ARBETE
Gränssättning och gränskontroll för att uppnå önskad kongruens 
handlar i stor utsträckning om ett samspel med omgivningen. På 
arbetsplatsen handlar det främst hur de egna gränspreferenserna 
förhåller sig till organisationens behov och till arbetsplatsens 
normer. Chefer har på de flesta arbetsplatser en heterogen skara av 
medarbetare med en mängd olika gränspreferenser, strategier och 
krav i såväl arbetet som privatlivet. Vissa medarbetare besvarar 
arbetsrelaterad e-post oberoende av vilken dag eller tid det är  41medan andra har strikta gränser för när de är tillgängliga och det 
kan vara svårt att veta när de kommer att svara. 
Arbetsplatsnormer kan bedömas ur ett arbetsmiljöperspektiv. Det 
finns observationer om att så kallade ”always on”-normer eller 
”anytime – anywhere”-normer breder ut sig [13]. Det betyder en 
kultur där medarbetare förväntas vara konstant uppkopplade och 
tillgängliga i arbetsfrågor utanför ordinarie arbetstid, vilket kan 
resultera i långa arbetsdagar och arbetsveckor samt ett splittrat 
arbetsmönster över dygnet och veckan med negativ konsekvens för 
balansen mellan arbete och privatliv [11, 14]. 
Genom dialog mellan chef och medarbetare kan båda parter få 
fungerande överenskommelser kring gränserna mellan arbete 
och privatliv. Sådana överenskommelser behöver också vara 
kongruenta gentemot den anställdes närmaste utanför arbetet. För 
kongruens behövs medvetenhet om det egna arbetsåtagandet och 
arbetsinsatsen. Att kunna gränsförhandla och våga säga nej är en 
ny och nödvändig yrkeskompetens [10]. Andra aspekter i denna 
kompetens är att själv kunna avgöra när man är färdig med en 
uppgift, det vill säga när ett arbete har tillräckligt hög kvalitet, och 
att själv kunna organisera sin dag och sitt arbete effektivt samt veta 
var och när man utför ett arbete mest effektivt. 
Arbetsplatsnormerna bör stämma med individens preferenser. 
Det innebär inte att kongruens alltid är positivt i sig, utan det 
spelar även roll vilken typ av normer som gäller. Således har 
exempelvis normer kring tillgänglighet på fritiden kopplats till 
anställdas upplevelse av att arbetet invaderar privatlivet [15] och 
svårigheter att mentalt kunna släppa jobbet när man väl är ledig 
[11]. Arbetsplatsnormer som i stället stödjer segmentering förefaller 
till exempel öka de anställdas möjligheter att sätta gränser kring 
arbetsrelaterad teknikanvändning på fritiden och att släppa krav 
och tankar på arbetet under sin lediga tid [16], vilket i sin tur främjar 
sömnkvaliteten [17]. Hög överensstämmelse med en segmenterande 
norm bidrar till att minska stress och konflikten mellan arbete och 
privatliv medan arbetstillfredsställelsen ökar [18]. 
Chefen behöver därför aktivt skapa en kultur som stödjer tydliga 
gränsöverenskommelser och skapa villkor som möjliggör detta för 
medarbetarna. Ledarskapet är betydelsefullt för normbildningen 
genom rollen som förebild och modell. Det handlar om hur ledande 
personer själva agerar och lever och hur de bemöter andras behov 
av gränser mellan arbete och privatliv [19]. Ett första steg är därför 
att som ledare själv bli medveten om sina egna gränspreferenser 
och strategier. Det är en grund för att förstå hur man kan öka både  42sin egen och sina medarbetares gränskontroll. Ledare behöver även 
mer kunskap om enskilda medarbetares värderingar, rollidentiteter, 
gränspreferenser och strategier. Det handlar i hög grad om att 
skapa en kultur på arbetsplatsen där tillitsfulla relationer samt 
ärlig och tydlig kommunikation kan utvecklas, i kombination med 
behovsstyrda avstämningsmöten med medarbetare. På dessa möten 
kan man gå igenom arbetsuppdrag och uppgifter samt villkor i 
arbetet och privatlivet som främjar respektive hindrar en fungerande 
gränssättning. Diskussionen kan utgå från enskilda medarbetares 
gränspreferenser och från hur arbetsgivaren kan stödja medarbetares 
olika behov för att öka sin gränskontroll. Ledaren behöver vara 
lyhörd och medkännande på ett sätt som är både individ- och 
situationsanpassat samt tydlig vad gäller såväl förväntningar som 
återkoppling på utfört arbete. Ledaren ska också ge medarbetare 
socialt stöd vid behov [10]. Det kan handla om att medarbetare 
uppmuntras till att lyfta problem i arbetet, exempelvis för hög 
belastning, eller själva i högre grad kan avgöra om de ska vara 
tillgängliga i arbetsfrågor på fritiden, och i så fall när och hur ofta. 
Sådana önskemål eller behov bör mötas såväl emotionellt som rent 
konkret, till exempel i form av utökade resurser eller avlastning och 
omprioritering av uppgifter vid hög belastning. I rollen som ledare 
blir det därmed allt viktigare att inom ramen för verksamhetens 
behov kunna leda medarbetare med skilda preferenser, behov och 
strategier när det gäller gränser och gränshantering.
Tids- och rumsöverskridande teknik har öppnat för det så kallade 
gränslösa arbetet, som  har en potential för att öka individens kontroll 
över sin arbetstid och sina arbetsvillkor. Människor får större 
möjligheter att själva bestämma när de ska börja och sluta sitt arbete 
under dagen samt när de ska ta raster, lediga dagar och semester 
[20], och de får ökad kontroll över om de ska jobba extra eller övertid 
och i så fall när och hur mycket [21]. Men det gränslösa arbetet kan 
också medföra en ”always on”- eller ”anytime – anywhere”-kultur och 
normer som anger att medarbetare ska vara konstant uppkopplade 
och tillgängliga i arbetsfrågor utanför ordinarie arbetstid [13]. Detta 
kan få negativa konsekvenser för balansen mellan arbetsliv och 
privatliv [14].  Tekniken i sig är dock i regel inte problemet, utan hur 
den används.
Det moderna gränslösa arbetet kan alltså leda till bättre arbetsvillkor 
och högre effektivitet, och en fungerande uppdragsdialog 
mellan chefer och medarbetare som resulterar i tydliga gräns-
överenskommelser kan öka denna potential. För den enskilda  43arbetstagaren är gränssättningskompetens en ny yrkeskompetens 
som ökar individens möjligheter till gränskontroll [8],  vilket är en 
viktig faktor för att finna balans mellan arbete och privatliv [1, 10, 
12] samt för att kunna släppa krav och tankar på arbetet under ledig 
tid [11].  
Nedan finns stöd för arbetet med att utveckla medarbetar- och 
ledarskap i gränslösa arbetssituationer. 
Att tänka på som medarbetare i gränslöst arbete
Medarbetare får här några allmänna råd som har särskild relevans 
för gränslöst arbete: 
• Fokusera på dina huvuduppgifter och arbeta med tydliga 
prioriteringar.
• Lyft problem i arbetet, säg ifrån vid för hög belastning, skapa 
tydlighet och kongruens kring överenskommen arbetstid.
• Gör en lista över dina viktigaste mål och uppgifter i arbetet för 
året och för månaden, och eventuellt även för varje vecka och 
arbetsdag.
• Analysera hur din jobbuppkoppling på fritiden går ihop med 
överenskommelser om tillgänglighet, och fatta genomtänkta 
beslut om när du ska vara tillgänglig.
• Sätt och tillämpa tidsgränser för hur ofta och länge du arbetar 
utanför ordinarie arbetstid, t.ex. vardagkvällar hemifrån.
Att tänka på som ledare för gränslöst arbete 
Ledare får här några råd som har särskilt fokus på gränslöst arbete:
• Tydliggör övergripande verksamhetsmål samt målen för enskilda 
medarbetare. 
• Var medveten om att du är en förebild och att det är hur du 
själv agerar, inte vad du säger, som skapar normerna och 
förväntningarna på arbetsplatsen. 
• Ge medarbetare reellt inflytande över viktiga beslut som rör 
deras arbete.
• Hjälp medarbetare att prioritera bland uppgifter när det behövs, 
ge avlastning vid hög belastning och fördela om arbetsuppgifter 
mellan medarbetare. 
• Ge tydlig återkoppling på utfört arbete med fokus på vad som är 
positivt och hur det som fungerat mindre bra kan förbättras. 44• Ha behovsstyrda avstämningar med medarbetare med fokus på 
ömsesidiga förväntningar på varandra och löpande uppföljning 
av arbetsprocessen. 
• Organisera arbetet så att arbetsbelastningen hamnar inom ramen 
för vad som är rimligt under ordinarie arbetstid.
• Mejla inte medarbetare utanför ordinarie arbetstid, såsom på 
vardagkvällar, helger eller semester. (Om du själv jobbar då kan 
du använda tekniken för att ställa in tiden när dina mejl ska 
skickas vidare.)
• Diskutera normerna för nåbarhet och tillgänglighet, vad som är 
avgörande för verksamheten respektive för medarbetarnas behov 
av ostörd fritid. Ta tillsammans med medarbetarna fram rutiner 
och riktlinjer som stödjer gemensamma gränsstrategier. Använd 
roterande tillgänglighetssystem om det behövs. 
• Använd medarbetarsamtal för att diskutera vad som  
främjar respektive hindrar välfungerande gränssättning 
och gränskontroll samt vilken typ av stöd som individuella 
medarbetare kan behöva från arbetsgivaren.
REFERENSER 
[1] Kossek EE, Ruderman MN, Braddy PW, Hannum KM. Work-
nonwork boundary management profiles: A person-centered 
approach. Journal of Vocational Behavior. 2006;81:112-128.
[2] Ashforth BE, Kreiner GE, Fugate M. All in a day’s work. 
Boundaries and micro role transitions. Academy of Management 
Review . 2000;25(3):472-291.
[3] Winkel D, Clayton RW. Transitioning between work and family 
roles as a function of boundary flexibility and role salience. Journal of 
Vocational Behavior . 2006;76:336-343.
[4] Derks D, Bakker AB, Peters P , van Wingerden P . Work-related 
smartphone use, work-family conflict and family role performance: 
The role of segmentation preference. Human Relations .2016; 
69(5):1045-1068. 
[5] Olson-Buchanan JB, Boswell BR. Blurring boundaries: Correlates 
o integration and segmentation between work and nonwork. Journal 
of Vocational Behavior.  2006;68:432-445.
[6] Mellner C, Baltzer M. Borders and balance: A qualitative study 
of boundary management and work-life balance among dual-earner 
couples in Sweden. 2017:under arbete. 45[7] Kossek EE. Managing work-life boundaries in the digital age. 
Organizational Dynamics . 2016;45:258-270.
[8] Mellner C, Peters P , Toivanen S. Individual perceptions of 
boundary control mitigate the effect of incongruence between 
workers’ preferred work/non-work boundaries and their enacted 
boundary management on work-life conflict. 2017:under granskning.
[9] Kreiner GE, Hollensbe EC, Sheep ML. Balancing borders and 
bridges: Negotiating the work-home interface via boundary work 
tactics. Academy of Management Journal . 2009;52:704-730.
[10] Mellner C, Aronsson G, Kecklund G. Boundary management 
preferences, boundary control and work-life balance among full-time 
employed professionals in knowledge-intensive, flexible work. Nordic 
Journal of Working Life Studies . 2014;4(4):1-17. 
[11] Mellner C. After-hours availability expectations, work-related 
smartphone use during leisure, and psychological detachment: The 
moderating role of boundary control. International Journal of Workplace 
Health Management.  2016;9(2):146-164. 
[12] Kossek EE, Lautsch BA, Eaton SC. Telecommuting, control and 
boundary management: Correlates of policy use and practice, job 
control, and work-family effectiveness . Journal of Vocational Behavior . 
2006;68 :3 47- 367.
[13] Wajcman J, Bittman M, Brown J. Families without borders: 
Mobile phones, connectedness and work-home divisions. Sociology . 
2008;40(4):635-652.
[14] Kok G, Gurabardhi Z, Gottlieb NH, Zijlstra FRH. Influencing 
organizations to promote health: Applying stakeholder theory. Health 
Education and Behavior.  2015;42(1):123-132. 
[15] Derks D, van Duin D, Tims M, Bakker AB. Smartphone use and 
work-home interference: The moderating role of social norms and 
employee work engagement. Journal of Occupational and Organizational 
Psychology . 2015;88:155-177.
[16] Park YA, Fritz C, Jex SM. Relationships between work-home 
segmentation and psychological detachment from work: The role of 
communication technology use at home. Journal of Occupational Health 
Psychology . 2011,16(4):457-467.
[17] Barber LK, Jenkins JD. Examining work-home boundary 
management, psychological detachment and sleep. Stress & Health . 
2013;30:259-264. 46[18] Kreiner GE. Consequences of work-home segmentation 
or integration: a person-environment fit perspective. Journal of 
Organizational Behaviour . 2006; 27:485 - 507.
[19] Hammer L, Kossek EE, Yragui G, Bodner T, Hansen G. 
Development andvalidation of a multi-dimensional scale of family 
supportive supervisor behaviors. Journal of Management.  2009;35:837-
856.
[20] Costa G, Åkerstedt T, Nachreiner F, Baltieri F, Carvalhais J, 
Folkard S, et al. Flexible working hours, health, and well-being in 
Europe: some considerations from a SALTSA project. Chronobiology 
International . 2004;21:831-44.
[21] Nijp HH, Beckers DGJ, Geurts SAE, Tucker P , Kompier MAJ. 
Systematic review on the association between employee worktime 
control and work–non-work balance, health and well-being, and job-
related outcomes. Scandinavian Journal of Work, Environment & Health. 
2012;38(4):299-313. 474. Flexibla och gränslösa 
arbetstider – konsekvenser 
för återhämtning och hälsa
Göran Kecklund
Stressforskningsinstitutet  
Arbetstider sätter ofta ramarna för övrigt liv och är en viktig 
bestämningsfaktor för umgänget med familj och vänner och 
möjligheterna att engagera sig i olika fritidssysslor. Men arbetstider 
kan också påverka arbetstagarens hälsa och välbefinnande, och här 
anses återhämtning spela en central roll. Gränslöst arbete innebär 
att arbete kan utföras på arbetsplatsen, i hemmet eller någon 
annanstans och på nästan vilka tider som helst. Arbetet behöver inte 
längre utföras under traditionell dagtid mellan måndag och fredag, 
utan arbetstiderna kan i stället variera från dag till dag och vecka 
till vecka. Är arbetsbelastningen hög kan arbetsdagarna bli långa 
och den anställde måste kanske arbeta hemifrån på helgen eller 
kvällen. Men det är också möjligt att förkorta arbetsdagen eller ta 
ledigt en vardag om arbetsbelastningen medger en kort arbetsvecka. 
Flexibla arbetstider förekommer även bland yrkesgrupper som 
har reglerade arbetstider, till exempel personal som arbetar inom 
vård, omsorg och transport. Dessa grupper arbetar i allmänhet 
skift och här handlar flexibiliteten om att anpassa arbetstiderna 
till verksamhetens bemanningsbehov. Den senaste svenska 
arbetsmiljöundersökningen visade att 27 procent har relativt fria 
arbetstider. Den vanligaste formen av flexibel arbetstid är flextid 
(38 procent), samtidigt som det finns en stor grupp (36 procent) 
på arbetsmarknaden som rapporterar att de inte kan påverka sina 
arbetstider [1].
Syftet med detta kapitel är att sammanfatta kunskapsläget om 
flexibla och gränslösa arbetstider i relation till återhämtning samt att 
diskutera konsekvenser av att arbetstagaren får mer oförutsägbara 
och varierande arbetstider, men också mer inflytande över 
arbetstiden.
VAD ÄR ÅTERHÄMTNING?
Arbetstider och arbetsbelastning har stor betydelse för arbetstagares 
återhämtning. För att kunna hantera perioder med hög stress och  48belastande arbetstidsscheman är det viktigt att ha bra återhämtning. 
Ur ett biologiskt stressperspektiv handlar återhämtning om att 
återställa den fysiologiska aktivering som drivits upp under 
arbetsdagen till ursprungsnivån. Återhämtning handlar alltså 
om att varva ned och stänga av den fysiologiska aktivering som 
kännetecknar stress och hög arbetsbelastning. Hög arbetsbelastning 
som innebär att man ständigt tänker på arbetet på fritiden kan 
förhindra återhämtning och leda till förhöjda stressnivåer även 
på kvällstid och under sömnen [4].  En långvarig obalans mellan 
belastning och återhämtning kan leda till kronisk stress, vilket i sin 
tur på sikt kan leda till ohälsa [2]. När det gäller sambandet mellan 
återhämtning och hälsa har de flesta undersökningar studerat 
självrapporterade hälsobesvär. Det finns dock en finsk studie som 
visade att subjektiv otillräcklig återhämtning under helgen ökade 
risken att drabbas av hjärtsjukdom [3]. Men även kortvarig obalans 
mellan belastning och återhämtning kan få negativa konsekvenser 
i form av ökad trötthet, vilket kan öka risken för olyckor och fel och 
misstag i arbetet samt försämra den kognitiva prestationsförmågan. 
Till exempel blir det svårare att fatta beslut och lösa problem om 
man är trött [4, 5].
Återhämtningsbehovet bestäms till stor del av den belastning som 
arbetstagaren utsätts för, både från arbetet och från privatlivet. Om 
belastningen är låg och arbetstagaren frisk räcker förmodligen 16 
timmars ledighet för att återhämta sig inför nästa arbetspass. Är 
belastningen högre kan 16 timmar vara något kort och det finns en 
risk att arbetstagaren inte hinner återhämta sig. Om arbetstagaren 
är utvilad när arbetsperioden börjar finns det förmodligen inga 
risker med att ha ett mindre återhämtningsunderskott under en 
arbetsvecka, annat än att man kan känna sig trött på arbetet och 
fritiden. Några enstaka veckor i följd med otillräcklig återhämtning 
är sannolikt inte särskilt skadligt för hälsan, utan risken för ohälsa 
uppstår snarare när bristen på återhämtning pågår vecka efter vecka 
och månad efter månad. 
Återhämtning kan delas in i fyra kategorier: 
• raster och pauser under arbetet
• passiv återhämtning
• aktiv återhämtning
• sömn. 
Utanför arbetet handlar återhämtning om olika aktiviteter som 
stöttar nedvarvning och är stimulerande och ger energi samt 
om sömn [5]. Aktiviteter såsom hushållsarbete och kravfyllda  49aktiviteter anses inte ge någon återhämtning utan är belastande 
och leder snarare till att den fysiologiska aktiveringsnivån stannar 
på en hög nivå. Att vara passiv eller välja lågansträngande 
aktiviteter, till exempel slöa på soffan, koppla av och titta på tv, 
kan underlätta nedvarvning men reducerar inte nödvändigtvis 
tröttheten. Det är också tveksamt om passiva aktiviteter är en 
effektiv återhämtningsstrategi [4]. Det finns dock stöd för att 
lågansträngande, lite tråkiga aktiviteter precis före sänggåendet kan 
underlätta bra sömn och därigenom ha en positiv indirekt effekt på 
återhämtningen. 
Det finns mer stöd för att aktiv återhämtning, till exempel fysisk 
träning, socialt umgänge, hobbys och andra kreativa uppgifter, 
kan underlätta återhämtningen. Aktiv återhämtning gör det också 
lättare att släppa tankarna på arbetet. En förutsättning är att 
aktiviteten i fråga upplevs som stimulerande och inte är förenad 
med alltför höga krav [4].
Ur ett hälsoperspektiv anses sömn ha stor betydelse för åter-
hämtningen. För lite eller störd sömn hindrar de uppbyggande och 
reparerande biologiska processerna som ska kompensera för det 
biologiska slitaget under den vakna perioden på dygnet [5]. Kronisk 
sömnbrist eller andra sömnstörningar ökar risken att drabbas av 
allvarliga sjukdomar såsom depression och hjärtsjukdom, olyckor 
och felhandlingar i arbetet. 
FLEXIBLA OCH GRÄNSLÖSA ARBETSTIDER
Flexibla arbetstider är ett komplext begrepp som grovt sätt kan 
delas upp i två kategorier:
• flexibilitet utifrån verksamhetens behov
• flexibilitet där arbetstagaren får möjlighet att själv bestämma 
över, eller påverka, sina arbetstider.
Behovet av att införa flexibla arbetstider har ofta en tydlig koppling 
till produktions- eller verksamhetskrav och hög arbetsintensitet. 
Ett motiv för att införa flexibla arbetstider kan också vara att töja 
på bestämmelser och avtal som reglerar arbetstidens förläggning, 
för att möjliggöra mer oförutsägbara och variabla arbetstider [6]. 
Därmed blir gränsen mellan arbete och fritid otydligare, vilket kan 
göra det svårare att planera återhämtning. Men flexibla arbetstider 
kan också handla om att individualisera arbetstiden för att göra 
det lättare att kombinera arbete med övrigt liv, det vill säga öka 
individens egen kontroll över sina arbetstider. 50Flexibla arbetstider utifrån verksamhetens behov: vanligt vid skiftarbete
Att anpassa arbetstiderna till verksamhetens bemanningsbehov 
är en central faktor inom arbetsorganisation. Inom industrin är 
produktionskraven ofta ganska jämna över dygnet och det behövs 
ofta ungefär lika många skiftarbetare på natten som på dagen samt 
på helgen som på vardagar. Då fungerar regelbundna, rullande 
skiftscheman bra. Men sådana scheman är ofta inte optimala för 
verksamheter som har en tydlig variation över dygnet när det 
gäller behovet av personal. Inom till exempel lokaltrafik varierar 
produktionskraven kraftigt över dygnet: det finns två tydliga toppar 
– en under morgonrusningen och en under eftermiddagsrusningen 
– och däremellan är behovet av förare betydligt lägre. 
Förarbehovet är som lägst under natten då samhällets resebehov 
är lågt. Så kallade delade turer är en vanlig schemakomponent i 
verksamhetsanpassade arbetstider, bland annat inom lokaltrafik, 
vilket innebär att föraren arbetar både under morgon- och 
eftermiddagsrusningen och har en lång ledighetsperiod mitt på 
dagen. Andra branscher kan också ha stora variationer över dygnet i 
bemanning, till exempel sjukvård och omsorg.
Verksamhetsanpassade skiftscheman är vanligt förekommande 
och innebär ofta kort framförhållning.  En representativ svensk 
undersökning visade att nästan 50 procent av skiftarbetarna 
endast kände till sina arbetstider för cirka en månad framåt i 
tiden [7]. Inom ramen för verksamhetens bemanningsbehov kan 
arbetstagarna få möjlighet att själva lägga sitt arbetstidsschema, 
och inom vård och omsorgssektorn kallas sådana scheman ofta för 
önskescheman. Önskescheman är dock ett missvisande begrepp 
eftersom det i praktiken är omöjligt att få alla sina arbetstidsval 
(önskningar) tillgodosedda. Det är däremot en styrka att 
arbetstagarna kan påverka sitt schema, vilket kan göra det lättare att 
kombinera arbete och fritid respektive familjeliv [8]. 
Att arbetstagarna själva kan planera sitt schema kan ha fördelar för 
återhämtningen. Det finns en studie av anställda vid ett callcenter, 
sjukvårdspersonal och poliser som själva kunde lägga sitt schema, 
och den visade att kvällsmänniskor i större utsträckning valde att 
arbeta på natten och kvällen i stället för dagtid [9]. Detta innebar 
att kvällsmänniskorna fick arbetstider som passade bättre med 
deras sömn- och vakenhetsrytm, vilket kan minska riskerna för 
olyckor och sjukdomar i samband med skiftarbete. En dansk 
interventionsstudie visade också att återhämtningsbehovet och 
förekomsten av sömnbesvär minskade när tre arbetsplatser 
införde skiftscheman där de anställda själva fick planera sina 
arbetstider [10]. Men det fanns skillnader mellan arbetsplatserna, 
och en av verksamheterna visade inga positiva effekter av  51verksamhetsanpassade arbetstider med ökat medarbetarinflytande 
över schemaläggningen. Förmodligen har villkoren för verksamhets-
anpassade arbetstider där personalen kan lägga sitt eget schema stor 
betydelse för utfallet.
En nackdel med flexibla arbetstidsmodeller och egen schemaläggning 
är bristande framförhållning, vilket många skiftarbetare tycker 
är ett stort besvär och något som minskar möjligheten att planera 
sin fritid [7]. Ett annat problem med flexibla arbetstidsmodeller 
kan vara att personalen inte kommer överens och att det uppstår 
konflikter i arbetsgruppen [9]. Det har också rapporterats att vissa 
chefer inte accepterar att de anställda får större makt över sina egna 
scheman och i stället lägger ett ”skuggschema” , vilket innebär att 
skiftarbetarna i praktiken har ett fast, rullande schema med små 
möjligheter att påverka sina arbetstider. Det finns också en risk att 
skiftarbetarna prioriterar sociala behov och långa ledigheter, vilket 
innebär att arbetstiderna kan bli mycket komprimerade och till 
exempel innehålla många arbetsdagar i följd och långa arbetspass 
[11]. 
Flexibla arbetstider utifrån individens behov: är det bra att kunna påverka 
sina arbetstider?
Flexibla arbetstider kan också förekomma utifrån arbetstagarens 
perspektiv och det handlar då om att kunna påverka vilken tid 
arbetsdagen börjar och slutar, hur långt arbetspasset ska vara och när 
man tar rast eller paus. Det handlar också om att själv få bestämma 
över sin semester och när man vill vara ledig, och att kunna ta ledigt 
några timmar under arbetspasset för att utföra privata ärenden [12]. 
Den vanligaste formen av individbaserad flexibel arbetstid kallas för 
flextid och handlar om att kunna påverka sin start- och sluttid under 
arbetsdagen inom vissa givna ramar. I praktiken innebär flextid 
ganska små möjligheter att påverka sina arbetstider, även om det kan 
vara värdefullt för till exempel småbarnsföräldrar att anpassa sin 
arbetstid till hämtning och lämning av barn på dagis. Individer som 
har oreglerad arbetstid, vilket ibland kallas för förtroendearbetstid, 
är den grupp som har störst möjligheter att påverka sina arbetstider. 
Den senaste arbetsmiljöundersökningen visade att relativt ”fria” 
arbetstider är vanligt förekommande (27 procent) även om det 
förefaller saknas statistik på exakt hur många som har oreglerad 
arbetstid eller helt gränslösa arbetstider. 
I en färsk rapport från TCO analyseras arbetskraftsundersökningens 
data om förekomst av övertid [13], bland annat andelen som arbetat 
övertid utan ersättning, vilket antagligen kan betraktas som en hyfsat  52tillförlitlig indikator på hur många som har oreglerad arbetstid. 
TCO fann att ungefär 4 procent hade arbetat övertid utan ersättning 
[13]. En annan svensk representativ enkätundersökning omfattande 
nästan 15 000 deltagare fann också att 4 procent hade oreglerad 
arbetstid motsvarande förtroendearbetstid [12]. TCO-rapporten 
visade dock att andelen som arbetat övertid utan ersättning var 
betydligt högre i vissa tjänstemannagrupper, särskilt i privat sektor. 
Möjligheten att påverka sina arbetstider beror ofta på 
arbetsorganisatoriska faktorer och på om den anställde är 
bunden till att vara på arbetsplatsen för att utföra sitt arbete. 
En undersökning av Albrecht visade att skiftarbetare hade små 
möjligheter att påverka sina arbetstider, särskilt kvinnor som 
arbetade ständig natt [12]. Även anställda i kommunal verksamhet 
och landstingsverksamhet hade mindre möjligheter att påverka sina 
arbetstider jämfört med anställda i privat sektor. 
Att kunna påverka sina arbetstider har visat sig vara positivt för 
återhämtningen, särskilt sömn och hälsa. En serie finska studier 
visade att anställda med stort inflytande över arbetstiderna hade 
lägre förekomst av sömnstörningar, bättre subjektiv hälsa och 
mindre risk för långtidssjukskrivning och förtidspensionering 
[14, 15]. Det fanns dock tecken på att fördelarna med stort eget 
inflytande över arbetstiden minskade för grupper som hade långa 
arbetsveckor och mer extrema arbetstider. 
Gränslösa arbetstider: finns det risker med att arbeta på kvällar och 
helger?
Det finns relativt få studier som visar hur gränslöst arbete påverkar 
faktiska arbetstider. En aktuell litteraturöversikt fann dock visst 
stöd för att gränslöst arbete innebar något längre arbetstider och 
mer arbete hemifrån [16], men att ha gränslösa arbetstider behöver 
inte nödvändigtvis innebära att de anställda verkligen arbetar 
på kvällstid och helger. En svensk studie visade att det fanns två 
olika strategier för att hantera gränslösa arbetstider, nämligen 
att segmentera arbete och privatliv respektive att integrera 
arbete och privatliv (se kapitel 3 för en mer utförlig beskrivning 
av begreppen segmentering och integrering). Resultaten visade 
att segmenteringsstrategin, det vill säga att hålla isär arbete och 
privatliv, var den vanligaste; 82 procent valde denna lösning jämfört 
med 18 procent som integrerade arbete och privatliv [17]. Gruppen 
som integrerade hade något längre veckoarbetstid och arbetade 
oftare på vardagkvällar och helger, men på det hela taget var 
skillnaderna i arbetstid mellan grupperna relativt små. 53En nederländsk interventionsstudie som genomfördes på ett finans- 
och försäkringsbolag bekräftade att gränslösa arbetstider inte 
påverkade veckoarbetstiden i någon större omfattning; däremot 
förekom mer arbete på kvällstid och framför allt ökade arbetstiden 
för hemarbete [18]. Det fanns också en tendens till att de anställda 
komprimerade arbetstiden och i större utsträckning arbetade fyra 
dagar per vecka i stället för fem. Detta syntes bland annat i en 
timmes minskning i pendlingstid per vecka. Däremot ökade inte 
arbetstiden under helgen. Förändringarna i total arbetstid var 
mycket måttliga och det är inte särskilt förvånande att studien 
visade mycket små effekter på hälsa, stress och trötthet till följd av 
att gränslöst arbete infördes. 
Resultaten från den nederländska undersökningen stämmer väl 
överens med en svensk studie som jämförde förtroendearbetstid 
(oreglerad arbetstid) och traditionell, reglerad arbetstid. I 
organisationen med gränslösa arbetstider hade arbetstagarna mer 
varierande arbetstider och arbetade oftare längre arbetsdagar 
och arbetsveckor, och de utförde mer arbete hemifrån. Men även 
kortare arbetsdagar och arbetsveckor var vanligare i gruppen med 
förtroendearbetstid. Däremot fanns det inga skillnader mellan 
organisationerna gällande återhämtning, stress och hälsa [19]. 
Mellner med flera har undersökt sambandet mellan gränslösa 
arbetstider och sömnstörningar [20]. Analysen visade att det direkta 
sambandet mellan gränslösa arbetstider och sömnbesvär var relativt 
svagt, även om förmågan att stänga av tankar på arbetet spelade 
stor roll. Sömnbesvär var vanligare bland personer som i stor 
utsträckning hade gränslösa arbetstider och lång veckoarbetstid, 
och dessutom besvär att stänga av tankar på arbetet. 
Forskningen om gränslösa arbetstider visar att de flesta förefaller 
arbeta på vardagar under normal kontorstid, även om arbete på 
kvällstid och hemifrån verkar öka något. Organisationens kultur 
kan dock spela stor roll för hur gränslös arbetstid hanteras, och 
anekdotiska rapporter har visat att vissa verksamheter pressar 
sina anställda hårt och kräver att de ska vara tillgängliga nästan 
dygnet runt, inklusive helger och semester. En sådan arbetssituation 
innebär förmodligen mycket långa arbetsveckor (> 50 timmar) och 
hög stress, vilket bör öka risken för otillräcklig återhämtning och 
för ohälsa. Aktuell forskning har visat att långa arbetsveckor ökar 
risken att drabbas av stroke och typ 2-diabetes, och sannolikt är 
stress, för lite återhämtning och sömnbesvär viktiga bidragande 
faktorer till hälsoriskerna [21].  54Skillnader och likheter i förutsättningar för kvinnor och män
Det är välkänt att kvinnor och män har olika arbetsvillkor och 
detta gäller även arbetstider. Det är vanligare med deltidsarbete 
och skiftarbete bland kvinnor, medan en större andel män arbetar 
långa arbetsveckor och arbetsdagar [22]. Kvinnor har också i större 
utsträckning yrken där verksamhetsanpassade skiftscheman 
förekommer och där de anställda själva får planera sina arbetstider. 
Som tidigare påpekats kan sådan egen schemaläggning, inom 
ramen för verksamhetens bemanningsbehov, leda till problem 
med kort framförhållning, svårigheter att planera fritiden och 
konflikter med arbetskamrater. Det finns relativt lite forskning om 
för- och nackdelar med sådana scheman, men det kan inte uteslutas 
att verksamhetsanpassade arbetstider kan bidra till att kvinnor 
upplever högre arbetsstress.
Det saknas också forskning om skillnader mellan kvinnor och män 
när det gäller gränslösa och flexibla arbetstider. Ett undantag är 
studien av Mellner med flera som visade att kvinnor som förväntat 
hade kortare veckoarbetstid än män, men samma mönster som män 
gällande gränsdragningsstrategi och veckoarbetstid [17]. Kvinnor 
i gruppen som integrerade arbete och privatliv rapporterade alltså 
längre veckoarbetstid än kvinnorna som separerade arbete och 
privatliv. Studien av Albrecht med flera, som undersökte inflytande 
över arbetstider, fann att kvinnor generellt hade sämre möjligheter 
att påverka sina arbetstider [12]. Förmodligen beror könsskillnaden 
på att kvinnor i större utsträckning arbetar skift samt på att 
kvinnodominerade yrken och branscher har mer bundet arbete. 
Därmed har kvinnor sämre organisatoriska förutsättningar att 
påverka sina arbetstider [22].
Flexibla arbetstider, i form av både verksamhetsanpassade och 
individanpassade arbetstider, är vanligt förekommande i arbetslivet. 
Arbetstidsmodeller som bygger på verksamhetsanpassade 
och periodplanerade arbetstider innebär ofta att arbetstiderna 
blir mer oförutsägbara, oregelbundna och varierande, och att 
framförhållningen minskar. Därmed kan det bli svårare att planera 
återhämtning, och särskilt sömnen kan störas om arbetstiderna 
innebär korta vilotider och ständigt ändrade sömntider. Samtidigt 
kan det finnas fördelar om de anställda får möjlighet att påverka 
schemaläggningen. Riskerna med verksamhetsanpassade 
arbetstider kan reduceras om schemaläggningen baseras på 
vetenskapliga råd och rekommendationer för långsiktigt hållbara 
arbetstider [7].  55Individanpassade arbetstider kan innebära att schemat passar bättre 
med de anställdas livsstil och sociala behov. Det är också möjligt att 
en ökad individanpassning av arbetstiderna ger bättre återhämtning 
och att sömnmönstret passar bättre med den anställdes dygnsrytm, 
vilket kan bidra till bättre hälsa på lång sikt. 
Individens strategi för att hantera flexibla arbetstider har sannolikt 
stor betydelse. Om arbetstiderna är gränslösa eller individanpassade 
är det viktigt att den anställde själv kan sätta gränser för att 
undvika en obalans mellan arbete och återhämtningsbehov. Vi vet 
dock mycket lite om förekomsten av individuella skillnader och 
hur många det är som har problem med att hantera gränslösa och 
individualiserade arbetstider.
Även arbetsgivaren har ett ansvar för att undvika obalans mellan 
arbetsbelastning och återhämtning, bland annat genom att 
organisera arbetet så att perioder med intensivt arbete följs av 
lugna arbetsperioder där de anställda kan prioritera återhämtning 
och sociala behov. Det är viktigt att arbetsgivaren respekterar de 
anställdas återhämtningsbehov och planerar så att arbetet inte 
tar överhanden i livet eller minskar möjligheten att varva ned på 
kvällen före sänggåendet.
Hur undviker vi otillräcklig återhämtning och flexibla arbetstider som 
sliter på hälsan?
Detta avsnitt sammanfattar de viktigaste rekommendationerna 
och råden för att möjliggöra en bra balans mellan arbetsbelastning 
och återhämtning för grupper som har flexibla eller gränslösa 
arbetstider. Råden är uppdelade i tre kategorier:
1. råd om arbetstider och schemaläggning
2. råd till arbetsgivaren
3. råd till arbetstagaren.
Råd om arbetstider och schemaläggning
• Det finns inget skiftschema som passar alla, men en arbetstids-
modell där arbetstagaren själv planerar sitt schema kan minska 
problemen med otillräcklig återhämtning och ohälsa för 
anställda som har oregelbundna arbetstider. 
• Skiftarbetare som planerar sina arbetstider bör tänka på att inte 
välja alltför intensiva och komprimerade arbetstider. Att enbart 
prioritera långa sammanhängande ledigheter på bekostnad 
av återhämtningsbehov är slitsamt och kan på lång sikt vara 
skadligt för hälsan. 56• Enstaka tillfällen med långa arbetsveckor, övertidsarbete och 
komprimerade arbetstider är sannolikt inte skadligt för hälsan, 
men det innebär ökad trötthet och sömnbrist samt att arbetet 
inkräktar på privatlivet. 
• Gränslösa eller oreglerade arbetstider kan innebära mycket 
intensiva och långa arbetsveckor. För att inte drabbas av kronisk 
återhämtningsbrist bör intensiva arbetsperioder följas av perioder 
med kortare veckoarbetstid så att arbetstagaren kan prioritera 
återhämtningsaktiviteter och därigenom minska risken att 
drabbas av kronisk stress.
Råd till arbetsgivaren
• Arbetstider och bemanning har ett tydligt samband och 
underbemanning innebär mer övertidsarbete och oplanerade 
ändringar i schemat med kort varsel. Anpassa därför 
bemanningen till att anställda ibland är sjuka, måste delta i 
utbildning eller av andra anledningar inte är på jobbet.
• Låt arbetstagarna vara delaktiga och engagerade i utvecklingen 
av schemat, om arbetsplatsen har en arbetstidsmodell som bygger 
på verksamhetsanpassad arbetstid.
• Om arbetsplatsen har flexibla och gränslösa arbetstider måste du
1. ha en korrekt bild över hur mycket och när medarbetarna 
arbetar
2. omfördela arbetsuppgifter när medarbetare har alltför hög 
arbetsbelastning och följaktligen arbetar väsentligt mer än 
normtiden
3. ha en kontinuerlig dialog med medarbetarna, till exempel 
i samband med utvecklingssamtal, om hur arbetstiderna 
hanteras och om det finns en bra balans mellan 
arbetsbelastning och återhämtning. 
• Arbetstidens omfattning och förläggning ingår i 
Arbetsmiljöverkets föreskrifter om organisatorisk och 
social arbetsmiljö (AFS 2015:4). Föreskrifterna signalerar 
att arbetstidsfrågor såsom övertidsarbete, ständig upp-
koppling och tillgänglighet och förekomst av nattarbete är 
viktiga arbetsmiljöfrågor som ska ingå i det systematiska 
arbetsmiljöarbetet.
• Ta gärna fram en arbetstidspolicy för att fastställa hur till 
exempel gränslösa (oreglerade) och verksamhetsanpassade 
arbetstider ska hanteras på arbetsplatsen. Med en sådan går det 
att undvika regelbundet förekommande långa arbetstider, och 
krav på att ständigt vara tillgänglig utanför ordinarie arbetstid.  57Råd till arbetstagaren
• När arbetstiden individualiseras och du styr över dina arbets-
tider får du ett ökat ansvar för att hitta rätt balans mellan arbete, 
sociala aktiviteter och återhämtning.
• För att hitta rätt balans är det viktigt att du planerar in tid för att 
varva ned och återhämta dig och sätter gränser för när arbetet 
ska avslutas, till exempel på kvällen när du arbetar hemifrån, 
eller gränser för hur mycket du ska arbeta under en vecka.
• Om du upplever en obalans mellan arbetsbelastning och 
återhämtning bör du ta upp frågan med din chef och säga ifrån. 
• Om din arbetsbelastning är hög är det viktigt att ta 
raster och pauser under arbetsdagen. Förutom en längre 
måltidsrast, motsvarande lunch, är det viktigt att du får korta 
återhämtningspauser under arbetspasset.
• Prioritera sömn och andra återhämtningsaktiviteter under helger 
och längre ledigheter, särskilt efter en intensiv arbetsvecka. 
Kombinationen av hög arbetsstress och ett aktivt socialt liv kan 
leda till otillräcklig återhämtning.
• Aktiv återhämtning, till exempel fysisk träning och socialt 
umgänge, är bättre än passiv återhämtning såsom att vila i 
soffan. 
• Om du ofta inte är utvilad när en ny arbetsvecka börjar kan 
återhämtningsunderskottet börja ackumulera, vilket kan 
innebära hälsorisker på sikt.
REFERENSER
[1] Arbetsmiljön 2015. Arbetsmiljöstatistik. Stockholm: 
Arbetsmiljöverket: 2016; 2.
[2] Geurts SAE, Sonnentag S. Recovery as an explanatory 
mechanism in the relation between acute stress reactions and 
chronic health impairment. Scand J Work Environ Health, 2006; 32: 
482-92.
[3] Kivimäki M, Leino.Arjas P , Kaila-Kangas L, et al. Incomplete 
recovery from work a risk marker of cardiovascular death? 
Prospective evidence from industrial employees. Psychosom Med, 
2006; 68: 402-07.
[4] Demeouti E, Bakker AB, Geurts SAE, Taris TW. Daily recovery 
from work-related effort during non-work time. In: Sonnentag S, 
Perrewé P L, Ganster D C, editors. Current perspectives on job-stress 
recovery. Bingley: Emereld Group Publishing Ltd; 2009. p. 85-123. 58[5] Åkerstedt T, Nilsson PM, Kecklund G. Sleep and recovery. 
In: Sonnentag S, Perrewé P L, Ganster D C, editors. Current 
perspectives on job-stress recovery. Bingley: Emereld Group 
Publishing Ltd; 2009. p. 20 5 - 47.
[6] Anttila T, Oinas T, Tammelin M, Nätti J. Working-time regimes 
and work-life balance in Europe. Europ Sociol Review, 201; 31: 713-
24.
[7] Åkerstedt, T., Ingre, M., Kecklund, G. Vad kännetecknar bra 
och dåliga skiftscheman? Stressforskningsrapport Stockholm: 
Stressforskningsinstitutet, Stockholms universitet; 2012; 324.
[8] Nijp HH, Beckers DGJ, Geurts SAE, Tucker P , Kompier MAJ. 
control and work-nonwork balance, health, well-being, and job 
related outcomes. Scand J Work Environ Health, 2012; 38: 299-313.
[9] Ingre M, Åkerstedt T, Ekstedt M, Kecklund G. Periodic self-
rostering in shift work: correspondence between objective work 
hours, work hour preferences (personal fit), and work schedule 
satisfaction. Scand J Work Environ Health, 2012; 38: 327-36.
[10] Garde AH, Albertsen K, Nabe-Nielsen, K, et al. Implementation 
of self-rostering (the PRIO project): effects on working hours, 
recovery, and health. Scand J Work, Environ Health, 2012; 38: 314-26.
[11] Nabe-Nielsen K, Lund H, Ajslev JZ, et al. How do employees 
prioritise when they schedule their own shifts? Ergonomics, 2013; 56: 
1216-24.
[12] Albrecht S, Kecklund G, Tucker P , Leineweber C. Investigating 
the factorial structu re and availability of work time control in a 
representative sample of the Swedish working population. Scand J 
Public Health, 2016; 44: 320-328.
[13] TCO. Vem jobbar övertid och hur mycket? R app or t, 2016:7.
[14] Salo P , Ala-Mursula L, Hulvej Rod N, et al. Work time control 
and sleep disturbances: propsective cohort study of Finnish public 
sector employees. Sleep, 2014; 37: 1217-25.
[15] Vahtera J, Laine S, Virtanen M, et al. Employee control over 
working times and cause-specific disability pension: the Finnish 
Public Sector Study. Occup Environ Med, 2010; 67: 479-85. 59[16] Messenger J, Llave OV , Gschwind L, et al. Working anytime, 
anywhere: the effects on the world of work. Publication office of the 
European Union, Luxembourg, and the International Labour Office, 
Geneva. 2017; doi: 10.2806/372726.
[17] Mellner C, Aronsson G, Kecklund G. Boundary management 
preferences, boundary control and work-life balance among full-
time employed professionals in knowledge-intensive, flexible work. 
Nordic Journal of Working Life Studies . 2014;4(4):1-17. 
[18] Nijp HH, Beckers DGJ, Van de Voorde FC, Geurts SAE, Kompier 
MAJ. Effects of new ways if working on work hours and work 
location, health and job-related outcomes. Chronobiol Intern, 2016; 
33: 604-618.
[19] Kecklund G, Dahlgren A, Åkerstedt T. Undersökning av 
förtroendearbetstid: Vad betyder inflytande över arbetstiden för 
stress, hälsa och välmående. Stockholm: Stressforskningsrapporter. 
2002: 305.
[20] Mellner C, Kecklund G, Kompier M, Sariaslan A, Aronsson G. 
’ Anytime-anywhere’ equal employees are ‘always on’? In: de Leede J 
(editor). New ways of working practices: antecedents and outcomes. 
Bingley; Emerald Group Publishing Ltd. 2017. p. 29-47.
[21] Kivimäki M, Jokela M, Nyberg ST, Singh-Manoux A, Fransson 
EL, Alfredsson L, et al. Long working hours and risk of coronary 
heart disease and stroke: a systematic review and meta-analysis of 
published and unpublished data for 603 838 individuals. The Lancet, 
2015; 386: 1739-46.
[22] Sverke M, Falkenberg H, Kecklund G, Magnusson Hanson 
L, Lindfors P . Kvinnors och mäns arbetsvillkor – betydelsen 
av organisatoriska faktorer och psykosocial arbetsmiljö för 
arbets- och hälsorelaterade utfall. Stockholm: Arbetsmiljöverket. 
Kunskapssammanställning 2016:2. 605. Digitalisering och 
arbetslivets utmaningar
Jan Ljungberg  
Institutionen för tillämpad informationsteknologi  
Göteborgs universitet
Diskussionen om informationsteknologins inverkan på arbete 
har pågått lika länge som datorer använts i organisationer. När 
datorer först infördes som administrativt stöd på sjuttio- och 
åttiotalet bekymrade vi oss för att jobben skulle bli rutinmässiga 
och dekvalificerade. På nittiotalet började vi använda begreppen 
informationsteknologi , IT och ICT som en markering av att datorer 
handlade om så mycket mer än att datorisera administrativa rutiner. 
De organisatoriska IT-systemen byggde (och bygger) framförallt 
på principer om effektivitet, produktivitet och kontroll [1]. De fick 
genomgripande konsekvenser för hur vi organiserar och bedriver 
arbete samt medförde att vissa arbeten rationaliserades bort. Jeremy 
Rifkin [2] beskrev utvecklingen i boken ”End of work” med kapitel 
såsom ”Hanging up the blue collar” , ”No more service workers” och 
”The last farmer” . 
Under de senaste åren har vi börjat använda begreppen digital  
och digitalisering , vilket igen markerar något nytt. Nu handlar 
det inte bara om IT-användning i organisationer, utan om att 
digitaliseringen genomsyrar en allt större del av våra sociala, 
organisatoriska och ekonomiska aktiviteter. Omfattningen, 
bredden och snabbheten i digitaliseringens transformerande 
kraft är svåröverskådlig, men den skapar stora möjligheter såväl 
som utmaningar i relation till arbetsliv, privatliv och samhällets 
institutioner [3]. Ett återkommande tema i diskussionen är vilken 
inverkan automatisering och robotar kommer att ha på arbete [4, 
5]. Tidigare har automatiseringen av enklare manuella uppgifter 
frigjort människors kapacitet för att arbeta med mer kvalificerade 
uppgifter. Nu förutspås att artificiell intelligens (AI) kommer att 
ta över en stor del av kvalificerat arbete i professioner inom bland 
annat hälsa, utbildning, juridik och journalism [5]. Robotjournalistik 
används redan för att automatiskt sammanställa olika typer av 
data såsom nyhetsnotiser och matchresultat. Inom sjukvården 
används AI bland annat som hjälp för att tolka röntgenbilder. 
Digitaliseringens påverkan på arbetslivet handlar dock om så 
mycket mer än AI och robotar. 61I det här kapitlet kommer tre nära relaterade utvecklingstendenser 
att lyftas fram: 
• öppenhet och delande
• plattformar och ekosystem
• den ökande graden av uppkopplade saker och människor (vad 
som kan kallas konnektivitet) vilket i sin tur genererar enorma 
mängder data. 
Internet och en alltmer tillgänglig teknologi, har över tid format en 
deltagande kultur genom att sänka trösklarna för såväl experter 
som amatörer att engagera sig i och bidra till problemlösning, 
innovation och kulturproduktion. Det är här naturligt att öppet dela 
med sig och tillgängliggöra kunskap, mjukvara eller konstnärliga 
uttryck. En naturlig följd av denna utveckling är vad som har 
kallats delningsekonomi eller plattformsekonomi. En plattform 
knyter samman basala eller kvalificerade behov med motsvarande 
resurser, på icke-kommersiell eller kommersiell basis. Utbytet kan 
gälla tjänster, information, kunskap eller saker. En viktig aspekt av 
delandet och plattformarna är den ökande graden av uppkopplade 
saker som kommunicerar med varandra och genererar data 
(Sakernas internet) samt sociala nätverksplattformar som skapar 
nya sociala mönster och också genererar enorma mängder av data 
om vårt beteende. Sammantaget skapar denna utveckling stora 
möjligheter, men den skapar också nya utmaningar.
ÖPPENHET OCH DELANDE
Den digitala revolutionen har tillsammans med framväxande 
ideal om öppenhet, decentralisering och delaktighet skapat 
förutsättningar för omfattande nätbaserade utvecklingsprojekt och 
arenor för kreativ verksamhet där ett antal gränser luckras upp: 
mellan yrkesarbete och hobbyverksamhet, mellan anställd och 
mellan arbetsfördelning och självallokering, och mellan marknad 
Öppna och deltagande praktiker
Den ideologiska grunden i öppenheten och delandet är att kunskap 
och värdeskapande ska tillgängliggöras och komma hela samhället 
till del. Idag kan vi se denna utveckling inom ett antal områden 
där deltagande manifesteras av begrepp såsom ” do-it-yourself” , 
”maker space” och hackning, och där öppenhet manifesteras av 
begrepp såsom öppen källkod, öppen innovation, öppna data  62och öppen access. Delandet omgärdas ofta av olika typer av 
nätgemenskaper (communities). Ett av de tidigaste och tydligaste 
exemplen är utveckling av så kallad öppen källkod (till exempel 
operativsystemet Linux och webbläsaren Firefox). Öppen källkod är 
mjukvara – alltså dataprogram – som publiceras öppet och är fritt 
tillgänglig för vem som helst att använda och bygga vidare på. I 
utvecklingen av öppen källkod samarbetar en stor mängd individer 
på frivillig basis i ett gemensamt utvecklingsprojekt, i regel utan 
ekonomisk ersättning [6, 7]. De kan medverka av mycket olika 
skäl, till exempel för att det är roligt och stimulerande, ger status 
eller är lärorikt. Det kan också vara av ideologiska skäl och ibland 
för att man får betalt. Vissa bidrar inom ramen för sitt ordinarie 
arbete som programmerare, och andra deltar mer eller mindre på 
hobbybasis. Vissa deltar på arbetstid (med eller utan arbetsgivarens 
vetskap), andra på sin fritid. Detta tillvägagångssätt har beskrivits 
som ett tredje produktionssätt, ”peer-production” vid sidan av 
företagshierarki och marknad [8, 9]. Här samlas många individer, 
experter eller amatörer, för att bidra till gemensamma projekt. 
Det är individen själv som väljer vilken arbetsuppgift som ska 
utföras. Idag har öppen källkod kommit att förändra stora delar av 
mjukvaruindustrin i grunden, och visat vägen för andra branscher 
mot decentraliserad innovation och produktion i öppna nätverk 
[7]. Öppen källkod är idag helt vedertaget av företag, offentliga 
organisationer och policymakare. I många länder (även Sverige) 
finns rekommendationer om att produkter med öppen källkod ska 
användas i möjligaste mån i offentlig verksamhet. Likaså finns 
policyinsatser inom områden såsom öppen innovation (innovation 
som korsar organisationsgränser), öppna data (tillgängliggörande 
av offentliga data) och öppen access (öppen publicering av 
forskningsresultat).
Utvecklingen mot öppenhet och delande sprids nu till allt fler 
branscher. Inom journalistik förekommer så kallad ”citizen 
journalism” , och inom hälsa, sjukvård och läkemedelsindustri 
förekommer begrepp såsom ” open biotechnology” och ” open 
medicine” . På arenor såsom PatientsLikeMe delar patienter med sig 
av erfarenheter till varandra och till läkare och läkemedelsindustrin. 
Ibland utmanar och ibland kompletterar delningskulturen 
de traditionella professionerna, men den bidrar också till ett 
värdeskapande som kommer många till del.
Öppenhet, delande och arbetsliv
Öppenheten och delandet har många positiva effekter och skapar 
stora möjligheter genom att göra det värde som skapas i nätverken 
tillgängligt för alla. Det ger stora möjligheter att involvera  63medborgare och civilsamhälle i problemlösning och innovation, och 
det ger stora möjligheter att få ett effektivt arbete i organisationer. 
Det finns dock också utmaningar.
Till utmaningarna hör den minskade graden av kontroll. När 
arbete distribueras i öppna nätverk som är mer eller mindre 
självreglerande minskar möjligheterna till styrning. Detta gäller 
företagens kontroll över värdeskapande och värdefångst, det vill 
säga hur man ska kunna tjäna pengar på öppenheten och delandet. 
Det gäller också styrningen av arbetsprocesser, arbetsinnehåll 
och arbetsmiljö. Detta innebär att frågor som man normalt arbetar 
aktivt med i organisationer, såsom arbetsmiljö och jämställdhet, blir 
svårare att hantera. 
För den enskilda programmeraren kan den öppna källkodskulturen 
få både positiva och negativa konsekvenser. Att delta i öppenkäll-
kodsutveckling betraktas idag av många som ett kvitto på att man 
hänger med, att man jobbar med den senaste tekniken och ökar 
sin anställningsbarhet [7]. Det är ofta kompetensutvecklande och 
inspirerande att arbeta med öppen källkod. Att gränserna mellan 
företag och nätgemenskap luckras upp, innebär också att anställda 
programmerare exponeras för arbetssätt, värderingar och normer 
som förekommer i gemenskapen kring öppen källkod. Om dessa 
står i konflikt med invanda arbetssätt och normer i företaget, kan 
spänningar och konflikter uppstå. Den elitistiska och meritokratiska 
kulturen som råder i stora delar av gemenskapen kan också skapa 
stress. Idealet här är en mycket kompetent programmerare som 
lever för sin kod, och det finns ofta inte särskilt mycket tålamod 
med den som betraktas som medelmåttig. 
PLATTFORMAR OCH EKOSYSTEM
Utveckling mot öppenhet, delande och digitalisering som 
luckrar upp gränser kan skönjas i många andra högteknologiska, 
innovativa och kreativa branscher. Här har digitala plattformar 
och plattformstänkande vuxit fram som ett sätt att främja (och 
försöka styra) det värdeskapande som är baserat på öppenhet och 
delande i nätgemenskaper, och för att kapitalisera på värdet som 
skapas. Plattformarna är ett kraftfullt verktyg för att knyta samman 
det kreativa värdeskapandet i icke-kommersiella nätverk, men de 
har mer och mer blivit en transformerande kommersiell kraft som 
utmanar traditionella sätt att organisera företag och marknader [10, 
11]. Plattformar för med sig många av öppenhetens och delandets 
uppluckrade gränser, men tillför också några nya (som främst 
härrör från kommersialiseringen av delandet): mellan dataprogram 
och arbetsgivare, mellan marknad och ideellt arbete, mellan  64privatperson och näringsidkare, mellan anställd och egenanställd, 
och mellan lokalt och globalt.
Det råder en viss begreppsförvirring kring delande och plattformar 
vilket manifesteras av de många olika begrepp som används. 
Några exempel är ”crowd sourcing” , ”crowd work” , gigekonomi, 
kollaborativ ekonomi, delningsekonomi och plattformsekonomi. 
De två sistnämnda har blivit vanligast. Man bör dock hålla isär 
begreppen delning och plattformar, som är två olika fenomen även 
om de är relaterade. Kring öppenhetsfenomen och delningskultur 
finns idag omfattande forskning, särskilt vad gäller olika typer av 
kunskapsarbete. Forskningen är dock relativt begränsad vad gäller 
plattformars inverkan på arbete och arbetsliv [12].
Plattformar, ekosystem och kunskapsarbete
I diskussionen om plattformar har ekosystem blivit ett centralt 
begrepp. Plattformen är navet i ett ekosystem av olika typer av 
aktörer: amatörer, professionella utvecklare, nätgemenskaper, 
företag och offentliga organisationer. Begreppet ekosystem 
signalerar en förskjutning från ett kontrollperspektiv till ett mer 
svåröverskådligt och komplext system av aktörer där ingen har 
full kontroll. En annan viktig egenskap hos många plattformar är 
deras generativa kapacitet, det vill säga att utgöra grunden för nya 
innovationer som i sin tur kan utgöra grund för nya innovationer 
[9, 13]. En plattform kan till exempel ge upphov till en mängd nya 
plattformar. Ju högre grad av generativitet, desto lägre grad av 
styrning är som regel möjlig. Ett tidigt exempel är utvecklingen 
inom telekombranschen där applikationer och tjänster till Iphone 
och Android utvecklas i ett ekosystem bestående av enskilda 
individer, företag och icke-kommersiella organisationer. Ofta är det 
enskilda programmerare som själva ser ett behov eller som skapar 
appar i hopp om att tjäna pengar om de blir populära. Plattformen 
(Iphone och Android) utgör navet i ekosystemet, och är ett sätt 
att tekniskt, organisatoriskt och regleringsmässigt organisera den 
decentraliserade utvecklingen [9, 10]. Vi kan nu se hur fler och 
fler kunskapsintensiva branscher tar efter telekombranschen, till 
exempel fordonsindustrin. Genom att utlokalisera arbete, som 
tidigare skulle utförts av anställda, till nätverk av externa utvecklare 
får företagen en hög kvalitet till lägre kostnad.
Plattformifiering av enklare arbeten
De digitala plattformarna kopplade alltså tidigare samman sociala 
och ekonomiska transaktioner som är relaterade till kvalificerat 
arbete online, men efterhand har de också kommit att inkludera 
enklare arbeten och tjänster som utförs såväl online som offline.  65De har spridits till ett flertal branscher och på arbetsmarknaden 
innebär det att arbete enklare kan förmedlas med färre mellan-
händer. Några av de mest uppmärksammade exemplen på globala 
plattformar är Airbnb, Uber och Amazon Mechanical Turk. Airbnb 
knyter samman de som har plats över i sina hem med de som 
behöver boende, och tar för detta en andel av hyran (som bestäms 
av uthyraren). Den grundades 2008 och omsätter idag mer än 
hotelljättar såsom Marriot och Best Western utan att äga några 
fastigheter. Uberpop knyter genom en gps-baserad app samman 
passagerare med förare som inte har traditionella taxilicenser, och 
verkar således utanför den reglerade taximarknaden. I flera länder 
(bland annat Sverige och Danmark) har detta ifrågasatts och prövats 
rättsligt med förlust för Uber, som då lagt ner verksamheten. Uber 
grundades 2009 och omsätter idag mer än 41 miljarder dollar. 
Amazon Mechanical Turk fokuserar på enklare tjänster som helt 
kan utföras online (till exempel bearbetning av data). I Sverige 
finns även några kommersiella, lite mindre plattformar, bland 
annat Taskrunner som tillhandahåller hushållsnära tjänster såsom 
städning, gräsklippning och flytthjälp, och Airdine som knyter 
samman matgäster med middagar i privata hem.
Plattformars egenskaper och effekter
Den digitala plattformen har blivit ett effektivt generellt verktyg 
för att knyta samman behov med resurser, utförare med beställare 
och brukare med producenter. Den kan ses som ett dataprogram 
som automatiskt koordinerar sociala och ekonomiska interaktioner, 
eller som en hybrid mellan ett företag och en marknad. En 
digital plattform knyter som regel samman flera marknader, 
och är därför beroende av att skapa värde för flera grupper 
av aktörer. Värdet fångas genom avgift på transaktioner och/
eller annonsintäkter. Grunden för plattformsinnovationen är de 
minskade transaktionskostnader som följer av digitaliseringen. En 
viktig dimension här är de så kallade nätverkseffekterna. Ju fler som 
använder en plattform, desto värdefullare och användbarare blir 
plattformen för sina användare. Och ju fler utförare som knyts till en 
plattform, desto större tjänsteutbud skapas, vilket i sin tur attraherar 
fler beställare. Detta skapar en självförstärkande växtprocess mot 
storskalighet. Nätverkseffekterna får till följd att många plattformar 
efter hand får en monopolliknande ställning, i en ”vinnaren tar 
allt-logik” , särskilt när plattformen får ett globalt genomslag (även 
om den tjänar lokala marknader). Detta ger mycket makt åt de stora 
plattformarnas ägare. Vissa hävdar att de har betydligt mer makt än 
vad fabriksägarna hade under den tidiga industriella revolutionen 
[11]. Plattformarna är dock också beroende av sina användare. 
Om en plattform slutar generera nätverkseffekter är risken stor att  66man tappar användarna (och annonsörerna) till en konkurrent. 
Att konkurrensen är hård illustreras av det vedertagna begreppet 
plattformskrig [14].
Plattformarna har på många sätt en stor potential. De kan 
mobilisera civilsamhället för att bidra till ett hållbart samhälle. Ett 
exempel på detta är den svenska plattformen Refugees Welcome 
som på frivillig basis byggdes på en och en halv månad av experter 
inom IT, försäkring och juridik. Den knyter samman migranter som 
behöver boende med personer som har plats i sina hem. Ett annat 
exempel är alla icke-kommersiella plattformar för samåkning och 
för utbyte av saker med syftet att minska onödig konsumtion. På 
arbetsmarknaden finns en stor potential för plattformar som ett 
verktyg för att få in grupper på arbetsmarknaden som annars har 
svårt, exempelvis funktionshindrade, äldre och nyanlända.
Plattformarna för också med sig ett antal utmaningar. De tjänar 
i många fall endast som förmedlartjänst som knyter samman 
köpare med säljare, och de tillhandahåller här inte någon form 
av anställning eller anställningstrygghet. Å andra sidan ställer 
en del plattformar villkor på utförarna. Uber bestämmer centralt 
över standarden på service och de taxor som förarna kan debitera 
kunden. Detta har lett till standardiserade kontrakt och litet 
utrymme för förhandling för de som använder plattformen. 
Eftersom plattformsutförarna inte är organiserade finns heller 
inget kraftfullt sätt att påverka villkoren. Genom att klassificera 
sina utövare som egenföretagare undgår plattformsägaren det 
ansvar som en arbetsgivare normalt har [15]. Här blir plattformen 
mer av en hybrid mellan företag och marknad, och gränsen mellan 
anställd och egenanställd blir diffus [15, 16, 17]. Plattformarna 
utmanar traditionella företag och samhällets institutioner. Företagen 
måste därför möta konkurrensen och i många fall själva hitta en 
fungerande plattformsstrategi. Samhällets institutioner måste också 
förstå vad plattformsutvecklingen innebär, och hitta ett balanserat 
sätt att förhålla sig regulativt och eventuellt anpassa lagar och 
välfärdssystem.
UPPKOPPLADE MÄNNISKOR OCH SAKER SKAPAR ENORMA DATAMÄNGDER
En allt viktigare del av plattformarnas affärsmodell är att 
själva använda eller sälja de stora mängder data som skapas av 
användarnas beteende. Det är något nytt att så enorma mängder 
data genereras vid användandet av produkter och tjänster, och 
sedan automatiskt kan analyseras. Det kan gälla data om tid, 
plats, frekvens och kvalitet eller hur lång tid ett uppdrag tar. En  67viktig del av plattformarnas data är betygsättning, rankning och 
kommentarer om kvalitet på utförande och utförare, men även på 
kunder. Detta skapar transparens, men också en större exponering 
än vad vi som arbetstagare oftast är vana vid, vilket kan skapa oro 
[18].
Plattformar handlar inte bara om att knyta samman utförare med 
beställare, utan digitala tjänster som följer en plattformslogik 
penetrerar på olika sätt många av våra vardagliga praktiker. 
Google är den dominerande plattformen för sökning, Facebook 
den dominerande plattformen för generella sociala kontakter, och 
Linkedin den dominerande plattformen för professionella kontakter. 
Sociala medier såsom Facebook utgör ännu en gränsöverskridande 
teknologi där gränser mellan arbete och fritid, arbetsliv och 
privatliv tenderar att upplösas. Den svenska plattformen Spotify 
är en av de dominerande plattformarna som knyter samman 
musikskapare med lyssnare.
Digitaliseringen har gett arbetsgivare större möjligheter att 
övervaka och mäta arbetsinsatser, och allt mer data finns 
tillgängliga från sensorer, gps och sociala medier. Genom Sakernas 
internet blir allt fler arbetsverktyg och industriella maskiner 
uppkopplade och genererar mängder av data i realtid. Genom 
Google och sociala medier går det dessutom enkelt att informera 
sig om arbetstagarna själva, deras attityder, fritidsintressen och 
åsikter. Vidare kan kollegor övervaka varandra, och rapportera vad 
som uppfattas som till exempel illojalt beteende till arbetsgivaren. 
Vissa yrkesgrupper är mer utsatta för sådan digital social kontroll, 
och för vissa yrken kan exponering på sociala medier leda till rena 
trakasserier. Exempel är journalister och offentliga tjänstemän 
som tar obekväma beslut. Den digitala tekniken kan dock också 
vändas åt andra hållet så att arbetstagare övervakar eller kritiserar 
arbetsgivaren, till exempel genom exponering via sociala medier. 
Den ökande graden av uppkoppling och de enorma mängderna 
data som genereras, skapar stora möjligheter för tjänsteutveckling, 
forskning och innovation samt nya arbetsuppgifter och yrkesroller. 
Det genererar dock också ett antal nya utmaningar rörande 
integritet, säkerhet och digital social kontroll. De data vi själva 
delar med oss av och ger upphov till är utanför vår kontroll 
eftersom de som regel ägs och kontrolleras av plattformsföretagen. 
Plattformarnas exklusiva kontroll över de stora datamängderna ger 
ytterligare makt, vid sidan av den som skapas av nätverkseffekter. 68MÖJLIGHETER OCH UTMANINGAR
Digitaliseringen och de fenomen den för med sig luckrar upp ett 
antal gränser. Det finns dock av naturliga skäl begränsat med 
empirisk forskning och teoretisk förståelse för hur samhällets 
digitalisering påverkar arbetslivet [11], och det är svårt att förutsäga 
hur radikala förändringar vi kommer att se. De riktigt stora 
plattformarna såsom Google och Facebook har vuxit fram under 
relativt lång tid, medan andra såsom Uber har vuxit fram mycket 
snabbt. Nya tekniska framsteg, ändrade användarbeteenden 
och regulativa insatser kan dock få stora konsekvenser för 
utvecklingen. Det är också svårt att avgöra hur stor delnings- och 
plattformsekonomin är i Sverige då det finns så många oklarheter i 
begreppsapparat och terminologi. Till exempel visar en studie som 
har en mycket bred syn på delnings- och plattformsekonomi (till 
exempel ingår att köpa och sälja på Blocket) att Sverige har 700 000 
” gigworkers” som utför tillfälligt arbete på digitala plattformar [19], 
medan en global översikt hävdar att det bara finns två plattformar 
värda namnet i Sverige, varav Spotify är en [10]. Inom många 
branscher tycker man sig inte se så stor påverkan idag, men en del 
av problematiken är att plattformarna ofta är branschöverskridande 
[18].
Vi har antagligen bara sett början av plattformsutvecklingen. 
Den digitala plattformen är en fantastisk innovation som genom 
minskade transaktionskostnader ökar produktiviteten, som 
genom generativitet ökar innovationskraften, och som genom 
nätverkseffekter skapar stora globala nätverk av användare. 
Sammantaget skapar detta nya former för att organisera arbete. 
Plattformarna ger även nya möjligheter att hitta arbete, lokalt 
eller globalt. Det finns också en stor potential att bidra till 
hållbarhet genom bättre utnyttjande av resurser som bilar och 
boende. Samtidigt finns ett antal utmaningar. En del av dem 
handlar om att hantera potentiella negativa konsekvenser av 
plattformsutvecklingen, och andra utmaningar handlar om att 
realisera dess potential för innovation, tillväxt och hållbarhet.
En utmaning är den minskade kontrollen över arbetsmiljö, 
arbetsinnehåll och arbetets organisering som följer av det 
distribuerade arbetssättet i nätgemenskaper. En möjlig väg här är 
att främja initiativ från branschorganisationer såväl som från olika 
icke-kommersiella organisationer och företag som specialiserat sig 
på frågor om arbetsmiljö och jämställdhet i dessa sammanhang. 
Ett exempel är spelbranschen, där branschorganisationen 
Dataspelsbranschen arbetar aktivt med jämställdhet, mångfald och 
inkludering tillsammans med olika nätverk, kommersiella och icke- 69kommersiella organisationer, bland annat genom initiativet Diversi.
En annan utmaning är mekaniken hos plattformar, där 
nätverkseffekter skapar ett självförstärkande momentum för ständig 
växt. Många plattformar verkar på en global marknad, vilket leder 
till monopolliknande situationer där konkurrensen undermineras. 
Detta händer även i många fall där själva arbetet utförs lokalt.
I en global översikt identifierade Evans och Gawer [10] 176 globala 
plattformar, varav 82 återfinns i Asien och 64 i Nordamerika. 
Den totala omsättningen var drygt 4 000 miljarder dollar, och de 
amerikanska plattformarna stod för ca 75 procent. I Europa finns få 
plattformar med stor omsättning. Ur ett nationellt perspektiv kan 
det innebära att skatteintäkter uteblir, och att mervärdet och den 
tillväxt som skapas av plattformarna försvinner ut ur landet. Ur ett 
arbetsperspektiv finns risker för löne- och villkorsdumpning och 
otrygga, temporära anställningsförhållanden [15].
Ett relaterat problem är uppluckringen av gränserna mellan 
arbetsgivare och arbetstagare. Många plattformar klassificerar 
arbetare som oberoende kontraktörer, vilket genererar ett 
antal frågor om hur ansvar och skyldigheter mellan utförare, 
plattformsägare och beställare ska hanteras. Det kan också få 
effekter såsom pressade löner, oklara försäkringsförhållanden 
och minskad tillgång till förmåner i välfärdssystemet. På sikt kan 
utbredning av arbetssättet med plattformar leda till en förflyttning 
från fast arbete till egenanställda, med risk för att individen inte 
längre har en tydlig plats, identitet eller kontinuitet i sitt arbete.
Ur ett genusperspektiv finns ett antal utmaningar. Öppen 
källkod är en mycket könssegregerad verksamhet, där kvinnor 
är betydligt mer underrepresenterade än inom IT-sektorn i stort. 
Andelen kvinnor har uppskattats till endast 1,5 procent [20]. 
Liknande erfarenhet finns från flera öppenhetsfenomen såsom 
Wikipedia, där en förhållandevis låg andel kvinnor beräknas bidra 
till innehållet [21]. Obalansen är svår att komma tillrätta med då 
många nätgemenskaper präglas av en meritokratisk kultur. Här 
blir frågor om genus och jämställdhet irrelevanta då det förutsätts 
att kompetens är det enda som betyder något, och strukturella 
förklaringar negligeras. Eftersom öppna nätgemenskaper som regel 
är självreglerande genom informella strukturer och gemensam 
värdegrund, måste man arbeta med genusfrågor på delvis andra 
sätt än i formella organisationer.
Vad gäller plattformar finns delvis en annan problematik. 
Plattformsägarna har kontrollen över de algoritmer som  70styr sammankopplingen av utförare med beställare (vem 
som får jobb), rankningsmekanismerna (vad som värderas) 
och informationsflödena (vad vi ska se). Dessa algoritmers 
beslutsfattande spelar en allt större roll i samhället, men de är 
osynliga för användarna, vilket gör att frågor om jämställdhet, 
legitimitet, rättvisa och ansvarstagande i beslutsfattandet inte kan 
synliggöras. Plattformsägarna har även möjlighet att utöva viss 
styrning över ekosystemet, men denna är som regel knuten till 
affärsmodellen. Det finns en stor potential i plattformsinnovationen 
att verka för likabehandling och diversitet, men det är oklart i vilken 
omfattning den realiseras idag.
Ytterligare en aspekt är att allt fler människor exponeras online, 
vilket har lett till en ökad utsatthet för många yrkesgrupper. 
Både män och kvinnor kan råka ut för digitala kränkningar (från 
såväl kollegor som okända), men könstillhörighet verkar vara en 
betydande faktor. Nätmobbning och n äthat har under senare år 
blivit begrepp som f ått medial uppm ärksamhet, och det har bland 
annat handlat om hot och kr änkningar mot framförallt kvinnliga 
journalister, f örfattare, bloggare och samh ällsdebattörer. H östen 
2014 förekom till exempel frekventa trakasserier och hot mot 
kvinnliga dataspelspelsutvecklare och kritiker (den så kallade 
”Gamergateskandalen”).
Sammanfattningsvis kan man ställa två ytterligheter i utvecklingen 
mot varandra. Å ena sidan en utveckling mot en demokratisk arena 
för att utbyta kreativt innehåll, information och kunskap, där det 
individualiserade arbetet kan få tillbaka sin sociala kontext. Å 
andra sidan  en utveckling mot monopolbaserade kommersiella 
plattformar som exploaterar den globala arbetskraften genom att 
pressa löner och arbetsvillkor. Det finns många frågor som behöver 
utredas, belysas och regleras, men som många påpekat är det viktigt 
att inte förstöra den innovativa kraften hos plattformarna och 
delandet [3, 16, 17]. Detta är en svår balansgång.
Då det är svårt att uppskatta omfattning och snabbhet i 
digitaliseringen är det också svårt att ge konkret vägledning. 
Mycket av problematiken handlar om att öka möjligheterna att 
styra över arbetsmiljö, arbetsinnehåll och arbetets organisering, 
och m ånga frågor landar på policynivå och handlar om statlig 
och överstatlig reglering [3, 18]. Andra frågor handlar om vad 
organisationer kan göra för sina medarbetare som exponeras för  71digitaliseringens effekter, och vad individer själva kan göra. Detta är 
några exempel på åtgärder:
• Utred hur kan man komma till rätta med de negativa effekterna 
av plattformsmekanismer, till exempel monopol samt individers, 
företags och inte minst myndigheters ökade beroende av 
dominerande utländska plattformar inom allt fler områden.
• Utred hur välfärdssystemet ska kunna hantera effekterna av 
plattformar, till exempel en ökad grad av egenanställning.
• Främja initiativ från civilsamhälle och marknad som fokuserar 
på frågor om jämställdhet, inkludering och diversitet i de öppna 
och distribuerade nätverken.
• Hitta former för att stödja svenska plattformsinitiativ som 
utnyttjar den positiva potentialen hos plattformar.
• Utbilda ledare och medarbetare i hur man skyddar sin integritet 
och undviker potentiellt skadlig digital exponering på sociala 
medier.
[1] Beniger JR. The Control revolution: technological and economic 
origins of the information society. Harvard: Harvard University 
Press; 1986.
[2] Rifkin J. The End of Work. New York: Tarcher/Putnam; 1994.
[3] Digitaliseringskommissionen. För digitalisering i tiden: 
slutbetänkande. Statens Offentliga Utredningar 2016:89. 
[4] Brynjolfsson E, McAfee A. The second machine age. New York: 
Norton & Co; 2014.
[5] Susskind R, Susskind D. The Future of professions – how 
technology will transform the work of human experts. Oxford: 
Oxford University Press; 2015.
[6] Ljungberg J. Öppen källkod visar vägen. I: Nilsson A, redaktör. 
Ett hållbart arbetsliv – om organisation och ledarskap. Stockholm: 
FAS; 2011.
[7] Rolandsson B, Bergquist M, Ljungberg J. Open source in the 
firm: opening up professional practices of software development. 
Research Policy. 2011;40(4):576-587.
[8] Benkler Y. The wealth of networks. New Haven: Yale University 
Press; 2006. 72[9] Remneland B, Ljungberg J, Bergquist M, Kuschel J. Open 
innovation, generativity, and the supplier as peer: the case of 
iPhone and Android. International Journal of Innovation Management.  
2011;11(1):205-230.
[10] Evans PC, Gawer A. The rise of the platform enterprise - a global 
survey. New York: The Center for Global Enterprise; 2016.
[11] Kenney M, Zysman J. The Rise of the platform economy. Issues 
in Science and Technology. 2016; Spring: 61-69.
[12] de Reuver M, Sørensen C, Basole RC. The digital platform: a 
research agenda. Journal of Information Technology . 2017; doi: 10.1057 /
s41265-016-0033-3.
[13] Zittrain J. The future of Internet and how to stop it. New Haven: 
Yale University Press; 2008.
[14] Cusumano M (2011) Platform wars come to social media. 
Communications of the ACM . 2011;54(4):31-33.
[15] Söderkvist  F. Plattformsekonomin och den svenska modellen. 
Stockholm: Unionen; 2016.
[16 Felländer A, Ingram C, Teigland R. Sharing economy – 
embracing change with caution. Stockholm: Näringspolitiskt Forum, 
Rapport #11; 2015.
[17] Sundarajan A. The Sharing Economy: the end of employment 
and the rise of crowd based capitalism. Cambridge: MIT Press; 2016.
[18]Arbetsmarknadsdepartementet. Ett arbetsliv i förändring - hur 
påverkas ansvaret för arbetsmiljön? Statens Offentliga Utredningar 
2017:24.
[19] Huws U, Joyce S. Size of Swedens gig economy revealed for 
the first time - crowd working survey. Brussels: University of 
Hertfordshire, Hatfield and UNI Europa; 2016. [läst 2017-09-15]. 
Tillgänglig: http:/ /www.uniglobalunion.org/sites/default/files/
files-/news/swedens_digital_economy.pdf ; 2016 .
[20] Nafus D. Patches don’t have gender: what is not open in open 
source software. New Media & Society.  2011;1(15):1-15.
[21] Reagle J, Rhue L. Gender bias in Wikipedia and Britannica. 
International Journal of Communication.  2011;5:1138-1158. 736. Arbetsmiljö och utformning 
av aktivitetsbaserade 
kontor 
Susanna Toivanen
Akademin för hälsa, vård och välfärd
Mälardalens högskola
Detta kapitel fokuserar på flexkontor, det vill säga den typ av öppna 
kontor där anställda inte har egna fasta arbetsstationer utan växlar 
mellan olika arbetsmiljöer inom kontoret utifrån den aktuella 
arbetsuppgiften [1]. Utgångspunkten för kapitlet är konceptet 
New Ways of Working  vilket för arbetsplatsens del förespråkar ett 
slut på individuella arbetsytor och sittplatser i dagens flexibla 
kontorsmiljöer [2]. I stället uppmuntras anställda att organisera sitt 
arbete utifrån egna behov i ett öppet zonindelat kontorsrum där 
man delar utrustning och arbetsytor med kollegor. I flexkontor finns 
vanligtvis plats för cirka 75 procent av personalstyrkan samtidigt, 
vilket förutsätter att en del arbetstagare regelbundet arbetar från 
alternativa arbetsplatser, oftast hemmet, caféer, kontorshotell och 
liknande ställen eller på resan [3, 4, 5]. 
DIGITALT OCH RÖRLIGT ARBETSSÄTT BEHÖVER NYA TYPER AV KONTOR
Flexkontoret lanseras av marknadens aktörer som framtidens 
flexibla kontorsarbetsplats som är utformad för att stödja ett digitalt, 
rörligt och gränslöst arbetssätt. På kontorsmarknaden benämns det 
moderna flexkontoret som aktivitetsbaserat kontor, aktivitetsbaserade 
arbetsmiljöer, aktivitetsbaserat arbete eller Activity based working  (ABW) 
och anses passa samtliga verksamheter som önskar framtidsanpassa 
sina lokaler [6]. Marknadsföringen av aktivitetsbaserade kontor som 
framtidens kontorstyp har tilltagit i Sverige allt mer sedan 2010 [1, 
6]. Den tekniska utvecklingen möjliggör att kontorsanställda kan 
arbeta så gott som var som helst och när som helst med hjälp av 
bärbara datorer och smarta telefoner. Kontorsarbete genomförs 
nödvändigtvis inte längre på en plats man går till, utan sker i 
ökande grad i tillfälliga, gränsöverskridande och samverkande 
projekt och nätverk. Detta har i sin tur lett till sjunkande 
beläggningsgrader på kontorsarbetsplatser och aktualiserat behovet 
av att optimera kontorsytan. Hittills finns relativt begränsat med 
oberoende forskning om aktivitetsbaserade arbetsmiljöer och nya 
sätt att arbeta i relation till anställdas hälsa, arbetstillfredsställelse,  74produktivitet, kreativitet och andra utfall, och därför har 
kommersiella krafter fått utrymme att styra utformningen av 
kontorsarbetsplatser i önskad riktning. Nyligen publicerades dock 
två temanummer i tidskriften Journal of Corporate Real Estate som 
ger ut både vetenskapliga artiklar och inlägg från praktiker inom 
fältet [2, 7]. Dessa temanummer fokuserar specifikt på New Ways of 
Working  i aktivitetsbaserade kontorsmiljöer och ingår i detta kapitels 
centrala referenser.
”New Ways of Working” – att stödja arbete i aktivitetsbaserat kontor
Konceptet New Ways of Working  tar fasta på det arbetssätt som flera 
organisationer i Sverige och internationellt har infört eller planerar 
att införa, vilket innebär ökad användning av informations- och 
kommunikationsteknologi för att stödja ABW samt användning 
av delade arbetsytor på kontor. Ett syfte är att ABW ska leda till 
besparingar för företagen i form av minskad kontorsyta och mer 
effektiv användning av befintliga ytor. Ett annat syfte är att ABW 
även ska framkalla nödvändiga förändringar i arbetstagares 
beteende så att skifta mellan olika arbetsmiljöer under arbetsdagen 
blir ett etablerat arbetssätt. Detta arbetssätt är en förutsättning 
för att ABW ska fungera optimalt. I förlängningen förväntas 
det förändrade beteendet leda till ökat välbefinnande och ökad 
produktivitet och kreativitet bland arbetstagarna i de nya flexibla 
kontoren [2]. Arbetstagarna förväntas vara maximalt innovativa, 
utveckla verksamheter och lösa problem, vilka är centrala uppgifter 
i dagens arbetsliv. 
I vissa verksamheter har det varit svårare att förändra arbetstagares 
beteende med hjälp av ABW, något som ledningsgrupper 
kanske inte väntat sig eftersom ABW marknadsförs som en 
kontorsutformning som passar alla typer av verksamheter [7]. I 
Sverige har flera kända kontorsflyttar i både offentlig och privat 
sektor ventilerats i medier under de senaste åren, ofta med 
fokus på personalens missnöje med de nya lokalerna. Det som 
vanligtvis framkommer är att ABW inte anses stödja den typ av 
arbetsuppgifter som utförs på myndigheter, inom högskolan eller 
i andra verksamheter där arbetet kräver fokus, det vill säga den 
typen av koncentrationskrävande uppgifter som med fördel görs 
i tysta miljöer utan störande synintryck [8]. Arbetstagare har talat 
om ihållande trötthet efter arbetsdagen i aktivitetsbaserade kontor, 
att de vid hemkomsten inte orkar ta tag i hushållsarbete eller 
fritidsaktiviteter utan behöver mer vila och återhämtning än innan 
skiftet till ABW. Annat som brukar nämnas i dessa sammanhang 
är bristande IT-system som inte möjliggör full rörlighet i det 
aktivitetsbaserade kontoret, eller att digitala arkiv inte fungerar  75på önskat sätt. ABW är ett papperslöst kontor och kräver därmed 
att det finns goda rutiner för digitalisering av allt material som 
används i verksamheten. Arbetstagarna behöver enkelt komma åt 
sina filer även från de alternativa arbetsplatserna.
Flytt till aktivitetsbaserat kräver förberedelser
ABW innebär ett nytt sätt att arbeta på kontor, att planera och 
tänka kring kontorsarbete. Det är ett arbetssätt som behöver tränas 
in successivt. Anpassningen sker inte enbart genom att flytta 
verksamheten till aktivitetsbaserade kontor, utan det krävs träning 
och handledning så att verksamheten och personalen känner sig 
trygg och får möjlighet att förbereda sig i god tid. 
En framgångsfaktor är att starta flyttförberedelserna i god tid, 
ofta till och med ett par år innan flytt. Dessutom behövs en tydlig 
och långsiktig förändringsledning ( change management)  för att 
skapa trygghet och gemenskap under förändringen. IT- och HR-
avdelningar behöver arbeta tillsammans med företagsledningen i 
flyttprocessen för att garantera bästa möjliga utfall, och dessutom 
måste arbetstagarna vara delaktiga i hela processen för att flytten 
ska bli en gemensam angelägenhet. Genom att förändra kontorets 
utformning och planlösning kan det bli lättare att förändra 
organisationen, men en kontorsflytt i sig skapar inte en önskad 
organisationsförändring [9]. Det krävs ordentlig planering och 
förberedelse när verksamheten flyttar till ABW.
Med lanseringen av ABW och New Ways of Working  har 
kontorsmarknaden i bästa fall lyckats skapa flexiblare och mer 
yteffektiva kontor som passar bättre för framtidens krav och 
arbetssätt än traditionella cellkontor eller kontorslandskap. 
Utformningen av aktivitetsbaserat kontor sägs utgå från de 
anställdas behov [6]. Det öppna rummet är indelat i zoner utifrån 
verksamhetens vanligaste aktiviteter och arbetsmiljön påminner 
om hemmets utformning i kök, vardagsrum, bibliotek med 
mera. Den moderna aktivitetsbaserade kontorsarbetsplatsen 
för tankarna till hemmet, och lönearbete pågår också i hemmet 
eftersom arbetstagarna regelbundet förväntas arbeta från 
alternativa arbetsplatser [10]. Det är dock fortfarande oklart ifall 
anställdas prestationer, komfort och hälsa äventyras i strävan 
efter ytoptimerade, flexibla kontorsarbetsplatser. Preliminära 
resultat från ett pågående forskningsprojekt i Sverige tyder på att 
ABW inte passar alla typer av verksamheter [11]. Det framhålls 
också att arbetsuppgifter som kräver koncentration passar sämre 
i öppna kontor med framför allt påtagliga akustiska störningar, 
och i sådana kontor saknas ofta tysta miljöer för fokuserat arbete  76[12, 13]. I utvecklingen av aktivitetsbaserade kontorsmiljöer är 
det viktigt att även planera och utveckla miljöer som stödjer 
koncentrationskrävande arbete.
New Ways of Working  antas ge anställda mer kontroll över sitt eget 
arbete genom att de själva kan bestämma var och när de ska arbeta. 
Att kunna arbeta hemifrån föreslås även förbättra balansen mellan 
arbetsliv och privatliv. Vidare skapar man estetiskt tilltalande 
kontorsmiljöer i aktivitetsbaserade kontor för att höja arbetstagarnas 
tillfredsställelse och produktivitet. Däremot finns få exempel på hur 
beteendeförändringen hos arbetstagare ska åstadkommas utifrån 
New Ways of Working [14]. Fastighetsägare vill med inredningens 
hjälp skapa kreativa miljöer som lockar till spontana möten, men 
fortfarande handlar dialogen runt planeringsbordet ofta om antalet 
bord och stolar och mindre om vad som behövs för att stimulera 
arbetstagares arbetstillfredsställelse, produktivitet och kreativitet. 
Forskningen visar att kreativitet på arbetsplatsen stimuleras bäst 
genom tillgång till olika typer av resurser (individer, kompetenser, 
utrustning, lokaler, platser och pengar), gott socialt stöd och 
uppmuntrande ledarskap som stödjer nya idéer utan direkt hot om 
att bli omedelbart utvärderad vid ett eventuellt misslyckande [15]. 
Det är individens inre motivation som lockar fram kreativiteten. Att 
uppmana anställda att vara kreativa är vanskligt om de inte själva 
brinner för sitt uppdrag eller får möjlighet att tänka nytt. 
Fördelen med naturmiljöer på aktivitetsbaserade kontor
Forskning om lycka pekar på att de största genombrottsidéerna ofta 
kommer i samband med avkoppling [16]. Enkelt uttryckt uppstår 
kreativitet när sinnet är ofokuserat, engagerat i dagdrömmar eller 
går på tomgång. Arbetsintensiteten och arbetsuppgifterna i det 
moderna arbetslivet gör dock att arbetstagare kan spendera hela 
dagen utan att sätta hjärnan på tomgång, och under den lediga tiden 
fortsätter de flesta att fördjupa sig i mobiltelefoner och IT. Om våra 
sinnen kontinuerligt behandlar information får vi sällan chansen att 
låta våra tankar röra sig fritt eller låta fantasin flöda. Det är därför 
viktigt att skapa utrymmen för avkoppling och återhämtning i det 
aktivitetsbaserade kontoret. I detta kan utomhusmiljön ingå, för 
om arbetstagare förväntas vara fullt rörliga och byta arbetsmiljöer 
flera gånger dagligen, kan de stimulera återhämtning och kreativitet 
genom att röra sig utomhus i närnaturen. Det finns också gott 
om forskning om naturvistelsers positiva effekter på hälsa och 
återhämtning. Utomhuskontorsarbete är ett växande forskningsfält 
med syfte att föra in naturens goda effekter på hälsa i dagens 
moderna kontorsarbetsplatser [17]. Forskningen visar att folk som 
promenerar dagligen generellt har högre poäng på test som mäter  77kreativt tänkande än människor som inte promenerar, och att 
promenera utomhus är mer förknippat med nya, fantasifulla tankar 
än att gå på löpband inomhus [16].
ARBETSMILJÖN PÅ AKTIVITETSBASERADE KONTOR 
Vanligt förekommande fysiska arbetsmiljöbelastningar i öppna 
kontor kan sammanfattas med tre l: ljud, ljus och luft. Buller och 
brist på avskildhet kan förebyggas eller åtgärdas med god planering, 
design och intelligenta tekniska lösningar [18]. Ergonomiska faktorer 
såsom kontorsmöblers funktionella egenskaper, god ljudmiljö och 
belysning samt bra luftkvalitet och lagom temperatur har också 
betydelse för anställdas hälsa och välbefinnande. Till exempel är 
stora fönster, närhet till fönster och utsikt kopplat till bättre komfort 
och prestationer bland kontorsanställda, liksom möjlighet att 
skydda sig mot bländande sken genom att kontrollera markiser och 
persienner [18]. 
Bemöta koncentrationskrävande arbetsuppgifter
Allt mer kontorsforskning sker inom fältet kognitiv ergonomi där 
man studerar kontorsutformning utifrån hjärnans förutsättningar, 
alltså hur vi skapar kontorsmiljöer som stöttar kognitiva funktioner. 
Med kognitiv belastning inom kontorsarbete menas i allmänhet i 
vilken grad människans kognitiva funktioner såsom arbetsminne, 
inlärning, problemlösning, koncentration och uppmärksamhet 
belastas av faktorer i arbetsmiljön, främst av buller [19]. Ökad 
kognitiv belastning innebär vanligtvis svårigheter att minnas och 
koncentrera sig. De som har koncentrationskrävande arbetsuppgifter 
i kontorslandskap upplever mer koncentrationssvårigheter, 
störningar och stress än de som arbetar med liknande uppgifter i 
enskilda rum eller flexkontor [20]. 
Det aktivitetsbaserade konceptet har några specifika 
arbetsmiljömässiga nackdelar jämfört med cellkontor [21]. 
Aktivitetsbaserade kontor består i stor utsträckning av 
öppna utrymmen, vilka inte stödjer koncentrationskrävande 
arbetsuppgifter eller anställdas behov av integritet och möjlighet 
att dra sig undan vid behov. Att dela skrivbord med kollegor 
bryter också mot psykologiska behov, till exempel att ge sin 
arbetsstation en personlig prägel. Att kunna dekorera sin plats 
är ett viktigt statusuttryck för gemenskap och tillhörighet på 
arbetsplatsen, vilket även är kopplat till ökad produktivitet 
[21, 22]. Anställda i aktivitetsbaserade kontor rapporterar 
tillfredsställelse med arbetsmiljöfaktorer såsom kontorets 
estetik, funktionalitet och den sociala interaktionen, medan de  78är mindre nöjda med förvaringsutrymmen [21]. Forskningen 
om moderna aktivitetsbaserade kontorsmiljöer och nya sätt att 
arbeta är fortfarande begränsad, och det är oklart om sådana 
kontor är kopplade till ökad tillfredsställelse med arbetsmiljön 
bland anställda. Dessutom används aktivitetsbaserade koncept 
inte alltid så som de var tänkta, utan de fungerar snarare som 
kontorslandskap, vilket även föreslås bidra till det rapporterade 
missnöjet [21]. Att uppmuntra arbetstagare att byta arbetsmiljöer 
ofta under arbetsdagen föreslås öka tillfredsställelsen med 
aktivitetsbaserade kontor [14]. Emellertid konstateras också att 
frekvent byte av arbetsmiljö inte alltid passar arbetstagares 
arbetsuppgifter och passar sannolikt inte heller alla anställda. 
Dessa resultat poängterar också vikten av god förberedelse när 
verksamheter flyttar till aktivitetsbaserade kontor och att personalen 
får tillfälle att träna in det nya arbetssättet. 
Ledarskap och självledarskap – social och organisatorisk arbetsmiljö 
och aktivitetsbaserat arbete
I kapitel 3 beskrivs de sociala och organisatoriska 
arbetsmiljöaspekter som är särskilt relevanta för gränslöst arbete. 
I aktivitetsbaserade kontor förväntas arbetstagaren själv planera 
sin arbetsdag och på det viset även ha högre kontroll över sitt 
eget arbete. Detta förutsätter dock att arbetstagaren har förmågan 
att kunna leda sig själv [23]. Självledarskap är en process genom 
vilken man motiverar och navigerar sig själv för att uppnå önskade 
beteenden och mål. Gott självledarskap är kopplat till förmågan 
till kreativt tänkande och innovation [23]. Organisatoriskt 
ledarskap får därmed också en annan roll i aktivitetsbaserade 
kontor då arbetstagarna lär sig ett nytt arbetssätt med krav på 
självledande egenskaper. I stället för att detaljstyra blir ledarens 
roll att skapa förutsättningar för ett innovativt klimat och tillit, se 
till att arbetstagarna kan sköta sina uppdrag utan större hinder i 
det aktivitetsbaserade kontoret, lösa olika typer av problem och 
uppmärksamma snabbt om någon har hälso- eller stressrelaterade 
problem. Ledarna själva kan dock också inledningsvis känna sig 
vilsna med sitt ledaruppdrag i aktivitetsbaserade kontor, enligt 
en intervjuundersökning i AFA Försäkrings projekt om hållbart 
ledarskap i ett föränderligt arbetsliv. Även ledare behöver alltså 
handledning i hur man leder självledande arbetstagare med ett nytt 
sätt att arbeta i aktivitetsbaserade kontor.
FLYTTA FRÅN TRADITIONELLT KONTOR TILL AKTIVITETSBASERAT KONTOR 
Länken mellan kontorsarbete och den fysiska arbetsmiljön har 
undersökts på många sätt i tidigare forskning [24, 25]. Studier  79har bland annat fokuserat på vilken betydelse täthet, öppenhet, 
belysning, färg och skiljeväggar har för kontorsarbetarnas 
attityder och arbetskapacitet. Nedan sammanfattas fyra tydliga 
slutsatser från denna forskning som är viktiga att fundera över då 
verksamheter flyttas från cellkontor till aktivitetsbaserade kontor:
• De psykosociala faktorerna är minst lika viktiga som de fysiska 
i kontorsmiljöer, och samtliga har betydelse för hur den nya 
kontorsutformningen kommer att fungera för arbetstagare och 
verksamheter.
• Möjligheten till individuell kontroll över den egna arbetsplatsen 
behöver betonas när man designar nya öppna kontorsmiljöer.
• Ett brett perspektiv på kontorsflytt som involverar flera nivåer i 
organisationen kan vara mycket effektivare än att implementera 
isolerade designlösningar. Det gäller att skräddarsy de nya 
lokalerna enligt verksamhetens behov. 
• Den nya kontorsutformningen kan bli bättre om man först 
analyserar brister och fördelar i befintliga lokaler samt 
arbetstagares behov vad gäller arbetsmiljön.
Det psykosociala perspektivet på kontorsutformning kan delas 
in i tre dimensioner: individnivå, företagsnivå och samhällsnivå. 
På individnivå påverkar faktorer såsom kön, personligt utrymme 
(området som omger människor där de känner sig obekväma om 
främlingar träder in), personlighetsfaktorer och tillfredsställelse 
med specifika kontorslösningar. Det är klokt att fastställa 
arbetstagarnas önskemål innan man ändrar på gamla eller inför nya 
kontorsutformningar. Olika alternativ kan med fördel presenteras i 
en kontorsutställning i samband med planeringen av kontorsflytten.
Företagskulturen kommuniceras effektivt genom kontorets design 
och utformning. Hur skiljer sig chefers kontor från anställdas? 
Hur mycket utrymme får administrativ personal? Var ligger 
olika yrkesgruppers utrymmen i förhållande till varandra? Ger 
rumsfördelningen och placeringen inom kontoret några signaler om 
belöningar, prestige och position?
Samhället kan ha inflytande på trender inom kontorsutveckling 
genom att påverka den allmänna opinionen om fördelar och 
belöningar i arbetslivet. Är till exempel ett eget kontorsrum en 
belöning och en statusmarkör? Att påpeka fördelarna med ny 
kontorsutformning samtidigt som hänsyn tas till bredare kulturella 
värderingar kan förenkla övergången från traditionella kontor till 
öppna kontor.  80Ett brett organisationsfokus på förändringsprocessen är viktigt för 
att få fördelarna med flytten till aktivitetsbaserade kontor. HR-, IT- 
och fastighetsavdelningen samt arkitekter, designers och konsulter 
med flera behöver arbeta tillsammans med företagsledningen 
för att utveckla och verkställa en detaljerad flyttplan. Hur 
man hanterar själva flyttprocessen är lika viktigt som den nya 
kontorsutformningen i sig [26]. 
Tidigare forskning visar att kontroll i och över arbetet är viktigt 
för de anställdas hälsa och tillfredsställelse. I öppna kontor 
behövs utrymmen med låg täthet, det vill säga mindre befolkade 
utrymmen. Utrymmen med hög täthet ökar de visuella och auditiva 
distraktioner som tenderar att minska fördelarna med öppna 
kontorslösningar. Flexibla flyttbara skiljeväggar ger arbetstagare 
kontrollen att ändra sin exponering för visuella störningar, och 
närliggande konversationer (högtalartelefoner osv.) kan effektivt 
maskeras med bakgrundsvitt brus i arbetsområdet. 
Forskning visar också att tillfredsställelse med inredningen, graden 
av öppenhet i lokalerna, zonindelningen och mängden olika typer 
av zoner samt byggnadens läge och tillgänglighet är betydelsefulla 
för arbetstagares generella tillfredsställelse med de nya lokalerna. 
Det är en framgångsfaktor att tidigt i processen engagera personalen 
i planeringen och genomförandet av kontorsflytten. Arbetstagarna 
är vanligtvis de främsta experterna på utformningen av sin egen 
arbetsplats och vet vilka fördelarna och bristerna är.
SLUTSATSER OCH VÄGLEDANDE SAMMANFATTNING 
Nedan sammanfattas ett antal råd som är bra att fundera igenom 
när verksamheten planerar att flytta till aktivitetsbaserade kontor. 
Dessa råd kan utvecklas och risker förebyggas med genomtänkt 
planering som påbörjas i god tid:
• Anlita akustiker för att minimera buller. 
• Maskera närliggande konversationer och annat oönskat ljud med 
bakgrundsvitt brus. 
• Förebygg buller och brist på avskildhet med god planering, 
design och intelligenta tekniska lösningar.
• Använd flexibla flyttbara skiljeväggar så att arbetstagare får 
frihet att skapa skydd mot visuella störningar.
• Koncentrationskrävande arbetsuppgifter kräver stillhet – se 
till att det finns tillräckligt med tysta rum och utrymmen utan 
störande insyn. 81• Se till att det finns möjlighet att dra sig undan vid behov till ett 
tyst rum eller en avkopplingszon.
• Ergonomiska faktorer har betydelse för anställdas hälsa och 
välbefinnande. Utvärdera dessa för att se vad behöver åtgärdas 
och hur.
• ABW är ett papperslöst kontor. Skapa goda rutiner för att 
digitalisera allt material som används i verksamheten så att 
arbetstagarna lätt kommer åt materialet på kontoret och från 
alternativa arbetsplatser.
• ABW behöver tränas in. Ge medarbetarna möjlighet till träning 
och handledning så att alla känner sig trygga och kan förbereda 
sig i god tid. Annars finns risk för att det aktivitetsbaserade 
kontoret används mer eller mindre som ett kontorslandskap och 
det kan då inte leva upp till sin fulla potential.
• Individens inre motivation lockar fram kreativiteten. 
Stimulera kreativitet genom olika typer av resurser (individer, 
kompetenser, utrustning, lokaler, platser och pengar), gott socialt 
stöd och uppmuntrande ledarskap.
• Erbjud utomhusmiljöer i nära anknytning till kontoret och 
möjlighet att röra sig i närnatur eftersom det kan underlätta 
återhämtningen och stimulera kreativiteten. Skapa utrymmen för 
avkoppling och återhämtning i det aktivitetsbaserade kontoret. 
• Att kunna ge sin arbetsstation en personlig prägel är kopplat till 
högre produktivitet. Se om det går att skapa personliga uttryck i 
ett aktivitetsbaserat kontor.
• Se över ledarnas roll: i ett aktivitetsbaserat kontor ska de bland 
annat skapa förutsättningar för ett innovativt klimat och för 
tillit, se till att arbetstagarna kan sköta sina uppdrag utan större 
hinder, lösa olika typer av problem och uppmärksamma snabbt 
om någon har hälso- eller stressrelaterade problem.
• Ge ledare handledning i hur man leder i aktivitetsbaserade 
kontor där man inte alltid vet var medarbetarna befinner sig.
[1]. Toivanen, S., Framtidens arbetsplatser - att utveckla hållbara och friska 
kontor . 2015, Stockholm: Susanna Toivanen.
[2]. Appel-Meulenbroek, R., Editorial: Modern offices and new ways of 
working studied in more detail.  Journal of Corporate Real Estate, 2016. 
18(1): p. 2-3. 82[3]. Ng, C.F., Teleworker’s home office: an extension of corporate office?  
Facilities, 2010. 28(3/ 4): p. 137-155.
[4]. Ng, C.F., Public spaces as workplace for mobile knowledge workers.  
Journal of Corporate Real Estate, 2016. 18(3): p. 209-223.
[5]. Bodin Danielsson, C. and L. Bodin, Office Type in Relation to 
Health,Well-Being, and Job Satisfaction Among Employees.  Environment 
& Behavior, 2008. 40(5): p. 636-668.
[6]. Gunne, N., Gränslöst - De aktivitesbaserade kontoren har kommit till 
Sverige.  Arkitekten, , 2013(11): p. 32-37.
[7]. Appel-Meulenbroek, R., Editorial: Employee behaviour and effects of 
modern (activity-based) offices.  Journal of Corporate Real Estate, 2016. 
18(3): p. 162-163.
[8]. Berthelsen, H., T. Muhonen, and S. Toivanen, Vad händer med 
arbetsmiljön när man inför aktivitetsbaserade kontor inom akademin? .  
Arbetsmarknad & Arbetsliv, 2017 .
[9]. Stone, P .J. and R. Luchetti, Your office is where you are.  Harvard 
Business Review, 1985. 63(2): p. 102-117.
[10]. Hochschild, A.R., When work becomes home and home becomes 
work.  California Management Review, 1997. 39(4): p. 79-97.
[11]. Slunga Järvholm, L., Aktivitetskontor passar inte alla , in SVT 
Nyheter/Västerbotten. Hämtad från: http://www.svt.se/nyheter/lokalt/
vasterbotten/aktivitetskontor-passar-inte-alla . 2016.
[12]. Gensler, What we’ve learned about focus in the workplace . 2012, 
Gensler Research.
[13]. Seddigh, A., et al., The association between office design and 
performance on demanding cognitive tasks.  Journal of Environmental 
Psychology, 2015. 42: p. 172-181.
[14]. Hoendervanger, J.G., et al., Flexibility in use: Switching behaviour 
and satisfaction in activity-based work environments.  Journal of 
Corporate Real Estate, 2016. 18(1): p. 48-62.
[15]. Rasulzada, F. and I. Dackert, Organizational creativity and 
innovation in relation to psychological well-being and organizational 
factors.  Creativity Research Journal, 2009. 21(2-3): p. 191-198.
[16]. Seppälä, E., The happiness track : how to apply the science of 
happiness to accelerate your success . 2016. 83[17]. Toivanen, S. and C. Petersson, ”Jobba ute blir mer inne” – 
Utveckling av utomhuskontor för ökad hälsa och lärande i arbetslivet , in 
FALF . 2017: Alnarp.
[18]. Davis, M.C., D.J. Leach, and C.W. Clegg, The Physical Environment 
of the Office: Contemporary and Emerging Issues , in International Review 
of Industrial and Organizational Psychology , G.P . Hodgkinson and J.K. 
Ford, Editors. 2011, Wiley: Chichester, UK. p. 193 - 235.
[19]. De Croon, E.M., et al., The effect of office concepts on worker health 
and performance: a systematic review of the literature.  Ergonomics, 2005. 
48(2): p. 119-34.
[20]. Seddigh, A., et al., Concentration requirements modify the effect 
of office type on indicators of health and performance.  Journal of 
Environmental Psychology, 2014. 38(0): p. 167-174.
[21]. Budie, L.E., The employee in the modern work environment , in 
Eindhoven University of Technology . 2016: Eindhoven.
[22]. Knight, C. and S.A. Haslam, The Relative Merits of Lean, Enriched, 
and Empowered Offices: An Experimental Examination of the Impact 
of Workspace Management Strategies on Well-Being and Productivity.  
Journal of Experimental Psychology, 2010. 16(2): p. 158-172.
[23]. Stashevsky, S., et al., Self-leadership skills and innovative behavior at 
work.  International Journal of Manpower, 2006. 27(1): p. 75-90.
[24]. Brand, J.L., Should Your Company Transition from Traditional 
Private Offices to an Open Office Plan?  Change/Transition 
Management White Paper, 2009. 5.
[25]. Brand, J.L. A Corporate Room with a View: A Scientific Analysis of a 
Major HQ Renovation . 2011.
[26]. Brunia, S., I. De Been, and T.J.M. van der Voordt, Accommodating 
new ways of working: lessons from best practices and worst cases.  Journal 
of Corporate Real Estate, 2016. 18(1): p. 30-47. 847. Gränslösa krav – gränslösa 
möjligheter
Gunnar Aronsson
Psykologiska institutionen  
I denna skrift har vi försökt ringa in en aspekt – gränslöst arbete – i 
det mångdimensionella och komplexa fenomen som nu allt oftare 
benämns digitalisering. En del människor associerar ordet snarast 
med gränslösa möjligheter, och för andra är upplevelsen snarare 
gränslösa krav. Vi har i skriften mer betonat möjligheterna än 
farhågorna genom att lägga stor vikt vid forskning och erfarenheter 
som kan vägleda och stärka de gränslöst arbetandes kontroll 
över sitt arbetsliv och sin livssituation. I detta avslutande kapitel 
sammanfattas vissa tendenser och vi tar på nytt upp en del farhågor 
som blivit knapphändigt behandlade i kapitlen samt försöker 
urskilja riskgrupper.
Innan den uppsummeringen bör sägas att digitaliseringen inte bara 
resulterar i gränslösa jobb utan även jobb som kännetecknas av stark 
extern styrning. Ett vanligt exempel är det rumsligt och tidsmässigt 
bundna arbetet vid olika typer av callcenter. I ett större perspektiv 
kan callcenter och likartade verksamheter ses som förutsättningar 
för gränslöst arbete. De typerna av arbete eller effekter ligger dock 
utanför denna skrifts syfte.
Ser vi till de stora skiftena i arbetsliv och samhälle kan man fråga 
sig om digitaliseringen är av samma dignitet som den förra stora 
samhällsförändringen – industrialiseringen. När stordatorer och 
därefter persondatorer började användas i större skala i arbetslivet 
för 40 år sedan användes länge begreppet datorisering för den 
processen, och olika slags arbete vid dator klumpades ihop till 
bildskärmsarbete. Ergonomiska frågor stod i fokus i dessa så 
kallade ”sitt och titt”-arbeten. Hemdator och ordbehandlare var 
en gång frekventa ord men är nu på väg ut ur språket. I de smarta 
telefonerna integrerades datateknik, telefoni och internet på en 
högre nivå och efter bara några år hade den smarta telefonen 
blivit i stort sett var mans, kvinnas och barns hjälpmedel och vävt 
in brukarna i nätverk utan tidsmässiga, rumsliga, sociala och 
fysiska gränser. Datatekniken är nu inte längre något som förs in 
i en verksamhet utan en digital infrastruktur som genomsyrar 
och förbinder verksamheter, institutioner, människor och ting. 
Digitalisering och digitala verktyg är själva förutsättningen för  85många verksamheter och ger upphov till nya typer av tjänster och 
produkter och nya sätt att utföra gamla uppgifter på. 
Ett nytt ord i detta sammanhang är konnektivitet som står för den 
ökande graden av uppkopplade ting och människor (se kapitel 5). 
En annan ny företeelse som påverkar människors arbetsanknytning 
är digitala plattformar som kan beskrivas som nav i ekosystem där 
olika typer av aktörer kopplas samman. Marknader uppstår där 
köpare och säljare eller utförare av arbeten och tjänster möts utan 
juridiska och psykologiska kontrakt av sedvanligt slag. Till det 
nya hör också en transparens som ger utrymme för att betygsätta 
och ranka utförarna och utförandet liksom ökade möjligheter att 
övervaka och mäta arbetsinsatser. De nya verksamhetsformerna 
kan än så länge inte mäta sig med ”vanliga” företag, men de 
ställer samhället inför nya frågor kring reglering av ansvar på 
arbetsplatsen och kopplingar mellan arbete och välfärdssystem [1]. 
Än har dock möjligheterna att arbeta flexibelt i tid och rum inte 
resulterat i några tydliga tecken på att ett otryggt ”frilanssamhälle” 
är på väg att etableras i Sverige, vilket diskuteras bland annat i USA. 
Huvudfokus i denna skrift har legat på gränslöst arbete och dess 
konsekvenser för den enskilda medarbetaren, men sett i ett större 
sammanhang eftersom man måste förstå de omgivande krafterna 
och teknikutvecklingen för att kunna förbättra arbetsmiljön. En 
röd tråd i framställningen av gränslöst arbete är vad som beskrivits 
som en förskjutning från extern till intern reglering av tid, rum, 
arbetsuppgifter och anställningsformer. Annorlunda uttryckt faller 
det i större utsträckning på individen att kunna sätta gränser och 
göra gränsöverenskommelser samt använda strategier för att få 
balans mellan krav och resurser i arbetet samt mellan arbetsliv och 
privatliv.
CHEF OCH MEDARBETARE I GRÄNSLÖST OCH FLEXIBELT ARBETE
På individnivå är huvudfrågan hur den enskilda personen skapar 
utrymme för ett önskvärt privatliv såväl som för ett önskvärt 
arbetsliv. Forskningen har identifierat olika strategier, till exempel 
segmentering och integrering och även olika blandformer som 
individen använder sig av för att reglera förhållandet mellan dessa 
livssfärer [2]. Genom överenskommelser både på arbetsplatsen 
och i privatlivet går det att undvika eller dämpa konflikter mellan 
sfärerna. Förändringar i privatlivet, såsom att få barn eller att 
partnern får andra arbetstider, gör att människor behöver byta 
strategi eller tillämpa olika strategier samtidigt. Ingen strategi 
är bättre än någon annan utan dess värde beror på hur väl den  86fungerar i förhållande till en viss individs mål och livssituation och 
hur väl individen lyckas uppnå målen med sin valda strategi. 
Frågor om individens behov respektive verksamhetens behov hör 
hemma i en uppdragsdialog mellan chef och medarbetare. Om 
arbetsuppdraget är mindre preciserat och kan utföras tids- och 
rumsoberoende behöver chef och medarbetare en mer tydliggörande 
kommunikation och feedback kring uppdraget. Arbetstagaren 
kan behöva förtydliga sina prioriteringar i det egna arbetet och 
ha uttalade förväntningar på arbetsgivaren. Det behövs tydliga 
överenskommelser om tillgänglighet i arbetet och mer uppföljning av 
arbetet inklusive behovsstyrda avstämningar om överenskommelser 
och psykologiska kontrakt. Ju mer ogenomskådligt arbetet är, desto 
viktigare är det att arbetstagaren lyfter frågor om överbelastning och 
resursbrist och att avstämningar görs både mot arbetskamrater och 
arbetsledare.
En viktig fråga i sådana avstämningar gäller arbetstiden (se kapitel 
4). Det finns relativt få studier om hur gränslöst arbete påverkar 
de faktiska arbetstiderna, men allmänt kännetecknas flexibelt och 
gränslöst arbete av mer oförutsägbara och varierande arbetstider 
men också av att individen har mer inflytande över arbetstiden. 
Gränslösa eller oreglerade arbetstider kan innebära mycket 
återhämtningsbrist bör intensiva arbetsperioder, i den mån det 
är möjligt, följas av perioder då veckoarbetstiden reduceras så att 
arbetstagaren kan prioritera återhämtningsaktiviteter.
På en arbetsplats med flexibla och gränslösa arbetstider 
rekommenderas att chefen ska
1. se till att arbetsgivaren har en korrekt bild över hur mycket och 
när medarbetarna arbetar
normtiden
3. ha kontinuerlig dialog med medarbetarna, till exempel i samband 
med utvecklingssamtal, om hur arbetstiderna hanteras och om 
det finns en bra balans mellan arbetsbelastning och återhämtning. 
Arbetsmiljöverkets föreskrifter om organisatorisk och social 
arbetsmiljö (AFS 2015:4) signalerar att arbete som innebär ständig 
uppkoppling och tillgänglighet ska ingå i det systematiska 
arbetsmiljöarbetet [3]. Den som hanterar oreglerade och  87verksamhetsanpassade arbetstider kan behöva stöd av en 
arbetstidspolicy för att undvika regelbundet förekommande långa 
arbetstider och krav på ständig tillgänglighet utanför ordinarie 
arbetstid. 
Arbetstagare som får mer inflytande över arbetstidens förläggning 
får också ökat ansvar för att hitta rätt balans mellan arbete, sociala 
aktiviteter och återhämtning. Detta kräver mer planering och beslut 
kring gränser både på kort och på lång sikt – dagligen, veckovis 
och över längre arbetsperioder. Obalanser kan vara svåra att lösa 
på egen hand och det hör till chefens uppgifter att medverka i 
lösningar. Samsyn om principer för jobbets utbredning i tid och rum 
underlättar och förebygger konflikter. 
Vad som leder till god återhämtning kan vara individuellt, men 
tillräckligt med ostörd sömn är ett biologiskt grundvillkor för alla 
människor. Aktiv återhämtning såsom fysisk träning och socialt 
umgänge är i regel bättre än passiv då den gör det lättare släppa 
tankarna på arbetet. 
Begreppet gränsland står för ett område där olika sfärer överlappar, 
exempelvis arbetsliv och privatliv. I kapitel 2 uppmärksammade 
Nanna Gillberg det gränsland som bildas genom närvaro i sociala 
nätverk och som luckrar upp gränserna mellan arbetstagarens 
privata och professionella sfär. Genom att närvara i ett sådant 
nätverk öppnar arbetstagaren för inblickar i en privat och social 
värld som annars inte är tillgänglig för chefer och medarbetare. 
När samma verktyg kan användas i båda sfärerna innebär det att 
vi kan växla mellan dem med bara en knapptryckning. Synlighet 
för arbetsgivaren och för nästa eventuella arbetsgivare kan vara 
hämmande för den enskilda personen och innebära att arbetet blir 
mentalt närvarande även utanför arbetet. Ledare och medarbetare 
bör därför utbildas i hur man skyddar sin integritet och undviker 
potentiellt skadlig digital exponering på sociala medier.
RISKGRUPPER OCH VINNARE
När arbetslivet förändras snabbt – inte minst genom ny teknik – kan 
skillnaderna öka mellan olika delar av arbetslivet och mellan olika 
grupper. Vinnare är ofta de välutbildade som arbetar i resursrika 
delar av ekonomin och samhället. Det problemet är aktuellt i de 
flesta av bokens kapitel och vi ska här ta upp det på nytt, främst på 
individ- och arbetsplatsnivå. Därmed är det naturligtvis inte menat 
att policyfrågor, lagstiftning och avtal mellan parter inte skulle vara 
viktiga medel för att styra utvecklingen och motverka social och 
ekonomisk skiktning.  88Mäns och kvinnors villkor i gränslöst arbete
I en skrift från OECD [4] går man igenom hur digitalisering kan 
komma att påverka kvinnors och mäns arbetsvillkor, och tre 
policyfaktorer lyfts fram som grundläggande för om det skapas 
vinnare eller förlorare i digitaliseringsprocessen. Dessa faktorer 
är också politiskt påverkbara, och politiska aktörers agerande 
tillmäts stor vikt. Efter en genomgång av hur kvinnors och mäns 
arbetsvillkor kan komma att påverkas konstateras: 
”Om mer flexibilitet resulterar i längre arbetstid och problem i 
att skilja på arbete och privatliv så kan mera stress förväntas. Om 
flexibiliteten leder till något bra eller dåligt för de anställda beror på 
om den är
1. frivillig eller inte
2. förenad med ökad eller minskad autonomi
3. kopplad till mer eller mindre anställningstrygghet.” (sid 1)
Flera större utredningar av arbetsmiljö och sjukfrånvaro med 
fokus på könsskillnader har gjorts under de senaste åren [5, 6]. En 
oroande tendens är att kvinnors andel av sjukfrånvaron fortsätter 
att öka, och kvinnors sjukfrånvaro är nu ungefär dubbelt så hög 
som männens. Den alltmer accepterade förklaringen är att kvinnor 
och män arbetar inom olika sektorer på arbetsmarknaden med 
olika villkor och arbetsmiljörisker. De numerärt kvinnodominerade 
välfärdstjänstesektorerna – vård, skola och omsorg – kännetecknas 
således av mer påfrestande arbetsvillkor än de flesta andra 
sektorer och män som arbetar i dessa sektorer har även de förhöjd 
sjukfrånvaro. 
En fråga är om utvecklingen mot alltmer av gränslöst arbete 
vidgar eller minskar detta gendergap i ohälsa och sjukfrånvaro. 
Gränslöst arbete av den typ som denna skrift handlar om skiljer 
sig i många avseenden från arbete i den kvinnodominerade och 
sjukfrånvarotunga välfärdstjänstesektorn med relationsinriktade 
arbetsuppgifter och höga emotionella krav. Gränslöst arbete 
har i mindre utsträckning det slaget av krav, vilka antas vara 
betydelsefulla för ohälsa och frånvaro i välfärdstjänstearbete. 
Men det kan naturligtvis finnas andra förhållanden i lågreglerat 
gränslöst arbete som har samband med hälsa och frånvaro och som 
därmed skulle kunna påverka gendergapet genom att samspelet 
mellan kön och gränslöst arbete är olika bland män och kvinnor. 
Balans och obalans i livet hänger samman med i vilken grad 
individers respektive företags krav och önskemål om flexibilitet  89är anpassningsbara. En svensk studie visade att största andelen 
individer som upplevde balans i livet fanns när individ och företag 
hade sammanfallande önskemål om hög flexibilitet och det fanns 
möjligheter till integrering. Den situationen var särskilt gynnsam för 
kvinnors upplevda balans. Sämre balans rapporterades av kvinnor 
som av olika skäl behöver använda en segmenteringsstrategi men 
arbetar i en organisation som förväntar sig att medarbetarna ska 
vara flexibla [2]. Flera studier skulle behövas men resultaten pekar 
mot att här finns organisatoriska och individuella vägval, vilka 
sannolikt kan påverka gendergapet i sjukfrånvaro.
Såvitt vi vet finns dock inga representativa studier som på ett 
systematiskt sätt har undersökt frågorna om samspel mellan 
kön och villkor i gränslöst arbete av den typ som denna skrift 
handlar om. Det finns heller inga nyare svenska riksrepresentativa 
studier som har jämfört mäns och kvinnors arbetsvillkor i externt 
lågreglerat gränslöst arbete.
Det finns dock en stor Eurofoundstudie [7] som undersökt olika 
typer av så kallat telearbete i 28 länder i Europa (grovt uttryckt 
arbete utanför den ordinarie arbetsplatsen med hjälp av portabel 
dator, smart telefon etc). Den bild som framträder där är att Sverige 
och nordiska länder ligger högt i bruket av olika former av sådant 
telearbete. Skillnaderna mellan mäns och kvinnors arbetsvillkor 
är dock inte anmärkningsvärda. För att få ett bättre underlag i den 
frågan behövs fördjupade studier där hela livssituationen ingår och 
där individer följs över tid. 
Däremot finns många kvalitativa studier om flexibilitet, vilka har 
bidragit till en bild av mäns och kvinnors villkor samt väckt en rad 
frågor som borde kunna undersökas i större skala. Det finns även 
en livlig diskussion i olika kvalificerade internationella forum och 
tankesmedjor. Vi ska ta upp en sådan tanketråd, som gäller samspel 
mellan kön och flexibilitet. Utgångspunkten är att arbetsplatsens 
normer och förväntningar kan spela viktiga men olika roller för 
mäns och kvinnors användning av flexibilitet [8]. En sådan norm 
handlar om den ”ideala medarbetaren” , som arbetar heltid och har 
få plikter eller åtaganden utanför arbetet och som därigenom i hög 
grad är tillgänglig för arbetsgivaren och för lönearbete. Eftersom 
kvinnor fortfarande tar och har större ansvar för barn och hem 
innebär det att de har mindre möjligheter än män att träda in i 
rollen som den ”ideala medarbetaren” . Kvinnor förväntas alltså i 
kontrast mot män använda flexibiliteten för aktiviteter och plikter i 
den privata sfären. Om så blir fallet finns en risk att flexibiliteten i 
tid och rum kan förstärka den traditionella könsliga arbetsdelningen 
genom att män investerar mera tid i arbetet och kvinnor tar mera  90ansvar utanför arbetet. Det skulle innebära att den könsmässigt 
ojämna fördelningen av betalt och obetalt arbete förstärks. De 
traditionella gränserna försvinner för männen medan kvinnorna 
fortfarande måste handskas med rigida gränser i andra livsfärer. I 
den ”ideala medarbetarnormen” ligger också att man ska engagera 
sig i vidareutbildning, vilket nästan ses som ett måste i digitaliserat 
och kvalificerat arbete. Om män har mera tillgänglig tid för detta än 
kvinnor kan genderrelaterade skillnader i utvecklingsmöjligheter i 
arbetet växa. 
Anknytning och otrygghet
Ur företags och organisationers synpunkt är personer med 
tidsbegränsad anställning en flexibel resurs som kan kallas in 
vid behov för speciella ändamål. De kan ge företaget flexibilitet 
ifråga om kompetensinriktning (funktionell flexibilitet) och att 
arbetsstyrkan lättare kan anpassas till efterfrågesvängningar 
(numerisk flexibilitet). Företag nyttjar personen ”just in time” för ett 
uppdrag. Digitaliseringen med dess möjligheter att arbeta gränslöst 
kan effektivisera och snabba upp den processen. 
I flera kapitel nämns farhågor om att digitaliseringen ger företagen 
verktyg för att driva fram mer numerisk flexibilitet, vilket kan leda 
till en ökad andel egenanställda och kortsiktigt anställda samt 
konsekvenser i form av otrygghet och ekonomisk stress. Det är 
också en fråga som får stort utrymme i internationell debatt om 
digitalisering och flexibilitet. 
Den debatten fokuserar i mycket på utvecklingen av 
digitala plattformar, som kan vara medel för att förändra 
anställningsrelationer och som ger förutsättningar för mycket 
snabba rekryteringar till korta anställningar. I den statliga 
utredningen ”Ett arbetsliv i förändring – hur påverkas 
ansvaret för arbetsmiljön?” förs en omfattande diskussion om 
ansvarsförhållanden i arbete organiserat via digitala plattformar [1]. 
Den empiriska studie som genomfördes av utredningen visar dock 
att plattformsorganiserat arbete är ovanligt i Sverige och att det är 
få personer som har heltidsförsörjning genom arbete organiserat 
via digitala plattformar. Studien visade även att personer som utför 
arbete via digitala plattformar inte sällan är egenföretagare.
Sociala relationer och socialt stöd 
På en heterogen arbetsplats med olika villkor, individuella 
karriärvägar och stor frihet att själv bestämma över arbetets 
förläggning i tid och rum minskar de gemensamma erfarenheterna 
och den gemensamma socialisationen [9]. Då kan det bli svårare  91för den enskilda individen att stå emot höjda krav och ökande 
belastningar. Ett ”nej” behöver i större utsträckning formuleras och 
motiveras individuellt och den som har svårt att säga nej riskerar 
hela tiden att få för mycket att göra. Om det kollektiva skyddet 
minskar kan det delvis ersättas av socialt stöd från chefer och 
arbetskamrater. Chefer har utöver det humanitära motivet också ett 
egenintresse av att för produktionens skull skydda medarbetarna, 
förutsatt att de inte är enkla att byta ut. 
Socialt stöd har studerats ända sedan 1980-talet och är dokumenterat 
stressdämpande. Stödet kan vara instrumentellt, informativt och 
värderande. Stödet innebär att individen får stöd för att utveckla 
resurser för att motstå eller hantera krav, men det kan också handla 
om direkt avlastning [9]. I en gränslös arbetssituation där ledning 
i större utsträckning sker på distans kan stöd och återkoppling 
vara än mer nödvändigt och därför behöva uppgraderas och 
uppvärderas.
INDIVIDUELLA OCH SOCIALA SKILLNADERS ROLL 
Hur kan individuella olikheter och bakgrundsförhållanden 
samspela med ett ständigt tillgängligt arbete i positiv eller negativ 
riktning? Tillgängligheten är den samspelsfaktor som främst 
misstänks kunna utlösa beteenden som utgör potentiella hälsorisker.
Forskningen kring detta är begränsad men utifrån den allmänna 
vetskap och erfarenhet som finns kan följande psykologiska och 
sociala aspekter antas vara särskilt intressanta för både praktiker 
och fortsatt forskning. 
En första aspekt gäller basal eller prestationskopplad självkänsla. 
Många människor uppger att de alltför ofta säger ja till 
arbetsuppgifter som de vet att de egentligen inte kommer att 
hinna med. Beteendet kan vara en följd av att deras självkänsla och 
självförtroende är starkt kopplade till prestation; man blir något, 
får en identitet, genom att göra något. Dessa personer har vad som 
kallas prestationsbaserad självkänsla [11] och de riskerar att nästan 
ständigt tyngas av ogjort arbete. Hög tillgänglighet till arbete 
innebär en frestelse och en möjlighet att stärka sin identitet genom 
att arbeta utanför den vanliga arbetstiden. 
En andra aspekt är arbetsnarkomani, ett karaktärsdrag som 
fått ökad uppmärksamhet under det senaste decenniet. För 
arbetsnarkomanen kan det ständigt tillgängliga jobbet vara ett 
legitimt sätt att undvika konflikter i familjen. En ytterligare aspekt 
är tävlingsinriktning. Ett ständigt tillgängligt arbete kan utöva stark 
dragningskraft på individer som är otåliga och prestationsinriktade. 92Tolerans för mångtydighet i arbetsvillkor och mångtydiga 
arbetsuppdag är sannolikt en skyddsfaktor mot stressreaktioner. 
Tolerans kan vara personlighetsrelaterad men tolerans kan också 
vara baserad på erfarenheter och tillgång till stödsystem – ju mer 
erfarenhet och större möjlighet att få råd personen har, desto lättare 
är det att tolerera, hantera och prioritera i mångtydiga situationer.
Yrkesmässigt oerfarna personer är ofta osäkra på vad som är en 
godtagbar insats, och för dem ger den höga tillgängligheten en 
möjlighet att utanför den vanliga arbetstiden skaffa sig en trygg 
marginal vad gäller prestation. Därför är det mindre lämpligt 
att unga nyutexaminerade och nyanställda arbetar hemma och 
därigenom går miste om arbetsplatsens informella lärande. Att vara 
självgående och kunna självförvalta arbetet är viktiga egenskaper 
för att dra fördelar av friheten i avreglerat arbete [12]. 
Social situtation kan också misstänkas spela in; exempelvis genom 
att det finns en en stark koppling mellan ekonomiskt utfall och 
tillgänglighet. En småföretagare som stänger av telefonen riskerar 
att missa samtal och kontakter och därmed potentiella uppdrag, 
som har betydelse både för den egna försörjningen och för 
eventuella anställda. 
SLUTORD 
Ur arbetsmiljösynpunkt är det viktigaste kriteriet för ett gott arbete 
sannolikt individens möjligheter att kontrollera eller påverka krav 
och belastningar så att balans skapas mellan resurser och krav. 
En viss obalans som innebär något högre krav än kontroll och 
resurser främjar dock lärande i arbetet och uppväger eventuella 
stressreaktioner [13]. Ur hälsosynpunkt är även balansen mellan 
arbete och vila ett viktigt kriterium (kapitel 4). Det kan därför vara 
motiverat att bedöma och värdera gränslöst arbete i förhållande till 
dessa kriterier. 
Ser vi till balansen mellan krav och kontroll finns goda grunder 
för att tro att individen får större möjligheter att balansera krav 
och belastningar när den yttre regleringen minskar, till exempel 
genom ökade möjligheter att förlägga arbetet i tid och rum efter 
sina egna önskemål. Om förskjutningen från extern mot intern 
reglering får ett positivt eller negativt resultat beror med andra ord 
på hur individen i den öppnare situationen förmår skapa en bra 
balans mellan krav och kontroll, och om han eller hon kan använda 
strategier som minskar friktionen mellan olika livsområden. I bästa 
fall ger rummets minskade relevans för arbetets utförande bättre 
möjligheter för kombinering av de komplexa tidsmönster som  93kännetecknar nutida familjer.  Den som misslyckas med detta kan i 
stället invaderas av arbetet. 
Ser vi till gränslöst arbete och balansen mellan aktivitet och vila är 
det empiriska underlaget begränsat men det pekar klart mot att den 
tidsmässiga friheten i gränslöst arbete för de flesta människor bör 
ha ett positivt samband med återhämtning. I båda dessa fall – krav 
och kontroll och aktivitet och vila – är det nödvändigt att ha ett bra 
samspel mellan chef och medarbetare.
Ytterst beror dock processens utfall – positivt eller negativt – 
på kunskaperna inom området och enskilda människors och 
olika makthavares agerande. Vi har i denna skrift sammanställt 
forskningsbaserat praktiskt vetande som förhoppningsvis kan öka 
den åtgärdsinriktade kunskapen bland berörda och makthavare 
samt stärka individens förmåga att skapa balans i arbetet och mellan 
arbetet och andra livssfärer.
[1] SOU 2017:24. Ett arbetsliv i förändring – hur påverkas ansvaret 
[2] Mellner, C., Aronsson, G., Kecklund, G. (2014). Boundary 
Flexible Work. Nordic Journal of Working Life Studies , 4 (4) 1-17.
[3] Arbetsmiljöverket (2016). Organisatorisk och social arbetsmiljö. 
AFS 2015:4. Arbetsmiljöverket.
[4] OECD. Going Digital: The Future of Work for Women. Policy 
brief on the future of work for women. July 2017 https:/ /www.oecd.
org/employment/Going-Digital-the-Future-of-Work-for-Women.pdf . 
[5] Sverke, M., Falkenberg, H., Kecklund, G., Magnusson Hansson, L. 
& Lindfors, P . (2016). Kvinnors och mäns arbetsvillkor - betydelsen 
av organisatoriska faktorer och psykosocial arbetsmiljö för arbets- 
och hälsorelaterade utfall. Kunskapssammanställning 2016:2, 
Arbetsmiljöverket.
[6] Vingård E (2015). Arbete, psykisk ohälsa och sjukskrivning. En 
kunskapsöversikt. Stockholm: FORTE.
[7] Eurofound & ILO (2017). Working anytime, anywhere: The 
effects on the world of work. Research report. International Labour 
Organization and the European Foundation for the Improvement of 
Living and Working Conditions (Eurofound).Luxembourg. 94[8] Lott Y. The Need For A Gender Perspective On Digitalization. 
5 August 2 015 https:/ /www.socialeurope.eu/need-gender-
perspective-digitalization
[9] Allvin, M., Aronsson, G., Hagström, T., Johansson, G., & 
Lundberg, U. (2011). Work Without Boundaries. Psychological 
Perspectives on the New Working Life. Oxford: Wiley-Blackwell. 
[10] Johnson JV , Hall EM (1988) Job strain, work place social support, 
and cardiovascular disease: A cross-sectional study of a random 
sample of the Swedish working population. American Journal of Public 
Health , 78, 1336–42.
[11] Hallsten, L., Josephson, M. & Torgén, M. (2005). Performance-
based selfesteem: a driving force in burnout processes and its 
assessment. Stockholm: Arbete och hälsa, 2005:4 Arbetslivsinstitutet.
[13] Karasek R, Theorell T. (1990). Healthy work. Stress, productivity, 
and the reconstruction of working life. New York: Basic Books. 95 Arbetsmiljöverket | 112 79 Stockholm | Telefon 010-730 90 00 | av.seav.se
Vår vision: Alla vill och kan skapa en bra arbetsmiljö

2- Fysisk variation och belastningsbesvär i arbetet (RAP 2016:1), kunskapssammanställning

2- Physical variation and strain problems at work (RAP 2016:1), knowledge compilation

Skeletal muscle|Swedish Work Environment Authority|Occupational safety and health

Kunskapssammanställning 2016:1
Fysisk variation och belastningsbesvär 
i arbetet 
  Kunskapssammanställning 2016:1
i arbetet 
Svend Erik Mathiassen och Charlotte Lewis
Högskolan i Gävle, Akademin för hälsa och arbetsliv, Centrum för belastningsskadeforskning ISSN: 1650-3171
Omlagsfoto: Nolte Lourens (Mostphotos)Tryck: Elanders Sverige AB 2016 Innehåll
Förord 5
1. En kunskapssammanställning om fysisk variation 62. Men vi vet ju redan att variation är bra?! 83. Vad är ”variation” och hur kan den ändras? 
13
4. Varför är variation i fysisk belastning intressant? 245. Litteratursökning 316. Kan variationen i fysisk belastning påverkas? 34
6.1. Innehåll och villkor i befintliga arbetsuppgifter 34
 6.1.1. Ändrad utrustning 35
 6.1.2. Ändrat innehåll i arbetsuppgiften 37
 6.1.3. Ändrat arbetsmönster 38
6.2. Tidslinje av befintliga arbetsuppgifter 40
 6.2.1. Ändrad fördelning av befintliga uppgifter  (samma totala proportioner) 43
 
 6.2.2. Ändrade proportioner av befintliga uppgifter 43
6.3. Tillskott av nya arbetsuppgifter 44
 6.3.1. Nya arbetsuppgifter: förändringar på en individnivå 45
 6.3.2. Nya arbetsuppgifter:  förändringar på en organisatorisk nivå 46
 
7. Vilka effekter har en ändrad variation i fysisk belastning? 527.1. Innehåll och villkor i befintliga arbetsuppgifter 53
 7.1.1. Ändrad utrustning 53  
 7.1.2. Ändrat innehåll i arbetsuppgiften 53
 7.1.3. Ändrat arbetsmönster 56
7.2. Tidslinje av befintliga arbetsuppgifter 56
 7.2.1. Ändrad fördelning av befintliga uppgifter  (samma totala proportioner) 56
  
7.2.2. Ändrade proportioner av befintliga uppgifter 58
7.3. Tillskott av nya arbetsuppgifter 61
 7.3.1. Nya arbetsuppgifter: förändringar på en individnivå 61
 7.3.2. Nya arbetsuppgifter:  förändringar på en organisatorisk nivå 62
 
8. Fysisk variation – vad vet vi, vad vet vi inte, och hur går vi vidare?  73 9. Kort sagt om hela kunskapssammanställningen 79
10. Physical variation at work and musculoskeletal disorders  
– summary in English 81
Referenser  83 5Förord
Arbetsmiljöverket har fått i uppdrag av regeringen att informera och 
sprida kunskap om områden av betydelse för arbetsmiljön. Under kommande år publiceras därför ett flertal kunskapssammanställ -
ningar där välrenommerade forskare sammanfattat kunskapsläget inom ett antal teman. En vetenskaplig granskning av denna rapport har utförts av Docent Allan Toomingas, Institutet för miljömedicin vid Karolinska institutet; Centrum för arbets- och miljömedicin vid Stockholms läns landsting. Den slutliga utformningen ansvarar dock författarna själva för. 
Rapporterna finns kostnadsfritt tillgängliga på Arbetsmiljöverkets 
webbplats. Där finns även material från seminarieserien som 
Arbets-
miljöverket arrangerar i samband med rapporternas publicering. Projektledare för kunskapssammanställningen vid Arbetsmiljöver-ket har varit Ulrika Thomsson Myrvang och Carin Håkansta. Vi vill även tacka övriga kollegor vid Arbetsmiljöverket som varit behjälpli-ga i arbetet med rapporterna. 
De åsikter som uttrycks i denna rapport är författarnas egna och 
Ann Ponton Klevestedt 61. En kunskapssammanställning 
om fysisk variation 
Fysisk variation i arbetet anses både av forskare och praktiker vara 
en väsentlig förutsättning för god hälsa, välbefinnande och pre-station. Detta speglas tydligt i Arbetsmiljöverkets föreskrift 2012:2 om belastningsergonomi, som uttalar att arbetsgivaren i de fall då repetitivt, starkt styrt eller bundet arbete måste utföras på grund av särskilda omständigheter ska förebygga riskerna för ohälsa eller olycksfall på ett sätt som leder till ökad variation i arbetet (Arbets-miljöverket, 2012). Föreskriften säger att detta kan ske till exempel genom arbetsväxling, arbetsutvidgning eller pauser.
I denna kunskapssammanställning förklarar och diskuterar vi vad 
forskningen vet i dag om fysisk variation i arbete av den karaktär som föreskriften främst riktas mot, dvs. arbete där likartade rörelser upprepas om och om igen, eller där arbetsställningen är nästan oför-ändrad under långa perioder i sträck. Exempel på det första är styck-ning, exempel på det andra är intensivt datorarbete. Sammanställ-ningen tar upp vad fysisk ”variation” egentligen är (kapitel 3) och vi föreslår en konsekvent terminologi som kan hjälpa till att reda ut den betydande förvirring som råder i dagsläget. ”Variation” i en fysisk belastning definieras då som dess förändring över tid, och begreppet ”diversitet” används för att beskriva skillnad i belastning, till exem-pel mellan arbetsuppgifter (Mathiassen, 2006). Kapitel 4 beskriver de grundläggande fysiologiska reaktioner i kroppen som ligger bakom att fysisk variation har ett sannolikt samband med till exempel trött-het och belastningsbesvär. Kunskapssammanställningens största del ägnas sedan åt en genomgång av drygt 50 vetenskapliga studier som antingen dokumenterar olika sätt att skapa fysisk variation i arbetet (kapitel 6) eller beskriver effekterna på hälsa, välbefinnande och pro-duktivitet av ett förändringsarbete som lett till ändrad fysisk varia-tion (kapitel 7). Vi delar in forskningen enligt tre grundläggande sätt att påverka individens variation i arbetet: ändra en enskild arbets-uppgift, ändra tidsförloppet av de olika arbetsuppgifterna som ingår i jobbet, eller utöka jobbet med nya arbetsuppgifter. I slutet av varje kapitel sammanfattar vi de viktigaste slutsatserna om vad forskning-en visat och inte visat. I kapitel 8 reflekterar vi mot bakgrund av de föregående kapitlen över vilka råd om fysisk variation i arbetet som  7har rimligt stöd i forskningen och vilka frågor som fortfarande är 
obesvarade. Slutligen ger kapitel 9 en kort sammanfattning av vad kunskapssammanställningen kommit fram till. I kapitel 10 är denna sammanfattning översatt till engelska. Samtliga rapportens delar uppmärksammar genusaspekter av fysisk variation.
Kunskapssammanställningen fokuserar alltså på studier av re-
petitivt eller bundet yrkesarbete och strävar efter att vara heltäck
-
ande i den delen. På angränsande områden, till exempel vad gäller arbetsfysiologiska eller mättekniska studier, har vi bemödat oss om att lägga in referenser som särskilt lämpar sig som utgångspunkt för vidare fördjupning för den intresserade läsaren.
Kunskapssammanställningen riktar sig till aktörer inom praktiskt 
arbetsmiljöarbete som 
Arbetsmiljöverket och företagshälsovården, 
även om den förhoppningsvis även kan vara till nytta och inspi-ration i vetenskapliga kretsar. Vi hoppas också att de som främst utformar arbetet och därmed arbetsmiljön, dvs. företagsledare och produktionsplanerare, kan dra nytta av sammanställningens slutsat-ser och goda råd. 82. Men vi vet ju redan  
att variation är bra?!
I Arbetsmiljöverkets föreskrift om belastningsergonomi, AFS 2012:2 
(Arbetsmiljöverket, 2012) uttalar 7§ att:Arbetsgivaren ska se till att det normalt inte förekommer arbete som är repetitivt, starkt styrt eller bundet. Om en arbetstagare ändå måste utfö-ra sådant arbete på grund av särskilda omständigheter, ska arbetsgivaren förebygga riskerna för ohälsa eller olycksfall till följd av hälsofarliga eller onödigt tröttande belastningar. Det förebyggande arbetet ska leda till ökad variation i arbetet till exempel genom arbetsväxling, arbetsutvidgning eller pauser.
Även 8§ framhåller att arbetet måste erbjuda tillräcklig fysisk varia-
tion:Arbetsgivaren ska se till att arbetstagarna har möjligheter att påverka upplägget och genomförandet av det egna arbetet, så att de får tillräcklig rörelsevariation och återhämtning.
Övertygelsen att repetitivt arbete är förknippat med en ökad risk för 
belastningsbesvär speglas i själva definitionen av ”r
epetitivt arbete” 
i AFS 2012:2:Arbete som innebär att man upprepar liknande arbetsrörelser om och om igen. Tiden för varje arbetsmoment är kort och rörelserna sker i sådan om-fattning att arbetstagaren kan drabbas av besvär i rörelseorganen.
Även de som arbetar ger uttryck för att repetitivt arbete är ett hälso-
problem. I den senaste av Arbetsmiljöverkets återkommande enkät-undersökningar av besvär bland sysselsatta i Sverige rapporterar 2,7 pr
ocent av alla kvinnor och 1,9 procent av alla män att de haft 
besvär under de senaste 12 månaderna till följd av ”korta, upprepa-de arbetsmoment” (Arbetsmiljöverket, 2014b). Att mera variation skulle vara ett effektivt recept for att motverka besvär och trötthet ligger till grund för en mängd goda råd som myndigheter, konsulter och massmedia gett och ger om hur arbetsgivaren och den enskilde kan lösa problem i yrken som präglas av enahanda belastningar. Utmärkta exempel är Arbetsmiljöverkets rekommendationer om re-petitivt arbete (Arbetsmiljöverket, 2015b) och om arbete på callcenter  9(Arbets miljöverket, 2015a), som båda konkretiserar anvisningarna i 
AFS 2012:2 genom att ge exempel på åtgärder som kan öka den fysis-ka variationen i industriella miljöer, respektive på kontor.
Rekommendationerna lutar sig mot en voluminös forskningslit-
teratur som ägnats åt repetitivt arbete, och åt arbete där arbetsställ-ningar och muskelaktivitet är snarlika under långa tidsperioder (Nordander m.fl., 2009). Flera sammanfattningar av forskningslitte
-
raturen konkluderar att repetitivt arbete, som en av flera belastnings-faktorer, har ett samband med besvär i axlarna (National Research Council, 2001, Punnett & Wegman, 2004, van der Windt m.fl., 2000). Djurexperimentella studier stödjer att repetitivt arbete kan leda till skador på musklerna (Barbe & Barr, 2006). Även inom vetenskaps-samhället finns det alltså en tro på att repetitiva och bundna arbets -
uppgifter förtjänar särskild uppmärksamhet (McDonald & Keir, 2015). Ett vittnesbörd om detta är att just dessa faktorer i arbetet uppmärksammas särskilt i flera av de instrument som forskare ut-vecklat för ergonomisk riskbedömning (Takala m.fl., 2010). 
I en kunskapssammanställning till Arbetsmiljöverket om genus 
och fysisk belastning (Lewis & Mathiassen, 2013) framhöll vi själva att en sannolik orsak till att kvinnor har mer arbetsrelaterade belast-ningsbesvär än män är att de i en högre grad ställs inför repetitiva och bundna arbetsuppgifter. En sådan slutsats förutsätter naturligt-vis att repetitivt och bundet arbete verkligen har ett samband med belastningsbesvär. Samtidigt pekar slutsatsen på två viktiga genu-saspekter av fysisk variation: kvinnor verkar i en högre grad än män fastna i repetitiva arbeten, även i arbetssystem där det finns utrym -
me för variation (Nordander m.fl., 1999), och fler kvinnor än män i arbetslivet som helhet kan vara i behov av effektiva åtgärder mot enahanda arbeten.
Övertygelsen att ohälsa till följd av enahanda arbetsuppgifter 
kan undvikas genom ökad fysisk variation har anammats av många företag och organisationer, som till exempel anser att arbetsväxling – som explicit pekas ut i AFS 2012:2 som en effektiv insats – är en attraktiv åtgärd. Således visar studier från USA, Kanada och Nederländerna att en stor andel av alla företag i industrisektorn har en positiv attityd till arbetsväxling (eller, med ett annat ord, jobbrotation), och förklarar sig tillämpa densamma, med det huvudsakliga syftet att minska risker för belastningsbesvär (Davis & Jorgensen, 2005, Jorgensen m.fl., 2005, Leider m.fl., 2015b, Schneider m.fl., 2005, Vézina, 2003).
Men tron på att enahanda arbete innebär en uppenbar risk för 
belastningsbesvär och att variation är rätt åtgärd har ifrågasatts.  10Statens beredning för medicinsk utvärdering, SBU, publicerade 
2012 en litteraturöversikt som konkluderar att den vetenskapliga evidensen för att repetitivt arbete leder till besvär i nacken är otillräcklig (SBU, 2012). Att repetitivt arbete leder till besvär i armbågar och underarmar ges vetenskapligt stöd med viss tvekan, och samma sak gäller för besvär i handleder och händer, fast i detta fall endast om det repetitiva arbetet är kombinerat med hög kraftutveckling (SBU, 2012). Arbete i långa perioder med samma arbetsställning avhandlas endast indirekt, i så måtto att det finns vetenskapligt stöd för att ”långvarigt arbete med datormus” kan leda till besvär i axlar, armbågar och underarmar. Även andra litteratursammanfattningar ger uttryck för att kunskapsläget är otillräckligt (till exempel Côté m.fl., 2008).
Initiativ som främjar fysisk variation i syfte att minska 
belastningsbesvär faller naturligtvis till marken om brist på variation egentligen inte är förknippad med en ökad besvärsrisk. Men det skulle fortfarande kunna vara så att variation i arbetet resulterar i mindre trötthet eller bättr
e produktivitet. Men även i den delen 
manas det i flera tidigare översiktsartiklar till viss skepsis. Både Tucker (Tucker, 2003), Mathiassen (Mathiassen, 2006), Leider m.fl. (Leider m.fl., 2015a) och Luger m.fl. (Luger m.fl., 2014) konkluderar att vi egentligen inte vet i en stringent vetenskaplig mening om ökad variation i form av till exempel arbetsväxling (jobbrotation) eller utökade pauser i arbetet har någon positiv effekt på trötthet och belastningsbesvär.
Det är viktigt att förstå dessa konklusioner rätt. Att inte veta med 
tillräcklig säkerhet om repetitivt arbete innebär ökade risker för besvär, eller inte veta om fysisk variation är betydelsefull, och i så fall hur en optimal variation ser ut, är inte samma sak som att veta att variation inte har någon betydelse. Nämnda sammanställningar av (delar av) den vetenskapliga litteraturen framhåller att forskning-en inte vet tillräckligt för att kunna gå i god för att olika idéer om hur man skapar variation egentligen leder till något resultat. En av artiklarna pekar till och med på att forskarna inte ens är överens om hur begreppet ”variation” kan definieras, och än mindre hur den kan mätas (Mathiassen, 2006).
Lika fullt framstår en motsättning mellan vad som verkar vara 
etablerade ”sanningar” i den ergonomiska praktiken om enahanda arbeten och variation, och den tveksamhet som framstår i tidigare sammanfattningar av den 
vetenskapliga litteraturen. Mot denna bak-
grund syftar vår kunskapssammanställning till att ge en ökad insikt i vad variation är, varför variation i fysisk belastning kan antas vara  11viktig i ett fysiologiskt och medicinskt sammanhang, hur den kan 
påverkas i arbetslivet, och vilka insatser i syfte att skapa mera fysisk variation som enligt forskningen visat sig vara lyckade (eller inte) vad gäller att minska trötthet, öka välbefinnande och reducera be-svärsförekomst. Sammanställningen fokuserar på yrken där man kan befara (och där den granskade forskningen befarat) att variationen är otillräcklig (Straker & Mathiassen, 2009), dvs. arbeten som omfat-tas av formuleringen repetitivt, starkt styrt eller bundet i AFS 2012:2. 
Därav följer att samtliga initiativ som sammanställningen diskuterar syftar till att skapa en ökad variation, även om det i vissa sektorer i arbetslivet är en relevant fråga om variationen borde minska snarare än öka. I och med att sammanställningen vill ge kunskapsstöd åt utvecklingen av hållbara arbetssystem riktar den in sig mot föränd-ringar i arbetsuppgifter, arbetsroller och arbetsfördelning och bortser från forskning om arbetsteknik (i vid mening), dvs. forskning om den enskilde individens personliga sätt att utföra ett visst arbete. Med andra ord granskar sammanställningen effekten av ändringar i den externa exponeringen (van der Beek & Frings-Dresen, 1998, Winkel & Mathiassen, 1994) på variationen i den enskildes fysiska belastning, men ger sig inte på någon djupare nivå in på betydelsen av den enskildes eget sätt att ”översätta” sina arbetsuppgifter till muskelaktivitet och rörelser, även om detta är en synnerligen intres-sant fråga inom ergonomin. 
I och med sitt fokus på arbete som är repetitivt och/eller präglas av 
långa tidsperioder med snarlika arbetsställningar och muskelaktivitet ägnas kunskapssammanställningen specifikt åt ”lokal” variation i muskelaktivitet och arbetsställningar, där de utfall man är särskilt intresserad av är trötthet, belastningsbesvär och produktivitet. Begränsningen till lokalt fysiskt belastande arbete innebär att sammanställningen inte ger sig in på betydelsen av variation för metaboliska och kardiovaskulära utfall, vilket annars är en växande fråga i arbetshälsoforskningen. I det fallet rör frågan om variation särskilt växlingar mellan sittande och stående/gående arbete, och vi vill hänvisa till flera utmärkta artiklar som förklarar och diskuterar dagens forskning om variation i denna skepnad (Chau m.fl., 2010, Commissaris m.fl., 2015, Karakolis & Callaghan, 2014, Neuhaus m.fl., 2014, Toomingas m.fl., 2012, Tudor-Locke m.fl., 2014). Vi bortser även från studier som berör tyngre dynamiskt arbete, som till exempel lyft i vården (Beynon m.fl., 2000). Mental/kognitiv variation kommer inte heller att tas upp, även om det mycket väl kan vara en lika viktig faktor som den fysiska variationen för om ett jobb är tillfredsställande och hälsofrämjande (Fisherl, 1993). 12Kort sagt
• Det är en allmän övertygelse bland forskare och ergonomer att 
repetitivt arbete och arbete där belastningen är snarlik under långa tidsperioder kan leda till besvär. Samtidigt hävdar flera kunskaps-sammanställningar att det vetenskapliga underlaget för dessa samband är begränsat.
• Mera variation i fysisk belastning anförs mycket ofta som en effek-tiv åtgärd mot belastningsbesvär i yrken som präglas av repetitivt, styrt eller bundet arbete. Till exempel uttalar Arbetsmiljöverkets föreskrift om belastningsergonomi att riskerna i sådant arbete ska förebyggas genom åtgärder som leder till ökad variation, till exem-pel genom arbetsväxling, arbetsutvidgning eller pauser.
• Tidigare kunskapsöversikter konkluderar att det endast finns ett begränsat vetenskapligt stöd för att variation och arbetsväxling (jobbrotation) har en positiv effekt på trötthet och belastningsbe-svär.
• Denna kunskapssammanställning tar upp vad ”variation” i fysisk belastning är, vilka fysiologiska reaktioner i kroppen som talar för att fysisk variation har ett samband med trötthet och belastnings-besvär, hur man kan skapa fysisk variation i arbetet, och vilken forskning som finns om effekterna av initiativ som ändrar den fysiska variationen. 133. Vad är ”variation” och hur kan 
den ändras?
Många olika begrepp används både i den vetenskapliga och i den 
mer allmänna diskussionen av fysisk variation och de typer av ar-bete där bristen på variation är särskilt tydlig. ”Repetitiva rörelser”, ”statiskt arbete”, ”låsta arbetsställningar”, ”kortcykliskt arbete”, ”snabba rörelser”, ”dynamisk belastning”, för att bara nämna några. Denna snårskog av ord illustrerar att det råder en betydande för-virring – eller åtminstone oklarhet – om vad variation i belastning egentligen är, och hur det kan definieras på ett enhetligt och logiskt sätt. Även välmeriterade forskare på ergonomiområdet har haft olika uppfattningar, till exempel om vad ”repetitivt arbete” är. Åsa Kilbom konstaterade i en översiktsartikel 1994 att ”The concept ‘repetitive work’ refers to similar work tasks performed again and again” (Kil-bom, 1994). Mats Hagberg framhöll 1992 att “Motion is the change in joints and change of body parts in space. Repetition is the frequency and the rate of these changes” (Hagberg, 1992). Och i några av de mest citerade vetenskapliga artiklarna någonsin om repetitivt arbe-te definierar författarna högrepetitiva jobb så här: “High repetitive jobs were defined as those with a cycle time of less than 30 seconds or more than 50% of the cycle time involved performing the same type of fundamental cycles” (Silverstein m.fl., 1986, Silverstein m.fl., 1987). Kilboms definition refererar till ett arbete med en hög grad av ”similaritet”, alltså att samma arbetsuppgift återkommer ofta. Det är även den förklaring som finns i Arbetsmiljöverkets föreskrift 2012:2 (Arbetsmiljöverket, 2012). Hagbergs beskrivning siktar in sig på hur ofta personen ändrar arbetsställning, och Silversteins uppfattning kretsar runt similaritet, men lägger till hur lång arbetscykeln får vara, och, för uppgifter med ”längre” cykeltider, hur stor andel av arbetscykeln som själva rörelsemönstret måste vara likadant.
Den gemensamma nämnaren för alla dessa uttryck och definitio-
ner är att de handlar om hur arbetet är upplagt i tid. Mot denna bak-grund föreslog Mathiassen 2006 att ”variation” kan definieras som ”the change in exposure across time”, alltså belastningens förändring över tid (Mathiassen, 2006). I vardagligt språk används ordet ”vari-ation” både i denna betydelse, dvs. att något ändras över tid, och i betydelsen ”skillnad mellan olika saker”, som när man till exempel  14säger att det är stor variation i belastning mellan kontors- och indu-
striarbetare. Det leder ofta till förvirring och missförstånd om samma ord täcker två ganska olika fenomen, och inom forskningen bemödar man sig om att ha otvetydiga avgränsningar av sina begrepp. Att reservera ordet ”variation” till att endast täcka förändringar över tid är ett försök på att skapa ett enhetligt språkbruk, åtminstone i sam-manhang där det är viktigt att alla har en gemensam referens.
Med denna definition kommer de olika uttrycken ovan att be-
skriva olika aspekter av variation. Till exempel refererar ”r
epetitiva 
rörelser” till att likartade rörelsemönster uppträder flera gånger un-der den tidsperiod man betraktar, utan att för den sakens skull sätta några kriterier för hur det upprepade mönstret ser ut eller hur lång en sådan arbetscykel är. Begreppet ”låsta” eller ”bundna” arbetsställ-ningar används då arbetsställningen förändras endast lite över tid, i motsats till ”dynamisk belastning”, som just innebär uppenbara, snabba rörelser. 
Artikeln som definierade ”variation” kom även fram till att det 
finns tre grundläggande aspekter av variation (figur 1): hur mycket belastningen ändrar sig över tid, hur ofta den ändras, och i vilket om-fattning likadana sekvenser av belastning återkommer under arbetet 
(Mathiassen, 2006).
Dessa tre aspekter är i princip oberoende av varandra (figur 1). 
Även om en belastning inte ändrar sig särskilt mycket kan den ändra sig snabbt, som vid snabba handledsrörelser inom ett snävt 
vinkel intervall i handleden. Och omvänt kan en belastning ändra sig 
mycket fast långsamt, som när man omsorgsfullt målar en vägg från golv till tak med långa svepande armrörelser. Similaritetsaspekten, eller likadanheten, i sin tur säger inget om hur mycket eller hur snabbt 
belastningarna varierar inom de tidsperioder eller arbets  cykler som 
upprepas. Total brist på variation blir det om nivån på den belast-
ning man tittar på – ofta muskelaktivitet eller arbetsställning – inte ändrar sig överhuvudtaget över tid (figur 1A). Denna extrema 
situation, som knappast finns i arbetslivet, är den som eftersträvats i många arbetsfysiologiska laboratoriestudier av trötthetsutveckling. En total brist på variation kan – åtminstone i ett teoretiskt extremfall – finnas oavsett vad belastningsnivån må vara: hög, som vid en näs -
tan maximal muskelkraftutveckling eller en extrem arbetsställning, eller låg, som vid total muskulär vila eller en neutral arbetsställning. Detta är en bra illustration av att variationen är ett uttryck för andra 
egenskaper vid en fysisk belastning än dess genomsnittliga nivå (figur 1B och 1C).  
Det är viktigt att inse att definitionen av fysisk variation, dvs.  15
Figur 1: Fysisk variation och dess olika dimensioner. Figur 1A visar en belastning, t.ex. en arbets -
ställning, som inte ändrar sig över tid; i detta extrema fall finns det alltså ingen variation alls i 
belastningen. Figur 1B visar ett ”jobb” som består av lika stora andelar av två arbetsuppgifter, en ljusgrå med låg genomsnittsbelastning och en mörkgrå med hög. Den streckade linjen markerar 
”jobbets” medelbelastning. I båda uppgifterna är belastningen olika vid olika tidpunkter; det finns alltså variation inom varje uppgift. ”Jobbet” ger därför också fysisk variation, och den är större än i de två arbetsuppgifterna var för sig: spridningen i arbetsbelastning ökar när de två uppgifterna kom -
bineras, därför att de ligger på olika belastningsnivåer. I 1C har belastningsnivån ökat lika mycket för den ljusgrå och den mörkgrå arbetsuppgiften, och medelbelastningen (den streckade linjen) är 
högre än i 1B. T
idsförloppet av belastningen är däremot detsamma som i 1B, och det betyder att 
variationen är oförändrad. I 1D är belastningsnivån för den mörkgrå arbetsuppgiften högre än i 1B, men den ljusgrå ligger kvar. Spridningen i belastning för ”jobb” 1D är alltså större än i 1B, vilket innebär att 1D ger mera variation med avseende på aspekten ”hur mycket”. Figur 1E visar ett jobb som består av exakt samma arbetsuppgifter som det i figur 1B, och även i samma andelar. I termer av ”hur mycket” är variationen alltså densamma för 1B och 1E. Men i 1E växlar belastningen mellan den ljusgrå och den mörkgrå uppgiften oftare än i 1B; dvs. att variationen är större i 1E med hänsyn till aspekten ”hur ofta”. I jobbet i figur 1F växlar belastningen ännu oftare, och samtidigt är belastningsförloppet mera likadant över tid: fyra lika långa ”arbetscykler” som var och en består av lika långa perioder ljusgrått och mörkgrått arbete. I 1F är alltså aspekten ”hur likadant” mera utpräglad än i de andra situationerna. 16en belastnings förändring över tid, inte säger något om tidsskalan 
för förändringarna i belastning. Det betyder att även ”långsamma” förändringar av belastning – mellan veckodagar, mellan årstider, mellan olika yrken som individen har genom åren – är ett uttryck för variation. Den litteratur som refereras till i de följande kapitlen ägnar sig i princip uteslutande åt variation i ett kort tidsperspektiv; typiskt inom en dag på jobbet eller inom en enskild arbetsuppgift, där de längre tidsperspektiven kan vara nog så intressanta, till exempel för om individen hinner återhämta sig från en intensiv period av arbete innan det är dags för nästa.
Fysisk variation går att mäta, vilket är en förutsättning till exem-
pel för att förstå genomslaget av en intervention som syftar till ökad variation, eller av en rationalisering som minskar variationen. Den vetenskapliga litteraturen innehåller många förslag till variabler som beskriver variation; från de som är enkla att förstå och räkna fram till synnerligen svårbemästrade och svårtolkade, som inte är realistiska att använda annat än för forskningsändamål.
Ett enkelt mått på aspekten hur mycket en belastning varierar 
är belastningsomfånget, dvs. avståndet mellan den minsta och den största belastningen under den period man observerar (figur 1B, 1C, 1D). Mått av samma karaktär, men aningen mera komplicerade, som använts mycket i forskningen är standar
ddeviationen av belastning 
(Richter m.fl., 2009), och mått där man räknar fram det belastnings-intervall inom vilket till exempel 80 eller 90 procent av all belastning befinner sig (Mathiassen m.fl., 2012). Även kombinationer av dessa mått har föreslagits för att fånga upp variationen i såväl mycket kor-ta (1 minut) som något längre (1 dag) tidsfönster (Arvidsson m.fl., 2012). Små standarddeviationer och smala belastningsintervaller visar på begränsad variation.
Enkla mått på aspekten hur ofta (figur 1E, 1F) är till exempel att 
räkna antalet rörelser per minut (Colombini, 1998), observera hur ofta arbetsställningen ändras (Kilbom & Persson, 1987, Toomingas m.fl., 2012) eller räkna frekvensen av perioder då muskelaktivite-ten underskrider (Fernström & Åborg, 1999, Nordander m.fl., 2000, Veiersted m.fl., 1990) eller överskrider (Mork & Westgaard, 2005) en viss nivå. Rörelsehastighet, som numera är ett vanligt mått i dokumentationer av arbetsbelastningar med teknisk mätutrustning (Hansson m.fl., 2010, Wahlström m.fl., 2010), är ett mått på hur snabbt (eller ofta) arbetsställningar ändras, och därmed ett mått på variation.
Similaritetsaspekten är mera svårfångad, utom i de fall då arbetet 
uppenbarligen är byggt av upprepade arbetscykler (figur 1F) där  17själva cykeltiden kan användas som mått på graden av likadanhet 
(Möller m.fl., 2004). Ett något mera avancerat mått på similaritet framkommer om man bestämmer vilka frekvenser av rörelser som förekommer särskilt ofta i arbetet (Ohlsson m.fl., 1994). Mera djupgå -
ende kvantitativa analyser av återkommande mönster av belastning kräver avancerade analysmetoder, som mäter graden av förutsäg-barhet (determinism) i en dataserie, men som ligger bortom en enkel praktisk användbarhet (Mathiassen, 2006, Paraschiv-Ionescu m.fl., 2012).
Vid en total brist på variation, då belastningen inte ändras alls 
(figur 1A), blir svaret ”ingenting” (dvs. noll) på frågan hur mycket, 
frågan hur ofta 
får svaret ”aldrig” (dvs. noll även där) och  hur likadant 
får besvaras med ”obegränsat” eller ”fullständigt”, eftersom samtli-ga sekvenser av belastning är likadana.
En metod som kombinerar information om hur mycket och hur 
ofta en belastning varierar är ”Exposure Variation Analysis” (EVA) (Mathiassen & Winkel, 1991). Sedan metoden presenterades i 1991 har den använts i ett stort antal forskningsstudier, framför allt av muskelbelastningar (Anton m.fl., 2003, Fjellman-Wiklund m.fl., 2004, Mathiassen & Winkel, 1996) och arbetsställningar (Ciccarelli m.fl., 2014, Delisle m.fl., 2004, Fethke m.fl., 2011). EVA delar upp ett tids-förlopp av belastning i fortlöpande sekvenser där belastningen håller sig inom ett visst intervall, till exempel mellan 45 och 60 grader om analysen gäller överarmarnas arbetsställning relativt till lodrätt (Ma-thiassen, 2006). EVA anger sedan hur stor andel av den totala analy-serade tiden som belastningen befinner sig inom dessa olika intervall och stannar kvar där en viss tid. EVA kan på så sätt användas för att förstå till exempel om en stor andel av arbetstiden innebär ganska låga belastningar som inte ändras något väsentligt, vilket är typiskt för datorarbete, eller om det finns många korta sekvenser av hög belastning, som vid upprepade lyft.
Det stora flertalet av de variabler som det ges exempel på ovan är 
utvecklade för att ta fram aspekter av variation inom korta tidsför-lopp av belastning; som mest en hel arbetsdag. Metoder som på ett bra sätt kan mäta en individs belastningsvariation över ett längre tidsförlopp är en bristvara. Det finns visserligen ett mindre antal studier som rapporterar individers arbetsbelastning över flera dagar , 
men de är till en stor del ägnade åt att förstå belastningsmätningars statistiska egenskaper (Hansson m.fl., 2006, Mathiassen m.fl., 2002, T
rask m.fl., 2014, Wahlström m.fl., 2010). De mått som presenteras 
där, typiskt spridningen i belastning mellan dagar, går även att tolka som mått på individens belastningsvariation (Mathiassen m.fl.,  182003b), men sådana försök har gjorts endast i en mycket begrän-
sad omfattning. En bidragande orsak till denna brist på kunskap om långtidsvariation är naturligtvis att den förutsätter tillgång till många och långa registreringar av belastning. Med de teknologiska framsteg som skett och sker inom mätteknologi, särskilt för arbets-ställningar och –rörelser (Skotte m.fl., 2014) kommer det inom några få år att vara tekniskt möjligt att samla in data om arbetsställningar över perioder av veckor, kanske månader. Redan i dag är det möjligt att lägga in en enkel mjukvara på datorn som kontinuerligt registre-rar samtliga musrörelser och tangentbordsaktiviteter utan att använ-daren störs överhuvudtaget (Chang m.fl., 2008, IJmker m.fl., 2011, Slijper m.fl., 2007). Detta öppnar möjligheter för att dokumentera tidsmönstret av datorarbete och avbrott från datorarbete över myck-et långa tidsperioder, men någon sådan analys har inte presenterats än så länge i forskningslitteraturen.
Begreppet ”variation” handlar alltså om förloppet av en belast-
ning över tid, och därför kan det inte användas för att beskriva att två arbetsuppgifter eller åtta personer skiljer sig åt i belastning. Det blir fel att till exempel säga att ”det finns stor variation i belastning mellan olika arbetsuppgifter i byggbranschen”, även om det är en vardaglig användning av ordet variation. Samma artikel som de
-
finierade ”variation” (Mathiassen, 2006) föreslog att ”diversitet” kan täcka behovet av ett begrepp som uttrycker skillnad mellan till exempel personer eller arbetsuppgifter. Diversitet definieras där som ”the extent that exposure entities differ”, dvs. graden av skillnad mellan olika självständiga ”enheter”, till exempel arbetsuppgifter (figur 2). Begreppet är inspirerat av biologin, där diversitet används för att beskriva mångfalden av djur och växter i en naturmiljö: flera olika arter ger större diversitet.
Diversiteten av olika arbetsuppgifter, dvs. hur mycket de skiljer 
sig åt, till exempel med avseende på arbetsställning eller muskel-aktivitet, ger ett mått på vilken potential de representerar för att skapa variation i ett arbete där de kombineras. En kombination av arbetsuppgifter med stor diversitet leder sannolikt till ett arbete med påtaglig variation (figur 2E), i motsats till uppgifter med snarlik belastning (låg diversitet) där en kombination inte kommer att skilja sig nämnvärt i variation från att endast utföra en av uppgifterna.
När det gäller metoder för att mäta diversiteten av olika arbets-
uppgifter är det närliggande att rakt av jämföra medelvärdena av den aktuella belastningen i varje uppgift. Men på så sätt kan man endast svara på om just medelvärdena skiljer sig åt, och inte på hur säkert det är att en person som utför en arbetsuppgift verkligen får  19
Figur 2: Diversitet, kontrast och kombination. Figur 2A visar två arbetsuppgifter som skiljer sig 
tydligt åt i både medelbelastning (de streckade linjerna) och hur mycket belastningen varierar över tid. I och med att skillnaden är så tydlig representerar de en hög grad av diversitet, och om man räknade fram kontrasten skulle värdet ligga högt på skalan mellan 0 och 1. Den ljusgrå och den mörkgrå uppgiften i figur 2B skiljer sig lika mycket i medelbelastning som uppgifterna i 2A, men spridningen i belastning inom varje uppgift är betydligt större. Det är alltså inte lika tydligt att belastningen är olika i de två uppgifterna; diversiteten är inte lika utpräglad, och kontrasten är mindre. I 2C har båda arbetsuppgifterna samma spridning i belastning som i 2B, men nu har de exakt samma medelvärde. De överlappar alltså varandra fullständigt i belastning; diversiteten är obefintlig och kontrasten är 0. De två uppgifterna i figur 2D är samma som avbildades i figur 1B. De har var för sig samma spridning i belastning som uppgifterna i 2A, men skiljer sig mera åt i medelvärde. Kontrasten är alltså större än i 2A. ”Jobbet” i figur 2E är identiskt med det i figur 1B; figuren illustrerar att den totala spridningen i belastning (dvs. aspekten ”hur mycket” variation) när man kombinerar arbetsuppgifter till ett ”jobb” beror dels på hur stor skillnaden är i uppgifternas medelvärde, dels på hur stor spridningen är i var och en uppgift för sig.
en annan belastning än när hen utför en annan uppgift. Denna fråga 
får svar om diversiteten uttrycks i termer av så kallade kontraster (figur 2). Kontraster ligger på en skala från 0 till 1, där 0 innebär att belastningen i en arbetsuppgift inte går att skilja från den i en  20annan, och 1 visar att det är fullständigt säkert att belastningen blir 
olika i de olika arbetsuppgifterna. Det finns både kontrastmått som uttrycker sannolikheten för att olika individer kommer att ha olika belastningar när de utför olika arbetsuppgifter (Mathiassen m.fl., 2005) och kontraster som speglar hur säkert det är att en och samma individ kommer att uppleva olika belastningar då hen arbetar med olika uppgifter (Barbieri m.fl., 2015, Richter m.fl., 2009). Särskilt det senare kontrastmåttet är användbart för att begrunda hur säkert en kombination av olika arbetsuppgifter verkligen kommer att leda till en ändrad belastningsvariation (figur 2E).
Tidsförloppet av den fysiska belastningen i ett arbete (ett jobb) 
som består av flera arbetsuppgifter kan principiellt påverkas på tre olika sätt: genom en ändring av innehåll eller villkor i enskilda befintliga arbetsuppgifter, genom en ändrad uppläggning över tid av dessa arbetsuppgifter, och genom att tillföra nya arbetsuppgifter (figur 3). Därtill kommer att individen kan ändra sitt sätt att utföra arbetet utan att något nödvändigtvis behöver hända med arbetsupp
-
gifternas innehåll och struktur, men som vi framhållit tidigare kom-mer kunskapssammanställningen inte att ta upp arbetsteknik och hur den skiljer sig inom och mellan individer, eller hur den påverkas av individriktade insatser som kurser i ergonomi.
Initiativ som ändrar den fysiska belastningen i enskilda arbets-
uppgifter (jämför figur 3A och 3B) kan i princip påverka både sprid-ningen (aspekten hur mycket) och fr
ekvensen (aspekten hur ofta) av 
till exempel muskelbelastning och arbetsställning, liksom huruvida det finns återkommande belastningsmönster. Variationen skulle kunna påverkas av att ändra den utrustning som står till buds för att utföra uppgiften, av att ändra uppgiftens innehåll och av att ändra uppgiftens arbetsmönster. ”Utrustning” täcker i en vid mening in hur arbetsstationen är utformad och vilka verktyg som står till för-fogande. Det gäller både den ”nära” arbetsplatsen, som till exempel skrivbord, stol, skärm och mus på en datorarbetsplats, och det gäller den spatiala, ”geografiska” miljön där arbetet utförs, dvs. utform-ningen av lokalerna runt omkring den nära arbetsplatsen. Den spati-ala miljön avgör till exempel hur långt man behöver gå till skrivaren eller vilka tekniska lösningar som finns för kommunikation med omvärlden. ”Arbetsinnehåll” rör de faktiska uppgifter individen be-höver utföra för att åstadkomma den produkt eller tjänst som arbetet går ut på att ta fram eller, ifall det är frågan om en rast eller paus, de aktiviteter individen själv kan välja att göra. Med ”arbetsmöns-ter” avser vi hur arbetet styrs, till exempel i termer av förväntad arbetstakt eller graden av autonomi i arbetsprocessen. Utrustning,  21
Figur 3: Olika sätt att ändra den fysiska variationen i ett jobb. ”Jobbet” i figur 3A är identiskt 
med det i figur 1B och 2E. I figur 3B har en arbetsuppgift – den ljusgrå – ändrats med en ökad variation till följd. Jobbet i figur 3C innehåller samma proportioner av den ljusgrå och den mörkgrå arbetsuppgiften som i 3A; uppgifterna i sig har inte ändrats, men de är fördelade annorlunda över tid än i 3A. Även i figur 3D är arbetsuppgifterna samma som i 3A, men nu utgör den ljusgrå uppgiften en ökad andel av jobbet. Jobbet i figur 3E har utökats med en ny svart arbetsuppgift vars belastningsnivå ligger mellan den ljusgrå och den mörkgrå uppgiftens nivåer. Spridningen av belastning i jobbet som helhet, dvs. aspekten ”hur mycket” av jobbets variation, har i det här fallet minskat jämfört med situationen innan den nya uppgiften tillkom (dvs. situationen i figur 3A); belastningen ändrar sig emellertid oftare, så variationen har ökad med avseende på aspekten ”hur ofta”.
arbetsinnehåll och arbetsmönster kan, i princip, ändras oberoende 
av varandra. Till exempel kan den anställda få en nyinredd arbets-plats utan att arbetsuppgifterna eller den förväntade produktiviteten ändras; och den förväntade arbetstakten kan ökas samtidigt som att själva arbetsuppgiften och de verktyg som står till buds kvarstår.
Oberoende av om enskilda arbetsuppgifter i ett jobb förändras 
kan variationen i fysisk belastning påverkas genom att man gör om  22”tidslinjen” av dessa uppgifter, dvs. hur mycket var och en förekom-
mer i det totala arbetet, och hur de fördelar sig över tid. Ur en vari-ationssynpunkt finns det två olika sätt på vilka sådana förändringar kan ske. Om de olika arbetsuppgifterna fördelas annorlunda över tiden, men fortfarande totalt sett ingår i samma omfattning i arbetet kommer inte hur mycket-aspekten av variationen att ändras, med-an hur ofta alldeles säkert kommer att modifieras, och kanske även hur likadant (jämför figur 1B, 1E och 1F; jämför figur 3A och 3C). Ett exempel kan vara att fördela en viss total paustid under dagen i kor-tare perioder, som då även dyker upp oftare. Om däremot proportio-nerna av olika arbetsuppgifter ändras (jämför figur 3A och 3D) kan alla tre aspekterna av variation påverkas. Ett exempel här kan vara att öka den totala paustiden; detta innebär med automatik att även tidsfördelningen mellan arbete och paus kommer att se annorlunda ut, och därmed att variationen i belastning ändras (under förutsätt-ning av att arbete och paus innebär olika belastningsmönster). Man kan med en enkel formel räkna fram vilken förväntad effekt på vari-ationsaspekten hur mycket som följer av att kombinera olika arbets-uppgifter eller ändra hur stor andel de utgör av den totala arbetsti-den (Barbieri m.fl., 2015, Mathiassen, 2006). Variationen blir stor ifall de enskilda arbetsuppgifterna skiljer sig betydligt åt i medelbelast-ning och var för sig varierar mycket (se figur 2E). En grundläggande förutsättning för att en ändrad tidslinje av olika arbetsuppgifter ska ha en effekt på variationen i arbetet som helhet är alltså att de enskil-da arbetsuppgifterna skiljer sig åt i belastning.
Det tredje sättet att påverka den fysiska variationen i ett jobb är 
att tillföra nya arbetsuppgifter (figur 3E). I ett organisatoriskt per -
spektiv kan detta ske på två principiellt olika sätt, även om båda ur den enskilda individens synvinkel kan leda till samma förändringar i belastning. I det ena sättet omfördelas det befintliga arbetet inom en grupp så att de enskilda individerna får ett nytt arbetsinnehåll, som vid en klassisk arbetsväxling (jobbrotation). Det andra sättet är att hela organisationen (gruppen) tillförs nya arbetsuppgifter, och att detta får ett inflytande på arbetsinnehållet för de individer som redan finns där, dvs. att det nya arbetet inte enbart tas om hand av nyanställda. Ett motsvarande fast ”omvänt” exempel är att orga-nisationen nischar in sig på en viss produktion och därför skalar bort arbetsuppgifter som anses onödiga. Detta sker till exempel vid outsourcing av verksamhet, och leder förmodligen till att utrymmet för att skapa variation i arbetet för den enskilde anställda krymper, i synnerhet om det arbete som försvinner skiljer sig tydligt åt från det som är kvar. 23Kort sagt
• ”Variation” i fysisk belastning definieras som belastningens för -
ändring över tid.
• Det finns tre grundläggande aspekter av variation: hur mycket 
belastningen ändrar sig över tid, hur ofta den ändras, och i vilket 
omfattning likadana sekvenser av belastning återkommer under arbetet. Dessa aspekter kan förändras oberoende av varandra.
• Det finns många sätt att mäta aspekten hur mycket, några sätt att 
mäta hur ofta, medan likadanhet (eller similaritet) är svårare att fånga 
med enkla mått.
• ”Diversitet” definieras som graden av skillnad i belastning mellan 
olika självständiga enheter, till exempel arbetsuppgifter eller per-soner. Diversitet är alltså ett mått på mångfald.
• Diversiteten av arbetsuppgifter kan mätas genom en så kallad kontrast, som anger hur säkert det är belastningen i två (eller flera) uppgifter skiljer sig åt. Kontrasten beror på både medelbelastning-en i uppgifterna och belastningens spridning.
• Den fysiska variationen i ett arbete (jobb) som består av flera 
arbetsuppgifter kan påverkas på tre olika sätt: genom en ändring av innehåll eller villkor i de enskilda arbetsuppgifterna, genom en ändrad uppläggning över tid av de olika arbetsuppgifterna, och genom att tillföra nya arbetsuppgifter.
• Variationen i enskilda arbetsuppgifters fysiska belastning kan i sin tur ändras genom att ändra den utrustning som står till buds för att utföra uppgiften, ändra uppgiftens innehåll (till exempel dess krav om precision) och ändra uppgiftens arbetsmönster (till exem-pel dess arbetstempo). 244. Varför är variation  
i fysisk belastning intressant?
Trots vissa förbehåll för att det vetenskapliga stödet än så länge är 
otillräckligt för att man säkert ska kunna säga om repetitivt, styrt och bundet arbete leder till ökad risk för belastningsbesvär, verkar det vara rimligt att anta att så är fallet. Det betyder att information om fysisk variation i olika yrken och arbetsuppgifter är relevant för att förstå i vilken mån de är förknippade med risk för belastningsbesvär. Det är även rimligt att förmoda att en ändrad fysisk variation kan resultera i en ändrad risk för belastningsbesvär på en organisations- och yrkesnivå, och kanske även i en annan trötthetsutveckling och prestanda på en individnivå.
Andelen av sysselsatta i Sverige som anser sig ha ett ”omväxlan-
de” arbete är strax över 50 procent (Arbetsmiljöverket, 2014a). Män och kvinnor ligger nästan lika i detta avseende. Även om ”omväx-lande” inte är synonymt med variation i fysisk belastning antyder denna siffra att brist på fysisk variation är utbredd i arbetslivet. Flera trender i näringslivet talar för att det knappast kommer att ske några större förändringar till det bättre framöver. Den tekniska utveck-lingen har lett till att många yrken som tidigare var förknippade med tungt (och fysiskt varierat) kroppsligt arbete nu är stillasittande och endast kräver små rörelser och begränsad muskelkraft. Tydliga exempel är skogs- och gruvindustrin. Många verksamheter i både in-dustri och tjänstesektor eftersträvar i dag en ”lean” produktion, där onödig tidsanvändning rationaliseras bort och produktionen stan-dardiseras (Liker, 2004). Detta kan begränsa utrymmet för de anställ-da att påverka själva arbetsprocessen och att ta små spontana pauser, vilket i sin tur leder till minskad variation (Wells m.fl., 2007). Många företag koncentrerar i dag sin egen verksamhet till få kärnområden och handlar in komponenter och tjänster från underleverantörer i stället för att producera dem själva, så kallad outsourcing. Det bety-der att urvalet av olika arbetsuppgifter inom företagets ramar, dvs. diversiteten (se kapitel 3), minskar och därmed även utrymmet för att skapa jobb med fysisk variation. Vid produktionstoppar anstäl-ler företaget tillfällig arbetskraft (Benach m.fl., 2014), som tilldelas enkla arbetsuppgifter, samtidigt som dessa uppgifter då inte längre ingår i repertoaren för den fasta arbetsstyrkan. Både tillfälligt och  25permanent anställda riskerar alltså att få arbetsroller med begränsad 
variation.
Betydelsen av variation för den fysiska prestationsförmågan och 
kr
oppens fysiologiska reaktioner har intresserat forskarna i decen-
nier (Vernon m.fl., 1924). När det gäller betydelsen av variation i lokal belastning, vilket är denna kunskapssammanställnings fokus, har den helt övervägande andelen av arbetsfysiologiska studier äg-nats åt att förstå hur vilopauser fungerar när de läggs in i ett annars statiskt muskelarbete; så kallat intermittent isometriskt arbete. I Sverige har en sådan forskning pågått sedan sent 1970-tal (Björkstén & Jonsson, 1977), fortsatt genom åren sedan dess (Mathiassen, 1993) 
och pågår fortfarande i dag (Rose m.fl., 2014). Forskarna har typiskt 
låtit försökspersoner arbeta med en isolerad muskelgrupp på en fast-lagd, konstant belastningsnivå (en så kallad isoton kontraktion), och utan någon rörelse av den aktuella kroppsdelen eller av den muskel-grupp som används (en så kallad isometrisk kontraktion, figur 1A). Kontraktionen har sedan med jämna mellanrum avbrutits av en vilo-paus av kontrollerad längd, och forskarna har på så sätt kunnat dra slutsatser om betydelsen av hur ofta det är paus och hur lång pausen är. Resultaten av sådana studier har sammanfattats i åtskilliga över-siktsartiklar med ett tydligt intresse för tillämpningar i arbetslivet (Konz, 1998, Mital m.fl., 1991, Price, 1990). Forskningen visar utan undantag att vilopauser leder till en dramatiskt minskad trötthets-utveckling; individen kan med pauser fortsätta sitt arbete betydligt längre tid innan hen måste ge upp på grund av utmattning. Effekten av pauser är så pass uttalad, att den arbetsmängd
1 individen klarar 
av att producera inom en viss tid, till exempel en timme, är större med pauser än utan, trots att något av ”arbets”tiden alltså går åt till vila (Björkstén & Jonsson, 1977). Detta resultat har väckt intresse inom produktionsteknik, eftersom det i grunden visar att människan som ”maskin” kan producera mera vid ett väl valt pausförfarande än om hen inte får några pauser alls (Bechtold m.fl., 1984). Längr e 
perioder av arbete innebär ett större behov av paus, men enligt vissa studier är det utökade pausbehovet inte ”skalenligt”: en fördubb-ling av arbetstiden leder till ett behov av en mer än dubbelt så lång vilopaus (Rohmert, 1973). Detta fynd bekräftas av studier som visar att korta pauser som återkommer ofta leder till en större reduktion av trötthet än längre pauser som upprepas mer sällan (Mathiassen, 
1  Termen “arbetsmängd” är inte korrekt i relation till den strikta definition av 
“arbete” som tillämpas inom mekanisk fysik. En kraft åstadkommer ett arbete endast om den leder till rörelse, vilket ju inte är fallet vid en isometrisk kontrak-tion. Den mest rättvisande motsvarigheten till ”arbete” i detta fall är produkten av kraften och den tid den verkar, och det är den produkten som avses här. 261993). Fyndet ligger troligen bakom den allmänna uppfattningen 
inom ergonomin att ofta återkommande ”mikropauser” är en mer effektiv insats mot trötthet i arbetslivet än längre och mera utspridda pauser. Om individen arbetar med en viss genomsnittlig intensitet (dvs. producerar samma arbetsmängd inom en viss tid) har pauser som är lagom långa den största effekten på trötthet. ”För korta” pau-ser verkar inte ge tillräcklig återhämtning och ”långa” pauser kan inte kompensera tillräckligt för den ökning i kraftutveckling som måste till i de aktiva arbetsperioderna för att hålla genomsnittsin-tensiteten på samma nivå som då pauserna var kortare (Mathiassen, 1993). Vissa fysiologiska studier tyder på att kvinnor är något mera uthålliga än män vid låga muskelbelastningar, medan andra inte ser några skillnader (Lewis & Mathiassen, 2013). Även om det alltså kan finnas skillnader mellan könen i kroppens reaktioner på fysisk belastning (Côté, 2012, Lewis & Mathiassen, 2013) är det inte klarlagt om kvinnor och män återhämtar sig olika snabbt efter en period av belastning, och i så fall på vilket sätt och i vilken grad effekten av pauser (eller annan form av återhämtning) skulle skilja sig i en fysio-logisk mening.
Det är anmärkningsvärt att forskarna i sina experiment om akti-
vitet och vila mycket sällan har kontr
ollerat att pauserna verkligen 
innebar att den annars aktiva muskelgruppen vilade. Det är nog ett rimligt antagande att så är fallet om perioderna av aktivitet och vila är ”långa”, och övergångsperioderna mellan de två faserna därför utgör endast en liten del av den totala arbetstiden. Men om cykel-tiden är kort, dvs. att växlingarna sker tätt inpå varandra, hinner musklerna inte slappna av innan det är dags att återigen arbeta (Escorpizo & Moore, 2007). Även om detta ser ut att hända först då cykeltiden går ner mot några få sekunder visar det ändå att man bör vara försiktig med att sätta likhetstecken mellan viloperioder i ett ”arbetsschema” och faktisk vila för de muskler som annars arbetar.
En rimlig fråga är om effekten av vilopauser på trötthetsutveck
-
ling är en effekt av själva vilan, alltså att muskeln får slappna av helt och hållet, eller om den egentligen är ett resultat av den variation som ligger i att växla mellan olika intensiteter av arbete, där vila bara är ett möjligt läge. Det finns endast få studier som ställer den frågan, och de tyder på att svaret faktiskt är att variationen är det viktiga mera än själva vilan (Yung m.fl., 2012), och att tidsmönstret av en sådan variation har betydelse för både trötthet och obehag (Horton m.fl., 2012). Det faktum att yrkesarbete, även om det är repetitivt och bundet, innebär avsevärt mera fysisk variation än en isometrisk muskelkontraktion är en mycket trolig förklaring till att  27trötthetsutvecklingen är betydligt mer blygsam vid rörligt arbete på 
en viss genomsnittlig intensitet än vid en isometrisk kontraktion av samma intensitet (de Looze m.fl., 2009, Mathiassen & Winkel, 1996). Även om man alltså måste vara varsam med att tolka resultat från hårt kontrollerade och förenklade belastningsförlopp som om de handlade om faktiskt yrkesarbete (Mathiassen & Winkel, 1992) är resultaten om växlingar mellan olika kraftnivåer inspirerande. I en arbetslivstolkning skulle de innebära att en klokt upplagd växling mellan olika produktiva arbetsuppgifter kan vara lika fysiologiskt effektiv som ett förlopp med motsvarande inslag av vila.
Idén får stöd av forskning i hur musklerna kontrolleras. Grund-
läggande kommer en ökning av kraftutvecklingen från total vila i en muskel till stånd genom att paket av muskelceller
, så kallade moto-
riska enheter, rekryteras, den ena enheten efter den andra (figur 4). En motorisk enhet som rekryteras redan vid låga kraftkrav förblir aktiv ända tills dess att kraften underskrider den nivå där enheten först rekryterades. Denna basala princip har inom ergonomin döpts till ”askungeprincipen”: de enheter som går upp tidigt måste jobba hela tiden, och kan först lägga sig till vila då muskeln inte längre be-höver arbeta överhuvudtaget (Hägg, 1991). Det är rimligt att anta att dessa enheter riskerar att skadas på sikt även om muskelns aktivitet som helhet kanske inte är särskilt hög (Visser & van Dieën, 2006). Hela muskeln i fråga behöver vila fullständigt om askungeenheterna ska få vila; variation i form av vilopauser är alltså absolut nödvän-dig. Detta innebär inte nödvändigtvis att hela individen måste vila; att växla till att arbeta med andra muskler är också en utväg.
Enligt askungeprincipen kommer en ökad kraftutveckling i en 
muskel att ”lägga sten på börda” i så måtto att flera motoriska enhe-ter sannolikt måste rekryteras, förutom att de som redan var igång fortsätter att vara aktiva. Detta borde innebära en snabbare utveck-ling av trötthet vid högre kraftnivåer. Men experiment har visat att detta inte alltid är fallet. Kortvariga ökningar av muskelkraft kan till och med leda till en bättre uthållighet i isometriska kontraktio-ner (Falla & Farina, 2007). Resultatet förklaras av att kortvariga ökningar av muskelkraft kan leda till interna omorganiseringar av vilka motoriska enheter inom muskeln som är aktiva, i en så kallad ”substitution”; motoriska enheter byter av varandra, även om det totala antalet av aktiva enheter inte ändrar sig; en sorts muskelintern arbetsväxling (figur 4). Att substitution faktisk kan förekomma har visats i andra experiment (Westad m.fl., 2003).
En synnerligen relevant fråga i en arbetslivskontext blir då vilka 
faktor
er i arbetet som kan kalla fram en substitution, och huruvida  28substitution eller askungerekrytering är den förhärskande principen 
vid vanligt yrkesarbete. Forskningen kan inte ge något klart svar. Det är fortfarande oklart vilken typ av variation (kraft eller arbets-ställning) som kan trigga en substitution, och hur mycket variation som krävs för att det ska ske (Forsman m.fl., 1999). En snarlik fråga rör hur stor diversiteten mellan arbetsuppgifter behöver vara för att de ska representera en fysiologisk meningsfull omväxling, dvs. att de muskler (och kanske andra av kroppens vävnader) som är aktiva i den ena arbetsuppgiften återhämtas under det att man utför den andra, och vice versa. En intressant studie av Wells m.fl. (Wells m.fl., 2010) visade att växlingar mellan olika typer av handgrepp kunde vara tillräcklig för att åtminstone delvis uppnå en sådan växelver-kan, och en annan studie av McDonald m.fl. illustrerar att det går att återhämta sig från trötthet även om man fortsätter arbeta (McDonald m.fl., 2015), men forskningen runt denna centrala fråga är mycket begränsad. 
Det är fullt möjligt att det finns skillnader mellan individer i sättet 
att rekrytera de motoriska enheterna inom en muskel (Thorn m.fl., 2002), och att olika individer därför även reagerar i grunden olika på variation av muskelaktivitet eller arbetsställning. Vi vet från annan forskning att individer som gör exakt samma enkla arbetsuppgift, som till exempel att ta ett gångsteg eller sträcka sig efter en kopp, ändå skiljer sig, både i hur de motoriskt förverkligar uppgiften och i hur mycket motoriken varierar mellan upprepningar av samma uppgift, så kallad ”motorisk variabilitet”. En del av denna skillnad mellan individer kan förklaras av hens aktuella status, till exempel om hen är van vid uppgiften eller har ont (Srinivasan & Mathias-sen, 2012), men det verkar även som att en del beror på genetik eller tidiga motoriska erfarenheter. Det finns även forskning som antyder att kvinnor (i genomsnitt) skiljer sig från män i vissa delar av sin motoriska kontroll, och därför även i det fysiologiska resultatet av att utföra upprepade arbetscykler (Côté, 2012). Forskningen vet gan -
ska litet om i vilken mån denna ”spontana” motoriska variabiliteten är en generell personlig egenskap, dvs. om individen överlag är en ”repeater” som mycket stereotypt upprepar en uppgift med sam-ma uppsättning av rörelser och muskelaktivitet, eller en ”replacer” som förmår omedvetet att variera sin motoriska lösning av samma uppgift. Storleksordningen av den enskildes spontana motoriska variabilitet skulle också kunna vara specifik för vissa kategorier av arbetsuppgifter, till exempel repetitiva plockrörelser med armar-na. Forskning tyder även på att olika individer i olika omfattning drar nytta av den möjlighet till ökad variation som ligger i att växla  291
Figur 4: Askungerekrytering (till vänster) och substitution (till höger). I en muskel som går från 
vila till att utveckla kraft och sedan efter ett tag återgår till vila, såsom kraftkurvorna visar, rekryteras ett antal motoriska enheter, ME, som var för sig levererar ett bidrag till kraften. Enligt askungeprincipen, till vänster, tas motoriska enheter, här tre stycken, i bruk i tur och ordning, 1-2-3, då muskelkraften ökar (visat med de gråa staplarna), förblir aktiva oavbrutet så länge muskeln levererar kraft, och slutar vara aktiva först då muskelkraften minskar igen förbi den nivå där den motoriska enheten rekryterades från början. Enligt den mindre ”ordnade” substitutionsmodellen, till höger, är det fortfarande så att de motoriska enheterna tas i bruk efter varandra, 1-2-3, men under den efterföljande kraftutvecklingen kan det hända att någon aktiv enhet släcks ner och ersätts (substitueras) av en annan. I figuren sker detta första gången då ME1 ersätts av ME4, och sedan då ME3 tystnar och ersätts av att ME1 aktiveras igen. Till en viss tidpunkt under kraftutvecklingen är det (i figuren) alltid 3 aktiva motoriska enheter, men det är inte samma 3 hela tiden.
mellan arbetsuppgifter eller verktyg (Mathiassen m.fl., 2003b). Om 
det går att träna förmågan att utnyttja det utrymme för variation som de facto finns i alla människors motoriska repertoar – nervsys-tem, muskler och leder i samspel – vet vi väldigt litet. Idén att skapa kurser i arbetsteknik som specifikt övar upp ett optimalt utnyttjande av kroppens repertoar är inspirerande. Men vi låter det ligga; denna kunskapssammanställning ägnas åt förändringar i själva arbetet, inte åt initiativ ämnade att ändra den enskilde personens sätt att utföra detta arbete.
Den arbetsfysiologi som vi nyss beskrivit innebär att variationen 
i det arbete individen utför med stor sannolikhet är en avgörande faktor för det fysiologiska resultatet på sikt: trötthet (eller inte), be-svär (eller inte), prestationsförmåga. Det innebär, som vi kommer att diskutera mera utförligt i kapitel 6, att det är viktigt att förstå vilka arbetsuppgifter som ingår i jobbet, hur belastningen och dess varia-tion ser ut i varje enskild arbetsuppgift, och hur arbetsuppgifterna är fördelade över kortare och längre tidsperioder. Denna fysiologiska slutsats stämmer väl överens med den allmänna principen att en pe-riod av tung fysisk belastning inte är riskabel eller hälsovådlig i sig, annat än i de fall då den innebär en akut skada, som till exempel en  30muskelbristning. Om en tyngre belastning efterföljs av en tillräcklig 
lång period av återhämtning kan den i själva verket vara hälsofräm-jande, vilket är hela fundamentet för att fysisk träning kan leda till bättre kondition och muskelstyrka. Denna så kallade ”allostatiska” princip (McEwen, 1998), där fysiologiska och psykiska reaktioner går 
i vågor men i ett större perspektiv är i balans, uttalar alltså att tids-mönstret av belastning – dvs. belastningens variation – är avgörande för om utfallet på sikt är positivt, som en ökad muskelstyrka, eller negativt, som besvär och smärta. 
Kort sagt
• Endast ungefär hälften av sysselsatta i Sverige anser att de har ett omväxlande arbete.
• Rationalisering och outsourcing av produktion leder sannolikt till mindre fysisk variation inom den enskilda organisationen.
• Arbetsfysiologiska studier visar övertygande att variation i fysisk belastning är viktig för trötthetsutveckling och återhämtning. Effekten av vilopauser är särskilt väl dokumenterad, men även variation utan att musklerna vilar har en positiv effekt. Detta kan möjligen förklaras med att de aktiva musklerna triggas till en in-tern ”arbetsväxling” mellan olika grupper av muskelfibrer (moto-riska enheter) om muskeln ändrar kraft och längd.
• Tidsförloppet av växlingar mellan perioder av belastning och peri-oder av återhämtning är troligen viktigare för trötthetsutveckling och besvär än storleken av belastningen i sig.
• Individer skiljer sig förmodligen åt i sin förmåga att utnyttja de möjligheter som motoriken erbjuder för att utföra samma arbets-uppgift på olika sätt. Det skulle då kunna vara så att individer med en god förmåga är mera skyddade mot trötthet och besvär. 315. Litteratursökning
I de föregående kapitlen har vi visat att fysisk variation är en viktig 
fråga i arbetslivet, och att det finns goda fysiologiska skäl till att tro på att variation har betydelse för trötthet, återhämtning och belast-ningsbesvär. Vi har definierat begreppen ”variation” och ”diver -
sitet”, och identifierat olika principiella sätt att ändra variationen i en arbetsuppgift eller ett jobb. Mot denna bakgrund genomsökte vi den vetenskapliga litteraturen för studier där forskarna doku-menterat effekterna av olika åtgärder för ändrad variation i fysisk belastning. Vi sökte då efter studier som beskrev antingen i vilken omfattning variationen påverkats eller vilka effekter man såg av åtgärden. Vi genomförde sökningen i augusti 2014 i databasen PubMed (http://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed) med en kombi-nation av sökord som vi då ansåg vara tillräckligt omfattande för att fånga samtliga relevanta artiklar
2. Denna sökning resulterade i 3 680 
träffar, som efter screening av samtliga titlar reducerades till 151 ar-tiklar. I denna och nästa fas valde vi bort studier av aktiviteter som i en allt för hög grad skilde sig från arbetsuppgifter och belastningar som finns i arbetslivet. Vi bortsåg därför till exempel från studier av isometrisk aktivitet, men inkluderade studier av repetitiva rörel-ser även om själva den uppgift som var föremål för studien kunde vara en mycket förenklad modell av verkligt yrkesarbete, som till exempel att placera föremål i små hål (Bosch m.fl., 2011, Sundelin, 1993). Granskning av motsvarande 151 abstracts reducerade urvalet ytterligare till 63 artiklar, vilka vi läste i sin helhet. Detta ledde i sin tur till en bortgallring av 18 artiklar, så att sökningen i slutändan hade gett 45 artiklar av relevans för kunskapssammanställningens inriktning, med de avgränsningar som framgår av första kapitlet. Vi 
2  (work OR job OR ergonomic OR ergonomics) AND (job enlargement OR job 
enrichment OR task rotation OR reorganization OR reorganization OR organi-
sational change OR rationalisation OR job rotation OR pace OR pacing OR duty cycle OR cycle time OR pause OR pauses OR break OR breaks OR work-rest OR work/rest OR work rest OR repetition OR repetitions OR monotonous OR monotony OR static OR dynamic OR task order OR variation OR variability OR intermittent OR task variation OR task diversity OR task order) AND (musculos-keletal* OR cumulative trauma disorder OR muscles OR shoulder pain OR back pain OR MSD OR muscular fatigue OR physical load) NOT (athlete OR hemiple-gia OR arthroplasty OR dyskinesia OR parkinson OR stroke OR carpal tunnel syndrome OR cancer OR sports) 32insåg emellertid att det i detta urval fattades ett tiotal artiklar som 
vi, mot bakgrund av vår erfarenhet inom området och en mångårig observans på relevant litteratur, ansåg ha en uppenbar relevans. Vi kompletterade samlingen med dessa artiklar och med några få som publicerats efter augusti 2014. Vi kontrollerade även att vi inte missat ytterligare studier, dels genom att granska referenslistorna i de befintliga artiklarna, dels genom att använda funktionen ”cited by” i databasen Scopus för ett tiotal nyckelartiklar av äldre datum, som vi ansåg att nyare studier av variation i fysisk arbetsbelastning knappast kunde bortse från.
De artiklar som till slut ingick i vår granskning är dels observa-
tionsstudier som jämför fysisk variation mellan olika yrken eller arbetsuppgifter, dels interventionsstudier i arbetslivet där man ändrat faktorer i arbetet som påverkar dess fysiska variation, dels kontrollerade experiment med fokus på effekter av en ändrad fy-sisk variation. Interventionsstudierna var i vissa fall upplagda som målriktade (fält)experiment, där forskarna försökt åstadkomma en förändring av fysisk variation genom åtgärder i arbetets struktur eller innehåll, eller de var uppföljningar av en naturlig förändring i produktionen som forskarna inte själva initierat. Kontrollerade expe-riment lämpar sig väl för att studera det omedelbara resultatet av att ändra på enstaka faktorer i arbetet, och vi inkluderade både studier där variationen var den kontrollerade faktorn och resultaten till ex-empel handlade om aspekter av muskulär trötthet, och studier vars forskningsfråga gällde effekten på belastningsvariation av ändrade arbetsvillkor, till exempel ökad arbetstakt. Fördelen med kontrollera-de experiment jämfört med observationsstudier och interventioner i fält är att man vet vilka förhållanden som ändras, samtidigt med att alla andra viktiga faktorer inte tillåts ändra sig; detta är mycket säll-synt i en studie av faktiskt yrkesarbete. Nackdelen är att experimen-ten just därför att de isolerar enskilda faktorer kanske fjärmar sig för långt från det verkliga livet för att resultaten ska vara överförbara. I grunden beror det optimala studieupplägget naturligtvis på vilken typ av forskningsfråga man ställer.
Vår granskning gav sig inte in på djupet i den omfattande litte-
ratur som studerat samband mellan (aspekter av) fysisk variation och belastningsbesvär i stora populationer med en epidemiologisk metodik. Dels är kunskapssammanställningens huvudsyfte att gran-ska den vetenskapliga evidensen för att förändringar i arbetet som påverkar fysisk variation har en effekt på prestationsförmåga, väl-befinnande och besvär, dels finns det redan, som refererat i kapitel 2, ett antal översiktsartiklar som sammanfattar den epidemiologiska  33litteraturen om faktorer som speglar variation, såsom repetitivitet 
och bundna arbetsställningar.
I vår litteratursökning träffade vi på en del studier som tog upp 
variation i fysisk belastning och dess effekter för andra kroppsr
egi-
oner än nacke, skuldror och armar. Vi gallrade bort dessa studier i enlighet med vårt fokus mot lokalt belastande, repetitivt och bundet arbete. Vi vill dock uppmärksamma att det bland dessa bortgallrade studier finns intressanta bidrag till att förstå betydelsen av fysisk variation i allmänna termer; till exempel studier om ryggens särskil-da förhållanden vid lyftarbete (Beynon m.fl., 2000, Howarth m.fl., 2009, Van Dieen & Oude Vrielink, 1998), om betydelsen av växlingar mellan stående och sittande för muskelbelastning och smärta i ryg-gen (Sheahan m.fl., 2016), och om optimering av scheman för arbets -
växling (jobbrotation) i lyftarbete (Carnahan m.fl., 2000, Frazer m.fl., 2003, Tharmmaphornphilas & Norman, 2004).
Uppdragets omfattning tillät inte en regelrätt systematisk kva-
litetsgranskning och betygssättning av varje enskild vetenskaplig artikel, eller en sammanfattning av vetenskaplig evidens enligt strik-ta, standardiserade kriterier
. Vi har naturligtvis övervägt och i vissa 
fall anmärkt på tillförlitligheten av de resultat artiklarna presenterar, men har valt att ge vår sammanfattning en berättande karaktär. En fördel är att vi kan förmedla ett intryck av hela den volym av littera-tur som finns på området, jämfört med en översikt där en del artiklar gallrats bort från början på grund av begränsad kvalitet.
Kort sagt
• Vi genomsökte den vetenskapliga litteraturen efter studier av rele-vans för fysisk variation i arbetet.
• Vi inkluderade 45 vetenskapliga artiklar från litteratursökningen och lade till ytterligare ett tiotal från våra egna databaser, och från den litteratur som publicerats efter vår sökning.
• Vi begränsade urvalet av studier till de som tog upp variation i fysisk belastning och dess effekter för nacke, skuldror och armar. 346. Kan variationen i fysisk  
belastning påverkas?
I detta kapitel beskriver vi forskning – i den mån den finns – som vi-
sar att aspekter av fysisk variation faktisk kan ändras på de tre olika sätt som vi beskrev i kapitel 3 och illustrerade i figur 3, dvs. genom att ändra innehåll eller villkor i de enskilda arbetsuppgifterna (kapi-tel 6.1.), genom att ändra uppläggningen över tid av de olika arbets-uppgifterna (kapitel 6.2.), och genom att tillföra nya arbetsuppgifter (kapitel 6.3.). I kapitel 7 går vi sedan igenom befintlig kunskap om huruvida initiativ inom de tre kategorierna faktisk har en effekt på viktiga utfall, dvs. fram för allt prestationsförmåga (inklusive trött-het), välbefinnande och belastningsbesvär. Eftersom det är menings-fullt att diskutera variation endast för ”kompletta” förlopp av en eller flera arbetsdagar, dvs. inklusive de perioder som inte innebär produktivt arbete men kanske ger återhämtning, innefattar vi raster och pauser under rubriken ”arbetsuppgifter”. Vi ser då raster och pauser som ett naturligt och ofrånkomligt element i ett arbetssystem, vars innehåll och struktur, och därmed variation, kan ändras genom initiativ både i de produktiva och icke-produktiva delarna av arbe-tet.
6.1. Innehåll och villkor i befintliga arbetsuppgifter
Att ändra arbetsinnehållet i enskilda arbetsuppgifter eller ändra på den utrustning som står till buds för den som ska utföra arbetet är ett av ergonomins grundläggande verktyg. Det finns en uppsjö av forskning som visar på resultatet av ergonomiska initiativ på en arbetsuppgiftsnivå, oftast med syftet att minska belastningar som anses innebära risk för trötthet eller besvär. Samtidigt har denna ”klassiska” ergonomi till en övervägande del styrts just av målet att reducera belastningen så mycket som möjligt (Straker & Mathiassen, 2009, Wells m.fl., 2007), även om det sedan drygt 20 år framförts kritik mot detta ideal (Westgaard, 1988, Winkel & Oxenburgh, 1990). Om belastningen reduceras för mycket kan den dels förlora i varia-tion, dels närma sig inaktivitet med de negativa konsekvenser som  35det kan innebära för hälsa och välbefinnande (Straker & Mathiassen, 
2009). Forskare har alltså framfört att även enskilda arbetsuppgif-ter måste utformas så att de främjar fysisk variation. Samtidigt har mycket få studier faktiskt mätt effekten på belastningsvariationen av sådana initiativ. I de tre avsnitten 6.1.1., 6.1.2. och 6.1.3. refererar vi till studier i vårt material som visar exempel på att variationen i den enskilda arbetsuppgiften påverkas av förändringar av tre olika typer: ändringar av utrustning, ändringar i arbetsinnehåll och änd-ringar av arbetsmönster (se kapitel 3).
6.1.1. Ändrad utrustning
Arbetsstationens betydelse för variationen i fysisk belastning fram-går av en kontrollerad experimentell studie av Straker m.fl. (Straker m.fl., 2009). Forskarna lät ett antal manliga och kvinnliga försöksper -
soner arbeta vid dels ett traditionellt skrivbord, dels ett bord som var format som en hästsko, och som även gav mera stöd för unde-rarmarna. De fick arbeta med en läs- och skrivuppgift, antingen på datorn, och då vid två olika höjdlägen för datorskärmen relativt till personernas ögonhöjd, eller med papper och penna på bordsytan. För varje kombination av bordsdesign och teknologi mätte forskar-na arbetsställningar och muskelaktivitet för ryggen, armarna och axlarna. Datat analyserades sedan specifikt med avseende på varia -
tion, dels genom att ta fram det intervall inom vilket 80 procent av belastningen befann sig (aspekten hur mycket), dels genom att göra 
en EVA-analys och därifrån uppskatta hur likadan belastningen var under arbetet. Arbete vid det kurvade skrivbordet visade större vari-ation än arbete vid det klassiska bordet, och den ”gammaldags” tek-niken med bok, papper och penna gav också större variation än de två datoriserade uppläggen. Försökspersonerna arbetade endast 10 minuter på var och en av de sex kombinationerna av skrivbord och teknologi, så resultaten måste tas med visst förbehåll för att belast-ningarna kan komma att se annorlunda ut i ett längre tidsperspektiv. Likafullt visar studien tydligt, att ”klassiska” ergonomiska åtgärder inom arbetsplatsinredning kan ha betydelse för fysisk variation. Artikeln ger inga resultat för kvinnor och män separat.
Det experimentella fyndet att ”gammaldags” teknologi är för-
knippad med större fysisk variation än moderna elektroniska lös-ningar bekräftades av en fältstudie av kontorsanställda i Australien (Ciccarelli m.fl., 2013, Ciccarelli m.fl., 2014). I den studien var dock inte själva arbetsplatsens utformning i fokus. I en annan fältstudie, av flygledare i Sverige, ville företaget ändra arbetsstationen från en  36omodern lösning med radarskärmar och pappersremsor till ett da-
toriserat upplägg, där arbetet i princip helt och hållet utfördes med musen framför en datorskärm (Arvidsson m.fl., 2006). Forskarna kunde visa att den nya lösningen innebar ett mindre rörelseomfång för både armar och huvud (mindre variation vad gäller aspekten hur mycket), och en tydligt minskad hastighet i arbetsrörelserna (mins-kad variation vad gäller hur ofta). Den nya, datorbaserade konfigu-rationen innebar alltså ett mera bundet arbete med sämre variation. Forskarna förutsåg att detta skulle leda till en ökning av belast-ningsbesvär i armar och händer, vilket bekräftades i en senare studie (Arvidsson m.fl., 2008).
Studier av IT-teknik handlar på sätt och viss om betydelsen av de 
verktyg som står till förfogande för att utföra en arbetsuppgift. Verk-tyg i en mera bokstavlig bemärkelse studerades av Mathiassen m.fl. (Mathiassen m.fl., 2003b) i ett kontr
ollerat experiment, där erfarna 
monteringsarbetare (2 kvinnor och 5 män) fick fästa muttrar på tre ställningar, som simulerade situationer i verklig montering. Delta-garna utförde ett stort antal arbetscykler – cykeltiden var ungefär 4 sekunder – med två olika pneumatiska mutterdragare på de tre ställningarna och forskarna mätte arbetsställningar för huvud och överarmar, jämte muskelaktivitet i underarmar och axlar (trapezi-us). Forskarna räknade sedan fram spridningen i belastning mellan arbetscykler, vilket speglar aspekten hur likadant av variation. Det 
visade sig att variationen ökade tydligt då båda verktygen använ-des jämfört med att endast använda ett av dem, men att en betyd-ligt större ökning ägde rum om monteringen växlade mellan de tre ställningarna, jämfört med att endast jobba på en av dom. En mycket försiktig konklusion skulle alltså kunna vara att det finns en störr e 
potential för att skapa omväxling i industriell montering genom att skapa flexibla arbetsstationer än genom att tillåta olika verktyg.
Ingen av studierna ovan ger resultat som kan belysa om kvinnor 
och män skulle uppleva olika effekter på variation i fysisk belastning av en ändrad arbetsutrustning. Eftersom utformningen av arbets-stationer och verktyg ofta leder till olika belastningsnivåer för den genomsnittliga kvinnan jämfört med den genomsnittliga mannen (Lewis & Mathiassen, 2013) är det fullt möjligt att även en ändrad utformning skulle kunna ge olika resultat, men det är svårt att på förhand säga om variationen i genomsnitt skulle öka mera eller mindre för kvinnan. Precis som med belastningsnivån beror effekten förmodligen mera på andra personfaktorer, som längd och vikt.
Det finns överhuvudtaget få studier om effekterna på fysisk varia
-
tion av att ändra på verktyg, arbetsstation eller den geografiska miljö  37där arbetet äger rum. Interventioner som genom ändrad utrustning 
uppmuntrar – eller tvingar – individen till att arbeta med mera variation i sin fysiska belastning vore intressanta som alternativ till den ”klassiska” ergonomiska ingången att designa arbetsplatser med målet att minimera belastningar och rörelser (Straker & Ma-thiassen, 2009). En växande forskning rör kontorsarbetsplatser som kan användas både sittande och stående (Karakolis & Callaghan, 2014, Tudor-Locke m.fl., 2014), och även om den forskningen fram för allt är motiverad av en oro för negativa effekter på hjärta, kärl och ämnesomsättning av för mycket sittande, kan det även finnas en källa till lokal fysisk variation för armar och axlar i att växla mellan stående och sittande (Cudlip m.fl., 2015).
6.1.2. Ändrat innehåll i arbetsuppgiften
Det finns ganska få studier som dokumenterar effekten på fysisk va-riation av att ändra arbetsinnehållet utan att resultatet lika gärna kan bero på andra skillnader i arbetet. I en kontrollerad studie av repe-titiv pipettering med en cykeltid på knappt 3 sekunder ändrade Sri-nivasan m.fl. (Srinivasan m.fl., 2015a) kraven på precision genom att använda provrör med olika diameter. Forskarna fann att spridning-en mellan arbetscykler av ett antal variabler som beskrev deltagarnas rörelsemönster (ett mått på hur likadant, similaritet) ökade då preci-sionskraven minskade. Arbetsställningarna inom varje arbetscykel var aningen mera ”yviga” (aspekten hur mycket) och armens rörelser 
var långsammare (aspekten hur ofta) vid låga precisionskrav. Då man sedan ökade arbetstempot minskade spridningen mellan ar-betscykler igen, och effekten av ökat tempo (se avsnitt 6.1.3.) verkade dominera över effekten av precisionskrav. I samma experimentserie lät forskarna pipetterarna arbeta med två olika instruktioner om vilket provrör de skulle träffa i varje enskild arbetscykel (Srinivasan m.fl., 2015b). Den ena var väldigt enkel; rören skulle tas exakt i den ordning de redan stod i en hållare. I en mera kognitivt krävande si-tuation fick personen en kodad instruktion av en dator om vilket rör som var nästa mål. Den ökade svårighetsgraden hade inga effekter alls på hur likadant det motoriska mönstret var mellan arbetscykler; aspekten hur likadant påverkades alltså inte, och inte heller de andra aspekterna av variation. 
I en studie av tre olika produktionssystem för tillverkning av gol-
velement kunde Balogh m.fl. (Balogh m.fl., 2006) visa att händerna fick jobba med högre hastighet i en manuell tillverkningsprocess än vid en halvautomatisk och en helautomatisk tillverkning, men att  38den senare lösningen innebar större spridning i arbetsställningar för 
arm, huvud och handled, alltså mera variation vad gäller hur mycket 
aspekten. I övrigt var skillnaderna mellan de tre systemen i variation av arbetsställningar och –rörelser moderata. Detta kan alltså tyda på att ändringar i det tekniska upplägget av en arbetsuppgift – i det här fallet graden av automatisering – kan påverka variationen i fysisk belastning, men resultatet måste tolkas försiktigt eftersom de tre sys-temen också skilde sig åt vad gällde fördelningen av arbetsuppgifter mellan de anställda.
En studie av samma karaktär rörde tre olika produktionssystem 
för att stycka grisar (Arvidsson m.fl., 2012). Forskarna mätte muskel-aktivitet i armar och axlar, och arbetsställningar och rörelsehastighe-ter för huvudet, överarmen och handleden. Det fanns tydliga skillna-der i genomsnittliga rörelsehastigheter mellan de tre systemen, och även i variationen (hur mycket), både inom fortlöpande 1-minutsperi-oder av arbete och mellan dessa perioder. Ett av de tre systemen ver-kade således visa en större spridning i överarmsvinklar inom varje minut än de två andra, men samtidigt en mindre skillnad mellan minuter. Den totala variationen i överarmsvinkel över hela arbetets tidslinje (dvs. ”summan” av de två bidragen till variationen) verkade således inte skilja sig dramatiskt åt mellan systemen. Eftersom de tre systemen skilde sig åt även i hur arbetet var fördelat mellan styck-arna är det vanskligt att tolka skillnaderna i belastningsvariation enbart som en konsekvens av de olika produktionsuppläggen, även om det är rimligt att tro att de haft betydelse.
6.1.3. Ändrat arbetsmönster
Den faktor som främst studerats då det gäller ett ändrat arbetsmöns-ter är arbetstakten (tempot), och då i repetitivt, cykliskt arbete. I en kontrollerad studie av en verklig montering som överförts till labo-ratoriet fann Mathiassen m.fl. (Mathiassen & Winkel, 1996) genom en 
EVA-analys att hur ofta-aspekten av variationen i trapeziusmuskelns belastning ändrades då arbetstakten ökade med 20 procent; perio-derna av muskelaktivitet på likartade nivåer blev kortare. Detta kan förklaras som en naturlig konsekvens av att hela arbetet och därmed tidsförloppet av belastningen ”pressas ihop” i tiden, som ett drag-spel. 
I det kontrollerade experimentet om pipettering som beskrevs 
ovan (Srinivasan m.fl., 2015c) lät forskarna även försökspersonerna arbeta med två olika arbetstakter som skilde sig åt med 15 procent. Ett snabbare tempo ledde till mindre spridning mellan arbetscykler  39av åtskilliga mått på arbetsställningar och –rörelser; arbetet blev 
alltså mera likadant. Detta resultat bekräftade tidigare studier av 
Madeleine på simulerad fiskfilettering (Madeleine, 2010), men var i vissa delar annorlunda än fynden i en studie av Bosch m.fl. (Bosch m.fl., 2011), där försökspersonerna under två timmar fick hantera små komponenter i en simulering av monteringsarbete. I den stu-dien ledde en ökning av arbetstempot med 20 procent till en ökad skillnad mellan arbetscykler för vissa motoriska mått, som hastighe-ten i handledsrörelser och muskelaktiviteten i underarmen, medan spridningen i cykeltid och muskelaktivitet i axeln (trapezius) inte påverkades av tempot. I en fältstudie av styckare fann Christensen m.fl. att 6 styckare som förde kniven snabbt hade en något mindre cykel-till-cykelspridning i underarmens muskelaktivitet än 6 andra som arbetade mer än 50 procent långsammare (Christensen m.fl., 2000). Detta stödjer Srinivasan med fleras konklusion att högre tem-po leder till mindre skillnad mellan arbetscykler (Srinivasan m.fl., 2015c).
I en kontrollerad studie av repetitivt monteringsarbete med en 
cykeltid strax under minuten lät Dempsey m.fl. ett antal kvinn -
liga försökspersoner arbeta med olika upplägg av produktionen (Dempsey m.fl., 2010). I ett upplägg fick deltagarna de komponenter som skulle monteras ihop med r
egelbundna tidsintervall som mot-
svarade den stipulerade produktionstakten, dvs. en simulering av villkoren på en hårt styrd monteringslinje. I ett annat upplägg fick deltagarna samtliga komponenter som krävdes för en halv timmes produktion, och lämnades sedan att själva disponera tiden, men fort-farande med kravet att vara klar inom utsatt tid. Den genomsnittliga arbetstakten var alltså likadan i de två fallen. I ett tredje upplägg fick de helt själva bestämma arbetstempot, men med instruktionen att välja ett tempo som de ansåg rimligt för en hel dags yrkesarbete. Det visade sig att i de två uppläggen där autonomin var störst var även de pauser som försökspersonerna fick mellan de aktiva delarna av varje arbetscykel kortast, och mera likadana till sin längd än i upp-lägget som simulerade en hårt styrd linje. Variationen var alltså ur denna tidsmässiga aspekt mindre då autonomin var större; individen ”fastnade” i ett synnerligen stereotypt arbetsmönster. Den självvalda takten var snarlik den som krävdes i de två styrda uppläggen, vilket forskarna tolkade som att individen valde just den arbetstakt som hon var tränad att klara av. 
Resultatet av Dempsey med fleras studie är anmärkningsvärt i 
och med att det illustrerar att en ökad autonomi för den enskilde att disponera arbetstiden – även om det kanske fortfarande finns ett  40ganska strängt produktivitetsbeting – inte nödvändigtvis innebär att 
den fysiska variationen ökar, dvs. att individen utnyttjar de nya möj-ligheter för variation som egentligen står till buds. Fyndet inspirerar till en fortsatt forskning om relationen mellan autonomi och varia-tion: i vilka typer av arbete leder en ökad autonomi till att individen verkligen får ett mera omväxlande arbete; och när och varför blir det så, som i Dempsey-studien, att autonomin i stället innebär att indivi-den fastnar i invanda arbetssätt?
Som för forskningen om ändrad arbetsutrustning finns det inga 
genusinriktade studier av effekten på fysisk variation av ett ändrat arbetsmönster. Dagens forskning kan alltså inte svara på om kvinnor i genomsnitt reagerar annorlunda än män på ett ändrat arbetstempo, eller om kvinnor på ett annorlunda sätt ”tolkar” ett större utrymme för att lägga upp en arbetsuppgift enligt eget val. Särskilt den senare frågan är intressant i ett arbetsliv där man i vissa sektorer eftersträ-var standardiserade arbetsmetoder som ett sätt att säkra produkt-kvaliteten, medan man i andra lämnar stort utrymme åt den enskilde att ta fram kreativa sätt att lösa sina arbetsuppgifter.
6.2. Tidslinje av befintliga arbetsuppgifter
En grundläggande förutsättning för att en ändrad förekomst över tid av olika arbetsuppgifter ska ha en effekt på variationen i arbetet som helhet är att de enskilda arbetsuppgifterna skiljer sig åt i be-lastning (se kapitel 3). Det finns ett antal studier som belyser denna potential för ändrad variation i så måtto att de jämför belastnings-mönstret i olika arbetsuppgifter inom ett visst yrke. Den svenska forskaren Bengt Jonsson gjorde några av de första – kanske de första – studierna överhuvudtaget som använde faktiska mätningar av lokala muskelbelastningar som ett underlag för att värdera vilka arbetsuppgifter som var meningsfulla att kombinera i en jobbrota-tion (Jonsson, 1988a, Jonsson, 1988b). Han fann att uppgifter på en monteringslinje skilde sig ganska litet åt vad gäller muskelaktivitet i skuldra och axel, och därför inte kunde förväntas ha någon vidare potential för att ge positiva effekter i en rotation. Däremot innebar kvalitetskontroll i samband med monteringen en högre andel tid med låg muskelbelastning och var därför intressant i en rotation. Arbetsuppgifter i gruvindustri och glasblåseri skilde sig väsentligt mera åt, och karakteriserades av periodvis höga belastningar, men även en relativt stor andel tid på låga nivåer. I vår terminologi var de uppgifterna alltså betydligt mera varierande ur en hur mycket
- 41aspekt. Jonsson rekommenderade att dessa ”tunga” arbetsuppgifter 
kombineras med andra som har lägre belastningar överlag, eftersom han – som en naturlig konsekvens av dåtidens ergonomiska ideal – såg arbetsväxling som en utväg för att reducera belastningen i yrken som annars är för tunga; inte som ett sätt att öka variationen. Samma idé om jobbrotation som ett sätt att minska en genomsnittsbelastning till en ”lämplig” nivå förekommer även i nyare publikationer  (Yaoyuenyong & Nanthavanij, 2008), men är knappast relevant för de typer av yrkesarbete som vi diskuterar i den här kunskapssam-manställningen.
Det finns ett fåtal andra studier som jämför arbetsuppgifter i 
”tunga” yrken. En ny dansk studie av byggnadsmålare pr
esente-
rar en omfattande kartläggning av arbetsställningar och –rörelser i samtliga de arbetsuppgifter som ingår i jobbet (Heilskov-Hansen m.fl., 2014). Vissa skillnader fanns mellan uppgifterna, till exempel i händernas rörelsehastigheter, och några uppgifter var förknippade med mera variation (hur  mycket-aspekten) än andra. Detta speglar 
alltså en viss potential för att en kombination av uppgifter skulle leda till mera variation än någon enskild uppgift i sig, och detta intryck bekräftades av att jobbet som helhet visade en större hur mycket-variation än de enskilda uppgifterna var och en för sig.
En betydligt större diversitet mellan arbetsuppgifter fanns 
i den studie av tre olika produktionssystem för tillverkning av golvelement som nämndes ovan (Balogh m.fl., 2006). Inom 
det manuella och det automatiserade systemet skilde sig olika arbetsuppgifter tydligt åt, särskilt vad gällde rörelsehastigheter av huvud och armar, liksom andelen tid då aktiviteten i trapeziusmuskeln var mycket låg. De två arbetsuppgifter som analyserades i det halvautomatiska systemet hade praktiskt taget samma belastningsprofil.
I en studie av tandläkare visade Jonker m.fl. att olika arbets-
uppgifter skiljde sig tydligt åt vad gällde genomsnittlig (median) huvudvinkel, där den lägsta vinkeln förekom vid administrativa uppgifter och den högsta vid patientbehandling (Jonker m.fl., 201
1). Däremot var variationen (vinkelintervallet inom vilket 
deltagarna tillbringade 80 procent av sin arbetstid) minst vid patientbehandling. För både vänster och höger arm var variationen relativt hög då tandläkarna handskades med verktyg och material; medianvinklarna var snarlika för höger arm i de olika uppgifterna, där vänster arm lyftes mest under patientbehandling. Även i detta yrke ser det alltså ut att finnas en viss potential för att kombinationer av arbetsuppgifter ger mer variation än varje uppgift i sig, men  42tyvärr ger inte studien data på variationen i jobbet som helhet. I en 
annan studie av muskelaktivitet och arbetsställningar hos tandläkare konkluderade forskarna dock att de mest vanliga uppgifterna i tandläkaryrket inte skiljer sig åt nämnvärt, och att en arbetsväxling (jobbrotation) måste ta in ytterligare uppgifter om den ska leda till en påtagligt ökad fysisk variation (Finsen m.fl., 1998).
En motsvarande konklusion dras i flera studier av kontorsarbete. 
Richter m.fl. visade i en studie från Nederländerna att vare sig medelbelastning (muskelaktivitet i axeln och underarmen) eller spridningen i belastning mellan fortlöpande minuter i arbetet skilde sig åt mellan datorarbete och icke-datorarbete, och att variationen (hur mycket) i kontorsarbetet därför inte skulle öka även om man ersatte något av datorarbetet med andra befintliga kontorsuppgifter (Richter m.fl., 2009). Samma slutsats drogs av Barbieri m.fl. i en studie av arbetsställningar och muskelbelastning bland brasilianska universitetsanställda (Barbieri m.fl., 2015). I båda dessa studier användes kontrastmått för att kvantifiera diversiteten mellan arbetsuppgifter (se kapitel 3), och båda studierna rapporterade data på både medelbelastningar och minut-till-minutspridning i belastningar. Enligt en studie på australiensiska universitetsanställda verkade olika typer av informations- och kommunikationsteknologi inte heller innebära några dramatiska skillnader i arbetsställningar och muskelaktivitet för nacke, axlar och armar, även om aktiviteter (både på och utan för arbetet) som utfördes utan elektronik hade en något högre hur-mycket-variation, särskilt i överarmarnas arbetsställningar (Ciccarelli m.fl., 2014) och i trapeziusmuskelns aktivitet (Ciccarelli m.fl., 2013). En viss mindre skillnad i muskelaktivitet mellan datorarbete och uppgifter där datorn inte användes rapporterades även i en svensk studie (Fernström & Åborg, 1999), som dessutom kunde visa att aktiviteten under fikapauser var (ännu) lägre, men att pausgymnastik ledde till en betydlig ökning i trapeziusmuskelns aktivitet jämfört med datorarbete; från 6–7 procent av muskelns maximalt möjliga aktivitet till drygt 11 procent under pausgymnastiken. I en annan svensk studie av muskelaktivitet i axeln bland kontorsarbetare och städare nådde forskarna en likande konklusion: olika produktiva arbetsuppgifter inom var och ett av de två yrkena skilde sig föga åt i belastningsnivå och belastningsfrekvens, och enbart rasterna erbjöd en tydlig kontrast i belastningsprofil: muskelaktiviteten hade ett mindre ”ryckigt” tidsförlopp, och en större andel av arbetstiden tillbringades med låg muskelaktivitet (Mathiassen m.fl., 2003a, Mathiassen m.fl., 2005).
Studierna ovan är överlag överens om, att pauser och raster är  43förknippade med en mera ”vilande” belastningsprofil än produktivt 
arbete (dvs. lägre muskelaktivitet, mer neutrala arbetsställningar, långsammare rörelser). Ett intressant undantag är den studie av flygledare i södra Sverige som omtalades tidigare (Arvidsson m.fl., 2006). Studien bekräftade visserligen att flygledarna tillbringade mera tid med huvud och armar i neutrala arbetsställningar under sina pauser, men visade också att toppbelastningarna under pauserna var snarlika de under arbete. Det betyder att variationen (aspekten hur mycket) var betydligt större under pauserna än under arbetet, trots att det inte fanns några särskilda aktiviteter ordnade i pauserna i syfte att öka variationen. Att pauserna innebar mer varierade belastningar än arbetet var särskilt påtagligt i den ”nya” tekniska lösningen av flygledningsarbetet, där datorskärmar och möss hade ersatt det ”gamla” systemets radarskärmar, styrkulor, pennor och pappersremsor.
Sammantaget ger dessa studier en överlag ganska dyster bild 
av att ändrade proportioner av befintliga arbetsuppgifter skulle kunna användas för att skapa mera variation, åtminstone i de yrken som studerats än så länge. Eftersom flera av studierna ägnas åt kontorsarbete tyder detta på att en effektiv insats för ökad variation där kräver introduktion av helt nya arbetsuppgifter med en betydligt ”tyngre” fysisk belastning; detta framförs även explicit av flera av de refererade artiklarna (Barbieri m.fl., 2015, Finsen m.fl., 1998, Richter m.fl., 2009). För att uppskatta effekten på fysisk variation av att kombinera olika arbetsuppgifter måste man ha tillgång till data om dessa arbetsuppgifters belastningsnivå och variation. Det finns ett stort och än så länge ouppfyllt behov av ett sådant referensmaterial med belastningsdata för olika arbetsuppgifter i olika yrken.
6.2.1. Ändrad fördelning av befintliga uppgifter  
(samma totala proportioner)
Vårt litteraturmaterial innehåller inga studier där man explicit har 
studerat hur variationen ändras vid en omfördelning av befintliga ar -
betsuppgifter. Under förutsättning av att arbetsuppgifterna skiljer sig åt i belastningsprofil måste dock en sådan förändring påverka hur
 ofta-
aspekten av variation, som förklarats tidigare (figur 3A vs. figur 3C).
6.2.2. Ändrade proportioner av befintliga uppgifter
I studien av brasilianska universitetsanställda (Barbieri m.fl., 2015) räknade forskarna fram hur stor variation (aspekten hur mycket) det  44vore möjligt att uppnå i ett jobb som bestod av de befintliga arbets -
uppgifterna, men i andra proportioner än de som faktiskt fanns i 
det befintliga jobbet. Med inspiration från en tidigare studie (Möl-ler m.fl., 2004) uttryckte forskarna variationen i termer av en ”job variance ratio”, som definierades som relationen mellan det ”nya” jobbets variation och den i ett jobb som enbart består av datorarbe-te. För de flesta av de 31 kontorsarbetare som ingick i studien var variationen i det befintliga jobbet 2–3 gånger större än i datorarbete, och även då forskarna ”tillät” helt fria kombinationer av de befint -
liga arbetsuppgifterna höll sig variationen i arbetsställningar och muskelaktivitet på en moderat nivå, och långt under den variation som gick att uppnå om man tillförde helt annorlunda arbetsuppgif-ter i en simulerad jobbrotation (se avsnitt 6.3.1.). Dessa beräkningar av variationen i virtuella jobb visade alltså tydligt att de befintliga arbetsuppgifterna inte erbjöd någon vidare potential för att öka den fysiska variationen.
Studien ovan räknade, som sagt, på hypotetiska ”jobb”, och vi 
hittade inga studier av verkligt arbete som ger data om effekten på fysisk variation av ändrade proportioner av befintliga arbetsuppgif -
ter.
6.3. Tillskott av nya arbetsuppgifter
I förlängning av avsnitten 6.1. och 6.2., som diskuterade effekter på en individnivå av förändringar i arbetssätt och tidsstruktur för befintliga arbetsuppgifter, handlar detta avsnitt om hur individens belastningsvariation påverkas av ett utökat arbetsinnehåll, dvs. av att individen får nya arbetsuppgifter i tillägg till de hen redan hade (se figur 3E). 
För att förstå effekterna av förändringar på organisations- eller 
gruppnivå i arbetsinnehåll är det väsentligt att observera hur det går för hela kollektivet av individer, för att kunna genomskåda om initiativ som tas för att förbättra arbetsinnehållet för vissa individer samtidigt leder till att det blir sämre för andra individer (se kapitel 3). Det organisatoriska perspektivet är tydligare när det gäller en ändrad arbetsfördelning mellan individer än om variationen i arbe-tet ändras på ett av de två grundläggande sätten som diskuterades i tidigare avsnitt; förändringar för den enskilda individen i enskilda arbetsuppgifters innehåll (kapitel 6.1.) och i tidslinjen av arbets-uppgifter (kapitel 6.2.) kan äga rum utan att nödvändigtvis påverka arbetet för någon annan. 456.3.1. Nya arbetsuppgifter: förändringar på en individnivå
I vår litteratursökning hittade vi ett antal kontrollerade experiment 
där individer tilldelats kompletterande uppgifter till ett arbete som redan fanns. I dessa experiment har forskarna intresserat sig för va-riationen (och i vissa fall dess effekter; se kapitel 7) hos den enskilde försöksdeltagaren utan att anlägga något organisations- eller grup-perspektiv. Forskarna har alltså inte intresserat sig för hur det skulle kunna gå till i ett verkligt fall från arbetslivet att ”leta upp” det nya arbetet, eller om det är realistiskt att omorganisera det befintliga arbetet så att det finns tidsutrymme för nya uppgifter.
I studien av Barbieri m.fl. (Barbieri m.fl., 2015) om variationen 
(hur mycket) 
i kontorsarbete med olika kompositioner av arbetsupp-
gifter konkluderade forskarna, som tidigare kommenterat, att några dramatiska förändringar inte var möjliga med de arbetsuppgifter som faktiskt stod till buds. Som ett teoretiskt experiment beräknade forskarna då den hypotetiska effekten på arbetets variation genom att ersätta 10 procent av datorarbetet i det befintliga jobbet med en aktivitet som antingen motsvarade hantering av lätta komponen-ter eller städning. Tillskottet av manuell hantering ledde till en viss ökad variation för några individer, men inte alla. Städinslaget, däre-mot, innebar en dramatisk ökning av variationen, långt bortom det man kunde uppnå genom att omorganisera de befintliga arbetsupp -
gifterna. Studien demonstrerade alltså – visserligen genom simu-lering – att en inspirerande källa till mera variation i lågbelastande kontorsyrken kan vara uppgifter som måste göras även på kontor, men som allt som oftast tas om hand av andra än de som sitter fram-för datorn.
Ett antal studier har ägnats åt att förstå om muskelaktiviteten 
under datorarbete påverkas av inslag av tyngre aktiviteter i arbetet; alltså om dessa tyngre aktiviteter inte bara innebär en belastning
-
sökning i sig, vilket torde vara trivialt (Sundelin, 1993), utan om de sätter spår i hur datorarbetet sedan utförs. Samani m.fl. (Samani m.fl., 2009) kunde visa, att muskelaktiviteten i axeln (trapezius) under datorarbete var lägre strax efter en period av excentriskt arbete med skuldermusklerna (dvs. kontraktion under det att mus-keln ökar sin längd) än innan, och att även muskelkoordinationen ändrades. En annan experimentell studie från samma grupp (Larsen m.fl., 2009) såg inga markanta skillnader i muskelaktiviteten under datorarbete då det föregicks av en maximal kontraktion jämfört med om det var vila innan, även om det fanns tecken på att vissa delar av trapeziusmuskeln blev sämre på att slappna av efter den maximala kontraktionen. Även om detta var hårt kontrollerade experiment il- 46lustrerar de – vilket författarna påpekar – att det verkar möjligt att ta 
in tyngre aktiviteter i en arbetsväxling (jobbrotation) på kontor utan att det ”smittar av sig” på ett negativt sätt till belastningen under det egentliga kontorsarbetet. En fältstudie av pausgymnastik som inslag i datorintensivt arbete stödjer denna konklusion, men lider av åtskil-liga metodologiska brister (Sihvonen m.fl., 1989).
I flera av dessa experimentella studier har forskarna frågat om 
effekten av att tillföra pauser till ett annars oavbrutet arbetspass. Detta är en mera verklighetsnära version av det mycket välkända ex-perimentet inom arbetsfysiologin som beskrevs i kapitel 4, nämligen att lägga in vilopauser i ett annars kontinuerligt muskelarbete med konstant kraft.
6.3.2. Nya arbetsuppgifter: förändringar på en organisatorisk nivå
Inom en grupp eller organisation finns ett antal arbetsuppgifter som någon måste utföra i en viss omfattning för att ta fram den produkt eller tjänst som verksamheten avser. Dessa arbetsuppgifter formerar tillsammans en ”product cycle exposure” (Bao m.fl., 1996, Jarebrant 
m.fl., 2015, Pascual m.fl., 2008), dvs. den totala belastningsprofilen som följer av att ta fram en produkt. Product cycle exposure är i sin tur förknippad med en ”total variation”, som alltså motsvarar den fysiska variation en person skulle få om hen gjorde samtliga arbets-uppgifter i just de proportioner de förekommer i produktionen. En lyckad arbetsväxling (jobbrotation) klarar av att lägga en stor del av denna totala variation inom varje enskild individs jobb, vilket då nödvändigtvis kommer att innebära att skillnaden i arbetsbelastning och dess variation mellan individer inte är så stor. I motsatsen, dvs. en 
arbetsfördelning där varje individ har sitt eget begränsade arbetsin-nehåll och är ”specialist” på en liten del av den totala produktionen, kommer största delen av det totala utrymmet för variation att ligga mellan individer, och variationen i varje enskild individs belastning är mindre. Det är viktigt att inse, att den  genomsnittliga belastningsni-
vån inom en grupp som genomgår en jobbrotation inte nödvändigtvis kommer att ändras om rotationen verkligen består av att på ett nytt sätt fördela den befintliga mängden och typen av arbetsuppgifter mellan det befintliga antalet individer. En ändrad medelbelastning är inte heller jobbrotationens primära syfte, och det är missledande att bedöma om en jobbrotation var lyckad genom att betrakta dess effekter enbart på gruppens medelbelastning. Mera rättvisande mått är, i förlängning av tankarna ovan, spridningen i belastning mellan individer, och graden av variation i varje individs belastning. 47Arbetsväxling (jobbrotation) är alltså ett sätt att öka den enskildes 
fysiska variation, förutsatt att de arbetsuppgifter som står till buds 
tydligt skiljer sig i belastningsnivå och/eller belastningsvariation från de hen redan har. På en organisationsnivå går det även att berika utbudet av arbetsuppgifter genom att inkorporera helt nya uppgifter i produktionen, antingen genom att skapa om de uppgifter som finns, eller genom ”in-sourcing”, där organisationen vidgar sitt segment av den totala kedjan av aktiviteter som krävs för att åstadkomma pro-dukten. Som ”in-sourcing” antyder kan detta ses som en motsats till out-soucing; organisationen väljer till exempel att tillverka vissa kom-ponenter själv i stället för att handla in dom från underleverantörer, eller man lägger in städning bland organisationens egna aktiviteter i stället för att upphandla den. Det betyder att ”product cycle exposu-re” ändras, och om de nya arbetsuppgifterna har en påtagligt annor-lunda belastningsprofil än de som redan finns kan den totala variatio-nen som innehålls i product cycle exposure öka. Förutsättningen för att detta kommer den enskilda individen till nytta är, precis som för jobbrotation, att de arbetsroller, eller ”jobb” som skapas lyckas med att lägga en stor del av denna totala variation inom individer i stället för mellan individer. Det är till exempel uppenbart, att en in-sourcing av städning på ett kontorsföretag inte leder till någon berikning av de kontorsanställdas arbete om all städning ändå görs av städare. 
Möller m.fl. jämförde belastningsmönstren på tre olika monte-
ringsstationer på ett företag som tillverkade elektroniska kretskort (Möller m.fl., 2004). Fem montörer arbetade en timme på var och en av de tre stationerna, och forskarna jämförde muskelaktivitet i axlar och underarm, och arbetsställningar för huvud och överarmar då montörerna arbetade i en balanserad kombination av (rotation mel-lan) de tre stationerna med belastningsprofilen då montören arbeta-de uteslutande på en station. För alla tre stationer och montörer var variabiliteten i belastning mellan individuella arbetscykler – drygt 3 minuter långa – påtaglig, både för arbetsställningar och för muskel-aktivitet. Medelvärdet och frekvensen av förändringar i belastning (hur ofta-aspekten av variation) skilde sig mellan stationer, men i högre grad för arbetsställningar och muskelbelastning i axlarna än för underarmsbelastning. Detta innebar att rotationen mellan de tre stationerna i vissa fall ledde till mindre variation i underarmsbe-lastning än om montören arbetade enbart vid en station. Resultaten illustrerar det mycket viktiga faktum att en arbetsväxling inte nöd-vändigtvis leder till ökad fysisk variation; detta kommer att ske en-dast om de arbetsuppgifter som ingår i rotationen skiljer sig tydligt i medelbelastning och var för sig representerar en tydlig variation. 48I en studie av symaskinmontering jämförde Bao m.fl. (Bao m.fl., 
1996) två olika produktionslinjer, som skilde sig åt i flera avseenden, 
bland annat att den ”nya” linjen inkluderade en sektion med del-montering av komponenter som inte fanns i den gamla. Dessutom kontrollerade montörerna i det nya systemet själva kvaliteten av sina produkter; detta var en separat arbetsstation i det gamla systemet. Forskarna visade genom tids- och aktivitetsanalysverktyget SAM (Luthman m.fl., 1990) att ”product cycle exposure” var snarlika i de två systemen, men att de enskilda arbetsstationerna i det nya sys-temet hade en betydligt större diversitet än vad som var fallet i det gamla. Det fanns alltså en potential för positiva effekter av arbets-växling mellan stationerna i det nya systemet, men det utnyttjades inte enligt forskarnas mätningar av montörernas arbetsställningar och muskelaktivitet.
Två av de studier som refererades i föregående kapitel om änd-
rade tidslinjer av befintliga uppgifter innehåller även element av arbetsväxling (jobbrotation). Den ena (Balogh m.fl., 2006) jämförde tre uppläggningar av golvelementtillverkning som förutom i själva produktionsupplägget även skilde sig åt i termer av jobbrotation. I det mest automatiserade systemet fanns ingen rotation, vilket det gjorde i både det manuella och det halvautomatiska systemet. Forskarna presenterar data om arbetsställningar och muskelbelastningar både för enskilda arbetsuppgifter (vilka skiljer sig åt i belastningsprofil) och för hela jobb, som alltså för de två senare systemens del är en kombination av dessa arbetsuppgifter. Det är svårt att med någon säkerhet uttolka hur mycket av individernas belastningsvariation som kan tillskrivas jobbrotationen, men i det manuella systemet var spridningen av huvudets och armarnas arbetsställningar (hur mycket-
aspekt en av variation) mindre i jobbet än i två av de tre arbetsuppgif-
ter som ingår; en försiktig slutsats är alltså att jobbrotationen inte på ett avgörande sätt ökat variationen för den enskilde, jämfört med att alla skulle arbeta som specialister. I Arvidsson med fleras studie av 
olika pro duktionslinjer på slakteri (Arvidsson m.fl., 2012) fanns det, 
som i Balogh med fleras studie, skillnader i graden av arbetsväxling mellan de olika linjerna. Studien rapporterar dock inga belastnings-data för enskilda arbetsuppgifter, och det är därför omöjligt att lista ut om jobbrotationen innebar ökad belastningsvariation för den enskilde styckaren eller inte.
Ett anmärkningsvärt resultat av vår litteraturgranskning är alltså, 
att trots att det finns en del studier som ägnar sig åt effekterna av ar -
betsväxling (vilket vi diskuterar i nästa kapitel) är det praktiskt taget obeforskat om arbetsväxling faktiskt leder till en ökad variation i fy- 49sisk belastning. Som vi förklarade i det föregående kapitlet förutsät-
ter ett lyckat resultat, åtminstone för aspekten hur mycket, att de olika arbetsuppgifter som ingår i jobbrotationen skiljer sig åt i medel-belastning och att de var för sig bidrar med variation. Studien av Möller m.fl.  (Möller m.fl., 2004) illustrerar att en rotation kan leda till 
minskad variation, tvärs emot intentionerna. Det borde alltså vara en självklar del av en interventionsstudie om jobbrotation att dokumen-tera vilka förändringar som faktiskt sker i belastningens variation för de individer som ingår i rotationen. I den delen finns ett stort behov av forskning i syfte att förstå vilka (typer av) arbetsuppgifter som är meningsfulla att inkludera i en jobbrotation (arbetsväxling), till exempel genom att dokumentera enskilda uppgifters belastningsni-vå och variation, räkna fram det förväntade resultatet då de kombi-neras, och sedan kontrollera att de skattade effekterna på den fysiska variationen verkligen visar sig, även i den verkliga jobbrotationen i fält. I teorin skulle man kunna tänka sig en ”jobbrotation” även mellan organisationer och företag, så att ett jobb för den enskilde var komponerat av delar från olika organisationer. Detta kräver ett djup-gående samarbete mellan respektive organisationer, och en utsträckt välvilja från till exempel fack och arbetsgivarorganisationer, och det finns inga dokumenterade exempel på framgångsrika initiativ av denna karaktär i den belastningsergonomiska litteraturen.
En annan anmärkningsvärd observation är den totala frånvaron 
av experimentella studier av jobbrotation även om sådana studier är fullt möjliga. Man kan mycket väl tänka sig studier som efterlik-nar en jobbrotation inom en persongrupp av hanterbar storlek, och tar reda på i vilken mån rotationen innebär mera belastningsvari-ation (och leder till andra fysiologiska och psykologiska utfall) än en arbetsfördelning där deltagarna är ”specialister”. Men sådana studier av alternativa arbetsfördelningar mellan flera personer, dvs. ”kollektiv ergonomi”, är oerhört sällsynta. Kontrollerade experiment om växling mellan olika arbetsuppgifter har hittills enbart ägnats åt frågor som rör den enskilde individens belastning, oberoende av andra individer (Raina & Dickerson, 2009), vilket egentligen inte är särskilt intressant om man vill förstå effekterna av arbetsväxling på en gruppnivå. Genusinriktade studier fattas också, även om man kan förmoda att effekten på fysisk variation av en arbetsväxling i genom-snitt skiljer sig mellan kvinnor och män, eftersom belastningen i var och en av de arbetsuppgifter som ingår i rotationen skiljer sig något mellan könen. En fråga av ett kanske ännu större intresse ur ett ge-nusperspektiv är om kvinnor och män ges samma möjligheter att dra nytta av en arbetsväxling. Vi visade i en tidigare kunskapssamman- 50ställning att kvinnor och män inom samma yrke ofta har olika arbets-
uppgifter, trots att det mycket sällan finns några biologiska skäl till att så är fallet (Lewis & Mathiassen, 2013). Detta antyder att kvinnor och män kanske inte får tillgång till den ”kompletta” paletten av ar-betsuppgifter i en organisation som praktiserar arbetsväxling. Detta, i sin tur, skulle kunna innebära att utrymmet för att få en positiv effekt på fysisk variation inte utnyttjas till sin fulla potential för vare sig kvinnor eller män.
Även om biologiskt kön kanske är en tydlig vattendelare i frågan 
om vem som får tillgång till vilka arbetsuppgifter är det viktigt att inte se detta enbart som en genusfråga. Det finns sannolikt andra utbredda attityder i arbetslivet om vilka typer av personer som passar för vilka uppgifter som lika litet grundar sig på några faktiska biologiska skillnader. Det vore till exempel intressant att även förstå i vilken omfattning äldre eller invandrare får optimala möjligheter för att ägna sig åt ett omväxlande arbete i enlighet med sin faktiska arbetsförmåga.
Nya arbetsuppgifter för den enskilde, antingen de förs in i sam-
band med en arbetsväxling eller som ett led i en rationalisering med annat syfte, innebär naturligtvis ett krav på kompetens hos den enskilde att faktiskt kunna utföra dessa uppgifter. Det finns doku-menterade exempel på att företag som genomfört arbetsväxling försummat att lära upp de anställda ordentligt i de nya arbetsupp-gifterna, vilket även kan skapa en motsträvig attityd till hela organi-sationsförändringen (Christmansson m.fl., 1999). Så även om vissa studier pekar på att anställda överlag kan ha en positiv bild av den fysiska och mentala omväxling som de kan få vid en arbetsväxling är det inte givet att så är fallet (Aptel m.fl., 2008, Järvi & Uusitalo, 2004). Det är inte heller säkert att alla anställda har tillräcklig fysisk eller mental arbetsförmåga för alla de uppgifter som kan ingå i en jobbrotation; till exempel har ålder förts fram som en faktor att ta hänsyn till i detta sammanhang (Gaudart, 2000). En framgångsrik jobbrotation vilar alltså på ett antal nödvändiga förutsättningar på en individ- och organisationsnivå som inte utan vidare kan uppfyllas i alla organisationer (Davis & Jorgensen, 2005, Jorgensen m.fl., 2005, Leider m.fl., 2015b, Schneider m.fl., 2005, Vézina, 2003). En djupar e 
kunskap om vilka dessa förutsättningar är, på vilka sätt de påverkar prognosen för ett lyckat förändringsarbete, och hur organisationen kan arbeta med att optimera prognosen för framgång skulle vara synnerligen intressant och användbar.  51Kort sagt
• Det finns endast få studier av variationen i enskilda arbetsuppgif-
ter och hur den påverkas av utrustning, arbetsinnehåll och arbets-mönster. Ett högre arbetstempo i kortcykliskt arbete ser ut att ge mindre spridning i belastning mellan arbetscyklerna; så även öka-de precisionskrav. Ökad mental belastning verkar inte ha någon särskild effekt på variationen i belastning.
• Det finns en brist på kunskap om nivå och variation i fysisk belast-ning i olika yrken och arbetsuppgifter. Tillgång till sådan infor-mation är nödvändig för att i förhand kunna uppskatta hur den fysiska variationen (aspekten hur mycket) påverkas av att kombine-ra olika arbetsuppgifter.
• I befintliga kontorsyrken verkar potentialen mycket begränsad för att nå ökad fysisk variation genom att ändra proportionerna av de arbetsuppgifter som står till buds (inklusive raster och pauser) .
• I en lyckad arbetsväxling fördelas den totala variation som finns i ett arbetssystem på ett sätt så att belastningen varierar mycket inom individer och endast litet mellan individer. Däremot kan man inte förvänta sig att den genomsnittliga belastningsnivån ändras för de individer som arbetar i systemet, och det är inte hel-ler syftet med växlingen.
• Det finns mycket få studier som faktiskt dokumenterar hur den fysiska variationen för den enskilde påverkas av en arbetsväxling eller arbetsutvidgning, även om just detta oftast är syftet med dessa initiativ. Det är därför inte heller klarlagt om kvinnor och män typiskt ges olika villkor i en arbetsväxling och därmed upple-ver olika resultat vad gäller fysisk variation. 527. Vilka effekter har en ändrad 
variation i fysisk belastning?
Förra kapitlet visade på olika principiella sätt att ändra den fysis-
ka variationen i arbetet, men kom även fram till att det empiriska underlaget överlag är bristfälligt då det gäller att dokumentera att dessa olika sätt verkligen har en effekt på variationen i fysisk belast-ning. Ändå vill vi mena att det verkar rimligt att anta att så är fallet. Dels talar den forskning som ändå finns i allmänhet för att variatio-nen kan påverkas, dels verkar det ur en teoretisk synvinkel mycket trovärdigt. Det betyder att det är meningsfullt att fortsätta till frågan om i vilken utsträckning befintlig forskning kan visa att dessa olika typer av förändringar även kan ha en effekt på utfall av relevans för belastningsbesvär, inklusive prestationsförmåga och välbefinnande; antingen omedelbart som i kontrollerade experiment eller på längre sikt som i interventionsstudier.
Lika väl som det oftast finns en påtaglig spridning i belastning och 
belastningsvariation mellan individer som gör exakt samma arbets-uppgift, finns det även en skillnad mellan individer i responsen på samma arbete. Somliga tröttas ut fortare än andra, och somliga utvecklar belastningsbesvär i yrken där andra förblir friska i åratal. När det gäller repetitivt och bundet arbete har forskningen haft pro-blem att identifiera de faktorer som bestämmer om en viss individ reagerar negativt på en arbetssituation som andra klarar bra, eller omvänt, vilka de individfaktorer är som skyddar eller rentav främjar hälsan. Flera forskare har framfört hypotesen att individens förmå-ga att utnyttja sin motoriska repertoar (se kapitel 4) är viktig i detta sammanhang; en ”repeater” skulle i så fall oftare vara i riskzonen än en ”replacer” (Madeleine, 2010, Mathiassen m.fl., 2003b, Sriniva -
san & Mathiassen, 2012). Det finns viss biomekanisk och fysiologisk evidens som stödjer en sådan teori, till exempel att individer som växlar oftare än andra mellan olika muskeldelar under en isometrisk kontraktion även klarar av att arbeta längre innan utmattning (van Dieën m.fl., 1993). En av de mycket få studier som tar upp denna aspekt av individens arbetsteknik i ett faktiskt yrkesarbete konklu-derade också att montörer som arbetade med mera varierade arbets-ställningar (variationsaspekten hur ofta) utvecklade mindre belast-ningsbesvär än de som arbetade mindre varierat (Kilbom & Persson,  531987). I en studie av anställda på en chokladfabrik visade Veiersted 
m.fl. att de individer som kunde slappna av i axelpartiet under opla-nerade maskinstopp, då det inte fanns något att göra utom att vänta, utvecklade mindre besvär med tiden än de som inte vilade (Veier-sted, 1994). Även om individens arbetsteknik inte är ett tema för denna kunskapssammanställning vill vi passa på att efterlysa mera forskning om relationen mellan villkoren för att utföra ett arbete och individens personliga sätt att utföra detta; till exempel forskning om huruvida individer som inte spontant utnyttjar sin motoriska flexibi-litet i samma grad som andra reagerar annorlunda på att ett företag inför standardiserade arbetsprocesser.
7.1. Innehåll och villkor i befintliga arbetsuppgifter
7.1.1. Ändrad utrustning
Vi hittade inga studier i vår litteratursökning som utvärderar effek-ten på prestationsförmåga, välbefinnande eller belastningsbesvär av förändringar i arbetsstation eller verktyg med syftet att öka fysisk variation. Vi väljer att avstå från en hypotetisk tolkning av den mångfald av studier som visserligen visar på effekter på belastnings-nivån av olika ergonomiska interventioner, men inte tar sig an om interventionen även innebar en förändrad variation.
7.1.2. Ändrat innehåll i arbetsuppgiften
I enlighet med vår breda definition av ”arbetsuppgifter” som samt-liga aktiviteter som ingår i en arbetsdag, inklusive pauser och raster, inkluderar detta avsnitt studier där pauser i jobbet gjorts till föremål för intervention.
Två studier har undersökt effekten av att ersätta pausvila med nå-
gon form av produktiv aktivitet. I en kontrollerad studie av industri-ell montering (Mathiassen & Winkel, 1996) fick 8 kvinnliga personer 20 minuter rast efter att ha arbetat 100 minuter. Rasten efterföljdes av ytterligare 10 minuters fikapaus, och därefter arbetade kvinnorna i ytterligare ett två-timmars pass med 100 minuters montering och 20 minuters rast. Vid ett försökstillfälle innehöll rasten enbart sittande vila, vid ett annat fick personen lyfta lådor och göra administrativt arbete, dvs. uppgifter som var realistiska i relation till den indu-striella verklighet som experimentet ämnade imitera. De två olika pausprotokollen ledde inte till några skillnader i trötthetsutveckling  54under hela ”arbetsdagen”, och trötthetsutvecklingen, mätt med både 
fysiologiska och psykofysiska metoder, var överhuvudtaget svag.
I en motsvarande studie lät Luger med flera sina försöksperso -
ner – 7 kvinnliga och 7 manliga studenter – få 1 minuts paus efter 11 minuter av ett sittande repetitivt plockarbete, som skulle simulera lätt montering (Luger m.fl., 2015). Denna 1
1+1 cykel upprepades 5 
gånger, och trötthetsutvecklingen dokumenterades med mätning-ar av muskelaktivitet och upplevd obehag. Vid ett tillfälle vilade försökspersonerna under sin paus, vid ett annat fick de flytta en 1,9 kg tung låda ett antal gånger fram och tillbaka på arbetsbordet. Den aktiva pausen var förknippad med en något mindre ökning över tid av upplevt obehag än den passiva, men andra trötthetsindikatorer – som visade att muskulär trötthet växte fram under arbetspasset – skilde sig inte åt mellan de två protokollen.
Ett flertal studier har ägnats åt att förstå effekterna av att under 
pauser från kontors- och datorarbete ersätta vila med olika varianter av gymnastik eller stretching. I en väldesignad och stor fältstudie på Nederländska kontorsarbetare (van den Heuvel m.fl., 2003) fick del-tagarna, som samtliga hade rapporterat belastningsbesvär av en mo-derat omfattning, pop-ups på sin datorskärm varje gång de jobbat 35 minuter om att ta 5 minuters paus, och även pop-ups var femte minut om att ta en 7 sekunders mikropaus. Datorn var blockerad un-der dessa pauser. En grupp av anställda fick pop-ups utan ytterligare instruktioner, en annan uppmanades att under de ”långa” pauserna göra några enkla gymnastiska övningar för nacke, armar och axlar. Interventionen pågick under 8 veckor, och resultatet utvärderades 3 månader senare. Även om pausförfarandet hade vissa positiva effek-ter på besvären jämfört med hur det gick i en kontrollgrupp som inte fick några pop-ups (se avsnitt 7.2.2. nedan om ändrade tidslinjer) fanns det inga skillnader i resultaten för aktiva och passiva pauser.
I en liknande studie, fast på kontorsanställda som inte screena-
des för besvär, fick deltagarna 4,5 minuters utökad paustid för varje arbetstimme (Henning m.fl., 1997b). Paustiden användes för vila under en 3-veckors period; under en efterföljande 3-veckors period användes pausen för enkla stretchövningar för armar, nacke och axlar. Forskarna fann i detta fall att de aktiva pauserna hade bättre effekter på ögon- och fotbesvär än de passiva, och att de även ledde till pro-duktivitetsökningar, vilket inte de passiva pauserna gjorde. Detta re-sultat framkom dock endast på ett av två studerade företag, möjligen därför att studien hade en starkare design på det företaget; deltagarna utsattes där för båda interventionerna, medan de på det andra företa-get delades in i två olika grupper som fick aktiva respektive passiva  55pauser.
I ytterligare en studie av stretching vs. vila bland kontorsanställda 
(Galinsky m.fl., 2007) fick två grupper om 21 respektive 30 anställ-
da extra pauser utöver de som redan fanns i jobbet. Det sedvanli-ga pausschemat bestod av 2 gånger 15 minuter paus per dag, och därtill fick då de två grupperna ytterligare 4 gånger 5 minuters paus per dag. Båda grupperna uppmanades att resa på sig och lämna arbetsplatsen under pauserna, och den ena gruppen fick dessutom ett knappt 2 minuter långt stretchingprogram som de uppmanades att genomgå i början av varje paus. Forskarna fann dock att denna uppmaning efterlevdes i mindre än hälften av alla pauser, och såg inga skillnader i effekterna på humör, energi, obehag eller produkti-vitet mellan stretchinggruppen och gruppen med passiva pauser. Ett likande inkonklusivt resultat, i det fallet för upplevd ansträngning, rapporterades av Sundelin och Hagberg i en fältstudie där sekretera-re fick 15–20 sekunders paus för varje 6 minuter av totalt 30 minuters arbete (Sundelin & Hagberg, 1989). Pausen användes antingen för vila, gymnastiska övningar, eller avledande mentalt arbete.
De fysiologiska reaktionerna på en 1-minuts vilopaus för varje 20 
minuter av totalt 60 minuters precisionskrävande datorarbete med mus studerades i ett kontrollerat experiment av Crenshaw m.fl. (Crenshaw m.fl., 2006). Under pausen fick försökspersonerna – 15 kvinnliga studenter – antingen vila eller, vid ett annat tillfälle, göra ganska kraftkrävande armrörelser med ett träningsredskap. Trötthet, mätt med fysiologiska indikatorer, utvecklade sig likadant i de två protokollen, datorarbetet utfördes med samma säkerhet, och delta-garna rapporterade samma subjektiva trötthet. Dock fanns det teck-en på, att de aktiva pauserna innebar en större blodgenomströmning i underarmen, även under datorarbetet. Författarna tolkade detta försiktigt som ett möjligt tecken på att de aktiva pauserna ledde till ett mera gynnsamt metaboliskt tillstånd under det efterföljande arbe-tet.
I samtliga de studier som refererats ovan ersattes vilopauser med 
någon form av fysisk aktivitet, antingen produktiv eller inte. I en kontrollerad experimentell studie av Mathiassen med flera frågade forskarna i stället om mentala uppgifter i pauser mellan perioder av fysiskt arbete kunde förbättra återhämtningen efter den trötthet som uppkommit, vilket det finns visst stöd för i neurofysiologiska teorier om centrala nervsystemets roll vid trötthetsutveckling (Mathiassen m.fl., 2014). Deltagarna fick arbeta 7 minuter på en ganska tung, repetitiv arbetsuppgift med armarna, som ledde till tydlig trötthet. Sedan fick de 3 minuters paus, där de gjorde ett kognitiv minnestest,  56och detta mönster av fysisk och kognitiv belastning upprepades 6 
gånger; dvs. sammantaget en timmes arbete. Experimentet upprepa-des tre olika dagar då svårighetsgraden av den kognitiva uppgiften skilde sig åt. Forskarna fann vissa tecken, dock ganska otydliga, på att en lagom svår kognitiv uppgift ledde till en bättre återhämtning av kardiovaskulär stress än både en enklare och en svårare uppgift, men att effekterna på andra fysiologiska mätvärden, till exempel muskelaktivitet, inte skilde sig åt.  
Sammanfattningsvis ger alltså forskningen ett tydligt intryck av 
att pausers  innehåll – aktiva övningar, mentala aktiviteter, passiv vila 
– har begränsad om ens någon betydelse för hur trötthet utvecklas under arbetsdagen. I vår litteratursökning hittade vi inga studier som dokumenterade effekterna av att rekonstruera en viss arbetsupp-gift så att den fortfarande skulle resultera i samma produkt som tidi-gare, men nu med mera variation i den fysiska arbetsbelastningen. Detta är en anmärkningsvärd brist i forskningen, som påminner om bristen på studier om ändrad utrustning, och som tydligt visar beho-vet av en progression av decennier av ergonomisk forskning i arbets-platser och arbetsprocesser mot att nu ta utgångspunkt i behovet av ökad variation, i stället för behovet av att minska belastningsnivån.
7.1.3. Ändrat arbetsmönster
Vår litteratursökning identifierade inga studier som specifikt ägna -
de sig åt effekterna av ändrat arbetsmönster. I tre av de studier om arbetstempo som presenterades i förra kapitlet (Bosch m.fl., 2011, Christensen m.fl., 2000, Mathiassen & Winkel, 1996) samlade forskar -
na in data om upplevd trötthet och, i vissa fall, fysiologiska tecken på muskeltrötthet, men fann inga skillnader mellan olika arbetstem-pon. 
7.2. Tidslinje av befintliga arbetsuppgifter
7.2.1. Ändrad fördelning av befintliga uppgifter (samma totala pro-
portioner)
Arbetsfysiologiska studier av ”statiska” muskelkontraktioner, där 
vare sig muskelns längd eller kraftutveckling tillåts ändra sig, visar tydligt att fördelningen över tid av ett visst pausutrymme har stor betydelse för trötthetsutvecklingen: korta och frekventa vilopau-ser är mera effektiva i att senarelägga trötthet än längre och därför  57mindre frekventa pauser. Vi refererade till denna forskning i kapitel 
4. Förmodligen inspirerat av dessa fynd har en del forskning ägnats åt att förstå effekterna av att fördela ett visst pausutrymme under ett arbetspass på olika sätt.
Dababneh m.fl. studerade i vilken mån fördelningen av 36 minu-
ters paus varje dag – utöver sedvanliga raster och pauser – påverka-de obehaget i olika kroppsr
egioner hos slakteriarbetare (Dababneh 
m.fl., 2001). De 36 minuterna fördelades jämnt under dagen; under en tvåveckors period som 12 perioder om vardera 3 minuter och under en annan tvåveckors period som 4 perioder om vardera 9 minuter. De ”långa” pauserna innebar något mindre obehag för knä och ben, men för alla andra kroppsregioner fanns det ingen skillnad mellan de två pausprotokollen. Deltagarna själva föredrog överlag de ”långa” pauserna.
En studie av pausfördelning under intensivt kontorsarbete på en 
nederländsk patentbyrå kommer i viss mån fram till den omvän-da slutsatsen (Boucsein & Thum, 1997). Under två olika dagar fick de anställda antingen 7,5 minuters paus efter varje 50 minuter av arbete, eller 15 minuters paus efter 100 minuters arbete. Den totala paustiden inklusive lunch var 82,5 minuter. De anställda föredr
og 
protokollet med kortare pauser, och pulsmätningar tydde på att det-ta protokoll ledde till mindre stress, dock enbart under förmiddagen. Senare under dagen verkade protokollet med de längre pauserna ge bättre återhämtning, och forskarna konkluderar att ett protokoll med korta pauser på förmiddagen och längre på eftermiddagen är att rekommendera. Som en intressant ytterligare observation rappor-terar forskarna att planerade pauser enligt schema gav bättre åter-hämtning än pauser som förorsakades av produktionsproblem eller störningar från kollegorna.
I en experimentell studie av datorarbete (Balci & Aghazadeh, 2003, 
Balci & Aghazadeh, 2004) lät forskarna 10 manliga studenter arbeta under totalt 150 minuter, varav 30 minuter var paus fördelade enligt 3 olika scheman: 10 minuters paus efter 60 minuters arbete, 5 minu-ters paus efter 30 minuters arbete, och ett komplext mönster med olika pauslängder
, huvudsakligen kortare än 1 minut och aldrig över 
14 minuter. I pauserna skulle deltagarna göra enkel gymnastik för armar, nacke och axlar. Det komplexa protokollet visade sig leda till mindre obehag överlag i olika kroppsregioner än de två andra proto-kollen, och även till bättre prestation i det datainmatningsarbete som deltagarna skulle göra. Vissa mindre skillnader mellan protokollen fanns i muskelfysiologiska trötthetstecken, vilka stödde att det tredje protokollet var att föredra. 58Det är anmärkningsvärt att samtliga dessa studier handlar om 
fördelning av pauser i arbetet. Det vore minst lika befogat att studera 
effekten av att fördela produktiva arbetsuppgifter på olika sätt, både inom och mellan dagar. Frågan är tydligt relevant för arbetslivet, som är i behov av rekommendationer för hur man lägger upp sche-man för växlingar mellan olika arbetsuppgifter på ett fördelaktigt sätt, till exempel om man inför jobbrotation (se avsnitt 7.3.2.). Vi vill understryka detta behov av forskning om tidsfördelning av pro-duktiva arbetsuppgifter, som alltså i grunden handlar om att förstå aspekten hur ofta av variationen i fysisk belastning.
7.2.2. Ändrade proportioner av befintliga uppgifter
I en del av de studier av pausinnehåll som presenterades i avsnitt 7.1.2. om ändrat arbetsinnehåll har forskarna även inkluderat en kontrollsituation där försöksdeltagarna inte fick någon paus alls utöver det utrymme som redan fanns i jobbet innan interventionen. Protokollen med och utan (extra) paus representerar en förändring av tidslinjen av befintliga arbetsuppgifter, därför att pausutrymmet ökar i interventionsprotokollen. De resultat som rör effekten av att få extra paustilldelning redovisas alltså i det här avsnittet. Det gäller även studier som utöver att ägna sig åt olika tidsmönster av pauser, såsom diskuterades i avsnitt 7.2.1., även inkluderade protokoll med olika totaltider av paus.
I Mathiassen med fleras kontrollerade experiment om industriell 
montering (Mathiassen & Winkel, 1996) jämförde forskarna trötthets-utvecklingen över en 4 timmars arbetsperiod då försökspersonerna antingen fick arbeta med endast en kortare fikapaus efter 2 timmar eller med ytterligare 20 minuters paus i anslutning till fikapausen. I det senare fallet var arbetstakten under monteringsarbetet högre som kompensation för att pausen inte innehöll montering. Forskarna fann inga skillnader i trötthetsutveckling mellan de två uppläggen.
I van den Heuvel med fleras studie av aktiva och passiva pauser i 
kontorsarbete (van den Heuvel m.fl., 2003) var effekten av pausinne
-
hållet blygsam, som framgått ovan. Däremot fann forskarna tydliga skillnader mellan den grupp som fortsatte arbeta som vanligt och de två grupper som fick regelbundna pop-ups om att ta en paus från arbetet. Besvären minskade under studieperioden för flera personer i pausgrupperna än i kontrollgruppen. Pausgrupperna presterade också bättre i sitt arbete än kontrollgruppen.
Henning med fleras studie av anställda på ett försäkringsbolag 
(Henning m.fl., 1997a) innehöll förutom de två uppläggningarna  59av 4,5 minuters extra pauser med och utan stretching även en kon-
trollsituation där de anställda arbetade som vanligt och därför hade färre organiserade pauser. Studien visade på marginella effekter på obehag och produktivitet av att införa de extra 4,5 minuterna av passiv paus, där – som refererat i avsnitt 7.1.2. – de aktiva pauserna befanns ha en viss, om även ganska begränsad, effekt. På ett före-dömligt sätt registrerade forskarna även i vilken grad de anställda tog de extra pauser de var berättigade – och uppmanade – att ta. Det visade sig att deltagarna i genomsnitt följde uppmaningarna att ta en paus, dvs. de pop-ups de fick på sin dator, till endast drygt 50 procent. Följsamheten var särskilt blygsam i en avdelning av försäk-ringsbolaget där de anställda hade långa och ibland svåra samtal med kunderna.
Att ett erbjudande om extra paus kanske utnyttjas i begränsad 
omfattning, och att det därför är synnerligen viktigt både i forskning och i praktik att verkligen kontrollera nyttjandegraden, illustreras med eftertryck i en studie av Genaidy m.fl. på arbetar
e som förpack-
ade kött (Genaidy m.fl., 1995). De fick ett utrymme för att ta extra paus 24 minuter per dag med inslag av fysisk aktivitet, men utnyttja-de endast detta till ungefär 5 procent. Förvånande nog fann forskar-na att dessa extra pauser innebar minskade obehag, men resultatet kan mycket väl vara en effekt av att de anställda blev uppmärksam-made på ett annat sätt än vanligt; någon kontrollgrupp fanns inte i studien.
I Galinsky med fleras studie av kontorsarbetare som fick 20 mi -
nuters extra paus per dag antingen med eller utan stretching ingick även ett protokoll utan extra pauser (Galinsky m.fl., 2007). I det fallet fick deltagarna 2 gånger 15 minuter paus per dag. Den utökade paustiden om 20 minuter ledde till mindr
e obehag än det norma-
la pausschemat (även om pausinnehållet inte var av betydelse, se avsnitt 7.1.2.), och de anställda arbetade fortare än vid det normala pausschemat. I en liknande studie på kontorsanställda några år tidigare med samma upplägg av 4 extra pauser om vardera 5 minu-ter varje dag under fyra veckor (Galinsky m.fl., 2000) hade samma forskargrupp inte sett någon effekt av de extra pauserna på produk-tivitet eller kvalitet i arbetet, men fann att pauserna innebar mindre obehag i armar och händer i slutet på arbetsveckan jämfört med det sedvanliga arbetsschemat.
Dababneh m.fl. fann, som refererat i avsnitt 7.2.1., endast margi
-
nella skillnader i lokalt obehag mellan arbetsdagar där 36 minuters extra paus var fördelade på 3-minuters perioder, respektive 9-mi-nuters perioder (Dababneh m.fl., 2001). Den ökade paustiden i sig  60verkade inte ha någon effekt; 3-minuters protokollet visade samma 
förlopp av obehag under arbetsdagens gång som kontrollveckor där det inte ingick extra paus.
Endast en studie som inte omtalats tidigare rör effekten av att 
utöka paustiden. I den studien fick arbetare i två fruktodlingar 20 minuters extra paus utöver de 50 minuterna de redan hade under en arbetsdag (Faucett m.fl., 2007). Pauserna fördelades med 5 minuter under varje timme då det annars inte fanns någon paus. En jämförel-se med arbetare som hade den sedvanliga paustilldelningen visade att trötthetsutveckling och muskuloskeletala besvär var något min-dre under de 3 dagar interventionen pågick, och att produktiviteten inte påverkades menligt av pauserna. 
Som framgått rör samtliga dessa studier effekten av att ändra ett 
pausutrymme. Studier av att ändra proportionerna av produktiva arbetsuppgifter saknas, om man bortser från den effekt på produktiv tid som det naturligtvis kommer att ha om pausutrymmet ändras. Som anfört i föregående avsnitt vore det synnerligen befogat att även studera ändringar i fördelningen mellan ”riktiga” arbetsuppgifter.
Sammantaget verkar resultaten av att utöka pausutrymmet föga 
uppmuntrande, både för kontorsarbete och för repetitivt industriar
-
bete. Vissa studier har inte kunnat visa några effekter alls på de utfall man observerat, och i de studier som visar på effekter är de föga imponerande. Det kan finnas flera anledningar till att så är fallet. Det finns av uppenbara skäl begränsningar i hur mycket oproduktiv ”paustid” som kan läggas in i en fungerande produktion, och i flerta-let av studierna ovan utökades paustiden med mindre än 5 procent, samtidigt som att flera studier antyder att inte ens detta utrymme utnyttjas fullt ut. Dessutom är det möjligt, särskilt i kontorsmiljöer, att den fysiska belastningen under pauser inte skiljer sig nämnvärt från arbetet i övrigt. Pausernas effekt på den fysiska variationen kan därför vara begränsat, och de innebär inte heller nödvändigtvis någon tydlig förändring av den totala belastningsnivån i arbetet. I det fallet är det knappast förvånande att pauserna inte har någon uppenbar fysiologisk effekt.
Vi vill även peka på, att det i flertalet av de refererade studierna 
är svårt att veta om de adderade pauserna påverkade mängden och för
delningen av de spontana pauser som fanns sedan tidigare. Det 
vore inget otroligt resultat, och det finns viss empiri som stödjer att så kan vara fallet (Hagberg & Sundelin, 1986). Det betyder i så fall att interventioner där den totala paustiden utökas inte innebär en lika stor effekt på den totala paustiden under arbetsdagen som det var tänkt. Det betyder också att förloppet över tid av arbete och paus  61kan ändra sig vid sidan om det kontrollerade schema som själva 
interventionen la upp. Det är dessutom viktigt att inse att när pro-portionen av olika arbetsuppgifter i jobbet ändras kommer inte bara variationen att påverkas utan även den genomsnittliga belastnings-nivån. Det kan alltså vara svårt att avgöra om eventuella effekter av en ändrad tidsfördelning mellan arbetsuppgifter beror på ändrad medelbelastning eller ändrad variation.
Mycket få av de studier som vi referat i detta och föregående 
avsnitt har vidimerat att interventionen faktiskt ökade variationen i fysisk belastning, och än mindre i vilken omfattning. Det finns alltså endast ett fåtal studier som dokumenterar en intervention både i ter-mer av dess effekt på variationen i fysisk belastning och dess effekt 
på det fysiologiska eller medicinska utfall den var tänkt att påverka. Sådana studier är en förutsättning för att ta fram evidensbaserade råd om vilken karaktär och omfattning av variationsförändring som leder till vilka effekter på trötthet, prestanda, välbefinnande och besvär.
7.3. Tillskott av nya arbetsuppgifter
7.3.1. Nya arbetsuppgifter: förändringar på en individnivå
Studien av Luger m.fl. (Luger m.fl., 2015) där forskarna simulerade en enkel monteringsuppgift innehöll förutom de två protokollen med olika pausinnehåll som redovisades i avsnitt 7.1.2. även ett protokoll helt utan paus. Forskarna fann inga skillnader i trötthets-utvecklingen under den timmen arbetet pågick mellan protokollen med respektive utan paus.
I ett annat kontrollerat experiment med en liknande arbetsuppgift 
jämför
de Sundelin två sätt att lägga upp en timmes arbete: dels utan 
paus, dels med paus där deltagarna gjorde pausgymnastik (Sunde-lin, 1993). I båda fallen ökade den elektriska aktiviteten i trapezi -
usmuskeln under experimentet, som ett tecken på ”trötthet”, men ändringen var mindre i protokollet med pauser. Ingen skillnad fanns mellan protokollen i obehag och upplevd ansträngning.
Lin m.fl. studerade den upplevda ansträngningen hos manliga 
försökspersoner som i ett kontrollerat experiment fick dra 360 mutt-rar med ett pneumatiskt verktyg i olika pr
otokoll som skilde sig åt i 
arbetstempo och i motståndet då muttern drogs åt (Lin m.fl., 2012). Ett ”arbetspass” tog 36 eller 72 minuter, beroende på den föreskrivna takten. Dessutom fick deltagarna arbeta enligt två olika pauspro- 62tokoll: antingen helt utan paus eller med 3 minuters paus för varje 
10 minuters arbete. Pauserna ledde till en tydlig minskning av den upplevda ansträngningen i detta ganska krävande arbete, där kravet på greppstyrka låg på över 40 procent av den maximala styrkan.
I en studie på offentligt anställda kontorsarbetare i Kanada de-
lade forskarna in en population av sammanlagt 15 kontorsarbetare i tre grupper som alla fick utrymme under två arbetsveckor att ta upprepade pauser om 30 sekunder från sitt arbete under en period av 3 timmars arbete (McLean m.fl., 2001). I en grupp fick deltagarna bestämma själva när de tog paus, i en grupp var pausen fastlagd till en gång per 20 minuter, och i en grupp var det 40 minuter mellan pauserna. I alla tre grupperna jämförde forskarna obehag, produk-tivitet och muskelaktivitet i nacke, axlar och underarmar under pausveckorna med motsvarande resultat under två kontrollveckor då deltagarna strikt kontrollerades att inte ta några pauser alls under de 3 arbetstimmarna. Det visade sig att alla pausprotokollen, och då särskilt 20-minutersprotokollet, ledde till en mindre ökning av obehag under de 3 timmarna jämfört med den ökning man såg utan paus, men att det i övrigt inte fanns några skillnader mellan proto-kollen i obehag eller produktivitet. Däremot fann forskarna att några av pausprotokollen – i ett ganska svårtolkat mönster – hade effekt på tidsförloppet av muskelaktivitet i nacken och underarmarna. Skillna-derna tolkas försiktigt av forskarna som ett tecken på att pausproto-kollen triggar en intern reorganisering av muskelaktivitet av samma karaktär som den substitution vi beskrev i kapitel 4. Det ”spontana” pausprotokollet gav inte helt samma positiva resultat som de styr-da, vilket illustrerar en viktig observation som även gjorts i andra studier (Henning m.fl., 1989, Rohmert & Luczak, 1973), nämligen att individen inte verkar ha en fullständigt tillförlitlig förmåga (eller vilja) att spontant ta pauser i den omfattning som krävs för att mot-verka att trötthet uppkommer efter ett tag. McLean med fleras studie stödjer därmed annan forskning som rekommenderar att individen får en påminnelse om att ta paus ifall hen inte själv kommit sig för i tid (Henning m.fl., 1996, Henning m.fl., 1994, Slijper m.fl., 2007). Ett problem i detta sammanhang är naturligtvis att det inte finns något tydligt fysiologiskt grundat svar på, när individen ska få påminnel-sen (Voerman m.fl., 2007).
7.3.2. Nya arbetsuppgifter: förändringar på en organisatorisk nivå 
I detta avsnitt har vi samlat studier som enligt vår bedömning hand-lar om förändringar inom en organisation som leder till att åtmins- 63tone delar av personalstyrkan får tillskott av nya arbetsuppgifter. I 
vissa fall står det inte fullständigt klart om de arbetsuppgifter det är frågan om har hämtats från andra ställen i samma organisation eller om de kommer ”utifrån”; i andra fall är det tydligt, eftersom studien själv definierar förändringen som en arbetsväxling (jobbrotation). Även om det ur ett organisatoriskt perspektiv är grundläggande skillnader mellan dessa varianter finner vi det befogat att diskutera dem gemensamt eftersom deras inflytande på den enskilde indi -
videns fysiska arbetsvillkor är jämförbara: i båda fallen läggs nya arbetsuppgifter till de som individen redan hade, och de arbetsupp-gifterna hämtas från andra individer.
Ett antal studier förklarar sig explicit att rapportera effekterna av 
en jobbrotation eller av en or
ganisationsförändring vars specifika 
syfte var att berika de anställdas jobb (Fernström & Åborg, 1999, Hinnen m.fl., 1992, Kuijer m.fl., 2004, Kuijer m.fl., 2005, Kuijer m.fl., 1999, Rissen m.fl., 2002, Tirloni m.fl., 2012, Vogel m.fl., 2013).
Fernström m.fl. studerade en organisationsförändring på ett 
kontor i offentlig verksamhet (Fernström & Åborg, 1999). V
id för-
ändringen, som enligt cheferna syftade till att öka variationen i vissa anställdas jobb, fick en grupp av anställda som annars nästan uteslu-tande höll på med datainmatning utökade arbetsuppgifter; de skulle nu även göra annat kontorsarbete, till exempel telefonintervjuer och hantering av blanketter. Med ett års mellanrum, dvs. före och efter omorganiseringen, genomgick ett tjugotal anställda en klinisk under-sökning med avseende på smärta i nacke och skuldror, och forskarna mätte muskelaktiviteten i trapeziusmuskeln under hela arbetsdagar . 
Mot bakgrund av videofilmning av hela dagen kunde forskarna sedan bestämma muskelaktiviteten i de arbetsuppgifter individen utförde. Det visade sig att de nya arbetsuppgifterna inte skilde sig något nämnvärt i belastningsnivå från det datainmatningsarbete som redan fanns i jobbet, och författarna anför att detta kan vara ett skäl till att förekomsten av belastningsbesvär inte hade minskat efter omorganiseringen.
I två studier, en från Sverige av Rissén med flera och en från 
Schweiz av Hinnen med flera följde forskarna en jobbrotation på stormarknader, som i båda fallen innebar att kassapersonalen fick utökade arbetsuppgifter
. I den Schweiziska studien (Hinnen m.fl., 
1992) växlades kassaarbetet med arbetsuppgifter i charkdisken, och den svenska jobbrotationen (Rissen m.fl., 2002) innebar att kassaper -
sonalen fick mera än hälften av sina arbetsdagar omlagda till andra arbetsuppgifter i butiken, huvudsakligen gående och stående. Både i den schweiziska och den svenska studien observerades kassör - 64skornas arbetsställningar före och efter förändringen, och deltagarna 
– 31 i Sverige och 152 i Schweiz – besvarade frågor om sina belast -
ningsbesvär. Rissén med flera samlade dessutom in omfattande data om aktiviteten i trapeziusmuskeln, blodtryck och subjektiva uppfattningar om till exempel stress och arbetstillfredsställelse. I den Schweiziska studien ledde jobbrotationen till minskad förekomst av belastningsbesvär, men enbart i en grupp som arbetade med laser-scannare i kassan; inom en grupp som hade konventionella kassor såg forskarna ingen effekt av jobbrotationen, och personalen ansåg att den var till besvär. I den svenska studien var muskelaktiviteten i trapezius lägre efter rotationen, och så även blodtrycket. Kassörskor -
na var överlag ganska nöjda med sitt arbete. Likafullt var förekom-sten av nacke-skuldersmärta ungefär 70 procent både före och efter förändringen; det fanns exempel på individer som blivit bättre, men följaktligen även de som blivit sämre.
I en tvärsnittsstudie av 290 arbetare på ett brasilianskt kyck-
lingslakteri samlade Tirloni m.fl. in data om självrapporterad smärta i olika kroppsr
egioner (Tirloni m.fl., 2012). Strax över 80 procent av 
deltagarna hade någon form av arbetsväxling, mellan 2–7 uppgifter, men forskarna ger ingen information om vilka dessa uppgifter var, eller vilken uppgift som utfördes av de knappt 20 procent av delta-garna som inte hade jobbrotation. Ingen skillnad fanns i smärtprofil mellan de med och de utan jobbrotation.
Slakteriarbetare var även föremål för en svensk studie av Vogel 
med flera, nu inom nöt- och grisköttproduktion (Vogel m.fl., 2013). Slakterierna hade fått påbud från Arbetsmiljöverket, bland annat om att minska tiden då styckarna arbetade med kniv och om att säk-ra att arbetet innehöll regelbundna pauser i tillräcklig omfattning. Företaget hörsammade dessa krav genom att införa flera pauser och genom att införa en jobbrotation som innebar att styckning växlades med enklare kötthanterings- och kvalitetskontrolluppgifter. Forskar-na dokumenterade förändringsarbetet och dess effekter genom en-käter till 331 arbetare efter det att ändringarna genomförts. Respon-denterna ansåg sig mindre fysiskt trötta efter förändringen än innan, men i övrigt var skillnaderna blygsamma vad gällde förhållanden som frihet i arbetet, nyttjande av individens kompetens och variation i arbetet. Ungefär 30 procent rapporterade att rotationen inneburit att de ibland skulle utföra arbetsuppgifter som var svåra.
Den mest omfattande studien av jobbrotation hittills rör sophan-
tering i Nederländerna (Kuijer m.fl., 2004, Kuijer m.fl., 2005, Kuijer m.fl., 1999). Studien var fram för allt motiverad av ett intresse för tung manuell hantering och ländryggssmärta, men är relevant även  65för denna kunskapssammanställning eftersom studien rapporterar 
resultat även för de som kör sopbilarna. I en inledande tvärsnitts-studie (Kuijer m.fl., 1999) jämförde forskarna arbetsställningar, puls, upplevd ansträngning och upplevd trötthet i två små grupper av sophämtare; 8 deltagare jobbade som antingen sophämtare eller gatusopare utan någon rotation, och 8 växlade mellan sophämtning och gatusopning eller mellan gatusopning och att åka sopbil. Ga -
tusoparna lyfte armarna mera än sophämtarna i termer av andelen tid med armarna lyfta över 60 grader, och andelen tid för de som roterade mellan dessa två uppgifter låg, föga förvånande, däremel-lan. De som växlade arbetsuppgifter rapporterade en lägre upplevd trötthet och ansträngning än båda grupperna utan arbetsväxling. I en mera omfattande longitudinell studie (Kuijer m.fl., 2005) med en inledande tvärsnittsdel (Kuijer m.fl., 2004) följde sedan forskar grup-
pen olika grupper av sophämtare över ett år. En grupp om 46 arbe-tare hämtade sopor både i början av studien och efter 1 år; de hade 
alltså ingen arbetsväxling. En annan gr
upp om 63 roterade både i 
början och efter 1 år mellan att hämta sopor och köra sopbil i ungefär samma tidsproportion, och en tredje grupp om 21 var sophämtare i utgångsläget och roterade vid uppföljningen mellan sophämtning och bilkörning. Tvärsnittsdelen (Kuijer m.fl., 2004) bekräftade genom mätningar på några få personer att rotationen innebar fysiska be-lastningar som i genomsnitt låg mellan de som mättes för bilkörning och sophämtning, och fann inga skillnader i stresshormonaktivitet mellan arbetare som roterade och de som hade samma arbetsuppgift hela tiden. I den longitudinella delen som vilade på enkäter till de tre grupperna (Kuijer m.fl., 2005) fann forskarna, efter att ha justerat sina resultat för misstänkta förväxlingsfaktorer (confounders), blyg-samma skillnader mellan de tre grupperna i upplevt behov av åter-hämtning efter arbetsdagen, och inga statistiskt säkerställda skillna-der i besvärsbild bortsett från att grupperna med rotation hade en ökad förekomst av ländryggsbesvär jämfört med gruppen som endast hämtade sopor. Forskarna förklarar detta oväntade fynd fram för allt som ett resultat av selektion in i jobbet som heltids-sophämtare av de som klarar yrket utan alltför stora ryggproblem. Ett likartat fynd av en högre förväntad risk för belastningsbesvär i yrkesgrupper med jobbrotation än i yrkesgrupper som endast utförde en arbetsuppgift framkom nyligen i en stor amerikansk tvärsnittsstudie av handinten-sivt arbete (Bao m.fl., 2015). Resultatet är dock svårt att tolka efter -
som det mycket väl kan ha varit så att grupperna med jobbrotation hade getts inslag av alternativa arbetsuppgifter just därför att arbetet i övrigt var mycket intensivt för händer och handleder.  66Två ytterligare studier med fokus på jobbrotation jämför olika 
grupper av anställda inom ett visst yrke, men rör inte som studierna 
ovan effekterna av en intervention (Roquelaure m.fl., 1997, Solovieva m.fl., 2006).
Roquelaure med fleras studie fokuserar på karpaltunnelsyndrom; 
ett tillstånd där fingrarna domnar av på grund av att nerverna till handen inte får plats i karpaltunneln, som är en kanal på handledens insida (Roquelaure m.fl., 1997). I studien jämför
de forskarna 65 
patienter med karpaltunnelsyndrom med 65 friska personer av samma kön och ålder som jobbade med industriell montering på samma företag som patienterna. Forskarna fann att det var flera i patientgruppen än i den friska gruppen som inte hade jobbrotation. Frånvaro av jobbrotation var dock endast en av flera faktorer som skilde sig åt mellan grupperna. Som i alla tvärsnittsstudier är det svårt att med säkerhet veta om skillnaderna i besvär var ett resultat av skillnaderna i belastning, eller om arbetsrollerna tillkommit som ett resultat av att personerna fått besvär.
Artros i fingerleden bland finska tandläkare är föremålet för en 
studie av Solovieva med flera. I enkäter till 291 tandläkare äldre än 
45 år frågade forskarna efter en uppskattning av andelen tid som deltagarna lagt de senaste 20–30 åren (beroende på ålder) i 6 olika arbetsuppgifter som ingår naturligt i tandläkares arbete (Solovieva m.fl., 2006). Mot bakgrund av den rapporterade arbetsfördelningen delade forskarna in de 291 tandläkarna i 3 grupper med låg, medel och hög variation i arbetet; de med ”hög” variation hade typiskt utfört alla uppgifterna någorlunda lika mycket, de med ”låg” hade i huvudsak arbetat med endast en eller två uppgifter. Samtliga deltagare undersöktes med röntgen och delades därefter in i 4 grader av fingerledsartros. Statistiska analyser visade att gruppen med hög variation, dvs. påtaglig arbetsväxling, hade betydligt lägre förekomst av artros än de två andra grupperna.
Ett antal andra studier dokumenterar även de omorganisationer 
eller rationaliseringar, men då inte lika tydligt med inriktning mot arbetsväxling (Christmansson m.fl., 1999, Fredriksson m.fl., 2001, Guimaraes m.fl., 2012, Ólafsdóttir & Rafnsson, 1998).
Två av dessa studier ägde rum i den svenska bilindustrin 
(Christmansson m.fl., 1999, Fredriksson m.fl., 2001). I Christmansson med fleras studie (Christmansson m.fl., 1999) genomförde för
etaget, 
som tillverkade dörrhandtag, en omorganisering från montering på ett band med korta cykeltider till en lagbaserad montering där alla 12 medlemmar av ett lag skulle kunna göra hela monteringen och dessutom sköta vissa administrativa uppgifter som inte tidigare  67låg med i monteringsarbetarnas beting. Företagets önskan var att 
omorganiseringen skulle leda till ökad produktivitet, men även till minskade problem med belastningsbesvär. Forskarna intervjuade 17 monteringsarbetare innan förändringen och ett arbetslag efter förändringen, dvs. 12 personer. Dessutom analyserade forskarna arbetsställningar och –rörelser i de olika arbetsuppgifterna med en systematisk observationsmetod och lät deltagarna svara på enkäter om bland annat inflytande, kontroll och arbetstillfredsställelse. Samtliga deltagare undersöktes av en läkare med avseende på smärta i nacken och armarna. Produktionsomläggningen ledde inte till bättre produktivitet. Deltagarna var nöjda med själva rotationsprincipen och med att den gav möjlighet att arbeta med flera olika uppgifter. Däremot uppfattades de nya arbetsrollerna som oklara, och man saknade en ordentlig introduktion till det nya jobbet. Förekomsten av belastningsbesvär var lika före och efter förändringen.
Fredriksson med fleras studie dokumenterade en förändring av 
ett produktionssystem för bilmontering från att vara baserad på arbetsstationer där två montörer tillsammans skulle montera hela pr
odukten till att vara en line-baserad produktion, där monteringen 
var uppdelad på stationer (Fredriksson m.fl., 2001). I det senare fallet skulle lag om 7–8 arbetare ansvara för 3–4 stationer, och man roterade stationerna mellan sig 4 gånger varje dag. Företaget gick alltså från ett system med långa arbetscykler, men utan växling mellan uppgifterna, till ett system med kortare cykler och rotation. Det är därför svårt att uppskatta om den fysiska variationen var större eller mindre efter förändringen, men forskarna fann genom observationer att det nya systemet innebar en något mindre förekomst av repetitiva rörelser för händerna och mindre framåtböjning av huvudet. Tekniska mätningar kunde dock inte bekräfta dessa resultat. Förekomsten av besvär i nacke, axlar och armar ökade tydligt efter förändringen, även i jämförelse med utvecklingen i en kontrollgrupp vars arbetsuppgifter inte ändrats.
En brasiliansk studie beskriver en omorganisering av 
skotillverkning från ett produktionssystem baserat på en klassisk line till ett lagbaserat system där lagmedlemmarna förväntas utföra flera arbetsmoment (Guimaraes m.fl., 2012). Konstruktionen av det nya systemet liksom rotationsprinciperna inom systemet vilade på en ganska svår
genomtränglig analys av inlärningskurvor 
för enskilda arbetsuppgifter och arbetarnas åsikter om hur svåra och attraktiva uppgifterna var. Arbetsväxlingen, som lades upp efter en komplicerad matematisk optimering, genomfördes för ett  68produktionssegment som sysselsatte 100 arbetare. Skillnader i både 
belastningsbesvär, frånvaro och produktivitet, allt enligt företagets interna statistik, talade övertygande starkt för det nya systemet. Någon kontrollgrupp fanns inte.
En rationalisering i den isländska fiskindustrin i syfte att öka 
produktiviteten dokumenterades av Ólafsdóttir och Rafnsson (Ólafs-dóttir & Rafnsson, 1998). Innan rationaliseringen var det vanligt att arbetarna – i huvudsak kvinnor – växlade mellan att arbeta med filettering, trimning, invägning och förpackning av fisken; efter ratio-naliseringen var man i stället ”specialist” såtillvida att man arbetade på endast en arbetsstation längs en traditionell line. I arbetsuppgif-terna i det tidigare systemet ingick även att då och då lyfta och bära hela lådor med fisk. Den fysiska variationen verkade alltså ha mins -
kat påtagligt efter rationaliseringen, även om forskarna inte styrker detta med några mätdata. Mot bakgrund av enkätsvar från 176 kvinnor och 53 män innan rationaliseringen, och 323 kvinnor och 92 män efter visar forskarna att förekomsten av besvär ökade tydligt i armbågar och händer bland kvinnorna, medan männens besvärsbild var nästan oförändrad. Forskarnas egen teori är att besvärsökningen bland kvinnorna förorsakades av den minskade fysiska variationen i arbetet.
En särskild grupp av studier utgörs av simuleringar, där 
forskarna på en teoretisk nivå låtit datorn räkna fram hur en optimal jobbr
otation skulle se ut under ett antal givna förutsättningar 
gällande vilka arbetsuppgifter som finns att fördela, hur belastningen ser ut i dessa uppgifter, hur mycket uppgifterna förekommer i det simulerade produktionssystemet, hur många och vilka virtuella individer uppgifterna ska fördelas mellan, hur ofta individer ska gå till en annan arbetsuppgift, och hur långa arbetsdagarna är. Dessutom måste det finnas princip(er) som avgör om en lösning är bättre än en annan, till exempel i termer av risk för belastningsbesvär. De två simuleringsstudier som strax refereras ägnar sig specifikt åt lokalt belastande arbetsuppgifter inom montering, men vi vill även uppmärksamma att det finns andra studier som på en teoretisk nivå utvecklar och testar optimeringsprinciper för jobbrotation, fast för lyftarbete (Carnahan m.fl., 2000, Frazer m.fl., 2003, Tharmmaphornphilas & Norman, 2004). Dessa studier presenterar grundläggande tankar om vilka faktorer som optimeringsmodeller bör ta hänsyn till och hur de ska vägas mot varandra i den matematiska modelleringen, som kan vara inspirerande även då optimeringen gäller lokalt belastande arbeten.  
I en sådan simuleringsstudie (Cheshmehgaz m.fl., 2012) tar sig  69forskarna an ett produktionssystem för repetitivt monteringsarbete 
och förklarar sig konstruera en algoritm för fördelning av arbetsuppgifter som bland annat tar hänsyn till att de virtuella arbetarna ska få variation i sina arbetsställningar. Artikeln är synnerligen svår att få grepp om, och vi avstår från försök på att tolka dess konklusioner.
I en annan simulering som även den handlar om produktions-
system för montering (Diego-Mas m.fl., 2009) vill forskarna skapa en jobbrotation som leder till så liten risk för belastningsbesvär som möjligt genom att skapa stor variation i de enskilda arbetarnas jobb. Forskarna tar i sina algoritmer hänsyn till de fysiska och mentala krav som varje arbetsuppgift ställer, och att vissa arbetar
e kanske 
inte klarar samtliga arbetsuppgifter, och de inkluderar även hänsyn till vilka arbetsuppgifter varje arbetare föredrar. Forskarna säger sig ha utvecklat ett instrument, dvs. ett simuleringsprogram, som kan användas av produktionsplanerare, och studien illustrerar en tillämpning för en bilmonteringslinje med 18 stationer som ska fördelas mellan 18 arbetare i en arbetsväxling där de byter arbetsstation en gång i timmen eller en gång per två timmar.
Flertalet av de fältstudier av jobbrotation som presenterats ovanför 
rapporterar endast resultat för de individer för vars skull rotationen genomför des, dvs. de som förväntades uppnå en positiv ef
fekt på 
hälsa och välbefinnande (Christmansson m.fl., 1999, Hinnen m.fl., 1992, Ólafsdóttir & Rafnsson, 1998, Rissen m.fl., 2002). De individer som ”lämnade ifrån sig” arbetsuppgifter till rotationen studerades inte. Detta kan naturligtvis ge en orättvisande bild av arbetsväxling-ens effekter på en grupp- och organisationsnivå. I flera av dessa fall är det även oklart om den studerade förändringen egentligen var en arbetsväxling i ordets kärnbemärkelse, dvs. om förändringen om-fördelade en viss total uppsättning av arbetsuppgifter (dvs. en viss ”product cycle exposure”) inom en viss grupp av individer så att alla tog del av rotationen. Det är möjligt att de arbetsuppgifter som tillkom i den studerade populationen helt eller delvis hämtades från ”specialister” i andra delar av organisationen utan att denna leve-rantörsgrupp i övrigt var delaktig i rotationen; dvs. en sorts partiell jobbrotation. Oavsett vilket är det en brist i den befintliga forskning -
en att den anlagt ett organisationsperspektiv utan att följa spåret fullt ut genom att ägna uppmärksamhet åt samtliga  individer vars 
arbete direkt eller indirekt påverkades till följd av rotationen. Studier med ett dylikt konsekvent och – så långt det är möjligt – heltäckande upplägg vore mycket intressanta.
Vi kan inte mot bakgrund av den litteratur vi har identifierat ge ett  70empiriskt förankrat genusperspektiv på effekten av att ändra arbets-
uppgifter eller tillföra nytt arbete. Många av studierna observerar antingen kvinnor eller män, men inte både och, och de studier som rör en blandad population rapporterar och diskuterar inte resultat för män och kvinnor separat, bortsett från Ólafsdóttir och Rafnssons studie av en rationalisering i den isländska fiskindustrin (Ólafsdóttir & Rafnsson, 1998). Vi vet därför inte om jobbrotationer till exempel får större eller mindre genomslag i kvinnodominerade organisa-tioner än i mansdominerade, och vi vet inte om kvinnor och män behandlas olika vad gäller arbetsuppgifter då en jobbrotation ge-nomförs i en blandad grupp. Det senare kan mycket väl vara fallet, eftersom kvinnor och män inom samma yrke ofta tilldelas eller tar på sig olika arbetsuppgifter (Lewis & Mathiassen, 2013). Ólafsdóttir och Rafnssons studie bekräftar detta antagande såtillvida att kvin-norna drabbades mera av de negativa effekterna av rationaliseringen än vad männen gjorde. Frågan om kvinnors och mäns villkor vid arbetsväxlingar bör, som vi nämnde i avsnitt 6.3.2., vidgas till att gälla även om andra utsatta grupper diskrimineras då arbetet förde-las mellan individer; alltså om arbetsvillkoren är jämlika, inte bara jämställda.  
Studierna som refererats ovan ger ett övergripande intryck av 
att jobbrotation, åtminstone i de skepnader som studerats här, inte är ett effektivt initiativ för att minska belastningsbesvär. Detta var även konklusionen i en nyligen publicerad översiktsartikel om just denna fråga (Leider m.fl., 2015a). Men det är synnerligen anmärkningsvärt att mycket få av studierna rapporterar mätdata som styrker att variationen i fysisk belastning faktiskt ökade för de individer som ingick i rotationen, trots att det var det helt centrala syftet med förändringsarbetet. I den delen lider studierna alltså av samma uppenbara brist som studierna i avsnitt 7.2.2. om ändrade tidslinjer av befintliga arbetsuppgifter. Det är överhuvudtaget anmärkningsvärt att den forskning som faktiskt dokumenterar att olika initiativ kan påverka fysisk variation i arbetet, dvs. den forskning vi beskrev i kapitel 6, nästan aldrig studerar hur det sedan går vad gäller trötthet och besvär, och omvänt: att den forskning som studerat effekter av olika initiativ – i termer av trötthet eller andra relevanta utfall – och som vi redovisat i detta kapitel nästan aldrig dokumenterar i siffror att det faktiskt hände något med den fysiska variationen. Detta får man tro på (eller inte) mot bakgrund av mera eller mindre säkra antaganden, till exempel om huruvida de arbetsuppgifter som kombineras i en arbetsväxling (jobbrotation) verkligen skiljer sig övertygande åt i belastning. Som vi framfört  71vid flera tillfällen i tidigare kapitel förutsätter en ökad fysisk 
variation att de arbetsuppgifter som kombineras skiljer sig tydligt åt i belastning; om detta inte är fallet kan en kombination till och med leda till mindre variation än den som redan fanns i vissa av de bidragande arbetsuppgifterna.
I väntan på empiriska fältstudier vore det intressant att använda 
simuleringar (Diego-Mas m.fl., 2009, Frazer m.fl., 2003) för att un-dersöka r
elationerna mellan, å ena sidan, diversiteten i utbudet av 
arbetsuppgifter inför en rotation, proportionerna av dessa uppgifter i den samlade produktionen, antalet personer som ingår i rotationen, och hur rotationen utformas – partiell eller fullständig – och, å andra sidan, hur väl man kan lyckas med att skapa arbeten som, åtminsto-ne för de flesta, innebär ökad fysisk variation.
I detta kapitel har vi lojalt refererat de resultat som olika 
interventionsstudier kommit fram till. Samtidigt vill vi påpeka att dessa studier med mycket få undantag (Kuijer m.fl., 2005) lider av metodmässiga brister som gör att fynden måste tolkas med stor varsamhet. Bland de mest kritiska svagheterna är små studiepopulationer, brist på en kontr
ollgrupp som inte utsätts för 
interventionen, och att uppföljningsperioden efter interventionen är för kort för att dess effekter ska ha hunnit stabiliseras. Studierna av fysisk variation delar dessa svagheter med en stor andel av ergonomiska interventionsstudier generellt (Westgaard & Winkel, 1997). 
Kort sagt
• Det finns anmärkningsvärt få studier av effekterna på trötthet och besvär av initiativ som ökar variationen i fysisk belastning genom ändringar i utrustning, innehåll och arbetsmönster för enskilda arbetsuppgifter. De få studier som finns handlar främst om pauser från produktivt arbete och visar att effekten på trötthet är i princip lika antingen pauserna fylls med vila, fysisk aktivitet eller kogniti-va uppgifter.
• De få studier som finns om en ändrad fördelning över tid av be-fintliga arbetsuppgifter handlar även de till en helt övervägande del om pauser i arbetet: effekten av en ökad total paustid eller en ändrad fördelning av pauserna över arbetsdagen. Utökad paustid ger mindre trötthetsutveckling fast effekten är liten, och tidsför-delningen av pauser verkar inte ha någon uppenbar betydelse. En förklaring kan vara att den fysiska belastningen i pauserna inte  72skiljer sig något nämnvärt från belastningen under arbete.
• De studier som finns av arbetsväxling och utökat arbetsinne-
håll ger överlag inget tydligt stöd för att dessa initiativ leder till minskad trötthet och besvär. Dessutom är studierna allmänt av en diskutabel vetenskaplig kvalitet och redovisar inte utfallet för samtliga de individer som är indragna i de studerade omorganisa-tionerna.
• Det saknas överlag väldesignade studier av praktiskt relevanta initiativ som genom att ändra arbetets innehåll eller uppläggning över tid försöker skapa en ökad variation i fysisk belastning, och som både dokumenterar effekten på den fysiska belastningen och de utfall på kort och långt sikt som följer på interventionen.
• Det saknas även studier av om sådana initiativ, till exempel arbets-växling, kommer alla arbetstagare till nytta eller om vissa grupper, som kvinnor, äldre och invandrare, diskrimineras då arbetet förde-las mellan individer. 738. Fysisk variation – vad vet vi, vad 
vet vi inte, och hur går vi vidare?
Nästan hälften av alla sysselsatta i Sverige anser att de inte har ett 
omväxlande arbete. Många rapporterar besvär till följd av påfres-tande arbetsställningar och korta, upprepade arbetsmoment. Arbets-miljöverkets föreskrift om belastningsergonomi uttrycker explicit att mera variation är nödvändig i dessa fall, och att arbetsväxling, arbetsutvidgning och pauser är lämpliga åtgärder. Det måste även finnas handlingsutrymme för individen att själv skapa variation i sitt arbete. Vi anser att detta tydligt visar att fysisk variation i arbetet är en relevant fråga att ägna sig åt, även med förbehåll för att det råder brist på väl genomförda vetenskapliga studier som verkligen visar på samband mellan graden av fysisk variation i arbetet och viktiga utfall som trötthet, prestationsförmåga och belastningsbesvär.
I den ergonomiska praktiken, men även i den vetenskapliga litte-
raturen, råder det en betydande begreppsförvirring r
unt variation. 
Som i andra fall då olika ord används om samma sak, och olika saker beskrivs med samma ord leder detta till missförstånd. Vi visade i kapitel 3 att det finns en konkret och logisk definition på ”variation” i fysisk belastning: belastningens förändring över tid (Mathiassen, 2006). Definitionen ger ett övergripande paraply för att se olika var -
dagliga uttryck om variation som varianter av samma grundläggande fenomen. Repetitiva rörelser, statiskt arbete, låsta arbetsställningar, kortcykliskt arbete – alla beskriver egenskaper vid arbetets förlopp över tid, dvs. variationen i fysisk belastning. Enligt denna definition av ”variation” ger det ingen mening att prata om att det finns ”va -
riation” mellan olika arbetsuppgifter. För att fånga upp detta finns begreppet ”diversitet”, som just beskriver i vilken grad olika ”enhe-ter”, som arbetsuppgifter eller personer, skiljer sig med avseende på belastning.
En heltäckande beskrivning av den fysiska variationen i en arbets-
uppgift eller ett jobb behöver innefatta tre olika aspekter av variation: hur mycket belastningen ändrar sig över tid, hur ofta belastningen ändras, och hur likadana olika perioder av belastning är, alltså i vilken 
grad det finns återkommande block av belastning som ser likadana ut, som i repetitivt, kortcykliskt arbete. Det finns en del förslag i den vetenskapliga litteraturen till hur man kan mäta och sätta siffror på  74dessa tre aspekter. Hur mycket och hur ofta är enklast att mäta med 
enkla uttryck och metoder (kapitel 3); likadanhet är mera knepig. 
Tyvärr finns det inte än så länge någon accepterad standard inom vetenskapssamhället för vilka metoder som är bäst att använda, och det leder till att det ofta är svårt att jämföra data om variation mellan olika vetenskapliga studier. Bristen på användbara och accepterade metoder för att bedöma variation är ännu mera uppenbar då det gäller ergonomisk praktik, där man – åtminstone än så länge – till en mycket stor del förlitar sig på observationer av arbetet för att avgöra hur den fysiska belastningen ser ut. De observationsbaserade in-strument för ergonomisk belastnings- och riskvärdering som finns i dagsläget har stora brister, både vad gäller att överhuvudtaget ägna sig åt variation, vilket många inte gör, och i synnerhet vad gäller för-mågan att fånga upp hur olika arbetsuppgifter tillsammans kan ska-pa ett jobb med bra (eller mindre bra) variation (Takala m.fl., 2010). Det finns alltså ett stort behov av att utveckla metoder som praktiker kan använda för att analysera och förstå graden av fysisk variation i ett arbete. I en förlängning uppstår då även behovet av metoder som kan ge en bild av hur variationen kommer att ändras om arbetet förändras, antingen det sker genom att ändra innehållet i enskilda arbetsuppgifter, ändra uppläggningen i tid av olika arbetsuppgifter som redan finns i jobbet, eller ändra på vilka arbetsuppgifter som överhuvudtaget ingår i jobbet. Det finns teoretiska modeller för hur man kan räkna fram effekten av förändringar på aspekten hur myck-
et-variation (kapitel 3), men de har än så länge endast använts i ett forskningsmässigt sammanhang. Det finns även en brist på epidemi-ologisk eller experimentell forskning som kan visa hur det eventuel-la utrymmet för variation som representeras av olika arbetsuppgifter tas om hand av olika organisationer, och vilka faktorer som påverkar om utrymmet utnyttjas till sin fulla potential, vilket till en stor del är en fråga om hur arbetet fördelas mellan individer.
Bristen på accepterade metoder för att mäta variation, liksom det 
förhållande att fysisk variation i arbetslivet är ett relativt nytt fält inom forskningen, till exempel jämfört med forskning i den belast-nings
nivå som olika arbetsuppgifter innebär, betyder att vi egentli-
gen inte vet särskilt mycket om hur den fysiska variationen ser ut i olika yrken och arbetsuppgifter. Det i sin tur innebär att det är svårt att tolka resultatet av nya mätningar; det finns inget bra referensma-terial än så länge, och vi vill peka på detta som en viktig prioritet i forskningen framöver.
Den arbetsfysiologiska forskningen bekräftar att fysisk variation 
är viktig (kapitel 4). Tyngdpunkten av forskning ligger på effekten  75av att omväxla aktivitet med vila, där aktiviteten allt som oftast be-
stått av en muskelkontraktion med konstant kraft och utan någon rö-relse. Vilopauser inlagda i den typen av muskelarbete har en tveklös effekt på trötthet; ett arbete kan fortgå mycket längre tid och/eller på en högre genomsnittlig intensitet med inlagda pauser än utan. På senare år har det publicerats studier även av variation mellan olika nivåer av kraft, som visar att variation i sig har en trötthetsreduce-rande effekt, utan att det nödvändigtvis behöver finnas en vilopaus.
Det verkar alltså rimligt att gå in i arbetslivet med en tro på att 
variation har en betydelse för trötthet, och kanske även för besvär på sikt. Gapet är dock fortfarande stort mellan arbetsfysiologin och arbetslivet, och det fattas studier som täcker in flera tidsmönster av växling mellan olika belastningar och arbetsställningar än de stu-dier vi har tillgång till i dag. Kontr
ollerade experiment är en viktig 
inspiration för åtgärder i verkligt arbete, och det saknas kontrolle-rade studier till exempel av hur olika två arbetsuppgifter ska vara för att representera en fruktbar fysisk variation, dvs. ett tidsmönster av arbete där den ena arbetsuppgiften tillåter en återhämtning efter den andra. Särskilt intressant vore studier av kombinationer mellan arbetsuppgifter av olika karaktär och i olika tidsmönster, till exempel växlingar mellan ”tunga” och ”lätta” arbetsuppgifter, eller mellan fysiskt och mentalt krävande uppgifter. I det sammanhanget vore det även intressant att veta om två uppgifter kan vara för olika, så att effekten av en kombination på trötthet och prestationsförmåga blir negativ. Det finns inte heller några kontrollerade studier av om en omfördelning av realistiska arbetsuppgifter inom en grupp av indi-vider (eventuellt endast två) leder till ökad variation för var och en, och till positiva effekter på relevanta (korttids-)effekter, som trötthet och välbefinnande.
Kontrollerade studier av fysisk variation ger alltså, trots sina bris-
ter, en tydlig stimulans till att genomföra initiativ för ökad variation i arbetslivet, och r
esultat från strikt kontrollerade arbetsfysiologiska 
försök med hårt standardiserade belastningsförlopp har säkerligen legat bakom många av de idéer till förändring i det verkliga arbetsli -
vet som studerats i forskningen och, kanske ännu viktigare, genom-förts i praktiken utan att någonsin dokumenteras.
Om en förändring i arbetslivet som är tänkt att ge positiva effek-
ter på trötthet och besvär genom en ökad fysisk variation ska vara effektiv är det naturligtvis en för
utsättning att den faktiskt leder till 
mera variation. En helt dominerande andel av de studier vi presen-terade i kapitel 7 om effekter av olika initiativ för ökad variation dokumenterar inte på något objektivt sätt att variationen faktiskt  76påverkades. Författarna antar helt enkelt att så är fallet, eller bygger 
på sitt sunda förnuft. Detta är synnerligen anmärkningsvärt, och med en hård tolkning innebär det egentligen att vi inte vet om de eventuella effekter som observeras verkligen beror på förändringar i fysisk variation, eller om förändringsarbetet i grunden inte ledde till något resultat ens vad gäller individernas belastning. Omvänt har få av de studier som dokumenterar effekten på fysisk variation av att ändra arbetsuppgifter eller dess uppläggning över tid (kapitel 6) följt upp ändringarna genom studier av dess effekter på utfall som trötthet, prestationsförmåga och besvär. Där verkar forskarna anta att om belastningen ändras kommer även dess resultat att ändras, vilket naturligtvis inte nödvändigtvis är sant.
Samtliga studier av fysisk variation i arbetslivet och dess (kort-
tids-)effekter rör variationen inom korta tidsfönster; typiskt inom en arbetsdag. Mycket få studier ägnar uppmärksamhet åt variationen mellan arbetsdagar
, och inga alls tar upp hur den fysiska variationen 
utvecklar sig över veckor, månader eller år, vilket förmodligen är viktigt för den enskildes möjligheter att återhämta sig, till exempel från perioder av intensivt arbete. Uppföljningsperioden i de inter-ventionsstudier om variation vi identifierade var kort; oftast i stor -
leksordningen veckor. Det finns alltså inga studier som visar om till exempel utökade pauser eller jobbrotation har några långtidseffek-ter på belastningsbesvär, och då naturligtvis än mindre om sådana effekter är positiva eller negativa.
Samtidigt får vi konstatera att de studier som ändå finns endast 
ger ett svagt vetenskapligt stöd för flera av de antaganden som en-ligt vår uppfattning råder i er
gonomisk praktik. Ökat pausutrymme 
(inom de snäva gränser som sätts av produktionsvillkoren) har inte visats ha några påtagliga effekter, och utnyttjas kanske inte heller av alla anställda. Fördelningen av pauser över dagen verkar inte ha nå-gon generell betydelse; vissa studier pekar på att kortare men mera frekventa pauser är bättre än långa och mera sällsynta; andra studier ger det motsatta resultatet. Och i inga av dessa fall är effekten av pauser särskilt uppenbar överhuvudtaget, vilket även var konklusio-nen i en kunskapssammanställning som nyligen publicerades av en Nederländsk forskargrupp (Luger m.fl., 2014). Innehållet i pauserna verkar inte heller ha någon större betydelse, antingen det är vila, al-ternativ fysisk aktivitet eller mentala uppgifter. Jobbrotation har inte på något övertygande sätt dokumenterats ha effekter på trötthet och besvär; vi delar den uppfattningen med en annan översiktsartikel av nederländska forskare (Leider m.fl., 2015a).
Vi vill förtydliga att dessa föga uppmuntrande resultat om ef
fek- 77ten av fysisk variation inte är liktydiga med att initiativ för ökad 
variation inte kan ge positiva resultat. Att så är fallet framgår otve-tydigt av idrotts- och folkhälsovetenskapen: bättre hälsa och ökad fysisk kapacitet kan uppnås med en klok uppläggning av växlingar mellan träning och återhämtning. Vi vet att otillräcklig variation är negativt för hälsa och välbefinnande, men forskningen har alltså ännu inte lyckats komma underfund med hur en effektiv interven-tion för ökad variation skulle se ut i arbetslivet. Idrotts- och trä-ningsfysiologin pekar på att positiva effekter uppnås genom intensiv belastning under korta perioder – åtminstone i jämförelse med en arbetsdag – efterföljt av en lång period av återhämtning, och det är en relevant fråga för forskningen i vilken mån ett sådant mönster kan anpassas till villkoren i ett produktivt arbetsliv. Vilka uppgifter skulle kunna ingå i en effektiv kombination som verkligen leder till ökad variation i belastning, och som även har positiva effekter på kort och långt sikt? Vilka är de optimala tidsförloppen av växlingar mellan dessa olika uppgifter i både korta (timmar, dagar) och längre (veckor, månader, år) tidsperspektiv? Frågor av denna typ kan med fördel besvaras både genom kontrollerade experiment där man till exempel kan avfärda vissa idéer och få stöd för att fortsätta med andra, och genom interventionsstudier i arbetslivet, med de svårig-heter i genomförande och tolkning som de oundvikligen innebär (Silverstein & Clark, 2004, Westgaard & Winkel, 1997). Samtidigt utvecklas forskningsmöjligheterna snabbt, med nya, kreativa stu-dieupplägg (Schelvis m.fl., 2015) och nya tekniska möjligheter för insamling av mätdata över långa perioder (Skotte m.fl., 2014). Vi vill särskilt peka på behovet av studier av ändrade arbetsfördelningar på en organisatorisk nivå, där till exempel en fullständig eller par-tiell jobbrotation dokumenteras och följs upp för samtliga berörda individer och inte enbart de som jobbrotationen är tänkt att hjälpa; och där det även finns en kontrollgrupp som inte genomgår samma organisationsförändringar. En intressant vinkling av en sådan forsk-ning rör i vilken grad företag och organisationer i dagens arbetsliv överhuvudtaget kan erbjuda arbetsuppgifter som lämpar sig för en effektiv jobbrotation, eller om outsourcing och nischning inneburit att tillräcklig diversitet mellan arbetsuppgifter inte finns inom den egna organisationen. I så fall måste man vidga vyerna och undersö-ka möjligheter att korsa arbete mellan olika företag och branscher; till exempel kombinera arbete i vården och på callcenter.
I boken Arbetslivsfysiologi av Toomingas med flera reflekterar 
författarna i ett avslutande och framåtskådande kapitel över vilket yrke som på ett optimalt sätt representerar en fysiskt och mentalt  78omväxlande arbetsbelastning och en god autonomi att lägga upp 
arbetsdagen – och därmed dess mönster av belastning och åter-hämtning – enligt egna behov (Toomingas m.fl., 2008). Författarna kommer fram till att fastighetsskötare är ett sådant idealyrke. Även om detta naturligtvis är tänkt som ett illustrativt exempel kan vi – med de förbehåll för bristfälligt vetenskapligt stöd som hela denna kunskapssammanställning andas – ansluta oss till en tro på att rätt förlopp av belastning över tid, dvs. rätt fysisk variation, är en nyck-el till ett hållbart liv i arbete för den enskilde, och därmed även till fördel för arbetslivet i stort. Vi finner att den befintliga forskningen åtminstone inte talar mot att så är fallet.
Med försiktighet vågar vi gå så långt som till att inspirera arbetsli-
vet och de aktörer som har inflytande på arbetets uppläggning till att tänka i termer av en ”belastningscirkel”, enligt samma tänk som en klassisk kostcirkel: undvik vissa belastningar som är skadliga eller uttröttande i sig, oavsett vad de kombineras med, och sätt i övrigt samman arbetet av rätt proportioner av arbetsuppgifter med en god diversitet; både i termer av låga, respektive lagom höga belastningar, och i termer av olika arbetsställningar; kanske då med större propor-tioner av ganska låga belastningar, men absolut med en representa-tion även av de lagom höga (Straker & Mathiassen, 2009). Däremot kan och vill vi inte mot bakgrund av den befintliga forskningen ge några konkreta, mera explicita råd om vilka arbetsuppgifter som bäst kan kombineras med andra, eller hur det optimala tidsmönstret av omväxling ser ut, på en skala från mycket sällsynta växlingar, där belastningen brister på variation i långa perioder, till allt för snab-ba växlingar, där arbetet blir ryckigt. Vi vill uppmana till att man experimenterar med detta inom olika branscher, eftersom svaret sannolikt beror på vilket utrymme som finns för omväxling, och på de villkor som i övrigt råder i branschen, till exempel vad gäller bemanning och arbetstempo. Forskningen ger inte heller några fing -
ervisningar om på vilket sätt genusaspekter eventuellt kan uppträda i relation till fysisk variation, utöver den ojämnställda fördelning av arbetsuppgifter som typiskt uppträder mellan kvinnor och män enligt vår tidigare kunskapssammanställning (Lewis & Mathiassen, 2013). Den grundar sig enligt vår uppfattning fram för allt på attity-der, och vi ser inga biologiska hinder för att kvinnor till exempel kan gå in i en jobbrotation på samma villkor som män. Vi vill gärna i den delen uppmana till att se jämställdhetsfrågan som en del av en större jämlikhetsfråga, som handlar om allas lika möjlighet att få ett arbete som motsvarar hennes möjligheter, begränsningar och önskemål. 799. Kort sagt om hela  
kunskapssammanställningen
• Mera variation i fysisk belastning anses både av forskare och prak-
tiker vara en effektiv åtgärd mot trötthet och belastningsbesvär i yrken som präglas av repetitiva rörelser och bundna arbetsställ-ningar. Endast ungefär hälften av sysselsatta i Sverige anser att de har ett omväxlande arbete.
• Det finns tre grundläggande aspekter av variation: hur mycket belastningen ändrar sig över tid, hur ofta den ändras, och i vilket omfattning likadana sekvenser av belastning återkommer under arbetet. Dessa aspekter kan förändras oberoende av varandra.
• ”Diversitet” definieras som graden av skillnad i belastning mel-lan olika självständiga enheter, till exempel arbetsuppgifter eller personer. Om en kombination av arbetsuppgifter ska leda till ökad variation måste uppgifterna skilja sig tydligt åt i belastningsnivå.
• Arbetsfysiologiska studier visar övertygande att variation i fysisk belastning är viktig för trötthetsutveckling och återhämtning.
• Den fysiska variationen i ett arbete (jobb) som består av flera arbetsuppgifter kan påverkas på tre olika sätt: genom en ändring av innehåll eller villkor i de enskilda arbetsuppgifterna, genom en ändrad uppläggning över tid av de olika arbetsuppgifterna, och genom att tillföra nya arbetsuppgifter.
• Det finns endast få studier av fysisk variation i enskilda arbets-uppgifter och hur den påverkas av utrustning, arbetsinnehåll och arbetsmönster. Antalet studier av effekterna på trötthet och besvär av sådana initiativ är också begränsat; studierna handlar främst om pauser från produktivt arbete och de dokumenterar mycket sällan om det faktiskt hänt något med variationen.
• Det finns en brist på kunskap om nivå och variation i fysisk belast-ning i olika yrken och arbetsuppgifter. Tillgång till sådan informa-tion är nödvändig för att i förhand kunna uppskatta hur den fysis-ka variationen påverkas av att kombinera olika arbetsuppgifter. 80• De få studier som finns om en ändrad fördelning över tid av be-
fintliga arbetsuppgifter handlar även de till en helt övervägande del om pauser i arbetet: effekten av en ökad total paustid eller en ändrad fördelning av pauserna över arbetsdagen. Inget av dessa initiativ verkar ha någon påtaglig effekt på trötthet eller besvär. Det saknas alltså studier av ändrade fördelningar över tid av indi-videns befintliga produktiva arbetsuppgifter.
• I en lyckad arbetsväxling fördelas den totala fysiska variationen som finns i ett arbetssystem på ett sätt så att belastningen varierar mycket inom individer och endast litet mellan individer. Däremot kan man inte förvänta sig att den genomsnittliga belastningsnivån ändras för de individer som arbetar i systemet, och det är inte hel-ler syftet med växlingen.
• Det finns mycket få studier som faktiskt dokumenterar hur den fysiska variationen för den enskilde påverkas av en arbetsväxling eller en arbetsutvidgning, även om just detta oftast är främsta syf-tet med dessa initiativ.
• De studier som finns av arbetsväxling och arbetsutvidgning ger överlag inget tydligt stöd för att dessa initiativ leder till minskad trötthet och besvär. Dessutom är studierna allmänt av en disku-tabel vetenskaplig kvalitet, har korta uppföljningsperioder och redovisar inte utfallet för samtliga de individer som är indragna i de studerade omorganisationerna.
• Det saknas även studier av om sådana initiativ, till exempel ändra-de arbetsstationer eller arbetsväxling, kommer alla arbetstagare till nytta eller om vissa grupper, som kvinnor, äldre och invandrare, diskrimineras då arbetet skapas om.
• Forskningen kan alltså inte i dag ge svar på några av de mest grundläggande frågorna om variation i fysisk arbetsbelastning i en praktisk verklighet. Vilka arbetsuppgifter kan ingå i en effektiv kombination som verkligen leder till ökad variation i belastning, och som även har positiva effekter på kort och långt sikt? Vilka är de optimala tidsförloppen av växlingar mellan dessa olika uppgif-ter i både korta (timmar, dagar) och längre (veckor, månader, år) tidsperspektiv? 8110. Physical variation at work 
and musculoskeletal disorders –  
summary in English
• More variation in physical workload is considered both by rese-
archers and practitioners to be an effective intervention against fatigue and musculoskeletal disorders in jobs characterized by repetitive movements and constrained postures.
• ”Variation” in physical workload can be defined as the change in exposure across time.
• Three basic aspects of variation can be identified: how much load changes across time, how often it changes, and to which extent simi-
lar sequences of load occur during work. These three aspects can change independent of one another.
• ”Diversity” can be defined as the extent to which exposure entities differ. Entities may, for instance, refer to work tasks or individuals. Combining work tasks will lead to increased variation only if the tasks differ considerably in physical work load.
• Studies in work physiology clearly show that variation in physical workload has a significant influence on fatigue and recovery.
• The time-line of changes between periods of ”high” workload and periods of recovery is probably more important in determining the development of fatigue and disorders than the load level per se.
• Physical variation in a job comprising several tasks can be manipu-lated in three different ways: by changing the contents or condi-tions in individual tasks, by changing the time-line and propor-tions of tasks relative to each other, and by adding new tasks to the job.
• Few studies are available of physical variation in individual tasks and how it is affected by equipment, task contents, and conditions when performing the task. Studies of the effectiveness of such initiatives on fatigue and disorders are also few; they mainly deal with the effects of breaks from productive work and very rarely document whether anything actually happened to physical varia-tion.
• There is a need for more knowledge on the level and variation of physical workload in different jobs and tasks. This information is  82a necessary requirement when predicting the effect on physical 
variation of combining tasks.
• Few studies deal with a changed distribution across time of diffe-rent tasks, and they almost all consider breaks in productive work: the effect of increased break allowances or a changed distribution of breaks across the workday. None of these initiatives appear to have any particular effect on fatigue or discomfort. There is a lack of studies devoted to redistribution of an individual’s current pro-ductive tasks.
• A successful job rotation distributes total physical variation in a work system so that physical loads vary more within individu-als and less between  individuals. The average load level cannot, 
however, be expected to change for individuals working in the system, and this is not either the purpose of the job rotation.
• Very few studies actually document how much physical variation changes for an individual taking part in a job rotation or job enlar-gement, even though this is most often the major purpose of those initiatives.
• Available studies on job rotation and job enlargement do not give any firm support for these initiatives leading to less fatigue and disorders. The studies are, in general, of a limited scientific quality, they have short follow-up periods, and they do not show the out-come for all individuals being part of reorganisations.
• There is a need for more studies of practically relevant initiatives devoted to creating increased physical variation by changing the contents of work or its temporal structure. The studies should document effects on the physical work load as well as on the short- and long-term outcomes of interest.
• There is also a need for studies addressing whether such initiati-ves, for instance job rotation, will benefit all employees, or whether particular groups, such as females, elderly or immigrants, are discriminated when tasks are reconfigured or redistributed among individuals.
• Thus, as of to-day, research cannot answer some of the basic questions about physical variation at work. Which tasks can be effectively combined into a job with increased variation so that both long- and short-term outcomes will be beneficial? What is the optimal temporal structure of changes between such tasks in a short (hours, days) and long (weeks, months, years) perspective?  83Referenser
ANTON, D., COOK, T. M., ROSECRANCE, J. C. & MERLINO, L. A. (2003) Method 
for quantitatively assessing physical risk factors during variable noncyclic work. 
Scandinavian Journal of Work, Environment & Health,  29, 354–362.
APTEL, M., CAIL, F., GERLING, A. & LOUIS, O. (2008) Proposal of parameters to 
implement a workstation r
otation system to protect against MSDs. International 
Journal of Industrial Ergonomics, 38, 900–909.
ARBETSMILJÖVERKET (2012) Belastningsergonomi. AFS 2012:2, Stockholm, Arbets-
miljöverket.
ARBETSMILJÖVERKET (2014a) Arbetsmiljön 2013; Arbetsmiljöstatistik Rapport 2014:3, 
Stockholm, Arbetsmiljöverket.
ARBETSMILJÖVERKET (2014b) Arbetsorsakade besvär 2014. Arbetsmiljöstatistik Rapport 
2014:4, Stockholm, Arbetsmiljöverket.
ARBETSMILJÖVERKET (2015a) Bra arbetsmiljkö på callcenter. ADI 607, Stockholm, 
ARBETSMILJÖVERKET (2015b) Repetitivt arbete ska minska. ADI 669, Stockholm, 
ARVIDSSON, I., AXMON, A. & SKERFVING, S. (2008) A follow-up study of 
musculoskeletal disor  ders 20 months after introduction of a mouse-based com-
puter system Scandinavian Journal of Work, Environment & Health,  34, 374–380.
ARVIDSSON, I., BALOGH, I., HANSSON, G. A., OHLSSON, K., ÅKESSON, I. & 
NORDANDER, C. (2012) Rationalization in meat cutting – consequences on physical workload. Applied Ergonomics, 43, 1026–1032.
ARVIDSSON, I., HANSSON, G.-Å., MATHIASSEN, S. E. & SKERFVING, S. (2006) 
Changes in physical workload with implementation of mouse-based informa-tion technology in air traffic control. International Journal of Industrial Ergonomics, 36, 613–622.
BALCI, R. & AGHAZADEH, F. (2003) The effect of work-rest schedules and type of 
task on the discomfort and performance of VDT users. Ergonomics, 46, 455–465.
BALCI, R. & AGHAZADEH, F. (2004) Effects of exercise breaks on performance, 
muscular load, and perceived discomfort in data entry and cognitive tasks. Com-
puters & Industrial Engineering 46, 399–411.
BALOGH, I., OHLSSON, K., HANSSON, G., T., E. & SKERFVING, S. (2006) Incre -
asing the degree of automation in a production system: Consequences for the physical workload. International Journal of Industrial Ergonomics, 36 353–365.
BAO, S., KAPELLUSCH, J. M., MERRYWEATHER, A. S., THIESE, M. S., GARG, 
A., HEGMANN, K. T. & SILVERSTEIN, B. A. (2015) Relationships between job organisational factors, biomechanical and psychosocial exposures. Ergonomics, 
ePub ahead of print.
BAO, S., MATHIASSEN, S. E. & WINKEL, J. (1996) Er
gonomic effects of a manage-
ment-based rationalization in assembly work – a case study. Applied Ergonomics, 27, 89–99. 84BARBE, M. F. & BARR, A. E. (2006) Inflammation and the pathophysiology of 
work-related musculoskeletal disorders. Brain, Behavior, and Immunity,  20, 
423–429.
BARBIERI, D. F., SRINIVASAN, D., MATHIASSEN, S. E., NOGUEIRA, H. &  
DE OLIVEIRA, 
A. B. (2015) The ability of non-computer tasks to increase bio-
mechanical exposure variability in computer-intensive office work. Ergonomics, 
58, 50–64.
BECHTOLD, S. E., JANARO, R. E. & DEWITT, L. S. (1984) Maximization of labor 
productivity through optimal rest-break schedules. Management Science,  30, 
1442–1458.
BENACH, J., VIVES, A., AMABLE, M., VANROELEN, C., TARAFA,  
G. & MUNTANER, C. (2014) Precarious employment: understanding an emer -
ging social determinant of health. Annual Review of Public Health, 35, 229–253.
BEYNON, C., BURKE, J., DORAN, D. & NEVILL, A. (2000) Effects of activity-rest 
schedules on physiological strain and spinal load in hospital-based porters. Ergonomics, 43, 1763–1770.
BJÖRKSTÉN, M. & JONSSON, B. (1977) Endurance limit of force in long-term inter-
mittent static contractions. Scandinavian Journal of Work, Environment & Health,  3, 
23–27.
BOSCH, T., MATHIASSEN, S. E., VISSER, B., DE LOOZE, M. P . & VAN DIEEN, J. H. 
(2011) The effect of work pace on workload, motor variability and fatigue during simulated light assembly work. Ergonomics, 54, 154–168.
BOUCSEIN, W. & THUM, M. (1997) Design of work/rest schedules for computer 
work based on psychophysiological recovery measures. International Journal of 
Industrial Ergonomics, 20, 51–57.
CARNAHAN, B. J., REDFERN, M. S. & NORMAN, B. (2000) Designing safe job rota-
tion schedules using optimization and heuristic search. Ergonomics, 43, 543–560.
CHANG, C. H., JOHNSON, P . W. & DENNERLEIN, J. T. (2008) A wide range of  
activity duration cutoffs provided unbiased estimates of exposure to computer use. Journal of Occupational and Environmental Hygiene,  5, 790–796.
CHAU, J., VAN DER PLOEG, H. P ., VAN UFFELEN, J., WONG, J., RIPHAGEN, I. & 
HEALY, G. N. (2010) Are workplace interventions to reduce sitting effective? A systematic review. Preventive Medicine,  51, 352–356.
CHESHMEHGAZ, H. R., HARON, H., KAZEMIPOUR, F. & DESA, M. I. (2012) 
Accumulated risk of body postures in assembly line balancing problem and modeling through a multi-criteria fuzzy-genetic algorithm. Comp Ind Eng, 63, 
503–512.
CHRISTENSEN, H., SØGAARD, K., PILEGAARD, M. & OLSEN, H. B. (2000) The 
importance of the work/rest pattern as a risk factor in repetitive monotonous work. International Journal of Industrial Ergonomics, 25, 367–373.
CHRISTMANSSON, M., FRIDEN, J. & SOLLERMAN, C. (1999) Task design, 
psycho-social work climate and upper extremity pain disorders – effects of an organisational redesign on manual repetitive assembly jobs. Appl Ergon, 30, 463–472.
CICCARELLI, M., STRAKER, L., MATHIASSEN, S. E. & POLLOCK, C. (2013) V
ari-
ation in muscle activity among office workers when using different information technologies at work and away from work. Human Factors, 55, 911–923. 85CICCARELLI, M., STRAKER, L., MATHIASSEN, S. E. & POLLOCK, C. (2014) 
Posture variation among office workers when using different information and 
communication technologies at work and away-from-work. Ergonomics, 57, 
1678–1686.
COLOMBINI, D. (1998) An observational method for classifying exposure to repetiti-
ve movements of the upper limbs. 
Ergonomics, 41, 1261–1289.
COMMISSARIS, D. A. C. M., HUYSMANS, M. A., MATHIASSEN, S. E., SRINIVA-
SAN, D., KOPPES, L. L. J. & HENDRIKSEN, I. J. M. (2015) Interventions to re-duce sedentary behavior and increase physical activity during productive work; a systematic review. Scandinavian Journal of Work, Environment & Health , ePub 
ahead of print, DOI: 10.5271/sjweh.3544
CÔTÉ, J. N. (2012) A critical review on physical factors and functional characteristics 
that may explain a sex/gender difference in work-related neck/shoulder disor-ders. Ergonomics, 55, 173–182.
CÔTÉ, P ., VAN DER VELDE, G., CASSIDY, J. D., CARROLL, L. J.,  
HOGG-JOHNSON, S., HOLM, L. W., CARRAGEE, E. J., HALDEMAN, S., NORDIN, M., HURWITZ, E. L., GUZMAN, J., PELOSO, P . M. & BONE AND JOINT DECADE 2000–2010 TASK FORCE ON NECK PAIN AND ITS  ASSOCIATED DISORDERS (2008) The burden and determinants of neck pain in workers: results of the Bone and Joint Decade 2000–2010 Task Force on Neck Pain and Its Associated Disorders. Spine, 33 (4 suppl), S60-S74.
CRENSHAW, A. G., DJUPSJÖBACKA, M. & SVEDMARK, A. (2006) Oxygenation, 
EMG and position sense during computer mouse work. Impact of active versus passive pauses. European Journal of Applied Physiology,  97, 59–67.
CUDLIP , A. C., CALLAGHAN, J. P . & DICKERSON, C. R. (2015) Effects of sitting 
and standing on upper extremity physical exposures in materials handling tasks. Ergonomics, ePub ahead of print.
DABABNEH, A. J., SWANSON, N. & SHELL, R. L. (2001) Impact of added rest  
breaks on the productivity and well being of workers. Ergonomics, 44, 164–174.
DAVIS, K. & JORGENSEN, M. (2005) Ergonomics. Pros and cons of job rotation as a 
means of reducing injury costs. J Occup Environ Hyg, 2, D1–D3.
DE LOOZE, M. P ., BOSCH, T. & VAN DIEËN, J. (2009) Manifestations of shoulder 
fatigue in prolonged activities involving low-force contractions. Ergonomics, 52, 428–437.
DELISLE, A., IMBEAU, D., SANTOS, B., PLAMONDON, A. & MONTPETIT, Y. 
(2004) Left-handed versus right-handed computer mouse use: effect on  upper-extremity posture. Applied Ergonomics, 35, 21–28.
DEMPSEY, P . G., MATHIASSEN, S. E., JACKSON, J. A. & O’BRIEN, N. V . (2010) 
Influence of three principles of pacing on the temporal organization of work during cyclic assembly and disassembly tasks. Ergonomics, 53, 1347–1358.
DIEGO-MAS, J. A., ASENSIO-CUESTA, S., SANCHEZ-ROMERO,  
M. A. & ARTACHO-RAMIREZ, M. A. (2009) A multi-criteria genetic algorithm for the generation of job rotation schedules. International Journal of Industrial Ergonomics, 39, 23–33.
ESCORPIZO, R. S. & MOORE, A. E. (2007) The effects of cycle time on the physical 
demands of a repetitive pick-and-place task. Applied Ergonomics, 38, 609–615.
FALLA, D. & FARINA, D. (2007) Periodic increases in force during sustained con-
traction reduce fatigue and facilitate spatial redistribution of trapezius muscle activity. Experimental Brain Research, 182, 99–107. 86FAUCETT, J., MEYERS, J., MILES, J., JANOWITZ, I. & FATHALLAH, F. (2007) Rest 
break interventions in stoop labor tasks. Applied Ergonomics, 38, 219–226.
FERNSTRÖM, E. A. C. & ÅBORG, C. M. (1999) Alterations in shoulder muscle acti -
vity due to changes in data entry or
ganisation. International Journal of Industrial 
Ergonomics, 23, 231–240.
FETHKE, N. B., GANT, L. C. & GERR, F. (2011) Comparison of biomechanical 
loading during use of conventional stud welding equipment and an alternate 
system. Applied Ergonomics, 42, 725–734.
FINSEN, L., CHRISTENSEN, H. & BAKKE, M. (1998) Musculoskeletal disorders 
among dentists and variation in dental work. Applied Ergonomics, 29, 119–125.
FISHERL, C. (1993) Boredom at work: A neglected concept. Human Relations, 46, 
395–417.
FJELLMAN-WIKLUND, A., GRIP , H., KARLSSON, J. S. & SUNDELIN, G. (2004) 
EMG trapezius muscle activity patterns in string players: Part I – is there varia-bility in the playing technique? International Journal of Industrial Ergonomics, 33, 
347–356.
FORSMAN, M., KADEFORS, R., ZHANG, Q., BIRCH, L. & PALMERUD, G. (1999) 
Motor-unit recruiment in the trapezius muscle during arm movements and in VDU precision work. International Journal of Industrial Ergonomics, 24, 619–630.
FRAZER, M. B., NORMAN, R. W., WELLS, R. P . & NEUMANN, P . W. (2003) The 
effects of job rotation on the risk of reporting low back pain. Ergonomics, 46, 904–919.
FREDRIKSSON, K., BILDT, C., HÄGG, G. & KILBOM, A. (2001) The impact on 
musculo skeletal disor ders of changing physical and psychosocial work environ-
ment conditions in the automobile industry. International Journal of Industrial Ergonomics, 28, 31–45.
GALINSKY, T., SWANSON, N., SAUTER, S., DUNKIN, R., HURRELL,  
J. & SCHLEIFER, L. (2007) Supplementary breaks and stretching exercises for data entry operators: a follow-up field study. American Journal of Industrial  Medicine, 50, 519–527.
GALINSKY, T. L., SWANSON, N. G., SAUTER, S. L., HURRELL, J. J. & SCHLEIFER, 
L. M. (2000) A field study of supplementary rest breaks for data-entry operators. Ergonomics, 43, 622–638.
GAUDART, C. (2000) Conditions for maintaining ageing operators at work – a case 
study conducted at an automobile manufacturing plant. Applied Ergonomics, 31, 453–462.
GENAIDY, A. M., DELGADO, E. & BUSTOS, T. (1995) Active microbreak effects on 
musculoskeletal comfort ratings in meatpacking plants. Ergonomics, 38, 326–336.
GUIMARAES, L. B., ANZANELLO, M. J. & RENNER, J. S. (2012) A learning cur -
ve-based method to implement multifunctional work teams in the Brazilian footwear sector. Applied Ergonomics, 43, 541–547.
HAGBERG, M. (1992) Exposure variables in ergonomic epidemiology. American  
Journal of Industrial Medicine, 21, 91–100.
HAGBERG, M. & SUNDELIN, G. (1986) Discomfort and load on the upper trapezius 
muscle when operating a wor
dprocessor. Ergonomics, 29, 1637–1645. 87HANSSON, G.-Å., ARVIDSSON, I., OHLSSON, K., NORDANDER, C.,  
MATHIASSEN, S. E., SKERFVING, S. & BALOGH, I. (2006) Precision of mea -
surements of physical workload during standardised manual handling. Part II: 
Inclinometry of head, upper back, neck and upper arms. Journal of Electromyo-graphy and Kinesiology, 16, 125–136.
HANSSON, G.-Å., BALOGH, I., OHLSSON, K., GRANQVIST, L., NORDANDER, 
C., 
ARVIDSSON, I., ÅKESSON, I., UNGE, J., RITTNER, R., STRÖMBERG, U. 
& SKERFVING, S. (2010) Physical workload in various types of work: Part II. Neck, shoulder and upper arm. International Journal of Industrial Ergonomics, 40, 267–281.
HEILSKOV-HANSEN, T., SVENDSEN, S. W., THOMSEN, J. F., MIKKELSEN, S. & 
HANSSON, G.-Å. (2014) Sex differences in task distribution and task exposures among danish house painters: an observational study combining questionnaire data with biomechanical measurements. PLoS One, 9, e110899.
HENNING, R. A., BOPP , M. I., TUCKER, K. M., KNOPH, R. D. & AHLGREN, J. 
(1997a) Team-managed rest breaks during computer-supported cooperative work. International Journal of Industrial Ergonomics, 20, 19–29.
HENNING, R. A., CALLAGHAN, E. A., ORTEGA, A. M., KISSEL, G. V ., GUTTMAN, 
J. I. & BRAUN, H. A. (1996) Continuous feedback to promote self-management of rest breaks during computer use. International Journal of Industrial Ergonomics, 18, 71–82.
HENNING, R. A., JACQUES, P ., KISSEL, G. V ., SULLIVAN, A. B. & ALTERAS-WEBB, 
S. M. (1997b) Frequent short rest breaks from computer work: effects on produc-tivity and well-being at two field sites. Ergonomics, 40, 78–91.
HENNING, R. A., KISSEL, G. V . & MAYNARD, D. C. (1994) Compensatory rest bre -
aks for VDT operators. International Journal of Industrial Ergonomics, 14, 243–249.
HENNING, R. A., SAUTER, S. L., SALVENDY, G. & KREIG, E. F. (1989) Microbreak 
length, performance, and stress in a data entry task. Ergonomics, 32, 855–864.
HINNEN, U., LÄUBLI, T., GUGGENBÜHL, U. & KRUEGER, H. (1992) Design of 
check-out systems including laser scanners for sitting work posture. Scandinavian 
Journal of Work, Environment & Health,  18, 186–194.
HORTON, L. M., NUSSBAUM, M. A. & AGNEW, M. J. (2012) Effects of rotation 
frequency and task order on localised muscle fatigue and performance during repetitive static shoulder exertions. Ergonomics, 55, 1205–1217.
HOWARTH, S. J., BEACH, T. A., PEARSON, A. J. & CALLAGHAN, J. P . (2009) Using 
sitting as a component of job rotation strategies: are lifting/lowering kinetics and kinematics altered following prolonged sitting. Applied Ergonomics, 40, 433–439.
HÄGG, G. M. (1991) Static work loads and occupational myalgia – a new expla-
nation model. IN ANDERSON, P . A., HOBART, D. J. & DAINOFF, J. V . (Eds.) Electromyographical Kinesiology.  Amsterdam, Elsevier.
IJMKER, S., HUYSMANS, M. A., VAN DER BEEK, A. J., KNOL, D. L.,  
VAN MECHELEN, W., BONGERS, P . M. & BLATTER, B. M. (2011) Software-  
recorded and self-reported duration of computer use in relation to the onset of severe arm-wrist-hand pain and neck-shoulder pain. Occupational and Environ-
mental Medicine, 68, 502–509.
JAREBRANT, C., WINKEL, J., JOHANSSON HANSE, J., MATHIASSEN, S. E. & ÖJ-
MERTZ, B. (2015) ErgoVSM – A tool for integrating Value Stream Mapping and ergonomics in manufacturing. Human Factors and Ergonomics in Manufacturing & Service Industries,  ePub ahead of print, DOI 10.1002/hfm.20622. 88JONKER, D., ROLANDER, B., BALOGH, I., SANDSJÖ, L., EKBERG, K. & WINKEL, 
J. (2011) Mechanical exposure among general practice dentists in Sweden and 
possible implications of rationalisation. Ergonomics, 54, 953–960.
JONSSON, B. (1988a) Electromyographic studies of job rotation. Scandinavian Journal 
of Work, Environment & Health,  14 Suppl 1
, 108–109.
JONSSON, B. (1988b) The static load component in muscle work. European Journal of 
Applied Physiology,  57, 305–310.
JORGENSEN, M., DAVIS, K., KOTOWSKI, S., AEDLA, P . & DUNNING, K. (2005) 
Characteristics of job rotation in the Midwest US manufacturing sector. Ergono-
mics, 48, 1721-1733.
JÄRVI, M. & UUSITALO, T. (2004) Job rotation in nursing: a study of job rotation 
among nursing personnel from the literature and via a questionnaire. Journal of Nursing Management, 12, 337–347.
KARAKOLIS, T. & CALLAGHAN, J. P . (2014) The impact of sit-stand office work-
stations on worker discomfort and productivity: A review. Applied Ergonomics, 
45, 799–806.
KILBOM, Å. (1994) Repetitive work of the upper extremity: Part II – the scientific  
basis (knowledge base) for the guide. International Journal of Industrial Ergono-mics, 14, 59–86.
KILBOM, Å. & PERSSON, J. (1987) Work technique and its consequences for muscu-
loskeletal disorders. Ergonomics, 30, 273–279.
KONZ, S. (1998) Work/rest: part II – The scientific basis (knowledge base) for the 
guide. International Journal of Industrial Ergonomics, 22, 73–99.
KUIJER, P . P ., DE VRIES, W. H., VAN DER BEEK, A. J., VAN DIEËN, J. H., VISSER, B. 
& FRINGS-DRESEN, M. H. W. (2004) Effects of job rotation on work demands, workload, and recovery of refuse truck drivers and collectors. Human Factors, 46, 
437–448.
KUIJER, P . P ., VAN DER BEEK, A. J., VAN DIEEN, J. H., VISSER, B. &  
FRINGS-DRESEN, M. H. (2005) Effect of job rotation on need for recovery, musculoskeletal complaints, and sick leave due to musculoskeletal complaints: a prospective study among refuse collectors. American Journal of Industrial Medicine, 
47, 394–402.
KUIJER, P . P ., VISSER, B. & KEMPER, H. C. (1999) Job rotation as a factor in reducing 
physical workload at a refuse collecting department. Ergonomics, 42, 1167–1178.
LARSEN, M. K., SAMANI, A., MADELEINE, P ., OLSEN, H. B., SØGAARD, K. & 
HOLTERMANN, A. (2009) Short-term effects of implemented high intensity shoulder elevation during computer work. BMC Musculoskeletal Disorders, 10, 101.
LEIDER, P . C., BOSCHMAN, J. S., FRINGS-DRESEN, M. H. W. & VAN DER MOLEN, 
H. F. (2015a) Effects of job rotation on musculoskeletal complaints and related work exposures: a systematic literature review. Ergonomics, 58, 18–32.
H. F. (2015b) When is job rotation perceived useful and easy to use to prevent work-related musculoskeletal complaints? Applied Ergonomics, 51, 205–210.
LEWIS, C. & MATHIASSEN, S. E. (2013) Belastning, genus och hälsa i arbetslivet. Rap-
port 2013:9, Stockholm, Arbetsmiljöverket.
LIKER, J. K. (2004) The Toyota Way: fourteen management principles from the world’s 
greatest manufacturer, New York, McGraw-Hill. 89LIN, J. H., MCGORRY, R. W. & MAIKALA, R. V . (2012) The effects of joint torque, 
pace and work:rest ratio on powered hand tool operations. Ergonomics, 55, 
361–370.
LUGER, T., BOSCH, T., HOOZEMANS, M., DE LOOZE, M. P . & VEEGER, D. (2015) 
T
ask variation during simulated, repetitive, lowintensity work – influence on 
manifestation of shoulder muscle fatigue, perceived discomfort and upper-body postures. Ergonomics, ePub ahead of print.
LUGER, T., BOSCH, T., VEEGER, D. & DE LOOZE, M. P . (2014) The influence of task 
variation on manifestation of fatigue is ambiguous – a literature review. Ergono-mics, 57, 162–174.
LUTHMAN, G., BOHLIN, H. & WIKLUND, A. (1990) MTM i Sverige 1950–1990, 
teknik och praktik. Stockholm, Sveriges Rationaliseringsförbund.
MADELEINE, P . (2010) On functional motor adaptations: from the quantification  
of motor strategies to the prevention of musculoskeletal disorders in the neck-shoulder region. Acta Physiologica (Oxford),  199 Suppl 679, 1–46.
MATHIASSEN, S. E. (1993) The influence of exercise/rest-schedule on the physiolo -
gical and psychophysical response to isometric shoulder-neck exercise. European 
Journal of Applied Physiology,  67, 528–539.
MATHIASSEN, S. E. (2006) Diversity and variation in biomechanical exposure: what 
is it, and why would we like to know? Appl Ergon, 37, 419–427.
MATHIASSEN, S. E., BURDORF, A. & VAN DER BEEK, A. J. (2002) Statistical power 
and measurement allocation in ergonomic intervention studies assessing upper trapezius EMG amplitude. A case study of assembly work. Journal of Electro-
myography and Kinesiology,  12, 27–39.
MATHIASSEN, S. E., BURDORF, A., VAN DER BEEK, A. J. & HANSSON, G.-Å. 
(2003a) Efficient one-day sampling of mechanical job exposure data – a study based on upper trapezius activity in cleaners and office workers. American Indu-strial Hygiene Association Journal, 64, 196–211.
MATHIASSEN, S. E., HALLMAN, D., LYSKOV , E. & HYGGE, S. (2014) Can cognitive  
activities during breaks in repetitive manual work accelerate recovery from fatigue? A controlled experiment. PLoS One, 9, e112090.
MATHIASSEN, S. E., MÖLLER, T. & FORSMAN, M. (2003b) Variability in mechanical 
exposure within and between individuals performing a highly constrained indu-strial work task. Ergonomics, 46, 800–824.
MATHIASSEN, S. E., NORDANDER, C., SVENDSEN, S. W., WELLMAN, H. M. & 
DEMPSEY, P . G. (2005) Task-based estimation of mechanical job exposure in occupational groups. Scandinavian Journal of Work, Environment & Health,  31, 
138–151.
MATHIASSEN, S. E., WAHLSTRÖM, J. & FORSMAN, M. (2012) Bias and impre-
cision in posture percentile variables estimated from short exposure samples. BMC Medical Research Methodology, 12, 36.
MATHIASSEN, S. E. & WINKEL, J. (1991) Quantifying variation in physical load 
using exposure-vs-time data. Ergonomics, 34, 1455–1468.
MATHIASSEN, S. E. & WINKEL, J. (1992) Can occupational guidelines for work-rest 
schedules be based on endurance time data? Ergonomics, 35, 253–259.
MATHIASSEN, S. E. & WINKEL, J. (1996) Physiologic comparison of three interven-
tions in light assembly work: reduced work pace, increased break allowance and shortened working days. International Archives of Occupational and Environmental Health, 68, 94–108. 90MCDONALD, A. C. & KEIR, P . J. (2015) The response of the shoulder complex to 
repetitive work: Implications for workplace design. Critical Reviews in Biomedical 
Engineering, 43, 21–32.
MCDONALD, A. C., TSE, C. T. F. & KEIR, P . J. (2015) Adaptations to isolated 
shoulder fatigue during simulated r
epetitive work. Part II: Recovery. Journal of 
Electromyography and Kinesiology,  ePub ahead of print.
MCEWEN, B. S. (1998) Stress, adaptation, and disease. Allostasis and allostatic load. 
Annals of the New York Academy of Sciences,  840, 33–44.
MCLEAN, L., TINGLEY, M., SCOTT, R. N. & RICKARDS, J. (2001) Computer termi -
nal work and the benefit of microbreaks. Applied Ergonomics, 32, 225–237.
MITAL, A., BISHU, R. R. & MANJUNATH, S. G. (1991) Review and evaluation of 
techniques for determining fatigue allowances. International Journal of Industrial Ergonomics, 8, 165–178.
MORK, P . J. & WESTGAARD, R. H. (2005) Long-term electromyographic activity in 
upper trapezius and low back muscles of women with moderate physical activi -
ty. Journal of Applied Physiology,  99, 570–578.
MÖLLER, T., MATHIASSEN, S. E., FRANZON, H. & KIHLBERG, S. (2004) Job en -
largement and mechanical exposure variability in cyclic assembly work.  Ergonomics, 47, 19–40.
NATIONAL RESEARCH COUNCIL (2001) Musculoskeletal Disorders and the Work-
place. Washington DC, National Academies Press.
NEUHAUS, M., EAKIN, E. G., STRAKER, L., OWEN, N., DUNSTAN, D. W., REID, 
N. & HEALY, G. N. (2014) Reducing occupational sedentary time: a systematic review and meta-analysis of evidence on activity-permissive workstations.  Obesity Reviews, 15, 822–838.
NORDANDER, C., HANSSON, G.-Å., RYLANDER, L., ASTERLAND, P ., UNGE 
BYSTRÖM, J., OHLSSON, K., BALOGH, I. & SKERFVING, S. (2000) Muscular rest and gap frequency as EMG measures of physical exposure: the impact of work tasks and individual related factors. Ergonomics, 43, 1904–1919.
NORDANDER, C., OHLSSON, K., BALOGH, I., RYLANDER, L., PÅLSSON, B. & 
SKERFVING, S. (1999) Fish processing work: the impact of two sex dependent exposure profiles on musculoskeletal health. Occup Environ Med, 56, 256–264.
NORDANDER, C., OHLSSON, K., ÅKESSON, I., BALOGH, I., HANSSON, G.-Å., 
STRÖMBERG, U., RITTNER, R. & SKERFVING, S. (2009) Risk of musculoskele -
tal disorders among females and males in repetitive/constrained work.  Ergonomics, 52, 1226–1239.
OHLSSON, K., HANSSON, G.-Å., BALOGH, I., STRÖMBERG, U., PÅLSSON, B., 
NORDANDER, C., RYLANDER, L. & SKERFVING, S. (1994) Disorders of the neck and upper limbs in women in the fish processing industry. Journal of  Occupational and Environmental Medicine, 54, 826–832.
ÓLAFSDÓTTIR, H. & RAFNSSON, V . (1998) Increase in musculoskeletal symptoms 
of upper limbs among women after introduction of the flow-line in fish-fillet plants. International Journal of Industrial Ergonomics, 21, 69–77.
PARASCHIV
-IONESCU, A., PERRUCHOUD, C., BUCHSER, E. & AMINIAN, K. 
(2012) Barcoding human physical activity to assess chronic pain conditions. PLoS 
One, 7, e32239. 91PASCUAL, S. A., FRAZER, M. B. & WELLS, R. (2008) Mechanical exposure and 
musculoskeletal disorder risk at the production system level: A framework and 
application. Human Factors and Ergonomics in Manufacturing & Service Industries,  
18, 391–408.
PRICE, A. D. F. (1990) Calculating relaxation allowances for construction operatives – 
part 2: local muscle fatigue. 
Applied Ergonomics, 21, 318–324.
PUNNETT, L. & WEGMAN, D. H. (2004) Work-related musculoskeletal disorders: 
the epidemiologic evidence and the debate. Journal of Electromyography and Kine-siology, 14, 13–23.
RAINA, S. M. & DICKERSON, C. R. (2009) The influence of job rotation and task 
order on muscle fatigue: a deltoid example. Work, 34, 205–213.
RICHTER, J. M., MATHIASSEN, S. E., SLIJPER, H. P ., OVER, E. A. & FRENS, M. A. 
(2009) Differences in muscle load between computer and non-computer work among office workers. Ergonomics, 52, 1540–1555.
RISSEN, D., MELIN, B., SANDSJÖ, L., DOHNS, I. & LUNDBERG, U. (2002) Psycho -
physiological stress reactions, trapezius muscle activity, and neck and shoulder pain among female cashiers before and after introduction of job rotation. Work and Stress,  16, 127–137.
ROHMERT, W. (1973) Problems in determining rest allowances. Part 1: Use of 
modern methods to evaluate stress and strain in static muscular work. Applied 
Ergonomics, 4, 91–95.
ROHMERT, W. & LUCZAK, H. (1973) Ergonomische Untersuchung von Teil -
zeit-Schichtsystemen und Pausen bei informatorischer Arbeit. Internationales Archiv für Arbeitsmedizin,  31, 171–191.
ROQUELAURE, Y., MECHALI, S., DANO, C., FANELLO, S., BENETTI, F., BUREAU, 
D., MARIEL, J., MARTIN, Y. H., DERRIENNIC, F. & PENNEAU-FONTBONNE, D. (1997) Occupational and personal risk factors for carpal tunnel syndrome in industrial workers. Scandinavian Journal of Work, Environment & Health,  23, 
364–369.
ROSE, L. M., NEUMANN, P . W., HÄGG, G. M. & KENTTÄ, G. (2014) Fatigue and 
recovery during and after static loading. Ergonomics, 57, 1696–1710.
SAMANI, A., HOLTERMANN, A., SØGAARD, K. & MADELEINE, P . (2009) Active 
pauses induce more variable electromyographic pattern of the trapezius muscle activity during computer work. Journal of Electromyography and Kinesiology,  19, 
e430–e437.
SBU (2012) 
Arbetets betydelse för uppkomst av besvär och sjukdomar. Nacken och övre 
rörelseap  paraten. Stockholm, Statens beredning för medicinsk utvärdering.
SCHEL
VIS, R. M. C., OUDE HENGEL, K. M., BURDORF, A., BLATTER, B. M., 
STRIJK, J. E. & VAN DER BEEK, A. J. (2015) Evaluation of occupational health interventions using a randomized controlled trial: challenges and alternative research designs. Scandinavian Journal of Work, Environment & Health,  41, 491–503.
SCHNEIDER, S., DAVIS, K. & JORGENSEN, M. (2005) Ergonomics. Pros and cons 
of job rotation as a means of reducing injury costs. Journal of Occupational and 
Environmental Hygiene, 2, D1–D3.
SHEAHAN, P
. J., DIESBOURG, T. L. & FISCHER, S. L. (2016) The effect of rest break 
schedule on acute low back pain development in pain and non-pain developers during seated work. Applied Ergonomics, 53, 64–70. 92SIHVONEN, T., BASKIN, K. & HÄNNINEN, O. (1989) Neck-shoulder loading in 
wordprocessor use. Effect of learning, gymnastics and armsupports. International 
Archives of Occupational and Environmental Health, 61, 229–233.
SILVERSTEIN, B. A. & CLARK, R. (2004) Interventions to reduce work-related mus-
culoskeletal disorders. Journal of Electromyography and Kinesiology,  14, 135–152.
SILVERSTEIN, B. A., FINE, L. J. & ARMSTRONG, T. J. (1986) Hand-wrist cumulative 
trauma disorders in industry. British Journal of Industrial Medicine, 43, 779–784.
SILVERSTEIN, B. A., FINE, L. J. & ARMSTRONG, T. J. (1987) Occupational factors 
and carpal tunnel syndrome. American Journal of Industrial Medicine, 11 , 343–358.
SKOTTE, J., KORSHØJ, M., KRISTIANSEN, J., HANISCH, C. & HOLTERMANN, A. 
(2014) Detection of physical activity types using triaxial accelerometers. Journal 
of Physical Activity & Health,  11 , 76–84.
SLIJPER, H. P ., RICHTER, J. M., SMEETS, J. B. & FRENS, M. A. (2007) The effects of 
pause software on the temporal characteristics of computer use. Ergonomics, 50, 
178–191.
SOLOVIEVA, S., VEHMAS, T., RIIHIMÄKI, H., TAKALA, E. P ., MURTOMAA, H., 
LUOMA, K. & LEINO-ARJAS, P . (2006) Finger osteoarthritis and differences in dental work tasks. Journal of Dental Research, 85, 344–348.
SRINIVASAN, D. & MATHIASSEN, S. E. (2012) Motor variability in occupational 
health and performance. Clinical Biomechanics,  27, 979–993.
SRINIVASAN, D., MATHIASSEN, S. E., SAMANI, A. & MADELEINE, P . (2015a) The 
combined influence of task accuracy and pace on motor variability in a standar -
dized repetitive precision task. Ergonomics, 58, 1388–1397.
SRINIVASAN, D., MATHIASSEN, S. E., SAMANI, A. & MADELEINE, P . (2015b) 
Effects of concurrent physical and cognitive demands on arm movement kine-matics in a repetitive upper-extremity precision task. Human Movement Science,  
42, 89–99.
SRINIVASAN, D., SAMANI, A., MATHIASSEN, S. E. & MADELEINE, P . (2015c) The 
size and structure of arm movement variability decreased with work pace in a standardized repetitive precision task. Ergonomics, 58, 128–139.
STRAKER, L., BURGESS-LIMERICK, R., POLLOCK, C. & MASLEN, B. (2009) The 
influence of desk and display design on posture and muscle activity variability whilst performing information technology tasks. Applied Ergonomics, 40, 852–859.
STRAKER, L. & MATHIASSEN, S. E. (2009) Increased physical work load in modern 
work – a necessity for better health and performance? Ergonomics, 52, 1215–1225.
SUNDELIN, G. (1993) Patterns of electromyographic shoulder muscle fatigue during 
MTM-paced repetitive arm work with and without pauses. International Archives of Occupational and Environmental Health,  64, 485–493.
SUNDELIN, G. & HAGBERG, M. (1989) The effects of different pause types on neck 
and shoulder EMG activity during VDU work. Ergonomics, 32, 527–537.
TAKALA, E. P ., PEHKONEN, I., FORSMAN, M., HANSSON, G.-Å., MATHIASSEN, 
S. E., NEUMANN, W. P ., SJØGAARD, G., VEIERSTED, K. B., WESTGAARD, R. H. & WINKEL, J. (2010) Systematic evaluation of observational methods asses-sing biomechanical exposures at work. Scandinavian Journal of Work, Environment & Health, 36, 3–24.
THARMMAPHORNPHILAS, W
. & NORMAN, B. A. (2004) A quantitative method 
for determining proper job rotation intervals. Annals of Operations Research,  128, 
251–266. 93THORN, S., FORSMAN, M., ZHANG, Q. & TAODA, K. (2002) Low-threshold motor 
unit activity during a 1-h static contraction in the trapezius muscle. International 
Journal of Industrial Ergonomics, 30, 225–236.
TIRLONI, A. S., DOS REIS, D. C., DOS SANTOS, J. B., REIS, P . F., BARBOSA, A. & 
MORO, A. R. (2012) Body discomfort in poultry slaughterhouse workers. Work, 
41 Suppl 1, 2420–2425.
TOOMINGAS, A., FORSMAN, M., MATHIASSEN, S. E., HEIDEN, M. & NILSSON, 
T. (2012) Variation between seated and standing/walking postures among male and female call centre operators. BMC Public Health,  12, 154.
TOOMINGAS, A., MATHIASSEN, S. E. & WIGAEUS TORNQVIST, E. (2008) Arbets-
livsfysiologi. Lund, Studentlitteratur.
TRASK, C., MATHIASSEN, S. E., WAHLSTRÖM, J. & FORSMAN, M. (2014) Cost- 
efficient assessment of biomechanical exposure in occupational groups,  
exemplified by posture observation and inclinometry. Scandinavia Journal of Work, Environment & Health,  40, 252–265.
TUCKER, P . (2003) The impact of rest breaks upon accident risk, fatigue and perfor-
mance: a review. Work & Stress, 17, 123–137.
TUDOR-LOCKE, C., SCHUNA JR, J. M., FRENSHAM, L. J. & PROENCA, M. (2014) 
Changing the way we work: elevating energy expenditure with workstation alternatives. International Journal of Obesity, 38, 755–765.
WAHLSTRÖM, J., MATHIASSEN, S. E., LIV , P ., HEDLUND, P ., FORSMAN, M. & 
AHLGREN, C. (2010) Upper arm postures and movements in female hairdres -
sers across four full working days. Annals of Occupational Hygiene, 54, 584–594.
VAN DEN HEUVEL, S. G., DE LOOZE, M. P ., HILDEBRANDT, V . H. & THE, K. H. 
(2003) Effects of software programs stimulating regular breaks and exercises on work-related neck and upper-limb disorders. Scandinavian Journal of Work, 
Environment & Health, 29, 106–116.
V
AN DER BEEK, A. J. & FRINGS-DRESEN, M. H. W. (1998) Assessment of mecha -
nical exposure in ergonomic epidemiology. Occupational and Environmental 
Medicine, 55, 291–299.
VAN DER WINDT, D. A. W. M., THOMAS, E., POPE, D. P ., DE WINTER, A. F., 
MACFARLANE, G. J., BOUTER, L. M. & SILMAN, A. J. (2000) Occupational risk factors for shoulder pain: a systematic review. Occupational and Environmental 
Medicine, 57, 433–442.
VAN DIEËN, J., OUDE VRIELINK, H. H. & TOUSSAINT, H. (1993) An investiga -
tion into the relevance of the pattern of temporal activation with respect to the erector spinae muscle’s endurance. European Journal of Applied Physiology,  66, 
70–75.
VAN DIEEN, J. H. & OUDE VRIELINK, H. H. (1998) Evaluation of work-rest  
sche dules with respect to the effects of postural workload in standing work.  
Ergonomics,  41, 1832–1844.
VEIERSTED, K. B. (1994) Sustained muscle tension as a risk factor for trapezius  
myalgia. International Journal of Industrial Ergonomics, 14, 333–339.
VEIERSTED, K. B., WESTGAARD, R. H. & ANDERSEN, P . (1990) Pattern of muscle 
activity during stereotyped work and its relation to muscle pain. International Archives of Occupational and Environmental Health, 62, 31–41.
WELLS, R. H., MA
THIASSEN, S. E., MEDBO, L. & WINKEL, J. (2007) Time – a key 
issue for musculoskeletal health and manufacturing. Applied Ergonomics, 38, 733–744. 94WELLS, R. H., MCFALL, K. & DICKERSON, C. R. (2010) Task selection for increased 
mechanical exposure variation: relevance to job rotation. Ergonomics, 53, 314–323.
VERNON, H. M., BEDFORD, T. & WARNER, C. G. (1924) Two studies on rest pauses in 
industry. London, His Majesty’s Stationery Office.
WESTAD, C., WESTGAARD, R. H. & DE LUCA, C. J. (2003) Motor unit recruitment 
and derecruitment induced by brief increase in contraction amplitude of the 
human trapezius muscle. Journal of Physiology,  552, 645–656.
WESTGAARD, R. H. (1988) Measurement and evalution of postural load in occupa -
tional work situations. European Journal of Applied Physiology,  57, 291–304.
WESTGAARD, R. H. & WINKEL, J. (1997) Ergonomic intervention research for im -
proved musculoskeletal health: a critical review. International Journal of Industrial Ergonomics, 20, 463–500.
VÉZINA, N. (2003) Implantation de la rotation : quels sont les enjeux? Quelles sont 
les balises? Perspectives interdisciplinaires sur le travail et la santé,  5-2.
WINKEL, J. & MATHIASSEN, S. E. (1994) Assessment of physical work load in epi-
demiologic studies: concepts, issues and operational considerations. Ergonomics, 
37, 979–988.
WINKEL, J. & OXENBURGH, M. (1990) Towards optimizing physical activity in 
VDT/office work. IN SAUTER, S. L., DAINOFF, M. & SMITH, M. (Eds.) Promo-
ting health and productivity in the computerized office: models of successful ergonomic intervention. London, Taylor & Francis.
VISSER, B. & VAN DIEËN, J. H. (2006) Pathophysiology of upper extremity muscle 
disorders. Journal of Electromyography and Kinesiology,  16, 1–16.
VOERMAN, G. E., SANDSJÖ, L., VOLLENBROEK-HUTTEN, M. M., LARSMAN, P ., 
KADEFORS, R. & HERMENS, H. J. (2007) Effects of ambulant myofeedback  training and ergonomic counselling in female computer workers with work- related neck-shoulder complaints: a randomized controlled trial. Journal of  
Occupational Rehabilitation,  17, 137–152.
VOGEL, K., KARLTUN, J., EKLUND, J. & ENGKVIST, I. L. (2013) Improving meat 
cutters’ work: changes and effects following an intervention. Applied Ergonomics, 44, 996–1003.
YAOYUENYONG, S. & NANTHAVANIJ, S. (2008) Heuristic job rotation procedu-
res for reducing daily exposure to occupational hazards. International Journal of 
Occupational Safety and Ergonomics, 14, 195–206.
YUNG, M., MA
THIASSEN, S. E. & WELLS, R. H. (2012) Variation of force ampli -
tude and its effects on local fatigue. European Journal of Applied Physiology,  112 , 
3865–3879.  Arbetsmiljöverket | Lindhagensgatan 133 | 112  79 Stockholm | Telefon 010-730  90 00 | av.se

Arbetsmiljöns bidrag till hjärt-kärlsjukdom, Kunskapssammanställning, Rapport 2012:9

The work environment&#39;s contribution to cardiovascular disease, Compilation of knowledge, Report 2012:9

Arbetsmiljöns bidrag till  
hjärt-kärlsjukdom Kunskapsöversikt
Rapport 2012:9    Kunskapsöversikt 
Arbetsmiljöns bidrag till hjärt-kärlsjukdom 
      
Denna rapport är en uppföljning av vår tidiga re rapport om Arbetsrelaterade dödsfall i 
Sverige. Liksom den tidigare rapporten är den be ställd av Arbetsmiljöverket. Vi har i arbetet 
känt gott stöd av våra kontaktpersoner på ve rket (Jan Ottosson, Magnus Falk, Leif Aringer 
och Magnus Svartengren). Under arbetet har vi fått värdefulla synpunkter från Maria Albin, 
Eva Andersson, Per Gustavsson, Johan Hallqvist, Anders Knutsson, Nils Plato, Bengt 
Sjögren, Kjell Torén och Eva Vingård. 
 
Bengt Järvholm, professor 
Institutionen för folkhälsa och klinisk medicin, Umeå universitet  
 
Christina Reuterwall, docent, adj lektor  
FoU-enheten, Jämtlands läns landsting och Institutionen för folkhälsa och  
klinisk medicin, Umeå universitet  
 
ISSN 1650-3171 
 
Rapport 2012:9   
     
Förord 
Arbetsmiljöverket har fått i uppdrag av regeri ngen att informera och sprida kunskap om 
områden av betydelse för arbetsmiljön. Under kommande år publiceras därför ett flertal 
kunskapsöversikter där välrenommerade fors kare sammanfattat kunskapsläget inom ett 
antal teman. Manuskripten granskas av exte rna bedömare och behandlas vid respektive 
lärosäte. Den vetenskapliga granskningen av denna rapport har utförts av professor, 
överläkare med dr Jens Peter Bonde. Den slut liga utformningen ansvarar dock författarna 
själva för. 
 
Rapporterna finns kostnadsfritt tillgängliga på Ar betsmiljöverkets webbplats. Där finns även 
material från seminarieserien som Arbet smiljöverket arrangerar i samband med 
rapporternas publicering.  Projektledare för kunskapsöversikterna vid Ar betsmiljöverket har varit Ulrika Thomsson 
Myrvang. Vi vill även tacka övriga kollegor vid Arbetsmiljöverket som varit behjälpliga i 
arbetet med rapporterna.  De åsikter som uttrycks i denna rapport är förf attarnas egna och speglar inte nödvändigtvis 
Arbetsmiljöverkets uppfattning.   
 
Magnus Falk, fil.dr. 
 
  Innehållsförteckning 
Sammanfattning ................................................................................................................ ...................................... 5 
1. Bakg rund ................................................................................................................... ..................................... 7 
2. Förekomst av hj ärt-kärlsj ukdom ............................................................................................. ......................... 9 
2.1 Incidens och morta litet för akut hjärti nfarkt och stroke .................................................................. .............. 10 
3. Mått på sjukdomsbörda ............................................................................................................................... .. 14 
3.1 Nationella hälsodataregister – en bra grund för mått på sjukdoms börda .................................................... 15 
3.2 Sjukdomsbörda mätt med DALYs .............................................................................................. ................. 17 
4. Arbetsmiljöfaktorer so m orsak till stroke .................................................................................. ..................... 19 
4.1. Stroke och st ress ........................................................................................................ ......................... 20 
4.2. Stroke oc h skiftar bete ................................................................................................... ....................... 22 
4.3. Stroke och övriga arbetsmiljöf aktorer .................................................................................... ............... 22 
4.4. Disku ssion ............................................................................................................... ............................. 23 
5. Hjärtinfarkt och förekomst av ri skfaktorer i olika näringsgren ar  .......................................................... ......... 25 
5.1. Job strain ............................................................................................................................................. 25 
5.2. Skiftarbete .............................................................................................................. .............................. 29 
5.3. Motora vgaser ............................................................................................................. .......................... 37 
5.4. Förbränn ingsavgas er ...................................................................................................... ..................... 41 
5.5. Passiv tobaksrökni ng ..................................................................................................... ...................... 42 
6. Slutsatser och disku ssion .................................................................................................. ........................... 45 
6.1. Andra mått på sjukli ghet ................................................................................................. ...................... 45 
6.2. Andra sjukdomar än akut hjärtinfarkt .................................................................................................... 45 
6.3. Förekomst av arbetsrelaterad hjärt-kärl sjukdom i olika närings grenar/yrken ....................................... 46 
6.4. Förändringar av ri skexponering över tid .................................................................................. ............. 48 
7. Bilagor ............................................................................................................................... ............................ 50 
Bilaga 1 Hjärt-kärlsjuk domar - di agnoser ...................................................................................... ................ 50 
Bilaga 2 Tidstrender av hj ärtinfarkt och stro ke ............................................................................... ............... 51 
Bilaga 3. Job strain i ol ika näringsgrenar och yrken och förändring över tid ................................................. 54 
Bilaga 4 Definit
ion av ” job stra in” i vetenskap lig litte ratur ................................................................ ............. 64 
Bilaga 5. Förekomst av or egelbundna ar betsti der ............................................................................... ......... 67 
Bilaga 6 Halter av  kvävedioxid i olika m iljöer ................................................................................ ................ 70 
Bilaga 7 Yrken som utsätts för ”förbränningsavgaser” .......................................................................... ........ 72 
Bilaga 8 Förekomst av passiv tobaksrök, tids trender mm ........................................................................ ..... 73 
Bilaga 9 Prevalens, mortalitet och incidens av kroniskt  obstruktiv lungsj ukdom (KOL) ................................ 76 
8. Refere nser ................................................................................................................. ................................... 77 
  
 5 
 Sammanfattning 
Denna översikt är en fördjupning om arbetsre laterad hjärt-kärlsjukdom som bygger på en 
tidigare kunskapsöversikt om arbetsrelaterade dödsfall i Sverige från 2010 (1). Avsikten är 
att 
 Beskriva den arbetsrelaterade sjukdomsb ördan med andra mått än med dödlighet, 
 belysa eventuella samband mellan arbete och uppkomst av stroke,  
 beskriva i vilken grad risken i dessa sj ukdomar kan hänföras till vissa yrken eller 
näringsgrenar samt  
 bedöma förändringen av arbetsrelate rade hjärt-kärlsjukdomar över tid. 
 
För hjärtinfarkt och stroke finns goda regist er över insjuknande (incidens) och dödlighet 
(mortalitet). Dessa visar att incidensen är me llan 5-10 gånger högre än mortaliteten för män 
och kvinnor i åldersgruppen 25-74 år. De t innebär till exempel att den tidigare 
uppskattningen om 444 arbetsrelaterade dödsfa ll i akut hjärtinfarkt under 2007 motsvarar 
ungefär 2 750 personer insjuknade i arbetsre laterad infarkt samma år. För sjukdomar där 
insjuknandet är mer långdraget och kroniskt, till exempel kronisk ischemisk hjärtsjukdom är 
prevalens ett bättre mått. Det saknas dock da ta för att beräkna prevalensen av kronisk 
ischemisk hjärtsjukdom.  
Samband mellan stroke och arbetsmiljöfaktorer är framför allt studerat för ”stress”. Ett flertal 
studier finner stöd för ett samband, men det finns också studier som inte kan påvisa något samband. Vad som avses med ”stress” varier ar mellan studierna. Ser man till enskilda 
indikatorer på stress, till exempel höga krav e ller job strain så varierar fynden mellan olika 
studier. Andelen av stroke som tillskrivs arbets relaterad stress varierar  också kraftigt mellan 
studierna, från ingen alls till 15 %. Några stud ier har undersökt om skiftarbete innebär ökad 
risk för att drabbas av stroke, men resultaten är motstridiga.  
De arbetsmiljörelaterade faktorer som belyses är  job strain, skiftarbete, motoravgaser, andra 
förbränningsavgaser och passiv tobaksröknin g. Även andra faktorer diskuteras som 
riskfaktorer för hjärtinfarkt, till exempel buller . De ovan nämnda bedömdes ha bäst underlag 
för att anses som orsaksfaktorer. Arbetsmiljöu ndersökningarna är den viktigaste källan för 
att uppskatta förekomsten av arbetsrelaterad job strain, skiftarbete och passiv rökning på 
nationell nivå. Beträffande ”andra förbränningsavg aser” har vi bedömt att det inte går att 
beskriva förekomst i näringsgren eller yrke. Exponering för motoravgaser har analyserats 
utifrån mätningar i olika arbe tsmiljöer och stadsmiljöer. 
 Job strain, det vill säga samtidigt höga krav  i kombination med låg kontroll, är svår att 
bedöma för enskilda näringsgrenar eller yrken utifrån de underlag som finns. Det är också 
osäkert om job strain är specifikt för ett yrke eller näringsgren. De analyser vi gjort indikerar 
dock att utbildningsområdet är en näringsgren där det finns en hög och ökande job strain. 
Arbete på icke regelbunden arbetstid finns in om många näringsgrenar och ökar, framför allt 
är det arbete på kvällar och helger som blir vanligare. Det är ingen större skillnad mellan 
könen, men sådant arbete är vanligast inom  den yngsta åldersgruppen (under 29 år). 
Förekomsten varierar mellan olika näringsgrenar . För kvinnor dominerar arbete inom vård 
och omsorg där nästan hälften av alla kvinno r med sådant arbete finns. Analyserar man 
specifikt nattarbete förekommer det bland män in om tillverkning/processindustri, transport 
och vård och omsorg.  6 
 Högst exponering för motoravgaser förekommer i slutna utrymmen som gruvor, tunnlar och 
garage. Antalet personer som har sådant arbete är dock relativt litet jämfört med personer 
som utsätts för dessa avgaser i trafikmiljöer, t ill exempel olika typer av fordonsförare. Deras 
exponering beror dock i hög grad på halten i trafikmiljön och även exponering under fritiden ger ett betydande bidrag till deras totala exponering för motoravgaser.  
Passiv tobaksrökning har minskat kraftigt ur e tt 30-årigt perspektiv men har varit tämligen 
konstant ur ett kortare perspektiv (5-10 år). Högst förekomst i arbetslivet tycks vara i mer 
tillfälliga miljöer såsom i transport och byggsektorn. 
Både hjärtinfarkt och stroke har minskat kraf tigt under senaste 10-15 åren. Det gäller både 
när man mäter incidens och mortalitet och särs kilt i den äldsta av de åldersgrupper vi 
analyserar (65-74 år). Det är dä rför troligt att antalet arbetsrelaterade dödsfall i hjärt- 
kärlsjukdom kommer att minska eftersom dess a sjukdomar minskar kraftigt i samhället 
generellt sett. Den exponering som förefaller ök a är arbete på icke regelbunden dagtid. Ska 
man ange områden där det sannolikt finns många fall av arbetsrelaterad hjärt- kärlsjukdom 
skulle det vara inom näringsgrenarna vård och omsorg samt utbildning. Vård och omsorg 
omfattar ganska många människor, har hög andel som arbetar skift och en relativt hög job 
strain. En hög och ökande förekomst av job strain finns inom utbildningssektorn.  
 
   7 
 1. Bakgrund  
I vår tidigare kunskapsöversikt om arbets relaterad dödlighet konstaterades att hjärt-
kärlsjukdom svarade för majoriteten av dödsfall (1), se tabell 1. Analysen omfattade hjärt- 
kärlsjukdom i åldrarna 25-74 år, eftersom ku nskapsläget om sambandets styrka i högre 
åldrar ansågs osäkert. Likaså baserades beräkn ingarna endast på död i akut hjärtinfarkt, 
eftersom kunskapen om sambandet med andra hjärt- kärlsjukdomar ansågs mindre säker. 
 
Tabell 1. Beräknat antal arbetsrelaterade dödsfall i cancer, hjärt-kärlsjukdom och luftvägssjukdomar år 
2007 i åldern 25-74 år. Resultat från vår tidigare rapport (1). 
 
Dödsorsak Antal fall 
Cancer 270
Hjärt- kärlsjukdom 444
Lung- och luftvägssjukdom 99
Totalt 813
 
 De orsaksfaktorer till hjärtinfar kt som belystes i den tidigare rapporten var ”job strain” (det 
vill säga höga krav i kombination med låg kontroll i arbetet), arbete på icke dagtid, 
förbränningsavgaser från trafik och andra källor samt passiv tobaksrökning. Hur många 
dödsfall som kunde tillskrivas dessa faktorer be räknades och antalet för varje faktor framgår 
av figur 1.  
 
Figur 1. Beräknat antal arbetsrelaterade dödsfall i akut hjärtinfarkt hos män respektive kvinnor 25-74 
år 2007 från (1). 
 
Det finns naturligtvis andra faktorer i arbe tsmiljön som diskuterats som orsak till ökad 
dödlighet i hjärt-kärlsjukdom. Det finns en relativt omfattande forskning kring buller och 
hjärtinfarkt, men fortfarande finns en inte obetydlig osäkerhet om sambandet (2). Den 
tidigare rapporten (1) tog med faktorer där sa mbanden bedömdes som relativt säkra. Även 
för dessa samband finns fortfar ande viss osäkerhet, till exempel om betydelsen av skiftarbete 
för uppkomst av hjärtinfarkt. Olika forska re kan komma till olika slutsatser om ett 020406080100120kvinnor
män 8 
 orsakssamband även om man bedömer i stort sett samma grundmaterial. Beräkningarna av 
antalet fall baserades på konser vativa uppskattningar av risken , det vill säga fanns det olika 
uppskattningar, så valdes den lägsta. 
Den nu aktuella kunskapsöversikten har tillko mmit på initiativ av Arbetsmiljöverket (AV) 
och avser att belysa: 
 Andra mått på arbetsrelaterad hjär t-kärlsjukdom än antalet dödsfall. 
 Vilken betydelse det skulle få om också andra hjärt-kärlsjukdomar beaktas i analysen. 
Här uttalade Arbetsmiljöverket särskilt intresse för att belysa betydelsen av 
sjuklighet/dödlighet ifall också stroke bl and arbetsrelaterade hjärt-kärlsjukdomar 
inkluderades. 
 I vilken grad kan den arbetsrelaterade hjärt-kärlsjukligheten kopplas till vissa 
näringsgrenar eller yrken. Arbe tsmiljöverket vill också ha be lyst förändringen över tid 
och en prognos över utvecklingen de närmaste 5-10 åren. 
 
Analysen omfattar som tidigare åldrarna 25-74  år. Metoderna som använts redovisas under 
respektive avsnitt. Eftersom den tidigare ra pporten baserades på 2007, har vi även i denna 
rapport gjort analysen utifrån förekomst av hj ärt-kärlsjukdom i Sverige 2007. Antalet döda 
och insjuknade i hjärt-kärlsjukdom visar i dessa  åldrar en sjunkande tendens över tid i 
Sverige vilket belyses ytterligare i några av  de följande avsnitten. Denna rapport avser 
endast de arbetsmiljöfaktorer so m belystes i den förra rapporten. 
    9 
 2. Förekomst av hjärt-kärlsjukdom  
Vår analys belyser i vilken grad faktorer i arbetslivet orsakar eller försämrar hjärt- 
kärlsjukdom.  Enligt den internationella kla ssifikationen ICD kan hjärt- kärlsjukdomar1 
indelas i undergrupper med olika detaljeringsni vå. Nedan har en sådan indelning gjorts. En 
mer detaljerad indelning av gruppen ”andra fo rmer av hjärtsjukdom” finns i bilaga 1. 
 
Tabell 2.1 Undergrupper inom hjärt-kärlsjukdom ar enligt ICD 10 (I00-I99). Antalet fall avser 
dödsfall i åldern 25-74 år. (Källa: Dödsorsaksregistret, Socialstyrelsen.)  
Diagnos Antal fall 
 Kvinnor Män Totalt 
I00-I02 Akut reumatisk feber 0 0 0 
I05-I05 Kroniska reumatiska hjärtsjukdomar 13 16 29 
I10-I15 Hypertonisjukdomar 57 113 170 
I20-I25 Ischemiska hjärtsjukdomar 938 2845 3783 
I26-I28 Sjukdomstillstånd inom lungcirkulationen 56 78 134 
I30-I52 Andra former av hjärtsjukdom 287 614 901 
I60-I69 Sjukdomar i hjärnans kärl 532 755 1287 
I70-I79 Sjukdomar i artärer, arterioler och kapillärer 154 329 483 
I80-I89 Sjukdomar i vener, lymf kärl och lymfkörtlar som ej 
klassificeras annorstädes 13 32 45 
I95-I99 Andra och icke specificerade sjukdomar i cirkulationsorganen 1 3 4 
Samtliga 2 051 4 785 6 836 
 
I den förra analysen belystes akut hjär tinfarkt som ingår i gruppen ”ischemiska 
hjärtsjukdomar”. I tabell 2.2 redovisas den gruppen i detalj. Man ser att två diagnoser 
dominerar totalt, nämligen akut hjärtinfar kt och kronisk ischemisk hjärtsjukdom.  
 
Tabell 2.2 Antal dödsfall i gruppen ”ischemisk hjärtsjukdom” i åldrarna 25-74 år 2007. (Källa: 
Dödsorsaksregistret, Socialstyrelsen.) 
Kvinnor Män Totalt 
I20 Anginösa bröstsmärtor (kärlkramp i 
bröstet) 11 24 35 
I21 Akut hjärtinfarkt 547 1 676 2 223 
I22 Reinfarkt (återinsjuknande i akut hjärtinfarkt) 0 0 0 
I23 Vissa komplikationer t ill akut hjärtinfarkt 0 0 0 
I24 Andra akuta ischemiska hjärtsjukdomar 17 22 39 
I25 Kronisk ischemisk hjärtsjukdom 363 1 123 1 486 
Samtliga 938 2 845 3 783 
 
1 Hjärt-kärlsjukdomar kallas i den svenska översättningen av ICD för ”cirkulationsorg anens sjukdomar”, men vi 
använder i rapporten ”hjärt-kärlsjukdom”  10 
  
Sjukdomar i hjärnans kärl omfattar i huvudsak det som i dagligt tal benämns stroke. I 
diagnostiken uppdelas stroke vanligen i undergrupperna hjärnblödning och ischemisk 
stroke. Dock är officiell diagnostik inte så pr ecis. Ganska många fall klassificeras inte helt 
tydligt i någon av dessa grupper. Subarachnoid alblödning är en särskild form, som brukar 
bero på att en missbildning av ett kärl br ister. Den är betydligt vanligare i yngre 
åldersgrupper än övriga former av ”stroke”.  
Tabell 2.3 Antal dödsfall i gruppen ”stroke” i ål drarna 25-74 år 2007. (Källa: Dödsorsaksregistret, 
Socialstyrelsen.)  
Diagnos Kvinnor Män Totalt 
I60 Subarachnoidalblödning (blödning under spindelvävshinnan) 105 71 176 
I61 Hjärnblödning 160 236 396 
I62 Annan icke traumatisk intrakraniell blödning 9 18 27 
I63 Cerebral infarkt 103 178 281 
I64 Akut cerebrovaskulär sjukdom ej specificerad som blödning eller infarkt 71 104 175 
I65 Ocklusion eller stenos av precerebr ala artärer som ej lett till cerebral 
infarkt 00  0  
I66 Ocklusion eller stenos av cerebrala artärer som ej lett till cerebral infarkt 0 0 0 
I67 Andra cerebrovaskulära sjukdomar 32 43 75 
I68 Förändringar i hjärnans kärl vid sjukdomar som ej klassificeras 
annorstädes 0 0 0 
I69 Sena effekter av cerebrovaskulär sjukdom 52 105 157 
Samtliga 532 755 1 287 
 
2.1 Incidens och mortalitet för akut hjärtinfarkt och stroke 
Incidensen, det vill säga antalet nya fall, är be tydligt högre än antalet dödsfall både för akut 
hjärtinfarkt och stroke, se  figur 2.1 och figur 2.22. Det är en betydande skillnad om man 
beräknar antalet dödsfall eller antalet fall som nyinsjuknat, och det skiljer också för olika åldrar. I den yngsta åldersgru ppen skiljer det ungefär en faktor 10, dvs. det insjuknar 
ungefär 10 gånger så många som avlider i stroke  (11 för kvinnor och 9 för män) respektive 
akut hjärtinfarkt i åldern 25-44 år (12 för kvinnor och 13 för män). I den högsta 
åldersgruppen (65-74) är förhållande cirka 5 gå nger för akut hjärtinfarkt och stroke. För 
åldersgruppen 45-64 är incidensen för akut hjärti nfarkt 7-8 gånger högre än för dödligheten.  
I vår förra rapport beräknade vi att, av alla dö dsfall i akut hjärtinfarkt under år 2007, var 444 
dödsfall i akut hjärtinfarkt arbetsrelaterade. Sk ulle vi göra motsvarande beräkning för antalet 
nyinsjuknade fall av akut hjärtinfarkt skulle de utgöra 2 761 fall, det vill säga cirka sex 
gånger så många (2 761/444=6,2). Att bara beakta antalet dödsfall innebär således en betydande underskattning av sjukdomsbördan på grund av en viss arbetsmiljöfaktor. Bland 
dessa 2 761 fall finns naturligtvis personer so m drabbats olika hårt av sjukdomen, både 
lindrigare fall och dödsfall (se även bilaga 2). 
                                                            
2 Incidensen är alla inträffade fall oavsett om de öv erlever eller ej, det vill säga även dödsfallen ingår i 
”incidensen”. Metoden i infarkt- respektive strokeregistre t gör dock att detta inte helt överensstämmer eftersom 
en person som drabbats av infark t ett år kan avlida året efter.   11 
 Motsvarande resonemang gäller kanske i ännu högre grad för stroke, då 
funktionsnedsättningen dessutom kan drabba de n intellektuella kapaciteten och inskränka 
rörelseförmågan avsevärt. Enligt en sammans tällning från Försäkringskassan avseende 
nybeviljade sjukersättningar under år 2011 (januari-oktober) var ”sena effekter av 
hjärnblödning” sjunde största diag nos och större än ”ryggsjukdomar”.3 
 
Figur 2.1 Nyinsjuknande och död (antal fall) i akut hjärtinfarkt i olika åldrar år 2007.  
(Mörk färg – dödlighet, ljusare färg – insjuknande) 
 
Figur 2.2 Nyinsjuknande och död (antal fall) av stroke i olika åldrar år 2007.  
(
Mörk färg – dödlighet, ljusare färg – insjuknande)  
 
3 Dagens Nyheter 2011-12-11, sid 15 (Annika Carlsson). 
01 0002 0003 0004 0005 0006 000
25‐44 45 ‐64 65 ‐74 25 ‐44 45 ‐64 65 ‐74
kvinnor män
kvinnor män 12 
 Över tid så minskar förekomsten av ischemisk hjärtsjukdom och stroke, se figur 2.3 och 2.4 
som visar förändringen av mortalitet. I bilaga  2 finns en mer detaljerad beskrivning över 
förändringen av incidens och mortalitet i akut hjärtinfarkt och stroke. Både akut hjärtinfarkt 
och stroke minskar påtagligt.  
 
Figur 2.3 Åldersjusterad mortalitet i akut hjärt infarkt och kronisk ischemisk hjärtsjukdom 1997-2010. 
(Källa: Dödsorsaksregistret, Socialstyrelsen.) 
  
Figur 2.4 Åldersjusterad mortalitet i stroke 1997-20 10. (Källa: Dödsorsaksregistret, Socialstyrelsen.) 
 
 020406080100120140
1997 1999 2001 2003 2005 2007 2009I21 Akut hjärtinfarkt  Män
I25 Kronisk ischemisk  hjärtsjukdom  Män
I21 Akut hjärtinfarkt  Kvinnor
I25 Kronisk ischemisk  hjärtsjukdom  Kvinnormortalitet
1997 1999 2001 2003 2005 2007 2009Män
Kvinnormortalit 13 
 Studerar man incidens och mortalitet i olika ål drar, så framgår tydligt att minskningen över 
tid är mest markant för den äldsta åldersgruppen, medan det inte finns någon tydlig 
minskning för den yngsta åldersgru ppen (25-44 år), se bilaga 2.  
    14 
 3. Mått på sjukdomsbörda 
Sjukdomsbördan i en större grupp människor – såsom hela befolkningen, vissa yrkesgrupper 
etc. kan beskrivas på flera sätt. Utgångspun kten är två sjukdomsmått som sedan kan ingå i 
olika jämförelsemått. 
Det ena sättet är att beskriva nuläget och ang e den aktuella förekomsten av en viss sjukdom 
eller besvär. Måttet kallas prevalens och är andelen av en definierad grupp har som 
sjukdom/besvär. 4 
Det andra sättet är att beskriva nyinsjuknandet i en viss sjukdom eller diagnos. Här belyses 
alltså en förändring över tid. Utgångspunkten är en definierad grupp individer, som alla är 
fria från sjukdomen. Gruppen följ s över tid och inträffade sjukdomsfall registreras. Måttet på 
insjuknande kallas incidens.  
För hjärt-kärlsjukdom uttrycks incidensen ofta  som antal fall per 100 000 invånare och år, till 
exempel ”121 fall av förstagångshjärtinfarkt pe r 100 000 kvinnor i åldern 45-64 år under år 
2007”. Att uttrycka incidensen som antal nya sjukdomsfall per 100 000 personer under ett år 
(eller synonymt antal fall/100 000 personår5) gör det möjligt att jämföra resultat över tid eller 
mellan olika grupper. 
Om utfallet är ”död” istället för ”insjuknande” talar man om mortalitet (död i viss sjukdom) 
istället för incidens. Mortalitet  beräknas på samma sätt som incidens och uttrycks analogt 
som antal avlidna i en viss diagnos per 100 000 personer under ett år. 
Då man analyserar sjukdomar där risken at t insjukna samvarierar med åldern (vilket 
vanligen betyder att insjuknanderisken ökar med stigande ålder), är det viktigt att arbeta med ”åldersstandardiserade” incidens- och morta litetstal för att jämförelser över tid och 
mellan befolkningsgrupper ska bli rättvisande. 
För att värdera effekterna av förebyggande arbete är incidens (mortalitet) det mest 
informativa måttet på sjukdomsbörda. Dock bidr ar prevalensen med viktig information om 
befolkningens sjukdomsbörda och då framför allt  för kroniska sjukdomar. Det gäller särskilt 
för sjukdomar som kroniskt obstruktiv lungsj ukdom (KOL), som man inte tillfrisknar från. 
För många personer med KOL förvärras dessuto m sjukdomen kontinuerligt med tiden. För 
att visa hur prevalens kan tolkas har vi i bila ga 9 jämfört mortalitet och prevalens för KOL. 
För att belysa om en viss exponering (till exempel motoravgaser) påverkar risken att 
insjukna i en viss sjukdom (till exempel hjärti nfarkt) kan man jämföra incidensen i en 
exponerad grupp med incidensen i en oexp onerad grupp. Oftast bildas kvoten 
(incidens
exponerad grupp ) / (incidens oexponerad grupp ) = relativ risk6.   
Måttet ”attributable fraction”, AF, ger en uppf attning om hur stor andel av sjukdomsfallen 
(eller dödsfallen) som kan tillskrivas en  viss exponering, till exempel en viss 
arbetsmiljöfaktor. Ett annat sätt att uttrycka  samma sak: AF anger hur många sjukdomsfall 
                                                            
4 Prevalensen brukar förkortas med ”P och beräknas som antalet personer med sjukdomen/totala antalet 
personer. 
5 Uttrycket ”100 000 personår” är dimensionslöst: det kan stå för 100 000 personer följda under 1 år, eller 10 000 
personer följda under 10 år, eller någon a nnan kombination av antal individer och år. 
6 Flera olika förkortningar används för den relativa risken (vanligast RR, OR eller SMR) där 
bokstavskombinationen indikerar tillvägagångssättet (studi edesignen) för att skatta den relativa risken. RR=2 
betyder dubbelt så stor risk att insjukna i exponerade gruppen (RR=1 betyder ingen skillnad i risk att insjukna).  15 
 som skulle kunna förebyggas om exponeringen e liminerades helt.  AF kan beräknas dels 
inom en grupp (till exempel en yrkesgrupp) elle r för hela befolkningen. AF baseras på den 
relativa risken och på en skattning av hur vanlig exponeringen är för 
gruppen/befolkningen.7  
 
3.1 Nationella hälsodataregister – en bra grund för mått på 
sjukdomsbörda 
Det finns flera noggrant hållna nationella register  över rikets befolkning, över vårdtillfällen 
på sjukhus (patientregistret) inklusive di agnosuppgifter, över avlidna med uppgift om 
dödsorsak samt särskilda sjukdomsregister såso m cancerregistret och hjärtinfarktregistret. 
Därför finns det möjligheter att få god tillgång till uppgifter om incidens och mortalitet för 
många sjukdomar/diagnoser. Dels går det att ta  del av nationella och regionala uppgifter via 
”nätet8” i tabellform, dels går det att beställa sa mmanställningar eller sp eciella uppgifter från 
Socialstyrelsens avdelning för statistik och utvärdering. 
För varje vårdtillfälle på sjukhus (slutenvårdst illfälle) registreras bland annat alla diagnoser 
som bidrar till patientens vårdbehov. Info rmationen finns samlad i det så kallade 
patientregistret sedan 19879. Med hjälp av dessa uppgifter kan incidensen för sjukdomar som 
kräver sjukhusvård beräknas. Ett särskilt incidensregister för akut hjärtinfarkt, 
hjärtinfarktregistret, finns sedan mer än 25 år . Det förs numera av Socialstyrelsen och är 
åtkomligt via ”nätet”10. Socialstyrelsen arbetar också med e tt motsvarande register för stroke; 
det är dock inte tillgängligt ännu. Båda regist ren är uppbyggda så att information hämtas 
från både patientregistret och dödsorsaksregi stret och kombineras till insjuknandetillfällen. 
För både akut hjärtinfarkt11 och för stroke12 finns det också uppgifter om 
förstagångsinsjuknande. Definitionen på första gångsinsjuknande är ”akut hjärtinfarkt efter 
sju infarktfria år” respektive ”stroke efter sju år  utan vårdtillfälle för stroke”. Tack vare att 
patientregistret är nationellt är det möjligt att kontrollera för vårdtillfällen på vilket sjukhus 
som helst i landet för att klassificera förstag ångsinsjuknande i akut hjärtinfarkt respektive 
stroke. 
Nedan beskrivs informationen som använts för att ställa samman tabeller och figurer om 
dels insjuknande (incidens), dels dödlighe t (mortalitet) i hjärtinfarkt i ischemisk 
hjärtsjukdom respektive i stroke, som underlag för skattningen av antalet arbetsrelaterade 
fall i respektive sjukdom/diagnosgrupp. 
Vi har använt data från hjärtinfar ktregistret för att beskriva insjuknande och mortalitet i akut 
hjärtinfarkt, data från patientr egistret och dödsorsaksregistret för att beskriva insjuknande 
och mortalitet i de övriga hjärt-diagnoserna sa mt data från strokeregistret för att beskriva 
insjuknade och mortalitet i stroke. Vi har också gjort egna beräkningar utifrån 
kombinationen av uppgifter i dessa sjukdo msregister och befolkningsuppgifter från 
                                                            
7 En mer utförlig beskrivning av hur AF be räknas finns i vår tidigare rapport ((1), 
sid 7-8).  
8 www.socialstyrelsen.se , välj ”statistik”, följ länkar på de nna webb-sida för att finna sjukdoms- och 
mortalitetsuppgifter som kan tas ut för olika geografiska områden, fördelat på kön oc h över längre tidsserier. 
Såväl antalsuppgifter som åldersstandardiser ade incidens- och mort alitetstal finns;  
www.scb.se  har befolkningsuppgifter i tabeller, både äldre uppgifter och aktuella. 
9 uppgift från Socialstyrelsens hemsida www.socialstyrelsen.se ; slutenvårdsstatistik. 
10 www.socialstyrelsen.se , välj ”statistik”, därefter ”datab aser” samt länk ”hjärtinfarkter”. 
11 icd-kod I21, I22 (enligt icd10) eller 410 (enligt icd9). 
12 icd-kod I61, I63, I64 (enligt icd10) eller 431, 434, 436 (enligt icd9).  16 
 Statistiska centralbyrån. Valen av de o lika datakällorna motiveras tillsammans med 
beskrivningen av dem. 
Akut hjärtinfarkt – Hjärtinfarktregistret  
Hjärtinfarktregistret ger information om antalet  personer som insjuknat i hjärtinfarkt under 
ett visst år, oavsett utgång (överlevt infarkten eller avlidit på grund av den). Dessutom finns 
uppgift om antal personer som insjuknat i sin första hjärtinfarkt. Vi har valt att använda 
måttet ”förstagångsinsjuknande” ur  hjärtinfarktregistret. Antal förstagångsinsjuknande är ett 
skattat värde som åstadkoms genom att man defi nierar av ”nya” fall av akut hjärtinfarkt, 
som inte haft något slutenvårdstillfälle med de nna diagnos under de närmast föregående sju 
åren som förstagångsinsjuknande. Med den defi nitionen bedömer Socialstyrelsen att ca 9 
procent av förstagångsfallen är återinsjuknanden (reinfarkter). 
I hjärtinfarktregistret används följande definiti on av förstagångsfall av akut hjärtinfarkt: 
”Incidenta fall med akut hjärtinfarkt som huvud-  eller bidiagnos vid ett slutenvårdstillfälle 
eller diagnosen akut hjärtinfarkt som under liggande eller multipel dödsorsak. Med akut 
hjärtinfarkt avses här diagnosk oderna 410 (enligt Icd9), I21 eller I22 (enligt Icd10).”   
Dödsorsaksregistret ger information om antal et ”… personer som avlidit med diagnosen 
akut hjärtinfarkt som underliggande eller mult ipel dödsorsak. Med akut hjärtinfarkt avses 
här diagnoskoderna 410 (enligt Icd9), I21 elle r I22 (enligt Icd10).” I vår första rapport 
använde vi bara information från dödsorsaksregi stret (3) men då går det alltså inte att 
särskilja förstagångs- insjuknande från återinsjuknande. 
Kronisk ischemisk hjärtsjukdom – patientregistret och dödsorsaksregistret  
Det är alltså bara för diagnosen akut hjärtinf arkt som det finns särskilda registeruppgifter 
om förstagångsinsjuknande. För övriga hjärt- diagnoser gäller kombination av uppgifter i 
patientregistret och dödsorsaksregistret. Pati entregistret ger data om antal personer som 
slutenvårdats med en viss diagnos som huvuddiag nos under året (varje individ räknas bara 
en gång per år med en och samma diagnos).13 Dödsorsaksregistret ger uppgift om antal 
personer som avlidit med en viss diagnos som underliggande dödsorsak. 
Sjukdomstillståndet kronisk ischemisk hjärtsjukdom  är inte helt skiljt från diagnosen akut 
hjärtinfarkt; i vissa fall kan det vara en följd av tidigare hjärtinfarkt, och en person med 
kronisk ischemisk hjärtsjukdom kan få en infarkt.  I vår tidigare rapport beräknade vi antalet 
dödsfall i kronisk ischemisk hjärtsjukdom om AF skulle vara densamma som för akut 
hjärtinfarkt.14 
”Strokeregistret”  
Socialstyrelsen håller på att färdigställa ett register över förstagångsinsjuknande i stroke, 
uppbyggt efter samma principer som hjärti nfarktregistret. Kvalitetskontroll av 
registeruppgifterna pågår för närvarande in för publicering på motsvarande sätt som 
hjärtinfarktregistret. Enligt uppgift från Soci alstyrelsen visar kontrollresultaten på god 
                                                            
13 ”Antal vårdade patienter med förd elning på kön, ålder, hemortslän  och huvuddiagnos enligt sjukdoms-
klassifikationen (ICD-10). … Vid beräkning av antal pati enter har varje unikt personnummer räknats endast en 
gång per år, diagnosgrupp och per geog rafiskt område.” från Socialstyrelsens hemsida, Statistik över diagnoser i 
sluten vård från patien tregistret 1998 och framåt. 
14 Om vi känner till antalet arbetsrelaterade dödsfall i kr onisk ischemisk hjärtsjukdom och i akut hjärtinfarkt kan 
de adderas för att ge totala antalet arbetsrelaterade dödsfall i dessa diagnoser. På grund av överlappning kan 
däremot inte insjuknade i akut hjärtinfarkt adde ras med till exempel prevalensen i kronisk ischemisk 
hjärtsjukdom.  17 
 registerkvalitet. Vi har fått ta del av de ssa data och använt dem som underlag i denna 
rapport. Socialstyrelsen framhåller dock att materialet ännu inte är deras officiella 
strokestatistik utan får betraktas som en sammanställning av diagnoser för stroke i 
patientregistret och dödsorsaksregistret.15 Med den reservationen i minnet kommer vi ändå 
att använda beteckningen ”strokeregistret” för dessa uppgifter, för att underlätta läsandet 
och se likheterna med hjärtinfarktregistret. 
I materialet representeras utfallet ”stroke” av  tre diagnoser: hjärnblödning (I61), cerebral 
infarkt (I63) och akut cerebrovaskulär sjukdom,  ej specificerad som blödning eller infarkt 
(I64)16. Andelen fall i den sista diagnosen (I64) utgör ca 7 % av ”stroke” år 2007 i detta 
material (7,5 % bland kvinnor, 6,9 % bland m än).  Informationen i ”strokeregistret” svarar 
alltså väl mot de diagnoser för vilka de t finns resultat från arbetsmiljöstudier. 
 
3.2 Sjukdomsbörda mätt med DALYs 
För att värdera betydelsen av möjliga förebyggande åtgärder och göra hälsokonsekvensanalyser används ibland måttet  ”funktionsjusterade levnadsår” (DALYs, 
Disability Adjusted Life Years). DALYs är tillä mpbart på befolkningsnivå och gör det möjligt 
att jämföra ”bördan” av olika sjukdomar. Såvä l nationella som internationella projekt har 
genomförts för att skatta och jämföra sjukdomsb örda inom Sverige – se till exempel (4) (3) –
och mellan länder och regioner. Se till exempel (5) .
  
DALYs beräknas per diagnos eller sjukdomst illstånd genom att summe ra måtten ”antalet 
förlorade levnadsår” och ”antalet levnadsår me d funktionsnedsättning” för en större grupp 
människor (befolkning, del av befolkning etc. ). För att skatta antal DALYs för ett visst 
ohälsotillstånd behövs information om inci dens, mortalitet och förväntad återstående 
livslängd i olika åldersgrupper och (i regel) för kvinnor och män separat. Dessutom behövs 
mått på den funktionsnedsättning som sjukdomen ger hos dem som insjuknat samt uppgift om förväntad tid till tillfrisknande eller död. Slutligen behöver man bestämma ett så kallat 
diskonteringsvärde, det vill säga hur mycket st örre hälsoförlust man anser att ett ohälsoår 
”idag” innebär, jämfört med hälsoförlusten un der ett ohälsoår ”någon gång i framtiden”.  
Tre procent är ett van ligt diskonteringsvärde. 
För svenska förhållanden finns uppgifter om incidens och mortalitet i Socialstyrelsens 
hälsodataregister. Data på ”förväntad åter stående livslängd” kan hämtas från Statistiska 
centralbyråns hemsida
17. Däremot är det betydligt svårar e att finna relevanta uppgifter om 
”graden av funktionsnedsättning”. Proc eduren för att ”bestämma” graden av 
funktionsnedsättning för ett visst tillstånd är omständlig, oavsett vilken av de alternativa 
metoderna som tillämpas. Se (6) (7).  
WHO har utvecklat ett verktyg för att beräkna sjukdomsbörda på nationell, regional eller 
lokal nivå. Programmet kallas National Burden  of Disease toolkit och kan laddas ner från 
WHO:s hemsida18.  
I samråd med uppdragsgivaren har vi avstå tt från att skatta DALYs för arbetsrelaterad 
hjärtkärlsjukdom på grund av bristen på tillf örlitliga uppgifter om graden av funktions-
                                                            
15 Max Köster, personlig kommunikation december 2012 
16 diagnoskoder enligt ICD10 inom parentes 
17 www.scb.se , databastabell ”återstående livslängd efter kön och ålder” som finns un der befolkningsstatistik 
18 se http://www.who.int/healthinfo/global_bur den_disease/tools_software/en/index.html    18 
 nedsättning för de aktuella diagnoserna (s troke, hjärtinfarkt och kronisk ischemisk 
hjärtsjukdom). 
 
   19 
 4. Arbetsmiljöfaktorer som orsak till stroke 
En ökad risk för stroke på grund av faktorer i arbetsmiljön har diskuterats i litteraturen. Vi 
har via databaser (Medline/Pubmed) sökt arbeten som rör detta samband (söktermer ”stroke” and ”work”, or”occupation”or ”job”). Bl and de listade artiklarna har vi läst arbeten 
som vi uppfattat som relevanta utifrån titel oc h/eller abstrakt. Vi har sedan via relevanta 
artiklars litteraturlistor sökt ytterligare refere nser och på faktorer i arbetsmiljön som kommit 
upp (till exempel ”stroke” och ”stress”). Vå r sökning uppfyller inte helt kriterier för 
systematisk översikt (vi redovisar till exempel inte alla fynd och gör inte en detaljerad 
beskrivning av varje relevant arbete). Vi be dömer den dock tillräcklig för att identifiera 
faktorer i arbetsmiljön som diskuterats som or sak till stroke och vilken storleksordning på 
risk som redovisas. Vi har sedan tabellerat arbe tsmiljöfaktorer som kan vara aktuella, (tabell 
4.1) och sedan försökt bedöma AF (attributable  fraction= andel av fallen som kan tillskrivas 
arbetsmiljöfaktorn). Varje faktor be skrivs i ett separat avsnitt nedan. 
Stroke och cerebrovaskulär sjukdom används of ta synonymt i Sverige. Dessa sjukdomar 
brukar i sin tur uppdelas i ischemiska tillstånd  (bristande blodtillförsel till exempel beroende 
på arteroskleros eller en emboli/propp) och bl ödningar som i sin tur indelas i blödningar 
inne i hjärnan och sådana som sker mellan hj ärnans hinnor. De sistnämnda kan indelas i 
Subarachnoidalblödning och su bduralhematom. Subduralhemato m räknas i allmänhet inte 
till gruppen ”stroke” och uppkommer nästa ut eslutande på grund av trauma. Det finns 
ytterligare sjukdomar som kan drabba hjärnans blodkärl som inte avhandlas här, till exempel 
arteriter. Denna översikt redovisar kunskap krin g ischemiska tillstånd och blödningar inne i 
hjärnan.  
Faktorer som är väl etablerade orsaker till stro ke är högt blodtryck, rökning, rubbning av 
blodfetter (till exempel höga nivåer av kolester ol), diabetes, vissa rubbningar av hjärtrytmen 
till exempel förmaksflimmer och förträngningar  av blodkärl som leder till hjärnan (till 
exempel karotisstenos) (8). Det är oklart om subarachnoidalblödningar kan ha samband med 
faktorer i arbetsmiljön.  
Antalet studier kring skiftarbete/oregelbunden arbetstid och stroke är ganska få. Däremot 
finns ett betydligt större antal studier kring ”str ess” och stroke. I en del studier skiljer man ut 
stress i arbetslivet, i andra beskriver man sambanden med stress utan att göra åtskillnad på vad som är orsak till stress. Definitionen på  stress varierar också mellan studierna, från 
någon enstaka fråga (till exempel “Have you ex perienced permanent stress (defined as a 
feeling of tension, irritability, or anguish) duri ng the last year?” [9]) till flera frågor baserade 
på någon modell över stress (till exempel krav -kontrollmodellen). Det finns också studier 
kring socioekonomisk grupp och stroke. Dessa studier har i allmänhet tesen att stroke är 
vanligare i lägre socioekonomiska grupper och fler talet visar att så är fallet. Orsaken till att 
personer i lägre socioekonomiska grupper har en högre risk kan bero på att etablerade 
riskfaktorer (till exempel rökning och hypertoni)  är vanligare i dessa grupper (en förklaring 
som man tycks vara förhållandevis överens om i litteraturen), men också på att personer i 
lägre socioekonomiska grupper är mer utsatta för riskfaktorer i arbetet, till exempel ”stress” 
(olika uppfattningar/resultat framkommer i litteraturen [10, 11]). Nedan ges en kortfattad beskrivning av studier som vi uppfattat som re levanta och vi uppdelar dem på studier om 
”stress” respektive ”skiftarbete”      20 
 Tabell 4.1 Studier kring stress respektive skiftarbete  och stroke. (Siffrorna inom parentes hänvisar till 
referenslistan sidan 77.) 
 
Faktor som  
studerats Studier som 
funnit ökad risk 
för stroke Studier som inte 
för stroke 
Skiftarbete (12, 13) (14, 15) 
”Stress” (11, 16-20) (10) 
Lågt socialt stöd (17)  
Job strain (16)  
Höga krav (11, 13)  
Låg kontroll (13, 21, 22)  
 
4.1 Stroke och stress 
 
Stress är ett begrepp som används på många sätt också inom forskningen. 
Det kan avse svar på frågan ”upplev er du stress?”. Det kan vara frågor 
om höga krav, låg kontroll, bristande uppskattning eller en kombination av dessa liksom situationer där utomståe nde har värderat förekomsten av 
stress utifrån arbetsuppgifter med mera. Med job strain avses låg kontroll i kombination med höga krav (se avsnitt 5.1) 
 
En av de större studierna kring uppkomst av st roke på senare år är ”interstroke” (23). Där 
mättes psykosocial stress via ett frågeformulär (frågan beskrivs som “a combined measure of 
general stress at home and in the workplace (permanent or several periods of stress vs no or 
some periods of stress in the past year”) och man fann att AF
19 var 4,6 % (99 % CI 2,1–9,6 %). 
Studien är en fall-kontrollstudie omfattande 3 000 fall och lika många kontroller från 22 
länder (Argentina, Australien, Brasilien, Canada, Chile, China, Colombia, Kroatien, 
Danmark, Ecuador, Tyskland, Indien, Iran,  Malaysia, Moçambique, Nigeria, Peru, 
Filippinerna, Polen, Sydafrika, Sudan, Uganda). Man utredde inte riskerna specifikt för arbete, så uppskattningen av AF gäller stress bå de i arbete och i annan miljö (hem/fritid).  
I en finsk studie av kvinnor (ålder 18-65 år) fann  man att höga krav i arbetet var en riskfaktor 
för stroke (AF= 14,9 %), medan brist på kontroll inte visade något tydligt samband med stroke (11). De med låga krav och hög kontroll hade lägst risk, medan de med job strain
20, 
låga krav och låg kontroll liksom de med höga krav och hög kontroll hade ökad risk. 
En japansk studie följde upp drygt 6 500 person er som svarat på ett frågeformulär (16, 24). 
Totalt inträffade 147 fall av stroke (91 bland männen och 56 bland kvinnorna). För män fanns 
ett statistiskt signifikant samband med job strain (RR=2,85, 95 % CI 1,2-6,4) jämfört med de 
som hade ”low strain”. Riskens storlek bland de med aktivt och passivt arbete var 2,1 respektive 2,3, men den var inte statistiskt si gnifikant (p>0,05). Man diskuterar också ökad 
risk särskild bland män i ”non-manager” arbe ten, medan det hos kvinnor fanns en tendens 
till det motsatta (ökad risk i manager yrke n). Studien har förhållandevis låg power. 
                                                            
19 AF, (attributabe fraction) den andel av sjukligheten som skulle kunna förebyggas om faktorn eliminerades 
20 Begreppet job strain och komponenterna krav och kontroll beskrivs närmare i avsnitt 5.1.  21 
 En svensk studie följde upp kvinnor som besvar at ett frågeformulär där frågor om ”stress” 
förekom (10). Totalt inträffade 200 fall av stroke. Man fann inget samband mellan stroke och 
krav (RR=0,9), kontroll (RR=1,0) eller job strain (RR=1,2, 95 % CI 0,8-1,9) i arbetet. 
En svensk studie omfattande drygt 7 700 mä n och kvinnor som fyllt i ett frågeformulär 
undersökte förekomsten av stroke (totalt 136 fall) (17). För kvinnor såg man ett samband mellan stroke och lågt socialt stöd i arbetet (RR=1,8, 95 % CI 1,05-3,10). Det fanns ingen motsvarande riskökning bland män och heller inget samband med job strain för män eller kvinnor. 
En svensk studie baserad på folk- och bostad sräkningen 1990 klassificerade graden av 
kontroll i arbetet baserat på yrkestiteln och studerade sedan förekomsten av död i stroke 
mellan 1990 och 1995 (21). Det fanns ett samband mellan låg kontroll och stroke bland kvinnor (RR=1,5, 95 % CI 1,16-2,09), men inte bland män (RR=0,91, 95 % CI 0,73-1,14). Samme författare studerade också incidens av stroke mellan 1991-2003 i samma grupp och 
fann då en ökad risk bland dem med låg kont roll och ungefär samma risk bland kvinnor och 
män (RR= 1,21, 95 % CI 1,14-1,29 respektive 1,15 1,11-1,19) (22). 
En svensk fall-kontroll-studie av stroke (65 fall) studerade psykosociala arbetsmiljöfaktorer 
med job content questionnaire (18). Man fann ett samband med organisationsförändring men 
inte med job strain. Studien är dock liten och har därmed låg power. 
En dansk studie av chaufförer (buss, taxi och tunga fordon) fann en ökad risk för stroke 
(RR=1,32, 95 % CI 1,21-1,41) jämfört med geno msnittet för yrkesaktiva personer i Danmark 
(20). Risken var något högre för ischemisk stroke och högre för chaufförer inom Storköpenhamn jämfört med övriga Danmark. Författarna menar att förklaringen till 
ökningen kan sökas i ökad psykosocial stress,  långa arbetstider, övervikt och rökning 
(studien har inte kunnat ta hänsyn till eventuella skillnader i rökvanor). 
En finsk studie baserad på folk- och bostadsr äkningen 1975/80 klassificerade exponeringen 
hos män beroende på yrke (13). Man fann ett signifikant samband mellan låg kontroll och 
stroke (RR=1,19, 95 % CI 1,05–1,36; AF 3,0 %). Den relativa risken för stroke hos dem med hög arbetsbelastning var 1,13 (95 % CI 0,84–1,53; AF=1%). I studien studerades också sambandet med vissa kemiska exponeringar  (arsenik, kadmium, bly, organiska 
lösningsmedel och dieselavgaser) utan att nå gra statistiskt säkerställda ökningar kunde 
påvisas (p>0,05). 
En svensk studie där 7 457 män svarat på en fr åga om upplevd stress (ej specificerad om det 
avsåg arbete eller ej) följdes och man fann ett samband mellan upplevd stress och stroke 
(RR=1,25, 95 % CI 1,03–1,51) (19). 
En svensk fall-kontroll-studie där 600 fall av stroke och lika många i en kontrollgrupp 
tillfrågades om de upplevt psykologisk stress un der senaste året (ospecificerat om det avsåg 
arbete eller ej) (25). Det fanns ett samband mellan upplevd psykologisk stress och stroke 
(OR=3,49, 95 % CI 2,06-5,93). Det motsvarar AF på 15 % ([126/600]*[3,49-1]/3,49) 
En svensk studie följde 13 609 personer som sv arat på ett frågeformulär där det fanns frågor 
om stress (ej specificerad om det avsåg arbete eller ej) under senaste året eller senaste fem 
åren (9). Man fann samband mellan hög stress och stroke (RR totalt 1,29, 95 % CI 1,04–1,60; män RR=1,25, 95 % CI 0,97–1,58, kvinnor RR=1,48, 95 % CI 0,83-2,65).  22 
 En översiktsartikel diskuter ar exponeringar i nära anslutning till ischemisk stroke som 
möjliga utlösande faktorer däribland stress (26) . Man fann bara en studie och den indikerade 
att stress (ej specificerad om det avsåg arbete eller ej) skulle kunna vara en utlösande faktor 
till stroke. Slutsatsen var att kuns kapen var otillräcklig för att säkert uttala sig om stress är en 
”trigger” för stroke.   
4.2 Stroke och skiftarbete 
En svensk fall-kontroll-studie fann inget sa mband mellan att arbeta skift och ischemisk 
stroke (män OR=1,2, 95 % CI 0,6-2,3; kvinnor OR=1,0, 95 % CI 0,6-1,8) (14). 
En amerikansk studie av sjuksköterskor fann ett samband mellan ischemisk stroke och 
roterande nattskift (12).  Risken ökade med ökat antal år med nattskift (RR ökade med 4 % 
per 5 års nattskiftsarbete).  För gruppen som jo bbat minst 30 år med nattskift var relativa 
risken 1,3 (95 % CI 1,0-1,7) när alla fall av ischemisk stroke inkluderades, medan risken sjönk till 1,11 (95 % CI 0,78-1,57) om endast de med fastställd ischemisk st roke ingick i analysen. 
En svensk studie jämförde risken för ischemis k stroke hos manliga skift- och dagtidsarbetare 
inom pappers- och pappersmasseindustri (15) . Stroke var vanligare hos skiftarbetare 
(RR=1,56, 95 % CI 0,98-2,51). 
En finsk studie baserad på folk- och bostadsräkningen fann en ökad risk för stroke hos dem 
som arbetade två-skift kväll (RR=1,19, 95 % CI 1,01-1,39) eller treskift (RR=1,06, 95 % CI 0,86-1,31) jämfört med dem som arbetade regelbunden dagtid (13). Beräknad AF på dessa risktal 
blev 10,5 % (två- och treskift kombinerat).  
4.3 Stroke och övriga arbetsmiljöfaktorer 
Det finns också studier som funnit samband me llan stroke och exponering för kolsvavla 
(koldisulfid) (27, 28). Kolsvavla förekommer som råvara industriellt huvudsakligen vid 
tillverkning av viskos (Rayon©). Såvitt vi vet är exponering för kolsvavla mycket ovanlig i 
dagens svenska arbetsliv, varför vi inte närmare  har utrett storleken på en eventuell överrisk. 
En finsk studie (beskriven ovan) studerad e förutom stressrelaterade faktorer också 
exponering för arsenik, kadmium, bly, org aniska lösningsmedel och dieselavgaser utan att 
några statistiskt säkerställda ökningar kunde påvisas (p>0,05) (13). Studien är stor och 
baseras på data från allmänbefolkningen, vilket gör att man både får ganska hög precision på 
sina riskestimat och kan räkna ut AF21. För samtliga ovanstående exponeringar var relativa 
risken över 1,0 (punktestimatet varierad e mellan 1,04–1,24 och övre gränsen för 
konfidensintervallen låg mellan 1,24-1,55). AF (p unktestimat) baserat på relativa risken 
varierade från 0,1-2,3 (högst estimat för diesel avgaser, de övriga varierade mellan 0,1-0,9) 
En svensk studie av byggnadsarbetare studerade om exponering för damm, asfaltrök, 
trädamm, irriterande gaser, dieselavgaser eller metallrök (bland annat svetsrök) hade 
samband med stroke utan att finna några statistiskt säkerställda samband (p>0,05) (29). Studien är relativt stor och har därmed hög po wer. De 95-% konfidensintervallen för relativa 
riskerna låg, utom i ett fall, mellan 0,9-1,2 (asfaltrök RR=1,18, 95 % CI 0,86-1,58). 
                                                            
21 AF (=attributable fraction, den andel av sjukdomsfa llen som skulle undvikits om inte faktorn förekommit)  23 
 Dessa studier talar emot att de studerade kemiska exponeringarna skulle vara en 
betydelsefull faktor för uppkomst av arbetsre laterad stroke. Man måste dock vara försiktig 
med att helt utesluta ett samband, eftersom lå g precision i exponeringen mest sannolikt leder 
till en underskattning av risken. Den svenska studien gjorde en jämförelse inom gruppen 
byggnadsarbetare, varför även ”kontr ollgruppen” hade en viss yrkesmässig 
bakgrundsexponering för vissa exponeri ngar vilket kan underskatta risken. 
 
4.4 Diskussion 
Det finns således ett flertal studier som indikera r att stress i vid bemärkelse skulle vara en 
riskfaktor för stroke. Bilden är dock inte  entydig och metoderna som man använt för att 
”karakterisera” stress va rierar mellan studierna. Vissa st udier gör skillnad på ”stress” i 
arbetslivet och annan stress, medan andra studier inte studerar arbetslivets stress separat. 
Om man har strikta krav på vad som ska kla ssificeras som en etablerad riskfaktor torde 
knappast ”stress” kategoriseras som en riskfakt or. Det finns dock en övervikt av studier som 
visar på ett samband. Studier som inte visar på något samband har ibland ganska låg power (vilket också en del studier som visar på samb and har). Om man skulle försöka skatta en 
eventuell risks storlek så blir den beroende på vilken studie man väljer. Den enda studie som 
beräknat andel av fall i befolkningen som tills krivs arbetsrelaterad ”stress” är studien av 
Kivimäki et al där 14,9 % av fallen bland kvi nnor i åldern 18-65 år tillskrevs höga krav i 
arbetet. Flera studier finner relativa risker i storleksordningen 1,2–1,5. Toivanen fann att låg 
kontroll var en riskfaktor, och baserat på den studien så skulle 2 % bland kvinnor och 1 % 
bland män kunna tillskrivas låg kontroll (kvi nnor 32,3 % exponerade och RR=1,07; män  
18,5 % respektive RR=1,08; se bil 5). 
Kunskapen om sambandet mellan skiftarbete och st roke är undersökt endast i få och delvis 
motsägande studier. Kunskapsläget är därför osäk ert. En studie visar en relativ risk på 1,5 
för ischemisk stroke på grund av nattarbete (15). Andelen av befolkningen som jobbar natt 
varierar beroende på hur det mäts, men om ma n uppskattar att 10 % av befolkningen arbetat 
natt under några år av sitt yrkesliv kommer cirka 5 % att kunna tillskrivas sådan risk  
(AF= 5 %).  
Om 15 % av alla fall av stroke skulle bero på  arbetet skulle det motsvara drygt 50 dödsfall 
per år bland kvinnor i åldern 25-74 år. Motsvarande antal för män är 79 fall per år. Om 1 % beror på arbetet blir motsvarande antal 3 fall för kvinnor och cirka 5 fall för män. Antalet 
insjuknade blir 554 fall för 15 % bland kvinnor och 907 fall bland män. För 1 % blir det 37 
respektive 60 fall.  
 
Tabell 4.2  antal dödsfall i arbetsrelaterad stroke (ICD 10: I61, 163 ochI64) beräknat på en AF på 1 % 
och 15 % och dödligheten 2007. 
 
 Totalt antal dödsfall 
2007  Beräknat på AF = 1 %  Beräknat på AF = 15 % 
 25–44 
år 45–64 
år 65–74 
år  25–44 
år 45–64 
år 65–74 
år  25–44 
år 45–64 
år 65–74 
år 
Kvinnor 7 93 234  0.1 0,9 2,3  1,1 14,0 35,1 
Män 21 173 324  0,2 1,7 3,2  3,2 26,0 48,6 
Samtliga 28 266 558  0,3 2,6 5,5  4,3 40,0 83,7 
 
25–74 år   
852     
8,4     
128,0  
  24 
  
Tabell 4.3 Antal nya fall (incidens) i arbetsrelaterad  stroke (ICD 10: I61, 163 ochI64) beräknat på en 
AF på 1 % och 15 % och dödligheten 2007. 
 
 Totalt antal nya fall 2007  Beräknat på AF = 1 %  Beräknat på AF = 15 % 
 25-44 
år 45-64 
år 65-74 
år  25-44 
år 45-64 
år 65-74 
år  25-44 
år 45-64 
år 65-74 
år 
Kvinnor 200 1 444 2 050  2,0 14,4 20,5  30,0 216,6 307,5 
Män 277 2 735 3 031  2,8 27,4 30,3  41,6 410,3 454,7 
Samtliga 477 4 179 5 081  4,8 41,8 50,8  71,6 626,9 762,2 
 
25-74 år   
9737     
97,4     
1461  
 
   25 
 5. Hjärtinfarkt och förekomst av riskfaktorer i 
olika näringsgrenar  
Här belyses de faktorer som framkom ur den ti digare rapporten som betydelsefulla när det 
gäller arbetsmiljöns påverkan på risken för akut hjärtinfarkt. De är job strain, skiftarbete, 
motoravgaser, andra förbränningsavgaser och pa ssiv tobaksrökning. Utifrån dessa data görs 
också en bedömning av hur de arbetsrelaterade dödsfallen i akut hjärtinfarkt fördelas mellan 
olika branscher.  
5.1 Job strain 
En av dem som tidigt lanserade begreppen krav  respektive kontroll i arbetssituationen som 
betydelsefulla faktorer för hälsan var den am erikanske sociologen Robert Karasek. Hans 
hypotes var att höga (psykiska) krav samtidigt med lågt inflytande (liten kontroll) över sin 
arbetssituation innebär en ökad risk för sju kdom/besvär. Det var grunden för den så kallade 
krav-kontroll-modellen, som testats empi riskt i många undersökningar. Det finns 
vetenskapliga belägg för att exponering för job strain (dvs. kombinationen av höga psykiska 
krav och lågt inflytande) ökar risken för hj ärtinfarkt och att det är en riskfaktor för 
belastningsbesvär (värk i nacke/axlar/skuldro r, rygg). Mycket av underlaget för dessa 
slutsatser kommer från svenska undersökningar , där professor Töres Theorell, Karolinska 
institutet, varit föregångare. 
För kombinationen krav och kontroll i arbetet fi nns fyra ”nivåer”: låga krav och hög kontroll 
(avspänt), höga krav och hög kontroll (aktivt), låga krav och låg kontroll (passivt) samt höga 
krav och låg kontroll (job strain eller anspänt). 
Psykiska krav och kontroll i arbetet mäts med frågeformulär. Det finns idag inget 
standardiserat frågeformulär som alla anv änder, utan olika varianter av formulär 
förekommer liksom olika sätt att beräkna och kla ssificera vad som till exempel är job strain. 
De flesta bedömningar bygger på någon form av intern gradering, till exempel är olika 
former av percentilberäkningar v anliga. Nedan ges några exempel: 
Ett ganska ofta använt formulär har sammanlag t elva frågor om krav/kontroll; fem som 
speglar kravdimensionen och sex som speglar dimensionen inflytande eller beslutsutrymme. 
Svaren på frågorna summeras till en kravpoäng och en kontrollpoäng för varje person i 
undersökningen. (Högsta möjliga kravpoäng=20, lägsta kravpoäng=5; högsta kontrollpoäng=24, lägsta kontrollpoäng=6.). ”Brytpunkten” för vad som är höga krav respektive låg kontroll bestäms utifrån percen tiler på basis av den undersökta gruppens 
svar. För krav-poängen bestäms till exempe l 75:e percentilen (= det värde som ”drar 
gränsen” för de 75 % lägsta kravpoängvärdena), för kontroll-poängen bestäms 25:e percentilen (= det värde som ”drar gränsen” för de 25 % lägsta kontrollpoängvärdena). Den som samtidigt har både höga krav och låg ko ntroll anses vara exponerad för job strain. 
Metoden att beräkna brytpunkt innebär att den blir beroende av vilken grupp som 
undersökts. I en studie i Norrland (2003) till exempel användes de 11 frågor som framgår av 
fig. 5.1. De personer, vars kravpoäng var högre än 75:e percentilen samtidigt som deras 
kontrollpoäng var lägre än 25:e percentilen, ka tegoriserades som exponerade för job strain.
22 
                                                            
22 (Värdet på 75:e percentilen för kravpoängen blev 14,174.  Värdet på 25:e percentilen för kontrollpoängen blev 
15,934. Det betyder att alla personer i undersökningen som har en kravpoän g större än 14,174 och samtidigt en 
kontrollpoäng som är lägre än 15,934 (definitionsmässigt) är utsatta för job strain.)   I den s v
hjärtinf a
”kravp o
över 75 :
att defi n
kontrol l
Ytterli g
kvoten,  
kvot ba s
 
Figur 5.
 
En klas s
studier 
1977 oc h
och gör 
venska stu d
arkt basera d
oäng” från 5
:e percentil e
niera job st r
lpoän g klas
are anal ys a
 dvs. att en  
serad på lä g
1 Exem pel p
sificerin g av
utgår från e
h 1979 (32).
 ingen defi n
die som vår f
des på, an v
5 frågor oc h
en (kvot > 0
rain (den s. k
ssas som h a
av data i sa m
 kvot som b
gre kravpo ä
å frågor so m
v krav och k
en svensk s
 Den b ygge
nition av job
förra upps k
ändes en d e
h ”kontroll p
0,765) defin i
k. kvotmet o
 job strain o
mma studi e
baseras på h
äng (31). 
m använts för
kontroll i o l
tudie baser
er på två fr å
b strain. 
26 kattnin g av 
efinition d ä
poäng” frå n
nierades so m
oden) inne b
om person e
e har dock v
höga kravp o
r att bedöma  f
lika yrken s
rad på ULF 
ågor om kr a
 sambande t
är man bild a
n 6 frå gor. D
m exponera d
bär att en p e
en samtidi gt
visat att de t
oäng inneb ä
 förekomst a v
som ibland a
(undersök n
av och tolv f
t job strain o
ade en kvo t
De som had e
de för job st
erson med m
t har måttli g
t finns en s a
är en hö gre 
v bl a job str a
använts i i n
ning av lev n
frågor om k
och akut 
t mellan 
e ett kvotv ä
train (30). D
mycket lå ga
gt höga kra
amverkan u
 risk än sa m
ain, se text. 
nternatione l
nadsvanor)  
kontroll/in f
ärde 
Detta sätt 
a 
avpoän g. 
utöver 
mma 
 
lla 
 från 
flytande 
 27 
 Ett större nordiskt frågeformulär har utveckla ts och utvärderats för att mäta psykosocial 
arbetsmiljö. Det finns både i en kortare och läng re version. Formuläret innehåller både frågor 
om krav och kontroll, men ger ingen vägledning  för att beräkna job strain.  Totalt finns 10 
frågor om krav och åtta frågor om kontroll (33). 
”The Job content questionnaire” (JCQ) utveckla des under 1980-talet för att mäta psykosocial 
belastning i arbetslivet (34). Formuläret innehåller totalt 49 frågor varav 19 avser 
kontroll/inflytande och 9 krav. Någon ”mall” för att beräkna job strain är inte publicerad. 
Ett annat formulär är Copenhagen psychosoci al questionnaire, som också översatts till 
svenska (35). Det finns i olika versioner där de n kortaste innehåller 6 frågor om krav och 4 
om kontroll.  Någon algoritm för be räkning av job strain finns inte. 
Några exempel på hur olika författare har defi nierat job strain i arbeten publicerade under 
2011 finns i bilaga 4.  
Ur svaren på frågor i arbetsmiljöundersöknin garna har SCB konstruerat ett index baserat på 
”krav” respektive ”kontroll” enligt nedan: 
Ett index för ”krav” har bildats av följande fyra frågor: 
 
 Tvungen att varje vecka  dra in på luncher, arbeta över eller ta med jobb hem. 
 Så stressigt att man minst halva tiden  inte hinner prata om eller ens tänka på något annat 
än arbetet. 
 Arbetet kräver nästan hela tiden  uppmärksamhet och koncentration. 
 Alldeles för mycket att göra , instämmer helt/delvis. 
 
De som svarat enligt ovan (kursiverade svarsa lternativen) på minst två av ovanstående fyra 
frågor anses vara utsatta för höga arbetskrav. 
Ett index för egenkontroll/inflytande i arbetet har bildats av följande fyra frågor: 
 
 Är för det mesta inte/aldrig  med och beslutar om uppläggningen av det egna arbetet. 
 Kan för det mesta inte/aldrig  själv bestämma när olika arbetsuppgifter ska göras. 
 Har som mest halva tiden  möjlighet att själv bestämma sin arbetstakt. 
 Upplever att man har för lite inflytande, instämmer helt/delvis.  
 
frågor anses här ha liten egenkontroll i arbete 
Dessa index kombineras sedan i en fyrfältsta bell så att de som har höga krav och liten 
kontroll anses ha ett jobb med hög anspänning (=job strain). 
I figur 5.2 redovisas hur hög job strain vari erar mellan olika näringsgrenar. Tyvärr är de 
flesta strata för små för att redovisas separat för kön av SCB. Vi redovisar resultaten för 2007 
i figuren därför att antalet tomma celler är mindre än för motsvarande analys för 2009 (se 
även bilaga 3 där 2009 års värden finns).  28 
  
Figur 5.2 Förekomst (%) av job strain i oli ka näringsgrenar 2007 enligt arbetsmiljöundersökningen 
(se text). 
 
”Vård och omsorg” liksom ”utbildning och forskn ing” har högst förekomst av job strain. I 
arbetsmiljöundersökningen 2009 är näringsgren arna indelade på något annorlunda sätt. Där 
framgår också att särskilt utbildningsområdet  ligger högt liksom vård och omsorg. Inom 
utbildningsområdet hamnar nästan varannan person i gruppen som har job strain 2009  (44 %), medan i genomsnitt ungefär var fjärde person (26,9 %) hade job strain. Män hade i 
genomsnitt betydligt lägre förekomst av job strain än kvinnor (21 respektive 34 procent 
enligt 2009 års arbetsmiljöundersökning, se bilaga 3).  
En analys på olika yrkesgrupper visar att hantverksyrken ligger lågt medan service-, 
omsorgs- och försäljningsarbete ligger högs t. Övriga yrkesgrupper i arbetsmiljöunder-
sökningarna har en likartad risk (bilaga 3). 
Analyseras svaren på enskilda ”stress-frågor”,  så finns betydande skillnader i rapporterad 
kontroll mellan olika näringsgrenar; jord- och skogsbruk och byggnadsindustri anger högre 
grad av kontroll än genomsnittet, medan hotell-  och restaurang, vård/omsorg och transport 
upplever sämre kontroll. Kraven i olika näringsgrenar varierar också (se bilaga 3). Frågan om 
man kan ta lunchrast som planerat visar de lvis ett annat mönster än frågorna om 
egenkontroll/inflytande, där de som arbetar i jord- skogsbruk förefaller ha minst möjligheter 
(se bilaga 3). 
Tidstrender 
Analyseras förändringarna i enskilda ”stressfrågo r” över tid (se bil 3) så är förändringarna 
små totalt över alla näringsgrenar under perioden 1997-2007 (År 2009 infördes en ny 
indelning av näringsgrenar varför jämförelser öv er tid är svåra att göra). Ser man på enskilda 
näringsgrenar och frågor förefaller utbildning ssektorn ha fått något mindre inflytande. I 0,05,010,015,020,025,030,035,040,045,0 29 
 samma sektor tycks kraven på hem/lunchar bete dock ha minskat mellan 2001-2003. Job 
strain mätt via krav-kontrollindex har inte fö rändrats nämnvärt mellan 2005 och 2009 (cirka 
21 % för män och 34 % hos kvinnor, bilaga 3).23 Förändringarna mellan olika yrkesgrupper 
förefaller också vara tämligen små under perioden 2005-2009. Jämförs olika näringsgrenar så 
har job strain ökat inom utbildningssektorn, bilaga 3.  
Antal drabbade i olika yrken och näringsgrenar 
Det finns betydande problem med att uppskatta antalet drabbade, eftersom både måttet på 
job strain och statistiken är osäker. Vi gör därför ingen uppskattning av antalet fall per 
näringsgren eller yrke. För att kunna följa föränd ringar i job strain över tid i olika närings-
grenar och yrken behövs ett större urval än i nuvarande arbetsmiljöundersökningar. Särskilt 
angeläget synes det vara ifall man vill kunna sä rredovisa materialet med avseende på kön. 
 
5.2 Skiftarbete 
Med skiftarbete avsågs tidigare vanligen två- eller treskift, medan permanent nattarbete inte 
ingick i den definitionen. Idag används termen  ”skiftarbete” i forskningen vanligen för att 
beteckna allt arbete som ligger utanför dagtid, dvs arbete på annan tid än vardagar 06-18.  
I arbetsmiljöundersökningarna används ibl and skiftarbete synonymt med arbete som 
innebär varierande arbetstider.  
Arbetstidens förläggning ingå r i arbetsmiljöundersökningarna som genomförs vartannat år 
(36). Dessa visar att arbete på enbart dagtid under vardagar nu förekommer hos cirka 60 % av de sysselsatta (59 % och 64 % bland män re spektive kvinnor 2009). Det finns dock många 
olika varianter på andra arbetstider. Andelen som anger att arbete nattetid förekommer är 
cirka 12 % (10 och 14 procent bland män resp ektive kvinnor). Andelen som arbetar på 
obekväm tid har ökat. 1997 var det 21 % som angav att de inte jobbade dagtid, dvs. 79 % arbetade dagtid, medan enbart dagtid under vardagar förekom hos cirka 60 % 2009 (Frågorna 1997 och 2009 är något olika ställda varf ör det inte går att exakt avgöra graden av 
förändring.)  
Andelen i olika näringsgrenar och yrken som inte  arbetar enbart dagtid låg under perioden 
1997-2003 tämligen konstant runt drygt 20 % (bilaga 5). Däremot f anns stora skillnader 
mellan olika yrken och näringsgrenar, till exempel hög förekomst inom hotell och restaurang, sjuk- och hälsovård samt transportse ktorn. Det finns också yrken inom industri 
med hög andel som arbetar på icke dagtid  till exempelprocessoperatörer (bilaga 5). 
Förekomsten av skiftarbete har varierat under senaste decenniet, men det finns ingen tydlig 
trend, figur 1. Man kan ana en viss samvariati on med den ekonomiska konjunkturen. Yngre 
kvinnor är den grupp där skiftarbete oftast fö rekommer, medan det är minst vanligt hos män 
över 50 år. Nattarbete är mer ovanligt än skifta rbete och det är vanligast bland de yngsta 
männen, figur 5.3.   
 
23 Det går inte att belysa förekomsten i olika näringsgrena r eller yrken uppdelat på både kön och åldersgrupp, då 
antalet personer i varje grupp är för få för att ge  möjligheter att studera tidstrender (se bilaga 3).  30 
  
Figur 5.3 Skiftarbete i olika åldersgrupper 2001- 2010. Källa: Labour Force Survey, Eurostat, 
(http://epp.eurostat.ec.europa.eu/port al/page/portal/statistics/themes)  
 
Figur 5.4 Förekomst av nattarbete (%) 2001- 2010. Källa: Labour Force Survey, Eurostat, 
(http://epp.eurostat.ec.europa.eu/port al/page/portal/statistics/themes ) 0,05,010,015,020,025,030,035,040,045,050,0
2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010kvinnor 15‐24
kvinnor 25‐49
kvinnor 50‐64
män 15 ‐ 24
män 25‐49
män 50‐64
0,02,04,06,08,010,012,0
män 15 ‐ 24
män 25‐49
män 50‐64 31 
 Andelen som arbetar enbart dagtid minskar me llan 2005 till 2009 för både män och kvinnor. 
Arbete på kvällar och helger blir vanligare,  medan nattarbete ligger på en konstant nivå. 
Arbete på inte enbart dagtid är betydligt vanligare bland de yngsta. I gruppen 16-29 år 
arbetade drygt 60 % bland kv innorna och 45 % bland männen sådana arbetstider (36). 
Motsvarande andel bland de som var 50-64 år är  34 och 32 % för kvinnor respektive män. 
Det vill säga bland kvinnor är det vanligare i yngsta åldersgruppen att inte jobba enbart 
dagtid. I den äldsta åldersgruppen är det cirka en tredjedel som inte arbetar enbart dagtid. 
Ser man på förändringen i olika åldrar så är den likartad. År 2005 var det cirka var fjärde 
man respektive kvinna som arbetade på icke da gtid, medan motsvarande andel 2009 är cirka 
var tredje man/kvinna.   
 
Arbetar enbart
dagtidKvällsarbete
förekommerArbete
lördag/söndag
förekommerNattarbete
förekommerVarierande
arbetstid2005
2007
2009Kvinnorprocent 32 
  
Figur 5.5 a och b. Arbetstidens förläggn ing bland kvinnor och män 2005-2009 (Källa: 
Arbetsmiljöundersökningarna 2005, 2007 och 2009).  
 
2007
2009Mänprocent  Studer a
mellan o
arbete i n
föreko m
samt v å
 
Figur 5. 6
och ålde r
 
Arbete p
kvinno r
Figur 5.
2009). 
as nattarbet e
olika åldra r
nom vård o
mmer (60-7 0
ård och om s
6 Antal pers
rsgrupp. (Ar
på icke re ge
r än män fi g
7 Andel so m
010203040506070
e i olika ål d
r utan fram f
och omsor g 
0 %) oavset t
sorg för hu v
soner (i 1 00 0
rbetsmil jöun
elbunden d
gur 5.7. 
m inte enbart  
drar och nä r
för allt mel l
 som svara r
t ålder. Bla n
vuddelen ( c
0-tal) som h a
dersöknin gen
agtid har f r
 arbetar da gt
33 ringsgrenar  
lan närin gsg
r för huvud
nd män sva r
cirka 60 %)  
ar nattarbet e
n 2009)   
ramför allt y
 
tid på varda g
 ser man at t
grenar, fi g. 
delen av a r
rar arbete i n
e i olika näri n
yngre pers o
gar 2009 (ur  
t det inte är
 5.6. Bland k
beten där n
nom tillver k
ngsgrenar 2 0
oner (<29 å r
 arbetsmil jöu
r så stor ski l
kvinnorna ä
nattarbete 
kning, tran s
009 uppdelat
r) och i hö gr
undersöknin g
Män 25‐4
Män 45‐6
Kvinnor 2
kvinnor 4llnad 
är det 
sport 
 
t på kön  
re grad 
garna 44 år
64 år
25‐44 år
45‐64 år 34 
  
En analys av antalet personer som inte arbetar dagtid uppdelad på näringsgren visar att en 
stor andel av denna grupp utgörs av kvinnor inom  vård och omsorg, fig. 5.8. Totalt arbetar 
1,45 miljoner personer över 25 år icke dagtid , (58 % män och 42 % kvinnor). Av dessa utgörs 
cirka 23 % av kvinnor inom vård och omsorg . Inom flertalet näringsgrenar är antalet 
personer som arbetar icke dagtid ungefär lik a stort i den yngre och äldre åldersgruppen  
(25-44 respektive 45-64 år). Handel och hotell oc h restaurang har färre äldre som arbetar icke 
dagtid. För handel så beror skillnaden på att de t är betydligt färre i åldersgruppen 45-64 år 
som arbetar inom handeln, och andelen som inte arbetar dagtid är ungefär densamma i båda 
åldersgrupperna (55 respektive 51 % för kvinno r och 35 respektive 32 % för män). För hotell 
och restaurang är också andelen äldre som arbetar icke dagtid betydligt lägre (67 respektive 
55 % för kvinnor och 81 respektive 65 % för män bland yngre och äldre). 
 
Figur 5.8 Antal personer (1 000-tal) som inte arbetar  dagtid i olika näringsgrenar och åldrar (Källa: 
arbetsmiljöundersökningen 2009) 
  
Indelningen i yrken enligt SCB baseras på typ av utbildning och i viss mån på i vilken 
näringsgren man arbetar. Det är inga stora skillnader mellan kvinnor och män eller mellan 
olika åldrar när det gäller andel som inte arbeta r dagtid, figur 5.7, med undantag för de allra 
yngsta där större andel kvinnor har sådana arbetstider. Personer med högre utbildning 
liksom personer inom hantverksyrken tillhör grupper där en mindre andel (20-30 %) inte 
arbetar dagtid, figur 5.9. Antalet personer i o lika yrkesgrupper varierar mycket och beskriver 
man istället hur många personer som inte arbetar dagtid så blir bilden delvis en annan, figur 
5.9 och 5.10. Det framgår att cirka 350 000 kvinno r inom service, vård och försäljning arbetar 
på icke dagtid, men också att antalet män och kvinnor med kortare eller längre högskoleutbildning som har sådan arbetstid är drygt 400 000.  
 
020406080100120140160180
Män 25‐44 år
Män 45‐64 år
Kvinnor 25‐44 år
Kvinnor 45‐64 år 35 
  
Figur 5.9. Andel i olika yrkes- och åldersgrupper som inte arbetar dagtid. För att se den fullständiga 
texten om yrkesindelningen, se bilaga 3 t.ex. tabe ll 3.5 på sid 58.  (Källa : Arbetsmiljöundersökningen 
2009). 
 
Figur 5.10 Antal personer (1 000-tal) som inte arbet ar dagtid i olika yrkesgrupper. För att se den 
fullständiga texten om yrkesindelningen, se b ilaga 3 t.ex. tabell 3.5 på sid 58. (Källa: 
Arbetsmiljöundersökningen 2009). 
Tidstrender  
Av tillgängliga data tycks det framför allt va ra vilken näringsgren man arbetar inom snarare 
än kön, ålder eller yrke som avgör om man inte arbetar på dagtid.  Detta bortsett från de allra yngsta (< 29 år) där sådant arbete tycks vara vanligare (fig. 5.7). Andelen som arbetar 
natt uppvisar varken ökande eller minskand e tendens men kan variera mellan olika år. 
Däremot ökar andelen som arbetar kvällar och helger. Vad som då händer med riskerna över 
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%
män 25‐44 år
män 45‐64 år
kvinnor 25‐44 år
kvinnor 45‐64 år
050100150200250
 män 25‐44 år
kvinnor 45‐64 år 36 
 tid beror på vad i ”skiftarbetet” som påverkar risken. Är det i första hand nattarbete synes 
förändringarna över tid vara ganska små. Påve rkar helg- och kvällsarbete risken, torde 
antalet personer utsatta för en risk öka. 
Vår tidigare analys indikerade att 20,8 dödsfall av hjärtinfarkt bland kvinnor och 68,7 bland 
män var relaterade till ”skift arbete”. Om dessa fallfördela s i förhållande till i vilken 
omfattning arbete på icke dagtid förekommer in om olika näringsgrenar, skulle antalet fall 
fördelas enligt tabell 5.1. Nästan hälften av fa llen bland kvinnor skulle i så fall vara inom 
vård och omsorg, medan det inte finns någon näringsgren som tydligt dominerar bland män. 
 
Tabell 5.1 Beräknat antal arbetsrelaterade dödsfall i akut hjärtinfarkt fördelat proportionellt mot 
andelen med arbete på icke dagtid  enligt Arbetsmiljöundersökningarna24. 
 
Näringsgren antal fall  
kvinnor Män Samtliga
Jordbruk, skogsbruk o fiske 0,3 3,7 4,0 
Tillverkning o utvinning, energi o miljö 1,3 14,9 16,2 
Byggverksamhet 0,1 3,6 3,7 
Handel 2,7 8,1 10,8 
Kommunikation 0,8 9,4 10,2 
Finansiell verksamhet, 
företagstjänster 1,2 8,5 9,7 
Offentlig förvaltning m.m. 0,5 3,8 4,3 
Utbildning o forskning 1,6 2,4 4,0 
Vård och omsorg 10,1 5,9 16,0 
Personliga och kulturella tjänster, 
renhållning 2,3 8,3 10,6 
Totalt 20,8 68,7 89,5 
 
En sådan fördelning bygger på flera antaganden (bland annat a tt grundrisken är lika i olika 
näringsgrenar (vilken den sannolikt inte är till exempelpå grund av skilda rökvanor mm) och 
att fördelningen av riskfaktorn under ett visst år  (i detta fall 2007) bestämmer risken, inte den 
totala ”dosen” under en yrkeskarriär). Om den to tala ”dosen” är avgörande, är det rimligt att 
näringsgrenar som man stannar länge i innebär en  högre risk än näringsgrenar där arbete på 
icke arbetstid är en kortvarig del av karriär en. För jämförelse har vi i bilaga 5 gjort 
motsvarande beräkning, där fördelningen bygger på förekomst av nattarbete i olika 
                                                            
24 Beräkningen ska ses som en illustration och inte som tillförlitliga siffror. Vi ha r använt fördelningen av 
arbetstider 2007 och antalet dödsfall avser 2 007 beräknat i (1). Indelningen är SNI 2002. 
  37 
 näringsgrenar. En sådan analys indikerar att ar bete inom traditionell tillverkningsindustri 
och transportarbete är mer betydelsefulla faktor er till ökad dödlighet framför allt bland män, 
medan arbete inom handelssektorn bidrar med färre fall jämfört med beskrivningen i tabell 
5.1.  
5.3 Motoravgaser 
Avgaser från motorfordon utgör en komplex bl andning av gaser och partiklar. Vanligen 
brukar man skilja på avgaser från bensin oc h dieselfordon. Sammansättningen på avgaser 
kan dessutom skilja bland annat beroende på körsätt, typ av bränsle, motorinställning och eventuella reningssystem av avgaser (katalysat orer, filter mm). I den allmänna miljön har 
partiklar från avgaser rönt stor uppmärksamhet,  och de hälsoeffekter som påvisats tillskrivs 
ofta partiklarna. I dessa sammanhang brukar partiklarna ofta uppdelas på storlek (till 
exempel PM10, PM5 eller PM2,5 eller ultraf ina partiklar). Vid mätning av avgaser i 
arbetsmiljön används ofta koloxid som indika tor när det gäller bensinmotorer, medan man 
för dieselfordon använder kvävedioxid (NO
2), organiskt kol eller elementärt kol. Ibland 
adderas elementärt och organiskt kol till totalt  kol. För dieselavgaser brukar mätning av 
elementärt kol anses som den säkraste meto den. Den är dock analytiskt krävande och 
därmed dyr. 
Exponering för motoravgaser finns i den ”allmänna” miljön och i särskilt hög grad vid högt 
trafikerade gator och i garage. Generellt har sa mmansättningen av föroreningar förändrats i 
stadsmiljöer över de senaste decennierna genom en ökad användning av dieselfordon och 
införande av olika reningstekniker för avga serna. I vissa städer har också införts 
begränsningar för vissa typer av fordon. Personer  som har sitt arbete i stadsmiljö utsätts för 
trafikavgaser i olika hög grad beroende på bland annat hur mycket och vilken trafik som 
förekommer. Bor personen dessutom i närheten av högt trafikerade gator kan exponeringen för trafikavgaser i hemmiljön vara betydande. 
Rent allmänt gäller att halten av  avgaser blir beroende av vent ilationen, vilket gör att arbete 
där fordon använts i mer slutna utrymmen ofta blir höga, till exempel vid tunnelarbete, 
gruvarbete, lagerutrymmen. Hårt trafikerad e tunnlar kan också utgöra en betydande 
exponering, vilket gör att vissa chaufförer kan bli kraftigt exponerade om de ofta färdas 
genom långa tunnlar. 
För förare av olika fordon i stadstrafik är de t framför allt den generella trafikmiljön som 
avgör deras exponering. Till exempel fann man ingen skillnad i exponering för kvävedioxid 
för taxiförare som körde bens in- eller dieselbilar (37). 
Några exempel på svenska mätningar av avgase xponering i arbetsmilj öer redovisas i tabell 
5.2. 
   38 
 Tabell 5.2 Exempel på mätningar i Sverige  av motoravgaser i olika miljöer och yrken. 
 
Typ av arbete Område År Antal  
MätningarECc 
µg/m3 NO 2 
µg/m3 
Tunnelbyggnad (38) Stockholm 2002-4 6 86,7 350 
Garage arbete  
Dieselfordon (38)   20 10,7 91,9 
Garagearbete 
Bensinfordon (38)   8 11,8 41,6 
Maskinförare 
Byggindustri (38)   11 7,8 42,7 
Buss/lastbilsförare (38)   10 6,4 52,9 
Taxi chaufförer (38)   4 6,7 45,4 
      
Gruvarbetare(39) Malmberget 2003 27a 28 280 
      
Busschaufförerd(40)      
 Innerstad–Sthlm 2005 90  67 
  2006 95  78 
  2007b 33  111 
  2007 32  73 
 Solna/Sundbyberg 2005 80  84 
  2006 96  105 
  2007b 61  121 
  2007 64  95 
a) För NO 2 fanns 29 mätningar 
b) Vecka med inversion 
c) EC – elementärt kol (mått på dieselavgaser) 
d) Bakgrundsnivån i takhöjd låg dagarna veck orna utan inversion i nivån 18-30 µg/m3 medan det under 
inversion låg i nivån 40 µg/m3. Halten på högt trafikerade gator låg dagar utan inversion i nivån 50-60 
µg/m3 medan det i veckan med inversion låg på 105-114 µg/m3. 
 
Exponeringen för personer som arbetar i närhe ten av gator bestäms bland annat av trafik-
intensitet, väder och geografi (öppen, slutna utrymmen etc.). Årsmedelvärdet varierar i hög 
grad beroende på var man mäter. Till exempe l är årsmedelvärdet för kvävedioxid cirka 1 
µg/m3 på Holmön, som i stort sett är helt fri från trafik. Vid mätning av så kallad urban 
bakgrund ligger vanligen mätstationerna i takh öjd i staden. Då är nivåerna i storleks-
ordningen 15-20 µg/m3. Mäter man i gaturummet kan år smedelvärdet ligga i storleks-
ordningen 20-50 µg/m3 beroende på var man mäter (källa: miljödatabas www.ivl.se ). Några 
exempel på nivåer finns i bilaga 6. Halt erna skiljer sig åt också mellan vinter- och 
sommarhalvår. I gaturummet kan vid enstaka tillfällen höga halter uppkomma, det finns till 
exempel registrerade timmedelvärden kring 300 µg/m3 i gaturummet i stadsmiljöer. För 
arbete som bedrivs i gatumiljö kommer således halten avgaser att variera påtagligt. Studier 
där man har jämfört bussförare i Stockholms innerstad med bussförare i ytterområdena 
visade till exempel något högre medelexpon ering för dem som arbetade i förorterna. 
Halterna varierar också dag till dag för en och samma individ och mellan olika individer 
med samma arbete. En statistisk analys av sj u olika grupper av arbeten visade, att de som 
arbetade med att bygga tunnlar hade ojämför ligt högst exponering för kvävedioxid (353  39 
 µg/m3). Därnäst kom de som arbetade i en bussdepå (187 µg/m3) (41). Sedan fanns några 
andra arbeten som hade genomsnittliga halter mellan 37 och 81 µg/m3 men med ganska stor 
spridning mellan olika individer och dagar (till exempel hade buss- och taxiförare en 
genomsnittlig nivå på 46 µg/m3 medan lastbilsförare hade 59 µg/m3).  
Eftersom alla människor utsätts för motoravg aser kan det finnas anledning att uppskatta 
vilket bidraget är från arbetet. I figur 9 har den totala dosen beräknats utifrån antagandet att 
personen vistas 1 700 timmar på arbetet, 600 timmar i gaturummet i den stad man bor och övrig tid i bostaden (6 460 timmar). Detaljer i beräkningarna redovisas i bilaga 6. Genom att 
tiden man vistas i bostaden/fritidsmiljö är längre än den man vistas i arbetsmiljön kommer 
det bidraget att vara betydande för flertale t som arbetar. Det saknas representativa 
mätningar vid andra arbeten som sker nära traf ikmiljö, till exempel arbete i affärer och 
serveringar nära gaturummet. Ett rimligt antagan de är att exponering för dem som arbetar 
där är något lägre än för bussförare men högre än för ”tjänstemannen”. Vår bedömning är att 
förare av taxi, buss och lastbil i tätorter har en  exponering som är av samma storleksordning, 
och där bidragen från olika miljöer kan beskriva s utifrån nedanstående figur. Bidragen ska 
bara ses som en ungefärlig beräkning på va rifrån de olika bidragen kommer. Vistas till 
exempel personerna mer i gaturummet blir bidr aget från ”icke-arbete” större, medan om de 
till exempel vistas i ”lantlig” miljö större delar av tiden de inte arbetar blir dosbidraget från 
arbetet relativt sett större. Observera att vä rdena inte ska ses som absoluta utan mer som 
beskrivande storleksordningar. Vi har till exem pel inte försökt ta hänsyn till annan vistelse 
på semester, fritidsaktiviteter etc. 
 
Figur 5.9. Exponering för motoravgaser i olika arb eten/orter. (Dos = timmar*halt kvävedioxid = tim* 
µg/m
3.) 
 0100 000200 000300 000400 000500 000600 000700 000800 000
Bostad
Gaturum
Arbete  Trende
Halten a
som kv ä
komme
sker en  
Om/näexpone
r
kortare  
  
Figur 5.
 
Antalet
 
urbanisfordon
s
Arbets m
kommeuppska
t
Cecilia A
arbetar  
regelbu
Fördel n
inte hit t
    
r och risk 
av motora v
ävedioxid, f
r att ha en l
 viss teknis k
är det sker e
ringsförhål l
 perioder ge
10 (Fi guren  
 exponerad
ering, dels 
sförare var 1
miljöunder s
r Maskinfö r
ttas till cir k
Andersson ,
 mera re gelb
ndet arbet a
ningen av o l
tat senare u
vgaser i sta d
figur 5.10. V
liknande ut
k utvecklin g
en bet ydand
landena m e
e betydligt h
 hämtad ur N
e personer 
bedömer v i
110 000 år 2
söknin garna
rare som 2 0
ka 6 000 per s
, Industriar b
bundet un d
ar med tun n
lika t yper a v
uppgifter ä n
dsmil jö har u
Vår bedöm n
vecklin g, tr
g vilket sa n
de omlä ggni
er påta gligt 
högre halt. 
Naturvårdsv
bedömer v i
i att transp o
2001 och m o
a). Av dess a
003 var 52 0
soner vara v
betsgivarn a
der jord. A n
nelarbete, h a
v fordonsf ö
n 2003). 
40 under sen a
ning är att h
rafiken ko m
nnolikt min s
ing av trafi k
 förändras. 
  
erkets ra ppo
i snarast ö k
ortsektorn t
otsvarande 
a var 9 000 k
000. Antalet  
v cirka 14 %
a). Vår bed ö
ntalet perso n
ar vi inte k u
örare 2003 r
ste åren va r
halterna un d
mmer sanno l
skar utsläp p
ken till exe m
Tillfälli ga v
rt Lu ften i S
ka något, de
troligen ök a
siffra var 1 1
kvinnor oc h
 anställda i  
 entrepren ö
ömnin g är a
ner inom b y
unnat hitta 
edovisas i n
rit tämli gen
der de när m
likt att öka 
pen (till exe
mpelvis el d
väderförän d
verige 2009 ,
ls genom e n
ar något. A n
18 000 år 20
h 109 000 m
svensk gru
örer (perso n
att cirka häl f
yggindustri
några upp g
nedanståen d
n konstant m
maste 5 åre n
 något, sam
empel elbil a
drift kan 
dringar kan  
, Rapport 6 4
n ökad 
ntalet s yssel
009 (källa: 
män. Till det t
uvindustri 
nlig inform a
ften av des s
i som mera 
gifter på. 
de tabell (v i
mätt 
n 
tidigt 
ar). 
 under 
 
420.) 
lsatta 
ta 
ation 
sa 
i har 
 41 
 Tabell 5.3 Antal personer (tusental) i olika ”f örargrupper” enligt arbet smiljöundersökningen 2003. 
 
Typ av arbete Kvinnor Män
Bil- och taxiförare 4 14 
Buss- och spårvagnsförare 4 23 
Lastbils- och långtradarförare 1 57 
Maskinförare 3 49 
Samtliga 12 143 
 
Om risken för ohälsa är proportionell mot dosen, så blir den totala årliga dosen för 
fordonsförare betydligt större än den för gruvarbetare (13 *109 jämfört med 1,4*109 
persontimmar*µg/m3). Det vill säga under dessa föruts ättningar bidrar exponeringen för 
motoravgaser hos fordonsförare med fler fall än hos gruvarbetare genom att de förstnämnda 
är så många fler25. I båda dessa grupper är det be tydligt fler män än kvinnor (för 
gruvarbetare saknar vi uppgifter, men som framgår av tabellen ovan utgör andelen kvinnor 
knappt 10 % av det totala antalet). Därtill ko mmer att sjukligheten i hjärtinfarkt är ungefär 
dubbelt så stor hos män som kvinnor i åldrarna u pp till 74 år. I takt med att allt fler kvinnor 
arbetar i dessa näringsgrenar, kommer andelen av sjukligheten som drabbar kvinnor att öka. 
Totalt bedömde vi i vår tidigare rapport att 19, 2 fall av akut hjärtinfarkt bland kvinnor och 
58,7 fall bland män var arbetsrelaterad på grund av exponering för motoravgaser i arbetet. 
Eftersom det inte finns data som gör att vi kan beräkna hur stor andel av de arbetsrelaterade 
fallen som inträffar bland fordonsförare, alte rnativt gruvarbetare, kan vi inte överföra 
ovanstående dosberäkningar till motsvarande anta l fall av akut hjärtinfarkt per år. [För att 
det ska vara möjligt räcker det inte bara med att veta andelen exponerade under ett år utan 
man behöver också veta eventuell exponering tidigare i livet och veta vilken dos (till 
exempel antal år i yrket) som krävs för att b li klassificerad som exponerad i den studie som 
uppskattade den relativa risken]. Vi kan dock  göra ett räkneexempel: Anta att 40 % av de 
arbetsrelaterade fallen har sin bakgrund i arbete  som fordonsförare. Det skulle då motsvara 
att 31,2 dödsfall är kopplat till arbete som fo rdon förare (0,4*77,9).  Om vi antar att 
gruvarbetare och fordonsförare har ungefär samm a tid i sina yrken och att risken beror på 
den totala dosen blir motsvarande antal dödsfa ll bland gruvarbetare 3,6 (31,2*1,5/13). För 
den enskilde gruvarbetaren är dock risken cirk a dubbelt så hög som för fordonsföraren. (Om 
vi antar att årsdosen av bakgrundsexponeringen är 183 kilotimmar µg/m3 så är motsvarande 
nivå för fordonsföraren 282 och för gruvarbe taren 537 [se tabell bil 6; 537/282=1,93]).  
 
5.4 Förbränningsavgaser 
Förbränningsavgaser är en inte helt definierad exponering. I vå r tidigare rappo rt refererades 
en studie där förbränningsgaser definierades som ”smoke generated during combustion or 
pyrolysis of organic material, excluding moto r exhaust” (42). Exponering kan ske i många 
sammanhang också där till exempel metaller hante ras, då metallförmål många gånger kan ha 
organiskt material på ytan, till exempel färg  eller oljor.  I den refererade studien 
klassificerades graden av exponering både avseende intensitet och sannolikhet för exponering i 4 klasser (ingen, 1, 2 och 3, där 3 var högst).  Yrken som fick högsta klassen 
                                                            
25 I vår beräkning antar vi att risken är proportionell mot den totala dosen. Skulle det till exempel finnas en dos 
under vilken risken inte finns (tröskel dos) eller att sambandet är icke-linjärt blir resultaten av beräkningarna 
annorlunda. Det finns dock inte tillräcklig kunskap för a tt säkert avgöra vilken modell som är bäst. I de flesta 
studier av denna typ av risker i miljön anvä nds linjära modeller, varför vi också gör så.  42 
 både avseende intensitet och sannolikhet finns listade i bilaga 7. Där finns arbeten som inte 
omedelbart leder tanken till denna exponering (till exempel traversförare och arbetsledare) 
men där miljön man arbetat i inneburit sådan ex ponering. I artikeln lyfter man fram vissa 
yrken ” ship engine room crew, firefighters, chimney sw eeps, blacksmiths, engineers and technicians 
in energy production, heavy-machine repairers, and a number of occupations within the metal 
industry. Examples of occupations in the intermed iate-exposure group, for which an excess risk also 
was noted, were welders and flame cutters” . En dansk studie fann en ökad risk för akut 
hjärtinfarkt hos svetsare (43). “Exponerin g” kan således förekomma inom många olika 
näringsgrenar där bara en mindre del av a lla är utsatta, till exempel hos smeder i 
byggindustri, maskinrumsarbete i sjöfart. Det finns också näringsgrenar där exponeringen 
torde vara vanlig, till exempel inom smältverk, gjuterier, brandförsvar och 
sotningsverksamhet. Exponering kan också före komma i icke-industriella miljöer. Nyligen 
har man uppmärksammat förbränningsprodukter  som en exponering inom sjukvården. 
Kirurgiska ingrepp med hjälp av diatermi genererar förbränningsgaser och ultrafina 
partiklar, och operationspersonal blir högt expo nerad. Antalet exponerade är inte stort, men 
exponeringen blir hög eftersom arbetet gör det svårt att bära personlig skyddsutrustning 
(44). Det finns ingen helt självklar exponeringsindikator (ämne att mäta), även om 
polycykliska aromatiska kolväten (PAH) skulle  kunna vara ett alternativ. En beräkning av 
antalet PAH-exponerade i Sverige gjordes i sa mband med en internationell studie för att 
göra en job-exposure-matris. Man utgick ifr ån det s.k. CAREX-systemet och fann då att  
18 000 exponeringar för PAH förekom (45). Det mo tsvarade då cirka 0,5 % av arbetskraften. 
Antalet brandmän kan grovt uppskattas genom antalet medlemmar i fackföreningen 
Brandmännens Riksförbund som har cirka 9 000 medlemmar 
(www.brandfacket.se/Brandfacket/ ). I Sverige finns idag cirka 1 500 sotare. Antalet personer 
som sysslar med svetsning i någon form  är troligen betydligt högre.  
Sammantaget kan vi konstatera att det är mycket  svårt att uppskatta antalet personer som är 
utsatta för förbränningsgaser i sitt arbete. Antale t blir också i hög grad beroende på hur man 
definierar ”exponering för förbränningsavgaser”.  Alla människor har en viss exponering för 
”förbränningsavgaser i den allmänna miljön, som kommer från bland annat uppvärmning. 
Avgaser från fordon är också en form av ”förbränningsavgas”. Varken yrkestitel eller 
näringsgren torde vara en tillförlitlig metod att uppskatta antalet exponerade personer med 
några uppenbara undantag (till exempel brandm än och sotare). Det torde i många fall röra 
sig om en begränsad del personer i yrket/ näringsgrenen som är betydligt kraftigare 
exponerade än genomsnittsbefolkningen. Vill m an ha en bättre uppfattning om hur vanlig 
exponeringen är och om det ökar/minskar och var den förekommer, torde en fråga i arbetsmiljöundersökningarna vara en möjlig väg att få sådan kunskap. En sådan fråga skulle 
också behöva valideras med mätningar. 
I avsaknad av mätdata är det omöjligt att göra någon bedömning av hur doserna förändrats 
över tid eller hur de kommer att förändras fr amöver. För de grupper som utsätts för denna 
typ av exponering kan man förmoda att en ökad automatisering leder till en minskad 
exponering. Dock kan reparationsarbete och unde rhåll ibland innebära det största bidraget, 
och det går inte att värdera utan mätningar.  
5.5 Passiv tobaksrökning 
Passiv tobaksrökning (ETS = En vironmental Tobacco Smoke) har  blivit allt ovanligare i 
samhället i takt med att allt fler miljöer har gjorts rökfria. Det innebär att andelen som i 
arbetet utsätts för passiv tobaksrök minskat kraf tigt, särskilt sett ur ett 30-årigt perspektiv. 
Andelen som utsätts för ETS i arbetet har mins kat från cirka 9 % 1997 till 5 % 2009. Förbudet  43 
 att röka i restauranger och liknande miljöer har inneburit att personal inom hotell och 
restaurang i betydligt lägre grad utsätts för tobaksrök. I början av 2000-talet utsattes cirka  
40 % av dem som arbetade inom hotell- och re staurang- näringarna för sådan exponering (se 
bilaga 8). De näringsgrenar där ETS idag anges oftast är inom byggverksamhet och 
transport, där förekomsten är 10 %.  
Trender och antal drabbade i olika näringsgrenar/yrken 
Andelen som anger att de utsätts för passiv tobaksrök har inte minskat påtagligt under 
senaste åren (2005-2009). Sett över perioden 1997–2009 har det skett nästan en halvering (från 
9 till cirka 5 procent). Passiv tobaksrökning kan förekomma både från ”kunder” och från 
arbetskamrater. De näringsgre nar som har högst andel exponerade är sådana utan fastare 
arbetsställe (byggverksamhet och transport). De t är möjligt att passiv rökning accepteras i 
högre utsträckning på sådana arbetsställen (arb etsbodar, förarhytter etc.) eller att dessa mer 
sällan blir föremål för skyddsronder. Trenden fö r andel rökare i befolkningen har varit i 
avtagande under många år. Nu är förekomsten låg och minskar mera långsamt särskilt i de 
yngsta åldersgrupperna (I åldern 15+ år angav  15,7 % att de var dagligrökare 2005 mot 12,3 
% år 2010, källa: Nationella folkhälsoenkäten, Folkhälsoinstitutet). Vår bedömning är att utan 
riktade insatser mot dessa områden är det tro ligt att andelen utsatta för passiv tobaksrökning 
i olika näringsgrenar och yrken förblir tämligen oförändrat.  
 
Figur 5.11 Andel av samtliga som anger att de utsätts för passiv tobaksrökning under minst ¼ av 
arbetstiden 1997-2009. (Källa: Arbetsmiljö undersökning 2009, Arbetsmiljöverket/SCB) 
  02468101214161820
1997 1999 2001 2003 2005 2007 2009Andel (%) 44 
 Tabell 5.6 Andel (%) som i arbetsmiljöundersökningarna anger att de är utsatta för andras rökning 
minst ¼ av arbetstiden i olika näringsgrenar. Baserat på den andelen har beräknats hur många 
arbetsrelaterade dödsfall det motsvarar per år (för beräkning se bilaga 8)  
Näringsgren Andel 
exponerade
% Antal fall 
Kvinnor Män Samtliga 
Jordbruk, skogsbruk och fiske 3 0,0 0,4a0,4 
Tillverkning och utvinning, energi och miljö 4 0,3 4,0 4,3 
Byggverksamhet 10 0,1 5,5 5,6 
Handel 4 0,4 2,4 2,8 
Transport 10 0,3 3,8 4,1 
Hotell och restaurang 6 0,2 0,7 0,9 
Information och kommunikation 1 0,0 0,3 0,3 
Finansiell verksamhet, företagstjänster 3 0,5 2,4 2,9 
Offentlig förvaltning m.m. 3 0,3 0,8 1,1 
Utbildning 2 0,4 0,5 0,9 
Vård och omsorg 8 2,5 2,0 4,5 
Personliga och kulturella tjänster 4 0,2 0,7 0,9 
Totalt antal fall  5,2 23,5 28,7 
    45 
 6 Slutsatser och diskussion 
 
Syftet med denna översikt är att:  
‐ Beskriva andra mått på arbetsrelaterad hjärt-kärlsjukdom än antalet dödsfall. 
‐ Belysa vilken betydelse det skulle få om  också andra hjärt-kärlsjukdomar beaktas, 
särskilt betydelsen av sjuklighet/dödlighe t ifall man också inkluderade stroke bland 
arbetsrelaterade hjärt-kärlsjukdomar. 
‐ Belysa i vilken grad man kan relatera den ar betsrelaterade hjärt-kä rlsjukligheten till vissa 
näringsgrenar eller yrken, förändringen över  tid och en prognos över utvecklingen den 
närmaste 5-10 åren. 
 
6.1 Andra mått på sjuklighet 
Förutom dödligheten som mått på sjukdomsf örekomsten ger incidensen ytterligare 
information om hur många som drabbas. Med incidens avses antal (eller andel) 
nyinsjuknade under en viss tidsperiod till exem pel ett år. Sverige har särskilda möjligheter 
att belysa incidens genom goda nationella regi ster. Antalet nyinsjuknade i akut hjärtinfarkt 
är betydligt större än antalet avlidna, i de ål drar vi analyserat mell an sex och tio gånger 
vanligare (25-74 år). Vår tidigare analys visade att 444 personer avled i arbetsrelaterad akut 
hjärtinfarkt under 2007.  Det motsvarar 2 761 nyin sjuknade fall av arbetsrelaterad hjärtinfarkt 
samma år. 
 
6.2 Andra sjukdomar än akut hjärtinfarkt 
Det finns ingen allmänt vedertagen måttstock för hur säker man ska vara om ett samband innan det accepteras. Till exempel har kriterierna för vad som ska anses som ett samband inom den svenska arbetsskadeförsäkringen ändrats ett par gånger under de senaste decennierna (1993 och 2 002). Kriterierna brukar vara ”sva gare” ifall man önskar förebygga 
skada. Ibland används omvänd bevisföring (det vi ll säga man kräver be vis för att faktorn är 
oskadlig eller innebär låg risk, vilket ibland  betecknas som ”försiktighetsprincipen”). Det 
senare gäller till exempel för läkemedel, särsk ilt sådana som ska ges i förebyggande syfte. 
Principerna bakom REACH
26  innehåller liknande överväganden .  I denna översikt har vi 
belyst eventuellt samband mellan arbetsmiljöf aktorer och stroke samt kronisk ischemisk 
hjärtsjukdom. 
Det finns flera studier som finner att ”stress” i och utanför arbetsmiljön tycks öka risken för 
stroke, men det finns också studier som inte finner något sådant samband. De samband som 
beskrivs avser olika aspekter på ”stress”. Det går därför inte att ge någon exakt beskrivning 
av vilken eller vilka former av ”stress” so m skulle innebära en ökad risk för stroke. 
Skiftarbete har i någon mån studerats som en tänkbar orsak till stroke. Det finns dock betydligt färre studier än för ”stress” och resultaten från studierna är motstridiga.  
Det blir naturligtvis svårt att utifrån de tta kunskapsunderlag ge en någorlunda 
välunderbyggd skattning av hur många fall av stroke som skulle kunna bero på 
arbetsmiljöfaktorer. I de fall studierna har uppskattat AF varierar den från någon enstaka procent upp till cirka 15 %. För att förstå hur många fall det skulle ku nna handla om har vi i 
                                                            
26 REACH (Registration, Evaluation, Au thorisation and Restriction of Chem icals) är EG-förordning som bland 
annat innehåller föreskrifter om hur/när man ska bedöma riskerna med kemikalier.  46 
 nedanstående tabell beräknat hur många fa ll årligen av stroke det skulle bli om 
arbetsmiljöfaktorer orsakar 1 % av alla fall i de  studerade åldersgrupperna (tabell 6.1). Skulle 
man tillämpa en AF på 15 % så multip liceras nedanstående siffror med 15. 
 
Tabell 6.1 Tabellen visar incidenta fall och dödsfall per år i stroke om arbetsmiljöfaktorer uppskattas 
ligga bakom 1 %. 
 
  Dödsfall  Incidenta  fall  Totalt 
  25‐44 år 45‐64 år 65‐74 år 25‐44 år 45‐64 år 65‐74 år Dödsfall Incidenta
fall 
Kvinnor  0,1  0,9  2,3  2,0  14,4  20,5  3,3  36,9 
Män   0,2  1,7  3,2  2,8  27,4  30,3  5,1  60,5 
           
Samtliga  0,3  2,6  5,5  4,8  41,8  50,8  8,4  97,4 
 
 De högsta skattningarna av hur många fall av  stroke som skulle kunna anses orsakade av 
”stress” i arbetet ligger kring 15 %, vilket skulle motsvara cirka 120 dödsfall och 1 500 nyinsjuknade fall per år.  Ett medianvärde av de studier som publiceras indikerar nivåer 
kring några enstaka procent, det vill säga något eller några 10-tal dödsfall och ett eller några 
hundra nyinsjuknade fall per år. Kunskapsläget är dock osäkert och det finns således ingen klar bild av vilken typ av ”stress”  som skulle vara särskilt skadlig.  
Förutom akut hjärtinfarkt torde även vissa dö dsfall i kronisk ischemisk hjärtsjukdom (ICD10: 
I25) vara arbetsrelaterade. An talet dödsfall av kronisk ischemisk hjärtsjukdom är 67 % av 
antalet fall i akut hjärtinfarkt, för män respek tive kvinnor. Den sjukdomen lämpar sig dåligt 
för att beskrivas i termer av incidens, efters om det ofta finns ett successivt insjuknande och 
därför skulle prevalens vara ett bättre mått (men det saknas data för att ange det). I vår 
tidigare rapport finns angivet hur många dödsfa ll det skulle röra sig om, ifall AF vore den 
samma som för akut hjärtinfarkt.  
6.3 Förekomst av arbetsrelaterad hjärt-kärlsjukdom i olika 
näringsgrenar/yrken 
Antalet fall i olika näringsgre nar blir beroende på hur 
‐ många personer som är verksamma i näringsgrenen/yrket 
‐ vanlig och kraftig ”exponeringen” är i näringsgrenen 
 
Det har varit svårt att få fram data som är re presentativt och aktuellt för Sverige från andra 
källor än arbetsmiljöundersökningarna. Dessa har också sina begränsningar då de är 
stickprov som omfattar 10- 15 000 individer. De t gör att en uppdelning på både ålder och 
kön är omöjlig i många fall då antalet som sv arat blir för få i respektive undergrupp27. 
”Definitionen” av exponeringen är inte alltid  entydig, vilket naturligtvis försvårar en 
avgränsning och uppskattning av förekomsten. 
I tabell 6.2 har vi översiktligt beskrivit var expo neringar är vanliga, och där vi bedömt att 
arbetsrelaterad hjärt-kärlsjukdom kan bidra med många fall jämfört med andra 
                                                            
27 För att lämna ut data har SCB en gräns på cirka 20 person er innan man vill redovisa re sultat, dvs. finns färre än 
20 ja-svar, så lämnas inte resultatet ut.  47 
 näringsgrenar och yrken. Det förefaller vara  så att utbildning, vård och omsorg är 
näringsgrenar där job strain är vanligt, men det finns betydande svårigheter att uppskatta 
förekomsten av job strain. Det saknas en allmänt använd definition och arbetsmiljöunder-
sökningarnas urval är också för små för att spegla riskerna i enskilda yrken/näringsgrenar 
på detaljerad nivå. Det är också troligt att yr ke eller näringsgren mer i undantagsfall är en 
bra markör för hög/låg job strain. 
Vård och omsorg är en näringsgren där sk iftarbete är vanligt och för kvinnor den 
näringsgren som innehåller ojämförligt flest exponerade.  
De som arbetar i slutna eller delvis slutna utrymmen där det förekommer motorfordon, 
såsom gruv- och tunnelarbetare är kraftigast utsatta för motoravgaser. Om risken är 
proportionell mot exponeringsdosen blir det do ck inom gruppen fordonsförare som flest fall 
kommer att inträffa, eftersom de är så många fler. För dessa är exponering för avgaser i gaturummet betydelsefull, men för deras tota la dos är omgivningsexponeringen väl så 
viktig. För fordonsförare är således generella åtgärder för att minska halten motoravgaser i 
den allmänna stadsmiljön viktiga. 
 
Tabell 6.2 Näringsgrenar/yrken med ökad risk respektive många arbetsrelaterade fall. 
 
Exponering   Hög/vanliga exponering   Stort antal ”fall” 
Job strain  Utbildning,  vård och omsorg  ? 
Skiftarbete   Vård och omsorg Svårt att urskilja särskilda 
yrkesgrupper  eller 
näringsgrenar  
Motoravgaser   Gruv‐ och tunnelarbete   Fordonsförare  
Förbränningsavgaser   Sotare, Brandmän  + ?  ? 
Passiv tobaksrökning  Bygg, transport,  vård och 
omsorg Bygg, transport,  vård och 
omsorg, tillverkning  
a) För job strain, skiftarbete och passiv tobaksrök re dovisas var exponering är vanligast för övriga 
exponeringar avses miljöer där nivåerna är högst. 
  48 
 Exponering för andra förbränningsavgaser går inte att belysa utifrån tillgängliga källor. 
Sannolikt är både yrke och näringsgren var för sig en ganska dålig indikator för att avgränsa 
grupper med hög sådan exponering. 
Andelen personer som utsätts för passiv toba ksrökning är högst bland dem som arbetar 
inom byggnadsindustri eller transportnäringarna.  
6.4 Förändring av riskexponering över tid 
Förändringar över tid i antalet arbetsrela terade sjuk/dödsfall kommer att bero på 
förändringar i hur 
‐ många som är exponerade 
‐ kraftig exponeringen är 
‐ vanlig sjukdomen är 
 
Tabell 6.3. Bedömning av förändring av ri skexponering över tid i svenskt arbetsliv. 
 
2000‐2011  Exponering   2011 ‐ 2020 
≈a Job strain  ≈ 
↑  Skiftarbete   ↑ 
↑b Motoravgaser   ≈c 
?  Andra förbränningsavgaser  ↓ ? 
↓d ETS  ≈d 
a) ”≈” oförändrad exponering 
b) Nivåerna ganska konstanta men antalet exponerade ökar 
c) Fler exponerade men lägre halter 
d) Andel exponerade 
 
I tabell 6.3 har vi gjort en bedömning av hur exponeringen varierar över tid. Det finns 
indikationer på att job strain skulle öka inom utbildningssektorn, men sett som ett 
genomsnitt finns inga tydliga indikationer på en ökad förekomst. Trenden är dock 
svårbedömd med tanke på svårigheterna att mäta job strain. 
Arbete på dagtid har minskat senaste 10 åren. De t beror framför allt på att arbete på kvällar 
och helger blivit vanligare. Kvinnor tycks va ra mer utsatta för det än män.  När det gäller 
nattarbete finns ingen tydlig tendens på en fö rändring. Yngre är mer utsatta för arbete på 
icke dagtid än äldre. Det är oklart vilken elle r vilka delar av sådant arbete som ökar risken 
för hjärt- kärlsjukdom. Det går därför inte a tt bedöma om arbetsrelaterad sjuklighet/död på 
grund av ökat arbete på kvällar och helger  ökar förekomsten av hjärt-kärlsjukdom.  49 
 Exponeringen för motoravgaser i stadsmiljö mätt som kvävedioxid har varit tämligen 
konstant under det senaste decenniet (fig. 5.10). Däremot har antalet exponerade ökat (se 
kapitel 5.3.) Vår bedömning är att antalet exponerade kan öka något genom att allt fler 
personer bor i stora städer. Exponeringsnivåerna kan komma att minska genom att el/hybridbilar och avskiljning stekniker blir vanligare.  
Vi har inte underlag att bedöma om expone ring för ”andra förbränningsgaser” ökar eller 
minskar utifrån tillgänglig statistik eller andra undersökningar. Med en ökad automatisering 
av industriell tillverkning och processindustr i bedöms sådan exponering i industrin minska 
både till antal exponerade och exponering snivåer. För andra grupper, till exempel 
brandmän, sotare eller vissa typ av svetsning (till exempel i byggnadsindustrin) kan vi inte 
bedöma utvecklingen. 
Andelen exponerade för passiv tobaksrök har va rit tämligen konstant under senaste åren 
(2005-2009). Vi har inte kunna finna några represen tativa data om nivån på exponeringen där 
sådan förekommer.  Vår bedömning är att om inte nya kampanjer/åtgärder genomförs, 
kommer andelen exponerade att vara tämligen  oförändrad under närmaste 10-årsperioden 
liksom fördelningen av exponeri ngen mellan olika näringsgrenar. 
Även om exponeringen skulle vara konstant, kommer både antalet insjuknade och antalet 
avlidna i arbetsrelaterad hjärt-kärlsjukdom att sjunka eftersom den totala sjukligheten och dödligheten i dessa sjukdomar sjunkit påta gligt under mer än 10 år. Minskningen kan 
tillskrivas olika typer av förebyggande insats er, men minskningen av  dödligheten hänger 
sannolikt också samman med en förbättrad behandling av dem som insjuknat.  
Skulle man sammanfattningsvis identifiera närin gsgrenar eller yrken som är utsatta för en 
högre risk än andra för att drabbas av arbetsre laterad hjärt-kärlsjukdom är vår bedömning, 
att personer inom vård och omsorg har en jä mförelsevis hög exponering för job strain och 
skiftarbete. Utbildningssektorn är en näringsgr en där job strain förefaller öka påtagligt, 
vilket kan betyda att personer verksamma inom denna sektor har en ökande risk för att 
drabbas av arbetsrelaterad hjärt-kärlsjukdom. 
    50 
 7 Bilagor 
Bilaga 1. Hjärt-kärlsjukdomar – diagnoser 
Tabell Bil 1.1 Antal dödsfall 2007 i diagnosgruppe n ”övriga hjärtsjukdomar i åldern 25-74 år (ICD 
10: I30-I59).  
Diagnos Totalt Kvinnor Män
I30 Akut perikardit (hjärtsäcksinflammation) 6 2 4
I31 Andra sjukdomar i perikardiet (hjärtsäcken) 6 3 3
I32 Perikardit (hjärtsäcksinflammation) vid sjukdomar som klassificeras 
annorstädes 0 0 0
I33 Akut eller subakut endokardit (inflammatorisk hjärtklaffsjukdom) 15 6 9
I34 Icke reumatiska mitralisklaffsjukdomar 14 5 9
I35 Icke reumatiska aortaklaffsjukdomar 84 27 57
I36 Icke reumatiska trikuspidalisklaffsjukdomar 0 0 0
I37 Pulmonalisklaffsjukdomar 0 0 0
I38 Endokardit (inflammation i hjärtkla ff), icke specificerad klaff 21 8 13
I39 Endokardit (inflammation i hjärtklaff) eller hjärtklafförändringar vid 
sjukdomar som klassificeras annorstädes 0 0 0
I40 Akut myokardit 19 4 15
I41 Myokardit vid sjukdomar som klassificeras annorstädes 0 0 0
I42 Kardiomyopati (hjärtmuskelsjukdom) 189 42 147
I44 Atrioventrikulärt block e ller vänstersidigt grenblock 
(retledningsrubbning mellan förmak och kammare respektive i den vänstra skänkeln) 6 2 4
I45 Andra retledningsrubbningar 1 0 1
I46 Hjärtstillestånd 35 8 27
I47 Paroxysmal takykardi 2 1 1
I48 Förmaksflimmer eller förmaksfladder 142 59 83
I49 Andra hjärtarytmier 37 10 27
I50 Hjärtinsufficiens 158 65 93
I51 Ofullständigt preciserade hjärts jukdomar eller ko mplikationer till 
hjärtsjukdom 166 45 121
I52 Andra hjärtsjukdomar vid sjukdomar  som klassificeras annorstädes 0 0 0
Samtliga 901 287 614
   51 
 Bilaga 2. Tidstrender av hjärtinfarkt och stroke 
 
Figur Bil 2. 1 a (25-44 år), b (45-64 år), c (65-74 år). Förändring av mortalitet och incidens i akut 
hjärtinfarkt 2001-2008 i olika åldersgrupper, antal fall per 100 000. 
 
- - - - - - - -  = incidens förstagångs hjärt infarkt, män 
- - - - - - - -  = incidens förstagångs hjärt infarkt, kvinnor 
_________    = mortalitet akut hjärtinfarkt, män 
_________    =  mortalitet akut hjärtinfarkt, kvinnor         
 
Obs! olika värden på lodräta (Y-)axeln i figurerna 
 
a) ålder 25-44  år 
 
b) ålder 45-64 år 
 
c) ålder 65-74 år 
 
   0102030405060
‐01‐02‐03‐04‐05‐06‐07‐08
0100200300400500
05001 0001 500
‐01‐02‐03‐04‐05‐06‐07‐08 52 
 Figur Bil 2. 2 a (25-44 år), b (45-64 år), c (65-74 år). Förändring av mortalitet och incidens i stroke 
åren 2001-2008 i olika åldersgrupper, antal fall per 100 000. Stroke innefattar i denna rapport ICD-koderna I61, I63 och I64. 
 
- - - - - - - -  = incidens förstagångs stroke , män 
- - - - - - - -  = incidens förstagångs stroke , kvinnor 
__________ =  mortalitet stroke, män 
__________ =  mortalitet stroke, kvinnor         
      
 Obs! olika värden på lodräta (Y-)axeln i figurerna 
  
 0510152025
02004006008001 0001 200
‐01‐02‐03‐04‐05‐06‐07‐08 53 
 Tabell Bil 2.1 Incidens och mortalitet (antal fall) i akut hjärtinfarkt 2007. 
 
Incidens   dödsfall  
kvinnor män kvinnor män 
ålder  25‐44  139  343  13 39
45‐64  1 555  4 889  185 718
65‐74  2 054  4 176  349 919
     
Tabell Bil 2.2 Beräkning av antal nyinsjuknande fa ll av akut hjärtinfarkt 2007 i olika åldrar baserad 
på samma AF som i vår tidigare rapport för job strain, skiftarbete, motoravgaser, andra 
förbränningsavgaser samt passiv tobaksrökning.  
ålder 
25‐44  45‐64  65‐74  totalt 
Fall totalt  kvinnor  139  1555  2054  3748 
män  343  4889  4176  9408 
  AF 
(%)      
job strain  kvinnor 14,7  20,4  228,6  301,9  551,0 
män 6,7  23,3  332,5  284,0  639,7 
skiftarbete   kvinnor 3,8  5,3  59,1  78,1  142,4 
män 4,1  14,1  200,4  171,2  385,7 
motoravgaser   kvinnor 3,5  4,9  54,4  71,9  131,2 
män 3,5  12,0  171,1  146,2  329,3 
andra 
förbrännings  kvinnor 0  0  0  0  0,0 
män 4,4  15,1  215,1  183,7  414,0 
ETS  kvinnor 0,95  1,3  14,8  19,5  35,6 
män 1,4  4,8  68,4  58,5  131,7 
         
Samtliga faktorer kvinnor   31,9 356,9 471,4 860,2
  män   69,3 987,5 843,6 1900,4
  Samtliga    101,2 1344,4 1315 2760,6
 
Tabell Bil 2.3 Incidens och mortalitet (antal  fall) i stroke (ICD10: 161, 163, 164) år 2007. 
Incidens     dödsfall  
 
kvinnor män Samtliga  kvinnor män Samtliga  
ålder  25‐44  200  277  477   7  21  28 
45‐64  1 444  2 735 417993  173  266 
65‐74  2 050  3 031 5081234  324  558 
  Samtliga 3 694 6 043  9737 334 518 852 
   54 
 Bilaga 3. Job strain i olika näri ngsgrenar och yrken samt förändring 
över tid 
 
Figur Bil 3.1. Andel (%) som sällan eller aldrig är med och beslutar om uppläggning av arbetet. 
(Arbetsmiljöundersökningen 2009.)   
Figur Bil 3.2. Andel (%) som under högst halva arbetstiden själv kan bestämma arbetstakten. 
(Arbetsmiljöundersökningen 2009.) 01020304050607080
01020304050607080 55 
  
Fig. Bil 3.3 Andel (%) som” för det mesta inte/ald rig/delvis kan bestämma när olika arbetsuppgifter 
ska göras” (Arbetsmiljöundersökningen 2009) 
 
Figur Bil 3.4 Andel (%) som är ”tvungen att dra in  på luncher, arbeta över eller ta med jobb hem 
varje vecka”. (Arbetsmiljöundersökningen 2009). 01020304050607080
01020304050607080 56 
 Analyser ur arbetsmiljöundersökningarna avseende krav-kontroll index 
 
Tabell Bil 3.1. Job strain enligt krav- kont rollindex från Arbetsmiljöundersökningen 2009. 
 
 Andel med job strain (%) 
SNI  Män Kvinnor Samtliga 
01‐03  Jordbruk,  skogsbruk  o fiske  .. .. .. 
05‐33, 35‐39 Tillverkning  o utvinning,  energi o 
miljö  19,8 .. 21,1 
 därav 25-30, 
33 Tillverkning av  verkstadsvaror .. .. 21,1 
41‐43  Byggverksamhet   .. .. .. 
45‐47  Handel  .. . 27,0 
49‐53  Transport   .. .. .. 
55‐56  Hotell och restaurang   .. .. .. 
58‐63  Information  och kommunikation   .. .. .. 
64‐82 Finansiell verksamhet, 
företagstjänster 17,1 24,7 20,6 
84, 99  Offentlig förvaltning m.m. .. .. 21,3 
85  Utbildning .. 47,1 43,9 
86‐88  Vård och omsorg  .. 40,7 38,8 
90‐98  Personliga  och kulturella  tjänster  .. .. .. 
.. Samtliga 20,5 33,9 26,9 
 
.. = innebär att gruppen innehåller för få individer för att SCB ska beräkna andelen. 
 
   57 
 Tabell. Bil 3.2 Job strain enligt krav-kontro llindex från arbetsmiljöundersökningen 2007. 
 
Män Män Kvinnor Samtliga
Jordb, skogsbr o fiske  .. ..  .. 
Tillv, utv av mineral o 
energiprod   23,2  ..  24,1 
Verkstadsindustri   21,8  ..  22,7 
Byggverksamhet   18,0  ..  18,0 
Handel o kommunikationer   29,3  33,8  30,9 
Handel  29,0  ..  30,9 
Finansiell  verksamhet,  
företagstjänster  15,1  23,6  18,6 
Utbildning o forskning ..  42,0  36,1 
Vård och omsorg ..  41,3  38,7 
Personl. o kulturella tjänster, 
renhållning ..  ..  26,7 
Off förvaltning,  mm  ..  ..  22,9 
..  ..  .. 
Samtliga 21,4  35,1  27,9 
 
  Tabell Bil 3.3 Job strain enligt krav- kontrollindex från arbetsmiljöundersökningen 2005.  
Män Kvinnor Samtliga
Tillv, utv av mineral o energiprod  22,5  ..  23,1 
Verkstadsindustri   20,7  ..  21,7 
Byggverksamhet   18,1  ..  17,5 
Handel o kommunikationer   26,7  35,0  29,8 
Handel  22,8  35,5  28,3 
företagstjänster   17,8  20,1  18,7 
Utbildning o forskning ..  43,3  37,7 
Vård och omsorg ..  38,3  35,8 
renhållning ..  ..  23,5 
Off förvaltning,  mm  ..  ..  23,3 
Samtliga  21,5  33,8  27,4 
 
  58 
 Tabell Bil 3.4. Job strain i olika yrk esgrupper enligt krav-kontrollindex från 
arbetsmiljöundersökningen 2009.  
Yrke Män Kvinnor Samtliga
Ledningsarbete   .. ..  .. 
Arbete, som kräver teoretisk specialkompetens   20,0  34,7  27,4 
Arbete, som kräver kortare högskoleutbildning  
eller motsv kunskaper   22,8  33,3  28,2 
Kontors‐ och kundservicearbete   ..  30,3  27,0 
Service‐,omsorgs‐ och försäljningsarbete   ..  39,9  36,7 
Arbete inom jordbruk, trädgård,  skogsbruk,  fiske 
..  ..  .. 
Hantverksarbete  inom byggverksamh  o tillverkn  14,0  ..  13,6 
Process‐ o maskinoperatörsarbete,  
transportarbete,  m.m.  25,7  ..  26,2 
Arbete utan krav på särskild yrkesutbildning   ..  ..  .. 
Militärt arbete  ..  ..  .. 
Samtliga  20,5  33,9  26,9 
 
Tabell Bil 3.5. Job strain i olika yrk esgrupper enligt krav- kontrollindex från 
arbetsmiljöundersökningen 2007.  
Yrke Män Kvinnor Samtliga 
Ledningsarbete   .. ..  20,1 
Arbete, som kräver teoretisk 
specialkompetens   19,1  35,7  27,6 
Arbete, som kräver kortare 
högskoleutbildning  eller motsv kunskaper   20,5  37,7  29,4 
Kontors‐ och kundservicearbete   ..  27,3  27,1 
Service‐, omsorgs‐ och försäljningsarbete   ..  40,0  36,4 
Arbete inom jordbruk, trädgård,  skogsbruk,  
fiske  ..  ..  .. 
Hantverksarbete  inom byggverksamh  o 
tillverkn  17,6  ..  17,2 
transportarbete,  m.m.  28,4  ..  30,0 
..  ..  .. 
Samtliga  21,4  35,1  27,9 
 
  59 
 Tabell Bil 3.6. Job strain i olika yrk esgrupper enligt krav- kontrollindex från 
arbetsmiljöundersökningen 2005.  
Ledningsarbete   ..   ..  19,0 
Arbete, som kräver teoretisk specialkompetens   20,5  34,7  27,7 
eller motsvarande  kunskaper   19,6  36,2  28,1 
Kontors‐ och kundservicearbete   ..  27,3  27,6 
Service‐, omsorgs‐ och försäljningsarbete   ..  39,0  34,0 
..  ..  .. 
Hantverksarbete  inom byggverksamhet  och 
tillverkning   16,8  ..  16,9 
transportarbete,  m.m.  32,4  ..  32,9 
..  ..  .. 
 
   60 
 Förändringar över tid 
 
Tabell Bil 3.7 Andel (%) som anger att de ”kan som  mest ½ arbetstiden själv bestämma arbetstakten” 
(ur arbetsmiljöundersökningarna 1997-2007). 
 
Andel (%) 
1997 1999  2001  2003  2005  2007 
A‐Q samtliga 
näringsgrenar  49,1  52,4  50,2  48,9  52,1  53 
A+B jordbruk,  
skogsbruk,  jakt, fiske 22,6  25,6  22,3  20,5  .. .. 
C+D utvinning  av 
mineral, tillverkning  43,7  45,5  44,5  45,3  45,5  48 
G parti‐ och detaljh; 
rep av fordon m.m. 49,7  53,9  51,5  48,4  51,3  52 
I transport,  
magasinering  och 
kommunikation  57,9  61  59,3  53,2  57,2  60 
J finansiell  verksamhet  51,4  49,3  46,8  52,4  ..  .. 
K fastighets ‐ och 
uthyrningsverksamhet, företagstjänster  33,9  40,8  34  37,7  42,5  45 
M utbildning  61,7  62,6  63,7  61,9  65,7  69 
N hälso‐ och sjukvård,  
sociala tjänster; 
veterinärverksamhet  63,9  68  66  62,9  64,6  66 
H hotell‐ och 
restaurangverksamhet  67,1  74,8  68,1  68,5  ..  .. 
O+P andra 
samhälleliga  och 
personliga  tjänster, 
förvärvsarbete  i 
hushåll 39  ..  43,8  ..  ..  .. 
L+Q offentlig 
förvaltning,  försvar, 
internationell  
verksamhet  43,4  49,7  43,8  43,6  51,7  46 
 
   61 
 Tabell Bil 3.8 Andel (%) som anger att de ” kan för det mesta inte/aldrig delvis bestämma när olika 
arbetsuppgifter skall göras” (ur arb etsmiljöundersökningarna 1997-2007). 
 
Andel (%) 
näringsgrenar   46,1  45,1 44,4 41 44,6  46
skogsbruk,  jakt, fiske  24  20,1 26 21,1 ..  ..
mineral, tillverkning   46  43,8 42,1 40,4 43,8  46
rep av fordon m.m.  45,2  44,4 46,3 41,9 45,6  48
kommunikation   59  62,2 60,3 53,5 61  59
J finansiell  verksamhet   39  34,2 34,6 36 ..  ..
uthyrningsverksamhet,  
företagstjänster   26,2  25,9 23,4 21,4 25,8  26
M utbildning   53,8  52,3 51,4 52,9 54  59
veterinärverksamhet   62,2  62,5 63,1 58,2 60,8  62
restaurangverksamhet   53  57,8 57,9 54 ..  ..
O+P andra 
hushåll  34  .. 32 .. ..  ..
verksamhet   33,5  35,2 32,1 27,4 32,1  32
 
   62 
 Tabell Bil 3.9 Andel (%) som sällan eller aldrig är med och beslutar om uppläggning av arbetet” (ur 
arbetsmiljöundersökningarna 1997-2007).  
 
 Andel (%) 
näringsgrenar  27,4  26,5 27 25,9 27,5  27
skogsbruk,  jakt, fiske 19,8  16,4 19,3 10,1 ..  ..
mineral, tillverkning  34,6  33,4 33 33,1 33  33
rep av fordon m.m. 28,1  27,2 29,1 27,7 34,4  29
kommunikation  45,9  46,4 45,3 44,9 48,2  49
J finansiell  verksamhet  27,9  16,8 20,6 29,1 ..  ..
företagstjänster  21  20,2 19,8 21 20,3  21
M utbildning  17  17,4 18,4 16,9 18,6  18
veterinärverksamhet  26  26,9 28,2 28,1 30,3  32
restaurangverksamhet  34,1  36,2 32,6 30,7 ..  ..
O+P andra 
hushåll 21,1  .. 23,1 .. ..  ..
verksamhet  22,7  21,6 20,5 21,1 23,3  22
 
   63 
 Tabell Bil 3.10 Andel (%) som är ”tvungen att dra in  på luncher, arbeta över eller ta med jobb hem 
varje vecka” (ur arbetsmiljöundersökningarna 1997-2007).  
 
 Andel (%) 
näringsgrenar  35,4  36,1 34 31 33  37
skogsbruk,  jakt, fiske 31,2  35 36,8 38,1 ..  ..
mineral, tillverkning  28,7  28,7 25,9 23,2 28,2  30
rep av fordon m.m. 37,1  42 32,5 29,8 31,5  39
kommunikation  39,5  36 38,4 31 34,6  34
J finansiell  verksamhet  37,1  43,8 32,3 27,3 ..  ..
företagstjänster  41,2  40,9 38,7 35,1 37,4  41
M utbildning  54,3  55 50,8 39,9 40,1  40
veterinärverksamhet  30,4  30,6 31,2 30,3 29,1  34
restaurangverksamhet  41,4  29,8 36,5 40,4 ..  ..
O+P andra 
hushåll 40,8  .. 35,6 .. ..  ..
verksamhet  35,9  34,2 33 29,4 28,7  33
 
   64 
 Bilaga 4. Definition av ”job strain” i vetenskaplig litteratur 
 
Exempel på definition av job strain från arbe ten publicerade i internationell referee-granskad 
litteratur under 2011: 
 
Rosenström et al, 2011 (46) 
 
Job demands  were measured with a 3-item scale from the Occupational 
Stress Questionnaire (OSQ, Cronbachs’ α= 0.87) (Elo, Leppa¨nen, 
Lindström, & Ropponen, 1990) developed at the Finnish Institute of Occupational Health. The OSQ has been widely used in Finland, and the validity of the OSQ items has been sati sfactory in studies involving a total 
of over 25,000 employees in various occupations (Elo,Leppa, ¨nen, Lindström, & Ropponen, 1992; Elo,1994). The items used in the current study were “Do you have to hurry to get your work done?”, “Does your 
work have phases that are too difficult?” and “Is your work mentally strenuous?” These items correspond quite closely to demands part in Karasek’s (Karasek, 1979) Job Conten t Questionnaire. Responses were 
obtained on a 5-point scale ranging from 1 (never) to 5 (all the time). 
Reliability (Cronbach’s alpha) of the ensuing 3-item scale was 0.60. Job 
control was measured with the Job Content Questionnaire (Karasek, 
1985), which includes 9 items on job control (Cronbachs’ α= 0.85). In both 
scales, mean scores were calculated only for those participants who had 
responded to a minimum of 50 % of the items of the scale.   Job strain was constructed as the standard continuous linear job strain  
variable by subtracting job control from job demands. As in our previous study from this cohort, the resulting scale was then multiplied  by 0.5 to facilitate the presentation of the regres sion coefficients (Hintsanen et al., 
2005).    
    Courvois
 
Ferrario e
 
Maina et 
 
f
f
j
fier et al 2011 (
Based on pre
[Niedhamm e
scaled score  
Note that h a
higher decis i
demands). W
latitude (D L
 
Support wa s
shown that i
and Perne ge
determinan t
subtractin g 
(DPs y) and  
 
Both strain s
strain (hi gh 
a value o f 10
were divide d
to 80 and fro
several dim e
also divided  
to 60 and fro
strain. 
et al 2011(48) 
Job strain w
(13 items) o f
expressed a s
range 12–4 8
24–96) scor e
 al, 2011 (49) 
from never t
and six ite m
from 0.67 t o
Based on th e
job strain ( h
from others:  
passive wor k
(low deman d
(47) 
evious resea r
er, 2002]  ) an
 (between 0 a
aving a highe
ion latitude)  
We then com p
L) from psych
s not includ e
its im pact o n
er, 2010 ). Ho
ts in some ca
 decision lati
 physical (D p
scores were  t
 decision lat i
00 represent s
d into four c a
om 80.1 to 1 0
ensions, few i
 into four ca t
om 60.1 to 1 0
as measure d
f the Job Co n
s the ratio be t
8) and job co n
es, dichotom i
as assessed b
to almost al w
ms focused o n
o 0.71 for job 
e median s pli
high demand s
 active work  
k (low dema n
ds combined  
rch ( [Courv o
nd on the de m
and 100) for 
er score coul d
 or detrimen
puted a strai
hological de m
ed in this sc o
n adverse he a
owever, sinc e
ses, we com p
tude (DL) fr
phy) deman d
 
transformed  
itude and lo w
s the hi ghest 
ategories: fro
00. The first 
individuals h
tegories ( from
00) because f
 using a prev
ntent Questi o
tween psycho
ntrol (or dec i
ised at the s a
by means o f f
ways. Five-it e
 demands a n
it of both JC Q
s combined w
 (high dema n
nds combine d
 with hi gh co
65 oisier and P e
mand-contr o
 each dimen s
d be positive  
ntal in others
in score b y su
mands (DPs y
ore because a  
alth event is  
e back pain p
puted a seco n
rom the aver a
ds: 
 so that a va l
w psycholo gi
 possible str a
om 0 to 40, fr
 category wa
had low sco r
m 0 to 20, fro
few individ u
viousl y valid
onnaire (JC Q
ological job d
ision latitu d
ample media n
four point L i
ems address e
itude. Relia b
nd decision l a
Q scales, par
with low con
d with low c o
ontrol). erneger, 201 0
ol model, we  
sion o f the qu
 for some di m
 (e.g., higher
ubtractin g de
y).Dpsy-DL.
 previous re s
 negligible (C
probabl y has 
nd strain sc o
age of psycho
lue of zero r e
cal/physical 
ain. All dim e
rom 40.1 to 6
as larger bec a
res. The strai
om 20.1 to 4
uals had hi gh
dated Italian  
Q).32 Job str a
demand (PJ D
de, DL, six it e
n (0.42). 
ikert-scaled i
ed psycholo g
bility Cronb a
atitude, res pe
rticipants per
trol) were di f
d with hi gh c
ontrol), and  0] and 
 derived a  
uestionnaire.  
mensions (e. g
r physical 
ecision  
 
search has  
Courvoisier  
 physical 
re by 
ological 
presents no  
 demands) a n
ension scales  
60, from 60. 1
ause, for 
n scores we r
0, from 40.1  
h scores o f 
 short versio n
ain was  
D, five items,
ems, ran ge 
tems ran ging
ical demand s
ach’s α was 
ectivel y. 
rceivin g high
fferentiated  
control),  
 low strain   
g., 
nd 
 
1 
re 
 
n 
, 
g 
s, 
h  66 
 Tobe et al 2011 (50).  
 
Job strain (JS) was defined as those individuals in the 20th percentile for 
high job demands and low job latitude from the JCQ [18], [19], [20] and 
[27]. 
 
Hintsanen et al 2011 (51) 
Job demand was measured in 2001 an d in 2007 using a three-item scale ( α 
= 0.6) from the Occupational Stress Questionnaire developed at the Finnish Institute of Occupational Health [26]. The items used in the 
current study were: “Do you have to  hurry to get your work done?,” 
“Does your work have phases that are too difficult?,” and “Is your work mentally strenuous?.” These items are close to Karasek's Job Content Questionnaire [27]. The scale used in the questions was from 1 (never) to 5 
(all the time). 
 Job control was measured in 2001 and in 2007 using the Job Content Questionnaire [27] which included 9 items for job control ( α = 0.9). 
Responses were given on a scale ranging from 1 (strongly disagree) to 5 
(strongly agree).  Job strain was calculated as a linear term in 2001 and 2007 by the 
following equation: job demands score −job control score [28]. The use of 
continuous measures has been recommended [29] and in the linear term of 
job strain, the contributions of job control and job demands are equally 
weighted [28]. Additionally, a measure of 6-year job strain was obtained 
by calculating the mean of the job strain in 2001 and in 2007. 
  
   67 
 Bilaga 5. Förekomst av oregelbundna arbetstider 
 
Tabell Bil 5.1 Andel som arbetar ”inte enbart dagtid” i olika näringsgrenar (Källa: Arbetsmiljöundersökningarna).  
 
 1997  1999  2001  2003 
A+B jordbruk,  skogsbruk,  
jakt, fiske  20,8 23,7 22,9  23,3
D tillverkning   24,4 27 24,3  24,6
F byggverksamhet   1,5 3,5 4,1  2,5
G parti‐ och detaljhandel;  
rep. av fordon m.m.  10,3 11,5 14,4  14,4
I transport,  magasinering  
och kommunikation   33,2 39 36,4  33,6
J finansiell verksamhet   6,5 3,1 2,7  3,7
företagstjänster   6,9 9,6 7,9  8,8
M utbildning   4 4,5 2,9  2,9
N hälso‐ och sjukvård, 
veterinärverksamhet   40,6 44,6 44,7  46,9
restaurangverksamhet   49,8 53,4 49,8  51
O+P andra samhälleliga  och 
förvärvsarbete  i hushåll  21,8 .. 23,6  ..
L+Q offentlig förvaltning,  
försvar, internationell  
verksamhet   15 15,5 14,5  13,1
A‐Q samtliga näringsgrenar   21,4 23,1 22  21
 
   68 
 Tabell Bil 5.2 Andel (%) i olika yrken som anger att de inte arbetar på regelbunden dagtid 1997-2003. 
 
  1997 1999  2001  2003
1 ledningsarbete   6,4 6  7,3  6,5
2 arbete som kräver teoretisk specialistkompetens 8,1 8,3  6,4  5,2
21 arbete som kräver teoretisk specialistkompetens  inom teknik 
och datavetenskap  m.m.  1,1  3,9  2  0,8 
22 arbete som kräver teoretisk specialistkompetens  inom biologi, 
hälso‐ och sjukvård  25,8  26,8  20,6  19,1 
23 lärararbete  inom universitet,  gymnasie ‐ och grundskola 3,4 2,7  2,4  1,6
24 annat arbete som kräver teoretisk specialistkompetens 8,4 9,2  7,8  5,9
3 arbete som kräver kortare högskoleutbildning  eller motsvarande  
kunskaper   13,2  14,6  14,4  12,7 
31 tekniker‐ och ingenjörsarbete  m.m.  9,3 9,7  11,1  10,1
32 arbete inom biologi, hälso‐ och sjukvård som kräver kortare 
högskoleutbildning   35,2  34  36,7  30,7 
322 sjukgymnaster,  tandhygienister  m.fl.  2,1 3,8  7,2  3
323 sjuksköterskor   64 56,8  59,5  54,1
33 lärararbete  som kräver kortare högskoleutbildning 6,7 10,9  6,9  5,7
34 annat arbete som kräver kortare högskoleutbildning 11 12,4  11,9  10,5
341 säljare, inköpare,  mäklare m.fl.  2,9 3,3  2  3,5
4 kontors‐ och kundservicearbete   12 14,8  14,2  14,6
41 kontorsarbete  m.m.  7 7,8  9,1  9,1
42 kundservicearbete   31,6 39,2  31,6  32,2
422 kundinformatörer   23,2 33,1  23,8  23,6
5 service‐, omsorgs‐ och försäljningsarbete   45,8 48,1  49,4  46,5
51 service‐, omsorgs‐ och säkerhetsarbete   54,5 56,9  57,3  53,5
512 storhushålls ‐ och restaurangpersonal   40,5 42,7  39,5  40,8
513 vård‐ och omsorgspersonal   57,2 60,2  60,4  55,6
52 försäljningsarbete  inom detaljhandel  m.m. 18,2 20,7  25,2  25,7
522 försäljare,  detaljhandel;  demonstratörer  m.fl. 18,2 20,7  25,2  25,5
6 arbete inom jordbruk, trädgård, skogsbruk  och fiske 17,3 22,1  20,1  19,9
7 hantverksarbete  inom byggverksamhet  och tillverkning 11,9 13,1  10,1  9,4
71 gruv‐, bygg‐ och anläggningsarbete   7,3 6,6  4,9  3,3
72 metallhantverk,  reparatörsarbete  m.m.  15,8 19,4  14,8  15,4
8 process‐ och maskinoperatörsarbete,  transportarbete  m.m. 42,4 43,5  42,2  41,5
81 processoperatörsarbete 59,2 60,9  58,2  65,6
82 maskinoperatörs ‐ och monteringsarbete 40,7 42,3  41  38,9
821 maskinoperatörer,  metall‐ och mineralbehandling 46,9 45,4  35,3  41,8
83 transport ‐ och maskinförararbete   39,2 39,9  39,5  37,5
832 fordonsförare   41 41,1  40,9  39,6
833 maskinförare   28,8 31,6  34,7  28,6
9 arbete utan krav på särskild yrkesutbildning 22,3 27,5  22,2  27,4
91 servicearbete  utan krav på särskild yrkesutbildning 20,1 24,7  21,1  24,7
912 städare m.fl.  12,6 15,5  13  13,5
totalt  21,4 23,1  22  21
 
    69 
 Tabell Bil 5.3 Beräknat antal dödsfall i akut hjärtinfa rkt baserat på fördelningen av arbete nattetid 
enligt arbetsmiljöundersökningen 2007 i olika näring sgrenar. Antalet fall utgår från vår tidigare 
rapport och fördelats proportionellt mot andel som arbetar natt 2007 (åldern 25-64 år).  
 
Näringsgren  antal fall  
kvinnor  Män Samtliga
Jordbruk,  skogsbruk  o fiske 0,2  2,3  2,5 
Tillverkning  o utvinning,  energi o 
miljö 2,5  20,3  22,8 
Byggverksamhet  0  2,5  2,5 
Handel 0,5  2,7  3,2 
Kommunikation   1,4  13,8  15,2 
företagstjänster  1,0  6,2  7,2 
Offentlig förvaltning  m.m. 0,7  3,8  4,5 
Utbildning  o forskning  0,4  1,0  1,4 
Vård och omsorg 12,6  7,7  20,3 
Personliga  och kulturella  tjänster, 
renhållning  1,6  6,8  8,4 
Totalt  20,8  68,7  89,5 
   70 
 Bilaga 6. Halter av kvävedioxid i olika miljöer 
 
Nedan ges exempel på nivåer av kvävedioxi d i Sverige. Där inte annat anges avses 
årsmedelvärden.  
Tabell Bil 6.1 Årsmedelvärden (avser ”urb an bakgrund” där inget annat anges). 
 
Ort  2005 2006 2007 2008 2009 2010
Stockholm1   19  16  16  18  21 
Stockholm2 15  17  13  13  13  15 
Helsingborg   15  23  25  22  19  
Umeå  12  12  14  11  2  18 
Göteborg   25  26  24  25  25  28 
Jönköpinga 18  12  11  13  17  
Höganäsa     11  9  10 
        
Stockholm  Kaananb   6  5  4  5  
Holmönb   1     2  
1) Avser Hornsgatan tak 
2) Avser Torkel Knutssonsgatan 
a) Avser vinterhalvår b) Bakgrundsvärde 
 
Tabell Bil 6.2 Årsmedelvärden i gaturummet.  
Ort  2005 2006 2007 2008 2009 2010
Stockholm1 41  37  37  37  39239 
Helsingborg      20  33  25  23 
Umeå   28  44  33  31  45 
Göteborg   44  48  47  45  39  44 
Jönköping    22  21  21  25  30 
        
1) Sveavägen 
2) Avser vinterhalvår 
 
Källa: IVL ( www.ivl.se/tjanster/datavardskap/luftkvalitet )  
 
   71 
 Tabell Bil 6.3 Beräkning av bidraget av kväv edioxid som mått på motoravgaser under olika 
förhållanden. Haltvärden är tagna från ovanst ående data (2010 där så är möjligt). För bussförare har 
använts gaturumsvärden för att skatta halten i arbetet.  Observera att beräkningarna bortser från 
vistelse på annan ort på fritid etc. Vår bedömning är dock att det inte på ett avgörande sätt förändrar 
bedömning av storleksordningen på dos mellan grupperna.  
  Halt kvävedioxid Årsdosa 
    Arbete  Gaturum  bostad  Arbeteb Gaturumc Bostadd totalt 
Gruvarbetare Kiruna 280 15 8 476000 9000 51680 536680
Tunnelarbete Stockholm 350 39 19 595000 23400 122740 741140
Bussförare 
 Stockholm 39 39 19 66300 23400 122740 212440
Bussförare  Helsingborg 23 23 19 39100 13800 122740 175640
Bussförare  Göteborg 44 44 28 74800 26400 180880 282080
Bussdepå,  Stockholm 181 39 19 307700 23400 122740 453840
Tjänsteman  Stockholm 19 39 19 32300 23400 122740 178440
a) Persontimmar µg/m3 
b) 1700 tim/år 
c) 600 tim/år 
d) 6460 tim/år 
 
Tabell Bil 6.4 Beräkning av totaldos för gruvarb etare under jord respektive fordonsförare.  I 
beräkningen har maskinförare tilld elats samma dos som bussfö rare vilket kan vara en 
över/underskattning.  
antal  dos  totaldos:  
gruvarbete   3000 476000a 0,14*1010
fordonsförare  170000 74800b 1,27 *1010
a) Se tabell ovan 
b) Dosen bussförare i Göteborg, se ovan 
   72 
 Bilaga 7. Yrken som utsätts för ”förbränningsavgaser” 
 
Arbeten som i den refererade studien (42) beskrivits ha hög sannolikhet för exponering och hög intensitet för ”andra förbränningsavgaser”:  
Arbetsledare 
Bangårdsarbetare 
Bilmekaniker Brandman 
Brännare 
Driftsmaskinist Fastighetsarbete 
Gjutgodsrensare 
Glasblåsare Hyttarbetare 
Klensmed 
Kontrollingeniör Kärnmakare 
Laborant 
Lastmaskinförare i stenbrott Lokförare 
Maskinist 
Maskinmekaniker Maskinvalsare 
Metalliserare 
Motorman Motorreparatör 
Murare 
Skorstensfejare Smältare 
Traversförare 
Ugnsskötare 
Värmare 
Övrig glas- keramik- 
Tegelarbetare 
Övrig maskinpersonal 
Övriga smeder 
 
   73 
 Bilaga 8. Förekomst av passiv tobaksrök, tidstrender m.m. 
 
Tabell Bil 8.1 Andel (%) som anger att de utsätts  för tobaksrök från andras rökning (passiv rökning) 
minst 1/4 av arbetstiden . 
 
Näringsgren  (enligt SNI 2002)  1997  1999  2001 2003 2005 2007 
Jordbruk,  skogsbruk,  jakt, fiske  5,5  4,4  4,8  4,5  ..  .. 
Tillverkning   10,7  9,6  8,9  7,7  5,4  5 
Byggverksamhet   10,8  8,4  10,9  9,4  7,9  8 
Parti‐ och detaljh; rep av fordon m.m.  8,9  6,9  6,1  5,7  4,5  3 
Transport,  magasinering  och kommunikation   10,8  9,6  7,8  8,8  3,7  6 
Finansiell  verksamhet   5  1,3  2,2  0,6  ..  .. 
Fastighets ‐ och uthyrningsverksamhet,  
företagstjänster   8,8  4,8  5,1  4,7  2,6  3 
Utbildning   2,7  2,1  1,7  1,5  1,3  1 
Hälso‐ och sjukvård, sociala tjänster; 
veterinärverksamhet   6,8  8,2  9,4  10,7 8,9  8 
Hotell‐ och restaurangverksamhet   40,9  37,8  38,6 31,9  ..  .. 
Andra samhälleliga  och personliga  tjänster, 
förvärvsarbete  i hushåll  7,8  ..  7,9  ..  ..  .. 
Offentlig förvaltning,  försvar, internationell  
verksamhet   5,4  3,1  5,7  3,8  2,4  2 
Totalt  8,8  7,4  7,7  7,1  4,6  5 
 
..  = innebär att gruppen i nnehåller för få individer för att SCB ska beräkna andelen. 
 
   74 
 Tabell Bil 8.2 Andel (%) som anger att de utsätts  för tobaksrök från andras rökning (passiv rökning) 
 
Näringsgren  (SNI 2007) 2009 
01‐03 jordbruk, skogsbruk  och fiske 3 
05‐33+35‐39 tillverkning  och utvinning,  energi och 
miljö 4 
41‐43 byggverksamhet  10 
45‐47 handel 4 
49‐53 transport  10 
55‐56 hotell och restaurang  6 
58‐63 information  och kommunikation  1 
64‐82 finansiell verksamhet,  företagstjänster  3 
84+99 offentlig förvaltning  m.m. 3 
85 utbildning  2 
86‐88 vård och omsorg 8 
90‐98 personliga  och kulturella  tjänster 4 
A‐U samtliga näringsgrenar  5 
   75 
 Tabell Bil 8.3 Beräkning av antalet arbetsrelaterade dö dsfall i olika näringsgrenar på grund av ETS. 
Det totala antalet (5,2 för kvinnor och 23,5 för mä n i åldrarna 25-74 år) är hämtat ur (1) och avser år 
2007. Eftersom data avseende passiv tobaksrök för 2 007 är mycket knapphändiga (se tabell bil 8.1) har 
vi valt att använda data för 2009 och antagit att f örändringen i andel som utsätts för passiv tobaksrök 
i respektive bransch är oförändrat mellan 2007 och 2009.  
Näringsgren  Andel av alla 
sysselsatta  
(%) Andel 
Utsatta 
för ETS
(%) Antal
Fall 
mänAntal 
Fall 
kvinnor Antal fall 
samtliga 
  Män kvinnor       
Jordbruk,  skogsbruk  o fiske  2,7  0,9  3  
0,4a 0,0  
0,4 
Tillverkning  o utvinning,  energi 
o miljö  20,9  6,9  4  
4,0 0,3  
4,3 
Byggverksamhet   11,4  1,0  10  
5,5 0,1  
5,6 
Handel  12,7  9,7  4  
2,4 0,4  
2,8 
Transport   7,8  2,5  10  
3,8 0,3  
4,1 
Hotell och restaurang   2,3  2,4  6  
0,7 0,2  
0,9 
Information  och 
kommunikation   5,7  2,5  1  
0,3 0,0  
0,3 
företagstjänster   16,4 14,8  3  
2,4 0,5  
2,9 
Offentlig förvaltning  m.m.  5,3  7,7  3  
0,8 0,3  
1,1 
Utbildning   5,5  18,1  2  
0,5 0,4  
0,9 
Vård och omsorg  5,3  28,1  8  
2,0 2,5  
4,5 
Personliga  och kulturella  
tjänster  3,9  5,3  4  
0,7 0,2  
0,9 
Totalt antal enligt (1)     23,5 5,2  
28,7 
 
Antalet fall i cell ”a” beräknas som 
(2,7*3)*23,5/(2,7*3+20,9*4+11,4*10+12,7*4+7,8*10+2, 3*6+5,7*1+16,4*3+5,3*3+5,52+5,3*8+3,9*4)=0,4 
   76 
 Bilaga 9. Prevalens, mortalitet och incidens av kroniskt obstruktiv 
lungsjukdom (KOL) 
 
I vår förra rapport beräknade vi den arbetsrela terade dödligheten i KOL utifrån mortalitet 
och AF (som uppskattades till 15 %). KOL är en relativt vanlig sjukdom i högre åldrar. Den 
drabbade blir ”obstruktiv” i luftvägarna oc h det är en sjukdomsprocess som kan gå olika 
fort. Sjukdomen kan ha mycket olika förlopp och grad av invaliditet. Det finns olika internationella överenskommelser om hur man ska klassificera svårighetsgraden. En numer 
vanlig klassifikation är en enligt GOLD (Glo bal initiative for chronic obstructive lung 
disease) (se www.goldcopd.org ). Svårighetsgraden indelas i 4 olika klasser beroende på grad 
av obstruktivitet. I den lägsta graden (grad 1) är personen ofta inte medveten om sjukdomen. 
En annan indelning är den som utgivits av Brit ish Thoracic Society (BTS). Indelningarna ser 
ganska likartade ut men kan ge olika resu ltat. I en populationsbaserad studie från 
Norrbotten (OLIN) fann man följande pr evalens av COPD (alla grader). 
 
Tabell bil 9.1 Prevalens av KOL enligt GOLD och BTS i en svensk populationsundersökning (52). 
 
Ålder Prevalens (%) 
 GOLD BTS 
46-47 6,5 2,8 
61-62 17,1 9,0 
76-77 28,7 19,7 
 
Ser man till svårighetsgraden av KOL domineras den helt av de lägre svårighetsgraderna. I 
samma studie redovisas att 57 % var av den lindrigaste graden, 37 % i den med moderat påverkan, 5 % hade svår påverkan och 1 % fa nns i gruppen med mycket svår påverkan 
enligt GOLD. 
Incidensen finns studerad i samma grupp unde r i 7 års period för GOLD-kriterierna. Man 
fann då att om man inkluderade samtliga goldkr iterier blev totala 7-årsincidensen för de 
olika åldersgrupperna i tabellen ovan 7,4,  14,6 respektive 18,7 procent (53).   
Om man tillämpar samma AF som tidigare (15 %) så skulle dessa data indikera att cirka 1 % 
av personer i 45-årsåldern hade arbetsrelatera d KOL och motsvarande tal i 60-årsåldern är 
mellan 2 och 3 %. Ska man försöka beräkna incidens på samma material skulle man säga att 
under en 7-årsperiod insjuknade cirka 1 % per år i KOL (7,4/7), Av dessa skulle då med 
samma antagande cirka 0,1 % bero på arbetet (1*0,15). 
Det totala antalet arbetsrelate rade dödsfall i KOL per år berä knades i vår förra rapport till 
drygt 90 fall. Om man antar att 1 % av personer mellan 40 och 50 år har arbetsrelaterad KOL motsvarar det cirka 14 000 personer (befolknin gen i den åldern är cirka 1,4 miljoner i 
Sverige). Skulle man istället välja att bara be skriva svår eller mycket svår KOL skulle 
motsvarande siffra bli 840 personer (6 % av 14 000) . Skulle vi endast belysa mycket svår KOL 
blir motsvarande uppskattning 140 personer (1 % av 14 000). Detta visar att prevalensen blir 
starkt beroende av hur m an definierar sjukdomen. 
   77 
 8. Referenser 
1. Järvholm B, Reuterwall C, Bysted t J. Arbetsrelaterade dödsfall i Sv erige.  Arbetsrelaterad dödlighet i 
cancer, hjärt- kärlsjukdomar oc h lungsjukdomar i Sverge. Rapport  2010:3. Arbetsmijlöverket, 
Stockholm: 2010. 
2. Bonde JP, Kolstad HA. Noise and ischemic heart disease. Scand J Work Environ Health. 2012;38:1-3. 
3. Peterson S, Backlund I, Diderichsen F. Sjukdoms bördan i Sverige - en sven sk DALY-kalkyl. Statens 
Folkhälsoinstitut, Östersund: 1998. 
4. Moradi T, Allebeck P, Jacobsson A, Mathers C. [The burden of disease in Sweden measured with 
DALY. Neuropsychiatric diseases and cardiova scular diseases dominate]. Lakartidningen. 
2006;103(3):137-41. 
5. Ezzati M, Lopez AD, Rodgers AA, Murray CJL. Comp arative quantification of health risks : global 
and regional burden of disease attributable to selected major risk factors. Geneva: World Health 
Organization; 2004. 
6. Månson A (red). Hälsoekonomi för folkhälsoarbete - introduktion och debatt. Rapport 2003:11. 
Statens Folkhälsoinstitu t, Östersund: 2003. 
7. Schwartzinger M, Stouthardt M, Nord E. Cro ss-national agreement on disability weights: the 
European Disability Weights Project. Po pulation Health Metrics. 2003;1:9-20. 
8. Asplund K. Cerebrovaskulära sj ukdomar. In: Asplund K, Berglund G, Lindgren S, Lindholml N, 
editors. Internmedicin. 3 upplagan ed. Stockholm: Liber AB; 2002. p. 156-75. 
9. Ohlin B, Nilsson PM, Nilsson JA, Berglund G. Chronic psychosocial stress predicts long-term 
cardiovascular morbidity and mortality in midd le-aged men. Eur Heart J. 2004;25(10):867-73. 
10. Kuper H, Adami HO, Theorell T, Weiderpass E. The socioeconomic gradient in the incidence of 
stroke: a prospective study in middle-aged women in Sweden. Stroke. 2007;38(1):27-33. 
11. Kivimäki M, Gimeno D, Ferrie JE, Batty GD, Oksanen T, Jokela M, et al. Socioeconomic position, 
psychosocial work environment and cerebrovascular disease among women: the Finnish public sector study. Int J Epidemiol. 2009;38(5):1265-71. 
12. Brown DL, Feskanich D, Sánchez BN, Rexrode KM, Schernhammer ES, Lisabeth LD. Rotating night 
shift work and the risk of ischemic stroke. Am J Epidemiol. 2009;169(11):1370-7. 
13. Virtanen SV, Notkola V. Socioeconomic inequalities in cardiovascular mortality and the role of 
work: a register study of Finnish men. Int J Epidemiol. 2002;31(3):614-21. 
14. Hermansson J, Gillander Gådin K, Karlsson B, Lind ahl B, Stegmayr B, Knutsson A. Ischemic stroke 
and shift work. Scand J Work Environ Health. 2007;33(6):435-9. 
15. Karlsson B, Alfredsson L, Knutsson A, Andersson E, Torén K. Total mortality and cause-specific 
mortality of Swedish shift- and dayworkers in the pulp and paper industry in 1952-2001. Scand J 
Work Environ Health. 2005;31(1):30-5. 
16. Tsutsumi A, Kayaba K, Ishikawa S. Impact of occupational stress on stroke across occupational 
classes and genders. Soc Sci Med. 2011;72(10):1652-8. 
17. André-Petersson L, Engström G, Hedblad B, Janzon  L, Rosvall M. Social support at work and the 
risk of myocardial infarction and stroke in women and men. Soc Sci Med. 2007;64(4):830-41. 
18. Medin J, Ekberg K, Nordlund A, Eklund J. Organisational change, job strain and increased risk of 
stroke? A pilot study. Work. 2008;31(4):443-9.  78 
 19. Harmsen P, Lappas G, Rosengren A, Wilhelmsen L.  Long-term risk factors for stroke: twenty-eight 
years of follow-up of 7457 middle-aged men in Göteborg, Sweden. Stroke. 2006;37(7):1663-7. 
20. Tüchsen F, Hannerz H, Roepstorff C, Krause N. Stroke among male professional drivers in 
Denmark, 1994-2003. Occup Environ Med. 2006;63(7):456-60. 
21. Toivanen S, Hemström O. Is the impact of job control on stroke independent from socioeconomic 
status?: a large-scale study of the Swedish working population. Stroke. 2008;39(4):1321-3. 
22. Toivanen S. Job control and the risk of incident stroke in the working population in Sweden. Scand 
J Work Environ Health. 2008;34(1):40-7. 
23. O'Donnell MJ, Xavier D, Liu L, Zhang H, Chin SL, Rao-Melacini P, et al. Risk factors for ischaemic 
and intracerebral haemorrhagic stroke in 22 co untries (the INTERSTROKE study): a case-control 
study. Lancet. 2010;376(9735):112-23. 
24. Tsutsumi A, Kayaba K, Kario K, Ishikawa S. Pros pective study on occupational stress and risk of 
stroke. Arch Intern Med. 2009;169(1):56-61. 
25. Jood K, Redfors P, Rosengren A, Blomstrand C, Jern C. Self-perceived psychological stress and 
ischemic stroke: a case-control study. BMC Med. 2009;7:53. 
26. Guiraud V, Amor MB, Mas JL, Touzé E. Triggers of ischemic stroke: a sy stematic review. Stroke. 
2010;41(11):2669-77. 
27. Liss GM, Finkelstein MM. Mortality among worker s exposed to carbon disulfide. Arch Environ 
Health. 1996;51(3):193-200. 
28. Pepłlońska B, Sobala W, Szeszenia-Dabrowska N. Mortality pattern in the cohort of workers 
exposed to carbon disulfide. Int J Occu p Med Environ Health. 2001;14(3):267-74. 
29. Torén K, Bergdahl IA, Nilsson T, Järvholm B. Oc cupational exposure to particulate air pollution 
and mortality due to ischaemic heart disease and cerebrovascular disease. Occup Environ Med. 
2007;64(8):515-9. 
30. Reuterwall C, Hallqvist J, Ahlbom A, De Faire U, Diderichsen F, Hogstedt C, et al. Higher relative, 
but lower absolute risks of myocardial infarction in women than in men: analysis of some major risk 
factors in the SHEEP study. The SHEEP Study Group. J Intern Med. 1999;246(2):161-74. 
31. Hallqvist J, Diderichsen F, Theorell T, Reuterwa ll C, Ahlbom A. Is the effect of job strain on 
myocardial infarction risk due to interaction between high psychological demands and low decision latitude? Results from Stockholm Heart Epidemiology Program (SHEEP). Soc Sci Med. 
1998;46(11):1405-15. 
32. Johnson J, Stewart W, Fredlund P, Hall E, Theorell T. Psychosocial job exposure matrix: an 
occupationally aggregated attribution system fo r work environment exposure characteristics. 
Stockholm: National Institute for Ps ychosocial Factors and Health, 1990. 
33. Wännström I, Peterson U, Asberg M, Nygren A, Gustavsson JP. Psychometric properties of scales 
in the General Nordic Questionnaire for Psychological and Social Factors at Work (QPS): confirmatory factor analysis and prediction of certified long-term sickness absence. Scand J Psychol. 2009;50(3):231-
44. 
34. Karasek R, Brisson C, Kawakami N, Houtman I, Bongers P, Amick B. The Job Content 
Questionnaire (JCQ): an instrument for internationally comparative assessments of psychosocial job 
characteristics. J Occup Health Psychol. 1998;3(4):322-55. 
35. Pejtersen JH, Kristensen TS, Borg V, Bjor ner JB. The second version of the Copenhagen 
Psychosocial Questionnaire. Scand J Public Health. 2010;38(3 Suppl):8-24.  79 
 36. Arbetsmiljöundersökningen 2009. SCB. 
37. Lewné M, Nise G, Lind ML, Gustavsson P. Exposure to particles and nitrogen dioxide among taxi, 
bus and lorry drivers. Int Arch Occup Environ Health. 2006;79(3):220-6. 
38. Lewné M, Plato N, Gustavsson P. Exposure to part icles, elemental carbon and nitrogen dioxide in 
workers exposed to motor exhaust. Ann Occup Hyg. 2007;51(8):693-701. 
39. Adelroth E, Hedlund U, Blomberg A, Helleday R,  Ledin MC, Levin JO, et al. Airway inflammation 
in iron ore miners exposed to dust and dies el exhaust. Eur Respir J. 2006;27(4):714-9. 
40. Carlsson A, Plato N, Gustavsson P, Alderling M. Bussförares exponering för avgaser. Rapport 
2009:12. Karolinska institutet, Stockholm: 2009. 
41. Lewné M, Plato N, Bellander T, Alderling M, Gustavsson P. Occupational exposure to motor 
exhaust in Stockholm, Sweden--different gr ouping strategies using variability in NO ₂ to create 
homogenous groups. Int J Hyg Environ Health. 2011;214(1):47-52. 
42. Gustavsson P, Plato N, Hallqvist J, Hogstedt C,  Lewné M, Reuterwall C, et  al. A population-based 
case-referent study of myocardial infarction and occupational exposure to  motor exhaust, other 
combustion products, organic solvents, lead, and dynamite. Stockholm Heart Epidemiology Program 
(SHEEP) Study Group. Epidemiology. 2001;12(2):222-8. 
43. Ibfelt E, Bonde JP, Hansen J. Exposure to metal welding fume particles and risk for cardiovascular 
disease in Denmark: a prospective cohort st udy. Occup Environ Med. 2010;67(11):772-7. 
44. Andréasson SN, Anundi H, Sahlberg B, Ericsson CG, Wålinder R, Enlund G, et al. Peritonectomy 
with high voltage electrocautery generates higher leve ls of ultrafine smoke particles. Eur J Surg Oncol. 
2009;35(7):780-4. 
45. Kauppinen T, Toikkanen J, Pede rsen D, Young R, Ahrens W, Bo ffetta P, et al. Occupational 
exposure to carcinogens in the European Un ion. Occup Environ Med. 2000;57(1):10-8. 
46. Rosenström T, Hintsanen M, Kivimäki M, Jokela M, Juonala M, Viikari JS, et al. Change in job 
strain and progression of atherosclerosis: The Ca rdiovascular Risk in Young Finns study. J Occup 
Health Psychol. 2011;16(1):139-50. 
47. Courvoisier DS, Genevay S, Cedraschi C, Bessire N, Griesser-Delacretaz AC, Monnin D, et al. Job 
strain, work characteristics and back pain: a study in  a university hospital. Eur J Pain. 2011;15(6):634-
40. 
48. Ferrario MM, Veronesi G, Chambless LE, Sega R, Fo rnari C, Bonzini M, et al. The contribution of 
major risk factors and job strain to occupational cl ass differences in coronary heart disease incidence: 
the MONICA Brianza and PAMELA population-based  cohorts. Occup Environ Med. 2011;68(10):717-
22. 
49. Maina G, Bovenzi M, Palmas A, Prodi A, Filon FL. Job strain, effort-reward imbalance and 
ambulatory blood pressure: results of a cross-sectiona l study in call handler operators. Int Arch Occup 
Environ Health. 2011;84(4):383-91. 
50. Tobe SW, Baker B, Hunter K, Kiss A, Perkins N, Gomez L, et al. The impact of endothelin-1 genetic 
analysis and job strain on ambulatory blood pressure. J Psychosom Res. 2011;71(2):97-101. 
51. Hintsanen M, Hintsa T, Widell  A, Kivimäki M, Raitakari OT, Keltkangas-Järvinen L. Negative 
emotionality, activity, and sociability temperaments predicting long-term job strain and effort-reward 
imbalance: a 15-year prospective follow-up study. J Psychosom Res. 2011;71(2):90-6.  80 
 52. Lindberg A, Bjerg A, Bjerg-Bäcklund A, Rönmark E, Larsson LG, Lundbäck B. Prevalence and 
underdiagnosis of COPD by disease severity and the attributable fraction of smoking Report from the 
Obstructive Lung Disease in Northern Sweden  Studies. Respir Med. 2006;100(2):264-72. 
53. Lindberg A, Eriksson B, Larsson LG, Rönmar k E, Sandström T, Lund bäck B. Seven-year 
cumulative incidence of COPD in an age-stratified general population sample.  
Chest. 2006;129(4):879-85. 
  Arbetsmiljöverket
112 79 StockholmBesöksadress Lindhagensgatan 133Telefon 010–730 90 00 Fax 08–730 19 67E-post: arbetsmiljoverket@av.se
www.av.se
ISSN 1650-3171
This publication can be downloaded from
www.av.se/publikationer/rapporter/

Träffsäkerhet i bedömningen av arbetssökande - Arbetsförmedlingen

         På arbetsformedlingen.se använder vi kakor (cookies) för att webbplatsen ska fungera på bästa sätt. Vi använder också kakor för webbanalys för att göra webbplatsen bättre.
      
           	Så här använder Arbetsförmedlingen kakor
           
         Jag godkänner alla kakor
      
         Jag godkänner nödvändiga kakor
      
Gå till sidans innehåll

Logga in

Other languages

Sök

Meny

Stäng ×

Start

För arbetssökande
När du söker nytt jobb hjälper vi dig på vägen

För arbetsgivare
När du behöver rekrytera hjälper vi dig att hitta värdefull kompetens

För leverantörer
När du är leverantör av våra tjänster

Om oss
När du vill veta mer om vår myndighet och våra uppdrag

Kontakta oss
        
Teckenspråk
        
Sök på webbplatsen

Sök

Start

 /
Statistik

 /
Analyser och prognoser

 / Träffsäkerhet i bedömningen av arbetssökande

Träffsäkerhet i bedömningen av arbetssökande

Rapportdatum 13 april 2021
En ökad grad av digitalisering och automatisering av verksamheten är en viktig del av Arbetsförmedlingens reformering. Som en del av denna process utvecklar Arbetsförmedlingen kunskapen om förutsättningar och möjligheter för att använda statistiska verktyg i myndighetsutövningen.

Denna rapport är en del i denna kunskapsutveckling. De andra relaterade rapporterna är Arbetsförmedlingen Analys 2021:8 och 2021:9. En ökad förmåga att rätt nyttja statistiska bedömningsverktyg har potential att starkt bidra till förutsättningarna för att automatisera delar av handläggningsprocessen.I den här rapporten studeras hur träffsäkerheten i ett statistiskt verktyg skiljer sig från arbetsförmedlares i bedömningar om arbetslöshetstid. Med träffsäkerhet menas att korrekt kunna förutsäga hur lång tid det tar för en person som skriver in sig på Arbetsförmedlingen att hitta ett jobb. En viktig fråga för möjligheterna att använda statistiska bedömningsverktyg är hur träffsäkra deras bedömningar är i relation till arbetsförmedlares.Ytterligare en viktig fråga kopplad till förutsättningar för automatisering är om dessa verktyg kan förbättras av att inkludera arbetsförmedlares bedömningar. Dessa frågor besvaras i denna rapport med hjälp av unika enkätdata där arbetsförmedlare fick bedöma bland annat förväntad arbetslöshetstid hos en grupp unga arbetssökande.Rapportens huvudsakliga slutsatser är:Det statistiska verktyget är mer träffsäkert än arbetsförmedlarna i bedömningen om långtidsarbetslöshet – automatisering av bedömningen kan frigöra tid till andra komplexa delar av handläggningen.Träffsäkerheten i det statistiska verktyget förbättras inte av att arbetsförmedlarnas bedömningar inkluderas.Även enkla statistiska verktyg uppnår en bra träffsäkerhet – men fortsatt utvecklingsarbete är viktigt för att uppnå så hög träffsäkerhet som möjligt.

Ladda nerLäs hela rapporten Träffsäkerhet i bedömningen av arbetssökande Pdf, 1 MB. (Pdf, 1 MB)

sign language icon

Tillgänglighet
                  
Kod för dela skärm
                  
För press och media

För hälso- och sjukvården

För kommuner

                  Om webbplatsen
                  
                    Så hanterar vi dina personuppgifter
                  
                    Lever du med våld i en nära relation?
                  
Om oss

Följ oss på
Facebook
Linkedin
Youtube
Instagram

Träffsäkerhet och likabehandling vidautomatiserade anvisningar inom Rusta ochmatcha

Accuracy and equal treatment for automated instructions within Rusta ochmatcha

Träffsäkerhet och likabehandling vidautomatiserade anvisningar inom Rusta ochmatcha - Arbetsförmedlingen

Logga in

Sök

Meny

Stäng ×

Start

Om oss

Sök

Start

 /
Statistik

 /

 / Träffsäkerhet och likabehandling vidautomatiserade anvisningar inom Rusta ochmatcha

Denna rapport är en del i denna kunskapsutveckling. De andra relaterade rapporterna är Arbetsförmedlingen Analys 2021:7 och 2021:8. En ökad förmåga att rätt nyttja statistiska bedömningsverktyg har potential att starkt bidra till förutsättningarna för att automatisera delar av handläggningsprocessen.Rusta och matcha är den reformerade myndighetens nya stora tjänst för att stärka arbetssökandes möjligheter på arbetsmarknaden. En viktig del av Rusta och matcha är det statistiska bedömningsstödet. Det används för att bedöma huruvida inskrivna arbetssökande har ett tillräckligt stort stödbehov för att anvisas insatser.I denna rapport studeras kvaliteten på bedömningsstödets rekommenderade anvisningar. Det övergripande syftet är att bidra till det pågående utvecklingsarbetet av myndighetens statistiska bedömningsverktyg, med målet om en effektiv och rättssäker handläggningsprocess.Analysen har genomförts på en testpopulation som skulle varit föremål för bedömning om reformen hade införts i hela landet i början av 2018. I analysen har vi låtit det statistiska bedömningsstödet rangordna de arbetssökandes stödbehov och generera anvisningar.Vi jämför sedan bedömningsstödets output med individernas faktiska stödbehov - i termer av deras verkliga jobbutfall - sex månader efter bedömningstillfället. Syftet är att studera kvaliteten på de rekommenderade anvisningarna avseende andelen korrekta anvisningar (träffsäkerhet) och likabehandling av sökande från olika grupper (exempelvis kvinnor respektive män).Rapportens viktigaste slutsatser är:Träffsäkerheten är god - resultaten visar att bedömningsstödet ger korrekta rekommendationer för 68 procent av de inskrivna.Likabehandling av individer från olika målgrupper skulle kunna säkerställas i bedömningsstödet i en högre grad än vad som redan görs.Ett utökat kvalitetssäkringsarbete kan göra bedömningsstödet ännu bättre.

Ladda nerLäs hela rapporten Träffsäkerhet och likabehandling vid automatiserade anvisningar inom Rusta och matcha Pdf, 1018 kB. (Pdf, 1018 kB)

Om oss

Följ oss på
Facebook
Linkedin
Youtube
Instagram

2020-02-25: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik (e-hälsa)

2020-02-25: National support for municipalities in the introduction and use of digital technology (e-health)

Nationellt stöd till 
kommunerna vid införande och användning av digital teknik  
(e-hälsa)  
Återrapportering enligt regeringsbeslut 
S2018/02375/FST  
Dnr: 2018/01443  
Datum: 2020- 02-25  Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  2/51 
Förord 
E-hälsomyndigheten fick den 12 april 2018 i uppdrag av regeringen att samordna,
utforma och tillgängliggöra ett nationellt stöd riktat till kommunerna, för införande oc h
a
nvändning av digital teknik . Exempel på sådan teknik är välfärdsteknik och digitala
tjänster i verksamheter inom socialtjänst och kommunal hälso - och sjukvård.
De
nna rapport redovisar hur detta uppdrag har genomförts. Rapporten är framtagen av 
utredare Åsa Zetterström Klintsjö , utredare  Agneta Aldor , utredare Sandra Creutz, 
senior rådgivare Maria Wanrud och enhetschef Susanna Wahlberg , som även har varit 
föredragande. Avdelningschef Annemieke Ålenius har deltagit i den slutliga 
handläggningen.  
E-hä
lsomyndigheten vill rikta ett stort tack till alla som bidragit  i arbetet med uppdraget.
Dels till de chefer  och verksamhetsledare inom den kommunala sektorn som ställt u pp
p
å intervju och dels till de myndigheter och organisationer som bidragit med sin tid, sina
k
unskaper  och som delat sina erfarenheter .
B
eslut om d enna rapport har fattats av generaldirektören Janna Valik . 
J
anna Valik  
S
tockholm den 25  februari 2020   
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  3/51 
 
Innehåll  
Sammanfattning  ................................ ................................ ................................ .........................  5 
1. Inledning  ................................ ................................ ................................ .............................  9 
1.1 Uppdraget  ................................ ................................ ................................ .................  10 
1.2 Rapportens upplägg  ................................ ................................ ................................  11 
2. Metod och genomförande  ................................ ................................ .............................  12 
2.1 Tjänstedesign  ................................ ................................ ................................ ...........  12 
2.2 Samråd  ................................ ................................ ................................ ......................  14 
2.3 Kartläggning av andra digitala stöd  ................................ ................................ ...... 14 
2.4 Kartläggning av lärande exempel  ................................ ................................ ..........  14 
2.5 Kartläggning av kunskapshöjande initiativ  ................................ .........................  15 
3. Resultat och slutsatser  ................................ ................................ ................................ .... 16 
3.1 Kunskapshöjande initiativ  ................................ ................................ .....................  16 
3.2 Kartläggning av andra digitala stöd  ................................ ................................ ...... 19 
3.3 Lärande exempel som strategi  ................................ ................................ ...............  21 
3.4 Insikter från intervjuerna  ................................ ................................ .......................  22 
4. E-hälsostödet till kommunerna  ................................ ................................ .....................  28 
4.1 Konceptidé  ................................ ................................ ................................ ...............  29 
4.2 E-hälsostödets fokus och innehåll  ................................ ................................ ....... 29 
4.3 Principer för e -hälsostödet  ................................ ................................ ....................  29 
4.4 Lärande exempel -  kommunberättelser  ................................ ...............................  30 
4.5 Illustration av e -hälsostödet  ................................ ................................ ..................  31 
4.6 Jämförelse med andra stöd avseende innehåll och funktion ............................  32 
5. Nyttoeffekter av e -hälsostödet ................................ ................................ ......................  35 
5.1 Direkta nyttoeffekter  ................................ ................................ ..............................  35 
5.2 Indirekta nyttor ................................ ................................ ................................ ........ 36 
5.3 Risker  ................................ ................................ ................................ ........................  36 
6. Behov som inte omfattas av e -hälsostödet  ................................ ................................ . 37 
7. Uppföljning och utvärdering  ................................ ................................ .........................  40 
7.1 Uppföljning av kommunikationsinsatser  ................................ ............................  40 
7.2 Utvärdering av samrådet  ................................ ................................ ........................  41 
7.3 Uppföljning och utvärdering av e -hälsostödet  ................................ ...................  43 
7.4 Baslinjemätning  ................................ ................................ ................................ ....... 44  Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  4/51 
8.Rekommendationer  ......................................................................................................... 45 
8.1 Fortsatt utveckling av kunskapshöjande initiativ  ...............................................  45 
8.2 Realisering av e -hälsostödet  ..................................................................................  46 
8.3 Synergieffekter  ......................................................................................................... 48 
9.Kostnadsanalys  ................................................................................................................  49 
9.1 Huvudkostnader  ......................................................................................................  49 
9.2 Uppskattad e kostnader under de första fem åren  ..............................................  51 
Bilagor  
Bilaga 1. Lista över intervjuade kommuner  
Bilaga 2. Kunskapshöjande initiativ  
Bilaga 3. Kunskapshöjande initiativ, matris  
Bilaga 4. Prototypen e -hälsostödet  
Bilaga 5. Definitioner    
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  5/51 
 
Sammanfattning 
E-hälsomyndigheten fick i april 2018 ett uppdrag från regeringen att samordna, utforma 
och tillgängliggöra ett nationellt stöd riktat till kommunerna, för inför ande och 
användning av digital teknik, som välfärdsteknik och digitala tjänster. Syftet med 
uppdraget är att stödja chefer inom socialtjänsten och den kommunala hälso-  och 
sjukvården i deras arbete med verksamhetsutveckling och effektivisering, som bedrivs 
med stöd av digitalisering. Stödet ska riktas till samtliga kommuner, oavsett hur långt de 
har kommit i sin digitalisering.  Uppdraget har genomförts i samråd med Myndigheten 
för delaktighet (MFD), Myndigheten för digital förvaltning (DIGG), Myndigheten för 
samhällsskydd och beredskap (MSB), Post-  och telestyrelsen (PTS), Socialstyrelsen, 
Sveriges Kommuner och Regioner (SKR) samt  Upphandlingsmyndigheten.  
E-hälsomyndigheten inledde uppdraget med en  förstudie , som redovisades  i en 
delrapport till regeringen  den 1 mars 2019 .1 Förstudien  visade på ett antal områden som 
påverkar digitaliseringens utvecklingstakt inom socialtjänsten och den kommunala hälso - och sjukvården. Slutsatserna ifrån förstudien  ligger till grund för inriktningen på 
det fortsatta arbetet  med regeringsuppdraget.  
För att erhålla djupare kunskap om hur  ett nationellt stöd till kommunerna bäst 
utformas så har E- hälsomyndigheten valt att använda metoden tjänstedesign som utgår 
ifrån användarens behov. E tt 100 -tal chefer  inom socialtjänsten och den kommunala 
hälso - och sjukvården  i 30 ko mmuner  har intervjuats  i syfte  att kartlägga deras behov  av 
stöd för verksamhetsutveckling genom digitalisering. Det har också genomförts en 
kartläggning av befintliga digitala stöd som finns tillgängliga för målgruppen, såsom 
andra webbportaler samt en inventer ing av  kunskapshöjande initiativ (KHI).
2 
Behov och utmaningar  
Resultatet av intervjuerna visar på  en relativt samstämmig bild beträffande behov och 
utmaningar , trots att kommunerna inte utgör  en homogen grupp . Olika förutsättningar, 
som ekonomi, in vånarantal, geografiskt läge och infrastruktur skiljer kommunerna  åt. 
Digitaliseringen har också kommit olika långt . Utöver de olika strukturella 
förutsättningarna finns andra faktorer som påverkar utvecklingen. Återkommande 
beskrivs svårigheter i  att få till stånd en  övergripande systematik i digitaliseringen , vilket 
leder till att utvecklingsarbetet t enderar  att bli avhängigt enskilda medarbetares 
engagemang. En annan gemensam nämnare för många kommuner är utmaningen i att 
gå från pilotprojekt till ett b reddinförande . Ett antal  av de intervjuade cheferna 
beskriver en verksamhet som till stor del är styrd av akuta händelser  och där 
förutsättningarna ständigt förändras genom påverkan från olika aktörer.  Det finns  även  
behov av mer kunskap om strategi arbete och förändringsledning.  
Under intervjuer na har även behov och önskemål framkommit som inte kan täckas av  
det stöd E -hälsomyndigheten tagit fram förslag på . Det handlar  exempelvis  om behov 
av rätt kompetens  samt om bristande interoperabilitet mellan verksamhetssystem, såväl  
                                                
1https://www.ehalsomyndigheten.se/globalassets/dokument/rapporter/s2018.02375.fst_delrapport_natione
llt-stod-till-kommunerna_190227.pdf  [2020-02-20] 
2  Se bilaga 3. Ett kunskapshöjande initiativ definieras i detta arbete som en insats eller ett underlag som  
främjar förändring och verksamhetsutveckling.  
  Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  6/51 
internt som  externt. Det finns ett stort behov av samverkan och samarbete mellan 
kommuner och regioner, med gemensamma informationsstrukturer för att säkra ett 
informationsutbyte. Även juridisk a utmaningar inom sekretess  och GDPR  samt  
informationssäkerhet lyfts fram som hinder för digitalisering.  
E-hälsostödet
Det framkommer tydligt i intervjuerna att det första steg et som chefer och 
verksamhetsledare inom socialtjänsten tar för att lösa ett be hov eller utmaning rörande 
digitalisering är att söka efter information om hur andra kommuner gått till väga. 
Målgruppen efterfrågar konkreta och djupgående exempel som gör det möjligt att agera  
utifrån innehåll et. Vidare efterfrågas kontaktuppgifter till personer i kommuner där det 
finns exempel att lära av.  
För att främja och effektivisera digital verksamhetsutveckling behöver det nationella 
stödet som E -hälsomyndigheten ha ft i uppdrag att ta fram göra det möjligt för chefer 
och verksamhetsledare att age ra utifrån sin kontext och sina behov. Det är viktigt att ett 
stöd är relevant och enkelt att använda för att bli till nytta i den pressade arbetssituation  
som många upplever.  
Med utgångspunkt i identifierade  behov och insikter från intervjuerna med målgruppen 
har E- hälsomyndigheten tagit fram ett e- hälsostöd  i form  av en klickbar prototyp. 
E-hälsostödets utformning och innehåll är baserat på insikter som framkommit i vårt
tjänstedesignarbete  samt genom  intervjuer och testning tillsammans  med chefer i
kommunerna:Fokus  
•Alla vill dra lärdom av hur andra kommuner har gjort. G enom att paketera oc
h
s
trukturera exempel och erfarenheter kan e -hälsostödet skapa ett viktigt värde
genom att bygga vidare på beteenden  som redan finns.
•Det är svårt att agera enbart utifrån  andras erfarenheter . E-hälsostödet ska
underlätta för användaren att översätta andras erfarenheter till sin egen kontex t
o
ch stötta användarens eg et lärande.
•En stressad vardag i en verksamhet som måste fungera dygnet runt.
E-hälsostödet behöver därför vara relevant och enkelt att använda i en oft a
p
ressad arbetssituation .
•Ingen kan driva digitalisering ensam, samarbete är nyckeln. E -hälsostödet bör
hjälpa chefer inom socialtjänsten att bygga gemensam förståelse och agera
tillsammans med andra.
Innehåll  
•Nyttobeskrivningar är centralt för samsyn kring en förändring . I e-hälsostödet
bör det finnas beskrivningar av nyttan för olika aktörer för att underlätta beslut,
förändringsledning och för att kunna  mäta effekt.
•Otydliga roller inom social tjänstens verksamheter och organisation hindrar
digital verksamhetsutveckling. E -hälsostödet bör därför verka vägledande för
cheferna i verksamhetsutvecklingsprocessen.  
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  7/51 
 
• Brist på k unskap om teknik utgör ofta ett hinder för digital 
verksamhetsutveckling . E-hälsostödet bör därför hjälpa cheferna att bygga 
förståelse för tekniska lösningar och förutsättningar, samt underlätta samverkan 
med IT - och utvecklingsenheter.  
• Avsaknaden av förvaltning av digitala lösningar skapar merarbete . För att stötta 
ett effektiv t och långsiktigt digitaliseringsarbete bör e -hälsostödet omfatta 
information om organisationsutveckling kopplat till förvaltning.  
• Ökat fokus på förändringsledning i verksamheterna . E-hälsostödet bör 
adressera förändringsledning och den långsiktiga förändring av kultur och ledarskap som krävs för att verksamheterna ska lyckas med den digitala 
verksamhetsutvecklingen.  
Slutsats  
Det finns nu en prototyp för ett e -hälsostöd framtagen med begränsad funktionalitet 
och begränsat innehåll. Alla tester och ve rifieringar tyder på att stödet har rätt 
inriktning. Konceptet har mottagits väl av målgruppen, vilket visar  att det är användbart 
och kan realiseras i ett verkligt stöd.  
E-hälsomyndigheten fick i 2020 års regleringsbrev i uppdrag att bistå regeringen i 
genomförandet av regeringens fyra samverkansprogram, särskilt avseende 
samverkansprogrammet Hälsa och life science.
3 Den verksamhet som 
E-hälsomyndigheten bedriver utifrån myndighetens instruktion, årliga regleringsbrev 
samt de uppdrag som myndigheten genomf ör har beröringspunkter till regeringens 
samverkansprogram. E -hälsomyndigheten är av uppfattningen att satsningar inom 
området e -hälsa, såsom stöd till kommunerna vid införande av digital teknik, bidrar till 
utveckling inom life science.    
Regeringen har i februari 2020 tecknat två överenskommelse r med SKR .  
I strategin för genomförande av Vision e -hälsa 20254 pekas ”utveckling och digital 
transformation i samverkan” ut som ett av fyra inriktningsmål. Det e -hälsostöd som 
E-hälsomyndigheten föreslår ligger i linje med de prioriterade områdena stöd för 
införande av nya teknologier och stöd för implementering.   
I Överenskommelse om äldreomsorg – teknik, kvalitet och effektivitet med den äldre i 
fokus5 ska t io modellkommuner utses , som bland annat ska ge stöd till andra 
kommuner för digitalisering av olika tjänster. SKR ska även inrätta en stödfunktion/ett 
kompetenscenter för att stödja kommunerna i arbetet med att implementera digital 
teknik i kommunalt finansierad äldreomsorg. Det finns därför goda skäl att s e över vilka 
synergieffekter som kan uppstå mellan överenskommelse n och E -hälsomyndighetens 
förslag till e -hälsostöd.  
                                                
3 Regleringsbrev för budgetåret 2020 avseende E -hälsomyndigheten (S2019/05315/RS (delvis))  
4 https://ehalsa2025.se/wp- content/uploads/2020/02/Strategin- för-genomförande- av-vision -ehälsa- för-
2020- 2022.pdf  [2020-02-20]  
5https://skr.se/download/18.5267be7d17037d7e538d34e/1581508467642/overenskommelse_aldreomsor
g_teknik_kval_effektivitet.pdf  [2020-02-20]  
  Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  8/51 
E-hälsomyndigheten föreslår att regeringen avsätter finansiering för att realisera e tt
e-hä
lsostöd motsvarande: 12 miljoner kronor för år  1, 9 miljoner kronor för år 2 och 8
miljoner kronor årligen år 3 till 5. Huvudkostnader som har definierats för
genomförandet är produktledning6, förvaltning av innehåll, design och teknisk
utveckling, kommunikation samt systemkostnader.
6 Det s trategiska ansvaret för stödet, såväl innehållsmässigt som tekniskt.    
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  9/51 
 
1. Inlednin g 
Digitaliseringen utgör  en betydande katalysator, m öjliggörare och motor under de 
senaste decennierna s samh ällsutveckling. Samhället upplever i dag ett teknologiskt skifte 
som saknar historisk motsvarighet och som i grunden f örändrar det . Digitaliseringen 
påverkar vad vi gör, hur vi gör det och vad som är möjligt att göra. Den omdanar 
samhällets grundläggande delar – ekonomi och tillväxt, förutsättningar för företagande  
och nä ringsliv, arbete och v älfärd, civilsamh ällets organisering och funktion och till oc h 
med v år syn p å vad det inneb är att vara m änniska. Inte minst på verkas politikens 
möjligheter och statens å tagande.7 
Teknik kopplad till digitaliseringens anv ändningsomr åden utvecklas snabbt och får allt 
större påverkan på vår tillvaro . Automatisering , robotar och artificiell intelligens (AI) 
har utvecklats under lå ng tid och har f ått allt st örre genomslag. Tillg ång till och 
systematisering av data föruts ätter att d en är relevant, tillg änglig och hå ller h ög kvalitet.  
Utveckling en vi står inför har kalla ts för den fj ärde industriella revolutionen8 och 
kännetecknas av teknologisk utveckling, innovationer och nya organisationsformer. Det 
som utmärker och skiljer denna industriella revolution fr ån de tidigare ä r bland annat att 
det sker en fusion av teknologi er och system: fysiska, biologiska och digitala. Integrering 
av m änniskan med IT och annan teknik g år snabbt.9 
Vision e -hälsa  
Regeringen och Sveriges Kommuner och Regioner  (tidigare  Sveriges Kommuner och 
Landsting ) har sedan 2016 en överenskommelse om Vision e -hälsa 2025.10 Syftet är 
bland annat att skapa nödvändiga förutsättningar för verksamheter inom hälso-  och 
sjukvård och socialtjänst att använda digitaliseringens möjligheter i såväl det vardagliga 
som i det långsiktiga förbättrings - och utvecklings arbetet. I Vision e -hälsa 2025 är målet 
att Sverige ska vara bäst i världen på att använda digitaliseringens och e -hälsans 
möjligheter i syfte att underlätta för människor att uppnå en god och jämlik hälsa och 
välfärd samt utveckla och stärka egna resurser  för ökad självständighet och delaktighet i 
samhällslivet.  
Digitalisering i kommunerna  
Digitaliseringen kan innebära stora möjligheter för kommunerna  att utveckla sina 
verksamheter  inom exempelvis socialtjänst en. Digitala lösningar kan utgöra ett verktyg 
för kommunikation mellan verksamheterna och klienter, brukare och anhöriga, samt 
inom och mellan verksamheter. När antalet händer inte räcker till i vård och omsorg 
finns områden där digitala lösningar underlättar vardagen så att den mänskliga 
kontakten kan  användas där den behövs mest. Digitala lösningar erbjuder också ökade 
möjlighet till självständighet, delaktighet och inflytande för socialtjänstens målgrupper. 
                                                
7 SOU 2015:91. Digitali seringskommissionen.  Digitaliseringens transformerande kraft – vägval för 
framtiden.  
8 Termen användes för första gången vid Hannovermässan (industrimässa i Hannover) år 2011, där temat 
var Industri  4.0 –  den fjärde industriella revolutionen. De tre första industriella revolutionerna är 
ångmaskinen, elektriciteten och elektroniken.  
9 Institutet för framtidsstudier (2018). Förbjuden framtid? Den digitala kommunen.  En underlagsrapport till 
Kommunutredningen (Fi 2017:02).  
10 https://ehalsa2025.se/  [2020-02-20] 
   
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  10/51 
 
Digitala lösningar kan även fungera som hjälp och stöd för medarbetare i syfte att 
förenkla i arbetet med klienter och brukare.  
I rapporten E -hälsa och välfärdsteknik i kommunerna 2017, Redovisning av en 
uppföljning av utvecklingen inom e -hälsa och välfärdsteknik i kommunerna , konstateras 
att utvecklingen är svag på flera om råden som rör digitalisering, som införandet av olika 
välfärdstekniska lösningar eller utvecklandet av webbtjänster.11 Rapporten visar också 
på stor skillnad i utvecklingstakt mellan kommunerna. Det ta riskerar att bidra till 
ojämlikhet i samhället mellan de  som gynnas av den digitala utvecklingen, och de som 
kommer att stå utanför.  
Socialstyrelsens enkätundersökning om e -hälsa och välfärdsteknik i kommunerna 2019 
visar att utvecklingen fortfarande är ojämn, med skillnader både mellan kommuner och mellan verksamhetsområden. Äldreomsorgen är det område där kommunerna har dragit 
störst nytta av tekniken, och där är utvecklingen snabbare än inom andra områden. 
Vidare konstaterar Socialstyrelsen att utvecklingen av e -tjänster inom socialtjänsten går 
långsamt. Den enskilde kan inte fullt ut styra över sina kontakter med socialtjänsten om 
hen inte har möjligheten att kommunicera, boka tid med sin handläggare eller ansöka 
om bistånd digitalt. Många andra samhällsfunktioner har öppnat upp för självservice 
och digit ala kommunikationskanaler.
12 
I Myndigheten för delaktighets rapport Tekniska förutsättningar för digitala trygghetstjänster, Redovisning av ett regeringsuppdrag om nationell samordning framkommer att det skiljer sig hur kommunerna arbetar med digitalisering . En del  inför  
på bred front digitala tjänster och lösningar, medan  andra startar tidsbegränsade 
pilotprojekt.
13 Rapporten visar också att kommunerna upplever att det stöd som finns 
nationellt och regionalt inte alltid är anpassat efter den egna kommunens 
förutsättningar . Det kan också upplevas som otydligt då det finns många aktörer som är 
inblandade.   
Ovanstående utgör  bakgrunden till det regeringsuppdrag som E -hälsomyndigheten har 
fått och som redovisas i denna rapport.  
1.1 Uppdrag et 
Den 12 april 2018 gav regeringen E -hälsomyndigheten i uppdrag (S2018/02375/FST) 
att samordna, utforma och tillgängliggöra ett nationellt stöd riktat till kommunerna, för införande och användning av digital teknik, så som välfärdsteknik och digitala tjänster.  
En delrapport redovisades den 1 mars  2019.
14 
                                                
11 E-hälsa och välfärdsteknik i kommunerna 2017. Uppföljning av utvecklingen inom e- hälsa och 
välfärdsteknik i kommunerna. Socialstyrelsen (2017- 04-22) 
https://www.socialstyrelsen.se/globalassets/sharepoint -dokument/artikelkatalog/ovrigt/2017- 4-22.pdf  
[2020-02-20] 
12 E-hälsa och välfärdsteknik i kommunerna 2019. Uppföljning av utvecklingen inom e- hälsa och 
välfärdsteknik i kommunerna. Socialstyrelsen (2019- 05-10) 
https://www.socialstyrelsen.se/globalassets/sharepoint -dokument/artikelkatal og/ovrigt/2019- 5-10.pdf  
13 Tekniska förutsättningar för digitala trygghetstjänster: Redovisning från ett regeringsuppdrag om 
nationell samordning. Myndigheten för delaktighet (2017- 27)  
14https://www.ehalsomyndigheten.se/globalassets/dokument/rapporter/s2018.02375.fst_delrapport_nation
ellt-stod-till-kommunerna_190227.pdf  [2020-02-20]   
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  11/51 
 
Syfte  
Uppdragets syfte är  att stödja chefer i nom socialtjänsten och den kommunala hälso - och 
sjukvården  i deras  arbete  med verksamhetsutveckling och effektivisering, som bedrivs 
med stöd av digitalisering . Stödet ska riktas till samtliga kommuner, oavsett hur långt de 
har kommit i digitaliseringsarbetet.  
Målgrupp  
Målgruppen för det nationella stödet är förvaltningsledning och chefer i verksamheter 
inom social omsorg och kommunala verksamheter inom hälso - och sjukvård.  
De fyra verksamhetsområden som berörs är följande.   
• Individ och familjeomsorg  
• Äldreomsorg  
• Funktionsnedsättning  
• Kommunal hälso-  och sjukvård  
Enligt statistik från 2018 arbetar närm are 12  000 personer i roller som förvaltningschef, 
verksamhetsche f, enhetschef, myndighetschef eller liknande inom ovan nämnda 
verksamheter.15 En del av dem har mer strategiska arbetsuppgifter medan de flesta är 
operativa i sina chefsroller.  
Stödet  ska riktas till alla chefer inom socialtjänsten och den kommunala hälso - och 
sjukvården, och ska ge den vägledning som behövs oberoende av verksamhet.  
En stor del av socialtjänstens verksamheter bedrivs i privat regi, finansierad med 
offentliga medel. Hur stor del som bedrivs privat  skiftar mellan kommunerna. En 
avgränsning i u ppdraget är att det inte omfattar chefer i verksamheter som drivs i privat 
regi. Även om chefer inom den privata sektorn inte primärt ingår i målgruppen finns goda förutsättningar att även de med gott resultat skulle k unna  använda sig av 
e-hälsostöd et. 
1.2 Rapportens upplägg 
Upplägget i denna rapport är först en beskrivning av  metod och genomförande. 
Därefter presentera s resultat och slutsatser. Utifrån dessa slutsatser beskriv s sedan det 
nationella stödet, e -hälsostödet. B ehov som framkommit i arbetet, och som inte kan 
hanteras av e- hälsostödet, presenteras i ett eget kapitel. Därefter kommer ett avsnitt om 
uppföljning och utvärdering . Sist presenteras  rekommendationer och kostnadsanalys.  
I rapporten förkorta s målgruppen till ”chefer i socialtjänsten” och syftar då på hela den 
målgrupp som beskrivs i regeringsuppdraget.  
Den prototyp till nationell t stöd som har tagits fram inom ramen för uppdraget är 
möjlig att  vidareutveckla  och implementera  om E -hälsomyndigheten ges fortsatt 
uppdrag att arbeta med detta. I rapporten benämns  prototypen som ”e -hälsostödet”.  
                                                
15https://skr.se/ekonomijuridikstatistik/statistik/personalstatistik/personalenisiffror/tabellerkommunalperson
al2018.27836.html  [2020-02-20]  
   
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  12/51 
 
2. Metod och genomförande  
Följande kapitel handlar om vald metod och genomförandet av uppdraget. I avsnitt 2.1 
beskrivs tjänstedesignsmetoden, i avsnitt 2.2 beskrivs arbetet med uppdragets samråd, i 
avsnitt 2.3 beskrivs kartläggningen av andra digitala stöd, i avsnitt 2.4 beskrivs kartläggningen av lärande exempel och i avsnitt 2.5 beskrivs kartläggningen av 
kunskapshöjande initiativ.  
2.1 Tjänstedesign  
I arbetet m ed att utforma det nationella stödet valde E -hälsomyndigheten att utgå från 
metoden tjänstedesign. Tjänstedesign är en utvecklingsprocess som utgår från 
användarens behov och har sitt ursprung i industridesignens metoder. Grundtanken är 
att utveckla tjänst er med ett användarfokus, där medskapande är en central del 
tillsammans med målgruppen som ska använda tjänsten.16 För att tillämpa 
tjänstedesignsmetoden har E -hälsomyndigheten utgått från Sveriges kommuner och 
regioners ( SKR) metod verktyg  Innovationsguiden .17 Metoden är uppdelad i sex olika 
steg. Nedan beskrivs kortfattat vad som har genomförts i respektive steg.  
 
Figur 1. Bildkälla: Innovationsguiden, SKR  
Ringa in   
I det första steget ringa des ett utmaningsområde in, för vad som sk ulle utvecklas och 
för vem.18 E-hälsomyndighetens utmaning löd enligt följande :  
”Hur kan vi underlätta och främja digital verksamhetsutveckling i 
socialtjänst och kommunal hälso - och sjukvård? ” 
Undersöka  
Det andra steget handla de om att undersöka och förstå målgruppens behov, drivkrafter 
och upplevelser. E -hälsomyndigheten genomförde en behovskartläggning genom 
intervjuer med målgruppen. Intervjuerna syftade till att få fram en tydligare behovsbild och inspel  till hur det nationella stödet skulle kunna utfo rmas och vad det kunde 
fokusera på.  I intervjuerna undersöktes bland annat chefernas behov, utmaningar och 
                                                
16 https://webbutik.skr.se/bilder/artiklar/pdf/5415.pdf?issuusl=ignore  [2020-02-20] 
17 https://innovationsguiden.se/  [2020-02-20]  
18 https://innovationsguiden.se/steg- for-steg/undersoka/  [2020-02-20]  
  
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  13/51 
 
framgångsfaktorer kopplade till digital verksamhetsutveckling, deras behov av stöd, hur 
de söker information och samverkansfrågor.  
I urvalet för intervjuerna valdes kommuner ut utifrån olika variabler, för att få en så 
bred representation som möjligt. Dessa variabler var bland annat geografisk placering, 
tätort och glesbygd  samt antal invånare.  I detta steg intervjuade E -hälsomyndighe ten 78 
chefer i 25 kommuner vid  27 intervjutillfällen. Intervjuerna ägde rum under april till juni 
2019. En l ista över deltagande kommuner och representanternas befattningar  redovisas 
i bilaga  1. 
Fokusera  
I fokusera -steget bearbetades och analyserades det omfattande material et ytterligare  för 
att ringa in  utvecklingsområden. E tt antal områden och insikter var återkommande  och 
grundade s på gemensamma utmaningar, behov och framgångsfaktorer för 
kommunerna . Resultatet fördes in i nästa steg av metoden. För att läsa mer om 
insikterna se avsnitt 3.4 . 
Ta fram idéer  
Följande steg av innovationsprocessen syftade till att erhålla  en fördjupad  bild av  de 
utmaningar som fanns  och vilka områden som skulle arbetas vidare med . Idéer och 
lösningsför slag togs fram. E -hälsomyndigheten presenterade, i samråd med 
användarrepresentanter,  en konceptuell lösning för det nationella stödet. I denna  
beskr evs principer för tjänsten, funktioner, innehåll, innehållsstruktur samt  en visuell 
idé. Konceptet beskrivs  mer ingående i avsnitt  4.1. 
Testa idéer  
I detta steg utvecklades , testades  och utvärderades den konceptuella lösningen 
tillsammans med användarna , med hjälp e tt enklare testverktyg . Utifrån prioriterade 
insikter och utvecklingsområden identifierades möjlighetsområden och idéer.  
Ytterligare 24 intervjuer genomfördes med 23 nya chefer och två verksamhetsutvecklare 
i 12 kommuner (varav ett antal kommuner var återkommande från förra 
intervjuomgången) under hösten 2019. Intervjuerna syftade primärt till att få in spel till 
nyckelaspekter av konceptet, framförallt hur innehåll bör introduceras, struktureras och paketeras för att skapa värde och nytta för målgruppen.  
Sammanfattningsvis har  totalt 51 intervjuer genomförts med 103  olika respondenter 
från 3 0 kommuner och omfattat cirka 63 timmar i intervjutid.  
Förverkliga  
I det sista steget togs det nationella e -hälsostödet fram i form av en prototyp. Det är  en 
klickbar, visuell prototyp som illustrerar  ett skal och struktur på innehållet i lösningen  
och som omfattar exempelinnehåll för valda delar. E n beskrivning av e-hälsostödet  
återfinns i kapitel 4 .   
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  14/51 
 
2.2 Samråd  
Regeringsuppdraget har genomförts i dialog med ett antal utpekade aktörer. 
E-hälsomyndigheten likställer  dialog med samråd och benämns därför som samråd  i 
rapporten.  
I samrådet har representanter från Myndigheten för delaktighet (MFD), Myndigheten 
för digital förvaltning (DIGG), Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB), 
Post- och telestyrelsen (PTS), Socialstyrelsen, Sveriges Kommuner och Regioner (SKR) 
och Upphandlingsmyndigheten ingått.  
Samrådet har fungerat som ett rådgivande organ där övergripande och principiella 
frågor av betydelse behandlats under hela uppdragstide n. Det har genomförts för att 
stärka uppdragets kvalitet, tydliggöra gemensamma förväntningar och för att tillvarata 
aktörernas  olika roller och kunskapsområden.  
Under 2019 har samråd ägt rum vid sex tillfällen  och t otalt har samrådet träffats vid  tio 
tillfällen  under uppdragstiden . Representanterna har bidragit till bland annat 
omvärldsbevakning, inkommit med efterfrågade underlag och lämnat synpunkter utifrån 
sitt kunskapsområde och perspektiv på underlag som E -hälsomyndigheten tagit fram. 
En utvärdering av samrådet presenteras i avsnitt 7.1 . 
2.3 Kartläggning av an dra digitala stöd  
Det finns i dagsläget ett flertal befintliga nationella plattformar som erbjuder olika 
former av stöd för digitalisering inom offentlig verksamhet. Enligt regeringsuppdraget 
så ska  det stöd som E-hälsomyndigheten tar  fram inte ersätta andra aktörers arbete på 
området. Inom ramen för regeringsuppdraget genomfördes en kartläggning av 
närliggande befintliga stöd och plattformar. Kartläggningen syftade till att  få en 
överblick av vad so m finns och undersöka möjligheten att eventuellt inleda ett  
samarbete. Kartläggningen omfattade upplägg, innehåll och målgrupp för de fyra största befintliga plattformarna med närliggande områden. De aktuella plattformarna är  Dela 
digitalt
19, Kunskapsguiden20, Digital verksamhetsutveckling i vården21, samt 
Digitaliseringsguiden .22 Resultatet av kartläggningen presenteras i avsnitt 3.2.  
2.4 Kartläggning av lärande exempel  
I genomförandet av upp draget har en kartläggning av lärande exempel genomförts. Ett 
lärande exempel avser här  ett exempel från socialtjänsten och/eller den kommunala 
hälso - och sjukvården i en kommun som har samlat erfarenheter kopplat till 
digitalisering.   
E-hälsomyndigheten har inventerat vilka exempel som kunde vara av relevans för  
målgruppen och det nationella e -hälso stödet. Inventeringen innefattade bland annat en 
                                                
19 https://deladigitalt.se/#loggain  [2020-02-20]  
20 https://www.kunskaps guiden.se/Sidor/start.aspx  [2020-02-20]  
21 https://div.socialstyrelsen.se/  [2020-02-20]  
22 https://digitaliseringsguiden.se/  [2020-02-20]  
   
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  15/51 
 
genomlysning av Dela Digitalt23 och Research Institute s of Sweden (RISE) fallstudier 
om välfärdsteknik och e -hälsa .24 Resultatet av inventeringen presenteras i avsnitt  3.3.  
2.5 Kartläggning av kunskapshöjande initiativ  
E-hälsomyndigheten har under 2019 genomfört en kartläggning av kuns kapshöjande 
initiativ (KHI) som ett led av Vision e -hälsa 2025 .25  
 
Kartläggningen omfattar initiativ som tillgängliggörs av nationella aktörer inom Rådet 
för styrning med kunskap26, inom styr - och samverkansorganisationen i Vision e -hälsa 
2025 och de aktörer som ingår i regeringsuppdragets samråd .27 Initiativen ska stärka 
verksamhetsutveckling där digitala verktyg kan skapa nytta på lokal nivå. Kartläggningen 
gjordes inom tre olika verksamhetsområden (socialtjänst, kommunal hälso-  och 
sjukvård samt regional hälso - och sjukvård) och inom fyra delområden (visionens tre 
insatsområden enhetligare begreppsanvändning, standardiseringsfrågor och regelverk 
samt ett fjärde delområde kallat e -hälsa övrigt). Sju olika målgrupper för e -hälsa har 
identifierats  vilka omfattades av kartläggningen  (Beslutsfattare (politiker och chefer), 
utbildare, verksamhets - och kvalitetsutvecklare, IT -systemleverantörer och 
systemutvecklare, de som arbetar med registerdata, professionen samt 
patienter/brukare/anhöriga/närstående).  
Initiative n förekommer  i olika former och består  av exempel vis handledning, 
vägledning, klassificeringsstöd och  webbutbildning. Gemensamt är att initiativen utgår 
från kunskap som bearbetats i syfte att kunna användas direkt i verksamheterna för att främja fö rändring och verksamhetsutveckling .  
Exempel på KHI är:  
• Digitaliseringssnurran
28 
• LIKA  för socialtjänsten29 
• Meddelandeblad ”Beslut om välfärdsteknik utifrån olika lagrum ”30. 
Denna rapport redovisar resultat som är betydelsefulla för regeringsuppdraget avseende nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik 
                                                
23 https://deladigitalt.se/#loggain  [2020-02-20]  
24 https://www.ri.se/sv/fallstudier  [2020-02-20]  
25 https://ehalsa2025.se/  [2020-02-20] 
26 https://www.socialstyrelsen.se/om -socialstyrelsen/organisation/rad- och-namnder/radet -for-styrning -
med- kunskap/  [2020-02-20]  
27 I samrådet har representanter från Myndigheten för delaktighet (MFD), Myndigheten för digital 
förvaltning (DIGG), Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB), Post - och telestyrelsen (PTS), 
Socialstyrelsen, Sveriges Kommuner och Regioner (SKR) och Upphandlingsmyndigheten ingått.  
28 https://digitaliseringssnurran.se/  [2020-02-20]  
29 http://socialtjanst.ittempen.se/  [2020-02-20]  
30 https://www.socialstyrelsen.se/globalassets/sharepoint -dokument/artikelkatalog/meddelandeblad/2019-
5-16.pdf  [2020-02-20]  
 Ett kunskapshöjande initiativ definieras i detta arbete som en insats eller ett underlag som främjar förändring och verksamhetsutveckling.    
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  16/51 
 
(e-hälsa).31 Det innebär att fokus ligger på KHI som riktar sig till chefer inom 
socia ltjänst  och kommunala verksamheter inom hälso - och sjukvård samt till 
förvaltningsledning.  
Kunskapshöjande initiativ som bedömts vara relevanta för målgruppen finns  
tillgänglig gjorda i prototypen för det nationella e -hälsostödet och beskrivs utförligt i 
bilaga 2 . Bilaga 3 innehåller en sammanställning av samtliga KHI.  
3. Resultat  och slutsatser  
I följande kapitel redovisas regeringsuppdragets resultat uppdelat i fyra avsnitt. I avsnitt 
3.1 presenteras en sammanställning från kartläggningen av kunskapshöjande initiativ, i 
avsnitt 3.2 presenteras kartläggningen med andr a digitala stöd, i avsnitt 3.3 presenteras 
arbetet med kartläggningen av lärande exempel och i avsnitt 3.4 presenteras insikterna 
från intervjuerna med målgruppen.  
3.1 Kunskapshöjande initiativ  
I uppdraget har E -hälsomyndigheten inventerat och kartlagt kunskapshöjande initiativ 
(KHI) i syfte att underlätta för chefer inom socialtjänst att införa och använda digital 
teknik (e -hälsa). Initiativen ska främja förändring och utveckling så att verksamheterna 
enklare kan ta till sig dig italiseringens möjligheter.  
Nedan redovisas resultaten utifrån följande analysområden:  
• Verksamhetsområde  
• Delområde  
• Målgrupp . 
3.1.1  Resultat utifrån verksamhetsområde  
Totalt identifierades  36 olika initiativ som riktar sig till socialtjänsten. Nästan samtliga 
stödjer också kommunal hälso - och sjukvård och drygt hälften även hälso - och sjukvård 
i regional regi. Mera specifikt innebär det att : 
• 21 KHI32 är gemensamma för de tre verksamhetsområdena.  
• 15 KHI är riktade  enbart till verksamhetsområden inom uppdraget, d et vill säga  
socialtjänst och/eller kommunal hälso - och sjukvård. Av dessa är fyra33 KHI 
specifik t riktade till socialtjänsten och 11 KHI34 är gemensamma för de två 
verksamhets områden a. 
  
31 https://www.regeringen.se/497ca9/contentassets/ff85a741a1234664808d7e5514177793/uppdrag- om-
nationellt -stod- till-kommunerna- vid-inforande- och-anvandning- av-digital -teknik -e-halsa.pdf  [2020-02-20]   
32 Se bilaga 3. Gäller KHI löp nr 1, 2, 4, 6, 9, 10, 11, 13, 17, 18, 24, 26, 29, 30, 42, 43, 47, 48, 57, 58, 63  
33 Se bilaga 3. G äller KHI l öp nr 3, 23, 61, 62  
34 Se bilaga 2. Gäller KHI löp nr 7, 8, 12, 14, 15, 21, 25, 56, 59, 60, 64    
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  17/51 
 
3.1.2  Resultat utifrån delområde 
Många av de 36 initiativen stödjer flera delområden och fördelar sig enligt figur 2 .   
Per delområde  Antal KHI  
E-hälsa övrigt  32 
Enhetligare begreppsanvändning  2 
Standarder  4 
Regelverk  15 
Figur 2. Sammanställning av antal KHI fördelat per delområde  
Djupare analys av respektive delområde ger följande resultat:  
• 20 KHI35 är specifika för delområde E -hälsa övrigt  
• 12 KHI36 stödjer E -hälsa övrigt samt något av visionens insatsområden 
(enhetligare begreppsanvändning, standarder och regelverk)  
• 4 KHI37 är specif ika för visionens insatsområden  
o Av vilka två  KHI38 stödjer regelverk, ett KHI39 stödjer enhetligare 
begrepp och standarder och ett KHI40 stödjer standarder och regelverk  
3.1.3  Resultat per målgrupp  
Nedan redovisas resultat et utifrån målgrupp . De 36 initiativen stödjer nästan 
uteslutande flera målgrupper och fördelar sig enligt figur 3. 
 
Figur 3. Sammanställning av antal KHI som stödjer respektive målgrupp.  
                                                
35 Se bilaga 3. Gäller KHI löp nr 9, 10, 11, 12, 14, 17, 18, 21, 23, 26, 29, 30, 42, 43, 47, 48, 57, 58, 60, 62 
36 Se bilaga 3. Gäller KHI löp nr 3, 6 ,7, 8, 13,15, 24, 25, 59, 61, 63, 64  
37 Se bilaga 3. Gäller KHI löp nr 1, 2, 4, 56  
38 Se bilaga 3. Gäller KHI löp nr 1, 56 
39 Se bilaga 3. Gäller KHI löp nr 2  
40 Se bilaga 3. Gäller KHI löp nr 16  
 36
1129
18
517
8
0510152025303540Antal KHI  
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  18/51 
 
Vidare analys utifrån målgrupp ger följande resultat:  
• Ett KHI41, LIKA – vär deringsverktyg för digitalisering inom socialtjänsten , är 
specifikt för uppdragets målgrupp (beslutsfattare ) 
• 12 KHI42 stödjer beslutsfattare plus ytterligare en målgrupp  
• 23 KHI 43 stödjer beslutsfattare plus ytterligare minst två målgrupper  
3.1.4  Slutsats  
De kunskapshöjande initiativen har ursprungligen  skapats för att fylla andra syften, i 
andra sammanhang, skiljt från detta uppdrag. Initiativen är skiftande till sin utformning 
och b estår av webbutbildningar, webbsidor med frågor och svar , filmer, digitala  stöd 
och dokument av olika längd och karaktär.    
KHI är inte tillräckligt specifika  
Under den första inventeringen observerades att de KHI som myndigheter och 
samarbetspartners bidrog med många gånger verkar utgöra ett alltför generellt stöd som 
blir svår t att tillämpa i en lokal kontext. Denna observation grundar sig på de många 
intervjuer som gjorts med chefer inom socialtjänsten för att få fram en behovsbild av 
vilket stöd som kommunerna behöver i sitt arbete .44 
Den analys som gjordes av KHI utifrån verksamhetsområden, delområden och 
målgrupper visade samtidigt en spretig och komplex bild. Ett KHI kan vara riktat till e tt 
eller flera verksamhetsområden, stödja ett eller flera delområden samt rikta sig till en eller flera målgrupper.  
 
Svårt för kommunerna att navigera bland flera avsändare inom samma område  En annan aspekt som framkommit vid intervjuerna med kommunerna är att det inom 
vissa av de områden som bedöms viktiga, till exempel upphandling, juridik och 
informationssäkerhet, finns flera KHI med olika nationel la avsändare. Dessa KHI 
upplevs ibland också ge olika vägledning.  
 
41 Se bilaga 3. Gäller KHI löp nr 12  
42 Se bilaga 3. Gäller KHI löp nr 13, 14, 23, 26, 29, 30, 42, 47, 48, 57, 59, 63  
43 Se bilaga 3. Gäller KHI löp nr 1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 15, 17, 18, 21, 24, 25, 43, 56, 58, 60, 61, 62, 
64 
44 Inom ramen för regeringsuppdraget har runt ett 100- tal intervjuer genomförts med chefer inom 
socialtjänst och kommunal hälso-  och sjukvård.  KHI behöver i möjligaste mån samordnas mellan nationella aktörer för att 
budskapet ska bli tydligt.  KHI behöver utformas mer specifikt för att utgöra det konkreta stöd som verksamheterna behöver för att kunna införa digitala tjänster.    
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  19/51 
 
Tillgängliga KHI behöver förvaltas  
Flera av de initiativ som identifierats i inventeringen saknar kontinuerlig uppföljning. De 
nationella aktörerna har tagit fram ett KHI utifrån ett behov eller uppdrag, men därefter sätts det inte i  förvaltning. Uppföljning av användandet görs inte regelmässigt och det 
uppdateras inte, vilket medför att initiativet kan bli för gammalt eller att det inte följer med i utvecklingen.  
 
KHI behöver samordnas  
I dialogen med målgruppen chefer inom socialtjänst har önskemål kommit upp om att 
nationella initiativ ska vara anpassningsbara i den lokala kontexten. Samtidigt har behov 
uttryckts om ett ty dliggörande av ansvar när det gäller att ta fram KHI.  
3.2 Kartläggning av andra digitala stöd  
Det finns i  dag ett flertal befintliga nationella webbp ortaler  som erbjuder olika former 
av stöd för digitalisering för offentlig verksamhet, där innehåll och målgrupp skiljer sig åt. Det nationella stöd som E -hälsomyndigheten f ått i uppdrag att ta fram ska inte 
ersätta andra aktörers arbete på området, utan verka vägledande för kommunerna och 
ge stöd till deras  arbete med digitalisering inom socialtjänst och hälso - och sjukvård.  
Mot bakgrund av detta har E- hälsomyndigheten gjort en kartläggning och jämförelse 
med befintliga digitala stöd i syfte att få en översikt a v vad som redan finns, samt för att 
undersöka möjligheten att inleda ett samarbete med befintliga aktörer. De aktuella digitala stöden som kartlagts är Dela digitalt
45, Kunskapsguiden46, Digital 
verksamhetsutveckling i vården  (DIV)47, samt Digitaliseringsguid en.48 Information har 
inhämtats genom intervjuer och information på webben.  
 
45 https://deladigitalt.se/#loggain  [2020-02-20]  
46 https://www.kunskapsguiden.se/Sidor/start.aspx  [2020-02-20]  
47 https://div.socialstyrelsen.se/  [2020-02-20]  
48 https://digitalise ringsguiden.se/  [2020-02-20]  Målgruppen efterfrågar  att KHI samordnas på nationell nivå så att de uppfyller de 
behov som kommunerna har.  Utifrån ett kvalitetsperspektiv behöver  det finnas en fungerande förvaltning så att 
aktuellt KHI  följs upp, och uppdateras systematiskt av den som tar fram initiativet.    
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  20/51 
 
Figur 4. Översikt digitala stöd.  
E-hälsomyndigheten har också intervjuat verksamhetssamordnare för de nationella 
myndighetsgemensamma plattformarna Efterlevandeguiden50 och Verksamt51 för att få 
kännedom om deras erfarenheter av myndighetssamarbete, förvaltning och utveckling 
av dessa plattformar. I dessa in tervjuer lyfts vikten av nära samarbete upp, liksom frågan 
om att tydliggöra ansvar och förvaltning.  
3.2.1  Slutsats  
Lärdomar från kartläggningen är att ett eventuellt samarbete  med gemensam portal bör 
formaliseras genom samarbetsavtal och gemensamma styrgrupper. Vidare bör frågan 
om ansvar och förvaltning, inklusive bemanning, resurser och budget, vara löst innan 
ett samverkansarbete inleds. Vid användandet av en sådan portal behöver det  tydligt 
framgå att E- hälsomyndigheten inte har tekniskt, legalt eller annat ansvar för något som 
andra aktörer har tagit fram. Tidsaspekten behöver också beaktas då ett större 
samarbete med flera aktörer tar tid att utveckla . Samarbetet  bör initieras från högsta 
ledningsnivå.  
                                                
49 https://esamverkan.nu/  [2020-02-20]  
50 https://www.efterlevandeguiden.se/  [2020-02-20]  
51 https://www.verksamt.se/  [2020-02-20]   Dela digitalt  Digitaliseringsguiden Kunskapsguiden  Digital verksamhets -
utveckling i vården 
(DIV)  
Innehåll  Samverkan, 
erfarenhetsutbyte, 
samfinansiering och 
verksamhetsutveckling  
inom offentlig sektor  Guida användaren i 
digitaliseringsresan, samt 
stödja digital verksamhetsutveckling .  Kvalitetssäkrad kunskap 
inom sex sakområden; 
psykisk ohälsa, äldre, 
missbruk, barn och 
unga, funktionshinder 
samt ekonomiskt 
bistånd.  Digital verks amhets -
utveckling i hälso - och 
sjukvården och juridiskt stöd för 
dokumentation i 
hälso- och sjukvården 
och socialtjänsten.  
Utgivare  och 
samverkan  SKR i samarbete med 
Göteborgsregionen  Projektet eSamverkan49 
har utvecklat stödet som 
nu förvaltas av 
Kommunförbundet i 
Västernorrland  Socialstyrelsen i 
samverkan med Forte, 
Folkhälso-myndigheten, 
Läkemedelsverket, 
Statens beredning för 
medicinsk och social 
utvärdering (SBU), SKR 
samt Tandvårds - och 
läkemedelsverk et.  Socialstyrelsen, 
juridiska stödet i 
samarbete med  
E-hälsomyndigheten  
Målgrupp  Medarbetare och chefer 
inom offentlig sektor 
som arbetar med digital 
verksamhetsutveckling . Ledare och 
verksamhetsutvecklare 
inom kommuner, 
omfattar alla 
kommunens verksamheter.  Medarbetare samt 
chef/beslutsfattare som arbetar inom 
socialtjänsten och vård 
och omsorg.  Medarbetare, chefer, 
beslutsfattare och politiker inom hälso - 
och sjukvård. Juridiska stödet riktar sig även till socialtjänsten.  
Syfte  
  Att bidra till 
och förändringsarbete i 
hela offentlig sektor.  Att öka takten och skala 
upp den digitala 
utvecklingen i offentlig 
sektor.  Att samla och 
kvalitetssäkra kunskap 
samt utveckla ett 
pedagogiskt och 
målgruppsanpassat innehål l. Bidra till digital 
verksamhetsutveckling 
i hälso - och 
sjukvården samt 
juridiskt stöd  för 
och socialtjänsten.    
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  21/51 
 
Flera av verksamhetssamordnarna för de aktuella webbportalerna har beskrivit att det 
finns tekniska begränsningar för att bygga ut nuvarande portal er. Det har också nämnts 
en mättnad av samverkansparter, att de inte organisatoriskt mäktar med att utöka 
samarbetet med fler aktörer . 
3.3 Lärande exempel som strategi  
Under intervjuerna med chefer i socialtjänsten har det framkommit att lärande exempel är en viktig komponent för digitaliseringsarbetet. Det finns  olika begrepp i 
kommunerna som kan anses avse lärande exempel  i enlighet med E -hälsomyndighetens 
definition nedan, exempelvis används begreppen goda exempel och fallstudier .  
Definitionen som E -hälsomyndighetens har valt att an vända  lyder enligt följande:  
För att inventera vilka  exempel som finns har olika tillvägagångssätt använts . Det har 
framkommit en del exempel under intervjuerna, sökningar på Google, fallstudier från RISE
52, egna kontaktnät, sociala medier och Dela Digitalt .53 De lärande exemplen  är i 
de flesta fall översiktlig a och generell t beskriv na och saknar ofta en del information för 
att exemplet  ska vara lärande och  användbart  för andra kommuner.  
Fallstudierna från RISE beskriver  bland annat hur kommuner har gått tillväga vid 
införande av e -hälso - och välfärdstekniklösningar. Fallstudier na är paketerade på lik artat 
sätt och är uppbyggda enligt en tydlig struktur. De  ger en god inblick i det arbete som 
utförts  i kommune r med  en beskriven  lösning . Nivån på beskrivningarna har dock 
uppfattats vara något för övergripande för att kommuner själva ska kunna använda dem 
för konkreta handlingar i sin egen kommun.  Något som efterfrågas och som upplevs 
som positivt med fallstudierna är att de innehåller kontaktuppgifter till personer som 
kan bidra med kunskap.  
                                                
52 https://www.ri.se/sv/fallstudier  [2020-02-20]  
53 https://deladigitalt.se/#loggain  [2020-02-20]  I kartläggningen framstod ingen av de jämförbara webbportalerna som en tänkbar 
aktör för att ta fram och driva en gemensam plattform tillsammans med 
E-hälsomyndigheten enligt aktuellt  uppdrag. Den främsta orsaken är att målgrupp, 
syfte och in nehåll inte är gemensamt med någon av plattformarna vilket 
inledningsvis utgör ett hinder för ett samarbete.  
Ett lärande exempel är ett exempel från socialtjänsten i en kommun som har samlat 
erfarenheter kopplat till digitalisering som andra kommuner kan dra nytta av. 
Exemplen kan innefatta både lyckade och mindre lyckade initiativ.  
   
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  22/51 
 
3.3.1  Slutsats  
Det har under arbetets gång  framkommit många exempel på hur kommuner 
framgångsrikt kan  arbeta med  digital verksamhetsutveckling,  men exemplen  är sällan 
dokumenterade. Om det f inns dokumentation är de nna på en övergripande nivå eller 
fragmentera d och uppfyller inte de krav som behövs för att det ska bilda  ett lärande 
exempel.  
3.4 Insikter från intervjuerna  
Inom ramen för metoden tjänstedesign har E -hälsomyndigheten intervjuat 103  chefer i 
inom socialtjänsten i 3 0 kommuner54 för att kar tlägga deras  behov av stöd till 
verksamhetsutveckling genom digitalisering . Urvalet av kommunerna baserades bland 
annat på geografisk spridning och storlek , både avseende yta och antal invånare.  Syftet 
med intervjuerna har varit att fördjupa förståelsen för de utmaningar  som hindrar 
digitaliseringen genom att undersöka när problem uppstår, för vem och varför. Vi har 
fokuserat på:  
• Målgruppens vardag: behov, utmaningar samt roll i digitaliseringen  
• Processen att digi talisera: händelser, aktörer, problem och behov för att kunna 
digitalisera  
Nedan följer en återgivning ifrån intervjuerna  med chefer och verksamhetsledare . Den 
är en beskrivning av hur de upplever sin arbetssituation i  dag, samt ett sammandrag av 
de mest framträdande behoven, utmaningarna och framgångsfaktorerna.  
3.4.1  Ledningssystem som stöd för verksamhetsutveckling  
En samstämmig bild utifrån intervjuerna är att f örbättringsarbete ofta sker  reaktivt 
utifrån avvikelser i verksamheten, snarare ä n proaktivt utifrån en långsiktig strategi. 
Fokus i  verksamheten blir på att förvalta  istället för  på att utveckla , vilket  genomsyrar 
arbetssätt, prioriteringar, förhållningssätt och styrning och utgör ett hinder för digitalisering.  
Som stöd i verksamhets utveckling ska ledningssystem användas för att säkra kvalitet i  
verksamheterna , samt för planer ing, ledning och förbättr ing av  verksamheter na. 
Socialstyrelsen har tagit fram föreskrifter och allmänna råd om ledningssystem för 
systematiskt kvalitetsarbete (SOFS 2011:9).
55 Med hjälp av processer och rutiner samt 
ett systematiskt förbättringsarbete ska verksamheten uppnå kvalitet. Många kommuner 
tycks ännu inte ha funnit formerna att koppla ihop verksamhetsutveckling och 
                                                
54 Se bilaga 1, där kommunerna namnges  
55 https://www.socialstyrelsen.se/globalassets/sharepoint -dokument/artikelkatalog/foreskrifter -och-
allmanna- rad/2011- 6-38.pdf  [2020-02-20]  Målgruppen efterfrågar djupgående,  konkreta exempel som det finns möjlighet att 
agera på utifrån innehåll. Vidare efterfrågas kontaktuppgifter till personer i kommuner där det finns både lyckosamma och mindre lyckosamma exempel.    
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  23/51 
 
digitalisering med ledningssystemet . En hjälp för detta föreslås utvecklas i e -hälso stödet 
till chefer i socialtjänsten.  
3.4.2  Förvaltning av digitala lösningar  
Kommunerna  uppger , i hög utsträckning, att de  saknar fungerande förvaltning  av nya 
digitala lösningar och att det inte vanligtvis  ingår  i uppdraget för kommunens IT-
avdelning . Det upplevs  ofta finnas  bristande rutiner i arbetet med att administrera, 
vidareutveckla och att stödja med IT -support. Det ta riskerar att skapa merarbete för 
medarbetarna och att tänkta nyttor för brukarna inte upp nås. I intervjuerna efterfrågas 
stöd i digitaliseringen som omfatta r information om hur kommunerna i sin 
verksamhetsutveckling  inkluderar  långsiktig förvaltning av digitala lösningar.  
3.4.3  Utveckling av systemlösningar  
En annan utmaning som beskrivs är systeml ösningar som inte är integrerade med 
varandra. Mycket arbetstid och resurser läggs på system som är svåra att lära sig, samt 
kräver olika inloggningar och dubbel dokumentation. Flera av de intervjuade cheferna 
beskriver en uppgivenhet med de system som fin ns att tillgå på marknaden, och att 
dessa inte är kompatibla med varandra. För att nå en effektiv förvaltning och 
verksamhet med hjälp av systemstöd efterfrågas inte bara intern support och utveckling, 
utan också bättre dialog med leverantörer i syfte att utveckla systemstöd  med bättre 
kompatibilitet och funktion.  
3.4.4  Förändringsledning  
Socialtjänsten bedriver en komplex  och medarbetar tät verksamhet, med många  externa 
kontakter. I intervjuerna beskrivs utmaningar i breddinförande av nya digitala lösningar och tjänster, då förändringarna behöver förankras i många led.  Kommunikation 
beskrivs som  grunden till en god förändringsledning, för en bred förankring hos 
medarbetare och brukare . Det  finns behov av att lära av hur andra kommuner bedrivit 
ett lyckat förändringsarbete.  
De kommuner som lyckats bra med att  driva förändring beskriver att det krävs samsyn 
och samarbete. Olika aktörer kan ha skilda  uppdrag, och olika förståelse och intresse för 
digitalisering . Detta kan skapa utmaningar i att såväl förstå varandras perspektiv och 
behov som att driva en gemensam agenda.  Ansvariga chefer och politiker är beroende 
av en gemensam målbild och gemensamma prioriteringar  för ett lyckat genomförande.  
3.4.5  Rätt kompetens i alla led 
Kommunerna beskriver svårigheter med rekrytering inom socialtjänsten . Det är brist på 
socionomer och brist på personer med kombinerad IT- och verksamhetskompetens. 
Det beskrivs som ett kompetensgap at t fylla ; att kunna integrera sin ordinarie 
verksamhetsutveckling med den digitala. De  egna IT -avdelningar na arbetar ofta med 
inköp av hårdvara och system, samt fungerar som  support-  och driftsorganisation. 
Kunskap saknas  ofta hos IT-avdelningen  rörande  utvecklingsfrågor för verksamheten  
samt kompetens för att driva implementation.  
Bland chefer inom socialtjänsten varierar förståelsen för digital teknik . Det finns 
”eldsjälar ” i olika befattningar som brinner  för digitalisering , och som har stor 
kompetens, men det finns också utvecklingsområden . I intervjuerna beskrivs  att det    
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  24/51 
 
finns bristande kunskap i verksamhetens ledning  för olika tekniska lösningar och 
förutsättningar . Ibland saknas också kompetens gällande vilka behov som finns när det 
gäller verksamhetens infrastruktur.   
Många av cheferna uttrycker behov av att få h jälp att förstå och tolka olika tekniska 
lösningar på ett enkelt sätt och kunna bedöma vad de kan göra själv a och när de 
behöver stöd från IT -avdelningen . De behöver också stöd i att f örstå hur en lösning 
behöver förvaltas, s tödjas och vidareutvecklas samt vilka krav det ta ställer på 
organisationen. Det finns även behov av s töd i upphandling av tekniska lösningar och 
innovationsupphandling . Flera av cheferna uttrycker önskemål om att  få ökad 
kompetens rörande informationssäkerhet.  
Det beskrivs som viktigt att kunskap och förståelse finns i hela ledet från politiker  och 
ledning till medarbetare och brukare  för att kunna påskynda  kommunernas digitala 
utveckling.  
3.4.6  Samlat nationellt kunskapsstöd  
Kompetensutveckling på nationell nivå efterfrågas, till exempel föreläsningar och 
workshops. Små kommuner kan ha svårt att bygga egna lösningar och önskar att kompetens finns samlat nationellt, likt ett kunskapscentrum. Även nätverksträffar 
mellan kommuner efterfrågas för att kunna dela lärande exempel och samverka. Ett 
samlat kunskapsstöd omnämns också som ett behov; en kunskapsbank med tillitsfull 
information som inte är leve rantörsstyrd.  
3.4.7  Lära av varandra 
Intresset och engagemanget när det gäller att ta del av erfarenheter från andra 
kommuner är stort. Flertalet av de  intervjuade beskriver likartade tillvägagångssätt. N är 
de har identifiera t ett behov i verksamheten vill de so m ett första st eg ta reda på hur 
andra kommuner har löst motsvarande behov . Föresatsen är då att f å idéer och 
inspiration om lösningar som kan skapa nytta samt att lära av hur andra har gått tillväga, 
att undvika misstag och effektivisera arbetet.   
Det upplevs som  svårt och tidsödande att hitta exempel på digitalisering och relevanta 
kontakter ute i andra kommuner . Flertalet av cheferna  ingår dock i nätverk med 
angränsande kommuner för erfarenhetsutbyte , även om omfattning och innehåll kan 
skilja sig åt.  
Andra kommuners arbete och exempel kan inspirera men det  krävs nästan alltid en 
modellering  för att anpassa till egna förutsättningar  då det  är svårt  att ”översätta” 
erfarenheter från andra till sin egen kontext. De alternativ  som finns tillgängliga beskrivs  
dessutom som för  översiktligt beskrivna.  
Internet används också för att söka inspiration. Exempelvis nämns  webbplatsen Dela 
digitalt  och S KR:s hemsida har nämnt s som källa.  
3.4.8  Implementering - från pilot till breddinförande  
Digitala satsningar sker ofta i form av piloter inom kommunerna . En gemensam 
nämnare hos de intervjuade  kommuner na är utmaningen i att gå från pilot till 
implementering och breddinförande av digitala tjänster och välfärdsteknik.    
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  25/51 
 
Chefer har inte  alltid kunskap om implementeringsprocessen , vilka resurser som kan 
behövas och inte heller vilken tidsomfattning som är rimlig för att gå fr ån pilot till 
breddinförande. Det gör  att det  kan bli svårt att följa upp processen. Behov finns av 
stöd i form av ökad kunskap om breddinförande och lyckat i mplementationsarbete hos 
andra kommuner.  Ansvarsfrågan i organisationen inte alltid är utredd och det finns en 
otydlighet kring organiser ing sig för att effektivt och systematiskt driva implementation . 
3.4.9  Nytta  
Att kunna beskriva nyttoeffekter är en stor utma ning för chefer vid införande av digitala 
lösningar. Det är inte bara ekonomisk nytta utan även nytta för brukare, medarbetare  
och samhälle som efterfrågas av målgruppen. De vill kunna känna sig mer säkra på vilka 
effekter en digital lösning ger.  
Hos politiker efterfrågas nyttan många gånger i form av kronor och ören. För 
medarbetarna  är det nyttor i förändrade arbetssätt som är viktigt.  Om det går att påvisa 
positiva effekter för medarbetarna vittnar flera om att det blir det smidigare att införa digitala lösningar.  
Det råder stor samstämmighet från chefsgruppen att de behöver stöd för att både 
beräkna nyttor, men också för att kunna formulera nyttor i andra val örer än kronor och 
ören.  
Exempe l på andra valörer  kan vara:  
• För medarbetare : tidsbesparingar, bättre arbetsmiljö, ökad säkerhet i 
omvårdnaden, minskad administration  
• För brukare: ökad självständighet, delaktighet, trygghet  
• För samhället: minskat klimatavtryck , effektivare användning av mänskliga 
resurser  
3.4.10  Ekonomi  
Det f ramkommer i intervjuerna stora  behov av att kunna visa ekonomisk vinst i närtid 
och att kunna tillgodoräkna sig digital effektivisering ekonomiskt. Det kan ta flera år innan det går att visa vinst, vilket är en utmaning med kommunernas år svisa budgetar.  
Många digitala produkter och tjänster har en hög kostnad initialt, och det tillkommer 
årliga licensavgifter. Ett antal mindre kommuner pekar på svårigheter att göra större 
ekonomiska satsningar då kostnaden blir densamma som för de större kommunerna.  
Vinsten blir då inte lika st or per invånare.  
Ett flertal kommuner efterfrågar stimulansmedel och statsbidrag för att kunna satsa på 
digitalisering med långsiktig finansiering. Det finns en samstämmighet bland 
kommunerna att det be hövs en längre tidsperiod för att kunna mäta den effekt som 
digitalisering med stimulansmedel  kan ge.  
Flera  kommuner beskriver  att de har en digitaliseringspott som verksamheterna kan 
söka pengar ifrån under året. Detta underlättar att snabbt kunna komma igång och 
gynnar initiativ tagande.    
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  26/51 
 
3.4.11  Upphandling av verksamhetssystem och tekniska lösningar  
Det har under intervjuerna framkommit att det föreligger bristande beställarkompetens 
för att kunna ställa rätt krav i upphandling, både när det handlar om verksamhetssystem 
och inköp av tekniska lösningar.  Efterfråga n finns angående  möjlighet en att kunna dra 
nytta av andra kommuners upphandlingar. Ramavtal kan också behövas då 
upphandlingar många gånger upplevs som svårt och omständligt , speciellt av de mindre 
kommunerna.56  
Några k ommuner nämner att nationella kravspecifikationer mot leverantörerna skulle 
kunna vara till hjälp . Genom detta skulle kommuner kunna ha gemensamma 
upphandlingar och avrop. Regionala upphandlingar skulle kunna underlätta , menar 
några kommunföreträdare . Redan i  dag finns exempel på kommuner som samarbetar 
med gemensamma kravspecifikationer och upphandlingar för att ta hjälp av varandra och öka kvalit eten i verksamheten. Ett par kommuner föreslår inrättande av en 
gemensam plattform för informationsstruktur, nationella avtal mellan kommuner och regioner samt nationella kravspecifikationer på leverantörer.  
3.4.12  Osäkerhet i rä ttsliga frågor  
Till synes m otstridiga lagrum skapar osäkerhet i verksamheterna. De t uppstår en rädsla 
för att göra fel , vilket  bromsar verksamhetsutvecklingen. S ekretess frågor , GDPR  och 
informationssäkerhet t as upp som områden där  osäkerhet kring juridiken  är stor, och 
därför riskerar att hindra utvecklingen.  
Socialtjänstens verksamhet är till stor del styrd av sekretess , och det är viktigt att digitala 
lösningar stödjer verksamheten utan att äventyra  sekretessen. Flera kommuner anser att 
juridiken är svårt olkad när det kommer till bland annat säker e -post och andra digitala 
kanaler. Verksamheterna måste kunna använda olika kommunikationskanaler utan att 
de begår sekretessbrott.  
Många kommuner arbetar med samma frågeställningar och det efterfrågas mer enhet lighet på nationell nivå när det kommer till bland annat sekretessfrågor. Det skulle 
exempelvis kunna vara riktlinjer som verksamheterna kan förhålla sig till.  
Kommunerna lyfter att det bör vara enklare att samarbeta mellan region och den 
kommunala vårdgi varen eller socialtjänsten . Det behövs en lagstiftning som möjliggör 
informationsdelning och samverkan över vårdgivargränser. För att kunna kommunicera 
mellan instanser och brukare efterfrågar många kommuner  lagstöd, där lagar om 
sekretess och verksamhetss ystem i dag inte upplevs ha hängt med i utvecklingen.  
3.4.13  Informationssäkerhet  
Flertalet av de intervjuade kommunerna uppger att det saknas både kompetens och ett 
strukturerat systematiskt arbete kring informationssäkerhet. Helhetslösningar saknas för 
att info rmation ska kunna flöda mellan verksamheter, vårdgivare och huvudmän på 
både kommun - och regionnivå. Det arbetas parallellt med information i olika system 
och det upplevs som ett hinder för samverkan mellan kommuner och regioner.  
                                                
56 Det framgår inte av intervjuerna i vilken utsträckning SKR Kommentus nyttjas för gemensamma 
upphandlingar och till at t avropa ramavtal.    
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  27/51 
 
3.4.14  Slutsats  
Nedan redovisas slutsatser som framkommit utifrån  intervjuerna med de chefer och 
verksamhetsledare E -hälsomyndigheten har träffat. Övriga identifierade behov  som 
framkommit i intervjuerna , som inte kan omhändertas och omfattas av stödet , redovisas 
i kapitel 6 .  
Kommunernas förutsättningar  
Kommunerna har olika digital mognad och förutsättningar för att driva sitt 
digitaliseringsarbete. Förutsättningarna skiljer sig genom olika upplägg avseende 
organisation, infrastruktur, invånarantal, ekonomiska förutsättningar  och politiskt styre .  
Resultatet av detta är att det finn s en bredd av utmaningar som ett stöd behöver möta . 
Det finns inte ett rätt sätt att driva digitaliseringsarbete, och inte en  enda person eller 
organisation som har facit.  
 
En pressad arbetssituation  i en verksamhet som måste fungera dygnet runt  
Socialtjänsten har ett viktigt samhällsuppdrag med ett stort ansvar. De intervjuade 
cheferna ger en samlad bild av en verks amhet som står inför stora utmaningar. De 
behöver ha  fokus på att säkerställa att den löpande verksamheten fungerar , samtidigt 
som de ska bedriva ett långsiktigt förebyggande arbete. I sin vardagliga arbetssituation 
upplever cheferna  press från  politiker, medarbetare, brukare, anhöriga,  kombinerat med  
ständiga förändringar, stora arbetslag och med stram  budget . Många akuta  frågor 
behöver lösas i vardagen , och tid och utrymme för reflektion saknas därför ofta .  
Ingen kan driva digitaliseringen ensam, samarbe te är nyckeln  
Socialtjänsten bedriver en komplex verksamhet. Det behövs samarbete mellan bland annat olika förvaltningar, IT-avdelning , upphandling och juridik samt med  politiker och 
leverantörer. För att kunna driva förändring och lyckas med digitaliseringen krävs 
samsyn och samarbete. En gemensam förståelse, bild av mål och prioriteringar och 
förändrade arbetssätt är en förutsättning f ör att lyckas , menar de intervjuade cheferna.  
  För att främja och effektivisera digital verksamhetsutveckling i socialtjänsten 
behöver e -hälsostödet göra det möjligt för så många chefer som möjligt att agera 
utifrån sin kontext och sina behov.  
För att möta chefer inom socialtjänsten i deras vardagliga arbetssituation behöver  
e-hälsostödet vara relevant och enkelt agerbart . 
E-hälsostödet bör stödja  chefer inom socialtjänsten att bygga gemensam förståelse 
och agera tillsammans med andra.    
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  28/51 
 
Lära av varandra  
När ett behov eller hinder i verksamheten identifierats beskriver de intervjuade cheferna 
att det första steget de tar är att försöka ta reda på hur andra kommuner har löst det.  
Syftet är dels att f å idéer och inspiration om lösningar som skapar nytta för brukare, 
medarbetare och den egna organisationen. Syftet är  också att  lära av hur andra har gått 
tillväga, undvika misstag och  att arbeta mer effektivt .  
Flera av de intervjuade cheferna upplever att det är svårt att översätta erfarenheter från 
andra kommuner till sin egen kontext och förutsättningar. För att kunna agera på andra s 
erfarenheter krävs ett eget engagemang och lärande , som byggs när de själva m åste sätta 
sig in i något, testa och dra egna slutsatser . När cheferna känner ägarskap uppger de att 
de bättre kan driva frågan vidare i sin verksamhet .  
4. E-hälsostödet till kommunerna  
Med utgångspunkt i de behov och insikter från intervjuerna med målgruppe n, som 
presenterades i avsnitt 3. 4.14 ovan , har E- hälsomyndigheten tagit fram en prototyp  för 
e-hälsostödet till kommunerna .  
I följande kapitel presenteras  koncep tidé, insikter för e -hälsostödets fokus  och innehåll 
samt innehållsstruktur för prototypen, som arbetats fram tillsammans med 
respondenterna i intervjuerna. Utformning  av och innehåll i e -hälsostödet har 
kontinuerligt stämts av med målgruppen.  
 E-hälsomyndigheten har också inventerat kunskapshöjande initiativ, KHI , som 
nationella organisationer tillhandahåller. Ett KHI är en insats eller ett underlag som 
främjar förändring och verksamhetsutveckling med hjälp av digitalisering. Inventeringen 
resulterade i 36 KHI som tillgängliggörs i prototypen. Nationella KHI och lokala kommunberättelser komplette rar varandra och ger inspel ur olika perspektiv . 
 E-hälsomyndighetens stöd ska inte ersätta andra aktörers arbete på området. D ärför 
presenteras en jämförelse , avseende innehåll och funktion,  med andra digitala stöd  i 
slutet av kapitlet.  
Kapitlet har följande upplägg : 
• Konceptidé  
• E-hälsostödets fokus och innehåll  
• Principer för e -hälsostödet  
• Lärande exempel – kommunberättelser  
• Illustration av e -hälsostödet  
• Jämförelse med andra digitala stöd . Genom att strukturera lärande exempel överskådligt kan  
e-hälsostödet skapa ett viktigt värde genom att bygga vidare på ett beteende som 
redan finns. E -hälsostödet ska underlätta för användaren att översätta andras 
erfarenheter till sin egen kontext och stötta användarens egna lärande.    
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  29/51 
 
4.1 Konceptidé  
Det nationella e -hälsostödet ska vägleda chefer inom socialtjänsten att hitta exempel 
från andra kommuner  som de kan dra lärdom av  och tillämpa  utifrån den verklighet de 
står inför. På så vis hjälper e -hälsostödet dem att driva den digitala 
verksamhetsutvecklingen utifrån sina egna förutsättningar och därmed  bidra till att 
effektivisera digitaliseringsarbetet.   
I syfte att testa konceptet för  ett digitalt stöd (e-hälsostödet) togs en klickbar prototyp 
fram. Detta gjordes för att validera de insikter som framkommit under intervjuerna med 
målgruppen och testa l ösningar för användar na. Prototypen visualiserar grundidén med 
lärande exempel . Dessa  är strukturerade på ett sätt  som ska möjliggör a för användar e att 
handla utifrån sin egen kontext.  
4.2 E-hälsostödets fokus och innehåll  
För att möta den breda målgruppen s behov av  stöd och den variation på situationer, 
utmaningar och förutsättningar kommunerna har, behöver e -hälsostödet innehålla en 
stor volym av innehåll . Innehållet behöver vara sökbart på olika sätt , och stru kturerad 
utifrån behov som målgruppen har . Till grund för fokus och innehåll ligger de insikter 
som framkommit i tjänstedesignsarbetet med kommunerna som redovisas i kapitel 3. 4. 
Insikterna pekar på att det finns flera gemensamma nämnare och områden att fokusera 
och strukturera innehållet kring . En vik tig aspekt när berättelser från olika kommuner 
lyfts fram är att det tydligt framgår att E -hälsomyndigheten inte har tekniskt, legalt eller 
annat ansvar för något som andra aktörer har tagit fram.  
4.3 Principer för e-hälsostödet  
De grundläggande principerna för e -hälsostödet är att det ska vara sökbart, vägledande, 
relevant och agerbart. Principerna beskrivs nedan.  
 
Figur 5. Principer för e -hälsostödet.  
  
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  30/51 
 
4.4 Lärande exempel - kommunberättelser  
Lärande exempel blir bärande i e -hälsostödet. Ett 
lärande exempel är ett exempel från socialtjänsten i en 
kommun som har samlat erfarenheter kopplat till digitalisering som andra kommuner kan dra nytta av. 
Exemplen innefattar både lyckade och mindre lyckad e 
initiativ. Att exemplet är ”lärande” innebär att det är paketerat på ett sätt och har ett innehåll med en 
detaljnivå så att andra kan dra lärdom av det och 
handla utifrån  sin egna kontext. I e -hälsostödet 
benämns lärande exempel som ”kommunberättelser”.   
En kommunberättelse kan exempelvis avse 
införandet av en ny tjänst som beskriver steg för 
steg i en process. Berättelsen kan bestå av mindre pusselbitar, som till exempel 
etableringen av ett samarbetsforum med IT -avdelningen , framtagandet av en gemensam 
målbild med politiker eller en genomförd nyttoanalys med fokus på digitalisering.  Se 
figur 6 . 
Struktur för kommunberättelser  
En berättelses innehåll ska vara paketerat  och strukturera t på olika nivåer och på ett 
sådant sätt att användaren snabbt kan bedöma om berättelsen är relevant utifrån eget  
behov. Syftet är att inspirera användaren till att läsa mer och när användaren går vidare 
finns det fördjupa d och detaljerad information som ska underlätta för användaren att 
agera i sin egen kontext. De t finns möjligheter att  dela kommunberättelser med andra, 
såsom  medarbetare, spara det i e- hälsostödet eller exportera till ett önskat format. Syftet 
är att kunna engagera och involvera andra i arbetet. Varje berättelse är t aggad med 
nyckelord som gör den relevant, sökbar och skapar kopplingar till andra berättelser.  
Samlingar  av kommunberättelser  
I e-hälsostödet finns det så kallade samlingar, där flera 
kommunberättelser kan grupperas under ett ämne eller 
en kontext. Genom att skapa samlingar kan det  ett ökat 
värde för användarna av e- hälsostödet, då d e kan dra 
nytta av flera olika berättelser utifrån ett behov.  
Dessa samlingar är strukturerade  och skapa s utifrån 
insikter kring behov av digitalisering i socialtjänsten. 
Samlingar är också ett sätt att vägleda användare till andra 
exempel som är relaterade till det behov eller område som användaren letar efter. Ett 
exempel på detta är ”mobila arbetssätt” dä r det kan komma att finnas flera exempel på 
genomföranden.  
Samlingar underlättar också till att hitta relevant information vid till exempel 
omvärldsbevakning, eller när behovet är mer övergripande än en specifik lösning.  Se 
figur 7 . 
Figur 7: Illustration samling.  Figur 6: Illustration kommunberättelser  
   
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  31/51 
 
4.5 Illustration av e -hälso stödet  
Nedan presenteras en illustration av e -hälsostödets startsida och en kommunberättelse.  
För att läsa mer detaljerat om prototypens funktionalitet , se bilaga 4.  
E-hälsostödets startsida  
I prototypen presenteras flera ingångar för användaren ska  kunna hitta relevant innehåll. 
Dessa ingångar bör baseras på användarens aktivitet, roll, profil eller angivna 
ingångsvärden om ämnen som är relevanta för respektive användare. I de fall där 
ingång arna inte möter behovet finns sökfunktionalitet alltid tillgängligt . Se figur 8 .  
Kommunberättelser  
Överblicken och strukturen av en kommunberättelse i konceptet är viktigt  för att 
användaren snabbt ska kunna avgöra om innehållet och berättelsen är intressant nog att fördjupa sig i eller att agera på. Se figur 9 .   
Figur 8: Skärmklipp Startsida.  
Figur 9: Skärmklipp Kommunberättelser.    
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  32/51 
 
Kunskapshöjande initiativ  
De kunskapshöjande initiativen är samlade under en egen sida i e -hälsostödet. 
De beskrivs med namn, syfte, länk och ansvarig organisation. Initiativen finns 
också sorterade inom olika områden som till exempel juridik, nytta och 
välfärdsteknik. 
 
Figur 10. Skärmklipp Kunskapshöjande  initiativ . 
4.6 Jämförelse med andra stöd avseende innehåll och 
funktion  
E-hälsomyndighetens stöd ska inte ersätta andra aktörers arbete på området, därför har  
prototypen av e -hälsostödet jämförts med andra digitala stöds innehåll och funktion. De 
digitala stöd som e-hälsostödet  jämfördes med är Dela digitalt57, Kunskapsguiden58, 
Digital verksamhetsutveckling i vården  (DIV)59, samt Digitaliseringsguiden .60 
I jämförelsen har E-hälsomyndigheten tittat på i vilken omfattning stöden fokuserar på 
digitalisering, socialtjänst, nivå av agerbarhet, moderering av innehåll, sökbarhet, stöd till 
samverkan och kostnad. Jämförelsen presenteras nedan, och E -hälsomyndigheten har 
tolkat resultatet utifrån intervjuer med kontaktpersoner samt tillgänglig information på respektive webbplats.  
Digitaliseringsfokus  
Paramet ern beskriver  i vilken grad innehållet i tjänsten fokuserar på digitalisering.  Alla 
stöd utom Kunskapsguiden har hög grad av på fokus på digitalisering.  
E-hälsostödet  Dela Digitalt  Digitaliseringsguiden Kunskapsguiden  DIV 
Fokuserar uteslutande 
på verksamhets -
utveckling med stöd 
av digitalisering.  
 Stort fokus på 
digitaliseringsfrågor men 
inte ett uttalat syfte att 
enbart jobba med 
digitalisering.  Stödet har fokus  
uteslutande på frågor 
gällande digitalisering.  Inget särskilt fokus på 
digitalisering . Det finns 
dock innehåll om 
e-hälsa och 
välfärdsteknik.  Stödet  är till för att 
inspirera profession och 
beslutsfattare att arbeta 
med digital 
verksamhetsutveckling . 
 
57 https://deladigitalt.se/#loggain  [2020-02-20]  
58 https://www.kunskapsguiden.se/Sidor/start.aspx  [2020-02-20]  
59 https://div.socialstyrelsen.se/  [2020-02-20]  
60 https://digitaliseringsguiden.se/  [2020-02-20]  
Figur 11: Digitaliseringsfokus.    
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  33/51 
 
Socialtjänstfokus  
Parametern beskriver i vilken grad stödet fokuserar på socialtjänst en, inklusive  
kommunal hälso-  och sjukvård.  E-hälsomyndighetens e -hälso stöd är den tjänst som, 
tillsammans med Kunskapsguiden, främst fokuserar på socialtjänst en, inklusive  
kommunal hälso-  och sjukvård.  
Enbart ett fokus  på 
socialtjänsten.  Inget  unikt  fokus på 
socialtjänsten, även om 
innehållet består av en 
stor del vård och 
omsorg.  Inget  unikt  fokus på 
socialtjänsten även om 
innehållet delvis består 
av hälsa, vård och omsorg.  Har enbart fokus på  
hälsa, vård och omsorg, 
vilket inkluderar 
socialtjänsten.  Socialtjänsten är 
inkluderat i arbetet kring 
juridiskt stöd för 
dokumentation för 
övrigt hälso - och 
sjukvårdsinriktat.  
Figur 1 2. Socialtjänstfokus . 
Agerbarhet  
Parametern beskriver i vilken grad det går att  agera på information i  stödet i sitt eget 
sammanhang.  Samtliga stöd ger olika former av information som går att agera på, men 
E-hälsomyndighetens e -hälsostöd har störst fokus på agerbarhet. Det gör det möjligt att 
omvandla både information och andras erfarenhet i sitt eget sammanhang  
Fokuserar på 
möjligheten att agera 
på andras erfarenheter  
genom 
kommunberättelser  
med grundliga 
beskrivningar samt 
kontaktuppgif ter. Finns sällan utförlig 
information, utan oftast 
några få raders 
beskrivning och kontaktuppgifter.  Agerbarhet skiftar. 
Ibland finns en 
välbeskriven metod, men 
i andra fall är det enbart en länk till ett verktyg 
eller ett resultat.  
Innehåller 
kontaktuppgifter.  Fokuserar på stöd och vägledning inom 
områdena 
evidensbaserad praktik  
vilket inte ger agerbarhet 
inom digitalisering.  Stödet kan till viss del ge 
möjlighet att agera 
avseende juridik och 
dokumentation 
Figur 1 3. Agerbarhet  
Sökbarhet  
Parametern beskriver  hur enkelt det är att hitta sökt information.  Samtliga stöd har en 
uppbyggnad som är enkel att navigera i och alla har sökbarhet. Funktionalitet och stöd 
vid sökning varierar mellan de olika stöden.  
E-hälsostödet  Dela Digitalt  Digitaliseringsgui den Kunskapsguiden  DIV 
Möjlighet till personlig 
anpassning av material 
som presenteras samt 
har flera typer av 
sökmöjligheter . Möjlighet till personlig 
några olika typer av 
sökmöjligheter.  Sökmöjlighet som ger 
förslag utifrån 
sökkriterier.  Rubrikerna längst upp på 
stödets hemsida ger en 
bra överblick. Enkel 
sökfunktionalitet.  Fyra huvudrubriker leder 
till var sitt område.  
Enkel sökfunktionalitet.  
Figur 1 4. Sökbarhet  
Moderering av innehåll  
Parametern beskriver  i vilken grad det finns en redaktion bakom stödet som 
strukturerar vilket innehåll som publiceras på plattformen.  Samtliga stöd utom Dela 
Digitalt, har en hög grad av moderering  av innehållet.    
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  34/51 
 
E-hälsostödet  Dela Digitalt  Digitaliseringsguiden Kunskaps -guiden DIV 
Aktiv redaktion som 
modererar vilket 
innehåll som ska  att 
ingå i stödet. Detta bidrar till att innehållet 
är kvalitetssäkrat.  Ingen moderering av 
innehållet.  Aktiv redaktion som 
stöttar produktion av 
innehåll. Detta bidrar till 
att innehållet är 
kvalitetssäkrat.  Det finns  en redaktion 
som utför modereringen, 
och innehållet samt 
faktagranskar källor.  Innehållet modereras , 
samordnas  och granskas 
av experter och jurister.  
Figur 1 5. Moderering av innehåll  
Stöd till samverkan  
Parametern beskriver i vilken grad stödet  underlättar  samverkan  genom att samlas kring 
en gemensam struktur och terminologi  mellan och inom kommuner (till exempel olika 
avdelningar) . E-hälsomyndighetens e -hälso stöd är den tjänst som främst är utformad 
för att  underlä tta samverkan mellan och inom kommuner  genom att genomgående 
använda samma struktur och terminologi.  
Har genomgående en 
enhetlig struktur och 
terminologi som 
underlättar 
samverkan.  Helt användarstyrt  och 
då skapas inget 
gemensamt språk.  Har ett tämligen fritt 
format  vilket inte 
omedelbart bidrar till ett 
gemensamt språk . Skapar  ett gemensamt 
språk  för socialtjänstens 
personal.  Det underlättar 
kommunikation både 
inom och mellan 
kommune r.  Skapar ett gemensamt 
språk för socialtjänstens 
personal avseende 
juridik och 
dokumentation.  
Figur 1 6. Stöd till samverkan  
Kostnad 
Parametern beskriver  hur mycket resurser det krävs för att producera innehåll till 
e-hälsostödet.  Samtliga stöd, utom Dela Digitalt, kräver resurser för att bedriva någon 
form av redaktion som upprätthåller aktualitet. Dela Digitalt har därför lägst kostnad.  
E-hälsostödet  Dela Digitalt  Digitaliserings -guiden  Kunskaps -guiden DIV 
Innehållet  produceras  
av en redaktion,  
base rat på intervjue r 
med chefer  eller 
motsvarande på 
kommunen. 
Kombinerat med 
grundliga 
beskrivningar är det en 
kostsam model l. Finns ingen moderering 
utan det är användarna 
som producerar 
innehållet.  
En modell med mycket 
låga kostnader.  Det finns en redaktion 
innehållet.  Det finns flera 
dedikerade resurser till 
det redaktionella arbetet. 
Utöver de som skriver 
innehållet granskas det 
också av flera experter 
och jurister.  En kostsam 
modell.  Uppdateras en gång per 
år och kräver då  mycket 
resurser. I övrigt sker 
bara feljusteringar.  
 
Det nationella stöd som E -hälsomyndigheten har tagit fram förslag på ska inte 
ersätta andra aktörers arbete på området . E-hälsostödet fyller en egen plats i utbudet 
av nationella stöd,  då inget annat stöd enbart riktar sig  chefer och 
verksamhetsledare inom socialtjänsten, och  fokuserar inte heller på digital 
verksamhetsutveckling. Kombinationen av agerbarhet samt socialtjänst-  och 
digitaliseringsfokus är faktorer som skiljer E -hälsostödet från övriga jämförda stöd .   
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  35/51 
 
5. Nyttoeffekter av e- hälsostödet  
I det här kapitlet beskrivs de nyttoeffekter en realisering av stödet skulle kunna uppnå. 
E-hälsostödet är byggt utifrån de behov och beteende n som framkommit under 
intervjuer och i dialog med målgruppen.  Dessa sammanfattas genom följande:  
• Alla vill dra lärdom av hur andra kommuner har gjort .  
• Det är svårt att agera på andras erfarenheter . 
• En stressad vardag i en verksamhet som måste fungera dygnet runt .  
• Ingen kan driva digitalisering ensam, samarbete är nyckeln .  
Vilka direkta och indirekta nyttoeffekter finns då med e -hälsostödet som möter dessa  
behov och förväntningar?  
5.1 Direkta nyttoeffekter 
Direkta nyttoeffekter är de nyttoeffekter som e -hälsostödet kan resultera i tämligen 
omgående  för målgruppen.  
Ett gemensamt beteende för majoriteten av de intervjua de är att de i nuläget använder 
mycket tid till att undersöka vad andra kommuner har gjort. E -hälsostödet är upplagt så 
att det ska vara enkelt att hitta exempel från andra kommuner. Det ska vara sökbart på 
flera olika sätt och ha olika vägar in . Det ska vara enkelt att hitta oberoende av 
frågeställningen. Därmed så sparas tid i stället för att leta på nätet. Direkt nytta blir då 
enklare, snabbare och förbättrad omvärldsbevakning.  
Hur en användare tar till sig stödet är svårt att sia om men genom att underlätta och förbättra omvärldsbevakningen,  och därmed spara tid , kan ytterligare nyttoeffekter 
uppnås . 
• Ökad kompetens  
• Ökad trygghet i sin roll  
• Ökat självförtroende  
• Inspiration till att agera  
Exemplen i stödet kommer att vara uppbyggda så att det finns mycket kun skap, 
lärdomar och erfarenheter i dem. Exemplen kommer att vara konkreta och ha en 
detaljnivå som ger möjlighet att omsätta  i den  egna kommun en. Den direkta effekten 
bör bli att kompetensen hos målgruppen höjs.  
Genom möjligheten  att ta del av  vad andra har  gjort, andras lärdomar och tips samt 
olika relevanta scenarion , bör detta ge en trygghet i att som chef kunna fatta beslut.   "Om jag kan lägga tio timmar på att läsa om hur andra har löst problemen så hinner 
jag mycket längre än om jag måste sitta på Google i tio timmar...!"  
(Citat från användartester)    
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  36/51 
 
Stödet ger möjlighet att lätt ta kontakt med representanter från andra kommuner som 
delat sina berättelser och till dialog med dem som har samma roll och utmaningar . Det 
blir en samhörighetskänsla. Att veta var t det är möjligt att vända sig och att det finns 
fler som kan hjälpa till vid frågor och problem bör ge ökat självförtroende hos cheferna. 
Det skapa r en känsla av inte vara ensam  utan att det finns hjälp och stöd att få.  
Möjligheten att läsa många olika berättelser om verksamhetsutveckling med stöd av 
digitalisering och olika digitala lösningar kan ge inspiration till chefer som använder 
stödet. Stödet skapar en nyfikenhet att prova på nya arbetssätt och/eller digitala tjänster.  
5.2 Indirekta nyttor  
E-hälsostödet förväntas bidra med nytta -  inte bara för  målgruppen  utan även för 
brukare, medarbetare och samhälle . Stödet i sig kan inte enskilt bidra till dessa nyttor , 
men genom att använda e- hälsostödet och på ett systematiskt sätt införa och förvalta 
digitala produkter och tjänster förväntas stödet  bidra till följande :  
1. Fler och jämlika tjänster och produkter som ökar brukarnas självständighet, 
delaktighet och inflytande .  
2. Socialtjänsten kan hålla hög kvalit et på sina tjänster  genom stödet till 
verksamhetsutveckling och systematiskt kvalitetsarbete.  
3. Socialtjänstens chefer blir bättre rustad e att driva en organisation  som är i 
ständig i förändring .  
4. Socialtjänsten kan vara en attraktiv och modern arbetsgivare  genom att införa 
arbetsredskap som förenklar samt frigör tid.  
5.3 Risker  
De användar tester som är gjorda av e- hälsostödet visar att den funktionalitet som 
prototypen har tilltalar målgruppen.  
Däremot visar testerna också att det är mycket viktigt att det finns ett innehåll som 
attraherar besökaren och som ger besökaren det hen letar efter , annars  är risken stor att 
det blir ett engångsbesök. Det är viktigt att innehållet har bredd och djup så  att 
målgruppen kan känna tillit till stödet och använda det som sin utgångspunkt för digitaliseringsarbetet. Om e -hälsostödet u ppfyller dessa kriterier  kommer de direkta 
nyttorna att uppfyllas.  
För att uppnå samhällsnyttorna krävs att besökarna agera r utifrån  innehållet så att 
verksamhetsutvecklingen och digitaliseringen går framåt. När e -hälsostödet ska 
realiseras  är det därför viktigt att verifiera a nvändarbarheten genom tester med 
målgruppen. Se vidare kapitel  8.2. ”Ett fantastiskt bra sätt att göra omvärldsbevakning t ill exempel när vi gör vår 
digitaliseringsplan varje år ” 
 
(Citat från användartester )   
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  37/51 
 
6. Behov som inte omfattas av e -hälsostödet  
Under de intervjuer som gjorts har behov och önskemål framkommit som inte 
e-hälsostödet täcker.  I detta avsnitt presentera s tio sådana behov som har lyfts i stort 
sett samstämmigt, oberoende av typ av kommun och i vilken situation kommunen 
befinner sig i.  
På ett övergripande plan brottas de flesta socialförvaltningar med problem att få ihop 
sin ekonomi och att rekrytera medarbetare till sin ordinarie verksamhet.  Det saknas 
både kompetens och resurser för att arbeta med verksamhetsnära digitalisering och 
därmed också förändrade arbetssätt. I glesbygdskommunerna är problemen med 
åldrande befolkning och brist på medarbetare extra tydl ig. Detta uppmärksammades 
redan under förstudien för uppdraget61 och har nu under uppdragets senare del  blivit 
tydligare.  
6.1.1  Tydligare nationell styrning och strategi  
De flesta intervjuade kommuner uttrycker behov av tydligare nationell styrning i form 
av en n ationell strategi. De efterfrågar riktlinjer för vad som ska införas, vad som ska 
prioriteras och vad som ger mest nytta.   
I intervjuerna har flera kommuner refererat till den tidigare strategi n Nationell eHälsa –
strategi  för tillgänglig och säker informa tion inom vård och omsorg, 201062 som hade 
tydliga nationella mål för vad som skulle  uppnå s. 
6.1.2  Interoperabilitet mellan system  
Det finns ett stort behov av samverkan och samarbete mellan kommuner och region. I 
detta perspektiv blir interoperabilitet och gemensamma informationsstrukturer en 
mycket angelägen fråga. I en region har kommunerna olika verksamhetsstödsystem från 
olika leverantörer samtidigt som regionen har sitt journalsystem ytterligare  annan  
leverantör. Leverantörerna har sina egna lösningar , vilket innebär att systemarkitekturen 
och informationsstrukturerna i en region blir komplex. Den information som 
kommunerna får f rån Nationell patientöversikt  (NPÖ) upplev s inte tillräcklig för att 
bedriva en god och säker vård.  
Det finns alltså behov av att enas om vilket informationsutbyte som ska kunna ske 
mellan  region och kommun samt en gemensam kravställning  till regionernas r espektive 
kommunernas leverantörer  för att säkra informationsutbytet.  
6.1.3  Juridiska utmaningar  
Juridiken lyfts ofta fram som ett svårnavigerat område  som försvårar utveckling och 
samverkan. Rådande regelverk upplevs som hindrande för informationsutbyte såväl 
med brukare som inom och mellan huvudmännen och med de privata utförarna. 
Sekretess, GDPR, informationssäkerhe t och verksamhetssystem tas upp som 
                                                
61 Uppdrag om nationellt stöd till kommuner vid införande och användning av digital teknik (e- hälsa). 
Delrapport (2019/01443) 
https://www.ehalsomyndigheten.se/globalassets/dokument/rapporter/s2018.02375.fst_delrapport_nationel
lt-stod-till-kommunerna_190227.pdf  [2020-02-20] 
62 https://www.regeringen.se/49bbd3/contentassets/6ccc07793ab841b888fb343a49d75d54/nationell -
ehalsa---strategin- for-tillganglig -och-saker -information- inom -vard-och-omsorg  [2020- 01-17] [2020-02-20] 
   
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  38/51 
 
problemområden  kopplade till juridiken. D e stöd som finns på nationell nivå  i dag 
upplevs fokusera på det som inte är tillåtet , istället för vad som faktiskt går att göra och 
hur lagen ska tolka s. Socialtjänstens agerande hämmas även av att det saknas kompetens 
inom det juridiska området.  
Samtyck e är också något som lyfts fram. Det är ofta  omfattande administration kring 
samtycken  och det finns en oro för att agera felaktigt , speciellt när det gäller brukare 
med kognitiv svikt. En enklare samtyckeshantering efterfrågas .   
Här kommer regeringens tillsatta utredning den 27 juni 2019 , Översyn av vissa frågor 
som rör personuppgiftshantering i socialtjänst-  och hälso-  och sjukvårdsverksamhet 
(Dir. 2019:37) , förhopp ningsvis att underlätta några av dessa juridiska utmaningar.63 
Uppdraget ska slutredovisa s den 31 maj 2021.  
6.1.4  Expert - och kompetensstöd behövs 
Många kommuner beskriver behov av expert-  och kompetensstöd från regionalt och 
nationellt håll. Verksamheter uppger att sådant stöd saknas inom kommunen.  
Medarbetarna inom socialtjänsten är oftast fullt u pptag na med ordinarie verksamhet 
och det är svårt att finna utrymme för att bedriva digital verksamhetsutveckling. Det 
saknas ofta b åde ekonomiska medel och resurser för detta inom socialförvaltningarna. 
Samtidigt är uppdraget för den kommunövergripande IT- avdelningen  generellt sett 
support och drift, inte utveckling , särskilt inte verksamhetsnära utveckling.  
6.1.5  Tydliga roller och nya kompetenser  
Brist på medarbetare  och s vårighet  att hitta medarbetare  med rätt kompetens ställer , 
tillsammans med digitaliseringen av verksamheten , krav på tydlighet i arbetsprocesser 
och analys av vilka kompetenser som behövs.  
En genomlysning av arbetsprocesser och vilka kompetenser som behövs är efter fråga t. 
Att genomföra värdeflödesanalyser i sin verksamhet kan ge stora vinster både när det 
gäller arbetsprocessen men också beträffande vilken kompetens som behövs i 
förhållande till den som finns i  dag och hur den används.  
Många av de intervjuade uttryck er en känsla av att kompetens inte utnyttjas där den bäst 
behövs och att det behövs nya kompetenser inom socialtjänsten som inte tidigare 
funnits. Exempel på sådana kompetenser är:  
• Logistiker – för att bli effektivare och bättre utnyttja resurser behövs logistiker 
som är experter på att planera olika flöden vid förflyttningar som exempelvis rutter inom hemtjänsten, men även olika typer av transporter.  
• Förändringsledare – som är experter på att driva förändringsprocesser, såväl administrativt, organisatoriskt och medarbetar mässigt, på ett bra sätt.  
                                                
63 Översyn av vissa frågor som rör personuppgiftshantering i socialtjänst - och hälso-  och 
sjukvårdsverksamhet (Dir. 2019:37) 
https://www.regeringen.se/49f1df/contentas sets/6a839d1ede3a407a8ad71fd00ab15e93/oversyn- av-
vissa -fragor -som-ror-personuppgiftshantering- i-socialtjanst -och-halso- och-sjukvardsverksamhet -
dir2019_37.pdf  [2020-02-20] 
   
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  39/51 
 
• Digital kompetens – som kan kombinera IT -kompetens  med 
verksamhetskunnande.  
Vilka kompetenser som används vid digitalisering inom socialtjänsten  varierar . Ofta 
används intresserade från professionen som projektledare eller som förvaltningsledare 
för verksamhetsstödsystem och d igitala tjänster. Ibland används kommunens 
medarbetare vid en central IT -organisation  eller leverantörens medarbetare. Flera 
kommuner har uttryckt att det optimala är en person som har mycket god IT-
kompetens  tillsammans med verksamhetskunnande , men att det är svårt att hitta den 
kombinationen.  
Det är komplext att leda verksamhet och det krävs samarbete och tillit över 
kompetensgränser. Det börjar bli  vanligt med ekonomer inom socialtjänstens 
verksamhet och det är därför inte orimligt att även öka kompete nsbanken med 
exempelvis digitalt kunnande, förändringsledare eller logistiker.  
6.1.6   Involvera civilsamhället  
När de egna medarbetarna  inte räcker till efterfråga r kommunerna  i många fall lösningar 
där civilsamhället involveras  på olika sätt. Det kan handla om att insatser utförs av 
exempelvis pensionärsorganisationer, volontärer eller arbetslösa ungdomar och vuxna. 
Digitaliseringen medför i sin tur att anhöriga kan  bli mer inkluderade  i omsorgen om en 
person även om det geografiska avståndet är stort. Samtidigt finns aspekten att vård och 
omsorg handlar om ett ansvarsfullt arbete som innefattar högteknologiska lösningar och 
som gör att det inte kan ersättas av vem som helst. Det gäller här att tydliggöra vad som 
kräver professionell insats , och vad som kan utför as av civilsamhället, samt vad som kan 
digitaliseras och vad som kräver mänsklig kontakt.  
6.1.7  Starkare beställare av verksamhetsstödsystem  
Verksamhetsstödsystemen, som är kommunernas motsvarighet till hälso-  och 
sjukvårdens journalsystem, är vitala för verksa mheten och ett återkommande 
diskussionsämne. Kommunerna efterfrågar stöd i form av nationell kravställning när 
systemen ska upphandlas, men också stöd i leverantörskontakter. Detta för att kunna 
arbeta på ett mer standardiserat och likvärdigt sätt över lan det. Det finns ett 
beställarnätverk för socialtjänsten och dess verksamhetsstödsystem i SKR:s regi. Detta nätverk och information om dess arbete tycks dock inte vara känt av alla.
64 
6.1.8  Beaktande av digitalt utanförskap  
Perspektivet kring digitalt utanförskap lyfts fram av medarbetare inom individ - och 
familjeomsorg och äldreomsorg. I dagens samhälle går digitaliseringen snabbt. Hur ser vi till att inkludera alla invånare och ge alla lika tillgång till digitala tjänster o ch insatser? 
Det finns grupper i samhället som av olika anledningar till exempel inte har ett bank -id 
eller en smart telefon. Det föreligger risk för att dessa grupper marginaliseras , vilket  är 
en viktig fråga att beakta i perspektivet jämlik vård och omso rg. Det övergripande 
nationella målet för f olkhälsopolitiken är att skapa samhälleliga förutsättningar för en 
                                                
64 
https://skr.se/integrationsocialomsorg/socialomsorg/digitaliseringinomsocialtjansten/bestallarnatverksocialt
jansten.24311.html   [2020-02-20]    
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  40/51 
 
god och jämlik hälsa i hela befolkningen.  Jämlikhet är en dessutom en viktig 
utgångspunkt för Vision e -hälsa 2025.  
6.1.9  Investeringspuckel kräver ekonomiska medel  
Många kommuner anser sig sakna ekonomiska förutsättningar för att göra de 
investeringar som krävs för att möta behoven inom digitaliseringsområdet. 
Medvetenheten om att investeringarna behövs för att minska kostnader på sikt är stor, 
men de pr aktiska förutsättningarna saknas ofta för att göra satsningarna. Kommunerna 
uttrycker det behovet med att det behövs en investeringspott med ekonomiska medel som kan användas över ett antal år.  
 
6.1.10  Stöd att hitta utlysningar och få hjälp att söka medel  
Det ha r framkommit önskemål om att ett stöd skapas för att underlätta för kommuner 
och regioner att  hitta utlysningar avseende verksamhetsutveckling och för att få hjälp att 
söka medel. Tillväxtverket har en tjänst, Utlysningar
65, som riktas till företagar e. Det är 
en tjänst där det finns information om vad och hur medel kan sökas till 
digitaliseringsprojekt . Något liknande detta, men riktat till kommuner, efterfrågas . 
7. Uppföljning och utvärdering  
I uppdraget ingic k att utföra uppföljning  och utv ärdering av genomförda insatser.  
I följande kapitel presenteras : 
• uppföljning av genomförda kommunikationsinsatser  
• utvärdering av uppdragets samråd  presenteras  i avsnitt  
• uppföljning och utvärdering av e -hälsostödet  
• förslag på uppföljning genom en baslinjemätning . 
7.1 Uppföljning av k ommunikationsinsatser 
Som en del i uppdraget har E -hälsomyndigheten genomfört ett antal 
kommunikationsinsatser i syfte att presentera uppdraget samt att få in synpunkter och 
underlag. Nedan presenteras en uppföljning av gen omförda insatser.  
Möten  
För inspiration, erfarenhetsutbyte eller workshop har  E-hälsomyndigheten träffat 
representanter från Digitaliseringsguiden, eSam, Forskningsrådet för hälsa, arbetsliv och 
välfärd ( Forte ), Föreningen Sveriges socialchefer (FSS), Inera, Inspektionen för vård 
och omsorg (IVO), Kunskapsguiden, Nordens välfärdscenter, RISE, SKR, 
Socialstyrelsen, Statens utredning om Välfärdsteknik i äldreomsorgen (2018:82) , 
Västerås stad  och Uppsala kommun.  
  
65 https://tillvaxtverket.se/vara -tjanster/utlysningar.html  [2020-02-20]    
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  41/51 
 
Intervjuer   
Efter genomförda intervjuer un der våren 2019, skickades som en återkoppling en 
sammanställning av intervjuerna ut till berörda kommuner. Vilka kommuner som deltog 
listas i bilaga 1.  Resultatet från intervjuerna presenteras i avsnitt 3.4.  
Konferens er 
E-hälsomyndigheten har medverkat på konferenserna HoSIT , Vitalis, Nationella 
e-hälsodagen, Mötesplats välfärdsteknologi och e -hälsa (MVTe- mässan) för att hålla i 
seminarier och föreläsningar om regeringsuppdraget.  
Nätverk  
Regeringsuppdraget har även presenterats i nätverken Nationella samverkansgruppen för kunskapsstyrning inom socialtjänsten (NSK- S), Socialchefsnätverket och Nätverket 
för e-hälsa i kommunerna.  
Studiebesök  
Studiebesök gjor des under uppdragets första tid i  Trelleborg, Östersund, FoU -nordost, 
Oslo kommuner  och Norges Dire ktorat for e -helse.  
7.2 Utvärdering av samrådet  
Regeringsuppdraget har genomförts i samråd med de utpekade aktörerna MFD, DIGG, 
MSB, PTS, Socialstyrelsen, SKR och Upphandlingsmyndigheten. Totalt har samrådet 
träffats under tio tillfällen och sammanlagt cirka 3 0 timmar under uppdragstiden, där 
representanter från myndigheterna och organisationen har deltagit i den utsträckning 
som varit möjlig. Deltagarna hade möjlighet att delta fysiskt på plats och via Skype.  
Syftet med samrådet var att tillsammans skapa bästa möjliga förutsättningar för att 
utforma och tillgängliggöra ett vägledande nationellt stöd. Målet med samrådet var att ta 
del av myndigheternas och organisatione ns kunskap och erfarenheter, att stödet sk ulle 
vara förankrat i respektive myndighet och organisation och har bidragit till att höja 
kvaliteten i uppdraget.  
För att ta reda på hur samrådsdeltagarna upplevt sitt deltagande genomfördes en mindre 
utvärdering av samrådet. Utvärderingen bestod av åtta enkätfrågor, frågor na omfattade  
syfte- och måluppfyllelse, beakt ande av råd, kunskaper och synpunkter från 
samrådsparterna, mötesformer och medskick för framtida samråd. Representanterna 
fick fylla i sin självupplevda känsla om hur väl den stämde överens med påståendet i 
frågan.  
7.2.1  Resultat av utvärderingen 
Syfte - och måluppfyllelse  
Flera samrådsparter uppger att de instämmer i hög grad eller instämmer helt till att 
samrådets syfte är uppfyllt. Merparten av deltagarna ansåg att samrådets mål var uppfyllt i hög grad och en uppgav i li ten grad . 
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  42/51 
 
Beaktande av råd, kunskap och synpunkter  
På frågan om samrådsdeltagarna upplevde att E- hälsomyndigheten har tagit hänsyn till 
och beaktat deltagarnas råd, kunskap och synpunkter utifrån deras expertområden, 
svarade hälften att de instämde helt och hälften instämde i hög grad.  
 
Möten  
På frågor om E -hälsomyndigheten försett deltagarna med tillräcklig och nödvändig 
information instämde deltagarna i hög grad eller  helt och hållet . Samma resultat 
uppmättes om formerna för  mötena fungerat väl. Någon önskade mer information 
inför möten om de gruppövningar, workshops och rapportutkast för bättre förberedelse 
samt att eventuella ytterligare synpunkter och idéer kunnat framföras.  
Samråd  
E-hälsomyndigheten ställde frågan om vilka två viktiga saker som samrådsdeltagarna tog 
med sig efter  samråd smötena . På denna fråga up pgav deltagarna att de tar med sig bland 
annat nya kontakter och kunskaper om de andra aktörernas arbete med kommune r som 
målgrupp, att samrådet gett en ökad förståelse av de stöd som finns på nationell nivå 
och att de träffat kompetenta kollegor som i fra mtiden kan kontakta s för vidare 
erfarenhetsutbyte.  
 
Sammanfattning utvärdering  
Sammanfattningsvis kan E -hälsomyndigheten konstatera att samrådet genomförts med 
en god syftes - och måluppfyllelse, där samrådsdeltagarna upplever att vi tagit hänsyn till 
deras synpunkter och expertkunskaper. Former för möten har till stor del upplevts 
tillfredställande, även om det finns utrymme för ytterligare förbättring. Samrådet har 
även gett upphov till nya kontakter för framtida  erfarenhetsutbyten.  
E-hälsomyndigheten anser att samrådsdeltagarna har varit generösa med att dela med 
sig av sin kunskap, bidragit väl i diskussio ner och inkommit med efterfrågade underlag. 
Därmed kan det konstateras att samrådet bidragit till att höja kvaliteten i ”Representanter från relevanta myndigheter har deltagit och tillsammans har vi 
skapat en gemensam kartbild över relevant stöd på området”  
(citat samrådsdeltagare)  
”Samrådsmötena har präglats av go tt diskussionsklimat med relevanta teman på 
varje träff”  
”Jag har fått en ökad kunskap och insi kt i de utmaningar kommuner står inför vad 
avser e- hälsa, vilket är värdefullt för min myndighet”  
(citat samrådsdeltagare)    
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  43/51 
 
regeringsuppdraget. E -hälsomyndigheten tar med sig synpunkterna om 
förbättringsområden till framtida samråd.  
7.3 Uppföljning och utvärdering  av e -hälsostödet  
Som en del av tjänstedesignsmetoden har E -hälsomyndigheten arbetat med 
användarintervjuer tillsammans med målgruppen för att kontinuerligt stämma av 
utformningen och innehållet i e -hälsostödet. Detta innebär att målgruppen genom 
användari ntervjuerna fortlöpande har tyckt till om vad som är relevant och viktigt för 
dem både innehålls - och funktionsmässigt för e -hälsostödet. En del av  uppföljningen 
och utvärderingen av e -hälsostödet är därmed genomförd i flera steg under 
framtagandet och res ultatet är prototypen. De nna process  har genomförts med 23 
chefer och två verksamhetsutvecklare från tolv kommuner  genom så kallade 
användartester, som en del av tjänstedesignsmetoden.  
7.3.1  Verifiering av prototypen 
För att E -hälsomyndigheten skulle få en tydligare indikation på om användarna 
upplever e -hälsostödet som ett stöd i sin verksamhetsutveckling genomfördes en 
utvärdering av prototypen i mitten av januari med ytterligare chefer och kommuner. För 
utvärderingen valdes några chefer ut som tidigare inte de ltagit i användarintervjuerna 
under hösten 2019. Respondenterna hade tidigare deltagit i intervjuer under våren 2019.  
E-hälsomyndigheten demonstrerade stödet för nio chefer i  fyra kommuner vid två olika 
tillfällen via Skype. Efter demonstrationen fick delt agarna fylla i en enkätutvärdering 
bestående av nio frågor som skickades via länk. Deltagarna fick fylla i sin självupplevda 
känsla om hur väl den stämde överens med påståendet i frågan. Resultatet av 
utvärderingen presenteras nedan.  
Resultat av utvärderingen 
Merparten av deltagarna ansåg att stödet bidrog till ökad insikt om vad andra 
kommuner har gjort samt tillförde ny kunskap och gav god möjlighet till att agera på 
innehållet. Deltagarna uppgav att de på ett enkelt sätt kunde ta del av 
kommunberättelserna och upplevde att det gick att omsätta i sin egna verksamhet. 
Stödet upplevdes hänvisa användaren till rätt instans och kunde vara till nytta i verksamhetsutvecklingen. Deltagarna uppgav att det är mycket troligt att de skulle 
använda sig av e- hälsostödet framöver och även rekommendera det till andra kollegor.  
Helhetsintrycket av e -hälsostödet upplevdes av deltagarna som användarvänligt, enkelt, 
tydligt och pedagogiskt utformat. Innehållet beskrivs som både relevant och 
verksamhetsnära med en br a struktur. Konceptet upplevs som tydligt med ett lärande 
innehåll, att det innehåller samlingar med information och länkar till kunskapshöjande 
initiativ.  
7.3.2  Utvärdering av e- hälsostödet på MVTe- mässan 
Den 21 –22 januari 2020 deltog E -hälsomyndigheten på Möte splats välfärdsteknologi 
och e -hälsa (MVTe- mässan). Konferensen riktar sig till medarbetare inom kommunal 
vård och omsorg. E -hälsomyndigheten hade dels ett seminarium där vi informerade om   
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  44/51 
 
uppdraget och den framtagna prototypen för e -hälsostödet och dels e n monter där 
e-hälsostödet demonstrerades för mässbesökare.  
I syfte att få bekräftelse och input på utformning och innehåll, samt förslag för möjlig 
framtida vidareutveckling , demonstrerade vi stödet för ett hundratal personer som kom 
förbi montern.  
Samtliga besökare var positiva till konceptet av e -hälsostödet. Besökarna upplevde en 
hög igenkänningsfaktor i sitt dagliga arbete och kunde se nyttan med e -hälsostödets 
utformning och innehåll. De uppgav att det kändes enkelt att överblicka och navigera i 
stödet samt att de hade en hög tilltro till att de kan agera på innehållet i stödet i sin egen 
verksamhet. Flera uttryckte att strukturen för kommunberättelserna kändes relevant och 
bekräftade att omvärldsbevakning i form av att kunna ta del av vad och hur andra 
kommuner har gjort har ett högt värde. Då innehållet i stödet är levande och behöver förvaltas för att vara aktuellt, såg besökarna det som en stor fördel med förslaget att det 
ska finnas en redaktion som hantera r och förvalta r innehållet.  
Flera besökare ställde sig positiva till att E -hälsomyndigheten har inventerat relevanta 
nationella stöd (kunskapshöjande initiativ, KHI) och att även dessa blir tillgängliga i e-hälsostödet. D et upplevs som extra värdefullt att kunna ta del av kombinationen av 
nationell och lokal nivå samt att få hjälp att navigera på den nationella nivån.  
E-hälsomyndigheten kan konstatera att intresset för e -hälsostödet var stort vid MVTe -
mässan. Vi upplevde att besökarna tror på e -hälsostödet och ställde sig positiva att 
själva bidra till innehållet framöver. Flera nämnde att denna typ av stöd är efterfrågat och var mycket i ntresserade av att veta när e- hälsostödet kan bli tillgängligt . 
7.4 Baslinjemätning  
I ett scenario där E -hälsomyndigheten får ett fortsatt  regeringsuppdrag att realisera 
e-hälsostödet kommer en baslinjemätning att genomföras.  Detta kommer att gör as i 
syfte att beskriva ett nuläge och skapa en mätpunkt/referenspunkt,  för att framåt kunna 
följa upp utvecklingen, effekten och användarbeteende av e -hälsostödet. 
Baslinjemätning en utgör basen för 12 månaders uppföljningar framöver. Uppföljningen 
kommer även att v ara en del av behovsinsamlingen för framtida utvecklingen av 
e-hälsostödet.  ”Detta är efterlängtat och precis vad vi behöver”  
(citat monterbesökare)  
Sammanfattningsvis kan E -hälsomyndigheten konstatera att utvärderingen av 
e-hälsostödet varit mycket positiv där både innehåll och utformning tilltalat 
användarna. Med den positiva respons vi fått ger det oss goda indikationer på att 
e-hälsostödet är något som verkligen kan komma att bidra i kommunernas digitala 
verksamhetsutveckling.  
   
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  45/51 
 
8. Rekommendationer  
En viktig erfarenhet från arbetet med att ta fram ett nationellt e -hälsostöd för chefer 
inom socialtjänsten, samt kartläggningen av kunskapshöjande initiativ (KHI),  är att det 
är nödvändigt för organisationer på nationell nivå att samverka. Denna samverkan är 
inte helt friktionsfri, särskilt inte vid uppstart. Det kan var svårt att hitta ett gemensamt 
språk och en gemensam plattform när man har olika ansvarsområden och mandat.   
Samarbetet kan även kräva ett visst arbete på respektive  myndighet, vilket gör det viktigt 
att samarbetsrepresentanterna har kunskap om,  och mandat från sin ledning att 
representera hela verksamheten. Det är även en stor fördel att representanterna har ett 
engagemang att arbeta gränsöverskridande och har kunskap om hela myndighets - och 
organisationssverige. Slutligen har det visat sig att kontinuitet bland representanterna är 
ett viktigt inslag för att samverkan ska fungera så bra som möjligt.   
I arbetet med detta uppdrag har ett stort antal områden identifierats , som alla utgör 
pusselbitar för att kunna bidra till att utnyttja digitaliser ingens möjligheter när det gäller 
att utveckla verksamheten inom socialtjänsten.  
I ett jämställdhetsperspektiv på detta arbete har vi inte funnit att det skulle finnas någon 
skillnad mellan flickor och pojkar , kvinnor eller män när det gäller behov och lösningar 
sett utifrån uppdraget. I det följande resonemanget lyfter vi endast områden som 
E-hälsomyndigheten förfogar över.   
8.1 Fortsatt utveckling av kunskapshöjande initiativ  
Utifrån de slutsatser som dragits av inventeringen av befintliga nationella kunskapshöjande initiativ (KHI) , och de intervjuer som är genomförda  med chefer 
inom socialtjänsten, ser E -hälsomyndigheten f lera utvecklingsområden . Detta arbete 
kan fortsätta oberoende av ett nationellt digitalt e -hälsostöd till kommunerna. Däremot 
är det en fördel för kommunerna om dessa KHI blir enkla att nå via ”en ingång”.  
Annars får de sökas via respektive myndighet eller organisation.  
E-hälsomyndighetens förslag till fortsatt arbete  gällande KHI är föl jande:  
• De nationella aktörer som har bidragit me d de 36 initiativ som lyfts fram i 
inventeringen föreslås  fortsätta arbeta vidare med sina KHI och skapa ett 
tydligare  användarfokus . Syftet med detta är att göra det enklare för 
kommunernas verksamheter att agera på  initiativen .  
• E-hälsomyndigheten kan i samverkan med andra nationella aktörer fortsätta 
arbetet  med att identifiera kommunernas behov  av KHI  inom olika områden.   
• De nationella aktörerna kan fortsätta att träffas i en samrådskonstellation för att skapa en gemensam bild av kommunernas behov av  KHI, stämma av mot 
befintliga KHI och gemensamt bedöma vilken aktör som kan tillgodose 
behovet av ett nytt initiativ.  
• E-hälsomyndigheten kan samordna och bjuda in till en sådan 
samrådskonstellation.    
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  46/51 
 
8.2 Realisering av e -hälsostödet  
Det finns nu en prototyp fr amtagen med begränsad funktionalitet och begränsat 
innehåll. Prototypen är framtagen enligt tjänstedesign smetoden . Alla tester och 
verifieringar tyder på att stödet har rätt inriktning . Koncept et har mottagits väl av 
målgruppen,  vilket gör att det är använ dbart och kan realiseras i ett verkligt stöd.  
För att förverkliga stödet behövs:  
• Slutlig verifiering av konceptet  
• Framtagande av innehåll  
• Design och utveckling av stödet  
• Införande av stödet  
• Förvaltning av stödet.  
Realisering av stödet bör göras genom fortsatt arbete enligt tjänstedesignmetoden.  Det 
är viktigt att det i såväl uppbyggnadsfas som i förvaltningen , och vid användning av 
stödet, tydligt framgår att E -hälsomyndigheten inte har tekniskt, legalt eller annat ansvar 
för något som andra aktörer har tagit fram.  
Slutlig verifiering av konceptet  
Fokus för e-hälsostödet är att samla in, paketera och tillgängliggör a erfarenheter från en 
kommun på ett sätt så att de blir användbara i en annan kommun. Det betyder att det 
måste gå att översätta informati onen till sin egen kontext och agera på den tillsammans 
med andra i sin egen vardag.  
Den största risk faktorn  i konceptet är om chefer inte kan  agera på informationen i 
stödet för att driva digitalisering i sin egen kontext. Om de inte agerar skapas inga n yttor 
och stödet har  inget värde. Därför bör en slutlig verifiering av konceptet göras , även om 
det finns indikationer på att chefer kan agera på stödet.  Frågor som bör ställas är:  
• Hur kan e -hälso stödet säkerställa möjligheterna för chefer i socialtjänsten  att 
agera utifrån stödet?  
• Vilken detaljnivå behöver innehållet vara på?  
• Hur uppfattas stödet av chefer som inte är engagerade i digitalisering? 
Engagerade chefer kommer vara beroende av samverkan med mindre engagerade chefer.  
Verifieringen kan göras genom  att fortsätta att utveckla prototypen med hjälp av 
tjänstedesignsmetoden och samarbeta med ett antal utvalda kommuner. Resultatet 
kommer att bli ett justerat koncept utifrån de lärdomar som verifieringen ger . 
Därigenom kan riskerna med att e -hälsostödet i nte blir användbart minimeras.  
Framtagande av innehåll  
Innehållet i e -hälsostödet måste stötta en stor mängd olika utmaningar i olika 
situationer. Insikterna pekar mot att det finns flera gemensamma nämnare att 
strukturera innehållet kring :    
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  47/51 
 
• Nytta och nyttoeffekter för olika målgrupper (brukare, medarbetare och 
verksamhet) . 
• Utvecklingsprocess inklusive organisationsutveckling . 
• Teknisk kunskap och tekniska lösningar . 
• Förvaltning av tekniska lösningar . 
• Förändringsledning . 
Vidare behöver innehållet i stödet både adressera  kortsiktig utveckling och 
implementering av nya tjänster och lösningar  samt den långsiktiga förändringsresan som 
behöver göras kring kultur och ledarskap.  
Innehållet måste verifieras i förhållande till vilk a lärande exempel som är ett minimum 
för att stödet ska bli användbart. Det blir en balansgång mellan att lansera stödet inom 
en rimlig tid och att det ska ha det innehåll som  upplevs användbart av hela 
målgruppen.  
För att säkerställa att innehållet blir d et bästa kommer det ta att tas fram i tätt samarbete 
med ett antal kommuner som är behjälpliga med lärande exempel samt ett antal 
kommuner som verifierar att innehållet utformas på ett sätt som ger nytta.  
Design och utveckling av stödet  
E-hälsostödet kommer  att utvecklas utifrån de insikter som gjordes under framtagandet 
av prototypen och den kompletterande verifieringen av konceptet. Även i arbetet med 
att ta fram innehåll kommer underlag  att genereras för den fortsatta designen.  
Det är viktigt att användar gränssnittet får en design så att stödet blir intuitivt och enkelt 
att använda och att detta verifieras med målgruppen under stödets utveckling.  
Införande av stödet  
Vid införandet och lanseringen av stödet är det viktigt att nå så många som möjligt i målgruppen. Därför bör så många kanaler som möjligt identifieras, där målgruppen 
befinner sig .  
Primärt ska alla som varit delaktiga i framtagandet av stödet få det demon strerat, såväl 
kommuner , myndigheter och organisationer som varit med i realiseringen av stödet.  
Därutöver kommer stödet att presenteras i olika nationella nätverk som är relevanta för målgruppen.  Vidare kommer stödet att presenteras i samband med olika nationella  
mässor, via sociala medier och vid regionala eller lokala konferenser.  
Det är också viktigt att skapa ett engagemang för stödet och dess användning hos E-hälsomyndighetens  samarbetspartners. Stödet kommer att bidra till att det blir enklare 
att finna de kunskapshöjande initiativ (KHI) som de nationella organisationerna tagit 
fram.  
Förvaltning av stödet  
Parallellt med utveckling av stödet bör en förvaltningsorganisation byggas upp. 
Indikatorer bör definieras för att utvärdera att stödet är på väg åt det håll användarna   
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  48/51 
 
önskar . Indikatorerna bör även bidra till att kontinuerlig uppföljning kan göras utifrån 
definierade nyttoeffekter.  
Det är viktigt att målgruppen upplever att stödet har aktuell och tillförlitlig information. 
Kommunberättelser  och samlingar bör kontinuerligt läggas till, underhållas och tas bort 
när de inte längre är aktuella.  Även funktionaliteten behöver kontinuerligt följas upp, 
och vid behov justeras, så att stödet  är ständigt relevant.  
För att kunna upprätthålla en god förvaltning bör olika samarbetsforum etableras under ledning av förvaltningsansvariga. Dessa samarbetsfor um bör ha en bred representation 
från målgruppen i ett antal kommuner med olika förutsättning ar. Det behövs också 
samarbetsforum där myndigheter och andra organisationer är representerade och där även kommunrepresentation finns.  
Lärdomar kan dras från erfarenheter av förvaltning av andra nationella digitala stöd, som till exempel Verksamt
66 och Eft erlevandeguiden .67 Medskick från de 
verksamhetssamordnare vi intervjuat är bland annat att ett eventuellt myndighetsgemensamt arbete bör formaliseras genom samarbetsavtal och styrgrupper. Vidare pekar de på att  ansvar och förvaltning av en gemensam satsning , inklusive 
bemanning, resurser och budget, bör vara löst innan ett praktiskt arbete på tjänstemannanivå påbörjas.  
Såväl uppbyggnad av e -hälsostödet,  som förvaltning och framtida utveckling , förutsätter 
en nära samverkan med dem som stödet är till för. De t är därför mycket angeläget att 
kommuner  blir involverade s på ett aktivt och systematiskt sätt i det fortsatta arbetet.  
8.3 Synergieffekter  
genomförandet av regeringens fyra s amverkansprogram, särskilt avseende 
samverkansprogrammet Hälsa och life science.68 E-hälsomyndigheten ska senast den 1 
mars 2020 lämna en delrapport hur myndigheten kan bidra till genomförandet. Den 
verksamhet som E -hälsomyndigheten bedriver utifrån myndighetens instruktion, årliga 
regleringsbrev samt de uppdrag som myndigheten genomför har beröringspunkter till 
regeringens samverkansprogram och då specifikt Hälsa och life science. 
E-hälsomyndigheten är av uppfattningen att satsningar inom området e -hälsa, s åsom 
stöd till kommunerna vid införande av digital teknik, bidrar till utveckling inom life 
science.    
Vision e -hälsa 2025  
I den strategi för genomförande av Vision e -hälsa 2025 pekas ”utveckling och digital 
transformation i samverkan” ut som ett av fyra inriktningsmål.69 Det e -hälsostöd som 
införande av nya teknologier och stöd för implementering. Då syftet med e -hälsostödet 
är att stödja kommuner i införande och användning av  digital teknik, som välfärdsteknik 
                                                
66 https://www.verksamt.se/  [2020- 02-11] 
67 https://www.efterlevandeguiden.se/  [2020-02-20]  
68 Regleringsbrev för budgetåret 2020 avseende E -hälsomyndigheten (S2019/05315/RS (delvis))  
69 https://ehalsa2025.se/wp- content/uploads/2020/02/Strategin- för-genomförande- av-vision -ehälsa- för-
2020- 2022.pdf  [2020-02-20]   
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  49/51 
 
och digitala tjänster. Stödet ska  stödja chefer inom socialtjänsten och den kommunala 
hälso - och sjukvården i deras arbete med verksamhetsutveckling och effektivisering, 
som bedrivs med stöd av digitalisering.  
Överenskom melse om att stödja digitalisering i äldreomsorgen  
Regeringen har i februari 2020 tecknat en överenskommelse med SKR med syfte att 
stödja digitalisering i äldreomsorgen. Tio modellkommuner ska utses som ska ge stöd 
till andra kommuner för digitalisering av  olika tjänster. Vidare ska dessa kommuner 
implementera ytterligare digitala lösningar i den egna kommunen för att generera kunskap och erfarenhet som ska komma hela landet till del. De tio kommunerna får 
ekonomiskt stöd för att möjliggöra tid för kunskaps spridning.  
SKR ska även inrätta en stödfunktion/ett kompetenscenter för att stödja kommunerna i 
arbetet med att implementera digital teknik i kommunalt finansierad äldreomsorg och 
då särskilt de tio modellkommunerna.  
SKR beskriver på sin webbplats
70 att de inom ramen för överenskommelsen ska 
samverka med och ta tillvara den kunskap och erfarenhet som finns hos relevanta statliga myndigheter och andra särskilda nationella uppdrag med koppling till 
äldreomsorg och digitalisering. Det finns därför goda skäl att se över vilka 
förslag till e -hälsostöd, om det skulle realiseras.  
9. Kostnadsanalys  
Nedanstående underlag är en kostnadsanalys för att realisera e -hälsostöd et.   
9.1  Huvudkostnader  
De huvudkostnader som har definierats är:  
• Produktledning  
• Förvaltning av innehåll  
• Design och teknisk utveckling  
• Kommunikation  
• Systemkostnader . 
Produktledning  
Här finns det strategiska ansvaret för stödet , såväl  innehållsmässigt som tekniskt. 
Produktledningen är även sammanhållande för de samarbetsfor um som kommer att 
behövas  för att säkerställa att stödet uppfyller förväntningar och krav. Produktledningen 
ska tillsammans med innehållsansvariga följa upp innehåll et och vad som efterfrågas.  
En uppgift är att tillsammans med tekniskt ansvarig avgöra behov av förändringar av 
                                                
70 https://skr.se/integrationsocialomsorg/socialomsorg/aldre/overenskommelsealdreomsorg.31534.html  
[2020-02-20]   
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  50/51 
 
funktionalitet. Under denna post finns även administrationskostnader för förvaltning av 
stödet.  
Förvaltning av innehåll  
Under denna post finns kostnader för resurser som ska skapa och underhålla innehållet 
i form av kommunberättelser  och kunskapshöjande initiativ.  
Det ingår att  
• identifiera relevanta lärande exempel , som kan användas som 
• intervjua och strukturera  exemplen så att de får det innehåll som behövs för att 
bli till nytta för målgruppen   
• regelbundet se över kommunberättelserna  så att de är aktuella och utfasning av 
exempel när de blir inaktuella  
• tillsammans med myndigheter och övriga organisationer säkerställa att de 
kunskapshöjande initiativen (KHI) som erbjuds på nationell och eventuell 
regional nivå är aktuella och så heltäckande som möjligt.  
Design och teknisk utveckling  
Under denna post finns kostnader för de olika resurser som behövs för att tekniskt 
realisera och utveckla stödet.  Det avser olika typer av utvecklingsresurser s om user 
experience designer  (UX -designer) , visuella designer samt front end och back end 
design ers. Även supportkostnader ingår.  
Kommunikation  
Under kommunikation ligger alla de kostnader som är förknippade med marknadsföring, spridning och demonstration av e -hälsostödet.  Det avser  såväl 
kostnader för resurser som fasta kostnader i samband med olik a aktiviteter.  
Systemkostnader  
Under denna post åter finns fasta kostnader för licenser för programvara och kostnader 
för teknisk plattform.  
Övriga kostnader  
De huvudposter som definierats är E -hälsomyndighetens egna kostnader för e -
hälsostödet. Andra myndi gheter och organisationer kommer att behöva avsätta medel 
och resurser för att bidra med innehåll till utvecklingen av det nationella stödet. Detta 
avser  kostnader för att bidra till innehåll i form av lärande exempel och 
 
Dokumentnamn: Nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik.docx  51/51 
 
9.2 Uppskattade kostnader under de första fem åren  
Kostnaderna för realisering av stödet och för dess drift och förvaltning under de första 
fem åren summeras  i figur 1 8 och fördelas enligt figur 1 9. 
År 1  12 Mkr  
År 2 9 Mkr  
År 3–5 8 Mkr  per år  
År 1–5 totalt  45 Mkr t otalt 
Figur 1 8. Summering av kostnader år 1 –5 
Den högsta kostnaden föreligger år 1 på grund av insatsen för att  
• utveckla stödet från början på en kommersiell plattform  
• skapa en struktur och process för framtagning av innehåll  
• fylla det med ett innehåll som upplevs som relevant för olika chefer på olika 
nivåer.  
Fördelningen mellan de olika huvudposterna enligt diagram 2  visar också att det är 
posterna design och utveckling samt förvaltning av innehåll som är stora,  speciellt år 1 
men även delvis år 2. Kommunikation ligger också något högre år 1 och år 2 för att 
sedan stabilisera sig.  
Produktledning och systemkostnader förväntas vara desamma  under hela perioden . 
Från och med år 3 förväntas stödet vara i förvaltning med ett stabilt kostnadsläge.  
 
Figur 1 9. Uppskattad kostnadsutveckling per huvudområde de första fem åren.  
 02468101214
År 1 År 2 År 3 År 4 År 5MSekUppskattad kostnadsutveckling
KOMMUNIKATION
SYSTEMKOSTNADER
DESIGN OCH TEKNISK
UTVECKLING
FÖRVALTNING AV INNEHÅLL
PRODUKTLEDNING  
 
Dokumentnamn: Bilaga 1. Lista över intervjuade kommuner.docx  1/1 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  Bilaga 1 : Lista över intervjuade kommuner  
Kommunr epresentanter na som deltagit i intervjuerna hade befattningar som 
förvaltningschef, enhetschef inom myndighetsutövning och utförarled, IT-chef, vård - 
och omsorgsdirektör, kommunchef, medicinskt ansvarig sjuksköterska (MAS), 
IT-strateg, förvaltningsansvarig, it -projektledare och verksamhetsutvecklare . 
Intervjudeltagarna var verksamma inom områdena individ - och familjeomsorg, 
äldreomsorg, f unktionsnedsättning och kommunal hälso - och sjukvård.  
Lista över deltagande kommuner i intervjuer under april – november 2019:  
1. Askersund  
2. Burlöv  
3. Danderyd  
4. Gotland  
5. Härnösand  
6. Jokkmokk  
7. Karlstad  
8. Kiruna  
9. Kramfors  
10. Kumla  
11. Leksand  
12. Lidingö  
13. Lund  
14. Malmö  
15. Norrtälje  
16. Sala 17. Sollefteå  
18. Stockholm  
19. Sundsvall  
20. Timrå  
21. Trollhättan  
22. Täby 
23. Uddevalla  
24. Vallentuna  
25. Vaxholm 
26. Ånge  
27. Örebro  
28. Örnsköldsvik  
29. Österåker  
30. Överkalix  
 
Dokumentnamn: Bilaga 2. Kunskapshöjande initiativ.docx  1/18 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  Bilaga 2. Kunskapshöjande initiativ   
 
Kunskapshöjande 
initiativ  
 
Dokumentnamn: Bilaga 2. Kunskapshöjande initiativ.docx  2/18 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten   
Innehåll  
1. Kartläggning av kunskapshöjande initiativ  ................................ ................................ .... 3 
1.1 Inventering – organisationer och parametrar  ................................ .......................  4 
1.2 Verksamhetsområde och målgrupp  ................................ ................................ ....... 5 
1.3 Delområden  ................................ ................................ ................................ ...............  6 
2. Resultat  ................................ ................................ ................................ ................................  6 
2.1 Observationer  ................................ ................................ ................................ ............  6 
2.2 Sammanställn ing av resultat utifrån analysområde  ................................ ..............  8 
2.2.1 Resultat utifrån verksamhetsområde  ................................ ...............................  8 
2.2.2 Resultat utifrån delområde  ................................ ................................ ...............  8 
2.2.3 Resultat per målgrupp  ................................ ................................ .......................  9 
2.3 Innehåll i kunskapshöjande initiativ  ................................ ................................ ..... 10 
2.3.1 Myndigheten för delaktighet  ................................ ................................ ..........  10 
2.3.2 Myndigheten för digital förvaltning  ................................ ..............................  10 
2.3.3 Myndigheten för samhällsskydd och beredskap  ................................ .........  11 
2.3.4 Socialstyrelsen  ................................ ................................ ................................ ... 12 
2.3.5 Sverig es kommuner och regioner  ................................ ................................ .. 13 
2.3.6 Post och Telestyrelsen  ................................ ................................ .....................  15 
2.3.7 Upphandlingsmyndigheten ................................ ................................ .............  15 
3. Slutsatser – kunskapshöjande initiativ  ................................ ................................ .........  16 
3.1 Initiativen är inte tillräckligt specifika  ................................ ................................ .. 16 
3.2 Svårt för kommunerna att navigera mellan flera avsändare inom samma 
område  ................................ ................................ ................................ ................................ . 17 
3.3 Tillgängliga initiativ behöver förvaltas  ................................ ................................ . 17 
3.4 Initiativen behöver samordnas  ................................ ................................ ..............  17 
4. Fortsatt arbete  ................................ ................................ ................................ ..................  18 
 
Dokumentnamn: Bilaga 2. Kunskapshöjande initiativ.docx  3/18 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  1. Kartläggning av kunskapshöjande initiativ  
E-hälsomyndigheten har under 2019 genomfört en kartläggning av kunskapshöjande 
initiativ, vidare benämnt KHI, som ett led av Vision e -hälsa 2025.1 Kartläggningen 
omfattar initiativ som tillgängliggörs av nationella aktörer inom Rådet för styrning med 
kunskap2, inom styr - och samverkansorganisationen i Vision e -hälsa 20253 och de 
aktörer som ingår i regeringsuppdragets samrådsgrupp.4 Initiativen ska stärka 
sjukvård samt hälso - och sjukvård inom regionernas ansvar) och inom fyra delområden 
(visionens tre insatsområden enhetligare begreppsanvändning, standardiseringsfrågor 
och regelverk samt ett fjärde delområde kallat e -hälsa övrigt). Sju olika målgrupper för 
e-hälsa har identifierats  och omfattats av kartläggningen, se avsnitt 1.2.  
Denna bilaga redovisar resultat som är betydelsefulla för regeringsuppdraget avseende nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av digital teknik (e -
hälsa).
5 Det innebär att fokus ligger på KHI som riktar sig till chefer inom social 
omsorg och kommunala verksamheter inom hälso-  och sjukvård samt till 
De identifierade initiativen är tillgängliga i prototypen för det nationella digitala stödet (e-hälsostödet) so m tagits fram inom regeringsuppdraget.  
Ett KHI definieras i detta arbete som en insats eller ett underlag vilken främjar förändring och verksamhetsutveckling, se figur 1 . Initiativet kan förekomma i olika 
former och utgöras av till exempel en handledning, vägledning, klassificeringsstöd eller webbutbildning. Gemensamt är att initiativen utgår från kunskap som bearbetats i syfte 
att kunna användas direkt i verksamheterna för att främja förändring och 
 
Figur 1. Process som beskriver flödet från kunskap till verksamhetsutve ckling. Ett kunskapshöjande initiativ 
utgår från kunskap som har bearbetats i syfte att kunna tillämpas i en verksamhet för att främja förändring och 
                                                
1 https://ehalsa2025.se/wp- content/uploads/2017/10/vision- e-halsa- 2025.pdf  [2020 -01-17] 
2 https://www.socialstyrelsen.se/om -socialstyrelsen/organisation/rad- och-namnder/radet -for-styrning- med-
kunskap/  [2019 -12-20] 
3 https://ehalsa2025.se/gemensam -organisation- samverkan/  [2019- 12-20] 
4 I samrådet har representanter från Myndigheten för delaktighet (MFD), Myndigheten för digital 
 
5 https://www.regeringen.se/497ca9/contentassets/ff85a741a1234664808d7e5514177793/uppdrag- om-
nationellt -stod- till-kommunerna- vid-inforande- och-anvandning- av-digital -teknik -e-halsa.pdf  [2020- 01-17] 
 KunskapKunskapshöjande 
initiativFörändringVerksamhets -
utveckling  
 
Dokumentnamn: Bilaga 2. Kunskapshöjande initiativ.docx  4/18 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  1.1 Inventering – organisationer och parametrar  
För att så långt som möjligt säkerställa att projektet identifierat alla relevanta KHI 
skedde inventeringen i samarbete med utpekade samrådsparter6 samt med övriga 
nationella organisationer som ingår i Rådet för styrning med kunskap eller i styr - och 
samverkansorganisationen för Vision e -hälsa 2025. Det innebär att 15 olika 
organisationer, utöver E -hälsomyndigheten, blev tillfrågade om att bidra i 
kartläggningen. Dessa var:  
• Folkhälsomyndigheten  
• Forskningsrådet för hälsa, arbetsliv och välfärd (Forte)  
• Inera  
• Inspektionen för vård och omsorg (IVO)  
• SKR Kommentus  
• Läkemedelsverket (LV)  
• Myndigheten för delaktighet (MFD)  
• Myndigheten för digital förvaltning (DIGG)  
• Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB)  
• Socialstyrelsen  
• Statens beredning för social och medicinsk utvärdering (SBU)  
• Sveriges kommun er och Regioner (SKR)  
• Post och Telestyrelsen (PTS)  
• Tandvårds och läkemedelsförmånsnämnden (TLV)  
• Upphandlingsmyndigheten  
Organisationerna svarade på frågan om vilka KHI de har som stöttar chefer inom 
socialtjänst en vid införande och användning av digital teknik (e -hälsa). Respektive 
organisation inventerade själva vilka KHI de hade att bidra med vid den aktuella 
tidpunkten samt dokumenterade relevanta uppgifter utifrån följande : 
1. Kunskapshöjande initiativ -  namn  
2. Syfte  
3. Verksamhetsområde  
4. Målgrupp  
5. Delområde  
6. Ansvarig organisation  
7. Produktionsår  
8. Länk till initiativet  
Inventeringen pågick fram till november 2019.  
                                                
6 Inom regeringsuppdraget avseende nationellt stöd till kommunerna vid införande och användning av 
digital teknik. 
https://www.regeringen.se/497ca9/contentassets/ff85a741a1234664808d7e5514177793/uppdrag -om-
nationellt -stod- till-kommunerna- vid-inforande- och-anvandning- av-digital -teknik -e-halsa.pdf  
   
Dokumentnamn: Bilaga 2. Kunskapshöjande initiativ.docx  5/18 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  1.2 Verksamhetsområde och målgrupp  
Målgrupp en som är utpekad i det aktuella regeringsuppdraget är chefer i verksamheter 
inom socialtjänst och/eller kommunal hälso - och sjukvård samt förvaltningsledning.  
I de fall  identifierade initiativ även vänder sig till eller överlappa r regionernas uppdrag 
inom hälso-  och sjukvård redovisas det ta i syfte att kunna analysera KHI utifrån flera 
perspektiv.  
Flera målgrupper p åverkas av den förändring som sker i verksamheterna i samband med 
verksamhetsutveckling med digital teknik. Ett KHI som riktar sig till chefer (målgrupp 
1, beslutsfattare) kan utöver det även vara riktade till andra målgrupper. För att kunna 
genomföra en a nalys även utifrån målgruppsperspektiv ingår samtliga målgrupper i 
kartläggningen , se figur 2 . 
 Målgrupp  Definition  
1 Beslutsfattare  
 I första hand politiker och beslutsfattare som fattar strategiska beslut 
i samband med utveckling och upphandling av nya  lösningar i hälso- 
och sjukvård eller socialtjänst. Verksamhetschefer som arbetar nära 
patienter och brukare ingår också i gruppen.  
2 Utbildare i e -hälsa  Utbildar inom exempelvis vård - och medicinska utbildningar, 
socionomutbildning samt ansvariga för me darbetarutbildningar 
inom hälso- och sjukvård och socialtjänst.  
Gruppen omfattar även experter, exempelvis inom terminologi och 
systemmodulering, producenter av utbildningar, samt utbildare av 
lokala utbildare.  
3 Verksamhets - och 
kvalitets utvecklare Arbetar med att förbättra processer inom den egna verksamheten 
samt som medverkar vid förvaltning av dokumentationssystem eller 
andra e -hälsoprodukter.  
4 It/systemleverantörer 
och systemutvecklare  Involverade i systemutveckling och verksamhetsmodellering samt 
utveckling och underhåll av e -hälsolösningar.  
5 De som arbetar med 
registerdata  Arbetar med statistik och uppföljning  inklusive rapporter ing till 
exempelvis kvalitetsregiste r. Utvecklar och fö rvaltar register samt de 
som arbetar med att ta ut data och analysera den.   
6 Professionen  Alla professioner som dokumenterar inom hälso- och sjukvård och 
socialtjänst. Såväl medarbetare som arbetar närmast patienter och 
brukare som administrativa medar betare.  
7 Individen (Patienter, 
brukare, 
anhöriga/närstående)  Denna grupp behöver förstå hur e -hälsa och digitalisering kan 
underlätta för att uppnå en god hälsa och välfärd, samt utveckla och 
stärka de egna resurserna för ökad självständighet och delakt ighet i 
samhällslivet. Förståelse för hur information lagras och används om 
den egna individen. Förståelse för hur e -hälsa kan öka delaktigheten 
och självbestämmandet. Kunna använda de verktyg som finns.  
Figur 2. Beskrivning av målgrupper för e -hälsa.    
 
Dokumentnamn: Bilaga 2. Kunskapshöjande initiativ.docx  6/18 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  1.3 Delområden  
Med delområde avser E -hälsomyndigheten de tre insatsområdena i Vision e -hälsa 2025 
samt det övergripande området e -hälsa övrigt , se figur 3  nedan.  
 
Figur 3. Beskrivning av delområden som inventeringen omfattar.  
*) Insatsområde i handlingsplane n för Vision e -hälsa 2025, beskrivning från handlingsplanen.7 
2. Resultat  
I detta kapitel redovisas resultatet av de kunskapshöjande initiativen. Inventeringen 
resulterade i drygt 60 olika KHI. Vid en fördjupad genomgång av dessa blev det tydligt 
att flera KHI var generellt utformade, vilket i detta sammanhang ansågs  medföra 
svårigheter för verksamheterna  beträffande praktisk tillämpning . E-hälsomyndigheten 
och samrådsaktörerna exkluderade därför dessa KHI från inventeringen. Detta resulterade i en bruttolis ta innehållande 36 olika KHI, se bilaga 3.   
Avsnitt 2.1 redovisar gjorda observationer, avsnitt 2.2 redovisar en sammanställning av resultaten utifrån olika analysområden och avsnitt 2.3 beskriver innehållet i initiativen 
kopplat till ansvarig organisation . 
2.1 Observationer  
De 36 identifierade initiativen visualiseras i ett s å kallat  spindelnätsdiagram, se figur 3. 
Diagrammet visar en helhetsbild där samtliga verksamhetsområden, delområden och 
målgrupper ingår.  
  
7 https://ehalsa2025.se/wp- content/uploads/2018/03/Handlingsplan- e-hälsa- svensk -version.pdf  [2020- 01-
17] 
 
Dokumentnamn: Bilaga 2. Kunskapshöjande initiativ.docx  7/18 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  Av diagrammet framgår att:   
Det finns initiativ riktade till socialtjänst och kommunal hälso - och sjukvård inom 
samtliga delområden.  
• Majoriteten av alla KHI återfinns inom delområde E -hälsa övrigt, ett mindre 
antal inom standarder och enhetligare begreppsanvändning.  
• Ett KHI stödjer vanligen fler målgrupper än enbart chefer (beslutsfattare)  
E-hälsomyndigheten kan konstatera att ett unikt KHI vanligen förekommer på flera 
ställen i diagrammet då det utöver att stödja chefer inom socialtjänst och kommunal 
hälso - och sjukvård också stödjer andra målgrupper inom flera områden.  
 
Figur 4 . Spindelnätsdiagram. KHI inom olika verksamhetsområden fördelat per delområde och per 
målgrupp.  Varje unikt KHI är märkt med ett löpnummer och kan identifieras i bilaga 3 .  
 
Dokumentnamn: Bilaga 2. Kunskapshöjande initiativ.docx  8/18 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  2.2 Sammanställning av resultat utifrån an alysområde  
Resultaten utgår från bilaga 3 . Kunskapshöjande initiativ , matris , där de 
kunskapshöjande initiativen är sammanställda. Bilaga 3 kan behövas  för full förståelse 
av resultaten.  
2.2.1  Resultat utifrån verksamhetsområde  
Totalt identifierades 36 olika initiativ som riktar sig till socialtjänsten. Nästan samtliga 
stödjer också kommunal hälso-  och sjukvård och drygt hälften även hälso - och sjukvård 
i regional regi. Det innebär att:  
• 21 KHI8 är gemensamma för de tre verksamhetsområdena.  
• 15 KHI är riktade enbart till verksamhetsområden inom uppdraget, dvs 
socialtjänst och/eller kommunal hälso - och sjukvård. Av dessa är 49 KHI 
specifikt riktade till socialtjänsten och 1110 KHI är gemensamma för de två 
verksamhetsområdena.  
2.2.2  Resultat utifrån delområde 
Många av de 36 initiativen stödjer flera delområden och fördelar sig enligt följande:   
Figur 5 . Sammanställning resultat -  antal KHI per delområde.  
  
8 Se bilaga 3. Gäller KHI löp nr 1, 2, 4, 6, 9, 10, 11, 13, 17, 18, 24, 26, 29, 30, 42, 43, 47, 48, 57, 58, 63  
9 Se bilaga 3. Gäller KHI l öp nr 3, 23, 61, 62  
10 Se bilaga 3. Gäller KHI löp nr 7, 8, 12, 14, 15, 21, 25, 56, 59, 60, 64    
 
Dokumentnamn: Bilaga 2. Kunskapshöjande initiativ.docx  9/18 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  Vidare analys av respektive delområde ger följande resultat:  
• 20 KHI11  är specifika för delområde E -hälsa övrigt . 
• 12 KHI12 stödjer E -hälsa övrigt samt något av visionens insatsområden 
(enhetligare begreppsanvändning, standarder och regelverk).   
• 4 KHI är specifika för visionens insatsområden . 
o Av dessa stödjer  213 KHI regelverk, 1 KHI14 stödjer enhetligare 
begrepp och standarder och 1 KHI15 stödjer standarder och regelverk  
2.2.3  Resultat per målgrupp  
Nedan redovisas resultat utifrån målgrupp. De 36 initiativen stödjer nästan uteslutande 
flera målgrupper och fördelar sig enligt följande:  
 
Figur 6. Sammanställning av antal KHI som stödjer respektive målgrupp.  
• 1 KHI16 är unikt för uppdragets målgrupp (beslutsfattare) .  
• 12 KHI17 stödjer beslutsfattare plus ytterligare en målgrupp . 
• 23 KHI18 stödjer beslutsfattare plus ytterligare minst två målgrupper . 
                                                
11 Se bilaga 3. Gäller KHI löp nr 9, 10, 11, 12, 14, 17, 18, 21, 23, 26, 29, 30, 42, 43, 47, 48, 57, 58, 60, 62 
12 Se bilaga 3. Gäller KHI löp nr 3, 6, 7, 8, 13, 15, 24, 25  
13 Se bilaga 3. Gäller KHI löp nr 1,56 
14 Se bilaga 3. Gäller KHI löp nr 2  
15 Se bilaga 3. Gäller KHI löp nr 16  
16 Se bilaga 3. Gäller KHI löp nr 12  
17 Se bilaga 3. Gäller KHI löp nr 13, 14, 23, 26, 29, 30, 42, 47, 48, 57, 59, 63  
18 Se bilaga 3. Gäller KHI löp nr 1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 15, 17, 18, 21, 24, 25, 43, 56, 58, 60, 61, 62, 
64 36
1129
18
517
8
 
Dokumentnamn: Bilaga 2. Kunskapshöjande initiativ.docx  10/18 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  2.3 Innehåll i kunskapshöjande initiativ 
De olika organisationerna står för olika antal  KHI vardera. Hur de 36 initiativen 
fördelas, och dess innehåll, beskrivs nedan.  
E-hälsomyndigheten kan konstatera att initiativen består av såväl direkta som av 
indirekta stöd. Ett direkt stöd är ett underlag som är passande att använda direkt i en 
verksamhet som är i utvecklingsprocess, exempelvis en vägledning eller ett 
självskattning sverktyg som resulterar i en handlingsplan. Ett indirekt stöd handlar om 
basfunktioner/förutsättningar som måste beaktas/vara på plats för att 
verksamhetsutveckling ska bli möjligt, till exempel informationssäkerhet.  
2.3.1  Myndigheten för delaktighet  
De kunskap shöjande initiativen från MFD är av karaktären grundläggande information 
och har till syfte att skapa förståelse för hur man upplever sin vardag som 
funktionshindrad så att man kan ta med sig dessa insikter in i sitt 
verksamhetsutvecklingsarbete.  
Initiativ en består av:  
• Funktionssimulatorn19 - Användaren kan simulera två olika situationer i 
vardagen för hur en person med kognitiv funktionsnedsättning kan uppleva 
klassrumsmiljö och kollektivtrafik. Användaren kan även simulera hur en 
person med hörselnedsättni ng kan uppleva sin klassrumsmiljö.  
• Film om digital delaktighet20 - En animerad film som beskriver tre orsaker till 
att människor inte är digitalt delaktiga i det digitala samhället.  
• Film om universell utformning21 - En film som förklarar vad universell 
utfor mning är och hur det kan bidra till ett samhälle med mångfald som grund.  
2.3.2  Myndigheten för digital förvaltning  
Inom ramen för ett nationellt nätverk för nyttorealisering har en vägledning för 
nyttorealisering tagits fram. Denna vägledning är DIGG´s bidrag ti ll de 
kunskapshöjande initiativen.22 
Myndigheten förvaltar även tillhörande ett business case -verktyg som ska underlätta 
dokumentation och kalkylering av nyttor, kostnader, ange lägenhet, hinder och 
genomförbarhet vid investe ringar i verksam hetsutveckling.  
                                                
19 http://www.mfd.se/stod -och-verktyg/digitala- verktyg/simulatorer -och-
kostnadssnurror/funktionssimulatorn/  [2020- 01-08] 
20 http://www.mfd.se/stod -och-verktyg/digitala- verktyg/metodstod/digitalt -bistand/  [2020- 01-08] 
21 http://www.mfd.se/stod -och-verktyg/filmer/filmer -om-tillganglighet/universell -utformning---sa -fungerar -
det/ [2020- 01-08] 
22 https://www.digg.se/digitalisering- av-offentlig- sektor/battre -arbete- med- nyttorealisering  [2020- 01-08] 
   
Dokumentnamn: Bilaga 2. Kunskapshöjande initiativ.docx  11/18 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  2.3.3  Myndigheten för samhällsskydd och beredskap 
MSB har två vägledningar för upphandling som visar på vikten av att ha olika 
säkerhetsperspektiv med i upphandlingen. Vägledningarna är generella och riktar sig till 
alla typer av verksamheter, såväl privat som offentlig : 
• Upphandla informationssäkert23 - Vägledning i hur informationssäkerhetskrav 
identifieras och krav ställs utifrån ett standardiserat arbetssätt för upphandling. Vägledningen ger också exempel på typer av krav på säkerhet som oftast 
behöver stä llas vid upphandlingar av olika slag.  
• Upphandling till samhällsviktig verksamhet
24 - Vägledning för att identifiera 
och ställa krav på leveranser för att samhällsviktig verksamhet ska fungerar 
under påfrestningar så som kriser och krig.  
Riktad information t ill kommunerna utgörs av två olika initiativ : 
• Kommuners informationssäkerhet25 – En samlingssida med sammanställning 
av det stöd gällande informationssäkerhet som myndigheter inom 
Samverkansgruppen för informationssäkerhet (SAMFI)26 särskilt ger till 
kommune r. 
• Hantering av information inom vård och omsorg – En samlingssida med sammanställning av det stöd gällande informationssäkerhet som myndigheterna 
inom SAMFI särskilt ger till de som arbetare inom vård och omsorg.  
Det finns två utbildningar inom informatio nssäkerhetsområdet :  
• Informationssäkerhet i praktiken
27 - Webbaserad kurs, riktad till 
informationsägare och informationssäkerhetsansvariga. Kursen syftar till att ge 
en övergripande bild av de olika analyser som genomförs inom ramen för det 
systematiska in formationssäkerhetsarbetet samt vilket värde resultaten har som 
beslutsunderlag för verksamheten. Kursen ges i nano learning -format och 
erbjuds till kommuner, landsting/regioner och länsstyrelser.  
• Taktisk informationssäkerhet för informationssäkerhetsansv arig -  Webbaserad 
kurs, kursen syftar till att ge konkreta tips och råd kring hur man kan gå tillväga 
för att omsätta strategiska beslut och mål till en fungerande 
informationssäkerhetsorganisation. Kursen ges i nano learning -format och 
erbjuds till kommun er, landsting/regioner och länsstyrelser.  
                                                
23 https://www.msb.se/RibData/Filer/pdf/28742.pdf  [2020- 01-17] 
24 https://www.msb.se/RibData/Filer/pdf/28720.pdf  [2020- 01-17] 
25 https://www.informationssakerhet.se/stod--vagledning/saker -hantering- av-information2/Kommunens -
informationssakerhet/ ] [2020- 01-20] 
26 SAMFI består av ett antal myndigheter som alla har ett särskilt ansvar för samhällets 
informationssäkerhet, exempel på medlemmar förutom MSB är Post - och Telestyrelsen, 
Polismyndigheten, Försvarets radioanstalt med flera.  
27 https://www.junglemap.com/msb- utb1- 2019  [2020- 01-08]    
 
Dokumentnamn: Bilaga 2. Kunskapshöjande initiativ.docx  12/18 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  2.3.4  Socialstyrelsen 
Socialstyrelsens kunskapshöjande initiativ består av filmer, utbildningar, dokument och 
digitala stöd. De rör sig inom flera områden:  
• Välfärdsteknik  
• Juridik  
• Enhetligare begreppsanvändning  
• Ändamålsenlig och strukturerad information  
Alla initiativ riktar sig till både socialtjänst, kommunal hälso - och sjukvård samt hälso - 
och sjukvården, utom de som enbart rör välfärdsteknik där endast kommunala 
verksamheter är målgruppen.  
De fem första beskr ivna initiativen rör sig inom välfärdsteknikområdet.  
• Trygghetslarm och systematiskt kvalitetsarbete28- Stödet visar vilka delar som är 
viktiga att arbeta med när det gäller att kvalitetssäkra insatsen trygghetslarm i ledningssystemet. Utgångspunkten för innehållet är Socialstyrelsens föreskrifter 
och allmänna råd om ledningssystem för systematiskt kvalitetsarbete SOSFS 
2011:9 och den tillhörande handboken samt nationell informationsstruktur 
(NI).  
• Meddelandeblad "Beslut om välfärdsteknik utifrån olika lagrum"
29 – 
Förtydligande av juridiken för beslut om välfärdsteknik.  
• E-hälsa och välfärdsteknik i socialtjänsten30- Ökad kunskap om vad e -hälsa och 
välfärdsteknik är på en övergripande nivå. Stödet visar även vilken nytta det 
leder till i verksamheterna samt vilka aktörer på nationell nivå som ansvarar för 
vad. 
• Etik och integritet vid införande av välfärdsteknik31 - Utbildningen Etik och 
integritet vid införande av välfärdsteknik ska ge de som arbetar hos kommuner och utförare kunskap för diskussioner och arbete krin g etik och integritet. Den 
är en fristående fortsättning på utbildningen E -hälsa och välfärdsteknik i 
socialtjänsten.  
• Forskningsartiklar kring välfärdsteknik och en summering av de etiska 
aspekterna
32 - Fördjupning i den etiska forskningen kring implementering av 
välfärdsteknik. Summering av etiska aspekter utifrån flera artiklar.  
• Inom juridikområdet har Socialstyrelsen tillsammans med E -hälsomyndigheten 
tagit fram det juridiska stödet33 - Det juridiska  stödet beskriver regelverket 
kring informationshantering och dokumentation utifrån gällande rätt. Stödet 
                                                
28 https://utbildning.socialstyrelsen.se/enrol/index.php?id=102  [2020- 01-08]  
29 https://www.socialstyrelsen.se/globalassets/sharepoint -dokument/artikelkatalog/meddelandeblad/2019-
5-16.pdf  [2020- 01-17] 
30 https://utbildning.socialstyrelsen.se/enrol/index.php?id=39  [2020- 01-08]  
31 https://utbildning.socialstyrelsen.se/enrol/index.php?id=39  [2020- 01-08]  
32 https://www.socialstyrelsen.se/globalassets/sharepoint -dokument/dokument -webb/kunskapsstod/e-
halsa- valfardsteknik -etik-sammanstallning -2017.pdf  [2020- 01-17] 
33 https://div.socialstyrelsen.se/juridiskt -stod?category=4  [2020- 01-08]    
 
Dokumentnamn: Bilaga 2. Kunskapshöjande initiativ.docx  13/18 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  vänder sig till den som arbetar i hälso - och sjukvården eller socialtjänsten. 
Texterna presenterar endast vissa huvuddrag i lagstiftningen på området.  De 
innehåller förenklingar och är inte uttömmande. Det är författningstexten som 
gäller.  
• För att öka kunskapen om enhetligare begreppsanvändning har Socialstyrelsen 
tagit fram en tillämpningsanvisning för NI, Nationell informationsstruktur34. 
• För att ge ök ad förståelse för behovet av en gemensam informationsstruktur, 
för att skapa ändamålsenlig och strukturerad dokumentation i socialtjänsten har Socialstyrelsen tagit fram filmer om ändamålsenlig och strukturerad 
dokumentation i Hälso - och sjukvården och soc ialtjänsten.
35 
2.3.5  Sveriges kommuner och regioner  
SKR har en bred flora av kunskapshöjande initiativ som spänner över de flesta områdena inom digitala transformation. Formaten varierar mellan digitala stöd, 
rapporter, filmer m.m. , utformade för att mottagaren s ka kunna tillgodogöra sig 
kunskapen.  
Följande  digitala verktyg ger konkret stöd i olika faser i arbetet med digitalisering:  
• LIKA för socialtjänsten
36 - LIKA för socialtjänsten är ett självskattningsverktyg 
där kommunerna skattar hur långt socialtjänstens v erksamhet kommit inom sin 
digitalisering inom områdena Ledning, Infrastruktur , Kompetens och 
Användning. Resultatet blir en handlingsplan för fortsatt utveckling . 
• KLASSA37 - Digitalt stöd för att klassificera digitala verksamhetsstöd som ger 
handlingsplan med aktiviteter utifrån klassning av information.  
När det gäller automatisering finns två generella stöd som riktar sig direkt till chefer och ledare och ett mer konkret stöd för automatisering av ekonomiskt bistånd.  
• Automatiserad ärendehantering
38 - Rapporten ger en bild av vad automatiserad 
ärendehantering är, vilka nyttor och effekter som kan uppnås samt vad som är viktigast att tänka på för att dessa nyttor ska realiseras.  
• En samlingssida om automatisering av ekonomiskt bistånd
39 - sidan innehåller 
filmer , länkar och exempel från kommuner som infört automatisering av 
ekonomiskt bistånd. Exempel på områden inom sidan är juridik, upphandling 
och nyttorealisering.  
För välfärdsteknikområdet finns det två stöd som kan hjälpa till konkret i arbetet med införande  av välfärdsteknik i kommunerna : 
                                                
34 https://informationsstruktur.socialstyrelsen.se/  [2020- 01-08]  
35 https://div.socialstyrelsen.se/gemensam -informationsstruktur  [2020- 01-08]  
36 http://socialtjanst.ittempen.se/  [2020- 01-08]  
37 https://klassa -info.skr.se/  [2020- 01-08]  
38 https://webbutik.skr.se/sv/artiklar/automatiserad- arendehantering.html  [2020- 01-08]  
39 
https://skr.se/integrationsocialomsorg/socialomsorg/digitaliseringinomsocialtjansten/valfardstekniksocialo
msorg/inforandestodvalfardsteknik.24985.html  [2020- 01-08]    
 
Dokumentnamn: Bilaga 2. Kunskapshöjande initiativ.docx  14/18 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  • Vägledning i upphandling för trygghetsskapande teknik40 – vägledningen har 
tagits fram av beställarnätverket för välfärdsteknik. Beställarnätverket består av 
20 kommuner som samverkar med syfte att öka förmågan hos Sveriges 
kommuner att göra goda inköp av välfärdsteknologi och andra digitala 
lösningar inom vår d och omsorgssektorn.  
• Stöd för införande av välfärdsteknik41 – En samlingssida som täcker olika 
aspekter vid införande av välfärdsteknik. Det finns undersidor inom områden som juridik, upphandling, nyttorealisering, informationssäkerhet och bredband. Varje sida innehåller film med intervjuer av experter område samt FAQ:s och 
länkar till annat material inom området.  
 
Undersidor:  
o Juridik
42- Juridisk stöd för införandet av välfärdsteknik, lagrum 
gällande samtycke, informationshantering, tillsyn och kommunikation.  
o Nyttorealisering43 - Praktiska tips på hur man ska tänka 
nyttorealisering.  
o Informationssäkerhet och säker identifikation44 - Allmän information 
om informationssäkerhet och säker identifikation, varför det är viktigt 
att hantera informationen inom socialtjä nsten på ett korrekt och säkert 
sätt. Råd ges om hur man kan arbeta med det i kommunen.  
o Bredband45 - Information om bredbandsutbyggnadens betydelse för att 
skapa en långsiktigt hållbar samhällsutveckling. Kommunexempel på 
hur man arbetar med olika lösningar  för att säkra tillgången till 
välfärdstekniktjänster.  
Övriga stöd för digitalisering och verksamhetsutveckling, framtagna av SKR är:  
• En modell för tjänstedesign, Innovationsguiden.46 - ett metodverktyg för att 
utveckla innovativa lösningar i offentlig sektor. Metoderna bygger på 
tjänstedesign som utgår ifrån förståelse för användarens behov och 
upplevelser  men lyfter också  fram medarbetarnas och utförarnas perspektiv på 
utmaningarna.  
                                                
40 
msorg/bestallarnatverk/vagledningupphandling.15669.html  [2020- 01-08]  
41 
https://skr.se/integrationsocialomsorg/socialo msorg/digitaliseringinomsocialtjansten/valfardstekniksocialo
msorg/inforandestodvalfardsteknik.24985.html  [2020- 01-08]  
42 
msorg/inforandestodvalfardsteknik/valfardsteknikochjuridik.25069.html  [2020- 01-12] 
43 
msorg/inforandestodvalfardsteknik/valfardstekniknyttorealisering.25291.html  [2020- 01-12] 
44 
msorg/inforandestodvalfardsteknik/valfardsteknikinformationssakerhet.25447.html  [2020- 01-12] 
45 
msorg/inforandestodvalfardsteknik/valfardsteknikbredband.26309.html  [2020- 01-12] 
46 https://innovationsguiden.se/  [2020- 01-08]    
 
Dokumentnamn: Bilaga 2. Kunskapshöjande initiativ.docx  15/18 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  • Vägledningar för molntjänster47 som riktar sig till personer i ledande ställning 
inom kommunerna.  
• Dela digitalt48 - en plattform där den offentliga sektorn kan dela med sig av 
erfarenheter och söka samarbete. Den används också av socialtjänsten och 
används i de flesta fall som omvärldsbevakning.  
• Nyckelfaktorer vid digital utv eckling och förändring49 - en rapport framtagen 
utifrån erfarenheterna av projektet LEDA för smartare välfärd . Redogör för  11 
nyckelfaktorer som bör beaktas vid verksamhetsutveckling med stöd av digital 
teknik. Nyckelfaktorerna är generella och oberoende av  verksamhetsområde 
och presenteras i rapporten  
• Sida som behandlar frågor rörande dataskyddsförordningen GDPR och 
socialtjänsten.50 
2.3.6  Post och Telestyrelsen 
Inom kartläggningen av kunskapshöjande initiativ bidrar PTS med det webbaserade 
verktyget Digitaliseringssnurran51, som beräknar effektiviseringsvinster av att införa 
digitala tjänster i kommunal verksamhet och visar på potentialen av att införa digitala 
tjänster inom två kommunala verksamhetsområden:  
• Hemtjänst (tillsyn  dag och natt, nyckelhantering och medicinpåminnare)  
• Socialtjänst (ansökan och automatiserat beslutsstöd för ekonomiskt bistånd)  
2.3.7  Upphandlingsmyndigheten  
Upphandlingsmyndigheten bidrar med tre kunskapshöjande initiativ :  
• Vägledning för upphandling av hjälpmedel och välfärdsteknik52 - syftar till att 
stödja kommuners och landstings förutsättningar att använda upphandling för att ge valmöjligheter och främja utveckling av välfärdsteknik samt att ge stöd 
vid upphandling av hjälpmedel och välfärdsteknik. Målgruppen är främst 
förtroendev alda, ansvariga och tjänstemän vid berörda upphandlande 
myndigheter, men vägledningen kan vara relevant även för leverantörer och 
andra intresserade.  
• Information om beställarnätverk
53 - genom att samordna sin köpkraft för att 
möta gemensamma behov går det a tt få större inflytande på marknaden. 
Samordningen sker i beställarnätverk. Där kan beställare på nationell, regional 
                                                
47 
https://skr.se/4.27efeeb616e088819f6c7cf8.html?utm_source=notifiering&utm_medium=email&utm_camp
aign=digitalisering  [2020- 01-08]  
48 https://deladigitalt.se/#loggain  [2020- 01-08]  
49 https://rapporter.skr.se/nyckelfaktorer -for-digital -utveckling- och-forandring.html#chapter -wrapper -
lpid4_26afd8f516875c5d52a3ae  [2020- 01-08]  
50 
https://skr.se/integrationsocialomsorg/socialomsorg/digitaliseringinomsocialtjansten/dataskyddsforordning
ensocialtjanst.15327.html  [2020- 01-08]  
51 https://digitaliserings snurran.se/  [2020- 01-08]  
52 
https://www.upphandlingsmyndigheten.se/globalassets/publikationer /vagledningar/uhm_vagledning_upph
andling- hjalpmedel -valfardsteknik_enkelsidig.pdf  [2020- 01-17] 
53 https://www.upphandlingsmyndigheten.se/omraden/dialog- och-innovation/bestallarnatverk/  
[2020- 01-10]   
 
Dokumentnamn: Bilaga 2. Kunskapshöjande initiativ.docx  16/18 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  och lokal nivå tillsammans arbetar med behovsanalys, markandsdialog och 
innovationsaktiviteter inför upphandling.  Ett beställarnätverk ger  ett underlag 
för de medverkande organisationerna att gemensamt eller var för sig genomföra upphandlingar.  
• Frågeportalen
54 - ett forum för frågor där alla kan söka information om bland 
annat upphandling inom vård - och omsorgsområdet eller ställa egna frågor . 
3. Slutsatser – kunskapshöjande initiativ  
E-hälsomyndigheten konstaterar  att de kunskapshöjande initiativ (KHI) som ingår i 
kartläggningen  har skapats för att uppfylla andra syften  än vad som anges i 
E-hälsomyndighetens aktuella uppdrag . De har tillkommit genom exempelvis 
regeringsuppdrag eller  initierat utifrån eget identifierat behov. Initiativen är skiftande till 
sin utformning och består av webbutbildningar, webbsidor med FAQ:s (frågor och 
svar), filmer, digitala stöd och dokument av olika längd och karaktär.    
3.1 Initiativen är inte tillräckligt specifika  
Under den första inventeringen konstaterades  att de KHI som myndigheter och 
samarbetspartners bidrog med många gånger bedömdes  utgöra ett alltför generellt stöd 
som därmed  blir svårt att tillä mpa i en lokal kontext, beaktande kommunernas skilda 
förutsättningar. Denna observation grundar sig på de många intervjuer som utförts  med 
chefer inom socialtjänsten och den kommunala hälso-  och sjukvården  i syfte att få fram 
en behovsbild rörande  vilket s töd kommunerna behöver i sitt arbete55. Följande 
områden anses, också utifrån intervjuerna, vara viktiga för den digitala verksamhetsutvecklingen:  
• Organisation inklusive projekt, förvaltning, innovation och kompetens  
• Strategi inklusive ekonomi, nytta och up pföljning  
• Informationssäkerhet  
• Förändringsledning  
• Implementering  
• Upphandling  
• Juridik . 
Analysen  av KHI utifrån verksamhetsområden, delområden och målgrupper visade 
samtidigt en spretig och komplex bild. Ett KHI kan vara riktat till ett eller flera 
verksamhetsområden, stödja ett eller flera delområden samt rikta sig till en eller flera 
målgrupper. Mö jligen beror detta på att de nationella aktörerna i sina olika stöd behöver 
inbegripa flera områden och situationer för att göra dessa användbara för det stora flertalet.  
De flesta KHI passar in i tidiga skeden av digitaliseringsarbetet och kan fungera so m 
grund för att ta första steget att starta verksamhetsutveckling med stöd av digitalisering. 
Det finns däremot få KHI som är tillämpbara i samband med införandet av en digital 
                                                
54 https://frageportalen.upphandlingsmyndigheten.se/org/upphandlingsmyndigheten/  [2020- 01-08]  
55 Inom ramen för regeri ngsuppdraget har ett 80- tal intervjuer genomförts med chefer inom socialtjänst 
och kommunal hälso-  och sjukvård.    
 
Dokumentnamn: Bilaga 2. Kunskapshöjande initiativ.docx  17/18 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  tjänst eller produkt. Ett av de få konkreta stöd som finns är Digitaliseringssn urran från 
PTS. Den täcker fem digitala tjänster: digital tillsyn dag/natt, nyckelfria lås, digital 
medicinpåminnare och automatisering av ekonomiskt bistånd. De intervjuade cheferna 
efterfrågar även stöd för att beräkna nyttan av att införa en digital tjänst.  
Utifrån verksamheternas behov är nackdelen således att innehållet i ett initiativ är 
allmänt och generellt och därför inte utgör det konkreta stöd som verksamheterna är i 
behov av för att kunna agera. Att notera blir därför att KHI behöver utformas me r 
specifikt för att utgöra det konkreta stöd som verksamheterna behöver för att kunna 
införa digitala tjänster och att det även finns stöd för nyttoberäkningar kopplat till dessa.  
3.2 Svårt för kommunerna att navigera mellan flera 
avsändare inom samma område  
En annan aspekt som framkommit vid intervjuerna med kommunerna är att det inom 
informationssäkerhet, finns flera KHI med olika nationella avsändare. Dessa KHI upplevs ibland ock så ge olika vägledning. Samtidigt gavs uttryck för en stor tilltro till 
myndigheternas expertkunskap, men då är det viktigt att budskapen inte står i motsats till varandra. En person i målgruppen uttryckte det så här. ”Det är som att försöka 
navigera i en hagelsvärm bland alla olika stöd som tillhandahålls av olika aktörer.”  
Eftersom flera myndigheter och organisationer tar fram material inom samma område 
finns en risk för olika budskap. Detta kan i värsta fall leda till att trovärdigheten 
försvagas, att resultatet blir spretigt och initiativen blir mindre användbara. Önskvärt 
utifrån verksamheternas perspektiv är att således att KHI i möjligaste mån samordnas 
mellan nationella aktörer för att budskapet ska bli tydligt.  
3.3 Tillgängliga initiativ behöver förvaltas  
Flera av de initiativ som identifierats i inventeringen saknar kontinuerlig uppföljning.  
KHI har skapats  utifrån behov eller uppdrag, men utan att förvaltning  varit säkerställd . 
Uppföljning av användandet görs inte regelmässigt och det uppdatera s inte, vilket 
medför att initiativet kan bli för gammalt eller att det inte följer med i utvecklingen. 
Utifrån ett kvalitetsperspektiv behöver därför ett KHI uppdateras systematiskt av den 
som tar fram initiativet.  
3.4 Initiativen behöver samordnas  
I dialoge n med målgruppen chefer inom socialtjänst och den kommunala hälso-  och 
sjukvården har önskemål kommit upp om att nationella initiativ ska vara 
anpassningsbara i den lokala kontexten. Samtidigt har behov uttryckts om ett 
tydliggörande av ansvar när det gäll er att ta fram KHI.  
Det finns exempelvis en utbildning i välfärdsteknik och e -hälsa från Socialstyrelsen på 
en övergripande och generell nivå samtidigt som det på regional nivå tagits fram en film 
om hur GPS -larm har införts i en kommun.  Det är stor skill nad mellan dessa två 
initiativ, från det generella och övergripande på nationell nivå till det regionala mycket konkreta initiativet. Om det finns ett behov av att komplettera med ytterligare initiativ   
 
Dokumentnamn: Bilaga 2. Kunskapshöjande initiativ.docx  18/18 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  där emellan och/eller att ta fram initiativ som är anp assningsbara i en regional eller lokal 
kontext så finns i dag ingen aktör på lokal, regional eller nationell nivå som gör denna 
analys.  
Ett sammanfattande önskemål är att KHI behöver samordnas på nationell nivå så att de 
uppfyller de behov som kommunerna har.   
4. Fortsatt arbete  
Utifrån de slutsatser som dragits av inventeringen av befintliga nationella KHI, och de 
intervjuer som genomförts med chefer inom socialtjänsten och den kommunala hälso-
och sjukvården, ser E -hälsomyndigheten följande utvecklingsområde n och förslag till 
fortsatt arbete.  
• De nationella aktörer som har bidragit med de 36 initiativ som lyfts fram i 
arbetet  med att identifiera kommunernas behov  av KHI inom olika områden.   
• De nationella aktörerna kan fortsätta att träffas i en samrådskonstellation för 
att skapa en gemensam bild av kommunernas behov av KHI, stämma av mot 
samrådskonstellation.  
  Bilaga 3. Kunskapshöjande initiativ, matris.  
 
 1/7 
 Verksamhets-
område  Målgrupp Delområde   
Nr Kunskapshöjande 
initiativ, namn  Syfte  
Socialtjänst  
Kommunal hälso - och 
sjukvård  
Hälso - och sjukvård  
Beslutsfattare  
Utbildare  
Verksamhets - och 
kvalitetsutvecklare  
IT-/systemleverantör 
och systemutvecklare  
De som arbetar med 
registerdata  
Professionen  
Patienter, brukare, 
anh/närst och individer  
E-hälsa övrigt  
Enhetligare 
begreppsanvändning  
Standarder  
Regelverk  Ansvarig 
organisation  Prod . år Länk   
 
1. 
2. 
3. 
4. 
5. 
6. 
7. 
 
1 Juridiskt stöd för 
dokumentation    Kunskapsunderlag, stöd att tolka lagen  x x x x     x   x         x Socialstyrelsen  
E-hälsomyndigheten  2018  https://div.socialstyrelsen.se/juridiskt -stod 
[2020 -02-20] 
2 Film om ändamålsenlig 
och strukturerad 
dokumentation i Hälso - 
och sjukvården och 
socialtjänsten.  Ökad förståelse för behovet av en gemensam 
informationsstruktur för att skapa ändamålsenlig och strukturerad dokumentation i socialtjänsten.  
x x x x   x     x     x x   Socialstyrelsen  2018  https://div.socialstyrelsen.se/gemensam -
informationsstruktur  [2020- 02-20] 
3 Trygghetslarm och 
systematiskt kvalitetsarbete  Stödja införandet med digitala larm utifrån SOSFS 
ledningssystem  
x     x x x x       x   x x Socialstyrelsen  2016- 03-24, 
uppdaterad 
2017- 03-21 https://utbildning.socialstyrelsen.se/course/view.php?i
d=102  [2020- 02-20] 
4 NI - 
tillämpningsanvisning  Enhetligare begreppsanvändning. Tillämpning av NI.  
x x x x   x     x       x x Socialstyrelsen  Ny version maj 2019  http://informationsstruktur.socialstyrelsen.se/
 
6 Meddelandeblad "Beslut 
om välfärdsteknik utifrån 
olika lagrum"  Förenkla och förtydliga juridiken  
x x x x x x x   x x x     x Socialstyrelsen  Publiceras 
maj 2019  https://www.socialstyrelsen.se/globalassets/sharepoin
t-dokument/artikelkat alog/meddelandeblad/2019- 5-
16.pdf  [2020- 02-20] 
7 E-hälsa och 
välfärdsteknik i 
socialtjänsten  Ökad kunskap om vad e -hälsa och välfärdsteknik är 
på en övergripande nivå. Du får även kunskap om vilken nytta det leder till i verksamheterna samt vilka 
aktörer på nationell nivå som ansvarar för vad  
x x   x x x x   x x x x x x Socialstyrelsen  
Myndigheten för 
delaktighet  
Sveriges kommuner och regioner  
Famna  
Vårdföretagarna  2015- 09-25, 
uppdaterad 2017- 03-23, 
uppdateras  
under 2019  https://utbildning.socialstyrelsen.se/enrol/index.php?i
d=39 [2020 -02-20] 
8 Etik och integritet vid 
införande av 
välfärdsteknik  Målet med utbildningen att ge stöd i diskussioner och 
arbetet med etik och integritet när välfärdsteknik införs i verksamheten.  
x x   x x x x   x   x     x Socialstyrelsen  
delaktighet  Publicerad: 2016- 02-09 
Uppdaterad: 2017- 05-17 http://www.kunskapsguiden.se/aldre/Webb-
utbildningar/Sidor/Etik -och-integritet -vid-inforande- av-
valfardsteknik.aspx [2020- 02-20] 
 
https://utbildning.socialstyrelsen.se/course/view.php?i
d=103  [2020- 02-20]   
Dokumentnamn: Bilaga 3. Kunskapshöjande initiativ, matris.  2/7 
  Verksamhets-
sjukvård  
Utbildare  
 
1. 
2. 
3. 
4. 
5. 
6. 
7. 
 
9 
Funktionssimulatorn  Hur upplever en person med funktionsnedsättning sin 
vardag? Användaren kan simulera två olika situationer i vardagen för hur en person med kognitiv 
funktionsnedsättning kan uppleva klassrumsmiljö och 
kollektivtrafik. Användaren kan även simulera hur en 
person med hörselnedsättning kan uppleva sin 
klassrumsmiljö.  x x x x x x x x x x x    MFD  2018  Funktionssimulatorn  [2020- 02-20] 
10 En film om digital delaktighet  En animerad film som beskriver tre orsaker till att människor inte är digitalt delaktiga i det digitala samhället. (Gabriel, Nadine och Amanda lever i 
digitalt utanförskap på grund av utebliven 
uppkoppling, bristande kunskap och förmåga.)  x x x x     x x x    MFD  2019  Digital delaktighet  [2020 -02-20] 
11 En film om universell utformning  En film från Myndigheten för delaktighet som förklarar 
vad universell utformning är och hur det kan bidra till 
ett samhälle med mångfald som grund. Universell 
utformning handlar om att ta hänsyn till att människor 
har olika behov och förutsättningar. Produkter, 
miljöer, program och tjänster ska kunna användas av så många som möjligt, utan behov av anpassning eller specialutformning.  x x x x x x x x x x x    MFD  2018  Universell utformning  [2020 -02-20] 
12 LIKA - 
Värderingsverktyg för digitalisering inom socialtjänsten.  LIKA Socialtjänsten är ett verktyg som ska underlätta 
arbetet med digitalisering inom kommunens vård 
omsorg och socialtjänst.  
x x  x       x    Sveriges kommuner 
och regioner  Ver 1 2016  
Ver 2 dec 2018  http://socialtjanst.ittempen.se/
 [2020 -02-20] 
13 KLASSA  Digitalt stöd för att klassificera digitala verksamhetsstöd som ger handlingsplan med aktiviteter utifrån klassning av information  
x x x x   x    x   x Sveriges kommuner och regioner  2015  
Uppdateras kontinuerligt med ny funktionalitet  https://klassa -info.skl.se/ 
[2020 -02-20]   
Dokumentnamn: Bilaga 3. Kunskapshöjande initiativ, matris.  3/7 
sjukvård  
Utbildare  
 
1. 
2. 
3. 
4. 
5. 
6. 
7. 
 
14 Vägledning upphandling 
trygghetsskapande teknik  SKL har tillsammans med 20 kommuner en beställargrupp som samverkar med syfte att öka förmågan hos Sveriges kommuner att göra goda 
inköp av välfärdsteknologi och andra digitala 
lösningar inom vård och omsorgssektorn  
x x  x  x     x    Sveriges kommuner 
och regioner  2018  
Reviderad upplaga 
kommer i dec 
2018/jan 
2019  https://skl.se/download/18.d15b63d16105e971a192ef
7/1516704153190/SKL_A4_Upphandling-
trygghetsskapande -teknik_w ebb.pdf  [2020 -02-20] 
 
15 Frågor och svar GDPR 
Socialtjänsten  Samlade frågor som inkommit från kommuner 
avseende GDPR och socialtjänsten med svar och 
svar från SKL:s  jurister.  x x  x x x x x x x x   x Sveriges kommuner 
och regioner  2018  https://skr.se/integrationsocialomsorg/socialomsorg/di
gitaliseringinomsocialtjansten/dataskyddsforordninge
nsoci altjanst.15327.html  [2020- 02-20] 
17 
Innovationsguiden  Innovationsguiden är ett metodverktyg för att utveckla innovativa lösningar i offentlig sektor. Metoderna bygger på Tjänstedesign som utgår ifrån förståelse för användarens behov och upplevelser  men lyfter 
också  fram medarbetarnas och utförarnas perspektiv 
på utmaningarna.  x x x x x x x x x x x    Sveriges kommuner och regioner    http://innovationsguiden.se
 [2020- 02-20] 
18 Dela digitalt  Plattform för att dela erfarenheter och söka 
samarbete, över 9000 användare  x x x x x x x x x  x    Sveriges kommuner 
och regioner    https://www.deladigitalt.se/#loggain  [2020- 02-20] 
21 LEDA för smartare 
välfärd 
191031 upd initiativ nr 21 ska peka på "Nyckelfaktorer för digital utveckling och förändring".  Erfarenheter förändringsledning  
x x  x x x     x    Sveriges kommuner 
och regioner  2018  https://rapporter.skl.se/leda- for-smartare- valfard.html  
 
https://rapporter.skr.se/nyckelfaktorer -for-digita l-
utveckling -och-forandring.html [2020 -02-20]   
Dokumentnamn: Bilaga 3. Kunskapshöjande initiativ, matris.  4/7 
sjukvård  
Utbildare  
 
1. 
2. 
3. 
4. 
5. 
6. 
7. 
 
23 Digitaliseringssnurran  Digitaliseringssnurran riktar sig främst till dig som har 
behov av stöd vid planering och beslutsfattande om bredbandsinvesteringar och digitalisering. 
Digitaliseringssnurran är resultatet av ett 
regeringsuppdrag till Post - och telestyrelsen med 
anledning av regeringens bredbandsstrategi, Sverige 
helt uppkopplat 2025.  
Digitaliseringssnurran ger ett underlag för att bedöma potentiella, monetära, effektiviseringsvinster vid införandet av ett urval av digitala tjänster inom en kommun, ett och fem år efter implementeringen.  x   x  x     x    Post och Telestyrelsen 2019  https://digitaliseringssnurran.se/
24 Upphandling av hjälpmedel och välfärdsteknik VÄGLEDNING NR 1 (2017)  Vägledningen syftar till att stödja kommuners och 
landstings förutsättningar att använda upphandling för 
att ge valmöjligheter och främja utveckling av 
välfärdsteknik samt att ge stöd vid upphandling av 
hjälpmedel och välfärdsteknik. Målgruppen är främst 
förtroendevalda, ansvariga och tjänstemän vid berörda upphandlande myndigheter, men 
vägledningen kan vara relevant även för leverantörer 
och andra intresserade.  x x x X  x   x x x   x Upphandlingsmyndi
gheten  2017  https://www.upphandlingsmyndigheten.se/globalasset
s/publikatione r/vagledningar/uhm_vagledning_uppha
ndling- hjalpmedel -valfardsteknik_enkelsidig.pdf  
[2020- 02-20] 
25 
Regeringsuppdrag Uppdrag att främja 
innovationsupphandling 
genom stöd i form av upphandlings - och 
innovationskompetens till beställare. Uppdrag under 2017- 2018.  Syftet med regeringsuppdraget var att Upphandlingsmyndigheten skulle skapa ett forum för 
kunskaps - och erfarenhetsutbyte där styrkan i det 
gemensamt identifierade behovet bättre kan tas 
tillvara. Ett av beställarnätverken avsåg välfärdsteknik.  
x x  x  x   x  x   x Upphandlingsmyndigheten  2017- 2018, 
2019  Stöd beställarnätverk:  
https://www.upphandlingsmyndigheten.se/omraden/di
alog-och-innovation/bestallarnatverk/  [2020- 02-20] 
 Slutredovisning regeringsuppdrag:  
https://www.upphandlingsmyndigheten.se/globalasset
s/publikationer/rapporter/uppdrag -att-framja -
innovationsupphandling- 190401.pdf  [2020- 02-20] 
26 Bättre arbete med nyttorealisering  Att hjälpa offentliga organisationer med ett systematiskt arbetssätt kring nyttorealisering  
x x x x  x     x    Myndigheten för digital förvaltning    Samlingssida:   
https://www.digg.se/digitalisering -av-offentlig -
sektor/battre- arbete- med-nyttorealisering  
[2020- 02-20]   
Dokumentnamn: Bilaga 3. Kunskapshöjande initiativ, matris.  5/7 
sjukvård  
Utbildare  
 
1. 
2. 
3. 
4. 
5. 
6. 
7. 
 
29 Upphandla 
informationssäkert - en 
vägledning  Stöd i hur informationssäkerhetskrav identifieras och krav ställs utifrån ett standardiserat arbetssätt  för 
upphandling. Stödet ger också exempel på typer av 
krav på säkerhet som oftast behöver ställas vid 
upphandlingar av olika slag.  x x x x  x     x     Myndigheten för 
samhällsskydd och beredskap  2018  https://www.msb.se/RibData/Filer/pdf/28742.pdf
 
30 Upphandling till samhällsviktig verksamhet - en 
vägledning  Stöd för att identifiera och ställa krav på leveranser för att samhällsviktig verksamhet ska fungerar under påfrestningar så som kriser och krig.   
x x x x  x     x     Myndigheten för samhällsskydd och beredskap  
Upphandlingsmyndigheten  2018  https://www.msb.se/RibData/Filer/pdf/28720.pdf
 
42 Kommuners informationssäkerhet  Sammanställning av det stöd gällande 
informationssäkerhet som SAMFI myndigheterna 
särskilt ger till kommuner  x x x x  x     x     Myndigheten för 
samhällsskydd och 
beredskap  2013  https://www.informationssakerhet.se/stod --
vagledning/saker -hantering- av-
information2/Kommunens -informationssakerhet/  
43 Hantering av 
information inom vård 
och omsorg Sammanställning av det stöd gällande 
särskilt ger till de som arbetare inom vård och 
omsorg.  x x x x x x   x  x     Myndigheten för samhällsskydd och 
beredskap  2015   
47 
Informationssäkerhet i 
praktiken  Webbaserad kurs, ortsoberoende, riktad till informationsägare och CISO. Kursen syftar till att ge 
en övergripande bild av de olika analyser som 
genomförs inom ramen för det systematiska informationssäkerhetsarbetet samt vilket värde 
resultaten har som beslutsunderlag för verksamheten. Kursen ges i Nano Learning - format 
och erbjuds till kommuner, landsting/regioner och länsstyrelser.  x x x x  x     x     Myndigheten för samhällsskydd och 
beredskap  2019     
Dokumentnamn: Bilaga 3. Kunskapshöjande initiativ, matris.  6/7 
sjukvård  
Utbildare  
 
1. 
2. 
3. 
4. 
5. 
6. 
7. 
 
48 Taktisk 
informationssäkerhet för CISO  Webbaserad kurs, ortsoberoende, riktad till CISO. Kursen syftar till att ge konkreta tips och råd kring hur man kan gå tillväga för att omsätta strategiska beslut 
och mål till en fungerande 
informationssäkerhetsorganisation. Kursen ges i 
Nano Learning- format och erbjuds till kommuner, 
landsting/regioner och länsstyrelser.  x x x x  x     x    Myndigheten för 
samhällsskydd och beredskap  2019    
56 Stöd för juridik och välfärdsteknik  Juridiskt stöd  för införandet av välfärdsteknik, lagrum 
gällande samtycke, informationshantering, tillsyn och kommunikation  
x x  x  x x       x Sveriges kommuner och regioner  2018  
https://skl.se/integrationsocialomsorg/socialomsorg/di
gitalisering inomsocialtjansten/valfardstekniksocialoms
org/inforandestodvalfardsteknik/valfardsteknikochjurid
ik.25069.html  [2020- 02-20] 
57 Nyttorealisering och välfärdsteknik  Praktiska tips på hur man ska tänka nyttorealisering.  
x x x x  x     x    Sveriges kommuner och regioner  2018  
https://skl.se/integrationsocialomsorg/s ocialomsorg/di
gitaliseringinomsocialtjansten/valfardstekniksocialoms
org/inforandestodvalfardsteknik/valfardstekniknyttore
alisering.25291.html  [2020 -02-20] 
58 Upphandlingsmyndighetens Frågeservice: Frågeportalen  Ett frågeforum där alla kan söka information om bland 
annat upphandling inom vård-  och omsorgsområdet 
eller ställa egna frågor.  
x x x x  x   x  x    Upphandlingsmyndigheten  2016- löpande  
https://frageportalen.upphandlingsmyndigheten.se/or
g/upphandlingsmyndigheten/  [2020- 02-20] 
 
Se ex empel: 
g/upphandlingsmyndigheten/tag/?q=V%C3%A5rd%2
0och%20Omsorg  [2020- 02-20] 
59 
Informationssäkerhet 
och säker identifikation  Allmän information om informationssäkerhet och säker identifikation, varför det är viktigt att hantera informationen inom socialtjänsten på ett korrekt och säkert sätt. Råd ges om hur man kan arbeta med det i kommunen 
x x  x   x    x   x Sveriges kommuner och regioner  2018   
org/inforandestodvalfardsteknik/valfardsteknikinforma
tionssakerhet.25447.html  [2020 -02-20] 
 
Dokumentnamn: Bilaga 3. Kunskapshöjande initiativ, matris.  7/7 
sjukvård  
Utbildare  
 
1. 
2. 
3. 
4. 
5. 
6. 
7. 
 
60 Bredband – information 
och goda exempel  Information om bredbandsutbyggnadens betydelse 
för att skapa en långsiktigt hållbar samhällsutveckling. Kommunexempel på hur man arbetar med olika lösningar för att säkra tillgången till välfärdstekniktjänster.  x x  x  x x    x    Sveriges kommuner och regioner  2018  
org/inforandestodvalfardsteknik/valfardsteknikbredba
nd.26309.html  [2020- 02-20] 
61 Automatisering av ekonomiskt bistånd –  
juridik, förändringsledning, nyttorealisering med exempel.  En samlad sida med information och erfarenheter 
från de kommuner som har kommit långt i 
automatiseringsprocessen av ekonomiskt bistånd. 
Detta stöd syftar till  att ge grundläggande kunskap till 
de kommuner som vill göra samma resa.  
x   x  x x    x   x Sveriges kommuner 
och regioner  2019  https://skl.se/integrationsocialomsorg/ekonomisktbista
ndforsorjning/automatiseringekonomisktbistand.2548
8.html  [2020- 02-20] 
62 Rapporten om automatiserad ärendehantering  Rapporten ger en bild av vad automatiserad ärendehantering är, vilka nyttor och effekter som kan uppnås samt vad som är viktigast att tänka på för att dessa nyttor ska realiseras.  
x   x  x x    x    Sveriges kommuner och regioner  2019  
https://webbutik.skl.se/sv/artiklar/automatiserad -
arendehantering.html  [2020 -02-20] 
63 Vägledning för molntjänster i verksamheten Vägledningar som syftar att hjälp kommuner och regioner att analysera frågor om juridik och säkerhet för molntjänster  
x x x x   x    x   x Sveriges kommuner och regioner  2019  
https://skl.se/download/18.3414859716e267c4fe2840
31/1572876105688/Molntja%CC%88nster%20i%20v
erksamheten.pdf  [2020- 02-20] 
64 Forskningsartiklar kring välfärdsteknik och en summering av de etiska aspekterna  Fördjupning i den etiska forskningen kring implementering av välfärdsteknik. Summering av etiska aspekter utifrån flera artiklar.  
x x  x   x  x  x   x Socialstyrelsen  
Myndigheten för delaktighet  2017  
https://www.socialstyrelsen.se/globalassets/sharepoin
t-dokument /dokument -webb/kunskapsstod/e- halsa -
valfardsteknik -etik-sammanstallning- 2017.pdf  
  Dokumentnamn: Bilaga 4 Prototypen e -hälsostödet.docx  1/10 
Bilaga 4. P rototypen e-h älsostödet 
Prototypen 
e-hälsostödet
   
Dokumentnamn: Bilaga 4 Prototypen e -hälsostödet.docx  2/10 
 
1. Prototypen  ................................ ................................ ................................ ..........................  3 
2. Ingångar  ................................ ................................ ................................ ..............................  3 
2.1 Populära taggar  ................................ ................................ ................................ ..........  3 
2.2 Kommunberättelse  ................................ ................................ ................................ ... 4 
2.3 Samlingar  ................................ ................................ ................................ ....................  4 
2.4 Sökning med frit ext ................................ ................................ ................................ .. 5 
3. Innehåll och innehållsstruktur  ................................ ................................ .........................  5 
3.1 Kommunberättelser  ................................ ................................ ................................ .. 5 
3.2 Samlingar  ................................ ................................ ................................ ....................  8 
3.3 Kunskapshöjande initiativ  ................................ ................................ .......................  9 
4. Övrig funktionalitet ................................ ................................ ................................ ...........  9 
     
Dokumentnamn: Bilaga 4 Prototypen e -hälsostödet.docx  3/10 
 
1. Prototypen  
E-hälsomyndigheten har utvecklat en prototyp av e -hälsostödet med ett begränsat 
innehåll och funktionalitet.  
Prototypen innehåller kommunberättelser och samlingar baserat på verkliga exempel 
med fiktiva namn. Prototypen består av kommunberättelser som har syftet att vara 
vägledande och erbjuda relevant innehåll och ger på så sätt ett intryck av hur det ett 
eventuellt kommande stöd kan vara uppbyggt.  
I prototypen har även de  kunskapshöjande initiativ inkluderats. Läs mer om 
kunskapshöjande initiativ i bilaga 2 och sammanställningen i bilaga 3.  
Nedan beskrivs prototypens ingångar, innehåll och innehållsstruktur samt  funktionalitet.  
2. Ingångar  
I prototypen presenteras flera ingångar för användaren för att kunna hitta relevant innehåll. Dessa ingångar baseras på användarens aktivitet, roll, profil eller angivna ingångsvärden om ämnen som är relevanta för respektive användare. I de fall där 
ingångarna inte möter behovet finns sökfunktionalitet för fritext. Se figur 1.  
 
Figur 1 : Skärmklipp  från e -hälsostödet, ingångar  startsida  
 
2.1 Populära taggar  
Initialt kan det vara en utmaning som användare att formulera sitt behov i en sökterm. I 
den första vyn av stödet presenteras flera sätt att gå vidare för att hitta 
  
Dokumentnamn: Bilaga 4 Prototypen e -hälsostödet.docx  4/10 
 
kommunberättelser. Ett sätt är genom populära taggar som vid ett klick genererar en 
sökning  kopplat till den specifika taggen. Se figur 2.  
Resultatet blir en sida med kommunberättelser som innehåller den aktuella taggen.  
 
   Figur 2 : Skärmklipp  från e -hälsostödet, populära  taggar  
2.2 Kommunberättelse  
Överblicken och strukturen av en kommunberättel se är av stort värde för användaren 
för att snabbt kunna avgöra om innehållet och berättelsen är intressant nog att fördjupa 
sig i eller att agera på.  
För att underlätta att scanna igenom vyn är respektive kommunberättelse visuellt 
samlad i ett kort med t itel, kort beskrivning och taggar. Detta möjliggör för användaren 
att snabbt bedöma om innehållet är intressant att titta vidare på.  
Se figur 3.  
Figur 3: Skärmklipp från e -hälsostödet, k ommunberättelse  
2.3 Samlingar  
I e-hälsostödet finns det så kallade samlingar, där flera kommunberättelser kan 
grupperas under ett ämne eller en kontext. Dessa samlingar är strukturerade och skapas 
utifrån insikter kring behov av digitalisering i socialtjänsten. Samlingar är också ett sätt att vägleda användare till andra exempel som är relaterade till det behov eller område 
som användaren letar efter. Se figur 4.  
  
Dokumentnamn: Bilaga 4 Prototypen e -hälsostödet.docx  5/10 
 
Figur 4: Skärmklipp från e -hälsostödet, samling  
2.4 Sökning med fritext  
På startsidan  finns det även möjlighet att göra en fritextsökning eller sökning på 
kända tag gar. Se figur 5.  
 
Figur 5 : Skärmklipp från e -hälsostödet, fritextsökning  
3. Innehåll och innehållsstruktur  
3.1 Kommunberättelser  
I den första vyn som användaren möts av för kommunberättelsen är det viktigt att 
framhäva en sammanfattning av områden som användarna uttryckt är viktiga och 
relevanta utifrån deras perspektiv. Syftet är först att inspirera användaren till att läsa mer och när användaren går vidare finns det fördjupat och detaljerad information för att 
underlätta att kunna agera på innehållet. Se figur 6 . 
Sammanfattningen, nyttoeffekterna samt den övergripande processbeskrivningen syftar 
till att skapa förståelse och inspirera till att läsa mer. Därefter finns möjlighet att 
fördjupa sig i roller och organisation samt teknik, som syftar till att underlätta en jämförelse med egna förutsättningar. Det finns även en fördjupad processbeskrivning 
som syftar till att förmedla  konkret information om de olika stegen i processen.  
Lärdomar och tips är något som också är viktigt att snabbt kunna hitta.  
  
Dokumentnamn: Bilaga 4 Prototypen e -hälsostödet.docx  6/10 
 
Figur 6: Skärmklipp från e -hälsostödet, kommunberättelse  
I de fall det finns kunskapshöjande initiativ som är relevanta för sektionen presenteras 
det till användaren med namn och en länk till initiativet. Se  figur 7 . 
 
Figur 7 : Skärmklipp från e -hälsostödet, KHI referens i kommunberättelse  
3.1.1  Sektioner i kommunberättelserna  
Med hjälp av sektioner blir informationen tydligare och fokuserad under en specifik kontext, vilket underlättar och vägleder användaren att fokuserar på de 
områden/sektioner som är intressanta.  
• Sammanfattning  
Sammanfattningen ger en sn abb bild över omfattningen av berättelsen, vilket 
underlättar för användaren att avgöra om innehållet är relevant. Värdet är att 
användaren snabbt kan ta beslut om att fortsätta scanna av översikten under 
andra sektioner. Sammanfattningen ska inspirera till att läsa mer.   
• Nyckelroller och organisation  
Att förstå organisationen och nyckelroller i en kommunberättelse är viktigt för att kunna göra en relevant jämförelse med sin egen organisation och 
förutsättningar. I sektionen presenteras nyckelroller, aktöre r och forum som var 
  
Dokumentnamn: Bilaga 4 Prototypen e -hälsostödet.docx  7/10 
 
kritiska för den aktuella berättelsen. Det kan vara både interna och externa 
roller och aktörer. Syftet är att ge användaren en tydlig bild av vilka som var 
delaktiga i exemplet och vilken roll de spelade. Syftet är att användaren ska 
kunna jämföra med sin egen organisation och anpassa ett eventuellt 
genomförande till sin egen kontext.  
• Nyttoeffekter  
En av de viktigaste delarna i berättelsen är vilken nytta som skapades, för vilka aktörer och vilken nytta det har för brukaren. Den hjälper  användaren att 
bedöma om berättelsen är intressant eller relevant för dem. Nyttoeffekter 
beskrivs för individ, medarbetare och verksamhet. Beskrivning av nytta syftar 
till att underlätta beslut och prioriteringar om att själva införa en tjänst. Den 
syftar  också till att underlätta kommunikationen med de intressenter som 
berörs av förändringen för att skapa engagemang och gemensam målbild.  
• Teknik  
E-hälsostödet syftar till att stötta verksamhetsutveckling och tillvara på digitala 
möjligheter, därav innehålle r de flesta berättelser innehåller någon form av 
tekniska förutsättningar, produkter, tjänster eller andra lösningar. Här är det 
också viktigt för användaren att kunna ta del av vilka förutsättningar som krävs, 
för att kunna jämföra med sina egna tekniska förutsättningar och agera på 
exemplet.  
• Processbeskrivning  
När användaren befinner sig i en situation att själva genomföra ett liknande 
initiativ som exemplet blir en processbeskrivning relevant. Det är svaret på hur 
en kommun har genomfört ett arbete. I sektionen finns en kortare 
sammanfattning och beskrivning av  processen. Det finns också möjlighet till en 
mer detaljerad processbeskrivning som efterfrågats vid användartesterna.  Se 
figur 8.  
 
Figur 8 : Skärmklipp från e -hälsostödet, referens till detaljerad  processbeskrivning  
Användartesterna visade att för att ett  exempel ska vara lärande och agerbart 
behövs detaljrik information kring processen, det vill säga vem som gjorde vad och hur. Förväntan på detaljerad information är hög både utifrån paketeringen 
av berättelsen och utifrån att användaren ska kunna agera sj älv utifrån 
informationen. Fördjupningen består av processteg (identifiera, undersöka, 
  
Dokumentnamn: Bilaga 4 Prototypen e -hälsostödet.docx  8/10 
 
testa, införa och förvalta) som hjälper användaren att själv planera och 
genomföra sitt eget initiativ. Där det är relevant återfinns också länkar till stöd 
och verktyg från andra myndigheter och organisationer.  Se figur 9.  
 
Figur 9 : Skärmklipp från e -hälsostödet, detaljerad processbeskrivning  
• Lärdomar och tips  
Stödet fungerar som en brygga mellan olika kommuner, som verkar i olika 
kontexter och med olika förutsättningar . Konkreta tips på hur andra kommuner 
arbetat och hanterat utmaningar i sin process är värdefullt innehåll för användaren enligt intervjuerna. Lärdomar och tips från ett projekt sammanställs 
och beskrivs i varje fördjupningssteg under processen.  
3.2 
Samlingar  
grupperas under ett ämne eller en kontext . Genom att skapa samlingar kan det ett ökat 
värde för användarna av e- hälsostödet, då d e kan dra nytta av flera olika berättelser 
utifrån ett behov.  
Dessa samlingar är strukturerade  och skapa s utifrån insikter kring behov av 
digitalisering i socialtjänsten. Samlingar är också ett sätt att vägleda användare till andra 
  
Dokumentnamn: Bilaga 4 Prototypen e -hälsostödet.docx  9/10 
 
exempel som är relaterade till det behov eller område som användaren le tar efter. Ett 
exempel på detta är ”mobila arbetssätt” där det kan komma att finnas flera exempel på 
omvärldsbevakning, eller när behovet är mer övergripande än en specifik lösning.   
En samling består av två eller flera kommunberättelser och en kommunberättelse kan 
ingå i flera samlingar. Se figur 10 . 
 
Figur 10: Skärmklipp från e -hälsostödet, samling  
3.3 Kunskapshöjande initiativ  
De kunskapshöjande initiativen är samlade under en egen sida i e -hälsostödet. De 
beskrivs med namn, syfte, länk och ansvarig organisation. Initiativen finns också 
sorterade inom olika områden som till exempel juridik, nytta och välfärdsteknik.  
Se bild  11. 
 
Figur 11: Skärmklipp från e -hälsostödet, kunskapshöjande initiativ  
4. Övrig funktionalitet  
Nedan följer en beskrivning av övrig funktionalitet  för den framtagna prototypen.  
Spara  
För användarna är det viktigt att kunna återvända till en berättelse som de uppfattat relevant. I varje berät telse finns därmed möjlighet att spara dessa till 
respektive användares profil. Användarna kan också skapa egna samlingar där de kan 
  
Dokumentnamn: Bilaga 4 Prototypen e -hälsostödet.docx  10/10 
 
samla kommunberättelser för att lättare kunna gruppera och sortera bland sina sparade 
berättelser.  
Dela och exportera  
En viktig insikt var att användarna vill ha möjlighet att på ett enkelt sätt kunna 
dela med sig av kommunberättelser de hittar i e -hälsostödet. Värdet av att snabbt 
och enkelt kunna dela innehåll anses högt bland de intervjuade cheferna. Det finns 
också ett b ehov av att kunna exportera i olika format, för att själva välja hur man vill 
dela beroende på syftet. Likadant som med spara -funktionen finns i varje 
kommunberättelse en möjlighet att dela. I det enklaste fallet skapas en länk direkt till 
berättelsen som användaren kan kopiera och dela via till exempel mejl. Det finns även 
önskemål att framöver kunna dela i andra format som till exempel PDF, sociala medier 
eller PowerPoint.  
Profil  
Syftet med en profil i konceptet är att möjliggöra att kunna bygga relevans  och 
ett lärande system på längre sikt, även för användaren att kunna samarbeta 
lokalt, regionalt och nationellt. I ett första skede kan systemet presentera relevanta 
berättelser och samlingar baserat på vad användaren har angivit i sin profil att de är 
intresserade av.  
Notifiering  
I konceptet finns en idé om att kunna följa en berättelse eller samling, och därmed få en notifiering när innehållet uppdateras. För samlingar finns det ett 
mervärde då dessa kan växa med ytterligare exempel med tiden.  
Filter  
Det finns flera sätt att hitta kommunberättelser som är relevanta för 
användarens behov, i de fall där de letar efter något specifikt kan ett filter 
underlätta att hitta relevanta berättelser. Filter -funktionalitet ger användaren möjlighet 
att söka och hitta specifika delar av innehållet.   
  
Dokumentnamn: Bilaga 5. Definitioner.docx ilaga 5. Definitioner  1/2 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  Bilaga 5. Definitioner  
Begrepp  Definition  Källa  
Digital tjänst  En digital tjänst är en tjänst som utförs helt eller med stöd 
av digitala verktyg . Sveriges 
kommuner och 
regioner  
E-hälsa Med hälsa menas fysiskt, psykiskt och socialt välbefinnande. E -hälsa är att använda digitala verktyg och 
utbyta information digitalt för att uppnå och bibehålla hälsa.  Socialstyrelsen
 
Kommunal 
hälso - och 
sjukvård  
 Hälso - och sjukvårdslagen (2017:30), 12 kap. Ansvar att 
erbjuda hälso - och sjukvård  
1 §    Kommunen ska erbjuda en god hälso - och sjukvård 
åt den som efter beslut av kommunen bor i en sådan 
boendeform eller bostad som avses i 5 kap. 5 § andra 
stycket, 5 kap. 7 § tredje stycket eller motsvarande 
tillståndspliktig boendeform eller bostad som avses i 7 kap. 
1 § första stycket 2 socialtjänstlagen (2001:453). 
Kommunen ska även i samband med dagver ksamhet enligt 
3 kap. 6 § samma lag erbjuda en god hälso - och sjukvård åt 
den som vistas i dagverksamheten.  
Lag (2018:1727).  
2 §    Kommunen får erbjuda den som vistas i kommunen 
hälso - och sjukvård i hemmet (hemsjukvård) i ordinärt 
boende och i sådant sär skilt boende som avses i 5 kap. 5 § 
tredje stycket socialtjänstlagen (2001:453).  Lag 
(2018:1727).  
3 §   Med undantag för vad som anges i 16 kap. 1 § tredje 
stycket gäller vad som sägs i 1 och 2 §§ inte sådan hälso - 
och sjukvård som ges av läkare.  
4 §   Reg ionen får på framställning av en kommun inom 
regionen  erbjuda läkemedel utan kostnad ur 
läkemedelsförråd till den som  
   1. bor i en sådan särskild boendeform som avses i 5 kap. 
5 § andra stycket socialtjänstlagen (2001:453), eller  
   2. får hemsjukvård ge nom kommunens försorg.  
Regionen  svarar för kostnaderna för läkemedel som 
rekvireras till läkemedelsförråden.  Sveriges riksdag    
 
Dokumentnamn: Bilaga 5. Definitioner.docx ilaga 5. Definitioner  2/2 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  Begrepp  Definition  Källa  
5 §   Kommunen ska i samband med hälso - och sjukvård 
enligt 1 eller 2 § eller 14 kap. 1 § erbjuda habilitering och 
rehabilitering samt hjälpmedel f ör personer med 
Kommunen ska, i samverkan med den enskilde, upprätta 
en individuell plan när insatser som avses i första stycket 
erbjuds. Av planen ska planerade och beslutade insatser 
framgå.  
Socialtjänst  Med socialtjänst avses i första hand den verksamhet som 
regleras genom bestämmelser i socialtjän stlagen 
(2001:453), SoL, lagen (1990:52) med särskilda 
bestämmelser om vård av unga, LVU, lagen (1988:870) om 
vård av missbrukare i vissa fall, LVM , och lagen (1993:387) 
om stöd och service till vissa funktionshindrade, LSS, samt personlig assistans som ut förs med assistansersättning som 
regleras i 51 kap. socialförsäkringsbalken (2010:110).  
 Socialtjänst avser även handläggning av ärenden som rör 
adoptioner, faderskap, vårdnad, boende och umgänge 
enligt föräldrabalken (1049:381).  
Socialtjänst bedrivs som kommunal eller enskild 
verksamhet.   
 
Även staten bedriver socialtjänst när vård enligt LVU och 
LVM genomförs på vårdinstitutioner som drivs av Statens 
institutionsstyrelse.  Socialsty relsens 
termbank  
Välfärdsteknik  Digital teknik som syftar till att bibehålla eller öka trygghet, 
aktivitet, delaktighet eller självständighet för en person 
som har eller löper förhöjd risk att få en 
funktionsnedsättning.  Socialstyrelsens 
termbank  
 
2016-10-31: Samordning av regeringens satsningar på e-hälsoområdet (2016/04971, pdf)

2016-10-31: Coordination of the government&#39;s investments in the e-health area (2016/04971, pdf)

Samordning av 
regeringens satsningar 
på e-hälsoområdet  
Återrapportering enligt eHälsomyndighetens 
regleringsbrev 201 6 (S2016/03789/FS ) 
Dnr:  2016/04971  
Datum: 2016 -10-31 
 
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  2/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  Förord  
Enligt myndighetens instruktion ska eHälsomyndigheten samordna  
regeringens satsningar på e -hälsa nationellt och internationellt samt övergripande 
följa utvecklingen på e -hälsoområdet.  I regleringsbrevet för 2016 har 
eHälsomyndigheten fått i uppdrag  att fokusera på översynen av utformningen av det 
framtida arbetet på e -hälsoområdet samt uppgiftsfördelning beträffande e -
hälsoinsatser mellan myndigheter under Socialdepartementet avseende frågor kring 
it-drift och förvaltning.   
Rapporten är framtagen av  utredare Rickard Broddvall och utredare Lisa Hagberg 
tillika föredragande. Beslut om rapport en har fattats av generaldirektören Torsten 
Håkansta.  
 
Torsten Håkansta  
 
Stockholm den 31oktober 2016     
 
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  3/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  Innehå ll 
Sammanfattning  ................................ ................................ ................................ ........  6 
Hur eHälsomyndigheten arbetat med sam ordningsuppdraget  .............................  6 
Utvecklingsbehov  ................................ ................................ ................................ . 8 
Förslag - Allt högre komplexitet förutsätter stärkt samordning  ........................  8 
Förtydligade arbetsformer och organisation för strategisk styrning och arenor 
med tydliga syften som inkluderar alla aktörer på ett ändamålsenligt sätt  ....... 8 
Samordning på alla samhällsnivåer; nationellt, regionalt och lokalt  ................  8 
Förstärkt uppföljning a v utvecklingen på e -hälsoområdet  ................................  9 
Tydliggöra insatser för att möta ökade krav på standardisering  .......................  9 
1. Regeringens satsningar på e -hälsoområdet  ................................ ......................  10 
1.1 Vision för e -hälsa 2025  ................................ ................................ .............  10 
1.2 Kartläggning av andra myndigheters e -hälsorelaterade uppdrag  ..............  10 
1.3 Framtagande av kunskapsunderlag  ................................ ...........................  13 
1.3.1  Kartläggning e -hälsa  ................................ ................................ ...........  13 
1.3.2  E-hälsan inom ambulan ssjukvården – en nationell kartläggning  ....... 14 
1.3.3  Den digitala patienten är här  ................................ ...............................  15 
2. Samverkansområden och samordningsuppdrag  ................................ ...............  16 
2.1 Nationell läkemedelslista – infrastruktur och möjliggörare  ......................  16 
2.2 Verksamhets - och utförardomän – ett samordningsarbete  ........................  16 
2.3 Nationell kontaktpunkt för e -hälsa  ................................ ...........................  17 
2.4 Standardisering  ................................ ................................ .........................  17 
2.5 Strukturerad läkemedelsinformation  ................................ .........................  18 
2.6 Utveckling av statistikverksamhet  ................................ ............................  18 
2.7 Leverantörernas information i VARA (LiiV)  ................................ ...........  19 
2.8 Förpackningsstorlek för licensläkemedel.  ................................ ................  19 
2.9 Automatisering och digitalisering av kontrollen av individuella 
förskrivarbehörigheter  ................................ ................................ ........................  20 
2.10  Det personliga hälsokontot - Hälsaförmig  ................................ ................  20 
2.11  Kundsamverkan - en form av samordning  ................................ ................  21 
2.12  IT-stöd för tillgängliggörande av nationell källa för ordinationsorsak  ..... 21 
3. Myndighetens deltagande i olika samverkansfora  ................................ ...........  22   
 
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  4/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  3.1 Rådet för statlig styrning med kunskap (RSK)  ................................ .........  22 
3.2 Samverkan för kunskapsstyrning i vård och omsorg – Nationella 
samverkansgruppen för kunskapsstyrning (NSK) ................................ ..............  22 
3.3 Rådet för digitalisering av det offentliga Sverige  ................................ ..... 23 
3.4 E-samverkan sprogrammet (eSAM)  ................................ ..........................  23 
3.5 eHealth network  ................................ ................................ ........................  24 
3.6 Nationella läkemedelsstrategin (NLS)  ................................ ......................  24 
3.7 Antibiotikaforum  ................................ ................................ ......................  25 
3.8 Samrådsgruppen för nationell e-hälsa  ................................ .......................  26 
3.9 Samrådsgruppen välfärdsteknologi  ................................ ...........................  26 
3.10  Taktisk samverkansgrupp informationsstruktur  ................................ ....... 27 
3.11  Uppföljningsramverk för digitalisering av offentlig sektor  ......................  27 
3.12  Ineras medicinska råd  ................................ ................................ ...............  27 
3.13  Socialstyrelsens E -hälsoråd  ................................ ................................ ...... 28 
3.14  Swedish Standards Institute Tekniska Kommitté hälso - och 
sjukvårdsinformatik (SIS TK334)  ................................ ................................ ...... 28 
3.15  Nätverk för läkemedelsinformatik  ................................ ............................  29 
4. Deltagande i statliga utredningar  ................................ ................................ ..... 29 
4.1 Apoteksmarkna dsutredningen (S 2015:06)  ................................ ...............  29 
4.2 Äldreutredningen (S 2015:03)  ................................ ................................ .. 30 
5. Kommunikation och kunskapsspridning kring e -hälsofrågorna  ......................  31 
5.1 Den fysiska arenan - mötesplats e -hälsa med seminarieverksamhet  ........  31 
5.2 Seminarier och mässor under det gångna året  ................................ ..........  32 
5.3 Den digitala arenan - nya ehalsomyndigheten.se  ................................ ...... 35 
5.3.1  Agenda e -hälsa 2016 - forum för samverkan  ................................ ...... 35 
5.3.2  Enklare för apoteks - och vårdaktörer ................................ ..................  36 
5.3.3  Privatpersoner får lättare tillgång till sin information  ........................  36 
5.3.4  Kunskap om nationell e -hälsa  ................................ .............................  36 
5.3.5  Twitter  ................................ ................................ ................................  36 
6. Slutsatser  ................................ ................................ ................................ ..........  37 
6.1 Begrepp och utgångspunkter  ................................ ................................ .... 37 
6.2 Samordningsuppdraget - utgångspunkter och innehåll  .............................  37   
 
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  5/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  6.3 Genomförande av samordningsuppdraget  ................................ ................  38 
6.4 Iakttagelser  ................................ ................................ ................................  39 
6.5 Ett tydligare samordningsuppdrag  ................................ ............................  40 
 
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  6/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  Sammanfattning  
I ett internationellt perspektiv har svensk hälso - och sjukvård och socialtjänst varit 
tidigt ute med att digitalisera verksamheterna. Många nydanande och långsiktig 
viktiga arbeten har genomförts av landsting  och kommuner i samverkan med stat, 
myndigheter och leverantörer. Med stor kraft och vilja har e -hälsa fått ett brett 
genomslag inom flera av hälso - och sjukvårdens och vissa av socialtjänstens 
områden. Här igenom  har bland annat kvaliteten, säkerheten och  effektiviteten i 
hälso - och sjukvården och socialtjänsten förbättrats och patienter och medborgares 
möjligheter till inflytande stärkts.  
Även om svensk hälso - och sjukvård har varit världsledande, inom områden som till 
exempel e -recept, så har vissa länder nu gått om oss och allt fler närmar sig den 
svenska nivån.  
För att ge ytterligare inriktning och stötta kommande utveckling har regeringen 
skapat eHälsomyndigheten och gett myndigheten  särskilt uttalad samordn ingsroll 
vad gäller regeringens satsningar på e -hälsa. Regeringen har även ingått en 
överenskommelse med Sveriges Kommuner och Landsting om en vision för e -hälsa 
2025.  
Visionen anger en tydlig och hög ambitionsnivå för kommande år. Det kan 
konstateras att ett framgångsrikt genomförande av visionen kommer kräva att allt 
fler aktörer inom hälso - och sjukvård, socialtjänst, myndigheter liksom privata och 
idéburna organisationer samverkar mot det gemensamma målet.  
Fler involverade aktörer leder till ökad kompl exitet och därmed ett växande behov 
av att ytterligare stärka samordningen i genomförandet av visionen. Det kommer 
också i allt högre grad behöva utvecklas tydliga och starka arenor för dialog, 
samförstånd och nationellt beslutsfattande.  
Hur eHälsomyndighe ten arbetat med samordningsuppdraget  
Samordning handlar om att avväga och balansera intressen mot varandra i syfte att 
bidra till att det gemensamma målet och avsedda effekt uppnås. Arbetet handlar 
därmed om att skapa arenor för att ena, stötta, följa upp och skapa gemensam syn på 
målsättningar och prioriteringar samt att genom information bidra till informerade 
policybeslut.  
Under 2016 har eHälsomyndigheten verkat för att skapa en samordnande dialog i 
frågor av skiftande karaktär med syfte att enas om väge n framåt. Myndigheten har 
också genomfört arbeten för att introducera, främja och understödja parter att 
utveckla och tillämpa lösningar utifrån nationella policies.  
eHälsomyndigheten har inom ramen för samordningsuppdraget fokuserat på:  
    
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  7/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  Huvudfokus för 
myndigheten  Exempel på insatser  
regeringens satsningar - 
myndigheter under 
Socialdepartementet  En kartläggning av 18 myndigheters behov av digitalisering 
samt ett strategiskt arbete med fördjupad samverkan med vissa 
av myndigheterna.  
Främja samarbete 
mellan nationell och 
internationell nivå  En kartläggning av vilka relevanta internationella grupperingar 
som finns. Myndigheten bidrar i flertalet relevanta grupperingar . 
Identifiera och verka 
utifrån specifika, 
strategiska 
utvecklingsområden  Myndigheten har bidragit och drivit 11 löp nade 
samordningsuppdrag så som Nationell läkemedelslista, N ationell 
kontaktpunkt för e -hälsa, Hälsa för mig, Strukturerad 
läkemedelsinformation m.m.  
Bidra med perspektiv, 
erfarenheter och expertis 
i nationella 
samve rkansfora  Myndigheten har bidragit i 14 olika samverkansfora som mötts 
regelbundet. Sammantaget med kontakter i alla typer av 
verksamhete r inklusive industri, vård - och omsorgsgivare, samt  
huvudmän. Exempel på fora är: Rådet för digitalisering av det 
offen tliga Sverige, Rådet för statlig styrning med kunskap, 
Nationella läkemedelsstrategin, Samrådsgruppen för nationell e -
hälsa, Samrådsgruppen för välfärdsteknologi, SIS, eSam m.m.  
Statliga utredningar  Myndigheten har bidragit i Apoteksmarknadsutredningen oc h 
Äldreutredningen samt svarat på drygt 50 remisser.  
Internationell 
omvärldsanalys  Myndigheten har bidragit vid cirka 10 internationella seminarier 
och delegationsresor samt omhändertagit cirka 10 internationella 
delegationer.  
Kunskapsspridning  Myndigheten har deltagit vid flera större nationella mässor, 
förenkla t tillgång till information för allmänheten, och föredragit 
på ett trettiotal konferenser .   
Kunskapsunderlag  Myndigheten har bidragit med fördjupningsrapporter om 
professionernas syn på  e-hälsa samt e -hälsa inom 
ambulanssjukvården.  
Vision för e -hälsa 2025  Myndigheten har löpande bidragit i arbetet med att planera och 
organisera genomförandet av ”Vision för e -hälsa 2025” 
tillsammans med Regeringskansliet och SKL.  
   
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  8/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  Utvecklingsbehov  
Genom arbetet under 2016 har eHälsomyndigheten identifierat några särskilt viktiga 
övergripande utmaningar där det finns behov av strategier och insatser för en 
intensifierad och vidareutvecklad samordning.  
Förslag - Allt högre komplexitet förutsätter stär kt samordning  
I allt högre grad ökar komplexiteten inom e -hälsoområdet. Det handlar om 
utveckling på internationell nivå som påverkar nationella prioriteringar i allt större 
utsträckning. Antalet aktörer som tillhandahåller behovsbaserade tjänster till 
professioner, patienter, brukare och medborgare ökar. Antalet patienter med 
sammansatta behov av vård och omsorg från kommuner, landsting liksom offentliga 
och privata aktörer ökar. Patienternas och medborgarnas ställning stärks och deras 
förväntningar på e -hälsa ökar.  
Utifrån problembilden och genomfört arbete bör eHälsomyndigheten under 2017 
stärka insatserna avseende:  
 förtydligade arbetsformer och organisation för strategisk styrning och arenor 
med tydliga syften som inkluderar alla aktörer på ett ändamålsenligt sätt  
 samordning på alla samhällsnivåer; nationellt, regionalt och lokalt  
 förstärkt uppföljning av utvecklingen på e -hälsoområdet  
Förtydligade arbetsformer och organisation för strategisk styrning och arenor med 
tydliga syften som inkluderar alla aktörer på ett ändamålsenligt sätt  
eHälsomyndigheten ser behov av att förtydliga arbetsformerna för strategisk styrning 
och därigenom stärka stödet till Regeringskansliet och Sveriges Kommuner och 
Landsting i genomförandet av e -hälsovisionen. I detta ingår att göra en översyn av 
vilka arenor som krävs i arbetets förankring och genomförande. Uppdraget som 
nationell kontaktpunkt för e -hälsa kommer tydligare att knytas an till myndighetens 
övergripande samordningsuppdrag i syfte att säkerställa att det in ternationella och 
nationella arbetet går i takt.  
Samordning på alla samhällsnivåer; nationellt, regionalt och lokalt  
I och med det intensifierade arbetet med den nationella läkemedelslistan och 
Regeringskansliets (Socialdepartementets) förslag till ny lag stiftning avseende denna 
kommer myndigheten utveckla strategier för och synsätt på  
 andra myndigheters och aktörers bidrag till utveckling och införande av den 
nationella läkemedelslistan (verksamhet, informatik, teknik, data etc.)  
 hur arbetet med kommunern a kan integreras i verksamheten  
 hur hälso - och sjukvården kan omfattas med större bredd än enbart de delar som 
handlar om läkemedel    
 
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  9/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  Förstärkt uppföljning av utvecklingen på e -hälsoområdet  
En uppföljning som stödjer aktörernas arbete med att omsätta e -hälso visionen bör tas 
fram och förankras. Uppföljning av utvecklingen på e -hälsoområdet är en viktig del 
av att styra mot e -hälsovisionens genomförande. Härtill bör ett antal fördjupade 
studier genomföras under 2017.  
Tydliggöra insatser för att möta ökade krav på standardisering  
Standarder är ett utpekat, prioriterat område i vision e -hälsa 2025. För att säkerställa 
att standarder tillämpas enhetligt krävs en stabil och långsiktig förvaltning. 
Förvaltningsorganisationens förmåga att skapa tydliga anvisningar  och 
förutsättningar för implementering samt ge stöd till de organisationer som ska 
implementera standarderna är avgörande faktorer för att implementeringen ska leda 
till målen om interoperabilitet. Det finns enligt vision e -hälsa 2025 ett delat ansvar 
mellan regeringen och SKL där regeringen främst ska verka för att nationella och 
internationella standardiseringsarbeten med koppling till socialtjänst och hälso - och 
sjukvård smidigt ska kunna omsättas och SKL ska verka för att huvudmännen inför 
överenskomna gem ensamma, nationella överenskommelser i sina system.  
Det finns behov av att tydliggöra myndighetens regeringsuppdrag med att ta fram en 
långsiktig plan för förvaltning av nationellt gemensamma specifikationer för 
informat ionsutbyte inom vård och omsorg.  D etta för att , stärka och bredda arbetet 
med att uppnå vision e -hälsa 2025, där eHälsomyndigheten har en samordnande roll.  
 
eHälsomyndigheten föreslår att i samband med avslutandet av Stand IN-projektet 
undersöka möjligheterna att:  
 konsolidera den statliga styrningen på området , för att tydliggöra målet med 
standardiseringsarbetet  
 tillämpa de rollfördelningar som anges i vision e-hälsa 2025 och  
hålla samman standardiseringsarbetet från beslut om specifika standard er till 
tillämpning och långsiktig förvaltnin g 
 införliva erfarenheter och överföra det arbete som genomförts i projektform i det 
långsiktiga standardiseringsuppdrag som eHälsomyndigheten har.  
 
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  10/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  1. Regeringens satsningar på e -hälsoområdet  
1.1 Vision för e-hälsa  2025  
Regeringen och Sveriges Kommuner och Landsting kom i mars 2016 överens om 
”Vision e -hälsa 2025 ”. Visionen sätter som mål att Sverige år 2025 ska vara bäst i 
världen på att använda digitaliseringens och e -hälsans möjligheter i syfte att 
underlätta för människor att uppnå en god och jämlik hälsa och välfärd samt utveckla 
och stärka egna resurser för ökad självständighet och delaktighet i samhällslivet.  
En ökad digitalisering ger ändamålsenliga verksamhetsstöd för att säkra en 
socialtjänst, hälso - och sjukvård och tandvård av god kvalitet. So m grund för arbetet 
behöver berörda aktörer skapa nödvändiga förutsättningar för verksamheterna att 
använda den digitala utvecklingens möjligheter i såväl det vardagliga som i det 
långsiktiga förbättrings - och utvecklingsarbetet. De tre insatsområden i vis ionen som 
bedöms vara särskilt angelägna att fokusera på är:  
- regelverk,  
- enhetligare begreppsanvändning och  
- standardiseringsfrågor.1 
1.2 Kartläggning av andra myndigheters e -hälsorelaterade uppdrag  
eHälsomyndigheten har tagit fram en översikt över uppdragen som myndigheterna 
under Socialdepartementet och Näringsdepartementet har, för att illustrera 
uppdragen och områden där flera myndigheter har tydliga beröringspunkter. 
Följande figur visar eHälsomyndighetens bild av vad myndigheterna gör avseende e -
hälsa oc h vilka stora utmaningar de ser (och där behovet av samordning därför är 
särskilt stort).  
  
1 Vision för e -hälsa 2025    
 
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  11/42 
 
Tabell  1: Myndigheters uppdrag med koppling till e -hälsa  
Myndighet  Kärna i e -hälsouppdrag  
Socialstyrelsen  Kunskapsbildning och kunskapsspridning, 
strukturerad dokumentation  
eHälsomyndigheten  Digital informationshantering om läkemedel, 
samordning  
Folkhälsomyndigheten  Kunskapsbildning och kunskapsspridning  
Forskningsrådet för arbetsliv, 
hälsa och välfärd  Kunskapsbildning och kunskapsspridning  
Försäkringskassan  Infrastruktur, digital informationshantering  
Inspektionen för vård och 
omsorg  Tillsyn, kunskapsbildning och 
kunskapsspridning  
Läkemedelsverket  Tillsyn, informationshantering om läkemedel  
Myndigheten för delaktighet  Kunskapsbildning och  kunskapsspridning  
Statens beredning för medicinsk 
och social utvärdering  Kunskapsbildning och kunskapsspridning, 
informationshantering  
Pensionsmyndigheten  Infrastruktur, samordning, digital samverkan  
Tandvårds - och 
läkemedelsförmånsverket  Kunskapsbildning och kunskapsspridning, 
tillsyn  
Statens institutionsstyrelse  Informationshantering mellan huvudmän  
Myndigheten för vård - och 
omsorgsanalys  Kunskapsbildning och kunskapsspridning  
Hälso - och sjukvårdens 
ansvarsnämnd  Digital ärendehantering  
Myndigheten för föräldrarätt 
och föräldraskapsstöd  Kunskapsbildning och kunskapsspridning    
 
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  12/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  Myndighet  Kärna i e -hälsouppdrag  
Inspektionen för 
socialförsäkringen  Kunskapsbildning och kunskapsspridning  
Vinnova  Innovation, digital utveckling  
E-legitimationsnämnden  Infrastruktur, digital s amverkan  
 
Som framgår av figuren är det ett stort antal myndigheter som på olika sätt kan sägas 
arbeta med e -hälsorelaterade frågor. Figuren i kombination med den genomgång av 
respektive myndighets uppdrag (instruktion, regleringsbrev och särskilda 
regeringsbeslut – se bilaga) som eHälsomyndigheten gjort visar att e -hälsa för dessa 
myndigheter i huvudsak handlar om:  
 
 Insamling, bearbetning, lagring och återföring av information. Detta 
förutsätter strukturerad information med entydiga termer och begrepp 
(semantisk int eroperabilitet) så att information kan användas, utbytas och 
återanvändas. Det förutsätter också teknisk interoperabilitet och fastställda 
former för insamlingen och återföring.  
 Infrastruktur, som är den stora utmaningen som alla myndigheter lyfter fram. 
I detta ingår olika frågor, från att etablera en gemensam infrastruktur eller att 
samordna och strukturera användningen av befintlig infrastruktur, enligt 
förra punkten.  
 
eHälsomyndighetens samordningsuppdrag avseende regeringens satsningar på e -
hälsa och myndighetens övergripande uppdrag kring register m.m. handlar således 
om; Digital samverkan avseende informationshantering för att realisera nyttor 
(patientsäkerhet, kvalitet, effektivitet, spara pengar).  
    
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  13/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  1.3 Framtagande av kunskapsunderlag  
För att bygga ku nskap och etablera en bild av nuläge, behov och potential av e -hälsa 
har eHälsomyndigheten under året tagit initiativ till tre studier.  
1.3.1 Kartläggning e -hälsa  
eHälsomyndigheten har under året fördjupat den kartläggning av e -hälsoområdet 
som genomfördes 2015.  Kartläggningen visar på mängden och spridningen av 
aktiviteter  kring e -hälsa på internationell, nationell, regional och lokal nivå.  
Figur 2: Bild av ett antal pågående nationella e -hälsoinitiativ  
 
Den bild som figur 2 visar gör inga anspråk på att var a komplett utan snarare att 
illustrera att det på nationell nivå pågår ett mycket stort antal initiativ som på olika 
sätt är relaterade till e -hälsoområdet. Det innebär att det är en omfattande uppgift att 
samordna regeringens satsningar på e -hälsoområdet.  Som framgår av figuren vänder 
sig initiativen primärt till olika målgrupper, där individer/patienter/brukare är en 
målgrupp och professioner inom vård, omsorg och apotek är en annan.  
  
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  14/42 
 
Figur 3: Mångfald av aktörer inom e -hälsa  
  
Den här kartläggningen  som eHälsomyndigheten har genomfört har bidragit med 
kunskapsunderlag om nuläget samt till myndighetens strategiska vägval. 
Kartläggningen har också bidragit till att förtydliga hur samordningsuppdraget kan 
1.3.2 E-hälsan inom ambulanssjukvården – en nationell kartläggning  
Ambulanssjukvården blir alltmer avancerad, men på många håll är 
informationshanteringen inte integrerad med övrig verksamhet i tillräcklig 
utsträckning. I syfte att belysa nuläget och potentiella förbättringsområden inom e -
hälsan inom ambulanssjukvården har eHälsomyndigheten genomfört en enkätstudie 
riktad till sjuksköterskor inom ambulanssjukvården i Sverige tillsammans med 
Vårdförbundet, Riksföreningen för ambulanssjuksköterskor och Karolinska 
Institutet. Datainsamlingen gjordes våren 2016 och 935 ambulanssjuksköterskor 
inom Vårdförbundet deltog.  
Bristande e -hälsa inom ambulanssjukvården försvårar informationsutbytet mellan 
aktörerna i vårdkedjan och kan även innebära risker för patientsäkerheten. Enligt 
studien är Kronobergs län bäst i landet på att använda e -hälsa inom 
ambulanssjukvården. Här används sammanhållen journalföring, det vill säga att 
vårdgivare kan läsa journaluppgifter från andra vårdgivare. Läkarna i länet ordinerar 
läkemedel direkt i ambulansjournalen och informati on från medicinteknisk 
utrustning överförs automatiskt till denna journal.  
Ambulanspersonalen i Kronoberg har tillgång till digitala system på vägen till 
patienten och kan redan på hämtplatsen  få tillräcklig information om patientens 
hälsohistoria. Dessutom slipper ambulanspersonalen använda sina privata mobiler 
  
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  15/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  eftersom har de tillgång till internet via vårdgivarens utrustning. Kronoberg är i det 
här avseendet bäst i landet, men många landstin g har hamnat på efterkälken.  
Studien påvisar goda exempel, skillnader över landet, men framförallt belyser den 
behovet av att sammanlänka ambulanssjukvården med övriga hälso - och sjukvården 
och omsorgen. Framförallt visar studien på det alltmer uppenbara behovet av en 
nationell samling kring utvecklingen av e -hälsan för att uppnå potentialen att bidra 
till att hälso - och sjukvården och omsorgen fungerar på ett sömlöst sätt.  
1.3.3 Den digitala patienten är här  
Med utgångspunkt i den tidigare rapporten ”Digitala doktorn kan komma” har 
eHälsomyndigheten, Vårdförbundet och Sveriges Läkarförbund uppdragit åt PwC att 
genomföra en undersökning för att förstå läkares och sjuksköterskors behov, vilja 
och inställning till digitala och virtuella vårdlösningar. Enkätstudien  involverar över 
1 000 läkare och sjuksköterskor  och publicerades i juni 2016 . 
Studien syftar till att synliggöra vilka förutsättningar dessa yrkesgrupper anser måste 
skapas för att hälso - och sjukvården ska kunna genomgå en verklig digital 
transformation.  En slutsats i rapporten är att digitala lösningar i större utsträckning 
än idag bör ses som en integrerad del av verksamheten och dess budget. Därutöver 
finns det behov av fördjupade behovs -, nytto - och kostnadsanalyser inom varje 
verksamhet innan beslut tas om vilka systemlösningar som är mest fördelaktiga att 
implementera. I rapporten betonas också vikten av kommunikation för att involvera 
användare samt ledarskap och samverkan, lokalt, regionalt och nationellt. Sveriges 
befolkning använder sig i allt st örre utsträckning av digitala tjänster och lösningar. 
Förväntningarna på att sådana ska erbjudas också inom hälso - och sjukvården är 
stora. ”Den digitala patienten är här” är en enkätundersökning som beskriver 
vårdpersonals attityder till digitala och virt uella vårdlösningar. Rapporten är en 
uppföljning på rapporten ”Digitala doktorn kan komma”, då allmänheten tillfrågades 
om sina önskemål på interaktion med vården med hjälp av modern teknik. Syftet 
med rapporten är att skapa underlag för fortsatta diskussi oner. Målet är att bidra till 
förverkligandet av e -hälsovisionen om den framtida vården och omsorgen i Sverige  
    
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  16/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  2. Samverkansområden och samordningsuppdrag  
2.1 Nationell läkemedelslista – infrastruktur och möjliggörare  
Ett av förslagen i E -hälsokommitténs betänk ande (SOU 2015:32) var att införa en ny 
lag som reglerar en nationell läkemedelslista. Socialdepartementet har därefter inlett 
ett arbete med att vidareutveckla kommitténs lagförslag. E -hälsomyndigheten har 
under året samarbetat nära med departementet och Inera i denna fråga och även haft 
löpande kontakter med aktörer i Danmark angående deras läkemedelslista Faelles 
Medicinkort (FMK). Socialdepartementet beräknas presentera sitt förslag till 
lagstiftning under senhösten 2016.  
Den nationella läkemedelslista n kan relateras till de tre insatsområdena i visionen för 
e-hälsa ; utvecklad lagstiftning, termer och begrepp samt standardisering. Vidare kan 
den nationella läkemedelslistan ses som en möjliggörare för flera av de övriga 
regeringsuppdrag som E -hälsomyndig heten har. Det gäller främst uppdragen om 
nationell kontaktpunkt för e-hälsa  (NCP), nationell källa för ordinationsorsak, 
strukturerad läkemedelsinformation och standardisering samt samordningsarbetet om 
verksamhets - och utförardomän. Mot den här bakgrunde n är den nationella 
läkemedelslistan en omfattande och strategiskt viktig reform av den nationella 
infrastrukturen i läkemedelsprocessen.  
2.2 Verksamhets - och utförardomän – ett samordningsarbete  
E-hälsomyndigheten har under 2015 och 2016 drivit ett samordning sarbete för att 
strukturera och standardisera den information som myndigheter har i sina register om 
verksamheter i vård, apotek och omsorg. Många myndigheter och organisationer 
behöver kunna använda, utbyta och återanvända sådan information för olika 
ända mål. Idag finns informationen i flera källor (register, databaser etc.) och 
myndigheter och organisationer har egna definitioner och avgränsningar för hur 
insamling, lagring och tillgängliggörande av informationen ska gå till. Kvaliteten på 
informationen b ehöver också förbättras och hanteringen av denna information måste 
bli mer ändamålsenlig och säker.  
I samordningsarbetet ingår, utöver eHälsomyndigheten, Inspektionen för vård och 
omsorg (IVO), Socialstyrelsen, Läkemedelsverket, Statistiska centralbyrån, I nera AB 
och Stockholms läns landsting (SLL) samt Terminologicentrum (TNC), 
Välfärdsinsyn (tidigare Etisk plattform) och Rådet för kommunala analyser och 
jämförelser (RKA). Tillsammans med dessa aktörer har E -hälsomyndigheten vid 
flera workshops under våren  2016 utarbetat en generisk begreppsmodell, skapat en 
informationsmodell som testats mot fem register (behov) på E -hälsomyndigheten. 
Samordning har också skett med Ineras projekt med nationell utbudsfunktion. 
Parallellt har arbetet dokumenterats för att ku nna utgöra metodstöd för ytterligare 
tester hos övriga inblandade aktörer. Under hösten 2016 har en 
samarbetsorganisation bildats, med lokala arbetsgrupper hos aktörerna, en styrgrupp   
 
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  17/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  och en referensgrupp. Samordningsarbetet har nära kopplingar till vision en för e -
hälsa, särskilt insatsområdet enhetliga termer och begrepp.  
När den här typen av information om verksamheter och utbud standardiseras skapas 
betydligt bättre möjligheter för exempelvis uppföljning och jämförelser av kvalitet 
samt bättre kontroll över vilka vårdgivare och apotek som finns.  
2.3 Nationell kontaktpunkt för e -hälsa  
eHälsomyndighetens uppdrag som nationell kontaktpunkt för e -hälsa är 
mångfacetterat. Det innebär att samordna regeringens satsningar på e -hälsa i ett 
internationellt perspektiv.  Detta innefattar dels att företräda regeringen i 
internationella sammanhang och samverkansfora, att förankra och kommunicera 
arbetet på nationell nivå, samt att bidra till utvecklingen av och etablera praktiskt 
fungerande gränsöverskridande e -hälsotjänste r med fokus på e -recept. Arbetet 
omfattar arbete på eHälsomyndigheten, samverkan med andra nationella aktörer och 
arbete på nordisk, europeisk och internationell nivå.  I egenskap av nationell 
kontaktpunkt och i sin myndighetsroll bejakar eHälsomyndigheten  vikten av att 
främja internationellt utbyte på e -hälsoområdet samt verka för praktiskt fungerande 
e-hälsotjänster över landsgränserna. Myndighetens strategi har genomsyrats av 
öppenhet inför att delge erfarenheter; men också ta del av dem från andra lände r. 
Detta arbete beskrivs i sin helhet i rapporten ”Nationell kontaktpunkt  för e-hälsa” . 
2.4 Standardisering  
I syfte att bli bäst i världen på att ta tillvara digitaliseringens möjligheter till år 2025 
har Regeringen och Sveriges Kommuner och Landsting (SKL) u nderteckna t en 
gemensam e -hälsovision. I visionen finns tre särskilt utpekade insatsområden, lagar 
och regelverk, begrepp och termer och standarder som anses vara särskilt viktiga 
förutsättning ar för att uppnå målet år 2025. I visionen tydliggörs även förd elningen 
av vissa roller samt uppdrag kopplat till dess. I och med detta ska 
eHälsomyndigheten  bland annat ta fram en långsiktig plan för förvaltning av 
nationellt gemensamma specifikationer för informationsutbyte inom vård och 
omsorg.  Målet är ett försla g på en beskriven förvaltningsorganisation med 
tillhörande, organisationsövergripande processer. Slutdatum  för rapportering av 
regeringsuppdraget är mars 2018. Under året 2016 ska en projektplan arbetas fram i 
samråd med berörda aktörer, såsom SKL, Inera, Socialstyrelsen och SIS. Uppdraget 
är ett viktigt samordningsuppdrag då den föreslagna förvaltningsorganisationen 
kommer att innefatta en rad olika organisationer och kräva kompetens från flera 
olika aktörer. Ambitionen är att också resultatet ska förankra s med berörda aktörer 
inför slutrapportering för att underlätta kommande beslut om implementering av 
förslaget och möjliggöra att förberedelsearbetet inför organisationen vid behov kan 
påbörjas under 2017.    
 
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  18/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  2.5 Strukturerad läkemedelsinformation  
I regleringsbre vet för 2016 fick eHälsomyndigheten i uppdrag att samordna det 
arbete som bedrivs av myndigheter, Sveriges Kommuner och Landsting och andra 
berörda aktörer i fråga om att utveckla och möjliggöra användning av strukturerad 
läkemedelsinformation. Myndigheten  ska även föreslå hur strukturerad 
läkemedelsinformation kan införas i praktiken.  
Som en del av uppdraget leder eHälsomyndigheten samordningen mellan 
utvecklingsinitiativ på SKL och Socialstyrelsen. eHälsomyndigheten kommer att 
leverera en grundstruktur me d tillhörande kodverk för läkemedelsordinationer till 
den kommande, nationella läkemedelslistan som SKL också kommer att kunna 
använda för att utvärdera om deras uppdrag kring rekvisi tionsläkemedel kommer att 
kunna användas för att också rekvisi tionsläkeme del ska kunna omfattas av den 
nationella läkemedelslistan i nästkommande fas. Grundstrukturen med tillhörande 
kodverk kommer också att ligga till grund för vidareutvecklingen av den Nationella 
informationsstrukturen, NI, då ett av de områden som Socialstyr elsen prioriterat för 
vidareutveckling under 2016 är just läkemedel. Detta kommer också ge ännu bättre 
förutsättningar för eHälsomyndigheten att börja tillämpa den Nationella 
informationsstrukturen och det Nationella fackspråket i sina leveranser, vilket 
myndigheten fattat beslut att göra.  
 
2.6 Utveckling av statistikverksamhet  
eHälsomyndigheten har haft regeringens uppdrag att arbeta vidare med att utveckla 
den egna statistikverksamheten, bl.a. utifrån förslagen i tidigare rapporter  som 
överlämnats till regeri ngen . Uppdraget har redovisats i fyra delrapporter, som 
beskrivs kortfattat i det följande.  
I en delrapport redovisas e -tjänsten Min Förskrivning som har vidareutvecklats för 
att bland annat uppnå ökad användbarhet utifrån förskrivarnas perspektiv. 
Förändr ingarna produktionssattes 28 oktober 2016. En annan delrapport lämnar 
förslag på hur insamlingen av läkemedelsinformation inom slutenvården bör 
hanteras för att säkerställa en heltäckande läkemedelsstatistik på nationell nivå.  
En tredje delrapport utgörs av kartläggningen av informationsmängder på 
läkemedelsområdet som myndigheten eller andra hanterar som det i dag saknas 
möjligheter att följa upp strukturerad på nationell nivå. Den fjärde och sista 
delrapporten innehåller en an alys av utvecklingsmöjligheter rörande myndighetens 
expert - och beslutsstöd. eHälsomyndigheten valde att ha ett större perspektiv i denna 
frågeställning och se till en mer generell roll för myndigheten avseende beslutsstöd.  
Tidigare under 2016 har ett anna t projekt resulterat i att interaktionskällan SFINX 
har införts i beslutsstödet EES, vilket innebär att såväl vård som apotek numera 
använder samma interaktionskälla.    
 
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  19/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  2.7 Leverantörernas information i VARA (LiiV)  
Leverantörernas information i VARA (LiiV) är et t system där 
läkemedelsinformation som ska publiceras i VARA samlas in från olika källor. 
Behovet av ett nationellt register för information om läkemedel ledde till att det 
nationella produktregistret för läkemedel NPL togs i drift 2005. NPL förvaltas i 
dagsläget av Läkemedelsverket, men Läkemedelsverket kommer framöver  endast att 
tillhandahålla den information som myndigheten själv ansvarar för.  
Mot bakgrund av detta har eHälsomyndigheten fått ett regeringsuppdrag att ta över 
sammanställning av leverantöre rnas information och att utveckla ett system för att 
hantera  detta; LiiV.  
Projektet förutsätter mycket tät samverkan med Läkemedelsverket, Tandvårds - och 
läkemedelsförmånsverket (TLV) och LIF (de forskande läkemedelsföretagen i 
Sverige) då utveckling och anpassningar behöver göras i deras system inför 
driftsättningen av LiiV. Läkemedelsverket, TLV och LIF har haft parallella projekt 
kopplade till detta. Projek tgrupperna har haft tät dialog, periodvis dagligen, och 
regelbundna  möten. Beställargruppen (med b eställare från ovan nämnda intressenter) 
har också träffats månadsvis.   
Projektet har även haft regelbunden samverkan med en referensgrupp för 
läkemedelsföretagen under hela projektet. Referensgruppen har träffats regelbundet 
under utvecklingen o ch har ha ft gemensamma workshopar , beretts möjlighet att testa 
systemet och komma med synpunkter kring nya funktioner.  
2.8  Förpackningsstorlek för licensläkemedel.  
I propositionen 2015/16:143 Läkemedel för särskilda behov lämnas förslag om 
subvention och prissättning av bl.a. licensläkemedel.  eHälsomyndigheten saknar för 
närvarande uppgifter om förpackningsstorlek för licensläkemedel, vilket försvårar 
uppföljning. Uppgifter om förpackningsstorlek ger Tandvårds - och 
läkemedelsförmånsverket (TLV) möjlighet att för licens läkemedel utöva prövning 
och eventuell uteslutning ur förmånssystemet. eHälsomyndigheten och 
Läkemedelsverket har därför gemensamt fått i uppdrag att utreda hur och i vilket 
skede av hanteringen av licensläkemedel eHälsomyndigheten kan få tillgång till 
uppgifter om förpackningsstorlek för sådana läkemedel. eHälsomyndigheten ska 
utveckla och skapa förutsättningar för att driftsätta en teknisk lösning så att 
myndigheten ska få tillgång till uppgifterna.  Arbetet förutsätter nära samverkan och 
dialog med Läkeme delsverket och TLV för att identifiera de uppgifter som behövs, 
om de finns tillgängliga samt behov kring lösningsförslag. Detta samarbe te 
intensifieras under hösten 2016 och framåt.   Även apoteksaktörerna involveras i 
arbetet i syfte att realisera en väl fungerande tjänst för alla parter.    
 
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  20/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  2.9 Automatisering och digitalisering av kontrollen av individuella 
förskrivarbehörigheter  
Bakgrunden till regeringsuppdraget är att farmaceuter idag manuellt måste använda 
flera olika informationskällor utöver receptexpeditionssystemet för att verifiera 
förskrivares behörighet. Hanteringen idag är vare sig integrerad eller digitaliserad i 
sin helhet, vilket innebär både patientsäkerhetsrisker samt en besvärlig och 
tidsödande hantering för farmaceuten. Mot den här bakgrunden fick 
eHälsomyndigheten våren 2016 i uppdrag av regeringen att automatisera och 
digitalisera kontrollen av individuella förskrivarbehörigheter. I uppdraget ingår att 
analysera, utveckla och införa e n teknisk lösning som möjliggör kontrollen av 
individuella förskrivarbehörigheter vid expe diering av läkemedel på apotek.  Det 
finns goda förutsättningar att digitalisera den typ av information som är aktuell och 
det finns stora möjligheter att öka patients äkerheten samt att underlätta för 
professionerna i deras vardag, vilket också apoteksaktörerna tillstyrker.  
Arbetet förutsätter nära samverkan med Socialstyrelsen och Läkemedelsverket som 
bland annat ansvarar för handläggning, administration respektive be slut om 
behörigheter som har bäring på hanteringen av individuella förskrivarbehörigheter. 
Därutöver kan uppdateringar av lagstiftning behövas, var för arbetet bedrivs i samråd 
med Socialdepartementet. I slutändan ska framtagna tjänster implementeras och 
användas hos apoteksaktörerna, varför särskild dialog förs även med dem samt  
systemleverantörer.    Hela regeringsuppdraget ska slutrapporteras den 1 november 
2017 och ska delredovisas den 1 juni 2017.  
2.10 Det personliga hälsokontot - Hälsaförmig  
Hälsa för mig är ett personligt hälsokonto för alla som vill kunna samla, överblicka 
och dela sin hälsoinformation. Tjänsten drivs av eHälsomyndigheten på uppdrag av 
regeringen. Planen är att tjänsten kommer att öppnas för privatpersoner under 2016.  
Med syfte att skapa  förutsättningar för  intressanta tillämpningar och applikationer 
för Hälsa för mig som möjliggör för individer  att fylla kontot med intressant 
hälsoinformation , arbetar myndigheten i nära dialog med flera olika företag och 
organisationer.   
Myndigheten har  initierat  ett samverkansprojekt med Sveriges Kommuner och 
Landsting (SKL) och Inera med syfte att etablera en prenumerationstjänst. Tjänsten 
möjliggör för Sveriges invånare att begära och få sin hälsoinformation digitalt 
utlämnad till sitt hälsokonto. Pro jektet är på många sätt ett innovationsprojekt där 
samverkan är avgörande för att skapa de tekniska och juridiska förutsättningarna för 
att göra denna tjänst möjlig. Inera står för den tekniska utvecklingen samt ansvarar 
för avtal med respektive landsting.  eHälsomyndigheten står för kravställning och 
arbetar tillsammans med de juridiska förutsättningarna. Landsting står för pilottester.  
Till dags dato har ett 20 -tal intressenter (företag/organisationer/individer) skapat ett 
konto i utvecklings - och testmilj ön och visat intresse för att utveckla appar. En app 
finns färdig och prenumerationstjänsten för läkemedel har levererats i en första   
 
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  21/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  version. Prenumerationstjänsten för läkemedel innebär att Sveriges invånare kan 
lagra uppgifter om sina läkemedel (förskri vna och uthämtade läkemedel  samt 
uppgifter om högkostnadsskyddet) i Hälsa för mig.   
2.11 Kundsamverkan - en form av samordning  
Inom kundsamverkan samverkar eHälsomyndigheten med myndighetens kunder, 
aktörer och systemleverantörer på vård - och apoteksmarknaden.  Syftet med 
samverkan är att eHälsomyndighetens kunder på ett så enkelt och korrekt sätt som 
möjligt ska kunna ansluta och använda myndighetens tjänster för att bland annat 
skicka och expediera e -recept för både människor och djur. Myndighetens register 
innehåller känsliga personuppgifter om hälsa och som personuppgiftsansvarig är det 
myndighetens ansvar att säkerställa att uppgifterna skyddas mot exempelvis 
obehörig åtkomst eller förvanskning.   
Samverkan sker både genom enskilda möten med kunderna men äve n i olika 
samverkansfora  som hålls sex -åtta gånger per år. Forumen är delvis en kanal för 
myndigheten att informera och erhålla återkoppling kring aktuella frågeställningar 
men även för kunderna att samverka och ge sina synpunkter på förändringar i 
myndigh etens tjänster ur ett verksamhetsmässigt och tekniskt perspektiv. 
Kundsamverkan är därmed en form av samordning med utgångspunkt i 
eHälsomyndighetens register och tjänster.  
2.12 IT-stöd för tillgängliggörande av nationell källa för ordinationsorsak  
eHälsomyndig heten har av regeringen fått i uppdrag att säkerställa en permanent 
teknisk förvaltning av den nationella källan för ordinationsorsak. I uppdraget ingår 
att skapa ett tekniskt it -stöd i enlighet med det förslag som myndigheten 
presenterade i rapporten ”Tek nisk förvaltning och drift av Nationell källa för 
ordinationsorsak” (maj 2015) samt att underlätta för offentliga och privata aktörer 
som vill använda och föra in den nationella källan för ordinationsorsak i 
patientadministrativa system.  
I samråd med Socia lstyrelsen och Inera har eHälsomyndigheten skapat ett tekniskt it -
stöd för en permanent förvaltning av ordinationsorsaker. Systemstödet är utvecklat i 
enlighet med myndighetens förstudie. eHälsomyndigheten har även skapat en 
distribution av informationen m ed hjälp av Ineras tjänsteplattform och SIL -tjänsten. 
eHälsomyndighetens bedömning är att detta val av kanal för distribution underlättar 
användning och införande i hälso - och sjukvården, eftersom alla landsting är 
anslutna till och använder sig av SIL.    
 
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  22/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  3. Myndighetens deltagande i olika samverkansfora  
3.1 Rådet för statlig styrning med kunskap (RSK)  
I samband med att Rådet för statlig styrning med kunskap (RSK) inrättades 2015 
föreslogs att det inom ramen för RSK borde initieras ett samarbete mellan 
medlemmarna när det gäller att identifiera områden där användningen av e -hälsa 
skulle kunna effektivisera och underlätta statens kunskapsstyrning.  
Redan från början var e -hälsa ett av tre prioriterade områden för RSK:s arbete. För 
att driva arbetet inrättades en särs kild arbetsgrupp för e -hälsa. eHälsomyndigheten 
har lett arbetet i gruppen, som utöver eHälsomyndigheten har bestått av följande 
medlemmar: Tandvårds - och läkemedelsförmånsverket, Statens beredning för 
medicinsk och social utvärdering, Folkhälsomyndigheten , Inspektionen för vård och 
omsorg, Socialstyrelsen, Läkemedelsverket och Myndigheten för delaktighet.  
Arbetsgruppen har identifierat ett antal gemensamma områden där samverkan kan 
utvecklas. Hur kunskap digitaliseras och tillgängliggörs är ett sådant område som 
kan utvecklas tillsammans med RSK:s arbetsgrupp för kartläggning av 
kunskapsstyrande produkter. Effektiviserad insamling och återföring av data från 
och till huvudmännen har också identifierats som en viktig fråga att samarbeta kring.    
Mot den bakgrunden valde arbetsgruppen att genomföra en kartläggning. Syftet med 
kartläggningen var att så långt m öjligt skapa en samlad bild av vilken information 
som myndigheterna i RSK samlar in från huvudmännen (landstingen och 
kommunerna), hur denna information samlas in och hur informationen sedan 
hanteras. Den huvudsakliga slutsatsen från kartläggningen är att myndigheterna i 
större utsträckning behöver samordna formerna för insamling, bearbetning, 
utnyttjande och återföring av data. Grundprincipen ska vara att huvudmän ska lämna 
information en gång och att informationen ska vara strukturerad med entydiga termer  
och begrepp.  
Arbetsgruppen för e -hälsa har träffats vid två tillfällen under 2015 och vid tre 
tillfällen under 2016.  Slutrapportering från arbetsgru ppens arbete presenteras på 
RSK: s möte den 4 oktober 2016.  
3.2 Samverkan för kunskapsstyrning i vård och omsor g – Nationella 
samverkansgruppen för kunskapsstyrning (NSK)  
eHälsomyndigheten deltar, som en av deltagarna i Rådet för statlig styrning med 
kunskap (RSK) även i huvudmännens gruppering ”  Nationella samverkansgruppen 
för kunskapsstyrning” (NSK). Huvudmännen  inom hälso - och sjukvården, 
myndigheter samt professionsföreträdare har etablerat en struktur för samverkan 
kring gemensamma frågor om utvecklingen och kunskapsstyrningen av vården.  
Kunskapsstyrning är att genom styr -, lednings - och stödåtgärder bidra til l att bästa 
tillgängliga kunskap används i mötet med patienten. Det finns tre 
huvudkomponenter: Kunskapsunderlag, mätsystem och stöd till förbättring.   
 
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  23/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  Samverkan mellan de olika aktörerna på nationell, regional och lokal nivå är en 
förutsättning för kunskap sstyrning inom vård och omsorg, liksom utveckling av 
ledarskapets roll.  
Syftet med bildandet av nationella samverkansgruppen för kunskapsstyrning (NSK) 
är att:  
 Patienter har tillgång till bästa möjliga vård, oavsett var i landet man bor.  
 Hälso - och sjukvår den har tillgång till senaste och bästa kunskap vid varje 
patientmöte.  
 Regionerna har möjlighet att tillvarata sjukvårdens nationella resurser 
effektivt.  
Sedan bildandet av nationella samverkansgruppen för kunskapsstyrning 2008 har 
huvudmän och myndigheter  förbättrat sin samordning kring hälso - och 
sjukvårdsfrågor.  
3.3 Rådet för digitalisering av det offentliga Sverige  
Regeringen aviserade i budgetpropositionen för 2015 en förstärkning av styrningen 
och samordningen av övergripande it -användning i statsförvalt ningen genom en 
satsning under perioden 2015 -2018. En insats är att inrätta ett råd för digitaliseringen 
av det offentliga Sverige. Rådet består av elva ledamöter som representerar hela den 
offentliga sektorn och prioriterade politikområden. eHälsomyndighe tens 
generaldirektör deltar i rådet. Syftet är att bistå regeringen genom att vara ett forum 
för strategisk diskussion mellan regeringen och företrädare för myndigheter och 
kommuner. Rådet ska identifiera och diskutera utmaningar under genomförandet av 
regeringens satsning på e -förvaltning och vid behov föreslå åtgärder. Berörda 
enheter inom Regeringskansliet prioriterar och bereder eventuella åtgärder inom 
ramen för etablerade processer. Sedan rådet etablerades i december 2015 har rådet 
sammanträtt två gån ger. 
3.4 E-samverkansprogrammet  (eSAM)  
E-samverkansprogrammet (eSam) är ett samarbete mellan myndigheter och Sveriges 
Kommuner och Landsting (SKL) för digital samverkan. Samarbetet startade efter att 
e-delegationens uppdrag upphörde 2015.  
eHälsomyndigheten gi ck in som medlem i eSam i januari 2016 och har sedan dess 
deltagit aktivt i dess olika grupperingar. Den löpande samordningen och hanteringen 
av eSam -arbetet har skett i en intern arbetsgrupp under ledning av staben. För 
närvarande ingår 20 myndigheter i e Sam. eHälsomyndigheten är den enda 
deltagande myndigheten som är verksam inom vård - och omsorgssektorn. Under året 
har eHälsomyndigheten inom ramen för eSam särskilt lyft fram behovet av nationell 
samverkan kring reserv - och samordningsnummer, i syfte att nå samsyn kring hur   
 
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  24/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  personer som saknar personnummer identifieras på ett säkert sätt och lösningar för 
detta.  
3.5 eHealth network  
Inom ramen för patientrörlighetsdirektivet har EU -kommissionen och 
medlemsstaterna gemensamt inrättat eHealth network. eHealth net work har till syfte 
att driva e -hälsofrågorna på EU -nivå. För att uppnå detta har de tagit fram en 
handlingsplan baserad på EU:s strategi för e -hälsa. eHealth Network sammanträder 
två gånger årligen. eHälsomyndigheten har i egenskap av nationell kontaktpun kt för 
e-hälsa ansvar för att på nationell nivå samordna granskningen av beslutsunderlag 
och material inför beslut av Socialdepartementet i eHealth Network. I detta syfte har 
eHälsomyndigheten tillsammans med Socialdepartementet inrättat en referensgrupp 
för internationell e -hälsa. I gruppen deltar Inspektionen för vård och omsorg, 
Datainspektionen, Sveriges Kommuner och Landsting, Socialstyrelsen, 
Kvalitetsregisterkansliet, och Läkemedelsverket. eHälsomyndigheten agerar 
därutöver ersättare i eHealth Networ k och ersätter vid behov Socialdepartementet 
vid dessa möten. Om detta arbete går att läsa i sin helhet i rapporten ”Nationell 
kontaktpunkt för e -hälsa” dnr 2016/04970 . 
3.6 Nationella läkemedelsstrategin (NLS)  
Syftet med Nationella läkemedelsstrategin är att främja en ökad samverkan kring 
prioriterade frågor inom läkemedelsområdet för en säker, innovativ och jämlik 
läkemedelsanvändning i Sverige. Strategin är en viktig nationell satsning för att nå 
visionen ”rät t läkemedelsanvändning till nytta för patient och samhälle”.  
I strategin lyfts flera utmaningar inom läkemedelsområdet och för e -hälsa poängteras 
särskilt att om det ska vara möjligt att realisera potentialen i digitaliseringen så 
behövs bland annat en gr undläggande infrastruktur, strukturerad vårddokumentation, 
gemensamma prioriteringsprocesser, samverkan mellan olika aktörer, en 
ändamålsenlig lagstiftning samt ekonomiska satsningar. För att lyckas krävs 
dessutom långsiktighet och en gemensam kraftsamling  på flera nivåer.  
NLS handlingsplan för 2016 har omfattat ett tjugotal prioriterade aktiviteter inom 
läkemedelsområdet som kräver en tydlig samverkan mellan flera myndigheter och 
organisationer för att kunna lösa komplexa läkemedelsfrågor. Aktiviteterna om fattar 
i stort sett läkemedlens hela värdekedja; från forskning och innovation till 
uppföljning av effekter i klinisk vardag.  
Till NLS vision har tre långsiktiga mål knutits. Målen utgår ifrån några av de 
huvudsakliga utmaningarna som Sverige fortsatt stå r inför på läkemedelsområdet.  
1. Effektiv och säker läkemedelsanvändning,  
2. Tillgängliga läkemedel och jämlik användning, samt  
3. Samhällsekonomiskt och miljömässigt hållbar läkemedelsanvändning    
 
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  25/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  Det är regeringen och Sveriges Kommuner och Landsting som tillsammans med en 
bred uppslutning av aktörer inom läkemedelsområdet utarbetar och fattar beslut om 
en ny läkemedelsstrategi och handlingsplan. eHälsomyndigheten representeras i 
högnivågruppen av generaldirektören  och i expertgruppen av farmaceutiskt 
kvalitetsansvarig. Det finns även ytterligare grupperingar knutna till NLS, 
exempelvis rörande uppföljningsfrågor där eHälsomyndigheten är representerad. 
Möten har hållits ungefär varannan månad. Under 2016 har också flera större möten 
genomförts med representation från samtliga grupperingar.  
Arbetet med NLS har sedan starten 2011 bidragit till att etablera ett nationellt 
samverkansförfarande med en tydlig arbetsprocess. Detta har även medfört att 
parter na har enats om vilka insatser som måste prioriteras på läkemedelsområdet för 
att visionen ska kunna förverkligas.  
Expertgruppen ansvarar för statusuppdateringar av de 20 -tal aktiviteter som ryms 
inom NLS under 2016. En omvärldsanalys har sammanställts med  bidrag från de 
olika representanterna i expertgruppen och under hösten 2016 sker, med 
utgångspunkt i omvärldsanalysen, ett arbete med att prioritera tänkbara nya 
aktiviteter för 2017.  
3.7 Antibiotikaforum  
I enlighet med ett regeringsuppdrag 2012 upprättade S ocialstyrelsen och 
Jordbruksverket en samverkansfunktion som arbetar och tvärsektoriellt för att 
samordna statens agerande i frågor rörande antibiotikaresistens och vårdrelaterade 
infektioner. Funktionen har också upprättat en nationell handlingsplan för a tt föra 
dessa frågor framåt. Socialstyrelsens ledande roll har sedermera tagits över av 
Folkhälsomyndigheten. För att genomföra sitt uppdrag tillkallade dessa sedan en 
samverkansgrupp. eHälsomyndigheten deltar sedan 2014 i arbetet, främst i egenskap 
av för valtare av den nationella läkemedelsstatistiken och i kommunikationsarbete i 
och kring den nationella kampanjen ”skydda antibiotikan”.   Förutom 
eHälsomyndigheten deltar Arbetsmiljöverket, Folkhälsomyndigheten, Formas, 
Forskningsrådet för hälsa, arbetsliv och välfärd, Havs - och vattenmyndigheten, 
Inspektionen för vård och omsorg, Jordbruksverket, Kemikalieinspektionen, 
Livsmedelsverket, Läkemedelsverket, Länsstyrelserna, Myndigheten för 
samhällsskydd och beredskap, Naturvårdsverket, Smittskyddsläkarförening en, 
Socialstyrelsen, Statens veterinärmedicinska anstalt, Tandvårds - och 
läkemedelsförmånsverket, Universitetskanslersämbetet, Vetenskapsrådet och 
VINNOVA. Dessutom är Sveriges Kommuner och Landsting och Programråd 
Strama adjungerade till samverkansgruppen . 
    
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  26/42 
 
Enligt den nationella handlingsplanen för 2016 så har eHälsomyndigheten bland 
annat i uppdrag att:   
 Utreda möjligheten till automatisk uppföljning av veterinärers förskrivning 
och rekvisition av antibiotika, särskilt de för vilka förskrivningsrätten 
begränsats.  
 Verka för tillgång till en komplett nationell sammanhållen statistik över 
antibiotikaförsäljning till såväl öppen - som slutenvården  
3.8 Samrådsgruppen för nationell e -hälsa  
Samrådsgruppen för nationell e -hälsa etablerades inom ramen för de tidiga re 
strategierna för nationell e -hälsa (2006, 2010). Gruppen samlar företrädare för 
myndigheter, huvudmän, professioner, vårdgivare och industri. I samråd med 
Socialdepartementet föreslog s eHälsomyndigheten våren 2015 att stå värd för 
gruppen och ta över or dförandeskapet från Socialdepartementet. Under 2016 har 
gruppen sammanträtt vid två tillfällen; ett informationsmöte om aktuella frågor och 
en workshop med anledning av Socialstyrelsens arbete med den långsiktiga 
förvaltningen av gemensam informationsstruk tur. Det senare hölls gemensamt med 
Socialstyrelsen och mötets utkomster blev ett underlag till deras rapport till 
regeringen , som lämnades i augusti 2016. eHälsomyndigheten ser en stor potential i 
grupperingen och dess sammansättning. Myndigheten har dock  valt att vänta med att 
formellt formera gruppen i avvaktan på att ”Vision för e-hälsa ” konkretiseras liksom 
myndighetens roll i detta sammanhang.  
3.9 Samrådsgruppen välfärdsteknologi  
eHälsomyndigheten ingår i Myndigheten för delaktighets (MFD) samrådsgrupp. 
eHälsomyndigheten anslöt till grupperingen under 2015 för att följa arbetet. MFD 
har och har haft regeringsuppdrag  med syfte att främja införandet av digitala tjänster 
inom framförallt socialtjänst och hemsjukvård. Det har bland annat handlat om att 
stödja  kommuner i att implementera välfärdsteknologi. Målet har varit att fler 
personer med nedsatt funktionsförmåga får ta del av välfärdsteknologiska tjänster 
som leder till ökad självständighet, trygghet, delaktighet och aktivitet samt att 
samtliga kommuner f ullt ut har övergått till digitala trygghetslarm vid utgången av 
2016. Uppdragen har genomförts tillsammans och i samråd med ett antal aktörer som 
deltar i samrådsgruppen: Socialstyrelsen, Myndigheten för samhällsskydd och 
beredskap (MSB), Post - och telest yrelsen (PTS), Sveriges Kommuner och Landsting 
(SKL) och Swedish Standards Institute ( SIS).  
Gruppen har sammanträtt vid tre tillfällen under 2016. Regeringsuppdragets progress 
har rapporterats och synpunkter från gruppen har lämnats. Regeringsuppdraget 
slutrapporterades i mars 2016.    
 
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  27/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  3.10 Taktisk samverkansgrupp informationsstruktur  
eHälsomyndigheten deltar aktivt i en taktisk samverkansgrupp som fokuseras runt 
den Nationella informationsstrukturen och det Nationella fackspråket. Gruppen, som 
leds av Socialstyr elsen, består av Inera, SKL, Socialstyrelsen och 
eHälsomyndigheten och träffas en gång i månaden. Syftet med gruppen är att planera 
och samordna gemensam utveckling mellan aktörerna i syfte att öka semantisk - och 
teknisk interoperabilitet i vård och omsorg  samt bidra till ökad kännedom om 
respektive organisations utvecklingsinitiativ och vid behov möjlighet till 
samplanering av närliggande aktiviteter.  
3.11 Uppföljningsramverk för digitalisering av offentlig sektor  
Regeringskansliet (Finansdepartementet, enheten  för digital förvaltning), har nyligen 
initierat en diskussion om ett uppföljningsramverk för digitalisering av offentlig 
sektor. Avsikten är att bygga kunskap om den uppföljning som redan sker men också 
att dels gemensamt identifiera indikatorer och nycke ltal som har hög validitet 
avseende regeringens strategiska mål (enklare, öppnare och effektivare) eller 
sektorsspecifika mål, som kan samlas in ett gemensamt ramverk. 
eHälsomyndigheten deltar i arbetet i egenskap av att myndigheten ingår i både Rådet 
för statlig kunskapsstyrning och i e -samverkansprogrammet eSam.  
3.12 Ineras medicinska råd  
Inera är ett aktiebolag som ägs gemensamt av alla landsting och regioner. Ägarna har 
gett bolaget i uppdrag att koordinera landstingens och regionernas gemensamma e -
hälsoarbe te och utveckla tjänster till nytta för invånare, vård - och omsorgspersonal 
och beslutsfattare.  Inera har inrättat ett medicinskt råd som är en rådgivande instans 
som kompletterar Ineras medicinska och vetenskapliga kompetens. Rådet hanterar 
verksamhetsfr ågor med medicinsk anknytning. Exempel på områden som 
medicinska rådet kan involveras i är:  
 Affärsutveckling – verksamhetsbehoven.  
 Stöd till verksamhetsutveckling, goda exempel och erfarenheter, checklistor 
kring organisation, rutiner och andra verksamhe tsnära områden.  
 Regelverksfrågor aktuella för hälso – och sjukvård, kring t ex Journalen och 
nationell patientöversikt.  
 Verksamhetsmässiga synpunkter inför prioriteringar avseende nya tjänster.  
Medlemmar utses av Ineras  vd på en period av tre år efter avstämning med Ineras 
Programråd. Rådets sammansättning består av olika professioner; läkare, 
sjuksköterskor och apotekare inom hälso - och sjukvård och omsorgsverksamhet som 
har god kännedom om aktuella verksamhetsbehov. Rå det träffas ett par gånger per 
termin. Ordförande för gruppen är Ineras medicinskt sakkunniga.    
 
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  28/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  eHälsomyndigheten har under några år deltagit i rådet med företräd elsevis 
farmaceutisk kompetens.  
Genom sitt deltagande har eHälsomyndigheten getts möjlighet at t dels bidra till 
Ineras arbete genom att vara en rådgivande part i vårdnära frågor och samtidigt öka 
myndighetens kunskap om viktiga processer inom hälso -och sjukvård och 
omsorgsverksamhet.  
3.13 Socialstyrelsens E -hälsoråd  
Socialstyrelsens E -hälsoråd har till uppdrag att ge vägledning om den gemensamma 
informationsstrukturen och underlätta användbarheten av den i vård och omsorg. 
Den huvudsakliga uppgiften för Rådet är att verka för nationell samsyn samt ge råd 
och vägleda Socialstyrelsen exempelvis rörande:  
 Verksamhetsplanering för förvaltningsorganisation,  
 Medverkan  i nationella och internationella sammanhang,  
 Utbildningsinsatser,  
 Metodutveckling,  
 Framtagande av regelverk, samt  
 Vid eventuell fördelning av stimulansbidrag.  
Rådets ledamöter nomineras av respekt ive organisation och utses av Socialstyrelsen 
för en tid om tre år med möjlighet till förlängning. Rådet har en bred representation 
från hälso - och sjukvård, omsorg, myndigheter, professioner samt företrädare för 
medborgaren och sammanträder 5 -6 ggr/år.  
eHälsomyndigheten får genom sitt deltagande möjlighet att vara en rådgivande part i 
Socialstyrelsens arbete med den gemensamma informationsstrukturen, bidra till 
nationell samsyn i dessa frågor och integrera arbetet i myndighetens egna processer 
och uppdrag.  Detta är särskilt viktigt mot bakgrund av eHälsomyndighetens uppdrag 
att samordna regeringens satsningar på e -hälsa, uppdrag om strukturerad 
läkemedelsinformation och ordinationsorsak, arbetet med en nationell 
läkemedelslista samt myndighetens inriktnings beslut att tillämpa Socialstyrelsens 
gemensamma informationsstruktur vid nyanskaffning och vidareutveckling av 
register och tjänster.  
3.14 Swedish Standards Institute Tekniska Kommitté hälso - och 
sjukvårdsinformatik (SIS TK334)  
Swedish Standards Institute’s ( SIS Kommitté för hälso - och sjukvårdsinformatik 
(SIS TK334) arbetar aktivt för att påverka innehåll och riktlinjer i framtida 
standarder, både globalt och nationellt, avseende hälso - och sjukvårdsinformatik. 
Målet är att utveckla standarder som ger en patien tsäker hälso - och sjukvård. 
Informatikstandarderna är avsedda att skapa förutsättningar för överföring av   
 
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  29/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  information mellan olika vård - och omsorgsgivare och mellan olika IT -system. 
Arbetet med att utveckla gemensamma begreppssystem och informationsstrukt urer 
för kliniska och administrativa processer ska också medföra att säkerheten för 
patienter, personal och medborgare ökar, något som samtidigt bidrar till att riskerna 
för felbehandling minskar.  
Bland medlemmarna i kommittén finns företrädare för myndigh eter, akademin, 
medtech -industrin, vårdgivare, huvudmän och professioner. eHälsomyndigheten 
deltar i och följer kommitténs arbete med syfte att i första hand bygga kunskap om 
hur formell standardisering går till, vilka standarder som finns på området, samt  få 
tillgång till samtliga standarder i kommittén. Detta är av betydande vikt inte minst 
för myndig hetens standardiseringsuppdrag  samt internationella uppdrag där 
standardisering är en av grundförutsättningarna. Kommittén sammanträder ca sex 
gånger per år.  
3.15 Nätverk för läkemedelsinformatik  
Sveriges Kommuner och Landsting (SKL) har bildat ett informellt nätverk för utbyte 
av erfarenheter och kunskap kring olika frågor kopplade till läkemedelsinformatik. 
Nätverket emanerar från SKL:s aktivitet (1.3) om struktu r för dokumentation och 
uppföljning av läkemedelsinformation i nationella läkemedelsstrategin och har 
träffats ungefär varannan månad. I nätverket ingår en mycket  bred krets av 
myndigheter och organisationer, däribland eHälsomyndigheten som successivt 
övertar ansvaret för att hålla i nätverket och innehållet i nätverkets möten.  
4. Deltagande i statliga utredningar  
4.1 Apoteksmarknadsutredningen ( S 2015:06 ) 
Regeringen tillsatte i november 2015 en särskild utredare (dir. 2015:118) för att göra 
en översyn av apoteksm arknaden och vid behov lämna förslag på förändringar. En 
utgångspunkt för utredningen är de uppföljningar och utvärderingar som gjorts 
avseende den omreglerade apoteksmarknaden. Särskilt fokus bör läggas på åtgärder 
med syfte att höja kvaliteten och patien tsäkerheten på apoteksmarknaden. 
Inriktningen bör vara att åstadkomma en säker, effektiv och jämlik 
läkemedelsförsörjning och en apoteksmarknad med god tillgänglighet och service. 
eHälsomyndigheten har en representant i Nya Apoteksmarknadsutredningens 
expe rtgrupp, där ytterligare sex myndigheter, Sveriges Kommuner och Landsting 
(SKL) och Regeringskansliet ingår. Expertgruppen hade sitt första möte i april 2016 
och har därefter haft ytterligare fyra heldagsmöten under 2016. För att besvara frågor 
och analyse ra textutkast från utredningen bildades en intern arbetsgrupp. 
Utredningen ska redovisa sitt uppdrag senast den 31 december 2016.    
 
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  30/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  4.2 Äldreutredningen (S 2015:03)  
eHälsomyndighe ten ingår i expertgruppen till Utredningen om nationell kvalitetsplan 
för äldreomsorgen (S 2015:03), benämnd Äldreutredningen. I gruppen ingår ett stort 
antal myndigheter och andra aktörer. Utredningens uppdrag är att genom långsiktiga 
insatser inom strategiskt viktiga områden säkra utv ecklingen av god kvalitet i den 
framtida äldreomsorgen. Uppdraget ska redovisas senast den 31 mars 2017.  
    
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  31/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  5. Kommunikation och kunskapsspridning kring e -
hälsofrågorna  
Som framgår av tidigare kapitel syftar visionen för e -hälsa 2025 till att Sverige år 
2025 ska vara bäst i världen på att använda e -hälsans möjligheter. Det är en högt 
ställd ambition som kräver att e -hälsoarenans alla aktörer arbetar tillsammans för att 
uppnå målet. eHälsomyndighetens regleringsbrev uppdaterades i juni 2016 med ett 
nytt uppdrag: myndigheten ska med utgångspunkt i den nya e -hälsovisionen 
genomföra olika kommunikationsinsatser för att sprida kännedom om visionen och 
dess innebörd. Genom olika  kommunikationsinsatser vill eHälsomyndigheten 
åstadkomma en nationell kraftsamling kring visionen. Den största satsningen är 
heldagskonferensen Nationella e -hälsodagen, som är inriktad på att skapa verkstad 
av Vision e -hälsa 2025, men under året har även ett antal andra aktiviteter 
Redan innan eHälsomyndigheten hade fått uppdraget att kommunicera e -
hälsovisionen hade myndigheten startat en mängd aktiviteter i syfte att etablera en 
mötesplats för e -hälsa där kunskap sprids och aktuella frågor di skuteras. Bakgrunden 
till detta var att det finns ett starkt önskemål från myndighetens olika 
intressentgrupper att mötas och diskutera de möjligheter och utmaningar som finns 
inom e -hälsoområdet, samt att utbyta kunskap och erfarenheter. Myndigheten  har 
också under året medverkat på ett par utvalda e -hälsomässor tillsammans med SKL, 
Inera och andra myndigheter.  
Den kunskap som utbyts på myndighetens mötesplats ska vara tillgänglig för alla. 
Parallellt med den fysiska mötesplatsen har därför en digital möte splats börjat 
byggas på ehalsomyndigheten.se En helt ny webbplats, med koppling till nya e -
hälsovisionen och fokus på att skapa nytta för intressenterna och guida dem rätt i e -
hälsodjungeln, lanserades i maj i år.  
5.1 Den fysiska arenan - mötesplats e -hälsa me d seminarieverksamhet  
Under året har eHälsomyndigheten arrangerat uppskattade seminarier i de egna 
lokalerna i samverkan med andra aktörer. Målgruppen är bred och består av bland 
andra företrädare från vårdprofessionerna, andra myndigheter, patient - och 
brukarorganisationer, life  science -industrin, it -bolag, apputvecklare, politiker och 
beslutsfattare samt media. Seminarierna har varit mycket välbesökta med ca 80 -100 
åhörare vid varje tillfälle.  
    
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  32/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  5.2 Seminarier o ch mässor under det gångna året  
December 2015  
Frukostseminarium: ”Vi bygger ihop läkemedelskedjan”  
Om integrationen av EES, eHälsomyndighetens elektroniska expertstöd på apotek, 
och Sfinx, som är landstinget i Stockholms läns interaktionsdatabas.  
Ett samverkansprojekt mellan eHälsomyndigheten, SLL och apoteksaktörerna för att 
hela vårdkedjan ska ha tillgång till samma information om interaktioner. Företrädare 
från SLL medverkade som talare, tillsammans med eHälsomyndigheten.  
 
Februari 2016  
Mässa: Mötesplats välfärdsteknologi & e -hälsa, MVTe  
Mötesplats v älfärdsteknologi & e -hälsa är en arena för framtiden inom kommunal 
vård och omsorg. Välfärdsteknologin är på stark frammarsch och leder till ökad 
självständighet, trygghet och delaktighet i samhället om vi utgår från individens 
behov och förutsättningar. e Hälsomyndigheten tog här ett första steg för att närma 
sig den kommunala sektorn. Myndigheten deltog i en gemensam monter med 
Socialstyrelsen, Myndigheten för delaktighet, SKL och PTS. Vi berättade om den 
webbutbildning om e -hälsa och välfärdsteknologi i s ocialtjänsten som tagits fram 
tillsammans med Socialstyrelsen, Myndigheten för delaktighet, Sveriges Kommuner 
och Landsting (SKL), Famna och Vårdföretagarna. Vi berättade också om det 
elektroniska expertstödet EES.  
 
Mars 2016  
Frukostseminarium: ”Vision e -hälsa 2025”  
Vid ett välbesökt frukostseminarium på eHälsomyndigheten den 14 mars 
presenterade statssekreterare Agneta Karlsson tillsammans med Anders Henriksson 
på SKL för första gången Vision e -hälsa 2025. Inte minst denna gång var det mycket 
uppskattat a tt seminariet filmades.  
 
April 2016  
Mässa: Vitalis i Göteborg 5 -7 april  
eHälsomyndigheten deltog under tre dagar i den stora nordiska e -hälsomässan 
Vitalis , dels med flera föreläsningar i konferensprogrammet, dels en mängd 
miniseminarier i montern på mässgolvet.  
eHälsomyndigheten deltar i programrådet för Vitalismässan. Deltagandet har 
inneburit arbete med att bidra till utformningen av programmet i allmänh et och i   
 
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  33/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  synnerhet att säkerställa att det nationella e -hälsoarbetet har belysts under dagarna. 
eHälsomyndigheten deltog i ett 15 -tal olika programpunkter.   
Nytt för året var en gemensam myndighetsmonter med eHälsomyndigheten, 
Socialstyrelsen, Myndigheten  för delaktighet, Forte, Vårdanalys och 
Läkemedelsverket. På andra sidan av montern stod SKL och Inera, men 
monterscenen delades mellan samtliga organisationer, och seminarierna fokuserades 
på samverkansprojekt. Monterns paroll löd: ”Samlad kraft för e -hälsoutveckling”.  
 
Maj 2016  
Frukostseminarium: ”Urval av standarder ska öka teknisk interoperabilitet inom vård 
och omsorg”  
Vinnova driver program för att stärka innovationskraften i Sverige. I projektet 
StandIN samverkade en rad aktörer från vård och omsorg,  leverantörer, myndigheter, 
universitet och högskolor. StandIN genomförs inom innovationsprogrammet 
Medtech4Health.  
Standarder är ett av fokusområdena i e -hälsovisionen. Under seminariet 
presenterades slutrapporten för det Vinnova -finansierade projektet a v medarbetare 
från eHälsomyndigheten, Inera och Medtech4Health.  
 
Juni 2016  
Konferens: eHealth Week 8 -10 juni, Amsterdam  
eHälsomyndigheten arrangerade tillsammans med Socialdepartementet och Swecare 
en svensk delegationsresa i samband med konferensen eHealt h week i Amsterdam. I 
samband med konferensen anordnade vi ett seminarium för den svenska 
delegationen med ett särskilt framtaget program som gav deltagarna tillfälle att 
fördjupa sig i hur Nederländerna arbetar med e -hälsa .  
Delegationsresan samlande cirk a 100 personer från den svenska e -hälsokretsen. 
Bland dem representanter från regeringen och regeringskansliet, statliga 
myndigheter, huvudmän, professionsförbund och företag verksamma inom e -hälsa.  
Bland de medverkande i programmet fanns statssekreterare Agneta Karlsson, State 
Secretary of Ministry of Health, Welfare and Sports, Martin Van Rijn, Swecares vd 
Maria Helling och eHälsomyndighetens generaldirektör  Torsten Håkansta samt flera 
namnkunniga holländska experter. Eva Reimers, eHälsomyndigheten och Yl va Wide 
från Swecare modererade programmet. Initiativet beskrivs ytterligare i rapporten 
”Nationell kontaktpunkt  för e-hälsa” Dnr 2016/04970 .  
 
Seminarium: ”Dags att utveckla appar till Hälsa för mig”    
 
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  34/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  Under maj hölls det första informationsmötet för apputv ecklare om Hälsa för mig, 
det personliga hälsokonto som myndigheten håller på att utveckla. I samband med 
seminariet öppnade en utvecklings -och testmiljö för att apputvecklare ska ha 
möjlighet att utveckla och testa sina idéer för hälsoappar. Syftet med se minariet var 
att ge information om utvecklings - och testmiljön samt om vilka regler och villkor 
apputvecklarna behöver förhålla sig till. Intresset var stort.  
 
Juli 2016  
Almedalen: ”Följ med på resan till E -hälsolandet”  
I enlighet med regeringsuppdraget at t sprida kännedom om Vision e -hälsa, 
arrangerade eHälsomyndigheten ett halvdagsseminarium om aktuella e -hälsofrågor i 
Almedalen.  Temat var Resan till e -hälsolandet och många var intresserade av att 
följa med, både som medverkande på scenen och i publiken.  
Dagen inleddes med en e -hälsoduell mellan statsrådet Gabriel Wikström (S) och 
Emma Henriksson (KD) socialutskottets ordförande. Dessutom medverkade 
företrädare från Ung Diabetes, Myndigheten för Vårdanalys, Sveriges Läkarförbund, 
Vårdförbundet, SKL, Handi kappförbunden, Sveriges Apoteksförening, Myndigheten 
för delaktighet, Karolinska Institutet, Nationell Samverkan för Psykisk Hälsa samt 
SPF Seniorerna.  
Ämnen som diskuterades var bland annat:  
• om e -hälsa är tillgängligt för alla idag  
• vårdens inställnin g till den digitala patienten och hur e -hälsan ser ut i 
ambulanssjukvården  
• att leva med olika hjälpmedel och appar och hur det personliga hälsokontot Hälsa 
för mig kan stödja individers hälsa, samt  
• hur visionen om att göra Sverige bäst i världen på e -hälsa till 2025 ska kunna 
förverkligas.  
I samband med årets Almedalsvecka medverkade eHälsomyndigheten också i andras 
arrangemang, till exempel vid Cap Geminis, Region Örebros, Reumatikerförbundets 
seminarier samt i Almegas workshop om väldfärdsteknik.  
 
September 2016  
Frukostseminarium: ”Hälsa för mig – det personliga hälsokontot”  
Hälsa för mig presenterades för företrädare för myndigheter, professionsförbund och 
hälso - och sjukvården samt läkemedelsbolag. Talare var enhetschef Carl Jarnling och 
affärsutv ecklare Helene Richardsson från eHälsomyndighetens enhet för 
Invånartjänster, samt Sofie Zetterström, vice vd, på vår samarbetspartner Inera.  
    
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  35/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  Oktober 2016  
Frukostseminarium: ”Hur mår e -hälsan i EU?”  
Om arbetet med gränsöverskridande e -hälsotjänster i Eur opa. Gästtalare var 
professor Henrique Martinez från Portugal och det svenska arbetet presenterades av 
Lisa Hagberg, internationell samordnare på eHälsomyndigheten.  
 
November 2016  
När detta skrivs pågår förberedelserna för Nationella e -hälsodagen 9 november. 
Konferensprogrammet har tagits fram av programrådet som består av representanter 
från Socialdepartementet, Sveriges kommuner och landsting, SKL, Inera, 
Socialstyrelsen, Myndighe ten för delaktighet, Läkemedelsverket, Vinnova, Swedish 
Medtech, HSO, Södertälje kommun, Norrbottens läns landsting, Hälsans nya 
verktyg, SIS, Läkarförbundet, Vårdförbundet, Famna, Vårdföretagarna, Svensk 
Sjuksköterskeförening, Medical Research Data Manage ment och 
eHälsomyndigheten.  
I styrgruppen för dagen finns parterna bakom Vision e -hälsa 2025 representerade av 
Tracy Mitchell Björkman, kommunikationschef på Socialdepartementet och Patrik 
Sundström, programansvarig för e -hälsa på SKL samt ordförande Eva R eimers, 
kommunikationschef på eHälsomyndigheten.  
5.3 Den digitala arenan - nya ehalsomyndigheten.se  
Ökad tillgänglighet, och utveckling i samarbete med kunder och intressenter. Det var 
ledorden när eHälsomyndighetens digitala mötesplats togs fram. Ett stort an tal 
intervjuer genomfördes med intressenter som fick beskriva sina förväntningar på 
eHälsomyndigheten i stort, och mer specifikt på webbplatsen. Den 17 maj lanserade 
eHälsomyndigheten en helt ny webb, med nytt utseende och aktualiserat innehåll. 
Webben är anpassad till mobil, platta eller skärm.  
De seminarier som eHälsomyndigheten arrangerar filmas, och läggs upp på 
ehalsomyndigheten.se. Myndigheten bygger här en digital arena parallellt med den 
fysiska för att öka tillgängligheten och möjligheterna att ta  del av kunskap om e -
hälsa.  
5.3.1 Agenda e -hälsa 2016 - forum för samverkan  
Regeringen och SKL har formulerat Vision e -hälsa 2025. På myndighetens 
webbplats görs de egna fokusområdena tydligare och via en ”Agenda e -hälsa 2016” 
erbjuds överblick, fördjupning och aktualiteter. eHälsomyndigheten lyfter fram 
samarbetspartners för att berätta om det gemensamma arbetet som pågår och berättar 
om aktiviteter som kopplar till e -hälsovisionen. .    
 
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  36/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  5.3.2 Enklare för apoteks - och vårdaktörer  
eHälsomyndigheten vill med den nya webben  också göra det enklare för alla de 
aktörer som behöver ansluta eller utveckla ett system kopplat till myndighetens 
register. Via den nya webben presenteras godkännandeprocessen, ändringar i 
funktionalitet och möten. Målet är transparens, service och ett b ättre samarbete med 
apoteks - och vårdaktörer.  
5.3.3 Privatpersoner får lättare tillgång till sin information  
Som ett led i regeringens mål för e -förvaltning har eHälsomyndigheten utvecklat e -
tjänsten Läkemedelskollen. Via e -legitimation erbjuds privatpersoner åt komst till 
den egna informationen som finns i myndighetens läkemedelsregister (recept, 
uthämtade läkemedel, högkostnadsdatabasen, registerutdrag). Detta underlättar för 
alla de invånare som tidigare vände sig till myndigheten för att begära ut 
registerutdr ag för sina läkemedel. Den tidigare manuella processen var både 
tidskrävande och krånglig.  
5.3.4 Kunskap om nationell e -hälsa  
Under augusti 2016 tog eHälsomyndigheten över domänen nationellehalsa.se från 
Socialdepartementet. På denna adress byggs nu en kunskapsb ank om nationell e -
hälsa upp. Där går det att hitta kunskap om vad e -hälsa är och man kan läsa om 
framtidens e -hälsa. På sajten finns också programmet för Nationella e -hälsodagen 
2016, såväl som ett arkiv för tidigare konferenser. Filmer, referat och prese ntationer 
från alla de samarbetspartners som deltagit går att ladda ner.  
5.3.5 Twitter  
Under 2015 öppnade eHälsomyndigheten ett twitterkonto. Denna 
kommunikationskanal används nu regelbundet för att tipsa om olika e -
hälsohändelser. Antalet följare växer stadigt,  vilket i sig vittnar om ett ökande 
intresse för att följa utvecklingen av e -hälsofrågorna.  
    
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  37/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  6. Slutsatser  
6.1 Begrepp och utgångspunkter  
Det uppdrag som eHälsomyndigheten  har i sin instruktion är att samordna 
regeringens satsningar på e -hälsoområdet och att övergripande följa utvecklingen på 
området. Som framgår av föregående kapitel  och avsnitt  är det ett omfattande 
uppdrag vars innehåll och genomförande inte är givna på förhand.  
Innan samordningsuppdragets genomförande och innehåll beskrivs närmare är det 
nödvändigt att kort resonera kring några centrala begrepp. Ett sådant begrepp är 
naturligtvis e -hälsa. Det är ett begrepp som saknar en vedertagen definition och som 
därför definieras på många olika sätt. eHälsomyndigheten har valt att använda 
samma definition som bl.a. Socialstyrelsen. Med e -hälsa menas på en övergripande 
nivå att använda digitala verktyg och utbyta information digitalt för att uppnå och 
bibehålla hälsa.  Mer konkret innebär e -hälsa att skapa ett bättre informationsutbyte 
inom hälsa, vård och omsorg. Rätt information, på rätt plats, i rätt tid ger människor 
goda möjligheter att engagera sig i sin hälsa.  
Ett annat viktigt begrepp är samordna som har flera o lika betydelser. De två som 
enligt eHälsomyndigheten bäst beskriver innebörden av myndighetens samordnande 
uppdrag är att  
 avväga, balansera intressen mot varandra, samt att  
 organisera (verksamhet, handlingar, initiativ etc.) så att ett visst gemensamt 
mål en viss avsedd effekt (bäst kan) uppnås.  
Samordna handlar alltså om att driva processer där olika intressen och aktörer 
balanseras mot varandra, för att nå ett eller flera gemensamma mål och/eller 
åstadkomma en eller flera avsedda effekter. Med det här per spektivet innebär 
samordna således både att ena och om att leda och styra. Att samordning är ett 
styrmedel blir också tydligt när man analyserar innebörden av begreppet styra. Lite 
förenklat kan styrning beskrivas som ett relationsbegrepp; någon styr och n ågon 
annan styrs. Syftet med att utöva styrning är att nå fastställda mål, dvs. genom att 
någon aktivt påverkar någon annan att göra något.  
6.2 Samordningsuppdraget - utgångspunkter och innehåll  
Uppdraget att samordna regeringens satsningar på e-hälsoområdet h ar 
eHälsomyndigheten tolkat som att den primära målgruppen är andra statliga 
myndigheter, följt av en lång rad aktörer. Som framgår av den kartläggning som 
eHälsomyndigheten låtit göra innehåller e -hälsoområdet ett mycket stort antal 
aktörer med ännu fler uppdrag och initiativ men med gemensamma intressen av att 
utveckla vård, apotek och omsorg med hjälp av digitala medel.  
Många myndigheter har uppdrag som på olika sätt och i olika utsträckning handlar 
om e -hälsa, vilket framgår av figuren (i kapitel 2) Fig uren i kombination med den   
 
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  38/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  genomgång av respektive myndighets uppdrag (instruktion, regleringsbrev och 
särskilda regeringsbeslut – se bilaga) som eHälsomyndigheten gjort visar att e -hälsa 
för dessa myndigheter i huvudsak handlar om:  
 Insamling, bearbetning,  lagring och återföring av information. Detta 
(semantisk interoperabilitet) så att information kan användas, utbytas och 
 Den stora utmaningen som alla myndigheter lyfter fram är: Infrastrukturen, 
dvs. antingen att etablera en gemensam infrastruktur eller att samordna och 
strukturera användningen av befintlig infrastruktur, enligt förra punkten.  
hälsa handlar således främst om; Digital samverkan om informationshantering för att 
realisera nyttor (patientsäkerhet, kvalitet, effektivitet, spara pengar). D etta innebär att 
eHälsomyndighetens samordningsuppdrag är tydligt kopplat till visionen för e -hälsa 
och dess tre insatsområden.  
6.3 Genomförande av samordningsuppdraget  
I föregående kapitel har myndigheten  kortfattat beskrivit insatser som genomförts 
under 201 6. Av detta framgår att samordningsuppdraget genomförs parallellt på flera 
olika sätt och med olika instrument. Det är möjligt  att identifiera fyra grundläggande 
delar i samordningsuppdraget.  
En första grundläggande del av samordningsuppdraget utövas i de regeringsuppdrag 
eller samordningsinsatser som eHälsomyndigheten ansvarar för, som ensam 
myndighet eller tillsammans med andra aktörer. Det kan också handla om att 
myndigheten ingår i t.ex. en expertgrupp till en utredning. I dessa fall är 
samordningen frä mst fokuserad på just det aktuella uppdraget och de närmast 
tillhörande insatserna . Ofta är det ett relativt litet antal aktörer som ingår i uppdraget. 
Mer konkret handlar det ofta om att i projektform driva arbetet framåt mot de 
uppställda målen och att a vrapportera inom angiven tid.  
En andra grundläggande del av samordningsuppdraget utövas genom 
eHälsomyndighetens medverkan i olika fora. Som framgår av tidigare avsnitt är 
myndigheten representerad i ett stort antal råd och grupperingar med koppling till 
digitalisering, informationshantering etc. inom vård, apotek och omsorg. Det rör sig 
om grupperingar på både nationell och internationell nivå. I den här typen av 
grupperingar har samordningsuppdraget en betydligt bredare och mer övergripande 
ansats, inrymm er många sakfrågor och eHälsomyndigheten representerar ofta något 
mer än sin egen verksamhet.  
En tredje grundläggande del av samordningsuppdraget utövas genom att tillsammans 
med andra identifiera behov, problemområden etc. med koppling till många 
sakfrågo r avseende informationshantering inom vård, apotek och omsorg.   
 
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  39/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  eHälsomyndigheten har utövat den här formen av samordning exempelvis genom att 
initiera studier och kartläggningar för att bygga kunskap inför fortsatta insatser.  
En fjärde grundläggande del av  samordningsuppdraget handlar i huvudsak om att 
samla flera andra aktörer och om att sprida kunskap och erfarenheter kring många 
sakfrågor. Som framgår av föregående kapitel har eHälsomyndigheten under 2016 
anordnat seminarier, deltagit vid större arrangem ang, agerat via sociala medier och 
producerat filmer.  
6.4 Iakttagelser  
De fyra grundläggande delarna av samordningsuppdraget illustreras av följande 
figur:  
Figur 3: Visualisering av samordningsuppdraget  
 
Under 2016 har eHälsomyndigheten  arbetat med samordningsuppdraget inom alla 
fyra delar av figuren, men med tyngdpunkt på de två högra rutorna. Där finns 
huvuddelen av myndighetens regeringsuppdrag och nationella och internationella 
åtaganden. Den övre vänstra rutan, med exempelvis frukos tseminarier och 
deltaganden i e -hälsoevenemang, har också varit en viktig del av att genomföra 
samordningsuppdraget.  
Flera av förslagen i eHälsomyndighetens avrapportering av regeringsuppdrag pekar 
mot att den nedre vänstra rutan kommer att öka avsevärt i  betydelse. Förslagen 
handlar på olika sätt om att utveckla infrastruktur för läkemedelsinformation och 
struktur av läkemedelsinformationen i sig. Därtill kommer det förslag till lag om en 
nationell läkemedelslista som Regeringskansliet (Socialdepartemente t) väntas lägga 
fram inom kort. Också det internationella arbetet, som på både kort och lång sikt 
  
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  40/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  kommer påverka hur myndigheten  i praktiken jobbar med e -hälsofrågor har sin 
hemvist inom de nna ruta. Det område som den nedre vänstra rutan representerar 
innefattar ett stort antal aktörer, såväl statliga myndigheter som landsting, 
kommuner, vårdgivare, apotek och nationella aktörer som exempelvis SKL och 
Inera. Därtill kommer att utveckling av infrastruktur förutsätter en tydlig samordning 
av krav på både infr astrukturen i sig och på den information som hanteras. Ska 
infrastrukturen fungera som avsett och bidra till en mer ändamålsenlig och säker 
hantering av information i läkemedelsprocessen måste det råda enighet om vilka 
krav denna infrastruktur ska uppfylla  och hur funktionaliteten ska vara.   
Mot den här bakgrunden konstaterar eHälsomyndigheten att samordning av insatser 
på e-hälsoområdet är en omfattande men angelägen uppgift som kommer att bli allt 
viktigare när samordningsuppdraget framöver  kommer att bestå av aktiviteter inom 
alla fyra rutor i figuren. Aktiviteterna har nära koppling till alla tre insatsområden i 
visionen för e -hälsa och kräver samarbete med och samordning av ett stort antal 
myndigheter och andra aktörer. Den  nedre vänstra rutan ställer, som nämnts ovan, 
särskilda krav som ökar behovet av samordning.  
6.5 Ett tydligare samordningsuppdrag  
övergripande utmaningar där det finns behov av strategier oc h insatser för en 
Förslag - Allt högre komplexitet förutsätter stärkt samordning  
utveckling på internationell nivå som påverkar nationell a prioriteringar i allt större 
sammansatta behov av vård och omsorg från kommuner, landsting liksom o ffentliga 
 förtydligade arbetsformer oc h organisation för strategisk styrning och arenor 
Förtydli gade arbetsformer och organisation för strategisk styrning och arenor med 
och därigenom stärka stödet  till Regeringskansliet och Sveriges Kommuner och   
 
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  41/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten  Landsting i genomförandet av e -hälsovisionen. I detta ingår att göra en översyn av 
nationell kontaktpunkt för e -hälsa kommer tydl igare att knytas an till myndighetens 
övergripande samordningsuppdrag i syfte att säkerställa att det internationella och 
I och med det intensifierade arbet et med den nationella läkemedelslistan och 
Regeringskansliets (Socialdepartementets) förslag till ny lagstiftning avseende denna 
 hur arbetet med kommunerna kan integreras i verksamheten  
 hur hälso - och sjukvården kan omfattas med större bredd än enbart de delar 
som handlar om läkemedel  
Förstärkt uppföljnin g av utvecklingen på e -hälsoområdet  
En uppföljning som stödjer aktörernas arbete med att omsätta e -hälsovisionen bör tas 
av att styra mot e -hälsovisionens genomförande. Härt ill bör ett antal fördjupade 
 
Förvaltningsorganisationens förmåga att skapa tydliga anvisningar och 
förutsättningar fö r implementering samt ge stöd till de organisationer som ska 
överenskomna gemensamma, nationella  överenskommelser i sina system.  
informat ionsutbyte inom vård och omsorg.  Detta för att, stärk a och bredda arbetet 
eHälsomyndigheten föreslår att i samband med avslutandet av StandIN -projektet 
undersöka möjligheterna att:    
 
Samordning av regeringens satsningar på e -hälsa - Regeringsuppdrag S2016/03789/FS  42/42 
 
Juni 2014  © eHälsomyndigheten   konsolidera den statliga styrningen på område t, för att tydliggöra målet med 
 tillämpa de rollfördelningar som anges i vision e -hälsa 2025 och  
hålla samman standardiseringsarbetet från beslut om specifika standarder till 
tillämpning och långsiktig förvaltning  
 införliva erfarenh eter och överföra det arbete som genomförts i projektform i det 
 
2021-11-10: Delredovisning av uppdrag angående försöksverksamhet för en miljöpremie i läkemedelsförmånssystemet

2021-11-10: Partial report of assignments regarding trial activities for an environmental premium in the pharmaceutical benefits system

Di 
Uppdrag angående 
försöksverksamhet för en 
miljöpremie i läkemedels -
förmånssystemet  
Delredovisning av regerings uppdraget  
S2021/04130 (del vis) 
Dnr: 2021/02279  
Datum: 2021 -11-10  Diarienummer : 2021/02279  
2/17 
Denna publikation skyddas av upp hovsrättslagen. Citera gärna rapporten 
men uppge alltid källa:  Rapportens namn, år och E-hälsomyndigheten .  
Publicerad: E-hälsomyndigheten, november 2021. 
Diarienumme r: 2021/02279 
      Sankt Eriksgatan 117, Stockholm 
Telefon: 010-458 62 00
www.ehalsomyndigheten.se  Diarienummer : 2021/02279  
 
 3/17 
 
Förord  
Regeringen vill att utsläpp av läkemedelsrester till miljön ska minimeras. Som ett led 
i detta arbete har E -hälsomyndigheten fått i uppdrag att i samverkan med Tandvårds - 
och läkemedelsförmånsverket (TLV) och Läkemedelsverket utveckla och förbereda 
för en försöksverksamhet gällande att införa en miljöpremie i 
läkemedelsförmånssystemet. Försöksverksamheten ska bedrivas under åren 2024 –
2027. De tre myndigheterna har fått varsitt parallellt uppdrag. E-hälsomyndigheten 
ska utveckla ett system för utbetalning av  miljöpremien på förpackningsstorleksnivå 
inom en begränsad del av det så kallade periodens vara -systemet . TLV ska utreda 
hur en försöksverksamhet med samhällsbetald miljöpremie inom en begränsad del av 
periodens vara -systemet ska fungera.  Läkemedelsverket  ska utarbeta och fastställa 
en modell för miljöbedömning av läkemedel.  
I denna första delredovisning lämnar E -hälsomyndigheten  en kostnadsuppskattning 
för bland annat de anpassningar av myndighetens it-system som kommer att krävas 
inför att försöksverksam heten startar.  
Denna rapport är framtagen av senior farmaceutisk utredare Lisa Ericson, 
projektledare Madelen Domajnko, utredare Christian Örtendahl, farmaceutisk 
utredare Hanna Kellgren, produktansvarig  Martin Jäderlund, controller Anna 
Broberg, jurist Åsa Johansson , arkitekt Manne Andersson samt systemutvecklare 
Olof Jernold . I den slutliga handläggningen har enhetschef Camilla Hallström och 
avdelningschef Peter Alvinsson  deltagit. Beslut om denna rapport har fattats av 
generaldirektör Janna Valik. Senior farmaceutisk utredare Lisa Ericson har varit 
 
   Diarienummer : 2021/02279  
 
 4/17 
 
Innehåll  
Förord  ................................ ................................ ................................ ........................  3 
1. Inledning  ................................ ................................ ................................ ............  5 
1.1. Uppdraget  ................................ ................................ ................................ ... 5 
1.2. Omfattning och avgränsningar  ................................ ................................ .... 6 
1.3. Samverkan  ................................ ................................ ................................ .. 7 
1.4. Begrepp  ................................ ................................ ................................ ....... 7 
2. Genomförande  ................................ ................................ ................................ .... 9 
2.1. Intervjuer  ................................ ................................ ................................ ..... 9 
3. System för utbe talning av miljöpremie  ................................ ............................  10 
3.1. Primärt lösningsförslag  ................................ ................................ .............  10 
Informationsflöden  ................................ ................................ ..........................  11 
Steg I. Verifiering av miljöprodukt  ................................ ................................ . 11 
Steg II. Samla transaktioner  ................................ ................................ ............  12 
Steg III. Beräkning av betalunderlag  ................................ ..............................  13 
Steg IV. Utbetalning av miljöpremie  ................................ ..............................  13 
3.2. Alternativa lösningar  ................................ ................................ .................  14 
3.3. Uppskattade kostnader och tidplan  ................................ ...........................  15 
3.4. Andra lösningar som också kan få påverkan på anslutande system ..........  16 
4. Slutsats och fortsatt arbete  ................................ ................................ ...............  17 
 
    Diarienummer : 2021/02279  
 
 5/17 
 
1. Inledning  
Vid produktion av läkemedel förekommer utsläpp av läkemedelsrester1,2. Detta 
påverkar inte bara den omgivande miljön, utan riskerar även att skada  hälsan för de 
människor som bor nära tillverkningsplatserna. Utsläpp av antibiotika vid 
tillverkning kan dessutom bidra till utveckling och spridning av antibiotikaresistens.  
Dagens system för läkemedelsutbyte syftar till att pressa priserna på läkemedel . 
Läkemedelsföretag kan genom sin prissättning påverka möjligheten för  deras 
produkt att bli ”periodens vara”3 en viss månad, det vill säga det läkemedel som 
enligt huvudregeln ska lämnas ut på apotek. I den bedömning av läkemedel som görs 
tas endast hänsy n till pris och möjlighet att leverera, vilket inte särskilt gynnar 
företag som arbetar aktivt med en mer miljömässigt hållbar tillverkning av 
läkemedel. Regeringen önskar en modell som i högre grad premierar miljömässigt 
hållbar tillverkning . Dessa fråges tällningar har bland annat berörts i Läkemedels - 
och apoteksutredningens betänkande4. 
Som ett led i arbetet med läkemedel och miljö aviserade regeringen i 
budgetpropositionen för 20215 att man avser att  skapa incitament för 
miljöanpassning genom frivillig miljöbedömning och miljöpremie i 
läkemedels förmånssystemet.  
1.1. Uppdraget  
E-hälsomyndigheten har fått i uppdrag att utveckla ett system för utbetalning av 
miljöpremien på förpackningsstorleksnivå inom en beg ränsad del av periodens vara -
systemet.  Uppdrag et ska  genomför as i samverkan med TLV och Läkemedelsverket . 
Myndigheterna har fått varsitt deluppdrag6 med det gemensam ma målet att utveckla 
och förbereda införandet av  en försöksverksamhet med miljöpremie i 
läkemedelsförmånssystemet. Utgångspunkten är att försöksverksamheten ska 
bedrivas under åren 2024 –2027  och att systemet ska vara frivilligt. 
Försöksverksamheten ska till en början omfatta en begränsad  del av periodens vara -
systemet och inriktas på tre läkem edelsgrupper; könshormoner, antibiotika och 
preparat inom NSAID -gruppen  (smärtstillande läkemedel) . 
Det s ystem E-hälsomyndigheten utvecklar ska bygga på att myndigheten beräknar 
och betalar ut premien baserat på produktens försäljning . 
 
1 OECD (2019). Pharmaceutical Residues in Freshwater. Hazards and Policy Responses. Publicerad 2019 -11-13. 
2 Läkemedelsvärlden (2019). Nya data: stora utsläpp vid tillverkning. https://www.lakemedelsvarlden.se/ny -rapport -
stora -utslapp -vid-indisk -lakemedelstillverkning/ . Publicerad 2019 -10-29 
3 TLV. Periodens varor. Periodens varor - Tandvårds - och läkemedelsförmånsverket TLV  
4 SOU 2013:23  Ersättning vid läkemedelsskador och miljöhänsyn i läkemedelsförmånerna  
5 Regeringens proposition  2020/21:1 , Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg (avsnitt Miljöhänsyn 
och läkemedel)  
6 Regeringen (2021). Uppdrag angående försöksverksamhet för en miljöpremie i läkemedelsförmånssystemet. 
S2021/04128 (delvis), S202 1/04129 (delvis) respektive S2021/04130 (delvis)   Diarienummer : 2021/02279  
 
 6/17 
 
E-hälsomyndigheten ska tillsammans med TLV utreda hur utbetalningen av 
miljöpremien till läkemedelsföretagen ska fungera . I detta ingår dels att utreda med 
vilken periodisering utbetalningen ska ske , dels  hur informationen om vilka 
produkter som uppfyller kr aven för att erhålla miljöpremien ska komma 
E-hälsomyndigheten tillhanda.  E-hälsomyndigheten ska även följa och bidra till 
TLV:s uppdrag att utarbeta hur premien ska utformas samt Läkemedelsverkets 
uppdrag att utforma ett miljöbedömningssystem.  
I denna för sta delredovisning rapporterar E -hälsomyndigheten en 
kostnadsuppskattning för bland annat anpassning av  myndighetens  it-system inför 
start av försöksverksamheten.  
I uppdraget ingår även att genomföra en rättslig analys av behovet av 
författningsändringar i nför att försöksverksamheten startar. Behovet av eventuella 
författningsändringar ska beskrivas i nästa delredovis ning som rapporteras senast  
den 31 maj 2022.  
Uppdraget ska s lutredovis as till Regeringskansliet (Socialdepartementet) senast den 
30 oktober 20 22. Slutredovisningen ska innehålla en beskrivning av systemet för att 
administrera, beräkna och betala ut miljöpremien.  
1.2. Omfattning och a vgränsningar  
E-hälsomyndigheten har fått i uppdrag att delredovisa en k ostnadsuppskattning för 
bland annat anpassning av it-system inför försöksverksamhetens start. 
E-hälsomyndigheten har gjort en kostnads uppskatt ning baserat på ett primärt 
lösningsförslag  utifrån befintliga system/ tjänster och informations kanaler  som endast 
kräver mindre  system anpassning ar. Därutöver finns beskrivet alternativa lösningar 
som kan medföra mer omfattande  systemanpassningar och därmed sannolikt större  
utvecklingskostnader.  
E-hälsomyndigheten har avgränsat uppdraget  genom att inte föreslå lösningar som 
kräver systema npassningar hos övriga externa aktörer  (utöver TLV och 
Läkemedelsverket) , till exempel apoteken s recept expeditionssystem . 
Systemanpassningar hos apoteken skulle innebära både längre ledtider och ökade 
kostnader.  
De systemanpassningar och kostnadsuppskattningar som beskrivs i denna rapport 
gäller enbart E -hälsomyndighetens system/tjänster. Kostnader för eventuella 
systemanpassning ar av TLV:s och/eller Läkemedelsverket s interna system  har inte 
inkluderats.  
I uppdragsbeskrivningen står att ”F örsöksverksamheten ska inledningsvis  omfatta en 
begränsad del av periodens vara -systemet”. Myndigheterna har gjort bedömningen 
att under  försöksverksamhetens fyra år (åren 2024 –2027) avgränsa  omfattningen  till 
de tre föreslagna läkemedelsgrupperna ( könshor moner, antibiotika och NSAID ). 
Efter avslutad  försöksverksamhet utvärderas  effekterna . Det ligger inom ramen för 
TLV:s och Läkemedelsverkets respektive uppdrag att ta fram en plan för utv ärdering  Diarienummer : 2021/02279  
 
 7/17 
 
av försöksverksamheten  utifrån effekter på förmånssystemet r espektive effekt på 
miljöpåverkan . E-hälsomyndigheten har i den redovisade kostnadsuppskattning en 
gjort bedömningen att en eventuell uppskalning av miljö premie systemet inom 
periodens vara -systemet inte innebär ytterligare utvecklingskostnader , däremot kan 
driftskostnader tillkomma . 
1.3. Sam verkan  
Uppdraget genomförs i samverkan mellan  E-hälsomyndigheten, TLV  och 
Läkemedelsverket. Myndigheterna har inhämtat synpunkter från andra berörda 
aktörer såsom  Läkemedelsindustriföreningen (Lif), Föreningen för generiska 
läkemedel och biosimilarer (FGL)  och Läkemedelshandlarna . Fler aktörer ska 
kontaktas efter hand . Myndigheterna har även genomfört intervjuer med ett antal 
läkemedelsföretag (se 2. Genomförande).  
1.4. Begrepp  
Betalningsförmedlingen  
Betalningsförmedlingen är E -hälsomyndighetens tjänst  för att genomföra uppdrag et 
att förmedla ersättning från regioner till apoteksaktörer. Tjänsten  innehåller process 
och systemstöd för att administrera sändare och mottagare av ersä ttning, summera 
ersättningsbelopp ur transaktionsdatabasen (se FOTA nedan), skapa och sända 
fakturor, ta emot inbetalningar och genomföra utbetalningar samt ta fram  underlag 
för bokföring i myndighetens redovisning.  
Concise /Insikt  
Concise är en portal med ett webbaserat Business Intelligence -system och ett 
datalager över den totala läkemedelsförsäljningen (förskrivna läkemedel och 
handelsvaror inom förmånen, rekvisition och egenvård från öppen - och slutenvård), 
som tillgängliggörs med analysverktyget Insikt  som har skräddarsydda behörigheter.  
FOTA  
FOTA är E -hälsomyndighetens register över försäljningstransaktioner inrapporterade 
från apotek avseende alla läkemedel som säljs i Sverige. Till FOTA rapporteras 
dagligen flera hundra tusen försäljningstransaktione r som ligger till grund för 
nationell statistik på området. Apotek en är anslutna till FOTA genom sina 
expeditionssystem. I FOTA lagras bland annat uppgifter om antal sålda 
förpackningar, priser, förmånsbelopp, patientens folkbokföringslän och uppgifter om 
generikautbyte.  
Guru 
Administrationsgränssnitt för FOTA.  
LiiV  
LiiV står för Leverantörernas information i VARA. Det är ett system som samlar in 
information om läkemedel. Informationen kommer från Läkemedelsverkets NPL  
(Nationellt produktregister för läkemedel), läkemedelsleverantörer och TLV.   Diarienummer : 2021/02279  
 
 8/17 
 
MAH  
Market Authorisation Holder. Innehavare av godkännande för försäljning  av 
NPL  
Nationellt produktregister för läkemedel hos Läkemedelsverket som utgör källa för 
läkemedelsinforma tion i LiiV.  
NPL -ID 
Unik identifierare för läkemedelsprodukt enligt NPL.  
NPL -pack -ID 
Unik identifierare för läkemedels förpackning  enligt NPL.  
NSAID  
Icke-steroida antiinflammato riska medel (n on-steroidal anti -inflammatory drug ). 
Läkemedel med inflammationsdämpande, smärtlindrande och febernedsättande 
verkan.  
Periodens vara  
Det generiskt utbytbara  läkemedel som har lägst pris och kan tillhandahållas till hela 
marknaden inom varje förpackningsstorleksgrupp och som apoteken ska erbjuda 
patienten.  
Statsstöd  
Statsstöd är när det offentliga stödjer en ekonomisk verksamhet med offentliga 
medel och det resulterar i att mottagaren får en fördel gentemot andra aktörer på 
marknaden, genom att det gynnar en viss verksamhet eller produktion.7 
VARA  
VARA ä r ett nationellt produkt - och artikelregister för läkemedel samt de 
förbrukningsartiklar och livsmedel som ingår i läkemedelsförmånssystemet . 
 
7 www.upphandlingsmyndigheten.se   Diarienummer : 2021/02279  
 
 9/17 
 
2. Genomförande  
E-hälsomyndigheten har tagit fram förslag på ett system för utbetalning av 
miljöpremie samt  gjort en kostnadsuppskattning . Arbetet har genomförts i tät dialog 
med TLV och L äkemedelsverket  och lösningsförslagen har stämts av efter hand . 
Information har även inhämt ats från andra berörda aktörer  bland annat  via intervjuer . 
I denna delrapport beskriv er E-hälsomyndigheten ett primärt lösningsförslag  som 
utgår  från de  befintliga system  och informations kanaler  som finns idag . Därutöver 
beskrivs  alternativ a lösningar  där det bedömts  råda viss  osäker het kring  hur 
informations flödena  kommer att se ut och där en del oklarheter har identifierat s. I 
E-hälsomyndighetens uppdrag  ingår , till skillnad från övriga myndigheter, att lämna 
en delredovisning senast den 15  november  2021 . E-hälsomyndigheten  har gjort vissa 
antaganden kring  hur miljöpremien  ska verifieras samt hur nivå n på premien ska 
beräknas . Dessa  antaganden  kan inte  styrkas fullt ut förrän  TLV och 
Läkemedelsverket  har kommit längre i arbetet  inom sina respektive uppdrag . 
Kostnads uppskattningen  baseras på ett primärt lösningsförslag . Därutöver finns 
beskrivet vad som eventuellt kan driva kostnader och tidplan med de alternativa 
lösningar na, och i vissa fall mer omfattande systemanpassningar som kan krävas. 
Följaktligen  finns det osäkerhet sfaktor er i den redovisade kostnadsuppskattning en. 
2.1. Intervjuer  
Totalt genomfördes  fem intervjuer  med olika läkemedelsföretag under september  
och oktober  2021 . Intervjuerna var semistrukturerade och genomfördes digitalt via 
Teams . För varje intervj u avsattes två timmar. Under intervjuerna deltog två 
personer från vardera myndighet ( E-hälsomyndigheten , TLV  och 
Läkemedelsverket ). En intervjuguide med några huvud frågor från respektive 
myndighet skickades ut till r espondenterna inför intervjuerna . E-hälsomyndighetens 
frågor handlade främst om betalningsmottagare för att få en bild av vem  som bör 
vara mottagare av miljöpremien , det vill säga tillverkare, Market Authorisation 
Holder  (MAH)  eller ombud. Vidare frågor  handlade om huruvida  detta går att 
identifiera genom befintliga informationssystem, såsom den information som idag 
finns i LiiV och VARA kopplat till olika läkemedelsprodukter . 
Läkemedelsföretagen representerades av olika befatt ningar  och roller  såsom  vd, samt 
representanter som arbetar med miljö -/hållbarhetsfrågor  och/eller som var insatta i 
den svenska marknaden gällande bland annat prissättning inom periodens vara -
systemet . 
 
 10/17 
 
3. System för utbetalning av miljöpremie  
E-hälsomyndig heten har arbetat fram förslag på ett system  för utbetalning av en 
miljöpremie  i enlig het med uppdrag sbeskrivningen . Förslaget innehåller ett primärt 
lösningsförslag  som utgår från att befintliga system och informations kanaler  används 
och där bedömningen är att någon omfattande utveckling/systemanpassning  av 
E-hälsomyndighetens system inte kommer att krävas . Utifrån detta har tidsplan och 
kostnads uppskattning  tagits fram . I de steg i det primära lösningsförslaget där  viss 
osäkerhet har identifierats finns alternativa lösningar beskrivna. Dessa alternativa 
lösningar kräver  sannolikt större  utveckling/systemanpassning  avseende 
E-hälsomyndighetens system . 
3.1. Primärt lösningsförslag  
För att kunna genomföra en kostnads uppskatt ning för behovet av sys temanpassning 
behöver E -hälsomyndigheten göra följande antaganden:  
• Miljö verifiering av läkemedelsföretag  och tillika betalningsmottagare görs 
av Läkemedelsverket  och kommuniceras till E-hälsomyndigheten genom 
befintliga informationskanaler ( Nationellt produktregister för läkemedel , 
NPL).  
• Läkemedelsve rket sätter på produktnivå (NPL -ID) eller förpackningsnivå 
(NPL -pack -ID) en markering i NPL för de produkter/ förpackningar som är 
miljö verifierade . 
• TLV tar fram och förvaltar algoritm en för  miljöpremien och beslutar om 
premiens nivå, och kommunicerar informationen till E -hälsomyndigheten 
via LiiV  inför utbetalning till betalningsmottagaren . 
• E-hälsomyndigheten  får uppgift om betalningsmottagare genom befintligt 
informationssystem, d et vill säga angivet MAH eller ombud för den aktuella 
miljö verifierade produkten /förpackning en i NPL.  
• Leverantörskedjan (MAH/ombud) för en specifik produkt är över tid stabil , 
och antalet betalningsmottagare uppgår till högst  ett hundra  under 
försöksverksamheten . 
• E-hälsomyndigheten rekvirerar medel för utbetalning av  miljöpremien . 
Med utgångspunkt  att antagandena ovan kan styrkas kommer de redan upprättade 
informationsflödena som idag exi sterar mellan myndigheterna  att nyttjas . 
Miljöverifiering kan ske på olika sätt , men det centrala för rapportens 
kostnadsuppskattning är att verifieringen kommuniceras i de system som redan idag 
finns uppsatta.  Utöver produk t- eller förpackningsnivå skulle verifieringen även 
kunna sättas på en annan identifierare i de befintliga informationsflödena.   Diarienummer : 2021/02279  
 
 11/17 
 
Miljöpremie ska endast kunna lämnas till läkemedel som ingår i periodens vara -
systemet. E -hälsomyndigheten hämtar information om  vilka läkemedel som ingår i 
periodens vara -systemet från TLV.  
Informationsflöden  
De övergripande informationsflödena  för att åstadkomma en utbetalning av 
miljöpremie beskrivs i figur 1. Kostnads uppskattning en som beskrivs i rapporten är 
beräknad utifrån behovet av systemanpass ning för att möjliggöra informationsflödet  
från mi ljöverifiering ( steg I) till utbetalning av miljöpremien (steg IV). 
 
Figur  1. Schematisk bild över informationsflödet  från identifierin g av de 
läkemedelsprodukter /förpackningar  som är miljö verifierade för ändamålsmässig 
läkemedelstillverkning, till utbetald premie baserat på sålda läkemedels förpackningar  från 
apotek i Sverige.  
Steg I. Verifiering av miljöprodukt  
Första steget  i miljöpremiesystemet är att i NPL redogöra för vilka 
läkemedelsprodukter /förpackningar  som är verifierade för att uppfylla kriterierna för 
miljö bedömning , se figur 2 . Informationen går därefter över till registret LiiV , vidare 
kompletteras detta med informa tion från TLV om periodens vara och storlek på 
miljöpremie per produkt/förpackning innan informationsmängderna blir kompletta i 
VARA . 
 Diarienummer : 2021/02279  
 
 12/17 
 
Figur  2. Schematisk bild över information sflödet  för miljö verifierad produkt /förpackning  
från Läkemedelverket till E -hälsomyndigheten.  
Steg II. Samla transaktioner  
I nästa steg samlar E-hälsomyndigheten  in data över antalet sålda 
läkemedelsförpackningar på apotek och kan genom anpassning av FOTA  
sammanställa vilka betalningsmottagare som ska få ersättning  baserat på antalet 
sålda miljöverifierade läkemedelsprodukter , se figur 3 . 
 
Figur  3. Schematisk bild öv er hur uppgifter om läkemedels produkter som miljöverifierats går 
att ta fram genom sammanställning av sålda förpackningar på apotek, d et vill säga 
E-hälsomyndighetens sammanställning av försäljningstrans aktioner från samtliga apotek i 
Sverige.  
  
 13/17 
 
Steg III. Beräkning av betalunderlag  
Därefter  vägs sammanställningen av aktuella miljö verifierade 
produkter/ förpackningar ihop med uppg ifter om aktuellt pris för ersättning från TLV , 
se figur 4 . E-hälsomyndigheten  kan därmed  få fram uppgifter om hur stor premien 
blir för mottagande läkemedels företag  (MAH/ombud) . 
Figur  4. Schematisk bild över  steget då sålda läkemedels förpackni ngar matchas med den 
algoritm som talar om hur stor premien för utbetalning ska vara.  
Steg IV. Utbetalning av miljöpremie  
I samband med att ett läkemedelsföretag verifierats och godkänts utifrån 
miljöbedömningskriterierna, skickar Läkemedelsverket information om 
betalningsmottagare till E -hälsomyndigheten som i sin tur tecknar avtal och inhämtar 
de uppgifter som krävs för premieutbetalning. E -hälsomyndigheten  kan koppla 
miljöpremien till korrekt betalningsmottagare  genom den organis ationsinformation 
som finns på läkemedelsprodukten i NPL . Därefter  görs månadsvisa  utbetal ningar 
med för ändamålet rekvirerade medel via Betalningsförmedlingen  basera t på sålda 
förpackningar på apotek i Sverige , se f igur 5. 
 
Figur  5. Schematisk bild över tillvägagång ssättet  för utbetalningar av rekvirerade medel till 
respektive verifierad betalningsmottagare.  
 
 14/17 
 
3.2. Alternativa lösningar  
Eftersom myndigheterna är i en analysfas och inte har kommit så långt i diskussioner 
om ansvarsfördelning, förvaltningsjur idik med mera kan det komma fram 
omständigheter under arbetets gång som gör att en annan lösning behöver övervägas.  
Om det i första steget, verifiering av miljöprodukt, inte skulle vara möjligt att nyttja 
NPL behöver det skapas ett alternativt flöde för in formation om vilka 
läkemedels produkter /förpackningar  som ska miljöverifieras . 
Idag tillhandahåller E-hälsomyndigheten  ett gränssnitt genom LiiV som möjliggör 
för läkemedelsföretagen  att komplettera med uppgifter för  läkemedels produkter . 
Detta skulle kunna vara en ytterligare möjlig väg för Läkemedelsverket genom att 
skapa nya informationsmängder i LiiV,  för att vidare få uppgift erna till VARA. En 
sådan anpassning kräver inte bara systemteknisk anpassning för att lägga till fler 
informatio nsfält, utan kräver också nya processer för säkerställande av vem som har 
rättigheten att nyttja fälten i Lii V. Detta är n ågot som inte behövs om informationen 
kommer från NPL först och därefter vidare till Lii V och VARA. Detta beskrivs som 
alternativ 2 i figur 6 nedan och ingår inte i angive n kostnads uppskattning . 
 
Figur  6. Alternativ ingång genom nytt system, exempelvis vidareutveck ling av Lii V. 
Andra möjliga alternativa lösningar såsom miljöverifieri ng där det idag sakna s 
informationskanaler kan behöv a utredas vidare. Det kan visa sig vara svårt  att 
åstadkomma mer komplexa lösningar inom angiven tid för försöksverksamhete n, då 
det i sin tur kan innebära påverkan hos apoteksaktörerna  och deras 
systemleverantörer . 
 
 15/17 
 
3.3. Uppskattad e kostnader  och tidplan  
Kostna dsuppskatt ningen för det primära lösningsförslaget  baseras på behoven av 
systemanpassning i VARA, Concise, FOTA samt tjänsten för Betalningsförmedling.  
Kostnaderna är grov t skattade  och utgår från ett antal antaganden som beskrivits 
ovan . Både kostnader och tidplan  kan komma att ändras vid en mer detaljerad analys 
inför genomförandet av systemanpassningarna.  En sådan analys kan genomföras 
först när TLV och Läkemedelsverket är klara m ed sitt arbete samt de rättsliga 
förutsättningarna är klarlagda.  
Med antaganden som följer det primära lösningsförslaget kan systemutvecklingen på 
E-hälsomyndigheten  genomföras utan påverkan på anslutande syst em. 
Utvecklingsdelen består främst i att säkers tälla att ny information förs in i VARA via 
LiiV samt gränssnittsuppdatering i applikationen Guru som kan ta fram 
betalningsunderlag för sålda miljömärkta förpackningar samt ersättning till 
verifierad betalningsmottagare  för dessa. Betalningsförmedlingen  kommer inte att 
behöva anpassas tekniskt, däremot kommer det att krävas arbete med att lägga upp 
nya betalningsmottagare . 
E-hälsomyndighetens k ostnad för  det fortsatta arbetet med genomförandet av 
uppdraget , samt teknisk utveckling/systemanpassning enligt d et primära 
lösningsförslaget uppskattas till tre miljoner  kronor . Kostnadsu ppskattningen baseras 
på att de gjorda antagandena kan styrkas , att nuvarande informationskanaler kan 
nyttjas, samt att inga systemanpassningar hos externa aktörer såsom apotekens 
expeditionssystem krävs . 
Utifrån en övergripande tidplan sker förberedelser under Q3 ‒Q4 2022 och 
genomförandefasen inleds under Q 1 2023 och fortsätt er under Q 2 2023.  Därefter 
fortsätter förberedelser, utöver systemanpassningar, inför försöksverksamhetens start 
2024. Under 2023 kan även kostnader för dessa förberedelser tillkomma. 
E-hälsomyndighetens bedömning är att systemutvecklingen inte b ör starta förrän ett 
förslag som beskriver hela miljöpremiesystemet har tagits fram och myndigheternas 
uppdrag är slutredovisade.  
Enligt regering ens uppdrag8 ska medel avsättas till E -hälsomyndigheten år 2022 för 
genomförande av uppdraget, under förutsätt ning att medel  bevilja s för ändamålet . I 
och med att genomförandet av uppdraget uppskattas löpa även under 2023 är det 
viktigt att medel som erhålls år 2022 får sparas till år 2023 . 
Under försöksverksamheten s fyra  år, 2024 ‒2027 , uppstår  även drifts kostnader att ta 
hänsyn till . Hur omfattande dessa blir är mycket svårt att uppskatta i dagsläget innan 
ansvarsfördelningen myndigheterna emellan är f astställd. Någon av myndighet erna 
måste exempelvis  ha ett övergripande ansvar för hantering av support och  
överklaganden . Även statisti kuppgifter som möjliggör för läkemedelsföretagen  att 
följa upp utbetalda premier måste tas fram och tillhandahållas. Dessa aktiviteter kan 
 
8 Regeringen (2021). Uppdrag angående försöksverksamhet för en miljöpremie i läkemedelsförmånssystemet. 
S2021/04130 (delvis)   Diarienummer : 2021/02279  
 
 16/17 
 
medföra kostnader för E -hälsomyndigheten beroende på hur stort ansvarsområdet för 
detta blir, vilket blir tydligt först när uppdraget slutrapporteras.  
3.4. Andra l ösningar som också kan få påverka n på 
anslutande system  
På grund av den rådande tidplanen har E-hälso myndigheten valt att inte gå vidare 
med att analysera  lösningar  som får påverkan på a nslutande system , då det kan 
innebär a mer komplexa systemanpassningar vilket leder till längre ledtider för 
genomförande . Ett sådant arbete kräver  en djupare analys om vilka 
informationsmängder som idag saknas och på vilket sätt dessa kan kompletteras i 
befintliga system. Exempel på sådana uppgifter kan vara spårningsnummer från 
vilken fabrik läkemedlet har tillverkats . Dels behöver det utredas om e n sådan 
uppgift finns på läkemedelsförpack ningen idag, dels  behöv er möjligheten för 
apotek ssystemen att spara sådan information vid expediering av 
läkemedelsförpack ning utredas , samt möjligheten för E -hälsomyndigheten att få 
tillbak a uppgiften vid expedier ing av produkt.  Förutom ledtiden för en djupare 
analys av möjligheterna att hitta andra sätt för att identifiera en miljöverifierad 
läkemedelsprodukt , behöver hänsyn tas till de systemanpassnin gar som kan krävas 
av apotekens systemleverantörer . Det kan inn ebära stora utvecklingskostnader både 
för apotekens systemleverantörer och för E-hälsomyndigheten.  
 
 17/17 
 
4. Slutsats och f ortsatt arbete  
E-hälsomyndigheten bedömer att kostnaden för det fortsatta arbetet med 
genomförandet av uppdraget, samt teknisk utveckling/systemanpassning är cirka tre 
miljoner kronor. Som framkommit i denna delredovisning bygger 
kostnadsuppskattning en på ett antal antagan den. Det primära lösningsförslag  som 
beskrivits och det underlag som kostnaderna baseras på behöver styrkas . Alla tre 
myndigheterna befinner sig i ett analysskede inom sina respektive uppdrag och  vissa 
delar  behöver utredas ytterligare  innan E -hälsomyndigheten kan fastställa slutlig 
teknisk lösning för utbetalning av miljöpremie n. Dessa omständigheter gör att 
kostnaderna för systemutvecklingen kan bli betydligt högre än vad som uppskattats i 
nuläget.  
Under försöksverksamheten 2024 ‒2027 tillkomme r även driftskostnader . 
Omfatt ningen av  dessa kostnader är mycket svår att uppskatta i dagsläget innan 
ansvarsfördelningen myndigheterna emellan , samt val av teknisk lösning,  är 
fastställd. Hur stora dessa kostnader blir beror på hur stort E -hälsomyndighet ens 
ansvarsområde blir  samt miljöpremiesystemet s komplexitet , vilket  framgår  först när 
uppdraget slutrapporte ras. 
E-hälsomyndigheten behöver även utreda och klargöra dels hur medel  för 
utbetalning av miljöpremien ska rekvireras, dels  hur ansvar et för rapportering av 
rekvirerade medel ska fördelas . 
Parallellt med framtagande av själva miljöpremiesystemet utreds rättsliga 
frågeställningar, inklusive den rättsliga analys av behovet av författningsändringar 
som ska delredovisas i maj 2022. Det är svår t att i dagsläget säga något om huruvida 
den rättsliga analysen kommer att påverka det lösningsförslag inklusive de 
alternativa lösningar som beskrivits i denna rapport. E -hälsomyndigheten kan inte 
påbörja utveckling av teknisk lösning förrän alla delar in om utredningen är 
klarlagda.  
De intervjuer som genomförts har gett en bra bild att arbeta vidare utifrån. 
Intervjuerna ska följas upp med fortsatta dialoger med berörda aktörer.  
Förutsättningen för att nå målet med uppdraget inom angiven tid är att 
myndig heternas tidplan för genomförande och systemanpassningar är 
synkroniserade.  Myndigheterna ska nu arbeta  vidare  och ha en fortsatt  tät dialog,  för 
att sedan landa i ett gemensamt miljöpremiesystem som slutredovisas senast den 30 
oktober 2022 . 

2020-08-31: Delrapport 2 Uppdrag att tillgängliggöra och förvalta gemensamma nationella specifikationer

2020-08-31: Interim report 2 Assignment to make available and manage common national specifications

Di 
  
Uppdrag att tillgängliggöra 
och förvalta gemensamma 
nationella specifikationer  
Delrapport 2 , regeringsuppdrag S2019/01521/FS : 
Fördjupad analys av befintlig ansvarsfördelning 
kring  e-häls ospecifikationer samt 
kostnadsberäkning för E-häls omyndighetens  
tillhörande förvaltning  
 
Dnr: 2019/01538  
Datum: 31 augusti 2020   Diarienummer: 2019/01538 
2/117 
Denna publikation skyddas av upphovsrättslagen. Ci tera gärna rapporten m en 
uppge alltid källa: Delrapport 2 – Uppdrag att tillgängliggöra och förvalta 
gemensamma nationella specifikationer, 2020 E-hälsomyndigheten.   
Publicerad:  E-hälsom yndigheten, augusti 2020 
Diarienummer: 2019/01538 
             Sankt Eriksgatan 117, Stockholm 
E-post: registrator@ehalsomyndigheten.se
www.ehalsomyndigheten.se  Diarienummer: 2019/01538  
3/117 
Förord  
 
 Stockholm den 31 augusti 2020 
  Den 28 mars 2019 uppdrog regeringen åt E -hälsomyndigheten att kontinuerligt 
sammanställa samt på lämpligt sätt tillgängliggöra nationella gemensamma 
specifikationer. E -hälsomyndigheten fick vidare i uppdrag att inrätta en funktion inom 
myndigheten för förvaltning av sådana specifikationer. Till detta ska en 
kostnadsberäkning lämnas för förvaltningen av funktionen på ett och flera års sikt. En 
viktig del i uppdraget är också att göra en fördjupad analys rörande befintlig 
ansvarsfördelning för frågor som rör t ill ex empel  gemensamma specifikationer och 
standarder inom hälso-  och sjukvården och socialtjänsten.  
Arbetet inom uppdraget ska göras i samverkan med berörda myndigheter och 
organisationer inom standardiseringsområdet. 
Uppdraget ska redovisas vid tre tillfällen; en första delrapportering har skett den 30 
november 2019, en andra delrapportering ska ske den 31 augusti 2020 och 
slutrapportering ska ske den 30 september 2021.  
 
Detta är den andra delrapporten som lämnas och den redovisar E -hälsomyndighetens 
slutsatser från den fördjupade analys en, förslag på åtgärder för det fortsatta uppdraget  
inom myndigheten och en kostnadsberäkning av den framtida funktionen som har till 
uppgift att tillgängliggöra och förvalta nationella gemensamma e -hälsospecifikationer.  
 Delrapporten är framtagen av utred are Rodabe Alavi , utredare Vivéca Busck Håkans, 
senior arkitekt Manne Andersson, jurist Maria Jacobsson, terminolog Henrik Nilsson, digital strateg Omid Mavadati, informationsarkitekt Eva Stenlund, lösningsarkitekt 
Stefan Hjulfors, utredare Christina Lindberg och utredare Staffan Gullsby . Ansvarig 
avdelningschef för uppdraget är Annemieke Ålenius . 
Beslut om den här del rapporten har fattats av generaldirektör Janna V alik. Utredare 
Rodabe Alavi har varit föredragande.  
  Diarienummer: 2019/01538  
4/117 
Rapporten utgör E -hälsomyndighetens delredovisning av regeringsuppdraget 
att tillgängliggöra och förvalta gemensamma nationella specifikationer. 
Rapporten redovisar resultatet från en fördjupad analys rörande befintlig ansvarsfördelning kring standardisering och gemensamma spec ifikationer 
inom och mellan hälso-  och sjukvård och socialtjänst (vilket i rapporten 
benämns e -hälsospecifikationer ). I analysen behandlas vilka ytterligare stöd 
eller utvecklingsinsatser som behövs i det fortsatta arbetet med e-hälsospecifikationer . Analy sresultaten bekräftar de tankar som beskrivs i 
regeringsuppdraget men lyfter samtidigt fler faktorer i beskrivningen av hur arbetet med e- hälsospecifikationer behöver bedrivas på nationell nivå samt 
hur myndighetens kommande arbete med att sammanställa och  
tillgängliggöra nationella gemensamma e -hälsospecifikationer ska realiseras. 
Tänkbara åtgärder för styrning och stöd av både utveckling och användning av e- hälsospecifikationer presenteras liksom förslag på en målbild och 
förväntade effekter för funktione n samt en färd plan för att nå den uppsatta 
målbilden . Rapporten presenterar några konkreta författningsändringar i 
myndighetens instruktion som anses nödvändiga om rapportens förslag om 
genomförande av uppdraget ska kunna realiseras. I rapporten beskrivs den 
kommande funktionen för tillgängliggörande och förvaltning av dessa specifikationer, dess organisation och en kostnadsberäkning på ett och flera års sikt.  
Rapporten beskriver även det terminologiarbete som genomförts och 
resulterat i nya termer och def initioner av specifikation , e-hälsospecifikation  
och nationell gemensam e-hälsospecifikation . Den så kallade 
”e-hälsospecifikationen” är en typ av specifikation som är tänkt för 
tillämpning inom hälso - och sjukvård och socialtjänst eller andra angränsande 
områden och den ”gemensamma nationella e -hälsospecifikationen”  är 
slutligen den typ av e -hälsospecifikation som genomgått en formell process 
och fått status som nationell och gemensam.  
 
Fördjupad analys av befintlig ansvarsfördelning  
Informationsutbyte inom hälso - och sjukvård och socialtjänst är ett komplext 
område och komplexiteten gäller även mängden aktörer och deras ansvar. En 
fördjupad analys av vem som ansvarar för vad är därför inte bara nödvändig i 
sig (enligt uppdraget) utan också en förutsättning  för att upptäcka luckor och 
områden där ytterligare insatser behövs – och för att bygga upp en funktion inom E -hälsomyndigheten.  Diarienummer: 2019/01538  
5/117 
Det fördjupade analysarbetet r örande befintlig ansvarsfördelning har gjorts i 
samverkan med både sektorsspecifika myndigheter,  nationella organisationer 
och professionsföreningar samt med aktörer som på nationell nivå  som  
ansvarar  antingen  för framtagning eller tillgängliggörande av 
e-hälsospecifikationer.  
Analysen baseras på de insikter och kunskaper som har hämtats från dialoger, 
möten, kvalitativa intervjuer med aktörer samt litteraturstudier och har resulterat i en sammanställning och grafiska presentationer av  
• aktörer på strategisk nivå och stödstrukturer  och 
• aktörer på operativ nivå. 
Analysen visar att d et finns befintliga stöd strukturer  men att det saknas 
samordning mellan dessa. Vidare finns det luckor då vad gäller stöd och 
styrning av utvecklingen  och användnin gen av e- hälso specif ikationer.  
I analysarbetet har även en internationell omvärldsanalys  genomförts. 
Resu ltatet visar att flera länder har en tydligare reglering kring 
informationsutbyte än vad som finns i Sverige där regleringen endast avser dokumentation. I flera av de granskade länderna finns dessutom en utpekad nationell aktör för att främja eller styra a rbetet med specifikationer och 
standarder utifrån det nationella regelverket. Det finns även exempel på 
länder som skapat ett  nationellt kompetenscentrum för arbetet med 
specifikationer och standarder.  
Analysen visar sammantaget att nationella gemensamma 
e-hälsospecifikationer , förutom att vara en grundförutsättning för 
interoperabilitet (förmågan hos system att fungera tillsammans och kunna 
kommunicera med varandra genom överenskomna  regler), även kan vara ett 
potentiellt verktyg för att styr a och stödja informationsutbyte  inom och 
mellan hälso - och sjukvård och socialtjänst.  
Analysresultaten har bekräftat tankar i regeringsuppdraget, men fördjupningen visar att komplexiteten och spretigheten är stor och att det 
krävs fler styrande och stödjande åtgärder – och att det saknas en sammanhållande kraft för både framtagning och användning av e-hälsospecifikationer.  
E-hälsomyndigheten ser alltså utifrån analysen av den befintliga 
ansvarsfördelningen ett behov av åtgärder inom följande områden:  
• framtagningen av e -hälsospecifikationer , där en gemensam nationell 
prioritering och styrning behövs och  
• införande , implementering och användning av e -hälsospecifikationer , 
där en gemensam överenskommelse behövs .  Diarienummer: 2019/01538  
6/117 
E-hälsomyndigheten anser att det behövs en aktör eller en samm ansatt grupp 
av aktörer på nationell nivå som får mandat att driva på utvecklingen , det vill 
säga prioritera, fatta nödvändiga beslut och finansiera utveckling av 
e-hälsospecifikationer. Detta behov kan med fördel mötas inom ramen för 
samarbetsorganisationen för Vision e -hälsa 2025, utökat med andra 
företrädare från standardiseringsorganisationer, näringslivet och akademien.  
Samma aktör eller grupp av aktörer  skulle även kunna styra användningen av 
sådana specifikationer , men om och hur en sådan styrning ska ske måste 
utredas vidare.  
 
Funktion för tillgängliggörande och förvaltning av nationella 
gemensamma e -häls ospecifikationer  
Uppdraget anger både att en funktion ska inrättas inom E -hälsomyndigheten 
och att denna funktion ska ha vissa uppgifter rörande tillgängliggörande och 
förvaltning av e -hälsospecifikationer. Arbetet för en funktion för 
tillgängliggörande och förvaltning består i att sammanställa och gruppera 
befintliga e -hälsospecifik ationer och att granska dem så att de kan förädlas 
och få status som  ”nationell gemensam e -hälsospecifikation” . En annan del av 
arbetet består i att främja framtagandet av nya nationella gemensamma 
e-hälsospecifikationer på områden där det saknas idag.  
Området kring e -hälsospecifikationer är under stark kontinuerlig förändring , 
vilket  gör att förutsättningar förändras över tid. Detta tillsammans med den 
tekniska  utvecklingen och ett stort antal aktörer föranleder 
E-hälsomyndighetens förslag att  utvärdera  det genomförda arbetet inom 
funktionen efter de två första åren.  
 
Kostnadsberäkning för funktionen  
Kostnadsberäkningen grundar sig på kostnader för funktionens tänkta basaktiviteter och den personal som behövs för att utföra dessa. Baserat på 
den fördjupa de analysen föreslår E -hälsomyndigheten dessutom att ett antal 
tilläggsaktiviteter bör lyftas in i den nya funktionen för att stödja och stärka 
det nationella arbetet med gemensamma e -hälsospecifikationer med målet att 
underlätta informationsutbytet inom o ch mellan hälso - och sjukvård samt 
Kostnaden för funktionens basaktiviteter – att tillgängliggöra och förvalta befintliga e -hälsospecifikationer  – har beräknats till 9  miljoner kr onor under 
2022 och 9 miljoner kr onor under 2023. Eftersom  kostnaden för den nya 
funktionen, enligt uppdraget, ska rymmas inom myndighetens ram anslag 
kommer en omprioritering av övrig verksamhet att behöva göras. Efter  Diarienummer: 2019/01538  
7/117 
myndighetens analysarbete föreslås även ett antal tilläggsaktiviteter. 
Utvecklingen av dessa kräver en tilläggsfinansiering som beräknats till  
4 miljoner kronor för 2023. 
 
Funktionens arbete i korthet  
Funktionen ska : 
• Bestå av ett nationellt stöd i form av kompetenscentrum och en teknisk plattform.  
• Kontinuerligt sammanställa, tillgängliggöra och förvalta
1 befintliga 
e-hälsospecifikationer (nationella och lokala), vilket innefattar att 
gruppera e-hälsospecifikationerna, beskriva hur och i vilket 
sammanhang de används och vilka aktörer som är ansvariga för utvecklingen eller framtagandet av dem.  
• Ge vägledni ng till målgruppen i hur e -hälsospecifikationer kan 
tillämpas och användas.  
• Om myndigheten uppmärksammar att det saknas 
e-hälsospecifikationer på något område: främja framtagandet av 
sådana tillsammans med berörda organisationer.  
• Säkerställa att arbeten so m görs kompletterar och stödjer de 
verksamheter eller projekt som redan pågår.  
• Besluta om vilka e -hälsospecifikationer som kan vidareutvecklas och 
genomgå en utvärderingsprocess för att få status av nationell 
gemensam e -hälsospecifikation. För detta ska de t tas fram 
beslutsprocesser och finnas mandat inom E -hälsomyndighetens 
funktion för tillgängliggörande och förval tning av 
• Tillhandahålla en teknisk plattform som möjliggör en ökad och säker 
användning av e -hälsospecifikationer, vilk et kan leda till ökad 
interoperabilitet inom och mellan hälso - och sjukvård och socialtjänst 
samt, när så är påkallat, i sektorns gränssnitt mot andra it -lösningar 
inom den offentliga sektorn.  
• Skapa en ”verktygslåda” med principer, metoder och mallar för hur 
e-hälsospecifikationer bör utvecklas, vilka standarder som bör vara 
                                                 
1 Varje organisation är som tidigare ansvarig för innehållet i sina specifikationer medan E-hälsomyndigheten blir 
ansvarig för tillgängliggörandet och förvaltandet av plattformen  som tillgängliggör e -hälsospecifikationer . Se vidare 
kapitel 9.   Diarienummer: 2019/01538  
8/117 
utgångspunkt för dem och olika exempel som kan tjäna som 
inspiration för utvecklingsarbetet.  
• Tillgängliggöra även andra relevanta arbeten med koppling till e-hälsospecifikationer i den  framtida plattformen såsom: 
o nödvändigt stödmaterial som kan ingå i paketeringar av e-hälso specifikationer (metod - och rutindokument, 
vägledningar, implementationsguider)  
o annat för e -hälsospecifikationerna relevant material (såsom 
domänmodeller).  
• Följa upp användningen av nationella gemensamma 
e-hälsospecifikationer och därigenom stödja och föreslå åtgärder för 
utökad användning av e -hälsospecifikationer.  
• Hantera informationssäkerhet i förhållande till e -hälsospecifikationer, 
särskilt i samband med tillgäng liggörandet. 
Utifrån analysen föreslår E -hälsomyndigheten att funktionens arbete även bör 
omfatta följande aktiviteter: 
• Bereda nödvändiga beslutsunderlag och administrera själva beslutsprocessen så att fattade beslut om vilka e -hälsospecifikationer 
som bör  utvecklas kan verkställas – och därefter följa upp besluten. 
• Ta fram målbilder, planer och riktlinjer som underlag till kontinuerlig utveckling av nya e -hälsospecifikationer och harmonisering och 
vidareutveckling av befintliga e -hälsospecifikationer samt följa upp 
användningen av dessa.  
• Driva ett samverkansforum för e -hälsospecifikationer.  
• Samordna, på nationell nivå, insatser som återkopplar resultat av 
specifikationsutveckling i Sverige till relevant internationell standardisering.  
• Samarbeta med andra länders olika kompetenscentrum inom området.  
   Diarienummer: 2019/01538  
9/117 
Legala konsekvenser  
Analysen pekar på behov av en förnyad reglering av E -hälsomyndighetens 
uppdrag utifrån den planerade funktionens aktiviteter. Genom en sådan 
reglering kan en funktion för tillgängliggörande  och förvaltning av nationella 
gemensamma e -hälsospecifikationer inrättas på ett långsiktigt hållbart sätt. 
Utifrån analysresultaten ger E -hälsomyndigheten följande förslag till 
författningsförändringar i förordningen (2013:1031) med instruktion för E-hälsomyndigheten:  
• Myndigheten ska samordna frågor om gemensamma standarder, 
format och liknande krav för hälso-  och sjukvårdens och 
socialtjänstens elektroniska informationsutbyte.  
• Myndigheten ska samordna och stödja berörda aktörers arbete med att 
ta fram nat ionella gemensamma e- hälsospecifikationer  och även stödja 
aktörer nas användning av dessa specifikationer.  
 
Myndigheten ska sammanställa och tillgängliggöra befintliga 
e-hälsospecifikationer så att dessa kan bli nationella och gemensamma 
för hälso - och sjukvården och socialtjänsten.  
10/117 
Innehåll  
Sammanfattning  .............................................................................................. 4 
1. Inledning ................................................................................................ 12 
1.1 Uppdraget  ........................................................................................ 12 
1.2 Omfattning och avgränsningar  ........................................................ 14 
1.3 Samverkan  ....................................................................................... 16 
1.4 Termer och definitioner  ................................................................... 16 
2. Metod och genomförande  ...................................................................... 20 
2.1 Kartläggning av aktörer på strategisk nivå och stödstrukturer  ........ 20 
2.2 Kartläggning av aktörer på operativ nivå  ........................................ 21 
2.3 Internationell omvärldsanalys  ......................................................... 22 
3. Bakgrund  ................................................................................................ 24 
3.1 Befintliga internationella och nationella strategier  ......................... 24 
3.2 Befintliga författningskrav på entydig och strukturerad  
        dokumentation ................................................................................. 27 
3.3 Specifikationer och verksamhetsutveckling .................................... 32 
4. Ekosystemet för e -hälsospecifikationer  ................................................. 37 
4.1 Ekosystemet för e -hälsospecifikationer på övergripande nivå  ........ 37 
4.2 Nationella aktörer och stödstrukturer som tar fram, tillgängliggör  
        och förvaltar specifikationer  ............................................................ 40 
5. Analys av befintlig ansvarsfördelning ................................................... 58 
5.1 Praktiska exempel och deras konsekvenser ..................................... 58 
5.2 Insikter från kartläggning av aktörer på strategisk nivå  .................. 68 
5.3 Insikter från kartläggning av aktörer på operativ nivå  .................... 74 
5.4 Insikter från internationell omvärldsa nalys  ..................................... 78 
6. Definition och vision = grundläggande förutsättningar  ......................... 81 
6.1 Vad är en nationell gemensam specifikation?  ................................. 81 
6.2 Vision för e -hälsospecifikationsarbetet  ........................................... 87 
7. Analysresultat, slutsatser och förslag på åtgärder  .................................. 89 
7.1 E-hälsomyndighetens  slutsatser och förslag på ytterligare stöd  ...... 89 
7.2 Behov av reglering .......................................................................... 98  Diarienummer: 2019/01538  
11/117 
8. Författ ningsförslag  ............................................................................... 100 
8.1 Förslag till ändringar i förordningen med instruktion för  
        E -hälsomyndigheten ...................................................................... 100 
8.2 Konsekvenser av E -hälsomyndighetens författningsförslag ......... 102 
8.3 Utformning av författningsförslagen  ............................................. 104 
9. Funktion för tillgängliggörande och förvaltning av 
      e -hälsospecifikationer  ........................................................................... 105 
9.1 Målbild och förväntade effekter för funktionen för  
        tillgängliggörande och förvaltning av e -hälsospecifikationer  ....... 105 
9.2 Plan för genomförande  .................................................................. 110 
9.3 Aktiviteter och kompetenser inom funktionen .............................. 110 
9.4 Kompetenser inom funktionen ...................................................... 112 
9.5 Plattform för tillgängliggörande och beröringspunkter med  
         andras plattformar  ......................................................................... 114 
9.6 Kostnadsberäkning ........................................................................ 115 
 
Bilagor  
Bilaga 1 Termlista  
Bilaga 2  Frågeguide för kvalitativa intervjuer  
Bilaga 3  Internationell omvärldsanalys  
Bilaga 4  Tidigare relevanta utredningar  
Bilaga 5 Aktörskarta avseende standarder och specifikationer  
 
    Diarienummer: 2019/01538  
12/117 
 
Regeringen uppdrog den 28 mars 2019 åt E -hälso myndigheten att 
”kontinuerligt sammanställa samt på lämpligt sätt tillgängliggöra 
gemensamma nationella specifikationer ”. E-hälso myndigheten fick vidare i 
uppdrag att inrätta en funktion inom myndigheten för tillgängliggörande och 
förvaltning av sådana specifikationer  och lämna kostna dsberäkning , inom 
befintliga ramar,  för funktionen på ett och fler a års sikt. I uppdraget ing ick 
också att ” göra en fördjupad analys rörande befintlig ansvarsfördelning för 
frågor som rör till exempel standardisering2 och gemensamma specifikationer 
inom hälso-  och sjukvården och socialtjänsten och dess gränssnitt mot övrig 
offentlig förvaltning ”. Denna del av uppdraget inklusive kostnadsberäkningen 
av funktionen ska redovisas till regeringen senast i samband med 
delredovisningen den 31 augusti 2020.3 
Denna rapport med bilagor utgör uppdragets delr edovisning till 
Regeringskansliet (Socialdepartementet) . För denna delr edovisning har 
samverkan skett med Socialstyrelsen, Sveriges Kommuner och Regioner (SKR), Myndigheten för digital förvaltning (DIGG), Inera, Svenska institutet för standarder  (SIS), Dietisterna s Riksförbund (DRF) , Svenska 
Läkaresällskapet och S wedish Medtech.  
Bakgrunden till uppdraget är behovet av att information som skapas och 
används inom hälso-  och sjukvård och socialtjänst  används på ett mer 
standardiserat sätt . Insatser för att främja de tta är centrala för att uppnå 
förbättrad och säker interoperabilitet , på både en teknisk och semantisk nivå, 
vilket i sig är nödvändigt för att kunna tillvarata digitaliseringens möjligheter. Inom Vision e -hälsa 2025 lyfts e nhetlig are användning av termer  och 
standarder fram som  en viktig grundlä ggande förutsättning för 
informationsutbyte inom och mellan hälso -och sjukvård och socialtjänst . 
Nära koppl at till dessa grundläggande förutsättningar är tillgängliggörande 
och förvaltning av nationella gemensamma sp ecifikationer , vilket regeringen 
lyfter fram med detta regeringsuppdrag .  
  
2 I denna rapport används ”standardisering” i vidare bemärkelse än enbart den verksamhet som sker inom 
standardiseringsorganisationer som till exempel ISO och SIS.  
3 Regeringsuppdraget S2019/01521/FS (delvis) .  Diarienummer: 2019/01538  
13/117 
Uppdraget innebär att E -hälso myndigheten ska:  
• Kontinuerligt sammanställa och  på ett lättillgängligt och användbart 
sätt tillgängliggöra och förvalta befintliga  specifikationer . 
• När det uppmärksamma s att det saknas gemensamma specifikationer 
på något område, ska E -hälso myndigheten främja framtagandet  av 
sådana tillsammans med berörda organisationer . 
• Göra en fördjupad analys  av befintlig ansvarsfördelning för frågor 
som rör till exempel standardisering och ge mensamma specifikationer 
inom hälso-  och sjukvården och socialtjänsten. Analysen syftar till att  
• tydliggöra områden inom vilka ytterligare stöd eller 
utvecklingsinsatser behövs framöver  
• lyfta fram befintliga stödstrukturer som berörda målgrupper kan 
utnyttja i det dagliga arbetet , säkerställa att arbetet som görs inom 
ramen för detta regeringsuppdrag kompletterar och stödjer de 
verksamheter eller projekt som pågår i dag.  
• Särskilt uppmärksamma  frågor som rör informationssäkerhet.  
• Inrätta en funktion inom myndigheten : 
• Som syftar till att tillhandahålla ett nationellt stöd som möjliggör en 
ökad och säker interoperabilitet inom och mellan hälso-  och 
sjukvård och socialtjänst, samt när så är påkallat, i sektorns gränssnitt mot andra it- lösningar inom den offentliga sektor n. 
• För förvaltning av sådana specifikationer . 
• Dit målgruppen kan vända sig för att bland annat  få information om 
vilka nationella gemensamma specifikationer  som finns . 
• Som kan ge vägledning till målgruppen i hur specifikationerna kan 
tillämpas och användas genom att  
o gruppera specifikationerna  
o beskriva hur och i vilke t sammanhang specifikationerna 
används i  dag 
o beskriva vilka aktörer som är ansvariga för utveckling eller framtagandet av dessa specifikationer  
o beskriva eventuella kos tnader för användning av dessa 
specifikationer . 
• Lämna en kostnadsberäkning  för förvaltningen av funktionen på ett 
och flera års sikt , vilka ska rymmas inom befintliga ramar .  Diarienummer: 2019/01538  
14/117 
• Genomföra uppdraget i samverkan  med berörda myndigheter och 
organisationer samt me d det arbete som sker inom Vision e -hälsa 
2025. 
1.2 Omfattning och a vgränsningar  
Syftet med denna analysrapport är att kartlägga befintlig ansvarsfördelning 
för frågor som rör standardisering och användning av nationella gemensamma 
e-hälso specifikationer  både inom och mellan hälso-  och sjukvård och 
socialtjänst samt i sektorns gränssnitt mot övrig offentlig förvaltning. Avsikten är också att tydliggöra områden inom vilka ytterligare stöd eller 
utvecklingsinsatser behövs framöver . Vidare ska analysen  lyfta  fram 
stödstrukturer som berörda målgrupper (det vill säga  huvudmän, vårdgivare 
och utvecklare av olika typer av it -lösningar) redan  i dag kan utnyttja i det 
dagliga arbetet.  
Regeringens uppdrag till E -hälso myndigheten innebär att myndigheten 
kontinuerligt  ska sammanställa samt på lämpligt sätt tillgängliggöra befintliga 
e-hälso specifikationer  så att dessa kan blir gemensamma och nationella. Om 
det framkommer att det saknas gemensamma e -hälso specifikationer  på något 
område ska E -hälso myndigheten även främja framtagandet av sådana 
tillsammans med berörda aktörer och organisationer. Uppdraget i sin helhet 
har också haft stor betydelse för omfattningen av denna analys rapport;  därför 
analyseras här befintlig ansvarsfördelning och framtida behov utifrån tre  
perspektiv:  
1. styrning av standardisering och gemensamma e-hälso specifikationer  
2. främja nde av  framtagande av e -hälso specifikationer så att de kan bli 
nationella och gemensamma samt  
3. tillgängliggörande och förvaltning av e-hälso specifikationer.  
Rapporten beskr iver också färdplanen mot inrättandet av en funktion inom 
E-hälso myndigheten för tillgängliggörande och förvaltning av 
e-hälso specifikationer på ett och fler a års sikt. De grundläggande aktiviteterna 
som ska utföras av f unktionen för tillgängliggörande och förvaltning av 
e-hälso specifikationer  beskrivs på en övergripande nivå och i enlighet med 
regeringsuppdraget. Därefter beskrivs förslag  på andra identifierade 
aktiviteter som kan skapa både grundläggande förutsättningar och/eller  vara 
bidragande faktorer för vidareutveckling av funkt ionens arbete  på sikt . De 
identifierade aktivite terna baseras på de insikter som samlats in från den 
fördjupade analysen och  samverkan och dialog med berörda aktörer. En 
kostnadsberäkning för förvaltni ng av funktionen har tagits fram utifrån 
basaktiviteterna för tillgängliggörande och förvaltning av  Diarienummer: 2019/01538  
15/117 
e-hälso specifikationer samt de aktiviteter som på sikt främjar framtagandet av 
nya e-hälso specif ikationer. 
I kostnadsberäkningen tas det inte höjd för kostnader för innehålls -
förvaltningen av befintliga e -hälso specifika tioner utan ansvaret för detta 
ligger hos re spektive ansvarig aktör som tar fram och själv förvalta r sina 
e-hälso specifik ationer.  
För att få en gemensam grund i analysarbetet och beskriva vad en 
”specifikation ” är och vad som avses med en ” gemensam nationell 
specifikation ” har en definition av begreppet utarbetats utifrån standardiserad 
terminologisk metod. Detta arbete med för inte bara en gemensam syn på 
begreppet, utan ensar ocks å språkbruket. Resultatet av detta arbete är en 
hierarki av tre begrepp som kan uttryckas med följande termer: 
”specifikation”, ”e -hälso specifikation” och ”nationell gemensam 
e-hälso specifikation”. D en så kallade ” e-hälso specifikationen” är en typ av 
specifikation som är tänkt för tillämpning inom hälso - och sjukvård och 
socialtjänst eller andra angränsande områden och den ”gemensamma 
nationella e -hälso specifikationen”  är slutligen den typ av e-hälso specifikation 
som genomgått en formell p rocess och fått status som nationell och 
gemensam.  Dessa termer används därför fortsättningsvis i rapporten (utom i 
bakgrundsavsnittet) . 
De mål och effekter som har legat till grund för detta arbete från tidigare 
regeringsuppdrag ” Stöd för utveckling och förvaltning av gemensamma 
nationella specifikationer ” i mars 2018 (N2018/01952/IFK)  har granskats och 
vidareutvecklats . För att skapa förutsättningar för en mer enhetlig tillämpning 
av nationella gemensamma specif ikationer i hälso - och sjukvård och 
socialt jänst  har en vision för arbete t med e -hälso specifikationer också 
utarbetats . En målbild kopplad till ett antal mätbara effekter för etablering av 
funktionen för tillgängliggörande och förvaltning av e -hälso specifika tioner 
har också tagits fram. Detta för a tt tydliggöra att samverkan och samarbete 
behövs för att uppnå det gemensamma målet med ökad och säker interoperabilitet inom och mellan hälso-  och sjukvård och socialtjänst . 
En avgränsning i rapporten är att ingen fördjupad analys av hantering av nationella och internationella standarder som till exempel ISO-standarder , de 
facto -standard er har gjorts . Fokus är  främst  på det nationella arbetet med 
e-hälso specifikationer och där till hörande standarder.  
Analysen fokuserar inte heller på det praktiska arbetet med framtagandet av e-hälso specifikationer hos olika berörda aktörer utan redovisar på en 
övergripande nivå ekosystemet för e -hälso specifikationer.   Diarienummer: 2019/01538  
16/117 
1.3 Sam verkan  
Regeringen uppdro g också åt E -hälso myndigheten att för genomförande av 
uppdraget samverka med andra berörda myndigheter och organisationer inom 
standardiseringsområdet och där så är lämpligt ta i beaktande det arbete som görs inom Vision e -hälsa  2025.
4 
E-hälso myndigheten har gjort en kartläggning av berörda aktörer inom 
området. Syftet med denna kartläggning är att få en effektiv samordning, spårbarhet och uppföljning av kommunikationen med aktörer na. Samverkan 
startade med  att etablera kontakt med en kontaktperson hos varje aktör som 
fick information om uppdraget . Kontaktpersonen har fått information under 
uppdragets gång och har även bjudits in att komma med synpunkter. I vissa 
fall har det ta lett till särskilda möten med några av aktörer na för att fördjupa 
frågor. Möt en har hållits med Socialstyrelsen, SKR,  DIGG,  Riksarkivet, 
Inera, Västra Götalandsregionen, Göteborgs Stad, Region Örebro l än, Region 
Jämtland Härjedalen, nio kommuner i Västmanland, S IS och ett flertal 
professionsföreningar från de största yrkesgrupperna . Förutom de utpekade  
aktörer na finns många fler intressenter inom och utom offentlig förvaltning  
som också kontakt ats när behov uppstått . Uppdraget har även  kommunicerats 
i Nationella läkemedelslistans strategiska forum och på mässor och konferenser.  
E-hälso myndigheten har också bildat en extern expertgrupp som på en 
strategisk nivå kan stödja uppdragets styrgrupp i arbetet med att 
tillgängliggöra och förvalta nationella gemensamma e -hälso specifikationer . I 
gruppen deltar representanter från Socialstyrel sen, SKR , DIGG , Inera, SIS , 
Dietisternas Riksförbund , Svenska Läkaresällskapet och Swedish Medtech.  
Expertgruppen har träffats två gånger  under år 2020. 
1.4 Termer och definitioner  
I rapporten används många termer från olika områden (hälso-  och sjukvård, 
it) och de viktigaste redovisa r vi här med tillhörande definitioner. Källor 
anges inom parentes. När termerna används i den här rapporten ska de  tolkas 
enligt denna definition. I bilaga 1 finns ytterligare termer och definitioner.   
                                                 
4 https://ehalsa2025.se/  
17/117 
Specifika termer  
Term  Definition/Förklaring  (Källa)  
e-hälso specifikation  specifikation för tillämpning inom hälso - och 
sjukvård och socialtjänst  
(E-hälso myndigheten)  
nationell gemensam  
e-hälso specifikation, 
NGS  e-hälso specifikation som motsvarar ett behov 
som delas av flera aktörer och som efter en 
genomgången formell process har funnits vara nationellt tillämpligt 
specifikation  strukturerad beskrivning av krav och regler för dokumentation och informationsutbyte, inom eller mellan informationssystem, som är tillräckligt detaljerade för att kunna tillämpas 
entydigt  (E-hälso myndigheten)  
standard  accepterad beskrivning av regler och riktlinjer som används i syfte att nå största möjliga reda i ett visst sammanhang  
 
Vårdrelaterade termer  
Term  Definition/Förklaring (Källa)  
e-hälsa  e-hälsa är att använda digitala verktyg och 
utbyta information digitalt för att uppnå och 
bibehålla hälsa  
hälso - och sjukvård  1. åtgärder för att medicinskt förebygga, 
utreda och behandla sjukdomar och skador  
2. sjuktransporter  
3. omhändertagande av avlidna (HSL)  
nationell patientöversikt  nationellt it- stöd som gör det möjligt för 
vårdpersonal att ta del av journaluppgifter som finns dokumenterade hos andra vårdgivare, oberoende av vilket journalsystem de använder (https://www.inera.se/tjanster/nationell-
patientoversikt -npo/) 
sammanhållen journalföring elektroniskt system, som gör det möjligt för en vårdgivare att ge eller få direktåtkomst till personuppgifter hos en annan vårdgivare 
(HSL)   Diarienummer: 2019/01538  
18/117 
vård och omsorg åtgärder och insatser till enskilda personer 
gällande socialtjänst, stöd och service till funktions hindrade samt hälso - och sjukvård 
enligt gällande lagar (Socialstyrelsen)  
kvalitetsregister  kvalitetsregister avses en automatiserad och strukturerad samling av personuppgifter som inrättats särskilt för ändamålet att systematiskt och fortlöpande utveckla  och 
säkra vårdens kvalitet  (Socialstyrelsen)  
 
It-relaterade termer  
interoperabilitet  förmåga hos system, 
organisationer eller verksamhetsprocesser att fungera tillsammans och kunna kommunicera med varandra genom att överenskomna regler 
följs (E -delegationen)  
semantisk interoperabilitet förmågan att utväxla information mellan datorsystem på ett sådant sätt att mottagande system utan manuell intervention kan tolka informationens innebörd och producera för slutanvändaren 
användbara resultat (Inera)  
teknisk interoperabilitet  förmågan att tekniskt kunna utbyta information och tjänster på ett säkert sätt och med den kvalitet som överenskommits 
(SOU 2015:32)  
tjänstekontraktbeskrivning kravspecifikation som ska  
fungera som ett teknikneutralt, formellt regelverk som reglerar integrationskrav för parter (tjänstekonsumenter och tjänsteproducenter) som avser ansluta system för samverkan enligt dessa tjänstekontrakt 
(Inera)   
19/117 
Övriga termer 
ekosystem  socio -tekniskt system med egenskaper 
för självorganisering, skalbarhet och 
hållbarhet (Wikipedia, 2020 -08-11) 
förvaltning verksamhet som har till syfte att 
upprätthålla och vidareutveckla ett förvaltningsobjekt, avsett för en viss grupp, i syfte att säkerställa dess nytta 
(baserat på TNC 104 och KI)  
kodverk  kombination av en uppsättning värden och en uppsättning koder, som sammanfogats enligt ett kodschema 
(Inera)  
samarbete  gemensamt bedrivet arbete som gäller 
en uppgift (Inera)  
samordning koordination av resurser och arbetsinsatser i syfte att erhålla större 
kvalitet och effektivitet (TNC 104)  
samråd  överläggning för att enas om ett gemensamt handlande eller en 
gemensam ståndpunkt (TNC 104)  
samverkan  övergripande gemensamt handlande på organisatorisk nivå för ett visst syfte 
(TNC 104)  
vision föreställning om framtida önskvärt 
tillstånd  
 
20/117 
För att studera och analysera befintlig ansvarsfördelning för frågor som rör 
specifikationer  och standard er samt tydliggöra behovet av ytterligare stöd-  
eller utvecklingsinsatser på detta område inom hälso - och sjukvård och 
socialtjänst har f öljande aktiviteter genomförts för att inhämta insikter och 
kunskap om arbeten med specifikationer och standarder inom området:  
• kartläggning av aktörer på strategisk nivå och stödstrukturer  
• kartläggning av aktörer på operativ nivå  
• internationell omvärldsanalys . 
Ett övergripande ekosystem för e -hälso specifikationer beskrivs med hjälp av 
Aktörskar tan (se kap. 4). Olika metoder  har sedan använts  för att fördjupa 
kunskaperna om aktörer na och deras aktiviteter på specifikationsområdet : 
litteraturstudier, dialog möten och andra  möten  samt kvalitativa intervjuer  med 
aktörer på strategisk och operativ nivå . Utifrån möten , intervjuer  och 
litteraturstudier  beskriver vi nuläget och de behov som aktörerna uttryckt . 
Allt insamlat material har sedan paketerats och analyserats. Detta har utgjort grunden för de slutsatser och förslag på åtgärder som redovisas i denna rapport. För att konkret visa på de problem som kan finnas i praktiken med specifikationer, beskriver vi i kapitel 5.1 exempel hämtade från aktörernas och våra egna erfarenheter.  
I kapitel 2.1 beskriver vi mer i detalj hur dialoger, möten och litteraturstudier 
har genomförts, eftersom de är grunden för vår analys, slutsatser och förslag.  
2.1 Kartläggning av aktörer på strategisk nivå och 
stödstrukturer  
Det finns  i dag flera myndigheter som utifrån sina uppdrag har ett uttalat 
ansvar för standa rdisering, framtagning och tillgängliggörande av 
specifikationer både för hela den offentliga sektorn inklusive hälso - och 
sjukvård och socialtjänst . Möten har ägt rum med DIGG , Socialstyrelsen och 
Riksarkivet , men även med andra organisationer som på uppdrag från 
regioner och kommuner samordnar aktiviteter avseende standardisering och 
e-hälso specifikationer : SKR och Inera .5 Syftet med möten a har varit att 
förankra uppdraget med berörda aktörer, få en förståelse för den befintliga 
ansvarsstrukturen och identifiera gap och förbättringsåtgärder avseende dagens ansvarsfördelning. M öten har skett också med SIS. Syftet med dessa 
                                                 
5 SKR och Inera samordnar både fler frågor än standardisering och specifikationer och fler sektorer än hälso - och 
sjukvård samt socialtjänst men i detta sammanhang är kärnan hälso - och sjukvård samt socialtjänst med avseende på 
standardisering och specifika tioner.   Diarienummer: 2019/01538  
21/117 
möten har varit att få en tydligare bild av de stora standardiserings -
organisationer nas arbete med standarder och ta del av deras insikter avseende 
de nationella och internationella arbetena med e -hälso specifikationer.  
Samverkansmöten har också hållits med både representanter från 
Socialstyrelsen och SKR tillsammans för att få en fördjupa d bild av vilka 
ytterligar e stöd och utvecklingsinsatser som kommer att behövas i arbete t 
med e -hälso specifikationer och standardisering inom sektorn. Även frågan 
om hur de befintliga stödstrukturerna kan nyttjas effektivare då det gäller 
specifikationsarbetet har diskuterats. 
2.2 Kartläggning av aktörer på operativ nivå 
Till skillnad från kartläggning en av aktörerna på strategisk nivå har det i 
denna kartläggning handlat om personer som arbetar på operativ nivå  inom 
sina respektive organisationer . Kartläggningen har skett genom  besök och 
intervjuer med olika fokus : 
• Besöken har inneburit dialog möten  med nyckelpersoner inom 
organisationerna och har bland annat handlat om identifier ing av deras 
lokalt framtagna e -hälso specifikationer och områden där det saknas 
sådana specifikationer . 
• De kvalitativa intervjuerna har handlat om e -hälso specifikationer 
generellt , men även om behovet av verktyg för tillgängliggörande  (se 
bilaga 2 för en frågeguide) . 
2.2.1  Dialogmöten  
Syftet med dialogmöten a med aktörer som aktivt tar fram e -hälso -
specifikationer har varit att informera om uppdraget samt skapa en 
medvetenhet om det kommande arbetet kopplat till e -hälso specifikationer hos 
de aktörer vi har besökt . I arbetet med att identifiera befintliga 
e-hälso specifikationer och hitta de områden där behovet av 
e-hälso specifikationer inte är tillgodosett har besöken  varit en viktig källa till 
information. Regioner s och kommuners behov och önskemål av  funktioner i 
den kommande plattformen  har vi också efterfrågat.   
Inom ramen för detta program har vi besökt  tre regioner : Västra 
Götalandsregionen, Region Örebro l än och Region Jämtland Härjedalen . 
Dessutom har vi haft  möten med representanter för nio kommuner i 
Västmanland , Göteborgs stad samt sex professionsföreningar : Svenska 
Läkaresällskapet, Svensk sjuksköterskeförening  – Sektionen för 
omvårdnadsinformatik (SOI) , Dietisternas Riksförbund, Fysioterapeuterna,  Diarienummer: 2019/01538  
22/117 
Svenska arbetsterapeuterna och Svensk förening för medicinsk informatik 
(SFMI).  
Fler besök och möten var planerade men har fått skjut as på framtiden på 
grund av rådande situation med covid- 19 och den belastning det innebär för 
hälso - och sjukvård och socialtjänst. 
De besökta r egionerna är utvalda  strategiskt utifrån storlek, vårdinformations -
system, storstads -/landsbygdsperspektiv samt kundgruppstillhörighet. Detta 
för att få en så bred representation från  olika delar av landet som möjligt. 13 
av Sveriges 21 regioner befinner sig i  dag i olika stadier i processen att byta 
vårdinformationssystem och även denna aspekt har vi försökt att ta hänsyn till; två av de regioner vi har besökt är mitt uppe i denna process.  
2.2.2  Kvalitativa intervjuer  
För att få en djup förståelse om hur e -hälso specifikationer tas fram och 
används i  dag, vilka utmaningar och behov som finns, samt vilka 
förväntningar på  de nyttor och värde som kan skapas genom nationella 
gemensamma e -hälso specifikationer  genomförde  vi kvalitativa intervjuer med 
”skapare”  och ” nyttjare ” av e-hälso specifikationer. Syftet med intervjuerna 
var att nå en bred och djup förståelse av hur e -hälsospecifikationer skapas  och 
används  samt behovet av nationella gemensamma e-hälso specifikationer. 18 
personer intervjuades via telefon under c irka 1 timme  var. 
Respondenterna ha r olika roller och bakgrund: läkare, sjuksköterskor, 
informatiker, forskare, it -arkitekter, innovatörer med flera. Respondenterna 
representerade de båda huvudmålgrupperna skapa re och nyttja re av 
specifikationer  och verkar inom både nationella och regionala organisationer 
som till exempel Socialstyrelsen, SKR , SIS samt regioner och leverantörer . 
Intervjuerna genomfördes i december 2019 och i maj 2020. Se bilaga 2 för 
den frågeguide som användes under intervjuerna.  
2.3 Internationell omvärldsanalys  
För att veta hur andra länder tar fram  och hanterar e-hälso specifikationer och 
standarder har vi genomfört en övergripande internationell omvärldsanalys  
genom litteraturstudier  samt virtuella studiebesök . Bilaga  3 redovisar arbeten 
med specifikationer och standardisering i USA, Danmark, Norge, Finland och 
Nederländerna. Valet av länder baserades på två faktorer : dels länder som 
ligger långt fram då det gäller standardisering inom vård och omsorg6, dels 
                                                 
6 Eftersom vi i detta kapitel beskriver internationella förhållanden används den friare termen vård och omsorg  istället 
för hälso - och sjukvård  och socialtjänst  som brukar användas nationellt .  Diarienummer: 2019/01538  
23/117 
länder som utifrån den generella styrningen av vård och omsorg till viss mån 
liknar styrningen i Sverige.  
Fokus i den internationella omvärldsanalys en har legat på:  
• Generell styrning av vård och omsorg  – för att förstå varför en viss väg 
i arbetet med specifikationer  är vald.   
• Typ av standarder eller specifikationer som hanteras  på nationell nivå i 
respektive land . 
• Typ av s tyrning av standarder och specifikationer – för att ta reda på 
vilka strategier som finns inom området, det vill säga om stöd i form 
av lagstiftning finns eller om frivillighet gäller i framtagning och 
användning av specifikationer  och om  andra incitament använ ds samt 
om s tyrning sker på generiska standarder eller på detaljerade 
24/117 
3. Bakgrund  
E-hälso myndighetens analys ska enligt uppdraget säkerställa att den 
kompletterar och stödjer de verksamheter eller projekt som pågår i  dag. 
Vidare ska E -hälso myndigheten ty dliggöra områden inom vilka  ytterligare 
stöd och utvecklingsinsatser behövs samt lyft a fram befintliga stödstrukturer 
inom området. Därför beskrivs övergripande vilken betydelse befintliga 
nationella och internationella strategier  och författningar har i arbetet med 
e-hälso specifikationer och hur de påverkar inriktningen för arbetet  med detta 
uppdrag . Vidare beskrivs i detta kapitel på  en övergripande nivå att 
e-hälso specifikationerna inte utvecklas  isolerat utan påverkas av andra 
pågående aktiviteter både på lokal och nationell nivå. Dessutom presenteras, i bilaga 4, kortfattat de mest relevanta tidigare utredningarna på området.  
3.1 Befintliga internationella och nationella strategier  
3.1.1  Internationella strategier och direktiv  
Två viktiga övergripande regelverk för ökad interoperabilitet på internationell 
nivå är EU:s inre marknadsstrategi7 och patientrörlighetsdirektivet8 vilka 
öppnar möjligheterna för en gemensam marknad utan gränser mellan 
medlemsstaterna även för vård - och omsorgstjänster. Regelverken ställer 
bland annat krav på medlemsländerna att se till att det finns information till patienter om deras rättigheter ti ll vård i andra EU -länder. EU har en 
handlingsplan för e -hälsa  (e-Heal th Action plan 2012–2020)
9 som tar sin 
utgångspunkt i patientrörlighetsdirektivet. Enligt handlingsplanen ska EU:s 
e-hälso arbete  
• stödja och främja samarbete om och utbyte av information mellan 
medlemsländerna  
• tillhandahålla europeiska system och tjänster som rör e -hälsa  
• ta fram riktlinjer om patientinformation för gränsöverskridande hälso-  
och sjukvård  
• stödja medlemsstaterna i gemensamma åtgärder för identifiering och autentisering för gr änsöverskridande hälso-  och sjukvård.  
                                                 
7 https://ec.europa.eu/growth/single -market_en   
8 Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/24/EU av den 9  mars 2011 om tillämpningen av patienträttigheter vid 
gränsöverskridande hälso - och sjukvård  (https://www.riksdagen.se/sv/dokument- lagar/dokument/fakta -pm-om-eu-
forslag/patientrorlighetsdirektivet_GV06FPM134).   
9 https://ec.europa.eu/digital -single -market/en/news/ehealth -action -plan-2012 -2020 -innovative -healthcare -21st-
century   
25/117 
Figur 1. Vision e -hälsa 2025 (En strategi för genomförande av Vision e -hälsa 
2025. Nästa steg på vägen 2020–2022, s. 8)  Europeiska rådets förordning om en gemensam digital ingång  (Single Digital 
Gateway)10 för Europa medför också krav på den svenska offentliga sektorn 
både på nationell, regional och kommunal nivå att anpassa sina proces ser och 
tjänster för inrättande av den gemensamma digitala ingången. Den nya 
ingången ska ge privatpersoner och företag tillgång till information, 
förfaranden och hjälp-  och problemlösningstjänster digitalt.  
3.1.2  Nationella strategier: Regeringens strategi för standardisering  
För att öka interoperabiliteten och samverkan både på nationell och internationell nivå har regeringen i sin strategi för standardisering
11 pekat ut 
ett antal prioriteringsområden för den offentliga sektorns arbete med standardisering. Sveri ge ska verka för användning och utveckling av 
nationella, europeiska och internationella standarder inom viktiga områden såsom miljö, säkerhet och hälso-  och sjukvård samt socialtjänst. 
3.1.3  Nationella strategier: Vision e-hälsa 2025  
För att fortsatt ta tillvara  de möjligheter som digitaliseringen erbjuder och för 
att stärka hälso - och sjukvårdens och socialtjänstens långsiktiga utveckling 
har staten och SKR  ingått en överenskommelse om Vision e -hälsa 2025. Den 
gemensamma visionen ses i figur 1 nedan.  
 
10Europapa rlamentets och rådets förordning  (EU) 2018/1724  av den 2  oktober 2018  om inrättande av en gemensam 
digital ingång för tillhandahållande av information, förfaranden samt hjälp - och problemlösningstjänster och om 
ändring av förordning (EU) nr 1024/2012 . The single digital gateway . 
11 Regeringens strategi för standardisering  26 juli 2018.  
 
 Diarienummer: 2019/01538  
26/117 
I strategin för åren 2020– 202212 fastslås fyra inriktningsmål för 
genomförandet: i ndividen som medskapare, rätt information och kunskap, 
trygg och säker informationshantering , samt utveckling och digital 
transformation i samverkan  
Det första inriktningsmålet Individen som medskapare  ska uppnås genom att 
bland annat  erbjuda digitala lösningar i hemmen för äldre och personer med 
funktionsnedsättning, digitala lösningar som alternativ till eller som 
förberedelse inför ett personligt besök samt för att stödja de första två, en 
utveckling av den nationella infrastrukturen och dess bastjänster.  
Målet med Rätt information och kunskap är att medarbetarna inom vården 
och omsorgen ska  ha tillgång till bästa tillgängliga kunskap t ill exempel 
genom att nationella register över verksamheter och deras utbud tillhandahålls.  
Ett systematiskt informationssäkerhetsarbete  ska garantera att målet Trygg  
och säker informationshantering uppnås. Resurser för detta arbete måste 
finnas i verksamheterna. En annan viktig uppgift är skyddandet av känsliga personuppgifter. Fastställandet av gemensamma principer för identitets - och 
behörighetsstyrning genom samver kan kommer att underlätta inloggning över 
verksamhetsgränser.  
De prioriterade områdena för målet Utveckling och digital transformation i samverkan är att öka den digitala kompentensen på alla nivåer och här 
betonas nödvändigheten av ett livslångt lärande eftersom yrkesroller och teknik kommer att vara i ständig förändring. Det kommer också att behövas ett samordnat och nationellt stöd för att skapa förutsättningar för införandet av nya digitala lösningar  både för de nya arbetssätt som blir möjliga och för 
införandet av nya tekniska lösningar . 
3.1.4  Nationella strategier: Svenskt ramverk för digital samverkan 
Syftet med ett svenskt ramverk för digital samverkan13 är att stödja offentliga 
organisationer att samver ka digitalt och fungera effektivt tillsammans, till 
nytta för privatpersoner, företag och samhället i stort. Genom utveckling av 
digitala tjänster utifrån gemensamma principer blir det lättare att utbyta 
information med andra och återanvända lösningar, och det blir i förlängningen mer kostnadseffektivt. 
Ramverket har tagits fram i bred samverkan inom eSam
14. Det tar sin 
utgångspunkt i den nya versionen av European Interoperability Framework15 
                                                 
12 https://ehalsa2025.se/bilagor/strategi -genomforande -av-vision -e-halsa-2025/  
13 https://www.digg.se/globalassets/dokument/publicerat/publikationer/svenskt -ramverk -for-digital -samverkan.pdf  
14 eSamverkan  – ett medlemsdrivet program för samverkan mellan 27 myndigheter och SKR . 
15 https://ec.europa.eu/isa2/eif_en   Diarienummer: 2019/01538  
27/117 
(EIF). EIF är inarbetad i ramverket och anpassad till svenska förhållanden 
och förutsättningar. Ramverket ersätter de tidigare principerna för digital samverkan som togs fram av E -delegationen.  
Digital samverkan är en förmåga inom en organisation och involverar därför 
hela organisationen , exempelvis  organisationsfunktione r som ledning, 
verksamhet,  arkitektur, juridik, säkerhet. En viktig målgrupp är de som 
arbetar med styrning och ledning inom digitalisering.  
Ramverket innehåller 13 grundläggande principer som ska stödja offentliga organisationer i att utveckla förmågan ti ll digital samverkan. Principerna 
anger riktningen, är generella till sin karaktär och är tänkta att ha en lång 
livscykel.  
3.2 Befintliga författningskrav på entydig och strukturerad 
dokumentation  
Det finns i  dag krav i författningar på hälso-  och sjukvården och 
socialtjänsten att bedriva sin verksamhet på ett säkert sätt, i samarbete med 
andra verksamheter och under fortlöpande kvalitetsutveckling. Inom båd e 
hälso - och sjukvård och socialtjänst  är det grundläggande med en 
ändamålsenlig dokumentation. I Socials tyrelsens föreskrifter och allmänna 
råd finns bestämmelser om att dokumentationen i hälso - och sjukvården och 
socialtjänsten ska vara väl strukturerad och tydligt utformad och att den ska vara entydig. För att uppnå entydighet ska verksamheterna i tillämpl iga delar 
använda sig av vissa kodverk, klassifikationer, blanketter och standardiserade mallar med mera.  
3.2.1  Generella kvalitetskrav  
Det yttersta ansvar et för vårdgivare och den som bedriver socialtjänst 
avseende kvaliteten i hälso - och sjukvården respektive socialtjänsten regleras 
i hälso - och sjukvårdslagen (2017:30) respektive socialtjänstlagen 
(2001:453). I dessa lagar finns även bestämmelser om att kvaliteten i 
verksamheterna systematiskt och fortlöpande ska utvecklas och säkras.16 I 
patientsäkerhetslagen (2010:659) finns krav på vårdgivaren att planera, leda 
och kontrollera verksamheten på ett sätt som leder till att kravet på god vård i 
hälso - och sjukvårdslagen respektive tandvårdslagen (1985:125) 
upprätthål ls.17 
I Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd ( SOSFS 2011:9) om 
ledningssystem för systematiskt kvalitetsarbete finns krav och 
                                                 
16 5 kap. 4 § hälso - och sjukvårdslagen och 3 kap. 3 § socialtjänstlagen.  
17 3 kap. 1 § patientsäkerhetslagen.  Diarienummer: 2019/01538  
28/117 
rekommendationer till vårdgivare och den som bedriver socialtjänst på hur 
kvaliteten i verksamheten ska utvecklas och säkras. De ansvariga aktörerna ska identifiera, beskriva och fastställa de processer i verksamheten som behövs för att säkra verksamhetens kvalitet. Processerna och rutinerna ska 
säkerställa bl and annat  kraven på att dokumentationen i verksamheten 
uppfylls. V idare ska vårdgivaren och de som bedriver socialtjänst identifiera 
de processer där samverkan behövs för att förebygga att patienter drabbas av 
vårdskada. Det ska genom processerna och rutinerna säkerställas att 
samverkan möjliggörs såväl inom verksamheten som med andra aktörer.
18 Se 
vidare om samverkan i avsnittet nedan. 
Vårdgivare och den som bedriver socialtjänst ska bygga upp ledningssystemet 
för verksamheten utifrån kraven i SOSFS 2011:9. Genom ett allmänt råd i 
föreskrifterna tydliggörs att standarder, tekniska specifikationer och andra 
modeller för kvalitets - och verksamhetsutveckling kan användas som stöd då 
ett ledningssystem ska byggas upp. I Socialstyrelsens handbok19 till lednings -
systemsföreskrifterna anförs att inom ramen för Socialstyrelsens arb ete med 
nationell informationsstruktur beskrivs vissa processmodeller i vård-  och 
omsorgsverksamhet. Sådana modeller kan användas som stöd vid fram -
tagandet av processer.  
3.2.2  Krav på samverkan 
Krav på att hälso - och sjukvården och socialtjänsten ska kunna samv erka 
inom sina respektive områden och med varandra uttrycks också på olika sätt i 
lagstiftningen. Samverkan såväl internt som externt är en förutsättning för att 
säkra kvaliteten på de insatser som ges inom socialtjänsten och för att förebygga vårdskador i  hälso - och sjukvården.  
Ett övergripande krav på samverkan som anges i hälso-  och sjukvårdslagen, 
avseende både regioner och kommuner, är att de vid planeringen och utvecklingen av hälso-  och sjukvården ska samverka med samhällsorgan, 
organisationer och vå rdgivare. En precisering av denna samverkansskyldighet 
består i regionens skyldighet att till kommunerna inom regionen avsätta de 
läkarresurser som behövs för att kommunerna ska kunna fullgöra sina 
uppgifter inom hälso-  och sjukvården, det vill säga  att tillhandahålla hälso - 
och sjukvård i särskilt boende, i dagverksamhet och i vissa fall i hemsjuk-vård.
20 Den regionanställda läkarens uppgift är att regelbundet besöka de 
boende och ge stöd till övriga professioner. Läkaren ska i den kommunala 
                                                 
18 4 kap. 5 och 6 §§  SOSFS 2011:9.  
19 Ledningssystem för systematiskt kvalitetsarbete . Handbok för tillämpningen av föreskrifter och allmänna råd 
(SOS FS 2011:9) om ledningssystem för systematiskt kvalitetsarbete . 
20 16 kap. 1 § hälso - och sjukvårdslagen.   Diarienummer: 2019/01538  
29/117 
vården även aku t kunna ge nödvändiga insatser i olika boendeformer där 
kommunen ansvarar för vården.  
Ett annat exempel på krav på samverkan är skyldigheten för regionen att 
tillsammans med kommunen upprätta en individuell plan när den enskilde har 
behov av insatser både från hälso - och sjukvården och från socialtjänsten. 
Planen ska upprättas om regionen eller kommunen bedömer att den behövs 
för att den enskilde ska få sina behov tillgodosedda och om den enskilde sam -
tycker till det. Arbetet med planen ska påbörjas utan dr öjsmål.21 Motsvarande 
bestämmelse finns i socialtjänstlagen.22 
Ytterligare exempel finns i en särskild lag om samverkan. I lagen ( SFS 
2017:612) om samverkan vid utskrivning från sluten hälso-  och sjukvård, 
regleras att om en patient efter utskrivning från sluten vård behöver insatser 
från både region och kommun i form av hälso-  och sjukvård eller socialtjänst, 
ska en samordnad individuell planering genomföras av representanter för de 
enheter som ansvarar för insatserna.  
När det gäller barn som far illa finns  också krav på socialtjänsten och hälso - 
och sjukvården att samverka. Detta regleras såväl i socialtjänstlagen som i 
hälso - och sjukvårdslagen.23 
3.2.3  Krav på dokumentationen i hälso - och sjukvården 
Patientdatalagen (2008:355) reglerar vårdgivarnas hantering av 
personuppgifter och dokumentation. Lagen kompletterar EU:s dataskydds -
förordning.24 Informationshanteringen inom vården ska vara organiserad så 
att den tillgodoser patientsäkerhet och god kvalitet samt främjar kostnadseffektivitet.
25  
Syftet med att föra en patientjournal är i första hand att bidra till en god och säker vård av patienten. En patientjournal är enligt bestämmelsen även en 
informationskälla för  
• patienten  
• uppföljning och utveckling av verksamheten  
• tillsyn och rättsliga krav  
• uppgiftsskyldighet enligt lag  
                                                 
21 16 kap. 4 § hälso - och sjukvårdslagen.  
22 2 kap. 2 §  socialtjänstlagen.  
23 5 kap. 1 a §  socialtjänstlagen och 5 kap. 8 § hälso - och sjukvårdslagen . 
24 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med 
direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförord ning), här förkortad dataskyddsförordningen.  
25 1 kap. 2 §  patientdatalagen. 
30/117 
• forskning.26 
De journalhandlingar som upprättas inom hälso-  och sjukvården ska vara 
skrivna på svenska, vara tydligt utformade och så lätta som möjligt att förstå 
för patienten.27 
I patientdata lagen finns också olika regler som möjliggör utlämnande på 
medium för automatiserad behandling och direktåtkomst mellan olika 
myndigheter som bedriver hälso-  och sjukvård inom samma region eller 
kommun. En vårdgivare får också medge en enskild direktåtkomst till 
uppgifter om sig själv. Det är också under viss a omständigheter tillåtet med 
direktåtkomst mellan olika vårdgivare (sammanhållen journalföring).28 Det är 
reglerna om sammanhållen journalföring som tillämpas när regionerna och 
kommunerna utbyter journaluppgifter genom nationell patientöversikt (NPÖ). 
I NPÖ kan behörig vårdpersonal med patientens samtycke ta del av 
journalinformation som registrerats hos andra regioner, kommuner eller 
privata vårdgivare. Tjänsten finansieras av regioner och kommuner och förvaltas av Inera.  
I 7 kapitlet patientdatalagen fin ns bestämmelser om kvalitetsregister. Med 
kvalitetsregister avses en automatiserad och strukturerad samling av personuppgifter som inrättats särskilt för ändamålet att systematiskt och fortlöpande utveckla och säkra vårdens kvalitet. Kvalitetsregistren ska  
nivå. 
3.2.4  Krav på dokumentationen inom socialtjänsten  
Generellt kan sägas att den rättsliga regleringen för informationshantering inom socialtjänsten inte är lika omfattande som den för hälso - och 
sjukvården. Exempelvis regleras inte dokumentationsfrågorna särskilt utförligt för socialtjänsten, medan det för hälso - och sjukvårdens del finns en 
lång tradition av detaljerade författningsbestämmelser kring journalföringens innehåll m ed m era. De regler som styr handläggning och dokumentation i 
socialtjänsten återfinns framför allt i förvaltningslagen, socialtjänstlagen och 
de särskilda lagarna om vård av unga, vård av missbrukare samt stöd och 
service till vissa funktionshindrade. I lagen ( SFS 2001:454) om 
personuppgiftsbehandling i socialtjänsten finns bestämmelser som behandling av personuppgifter som kompletterar EU:s dataskyddsförordning.  
                                                 
26 3 kap. 2 §  patientdatalagen. 
27 2 kap. 13 §  patientdatalagen. 
28 6 kap. patientdatalagen.   Diarienummer: 2019/01538  
31/117 
3.2.5  Krav på strukturerad dokumentation i hälso - och sjukvården och 
socialtjänsten  
Socialstyrelsen har enligt sin instruktion i uppgift att skapa och tillhandahålla 
enhetliga begrepp, termer och klassifikationer inom sitt verksamhetsområde samt att skapa, beskriva och tillhandahålla en ändamålsenlig informations -
struktur inom verksamhetsområdet.
29  
Socialstyr elsens föreskrifter och allmänna råd erbjuder regler för 
dokumentation för såväl hälso-  och sjukvård som socialtjänst. I båda dessa 
författningar finns bestämmelser om att dokumentationen ska vara entydig. 
I Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd ( SOSFS 2016:40) om 
journalföring och behandling av personuppgifter i hälso-  och sjukvården 
uttrycks kravet på entydighet i kap. 5 om patientjournalens struktur och 
innehåll. 
Vårdgivaren ska säkerställa att de uppgifter som finns dokumenterade i en 
patientjo urnal finns tillgängliga på ett överskådligt sätt för den hälso-  och 
sjukvårdspersonal som är behörig att ta del av uppgifterna.30 Enligt det 
allmänna råd som hör till bestämmelsen bör de delar av en patients journal 
som hör till en och samma individanpassa de vårdprocess hållas samman.  
Vårdgivaren ska enligt föreskriften säkerställa att uppgifterna i en 
patientjournal är entydiga.31 För att försäkra sig om att uppgifterna är 
entydiga bör vårdgivaren enligt det allmänna rådet till bestämmelsen använda 
följande  publikationer, när de är tillämpliga:  
• Socialstyrelsens termbank  
• Internationell statistisk klassifikation av sjukdomar och relaterade 
hälsoproblem (ICD -10-SE) 
• Klassifikation av vårdåtgärder (KVÅ)  
• Klassifikation av funktionstillstånd, funktionshinder och hä lsa (ICF)  
• Systematized Nomenclature of Medicine – Clinical Terms (Snomed 
CT). 
Motsvarande reglering finns för socialtjänsten i Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd ( SOSFS 2014:5) om dokumentation i verksamhet som 
bedrivs med stöd av SoL, LVU, LVM  och LSS.  
                                                 
29 4 § 8 och 9 förordning ( 2015:284 ) med instruktion för Socialstyrelsen.  
30 5 kap. 1 § SOSFS 2016:40.  
31 5 kap. 2 § SOSFS 2016:40.  
32/117 
Journalanteckningar och andra handlingar som upprättas och som hör till den 
enskildes personakt ska enligt föreskrifterna vara väl strukturerade och tydligt utformade. Termer som används i dokumentationen ska så långt som möjligt vara entydiga.
32 I det tillhörande allmänna rådet rekommenderas att den som 
bedriver verksamhet så långt möjligt bör använda sig av verksamhets -
anpassade kodverk, klassifikationer, blanketter och standardiserade mallar för dokumentation. 
Den som bedriver verksamhet bör vi dare i tillämpliga delar använda  
• Socialstyrelsens svenska version av WHO:s publikation 
”Klassifikation av funktionstillstånd, funktionshinder och hälsa” (ICF)  
”Internationell k lassifikation av funktionstillstånd, funktionshinder 
och hälsa, barn-  och ungdomsversion” (ICF -CY).  
3.2.6  Uppgiftsskyldighet till olika myndigheter och register  
Utöver att hälso - och sjukvården och socialtjänsten har behov av att utbyta 
information inom och mell an sina verksamheter så har de ansvariga aktörerna 
också skyldighet att lämna uppgifter till olika myndigheter och 
myndighetsregister. Denna rapporteringsskyldighet ställer också krav på i vilket format uppgifterna ska lämnas. Ibland ställs kraven genom at t det de 
facto krävs ett inrapporteringssystem, men ibland regleras det genom 
föreskrift er.  
När det t ill exempel gäller inrapporteringen till Socialstyrelsens 
cancerregister regleras i vilket format uppgifterna ska lämnas i 
Socialstyrelsens föreskrifter o ch allmänna råd (HSLF -FS 2016:7) om 
uppgiftsskyldighet till Socialstyrelsens cancerregister.  
Ett annat exempel på hur myndigheter kan styra utformningen av information 
är anmälningen av smittsamma sjukdomar till Folkhälsomyndigheten. 
Ansvarig läkare kan a ntingen göra en anmälan på en vanlig blankett eller 
elektroniskt genom webbplatsen Sminet. 
3.3 Specifikationer och verksamhetsutveckling  
Det uppdrag som E -hälso myndigheten fått går i huvudsak ut på att 
tillgängliggöra och förvalta e-hälso specifikationer.  Ett av huvudsyftena med 
att tillgängliggöra specifikationer är att de ska gå att återanvända och kunna 
tillämpas på samma sätt. Därför är det viktigt att förstå hur specifikationer tas 
                                                 
32 4 kap. 8 § SOSFS 2014:5.   Diarienummer: 2019/01538  
33/117 
fram. Specifikationer kan grovt delas in i två kategorier beroende på s yftet 
med deras framtagande:  
1. Specifikationer som skapas i syfte att användas för ett visst system 
eller en viss organisation. De specifikationerna är svårare att 
återanvända för andra aktörer. Färre perspektiv har beaktats i 
framtagandet och ofta är de int e framtagna för att fungera i en större 
helhet.  
2. Specifikationer som skapas i syfte att återanvändas av flera system och 
flera organisationer.  
Specifikationer utvecklas33, tillgängliggörs och används inte isolerat utan 
påverkas av andra pågående aktiviteter både på lokal och nationell nivå. För 
att få ut störst nytta av tillgängliggörandet av specifikationer måste detta 
därför utföras i samklang och i koordination med flera andra aktiviteter. 
Specifikationer kan användas som ett stöd och en styrmekanism för verksamhetsutveckling; därför är det klokt att utgå från verksamhetsutvecklingsprocessen när ekosystemet för specifikationer  
beskrivs . Övergripande kan aktiviteterna delas  upp i tre kategorier:  
1. Verksamhetsutveckla – Specifikationer används genom hela verksa mhetsutvecklingsprocessen , men används på olika sätt i de olika 
faserna.  
2. Stödja verksamhetsutvecklingen – Att utveckla och tillgängliggöra 
specifikationer kan ses som ett stöd för verksamhetsutveckling. Även 
utveckling av standarder utgör ett stöd.  
3. Styra verksamhetsutvecklingen – Med hjälp av specifikationer kan man styra verksamhetsutvecklingen. Det kan till exempel gälla beslut 
att använda specifikationer, koppla ekonomiska incitament till 
implementation av specifikationer i verksamheten eller besl uta om 
insatser för att utveckla specifikationer eller standarder . 
3.3.1  Verksamhetsutveckling 
I verksamhetsutveckling är det viktigt att förstå på vilket sätt specifikationer 
används i de olika faserna i verksamhetsutvecklingsprocessen.  
                                                 
33 Med ”utveckla” menas både skapa och vidareutveckla i detta sammanhang. 
34/117 
Som utgångspunkt för att visa hur och på vilket sätt specifikationer kan 
användas har E -delegationens verksamhetsutvecklingsprocess i Metod för 
Utveckling i Samverkan34 35 använts  (se figur 2).  
 
Figur 2. E -delegationens Metod för U tveckling i Samverkan . 
Användningen av specifikationer kan förekomma genom hela verksamhetsutvecklingscykeln
36 – från identifierat behov till realiseringen av 
nyttor , men  olika typer av information rörande specifikationerna behövs i de 
olika faserna i verksamhetsutvecklingsproces sen. Specifikationer kan 
användas för att egenutveckla nya lösningar, vidareutveckla eller konfigurera 
befintliga  lösningar eller som underlag för upphandling.  
3.3.1.1  Identifiera behov och ta fram lösningsalternativ  
I de första stegen  handlar mycket om att bedöma  nyttor, kostnader samt 
tidsåtgång för framtagning av specifikationer  samt om att ta fram olika 
lösningsalternativ . Arbetet innebär att samla in  kringinformation, goda 
exempel, användningsgrad samt mognad och kvalitet för att de framtida 
specifikationerna ska vara användbara.  
3.3.1.2  Detaljera vald lösning och initiera 
Behoven detaljer as och fördjupas i  kravställningen. Om specifikationer 
saknas skapas de ofta i form av en kravspecifikation  som är skräddarsydd för 
den organisation och den lösning som man avser utveckla eller upphandla. Dessa kravspecifikationer  är som regel inte tänkta att kunna återanvändas av 
andra organisationer eller lösningar. Om det finns tillgängliga specifikationer tittar man på de m i detalj och bedömer om de uppfyller de krav som finns  
eller om eventuella avsteg behöver göras. Specifikationer kommer sedan att ingå som konstruktionsunderlag eller upphandlingsunderlag.  
                                                 
34http:// www.esamverka.se/download/18.7e784787153f0f33aa51c815/1464273016178/Metod%20f%C3%B6r%20ut
veckling%20i%20samverk an%201.1.pdf  
35 En annan tänkbar modell skulle kunna vara Socialstyrelsens metodstöd för att s trukturera och koda information för 
elektronisk hantering . Dock har detta metodstöd bedömts alltför snävt för att täcka hela ekosystemet för 
e-hälso specifikationer . Bland annat fokuserar metoden på utveckling och inte användning i till exempel 
upphandlingar. Se vidare  https://www.soc ialstyrelsen.se/globalassets/sharepoint -
dokument/artikelkatalog/klassifikationer -och-koder/2018 -2-8.pdf . 
36 Se vidare http://www.esamverka.s e/stod -och-vagledning/vagledningar -a---o/metod -for-utveckling -i-
samverkan.html  
35/117 
3.3.1.3  Utveckla och införa  
När en lösning utvecklas  eller  konfigurera s använd s de detaljerade 
specifikationerna som underlag. Det görs oberoende av på vilket sätt 
utvecklingen sker : om det är egenutveckling för informationsutbyte, 
konfiguration av formulär eller mallar i eget system eller som ett 
upphandlingsunderlag. I båda fallen underlättar det om specifikationen också 
är beskriven i ett maskinläsbart format.  
Specifikationer används också i testfasen för att verifiera att implementationen är i enlighet med specifikationen. Om specifikationen 
paketeras med test fall och testdata kan delar av detta arbete automatiseras.  
3.3.1.4  Etablera förvaltning och realisera nyttor  
Specifikationer är ett kunskapsunderlag för förvaltningen och viktiga för att 
upprätthålla it- system över tid. Specifikationer är då en del av 
dokumentationen av it -systemen.  
3.3.2  Stöd för verksamhetsutveckling  
Denna grupp av aktiviteter relaterade till specifikationer kan ses som ett stöd för verksamhetsutveckling. Exempel på dessa aktiviteter är : tillgängliggöra 
specifikationer, ta fram specifikationer , utveckl a standarder  och utveckla 
verktyg.  
3.3.2.1  Tillgängliggöra specifikationer  
För att använda specifikationer behöver den som ska använda dem  hitta, nå 
och förstå specifikationerna. Det krävs en förvaltning för att gruppera och bedöma specifikationer samt en teknisk plattform för tillgängliggörandet. Om detta ska vara möjligt bör specifikationerna helst beskrivas med metadata på ett enhetligt sätt som bygger på en gemensam så kallad metadatamodell. Det 
behövs också en process och en metod som helst bygger på gemensamm a 
grundprinciper för att bedöma specifikationer.  
3.3.2.2  Ta fram specifikationer  
Att ta fram en specifikation som underlag för en viss organisation eller ett 
visst system skiljer sig från att ta fram en generell specifikation som är tänkt 
att kunna användas av fle ra. Specifikationer som är organisations - och 
systemoberoende kräver mer eftertanke. För att undvika att specifikationen 
blir beroende av organisation och system krävs en bred förankring och ett brett deltagande av olika kompetenser och olika verksamheter. Med många 
aktörer involverade i framtagandet blir aspekter som öppenhet och  Diarienummer: 2019/01538  
36/117 
transparens i framtagningsprocessen viktiga. Det skapar tillit och borgar för 
ett brett användande och en enklare beslutsprocess. Arbetet är därför mer tids - 
och resurskrävande oc h ingår sällan i vanlig verksamhetsutveckling.  
3.3.2.3  Utveckla standarder  
Till skillnad från specifikationer är standarder ofta övergripande och 
generella. Syftet är ofta att man ska kunna tillämpa en standard i många olika 
situationer. Standarder är mycket vikti ga för specifikationer, de skapar en 
struktur på en högre nivå och ofta ett gemensamt språk . Därför bör 
specifikationer bygga på standarder.  
Ibland saknas standarder på ett område. Standarder kan också vara föråldrade 
och inte fullt relevanta i ett nuläge . Därför kan det finnas behov av att 
utveckla eller uppdatera standarder så att de fortsätter vara relevanta som bas för specifikationer. Detta arbete utförs ofta i en internationell miljö med 
många faser och deltagare och därför kan dessa processer vara l ångdragna.
 
3.3.2.4  Utveckla verktyg 
För att underlätta skapandet av specifikationer som är harmoniserade kan det 
behövas verktyg av olika slag; det kan handla om referensmodeller, referensarkitekturer, metoder eller it -verktyg för att hantera kodverk.
 
3.3.3  Styrning av verksamhetsutveckling  
För att driva på utvecklingen går det även att styra med hjälp av 
specifikationer. Olika styrmekanismer ger olika effekt. Den första styrmekanismen är att formellt klassificera specifikationer som ” nationell a 
gemensamma” . Obligato risk användning av specifikationer eller ekonomiska 
incitament för implementation  av specifikationer  är andra typer av 
styrmekanismer . Ekonomiska incitament för framtagande  av specifikationer 
eller standarder som saknas eller är i behov av uppdatering  är också en möjlig 
styrmekanis m. 
Dessa styrmekanismer har stor påverkan på både riktningen och 
utvecklingstakten för skapande och användning av specifikationer. Det är 
också ett viktigt instrument för att uppnå de visioner och strategier som regeringen satt. M an kan alltså se dessa styrmekanismer som ett 
policyinstrument för regeringens politik.  
 
37/117 
4. Ekosystemet för e- hälso specifikationer  
Enligt uppdraget ska  E-hälsomyndigheten ”göra en fö rdjupad analys rörande 
befintlig ansvarsfördelning för frågor som rör t.ex. standardisering och 
gemensamma specifikationer inom hälso - och sjukvård och socialtjänst.” och 
”lyfta fram befintliga stödstrukturer”. För att möjliggöra denna analys har det 
genomförts en genomlysning av aktörerna inom området och befintliga stödstrukture r.
37 
Detta kapitel är strukturerat utifrån aktörer på både strategisk och operativ 
nivå. Först beskrivs och illustreras ekosystemet för e -hälsa översiktligt via 
verktyget Aktörskartan. Därefter presenteras mer ingående några nationella 
aktörer som tar fram,  förvaltar och tillgängliggör e-hälso specifikationer och 
relevanta stödstrukturer.  
4.1 Ekosystemet för e -hälso specifikationer på övergripande 
nivå 
En genomlysning av aktörerna inom området och deras bidrag har genomförts  
som ett sätt att skapa en gemensam bild att utgå ifrån i det kommande arbetet så att befintliga verksamheter eller projekt  komplettera s och stöds . 
Genomlysningen har visualisera t komplexiteten och mängden av aktörer i ett 
ekosystem för specifikationer inom hälso-  och sjukvård och socialtjänst . I 
arbetet har Aktörskartan använts som verktyg – de t är framtage t av 
arbetsgrupperna för standardisering och enhetligare begreppsanvändning inom ramen för Vision e -hälsa 2025. Aktörskartan är e tt enkel t verktyg som 
kan stödja planerin gen av det praktiska arbetet; verktyget kan också användas 
för att identifiera och ringa in aktörer eller aktiviteter och ansvarsområden. 
För en mer utförlig redovisning och illustration av aktörerna inom området , se 
figur 3 och bilaga 5.  
Kartläggning av a ktörer na inom ekosystemet visar att det är svårt att generellt 
och tydligt avgränsa exakt vilket ansvar varje aktör har i arbetet med specifikationer. I praktiken är ansvarsområdena överlappande och kan se 
olika ut i olika sammanhang. Arbetet med Aktörskar tan har visat att det finns 
långt fler aktörer som verkar inom området än vad de flesta tror.  
                                                 
37 Regeringsuppdrag S2019/01521/FS .  Diarienummer: 2019/01538  
38/117 
 
Figur 3. Aktörskarta som visar  ekosystem et för e -hälsospecifikationer . 
På den styrande internationella nivån påverkas arbetet med specifikationer 
direkt av flera av de arbeten som pågår inom Europeiska unionen. Inom 
ramen för e-HAction  pågår arbete med att ta fram europeiska specifikationer 
för patientöversikter och e -recept över landsgränserna, laboratorieresultat, 
medicinsk bild och epikriser som direkt kommer att påverka det svenska 
arbetet med de gemensamma nationella specifikatione rna. På den styrande 
nationella nivån är flertalet departement direkt inblandade. Socialdepartementet har den mest direkta påverkan på specifikationsarbetet inom hälso-  och sjukvård samt socialtjänst genom sitt övergripande ansvar på 
SKR 
Inera  
Regioner  
Kommuner  
Statliga 
myndigheter  
Regerings -
kansliet  
Bransch -
organisa -
tioner  
Statliga bolag  
Privata  
vård- och 
omsorgs - 
givare  
Professions-
organisa -
tioner  
Idéburna 
aktörer 
Patient - och 
brukar - 
föreningar  
It-
leverant örer 
Standardi -
serings - 
aktörer 
Universitet 
och 
högskolor  
Övriga 
aktörer 
kvalitets -
register  
Europeiska 
unionen  
(EU) 
Apoteks - 
aktörer 
Läkemedels - 
företag   Diarienummer: 2019/01538  
39/117 
området , men också gen om arbetet med Vision e -hälsa 2025. 
Utrikesdepartementet har tagit fram Regeringens strategi för 
standardisering38, Kultur departementet  och Infrastrukturdepartemente t 
påverkar området indirekt genom arbetet med specifikationer inom 
samhällssektorn i stort. Näringsdepartementet, Socialdepartementet och 
Utbildningsdepartementet står bland annat för Life Science -strategin som 
också påverkar arbetet med specifikationerna.  
Många av de statliga myndigheterna är också direkt inblandade både i 
styrningen av specifikationer och i det mera praktiska arbetet med att ta fram  
dem. Socialstyrelsen har en framträdande roll och har tagit fram ett flertal 
specifikationer för både hälso - och sjukvård och socialtjänst: 
Uppmärksamhetsinformation och Individens behov i ce ntrum för att nämna 
några. E -hälso myndigheten spelar tillsammans med Läkemedelsverket en 
viktig roll vad gäller specifikationer inom läkemedelsområdet. Riksarkivet 
och DIGG  arbetar på nationell nivå med specifikationer på en 
förvaltningsgemensam och samhällsövergripande nivå, vilket även påverkar hälso - och sjukvård och socialtjänst. Många andra myndigheter som 
Försäkringskassan, Folkhälsomyndigheten, Inspektionen för vård o ch omsorg 
(IVO) och Skatteverket har ett direkt inflytande på informationsöverföring till och från hälso - och sjukvård och socialtjänst. Även statliga bolag som 
Research Institutes of Sweden RISE AB arbetar aktivt med att ta fram 
specifikationer inom området.  
Standardiseringsaktörerna är många på både internationell och nationell nivå – till exempel ISO, CEN, SIS – och de har en direkt påverkan på vad som ska dokumenteras och hur, genom de olika standarder som finns inom området . 
Regioner och kommuner är bå de skapare av specifikationer och nyttjare av 
desamma i sina många verksamhetssystem. I merparten av informationsutbytet inom sektorn ingår regioner och kommuner som part i flödet antingen som mottagare eller avsändare, ibland både och, vilket gör 
dem till mycket viktiga parter i detta arbete. SKR  har stort inflytande inom 
området bland annat genom kunskapsstyrningsorganisationen samt 
organisationen för Nationella kvalitetsregister som b åda kommer att vara 
viktiga parter i arbetet med e -hälso specifikationer . Inera bidrar bland annat 
genom sina tjänstekontrakt och de nationella tjänsterna till de mer tekniska specifikationerna. Situationen för de privata vård-  och omsorgsgivarna är 
något annorlunda, men även de kommer att få positiva effekter av möjligheterna  som följer av användandet av specifikationerna och den 
standardisering och strukturering det kommer att medföra.  
                                                 
38 Regeringens strategi  för standardisering  26 juli 2018.   Diarienummer: 2019/01538  
40/117 
It-leverantörer tillsammans med olika branschorganisationer har stort intresse 
av, och bidrar till att , specifikationer och nyttorna med dessa  kommer på 
plats. De har även en kunskapsbas som kan bidra i utvecklingsarbetet.  
Flertalet professionsföreningar har redan arbetat mycket aktivt med att, för de 
professioner de företräder, ta fram terminologier och dokumentationssätt som 
kan utgöra en grund för specifikationer på nationell nivå. 
Patient - och brukarorganisationer har ännu inte varit aktiva inom detta 
område, men företräder de som i slutändan ska få den största nyttan genom en 
ökad patient - och brukarsäkerhet och även en ökad rättssäkerhet i vård och 
omsorg. De kommer framöver att vara en viktig part i arbetet genom att de 
kan bidra med ett patient - och brukarperspektiv. 
Inom läkemedelsområdet finns det redan ett stort antal specifikationer på 
plats som används för att stödja flödet av informa tion mellan apoteken, 
vården och läkemedelsindustrin. Informationen omfattar allt från 
biverkningsrapportering till information om produkter, lagerstatus samt de nationella tjänsterna som tillhandahålls av E -hälso myndigheten och 
Läkemedelsverket. I och med  införandet av Nationella läkemedelslistan 
kommer även FHIR -profiler som tagits fram inom ramen för det arbetet att 
börja användas.  
4.2 Nationella aktörer och stödstrukturer som tar fram, 
tillgängliggör och förvaltar specifikationer  
Syftet med aktörskartan  är att beskriva befintlig ansvarsfördelning för frågor 
som rör till exempel standarder och gemensamma specifikationer inom hälso - 
och sjukvård och socialtjänst samt sektorns gränssnitt mot andra it -lösningar 
inom den offentliga sektorn. 
I detta avsnitt pr esenteras mer ingående  
• aktörer som inom hälso-  och sjukvård och socialtjänst på nationell 
sektorsspecifik nivå ansvarar för antingen stöd till framtagning eller 
för framtagning och tillgängliggörande av specifikationer i sig:  
E-hälso myndigheten, Socialstyr elsen, SKR och Inera,  
• aktörer som har ansvar på en nationell generisk nivå: DIGG och 
Riksarkivet, 
• andra aktörer som har en viktig roll i framtagning av standarder inom 
hälso - och sjukvård och socialtjänst: SIS och HL7 Sverige.  
Endast aktiviteter som är relevanta för specifikationer och standarder har tagits med. Under varje aktör presenteras även stödstrukturer som aktören ifråga ansvarar för. En stödstruktur kan alltså utgöras både av ett ramverk,  Diarienummer: 2019/01538  
41/117 
som NI, och av grupperingar inom och mellan de olika aktöre rna. Till 
stödstruktur kan även räknas andra ramverk på mer strategisk nivå, som till 
exempel Vision e -hälsa 2025 och i viss mån även författningskrav. (Dessa har 
redan behandlats ovan, i avsnitt 3.2 och 3.3.)  
4.2.1  Myndigheten för digital förvaltning (DIGG)  
Myn digheten har uppdraget att samordna och stödja den 
förvaltningsgemensamma digitaliseringen i syfte att göra den offentliga förvaltningen
39 mer effektiv och ändamålsenlig. Myndigheten ansvarar för 
den förvaltningsgemensamma digitala infrastrukturen och nationella digitala 
tjänster för hela den offentliga sektorn. Arbetet med den digitala 
infrastrukturen och de digitala tjänsterna innebär bland annat framtagning och utveckling av specifikationer och stöddokumentation. Myndigheten bistår regeringen med underlag för utvecklingen av digitaliseringen av den 
offentliga förvaltningen, samt följer och analyserar utvecklingen.  
Regeringen har också utsett DIGG som samordnare av det nationella arbetet i 
Sverige för införandet av en gemensam digital ingång för medborgare i 
Europa. Förordningen om gemensam digital ingång
40 förutsätter att en 
uppgift endast ska behöva registreras en gång, vilket kommer att innebära att 
svenska myndigheter ska underlätta utbyte av uppgifter med andra europeiska 
myndigheter för att göra det enklare för medborgaren. Det ställer krav på ett väl fungerande och säkert informationsutbyte, vilket är något som också kommer att vara en del i de lösningar och specifikationer som behöver tas 
fram för att uppfylla förordningen. Detta samordningsarbete komm er att vara 
en viktig drivkraft för specifikationsarbetet på nationell nivå.  
DIGG har tillsammans med Bolagsverket, Lantmäteriet, Myndigheten för 
samhällsskydd och beredskap (MSB) samt Skatteverket fått i uppdrag att 
tillsammans etablera ett nationellt ra mverk för grunddata inom den offentliga 
förvaltningen. Under uppdraget som pågår under 2020, ska det nationella 
ramverket och gemensamma egenskaper  etableras och  principer och riktlinjer 
ska tas fram. Uppdraget innebär framtagning av modeller och specifika tioner 
för grunddatadomänerna person, företag, fastighetsinformation och geografisk information. Arbetet har en nära koppling till E-hälso myndighetens förstudie om hantering av grundläggande gemensam 
informationsmodell för verksamhet och organisation inom vård, omsorg och 
apotek (GIMVO) .
41 
                                                 
39 Kommuner, regioner och statliga myndigheter . 
40 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1724 av den 2  oktober 2018 om inrättande av en gemensam 
41 https://www.ehalsomyndigheten.se/om -e-halsa/gimvo -gemensam -informationsmodell/   Diarienummer: 2019/01538  
42/117 
Regeringen har också uppdragit åt DIGG att – tillsammans med Bolagsverket, 
Domstolsverket, E -hälso myndigheten, Försäkringskassan, Lantmäteriet, 
Myndigheten för samhällsskydd  och beredskap, Riksarkivet samt 
Skatteverket – e tablera en förvaltningsgemensam digital infrastruktur för 
informationsutbyte .42 Myndigheterna ska gemensamt ta fram en  lämplig 
struktur med gemensamma arbetsformer, rutiner, organisation och ansvarsfördelning för analys, kravställning, utveckling och förval tning av de  
byggblock
43 som ska ingå i infrastrukturen. Några av de byggblock som 
direkt kommer att påverka specifikationsarbetet inom vård - och omsorg är  
• API-hantering och metadata, som sätter ramar för hur tekniska 
gränssnitt bör beskrivas , 
• Mina Ombud, som bland annat kommer att skapa en gemensam 
informationsmodell och API:er för att utbyta information där någon 
företräder någon annan, till exempel fullmakter eller god man , 
• Mina Ärenden , som bland annat kommer att skapa en gemensam 
informationsmodell oc h API :er för att hantera individens  eller 
företagets ärenden i den offentliga förvaltningen.  
DIGG har också enligt sin instruktion44 i uppdrag att samordna frågor om 
gemensamma standarder, format, specifikationer och liknande krav för den 
offentliga förvalt ningens elektroniska informationsutbyte. Samtidigt som 
berörda aktörer inom hälso-  och sjukvård och socialtjänst behöver förhålla sig 
till de rekommendationer som DIGG ger avseende standarder, specifikationer 
format och modeller kommer det att finnas ett behov av samordning av frågor 
som rör domänspecifika standarder för dokumentation och informationsutbyte 
inom sektorn hälso - och sjukvård och socialtjänst . 
4.2.1.1  DIGG och Sveriges dataportal  
Regeringen har även givit DIGG i uppdrag att öka den offentliga 
förvaltningens förmåga att tillgängliggöra öppna data samt bedriva öppen och 
datadriven innovation. Detta uppdrag är ett viktigt arbete för att få fram ett 
gemensamt sätt att beskriva specifikationer och data som bygger på internationella standarder. Dock är detta generellt för hela den offentliga sektorn och uppfyller troligen inte alla de specifika behov som finns inom 
hälso - och sjukvård och socialtjänst. Därför kan specifikationer för hälso-  och 
                                                 
42 https://www.regeringen.se/regeringsuppdrag/2019/12/uppdrag -att-etablera -en-forvaltningsgemensam -digital -
infrastruktur- for-informationsutbyte/  
43 https://www.digg.se/globalassets/dokument/publicerat/publikationer/slutrapport -sakert -och-effektivt -
informati onsutbyte -inom -den-offentliga -sektorn.pdf  
44 4 § 2 f örordningen  (2018:1486) med instruktion för Myndigheten för digital förvaltning . 
43/117 
sjukvård och socialtjänst behöva förädlas utan att för den delen bryta mot de 
standarder som DIGG tar fram.  
I mars 2020 delredovisade DIGG resultatet från regeringsuppdraget om öppna data, datadriven innovation. En av uppgifterna i uppdraget var att DIGG 
skulle vidareutveckla den nationella plattformen Öppnadata.se vars främsta 
syfte hade varit att tillgängliggöra öppna data i enlighet med PSI -direktivet 
(public sector information)
45 genom att tillhandahålla metadata om dessa och 
länkar för att kunna hämta data. Vidareutvecklingen har lett till  att portalen 
Datapor tal.se skapats där standarder för beskrivningar av API:er, 
specifikationer, begrepp och modeller har tagits eller kommer att tas fram.  
I utvecklingsarbetet i det uppdraget togs det bland annat fram en svensk profil 
av den europeiska metadataspecifikationen DCAT -AP som fick namnet 
DCAT -AP-SE 2.0.0.46 
I och med att målsättningen med portalen breddades så att den skulle utgöra 
ett grundläggande verktyg för att främja datadriven samverkan och innovation fick portalen ett nytt och mer passande namn och kommer at t lanseras under 
2020 under namnet Sveriges d ataportal. Öppnadata.se kommer då att stängas 
ned. 
De nya planerna för vidareutveckling av  Sveriges dataportal  innebär ett 
bredare synsätt där portalen ska fungera som  en möjliggörare för  Government 
as a Platfor m (GaaP ), vilket innebär att inte bara data ska vara tillgängliga 
utan också  API:er,  riktlinjer, verktyg och programvaror . Syftet är att ge 
grundläggande verktyg för datadriven samverkan och innovation och bidra till 
ökad utveckling av integrerade och sekt orsövergripande tjänster.  
Den som vill tillgängliggöra sina data  och API:er  via Sveriges dataportal 
beskriver metadata enligt specifikationen för DCAT -AP-SE 2.0.0 och 
publicerar sin datakatalog, som är uttryckt enligt metadataspecifikationen DCAT -AP-SE på en egen webbadress, från vilken portalen sedan kan hämta 
metadata. Dataportalen tillhandahåller en enkel applikation (verktygslåda) för 
att kontrollera  metadata enligt specifikationen. Här kan man också registrera 
sin organisations webbadress för metada ta, söka och utforska datamängder 
som skördats samt få en statusrapport över data i portalen.  
Under 2020 planerar DIGG att utveckla Sveriges dataportal så att den också ska kunna vara en plattform för att tillgängliggöra ramverk, specifikationer 
                                                 
45 Se Riksarkivets rekommendation koppling till PSI -förteckningar och DCAT -AP år 2018. 
https://riksarkivet.se/Media/pdf -
filer/Bilaga%208%20%E2%80%93%20Rekommendation%20och%20svensk%20anpassning%20av%20DCAT -
AP.pdf  
46 https://diggsweden.github.io/DCAT -AP-SE/2.0.0/en/  
44/117 
och API:er . I första hand gäller detta för leveranser från regeringsuppdraget 
Etablera en förvaltningsgemensam infrastruktur för informationsutbyte .47 
Två nya tjänster planeras för att stödja detta, en för att ladda upp och förvalta 
maskinläsbara begrepp samt en för att tillgängliggöra specifikationer av 
informations - och datamodeller  (se figur 4).  
För beskrivning av begreppen kommer W3C -standard en SKOS (Simple 
Knowledge Organization System)48 att användas.  Metadata för 
specifikationer kommer att specificeras enligt en  nationell anpassning av 
DCAT -AP-SE 2.0.0. 
 
Figur 4. Detaljvy från Sveriges dataportal (dataportal.se , 2020- 08-27) – 
avdelningarna för begrepp och specifikationer är inte i drift än . 
4.2.2  Riksarkivet  
Riksarkivet är enligt sin instruktion49 statlig arkivmyndighet och har det 
särskil da ansvar för den statliga arkivverksamheten och för arkivvården i 
landet som framgår av arkivlagen (1990:782), arkivförordningen (1991:446) 
och instruktionen. Som en del i det arbetet har Riksarkivet utvecklat 
specifikationer kallade Förvaltningsgemensamma specifikationer (FGS) . 
4.2.2.1  Riksarkivet och förvaltningsgemensamma specifikationer (FGS)  
En förvaltningsgemensam specifikation specificerar en avgränsad 
informationsmängd relaterad till ett specifikt område. Det kan vara information som används vid arkivredovisning, ärendehantering, 
utbildningsinformation eller journalinformation. Dessa specificerar hur 
information med tillhörande  metadata ska struktureras och paketeras vid ett 
informationsutbyte. Det kan gälla överföring av information mellan olika digitala verksamhetssystem, till och mellan e -arkiv och till andra 
organisationer. Målet är att information på ett standardiserat sätt och utan 
                                                 
47 https://www.regeringen.se/regeringsuppdrag/2019/12/uppdrag -att-etablera -en-forvaltningsgemensam -digital -
48 https://www.w3.org/2009/08 /skos -reference/skos.html  
49 Förordning (2009:1593) med instruktion för Riksarkivet  
45/117 
informationsförluster ska kunna överföras under hela livscykeln,. 
Förvaltningsgemensamma specifikationer bygger på etablerade arkivstandarder med bred internationell användning. En FGS specificerar endast utbytet av informationen och är inte avse dd att användas till exempel 
inom ett verksamhetssystem.  
En FGS kan ses som en paketering av ett antal dokument och består av:  
• En inledande vägledning och förklaring . 
• En specifikation av den information som ska ingå i utbytet . 
• Tillägg (bilder, värdelistor med mera ). 
• XML -schema med regler . 
• Exempel . 
Förvaltningsgemensamma specifikationer innebär ett standardiserat sätt att beskriva en informationsmängd vid utbyte mellan olika verksamhetssystem, 
men också en arbetsprocess för att d efiniera nya FGS:er enligt regelverket. 
Vid denna tidpunkt finns följande beslutade specifikationer:  
• FGS Personal 1.0 och FGS Personal, Tillägg . 
• FGS Ärendehantering 1.0. 
• FGS Arkivredovisning 1.0 (innehåller flera varianter) . 
För de fastställda FGS:erna fin ns alla dokument tillgängliga för nedladdning 
på Riksarkivets webbplats .
50 De som tillsammans med andra vill börja 
utveckla ytterligare förvaltningsgemensamma specifikationer, kan hämta 
utvecklingsprocess, testmetodik och annan stöddokumentation på Riksarki vets webbplats.  
Övergripande strategifrågor hanteras av förvaltningsrådet för 
förvaltningsgemensamma specifikationer som består av deltagare från ett 
antal olika statliga myndigheter, regioner och kommuner. För att starta 
utveckling av en ny FGS och för a tt fastställa en FGS krävs beslut av 
Riksarkivarien efter behandling i förvaltningsrådet. 
4.2.3  E-hälsomyndigheten 
E-hälso myndigheten arbetar med att samordna regeringens satsningar inom 
e-hälsa nationellt och internationellt och följer utvecklingen på 
e-hälso området för att Vision e -hälsa 2025 ska bli verklighet. Myndigheten 
har i uppdrag att tillsammans med SKR koordinera Samordningskansliet för 
                                                 
50 https://riksarkivet.se/fgs -earkiv   Diarienummer: 2019/01538  
46/117 
Vision e -hälsa 2025. Tanken är att Vision e -hälsa 2025 ska vara en av flera 
kanaler för att driva på specifikationsarbetet nationellt. Detta genom 
överenskommelser samt tillsättning av resurser för arbetet med specifikationer .  
Myndigheten erbjuder också ett antal produkter och tjänster till individer och professioner inom hälso-  och sjukvård och socialtj änst. Exempel på sådana 
tjänster och produkter är Receptregistret, Läkemedelskollen, Elektroniskt Expertstöd med flera. Vidare arbetar E -hälso myndigheten med utve ckling  av 
Nationella Läkemedelslistan  som bygger på standarden HL7 FHIR .
 
Myndighetens arbete  med produkter och tjänster är en drivkraft till 
standardisering,  specifikationerna är inte alltid byggda med återanvändning i 
tanken utan är skräddarsydda för de register som myndigheten har ansvar för. 
Genom harmonisering skulle informationsmängderna kunna  vara 
återanvändbara i högre utsträckning.  
E-hälso myndigheten arbetar också med att färdigställa den infrastruktur som 
behövs för att utbyta e -recept över landsgränser och har redovisat ett 
regeringsuppdrag avseende den informationshantering som behöver genomföras i Sverige för att möjliggöra utbyte av patientöversikter över 
landsgränserna.
51 Även detta arbete är en drivkraft för standardisering. Inom 
EU används särskilda specifikationer för utbyte av patientöversikter som inte 
är fullt ut harmoniserade med Sveriges tjänstekontrakt för Nationell 
patientöversikt  Vidare används så kallade profiler från 
standardiseringsorganisationen IHE som grund för utbytet. Sverige använder inte IHE -profiler för utbyte varken inom recepthanteringen eller 
vårdinformationsutbyt e generellt. Detta innebär att en harmonisering både på 
semantisk och teknisk nivå behöver genomföras för utbyte av patientöversikter med EU. 
E-hälso myndigheten bistår också regeringen som expertmyndighet i eHealth 
Network (eHN). Nätverket eHN är inrätta t av Kommissionen och EU:s 
medlemsstater som ett led i att uppfylla patientrörlighetsdirektivet och syftet 
är att förbereda gränsöverskridande e -hälso tjänster . 
4.2.4  Socialstyrelsen 
Socialstyrelsen ansvarar för att skapa, beskriva och tillhandahålla en ändamålsen lig informationsstruktur inom hälso-  och sjukvård samt 
socialtjänst ( Nationell informationsstruktur , NI). Vidare ansvarar 
myndigheten för att skapa och tillhandahålla enhetliga begrepp, termer och 
klassifikationer  (Nationellt fackspråk: begreppssystemet Snomed CT, de 
                                                 
51 Informationshantering vid utlandsvård, redovisning enligt r egeringsbeslut S2019/01519/FS 2019 , 
2020 -06-30, dnr 2019/01537.   Diarienummer: 2019/01538  
47/117 
hälsorelaterade klassifikationerna, myndighetens termbank) . Syftet med dessa 
verktyg, som ska kunna användas oberoende av teknisk lösning, är att öka 
den semantiska interoperabiliteten. Nedan beskrivs de olika verktygen.  
4.2.4.1  Nationell informationss truktur (NI) 
Nationell informationsstruktur  är ett ramverk för strukturerad och 
ändamålsenlig dokumentation inom hälso- och sjukvård och socialtjänst. NI är 
ett viktigt verktyg för att uppnå interoperabilitet. inom och mellan olika 
aktörer. NI består av pro cess-, begrepps - och informationsmodeller för att 
utveckla en strukturerad dokumentation kring patienter och brukare. NI 
innefattar dels legala krav avseende dokumentation inom hälso-  och sjukvård 
och socialtjänst, men också informationsbehov som lyfts av verksamheternas 
företrädare, och som kan betraktas som gemensamma. Referensmodellerna beskriver i sig inte vad som ska dokumenteras i en specifik tillämpning utan 
skapar förutsättningar för att beskriva dokumentationsbehovet på ett enhetligt 
och strukturer at sätt.  
Socialstyrelsen har nyligen börjat specificera så kallade nationella informationsmängder (NIM) , vilket är standardiserade och mer detaljerade 
beskrivningar av hur olika typer av information bör dokumenteras. 
Socialstyrelsen tar fram NIM:ar för flera olika processer, exempelvis 
information om mätvärden eller tobaksbruk. NIM:arna tillhandahåller struktur, kodning, enhet av mätning, måttenheter och attribut, för avgränsade informationsmängder. Utvecklingen utgår från NI och de fackspråkliga 
resurser som myndigheten ansvarar för (Snomed CT, klassifikationer och termbanken). Ett exempel på en nationell informationsmängd är en specifikation av hur en patients uppmätta kroppstemperatur ska 
dokumenteras .
52 Nationellt fr amtagna och överenskomna 
informationsmängder (NIM:ar) kommer att underlätta återanvändningen av 
redan gjorda arbeten.  
Nationella tillämpningar utgår också från den nationella 
informationsstrukturens referensmodeller. Nationella tillämpningar beskriver 
hur information ska struktureras med tillhörande relationer och enhetliga 
begrepp, termer och koder för att tillgodose ett samlat informationsbehov utifrån ett avgränsat område. Några exempel på nationella tillämpningar är Individens  behov i centrum (IBIC), Ba rns behov i centrum (BBIC) , 
intygsinformation
53, kodverk för kontaktorsak54, enhetlig 
                                                 
52 https://informationsstruktur.socialstyrelsen.se/KroppsTemp  
53 https://www.socialstyrelsen.se/utveckla -verksamhet/e- halsa/tillampning/intygsinformation/  
54 https://www.socialstyrelsen.se/utveckla -verksamhet/e- halsa/tillampning/kodverk -for-kontaktorsak/  
48/117 
begreppsanvändning inom läkemedelsområdet55, 
uppmärksamhetsinformation56, och kodsystem för  ordinationsorsak.57 
NI har en egen sektion på Socialstyrelsens webbplats58 där all information om 
den nationella informationsstrukturen finns tillgänglig. Här finns 
referensmodeller och de kodverk som är terminologibundna  i NI. Som stöd 
för användningen av NI finns tillämpningsanvisningar, exempel på nationella 
tillämpningar och en sammanställning av den lagstiftning som reglerar dokumentations - och rapporteringskrav samt verksamheternas gemensamma 
behov. På samma sida finna även de nationella informationsmängderna beskrivna.  
4.2.4.2  Nationellt fackspråk, Snomed  CT, klassifik ationer och 
Socialstyrelsens termbank  
Socialstyrelsen förvaltar och vidareutvecklar den svenska versionen av Snomed CT .
59 Snomed CT är ett internationellt begreppssystem som är 
utvecklat för att användas i elektroniska informationssystem . Arbetet  syftar 
till att göra dokumentationen inom hälso-  och sjukvård enhetlig, säker, 
entydig, jämförbar och ändamålsenlig. Begreppssystemet ger förutsättningar för att information som dokumenteras kan kommuniceras och överföras mellan olika system med bibehållen betydelse . Snomed  CT:s unika koder är 
omfattande i sitt innehåll och medger detaljerad information. I dagsläget består Snomed  CT av knappt 360 000 aktiva begrepp och rekommenderade 
termer.  
Socialstyrelsen har också ansvaret för flera nationella och internationella 
hälsorelaterade klassifikationer. Klassifikationerna behövs för att man ska 
kunna följa orsakerna till att människor kontaktar vården eller socialtjänsten, vilka åtgärder som vidta s och vilka resultat de ger samt hur spridda olika 
sjukdomar är. Målet är att olika professioner och verksamheter i vård och 
omsorg ska använda gemensamma klassifikationer, begrepp och termer så 
långt det är möjligt. Några hälsorelaterade klassifikationer är diagnoskoder (ICD -10), diagnoskoder för primärvård (KSH97- P), diagnoskoder för 
tandvård (KSH97 -T), åtgärdskoder (KVÅ), f unktionshinder/funktionstillstånd 
(ICF), s ocialtjänstens insatser och aktiviteter (KSI), s ekundär klassificering 
(NordDRG) och  kodtex tfiler till journal-  och informationssystem. 
                                                 
55 https://www.socialstyrelsen.se/utveckla -verksamhet/e- halsa/tillampning/lakemedelsbegrepp/  
56 https://www.socialstyrelsen.se/utveckla -verksamh et/e-halsa/tillampning/uppmarksamhetsinformation/  
57 https://www.socialstyrelsen.se/utveckla -verksamhet/e- halsa/tillampning/kodsystem -for-ordinationsorsak/  
58 https://informationsstruktur.socialstyrelsen.se/  
59 https://www.socialstyrelsen.se/utv eckla -verksamhet/e- halsa/snomed -ct/  Diarienummer: 2019/01538  
49/117 
Två pågående projekt inom området är översättning av ICD -11 och 
anpassningar av den upphandlade kodverks servern för tillhandahållande av 
nationellt fackspråk och andra kodverk.  
Socialstyrelsen ansvarar även för samordning av terminologin inom 
fackområdet hälso - och sjukvård och socialtjänst. Genom en enhetlig metod 
för terminologiarbete är Socialstyrelsens mål att nationellt överenskomna 
termer och definitioner ska användas i det praktiska vård-  och 
omsorgsarbete t, i den officiella statistiken samt i forskning och utveckling.  
4.2.4.3  Socialstyrelsens k unskapsstöd  
Socialstyrelsen bedriver ett omfattande arbete med att förse hälso - och 
sjukvård och socialtjänst med kunskapsstöd inom olika områden. Exempel på olika typer av  kunskapsstöd är nationella riktlinjer  inklusive  indikatorer och 
försäkringsmedicinskt beslutsstöd (FMB) . Myndigheten förvaltar även en 
informationsspecifikation  för metadata för kunskapsstöd.
60 Inom varje sådant 
område tas ett antal olika stöd fram i form av dokument, filmer  och 
webbutbildningar.  
För att underlätta att verksamheten alltid har tillgång till de mest aktuella kunskapsdokumenten finns möjlighet att hämta kunskapsstöd från 
Socialstyrelsen direkt till olika vårdsystem via öppna API:er som 
Socialstyrelsen tillhandahåller .
61 
Socialstyrelsen har en webbplats för kunskapsstöd, Kunskapsguiden.62 
Webbplatsen har till syfte att bidra till kunskapsutvecklingen inom 
socialtjänsten och hälso - och sjukvård genom att nationellt samla in och 
underlätta fö r professionen att få tillgång till bästa tillgängliga kunskap från 
Socialstyrelsen och andra myndigheter och aktörer.  
4.2.4.4  Övriga uppdrag 
Socialstyrelsen  följer, analyserar  och rapportera r om hälsa och sociala 
förhållanden med hjälp av hälsodataregistren. Regi stren bidrar till att förbättra 
hälso - och sjukvården genom den kunskap och möjligheter till förbättring de 
bidrar med. Några exempel på sådana register är Cancerregistret, 
Läkemedelsregistret, Patientregistret, Medicinska födelseregistret och 
Dödsorsaksre gistret.  
Regeringen har gett Socialstyrelsen två  uppdrag inom cancerområdet :63 
                                                 
60 https://www.socialstyrelsen.se/globalassets/sharepoint -dokument/artikelkatalog/kunskapsstod/2018 -6-27.pdf  
61 https://api.socialstyrelsen.se/nationella -riktlinjer/dokumentation/psi/swagger -ui.html?urls.primaryName=nr -api-1.0 
62 https://kunskapsguiden.se/  
63 https://www.esv.se/statsliggaren/regleringsbrev/?rbid=20244  
50/117 
dels att följa upp och göra djupgående dataanalyser av cancer  och dels att 
stödja standardiserad dokumentation för cancerpatienter .64 Arbetet ska 
medföra att information om en patient både kan återanvändas och hittas 
enklare. Målbilden  är att i nformationen endast ska dokumenteras en gång för 
att sedan kunna återanvändas i olika syften, exempelvis för beslut om 
behandling, men också för statistik, uppföljning och forskning. Detta kan 
innebära att det ska tas fram ett antal NIM:ar inom området. Socialstyrelsen 
har även ett uppdrag att bistå arbetet med att utveckla personcentrerade och 
sammanhållna vårdförlopp.65 
 
Myndigheten arbetar med at t utreda om, och i så fall hur, NIM:ar kan 
användas i riktlinjer, vårdprogram, vid inrapportering till hälsodata - och 
kvalitetsregister inom cancerområdet och för personcentrerad e och 
sammanhållna  vårdförlopp. Socialstyrelsen kommer att ta fram en plan för  
fortsatt utveckling av NIM:ar samt för hur dessa  ska förvaltas och 
tillgängliggöras.  
4.2.5  Sveriges kommuner och regioner (SKR)  
Sveriges alla regioner och kommuner samordnar ett antal aktiviteter för 
utveckling av hälso-  och sjukvård och socialtjänst via medlems - och 
arbetsgivarorganisationen  SKR .66 Vårdens  och socialtjänstens  digitalisering 
för ökad kvalitet, en mer jämlik vård och omsorg  samt effektivare 
resursanvändning är ett centralt utvecklingsområde.  
Inom ramen för Vision e -hälsa 2025 arbetar SKR bla nd annat med effektivare 
informationsförsörjning genom att stödja och samordna regionernas och 
kommunernas arbete med standarder . Några aktiviteter som genomför ts av 
SKR inom området standardisering och informatik  presenteras nedan.  
4.2.5.1  Nationellt system för k unskapsstyrning i hälso - och sjukvård  
Nationellt system för kunskapsstyrning handlar om att utveckla, sprida och 
använda bästa möjliga kunskap inom hälso-  och sjukvården. Målet är att den 
bästa kunskapen ska finnas tillgänglig och användas i patient - och 
brukar möte. Kunskapsstyrningens tre delar är kunskapsstöd, uppföljning och 
analys samt stöd till verksamhetsutveckling och ledarskap. Det finns 26 
nationella programområden (NPO)67 som leder kunskapsstyrningen inom sitt 
respektive område. Åtta nationella sam verkansgrupper (NSG )68 leder och 
                                                 
64 https://www.socialstyrelsen.se/aktuellt/standardiserad -dokumentation -kring -cancerpatienter/  
65 https://www.esv.se/statsliggaren/regleringsbrev/?RBID=20527  
66 https://skr.se/halsasjukvard/ehalsa.1067.html  
67 http://kunskapsstyrningvard.se/programomradenochsamverkansgrupper/nationellaprogramomrade nnpo.699.html  
68 http://kunskapsstyrningvard.se/programomradenochsamverkansgrupper/nationellasamverkansgruppernsg.700.html   Diarienummer: 2019/01538  
51/117 
samordnar regionernas nationella, gemensamma arbete på flera olika 
områden. Programområdena och samverkansgrupperna tillsätter nationella 
arbetsgrupper (NAG) för att driva förbättringsarbete inom olika områden och 
vid behov för specifika frågor. Samtliga grupperingar bemannas av resurser 
från sjukvårdsregionerna  (se figur 5). Vid SKR finns den nationella 
stödfunktionen för system för kunskapsstyrning.  
 
Figur 5 . Översikt över n ationella programområden och nationella 
samverkans grupper . Presentation, Nationellt system för kunskapstyrning,  
2020- 02-17. 
Den nationella samverkansgruppen för strukturerad vårdinformation är den 
samverkansgrupp med uppdraget att samordna och besluta om regionernas 
arbete för en mer enhetlig informationsstruktur, inom och över system - och 
vårdgivargränser . Uppdraget innebär bland annat att i dentifiera områden och 
frågor som, utifrån pågående arbete med införande av nya 
vårdinformationsmiljöer, kräver regions gemensamma ställningstaganden 
samt att etablera en process för att snabbt och kontinuerligt fatta 
gemensamma beslut kring bland annat tillämpningar och urval. Det omfattar 
även en gemensam ledning och styrning för att säkra en följsamhet till 
överenskomna tillämpningar av standarder, kodverk med mera . 
4.2.5.2  Nationell kunskapsstyrning inom socialtjänsten  
Kommunerna  och SKR  arbetar gemensamt med nationell kunskapsstyrning 
för att socialtjänsten sk a bli mer jämlik, jämställd och evidensbaserad. Detta 
för att kommunerna ska ha förutsättningar för att i varje möte med brukare 
tillhandahålla ett stöd som bygger på bästa tillgängliga kunskap.  
52/117 
I kunskapsstyrningen ingår kunskapsstöd, stöd till uppföljning och analys 
samt stöd till verksamhetsutveckling och ledarskap. De verktyg som kommunerna utgår ifrån för att utveckla socialtjänsten är nationella kvalitetsregister, brukarundersökningar, individbaserad systematisk 
uppföljning och gemensam kompetensutvec kling.  
För att förstärka kunskapsutvecklingen har SKR tillsammans med Regional 
Samverkans - och S tödstruktur (RSS) , Socialstyrelsen och andra myndigheter 
kommit överens om att arbeta för ett partnerskap mellan den kommunala  och 
nationella nivån. Målet för partnerskapet är att forskning och bästa tillgängliga kunskap ska användas medvetet och systematiskt när vård, service och omsorg erbjuds. 
4.2.5.3  Nationella kvalitetsregist er 
Det finns  för närvarande  104 nationella  och regionala  kvalitetsregister i 
Sverige i  dag.  Många av dessa register har funnit i många år och har hunnit 
samla en ansenlig mängd data medan andra är relativt nystartade. 
Tillsammans med de lagstadgade hälsodataregistren som finns hos 
Socialstyrelsen och de lokala och regionala kvalitetsregistren är  dessa register  
mottagare av stora informationsmängder som över förs från hälso - och 
sjukvården. Antalet register som hanterar information från socialtjänst och 
den kommunala verksamheten är få. Att bidra med information till ett 
nationellt kvalitetsregiste r är frivilligt för vårdgivare. All 
informationsöverföring till de nationella kvalitetsregistren förutsätter att den individ informationen avser inte aktivt har avböjt deltagande i det aktuella 
registret. SKR har en organisation för nationella kvalitetsreg ister som 
ansvarar för att genomföra den årliga överenskommelsen om nationella 
kvalitetsregister mellan staten och SKR. I överenskommelsen regleras arbete på en övergripande nivå samt tilldelning av statliga medel. Nationella 
kvalitetsregister ingår tillsa mmans med SKR :s stödfunktion Informatik i den 
nationella arbetsgrupp för strukturerad vårdinformation, NAG -SVI, som finns 
inom kunskapsstyrningsorganisationen. Nationella programmet för 
datainsamling, NPDi, förenklar datainsamling till kvalitetsregister oc h 
begränsar dubbelregistrering genom sitt arbete med att ta fram 
informationsspecifikationer för kvalitetsregistren. Detta är ett omfattande 
arbete och endast ett fåtal register har ännu slutfört detta arbete.  
Alla nationella kvalitetsregister är anslutna till en registercentrumorganisation RCO. Varje sjukvårdsregion har åtagit sig uppdraget att driva ett RCO  (se 
figur 6 ). I alla sex sjukvårdsregioner finns därför ett registercentrum (RC) och 
ett regionalt cancercentrum (RCC). Varje region med ansvar för et t RCO ska 
bistå med kunskap om hur man utformar kvalitetsregister så att de blir  Diarienummer: 2019/01538  
53/117 
användbara verktyg i verksamheternas uppföljnings - och förbättringsarbete. 
De ska även verka för att registers många olika tekniska lösningar ska bli 
färre och samordnade.  
Figur 6. Registercentrumorganisationer i sex sjukvårdsregioner , Rapport 
Carity, SKL  - Granskning av kvalitetsregisters integrationslösningar version 
1.0, reviderad 2019- 01-14. 
De nationella kvalitetsregistren  ansvarar självständigt för innehållet i 
regist ren och de frågor man ställer till vården. Flera register har vid förfrågan 
uttryckt önskemål om ytterligare stöd, både finansiellt och kunskapsmässigt , 
för att mäkta med att genomföra det informatikarbete som krävs för att möjliggöra en automatisering av inf ormationsöverföringen till registren. Om 
en automatisk informationsöverföring ska kunna ske från vården till alla 
register behöver även ett informatikarbete genomföras hos regionerna.
69 
4.2.5.4  Personcentrerade  och sammanhåll na vårdförlopp  
Staten och SKR har tecknat en överenskommelse i syfte att ta fram 
vårdförlopp för nya sjukdomsområden. Dessa vårdförlopp kallas numera för ”personcentrerade och sammanhållna vårdförlopp”. Med överenskommelsen 
vill SKR och regeringen bidra till en mer jämlik och effektiv hälso - och 
sjukvård av hög kvalitet i hela Sverige. Syftet är också att stödja det pågående 
utvecklingsarbetet i sjukvårdsregioner na med ett gemensamt system för 
kunskapsstyrning i hälso-  och sjukvården.
70 Arbetet innebär i längden behov 
                                                 
69http://www.kvalitetsregister.se/tjanster/omnationellakvalitetsregister/organisation/registercentrumorganisationenrco
.1992.ht ml 
70 http://kunskapsstyrningvard.se/kunskapsstod/personcentreradesammanhallnavardforlopp.834.html  
54/117 
av framtagning av nya standar diserade informationsmängder  för vissa 
företeelser i vårdförloppen.  
4.2.6  Inera  
Inera71 är ett hel ägt bolag av regioner och kommuner. Ägandet utgörs både av 
direktägande och via SKR . Förutom att utveckla nationella gemensamma 
e-hälso tjänster för medborgare och medarbetare i regioner och kommuner  
skapa r Inera  förutsättningar för digital samverkan och stödjer  
verksamhetsutveckling i regioner och kommuner . Detta sker genom att Inera 
samordnar regionernas och kommunernas digitaliseringsarbete inom 
arkitektur, interoperabilitet, standarder, informationssäkerhet och juridik.  
Inera utvecklar och förvaltar referensarkitekturer, regelverk och anvisningar 
som skapar gemensamma spelregler för sina ägare (regioner och kommuner) vid utveckling av deras system och verksamheter. Exempel är regelverk för 
teknisk interoperabilitet, integrationsprofiler, informationsspecifikationer, 
kodverksförvaltning, koordination av processer hos verksamheter som ska samverka samt vägledningar och utredningar inom juridik och informationssäkerhet.   
Inera tar fram anvisningar för hur interoperabilitet sstandarder som Inera pekar 
på i samverkansarkitekturen ska tillämpas.  Detta för att stödja regioner, 
kommuner och systemleverantörer i samband med bland annat  
upphandlingar.  
 
4.2.6.1  Kommuner s och regioners infrastruktur för e-hälsa 
Den digitala infrastrukturen är väsentlig för att olika typer av e-hälso tjänster 
ska fungera och för att underlätta användningen av sådana tjänster. För en hög säkerhet behövs standarder och teknik för identitet och åtkomst. Den 
infrastruktur för digitalisering som Inera erbjuder omfattar bland annat 
lösningar för att hantera säker digital kommunikation, identitet, behörighet och autentisering, men också sådant som loggning, samtycke och spärrar för SKR:s medlemmar. Infrastruktur och tjänster inom dessa områden har 
tidigare varit anpassade efter regioners behov, men förändringar pågår nu för att även kommuner i allt högre grad ska kunna använda sig av infrastrukturen. I begreppet ”digital infrastruktur ” innefattas även stora delar av 1177 
Vårdguiden. Där finns stödjande strukturer och lösningar som ger vården och invånaren möjligheter att utbyta information och kunskap. 
Inera har också uppdraget att koordinera regionernas och kommunernas 
samarbete för att utveckla och införa gemensamma e-hälso tjänster. Några 
                                                 
71 https://www.inera.se/om -inera/ineras -uppdrag/   Diarienummer: 2019/01538  
55/117 
exempel på Ineras tjänster som invånare, medarbetare och beslutsfattare i 
offentlig sektor kan vända sig till är 1177 Vårdguiden, Elektronisk remiss, identifieringstjänst SITHS, NPÖ, intygstjänster och många fler . 
 
4.2.6.2 Nationella tjänsteplattformen och tjänstekontrakt  
Nationella tjänsteplattformen72 är en teknisk plattform som förenklar, säkrar 
och effektiviserar informationsutbytet mellan olika it- system inom vård och 
omsorg. Plattformen är navet mellan system och e -tjänster som behöver 
kommunicera med varandra, och gör så att informationsutbytet ka n ske på ett 
säkert och kostnadseffektivt sätt.  
För att informationsutbytet via Nationella tjänsteplattformen ska fungera måste alla aktörer vara överens om hur kommunikationen ska gå till. Inera utvecklar och förvaltar tekniska specifikationer , så kallade  tjänstekontrakt 
(integrationsprofiler), som beskriver hur det system  som vill ställa en fråga 
ska utforma sitt frågemeddelande, och hur det system  som ska svara ska 
utforma sitt svarsmeddelande. Tjänstekontrakten utformas ofta för specifika funktioner ell er verksamhetsprocesser  – en sådan gruppering av 
tjänstekontrakt kallas för tjänstedomän. 
4.2.6.3 Inera och rivta.se 
Carelink som var Inera s föregångare  tog fram den första versionen av 
regelverk73 för interoperabilitet inom vård och omsorg (RIV) som har använts 
inom svensk e -hälsa sedan 2009. Regelverket omfattar styrande principer och 
detaljerade anvisningar för hur system och tekniska lösningar ska utformas 
för att skapa förutsättningar för samverkan mellan regioner och kommuner. 
Det omfattar äv en mallar för hur system som utvecklas enligt Ineras 
samverkansarkitektur  ska dokumenteras och granskas. 
Regelverket  bygger på ett antal standarder, specifikationer  och 
rekommendationer från erkända organisationer  som exempelvis IETF 
(Internet Engineering Task Force), W3C (World Wide Web Consortium) och OASIS (Organization for the Advancement of Structured Information Standards).  
Samma uppsättning standarder och regelverk för teknisk interoperabilitet 
finns i myndigheternas specifikationer som kallas Spridnings - och 
Hämtningssystem (SHS 2.0). Det betyder att kommuner, regioner och 
                                                 
72 https://www.inera.se/digitalisering/infrastruktur/nationella -tjansteplattformen -och-tjanstekontrakt/  
 
73 https://www.inera.se/digitalisering/interoperabilitet/teknisk -interoperabilitet/   Diarienummer: 2019/01538  
56/117 
myndigheter kan kommunicera tekniskt med varandra om systemen hos båda 
parter följer dessa regelverk.  
På rivta.se74 finns all information samlad om de referensarkitekturer, tekniska 
anvisningar, källkod och tekniska beskrivningar av tjänstekontrakt som 
sammantaget utgör regelverket för interoperabilitet.  
All information i rivta .se är tillgänglig (enligt CC -BY-SA75) och kan sålunda 
fritt kopieras, distribueras och bearbetas under förutsättning att upphovsmannen Inera anges. Målgruppen är främst arkitekter och 
systemutvecklare men delar av innehållet är även användbart för 
verksamhetskunniga som behöver förstå den N ationel la tjänsteplattformen, 
regelverket, hur information hanteras i tjänsterna samt vilka kodverk som kan 
användas.  
4.2.7  Svenska institutet för standarder  (SIS)  
Svenska institutet för standarder76 är Sveriges nationella 
standardiseringsorgan och representerar Sverige  i de internationella och 
europeiska standardiseringsorganisationerna ISO77 respektive CEN78. ISO 
och CEN leder arbetet med att, tillsammans med  nätverk av experter , skapa 
internationella och europeiska standarder. De europeiska standarderna fungerar som stöd och verktyg för att uppfylla lagstiftning inom vårdrelaterade områden och med särskild koppling till lagstiftning inom 
områdena medicinteknik och in vitro- diagnostik. SIS erbjuder över 100 000 
standarder inom specifika områden och andra produkter kopplade till 
standarder och standardutveckling. Genom SIS kan också intressenter 
engagera sig och delta i svensk, europeisk och internationell standardisering. 
Arbetet med att ta fram internationella och nationella stan darder inom  vård - 
och omsorgsområdet utförs i tekniska kommittéer. I dessa  medverkar svenska 
experter som representerar berörda intressentgrupper inom  området, 
exempelvis  vårdpersonal, akademi, myndigheter, producenter, leverantörer 
samt patienter och bruk are. Det finns ca 30 tekniska kommittéer inom vård - 
och omsorgsstandardiseringen inom områden som  Medicinteknik, Vård-  och 
omsorgstjänster, Laboratoriemedicin,   Hälsoinformatik och e -hälsa respektive 
Hjälpmedel och tillgänglighet. Ett par  områden som SIS ä gnar sig åt är arbete 
med standarder för att uppnå Vision e -hälsa 2025 och kvalitetssäkring av de 
så kallade ”hälsoapparna ”. Ett annat område som utvecklas snabbt är 
                                                 
74 http://rivta.se/   
75 https://creativecommons.org/licenses/by -sa/3.0/de ed.sv  
76 https://www.sis.se/   
77 International Organization of Standardization (ISO) . 
78 Comité européen de normalisation  (CEN).   Diarienummer: 2019/01538  
57/117 
standardisering inom genetisk och molekylärbiologisk analys och 
informationsöverföring.  
4.2.8  HL7 Sverige 
HL7 Sverige79 är en internationell organisation bestående av experter inom 
hälso - och sjukvård som samarbetar för att skapa standarder för utbyte, 
hantering och integration av elektronisk hälsoinformation. HL7 arbetar primärt med klinisk och administrativ information. HL7 arbetar för att sprida användningen av standarder för att öka effektiviteten inom hälso-  och 
sjukvård.  
                                                 
79 https://hl7.se/    Diarienummer: 2019/01538  
58/117 
5. Analys  av befintlig ansvarsfördelning  
Syftet med detta kapitel är att utifrån genomförda litteraturstudier, intervjuer, 
möten och dialoger  med berörda aktörer analysera befintlig ansvarsfördelning 
för frågor som rör specifikationer och standard er inom hälso-  och sjukvård 
och socialtjänst. Analysen syftar också till att tydliggöra områden inom vilka 
ytterligare stöd eller utvecklingsinsatser behövs och lyfta fram befintliga 
stödstrukturer inom området . 
Analysen baserar sig på insamlat  material  och ny kunskap som framkommit i 
följande:  
• kartläggning av befintliga aktörer och stödstrukt urer 
• intressentkartläggning 
Insikter och lärdomar från dessa beskrivs mer detaljerat i separata avsnitt nedan. Kapitlet inleds med några praktiska exempel som kan konkretisera användning och framtagning av e-hälso specifikationer och problematisera 
behovs - och ansvarsf rågorna som kan kopplas till dessa.  
5.1 Praktiska exempel och deras konsekvenser  
I följande avsnitt beskrivs  utveckling en och förvaltning en av 
e-hälso specifikationer med hjälp av sex olika exempel  ur verkligheten. Dessa 
exemp el visar på vad som åstadkommits me n lyfter samtidigt fram olika  
problem  där det föreligger behov av ytterligare stöd eller utvecklingsinsatser . 
Dessa problem sammanfattas i avsnitt 5.1.7. 
5.1.1  Elektroniska läkar intyg  
Inom ramen för ett riktat statsbidrag, den s å kallade sjukskrivningsmiljarden, 
har under den senaste tioårsperioden en lösning för hantering av elektroniska 
läkarintyg tagits fram. Att digitalisera intygshanteringen ansågs kunna ge 
ökad kvalitet  och effektivitet, bland annat genom  ökad patientsäkerhet , 
minskad administration  samt ko rtare ledtider . 
För att inte behöva göra nya systemintegrationer bygg er lösningen på den 
Nationella tjänsteplattformen  som är framtagen gemensamt av regionerna 
genom Inera. De myndigheter som använder sig av elektroniska intyg har sina 
egna system för ärendehantering , vilka kan kommunicera med den N ationella 
tjänsteplattformen  och därigenom få tillgång till de relevanta intygen. 
Vårdens medarbetare arbetar å sin sida i sjukvårdens olika informationssystem, och  för att förenkla för dem att komma igång med 
elektroniska  intyg skapades ett grafiskt gränssnitt för att skriva intyg   Diarienummer: 2019/01538  
59/117 
(Web cert). Journalsystemen kan göra ”uthopp” till Webcert istället för att 
integrera tjänster och bygga upp egna vyer. Vidare  har Socialstyrelsen tagit 
fram ett försäkringsmedicinskt be slutsstöd (FMB) i syfte att stödja och höja 
kvaliteten inom intygshanteringen, vilket också har i ntegrerats  i Webcert. I 
lösningen finns även en tjänst för ärendekommunikation mellan handläggare 
på Försäkringskassan och läkare.  
Fler myndigheter än Försäkri ngskassan har varit intresserade av att kunna få 
tillgång till den na lösning . Det finns redan i  dag ett par intyg för 
Transportstyrelsen i bruk, och ytterligare några myndigheter har mer eller mindre färdiga elektroniska intyg som ännu inte är i bruk. Även företrädare från vården ser positivt på elektroniska intyg.  
5.1.1.1  Problembeskrivning 
Den framtagna lösningen är till stor del finansierad  genom 
överenskommelsen i sjukskrivningsmiljarden. En långsiktig finansieringsmodell saknas och  vissa intyg är utvecklade men har inte kunnat 
driftsättas på grund av det ta. 
Vidare saknas övergripande beslut om vilken aktör som avgör vilket eller vilka intyg som står på tur för digitalise ring. Inera  utvecklar intygstjänster  på 
beställning från regioner na eller från SKR – om det finns avsatt a 
budgetmedel . Den befintliga lösningen är inte okomplicerad för de statliga 
myndigheterna eftersom lösningen inte per automatik är tillgänglig även för de privata vårdgivarna. Myndigheterna behöver hänvisa privata vå rdgivare till 
en anslutning  via Ineras tjänsteplattform, vilket medför en kostnad för de 
privata vårdgivarna.  
Ett stort arbete har lagts ner på att skapa den interoperabilitet som är nödvändig för att kunna överföra informationen i intygen mellan sjukvård och 
myndighet och vice versa. Det finns alltså redan en rad olika e-hälso specifikationer och lösningar för kommunikation framtagna. För att ta 
tillvara det redan gjorda arbetet och driva utvecklingen mot ett i grunden digitalt arbetssätt  för intygshanteringen behövs en långsiktig plan som även 
omfattar en för framtiden säkrad finansiering. I  dag ”digitiseras” intygen – det 
vill säga det analoga arbetssättet  konverteras från pappersblanketter till 
motsvarande hantering i en digital tjänst – vilket inte möter framtidens behov 
av digital transformation. En framtida hantering av de processer som i  dag 
kräver läkarintyg skulle kunna innebära en övergång mot digital informationsförsörjning snarare än strikt intygsförfarande, och vägen dit kan utgöras av allt mer automatiserade processer kring förifyllnad och processtöd.   Diarienummer: 2019/01538  
60/117 
För att tillvarata den fulla potentialen i det redan utförda arbetet med de 
elektroniska intygen behövs långsiktighet och en tydlig plan för arbetet .80 
5.1.1.2  Koppling till standarder, st andardisering och specifikationsarbetet  
Specifikationer81 är viktiga både för att vården ska förstå vilken information 
som efterfrågas , men också för att informationen om möjligt ska kunna 
återanvändas så att den frekventa dubbeldokumentationen som förekomm er i 
dag ska kunna minskas.82 Av den anledningen har koder från Nationellt 
fackspråk kopplats till de elektroniska intygen. Intygsinformation har mappats 
till befintliga termer och begrepp inom Nationellt fackspråk.  
Socialstyrelsen har även tagit fram intygsspecifikationer för ett antal av de 
intyg som de förvaltar. A rbetet  syftar till att underlätta digital ifyllnad och 
kommunikation av intygen, att möjliggöra en harmonisering med sjukvårdens 
informationssystem och  ge en högre grad av automa tiserad förifyllnad.  
5.1.2  Uppmärksamhetsinformation  
Uppmärksamhetsinformation är information om något som avviker från det 
man normalt kan förvänta sig hos en patient och som påverkar handläggningen av vård eller omsorg. Informationen delas upp i det som medför  allvarligt hot mot patientens liv eller hälsa (varningsinformation) och 
övrig uppmärksamhetsinformation (observandum). Det kan exempelvis gälla 
en patients läkemedelsöverkänslighet som medför att ett annat läkemedel 
behöver ordineras. Syftet med uppmärksa mhetsinformation är att 
individanpassa en god och säker vård.  
Socialstyrelsen har tagit fram en informationsspecifikation , tänkt att fungera 
som en nationell  gemensam  specifikation som kan vara ett stöd för en 
strukturerad och entydig dokumentation av uppmärksamhetsinformation.
83 
Detta uppdrag har genomförts med N ationell i nformationsstruktur ( NI) och 
Nationellt fackspråk som grund.  
Socialstyrelsen har sedan 2016 förvaltat informationsspecifikationen för uppmärksamhetsinformation. Hittills har tre versioner av specifikationen publicerats , den senaste versionen 3.1
84 publicerades i mars 2020. Sedan 2011 
                                                 
80 Se vidare E -hälsomyndigheten: Förstudie Elektroniska läkarintyg (dnr 2020/01927).  
81https://inera.atlassian.net/wiki/spaces/ EIT/pages/6455678/Informationsspecifikation+L+karintyg+f+r+sjukpenning#Infor
mationsspecifikationL%C3%A4karintygf%C3%B6rsjukpenning- Huvuddiagnostext(Delsvar)  
82 Ineras slutrapport Intygstjänster 2019 ( https://www.inera.se/globalassets/projekt/intygstjanster/slutrapport -intygstjanster -2019 -
v1.0.pdf  
83 S2018/02496/FS Förbereda implementering av uppmärksamhetsinformation i hälso - och sjukvården (Slutr apport: 
Förbereda implementering av uppmärksamhetsinformation i hälso-  och sjukvården + uppdaterad infospecifikation version 
3). 2020 S2019/05315/RS (delvis) Vidareutveckling av uppmärksamhetsinformation i hälso - och sjukvården . 
84 https://www.socialstyrelsen.se/globalassets/sharepoint -dokument/artikelkatalog/klassifikationer -och-koder/2020 -
3-6674.pdf  
61/117 
finns det en nationell tjänst för uppmärksamhetsinformation för 
sammanhållen journalföring i NPÖ85 som Inera tillhandahåller. 
Informationsspecifikation ens struktur överensstämmer i stora delar men för 
att den ska kunna användas fullt ut behövs en vidareutveckling av NPÖ och 
Journalen. 
Socialstyrelsen har ett regeringsuppdrag under 202086 att, i samverkan med 
SKR och Inera, skapa en permanent förvaltning a v specifikationen för 
Uppmärksamhetsinf ormatio n som bland annat innebär årliga översyner, 
implementationsstöd och att se över möjligheterna att följa upp införandet.  
5.1.2.1  Problembeskrivning 
Arbetet som ligger till grund för den framtagna informationsspecifikationen 
har under ett antal år bedrivits med  resurser från såväl regionerna som 
Socialstyrelsen .  
Trots att informationsspecifikationen nu finns har den inte på ett strukturerat sätt imple menterats i samtliga system och verksamheter där den hade kunnat  
bidra till ökad patientsäkerhet. Det har heller inte funnits något beslut om , 
eller ställts krav på , att uppmärksamhetsinformation ska dokumenteras och 
överföras i det format som anges i den framtagna informations -
specifikationen. Socialstyrelsen ser att det kan finn as ett framtida behov av att 
se över möjligheten att utreda förutsättningarna för ytterligare normering på området för att uppmärksamhetsinformation i patientjournalen ska vara entydig.  
Uppmärksamhetsinformation är livsavgörande patientinformation och är ett bra exempel på en situation där en informationsspecifikation kontinuerligt måste utvecklas. Informationsspecifikationen kräver en aktiv och omfattande förvaltning.  
5.1.2.2  Koppling t ill standarder, standardisering och specifikationsarbetet  
Informationsspecifikationens innehåll ska ses som en nationell t 
överenskommen grundläggande struktur  och det är den som i dagsläget 
kommer närmast idén om en ”nationell gemensam e -hälso specifikation ”. 
Informations specifikationens innehåll  har mappats till Snomed CT87 och till 
ICD-10-SE.88 
                                                 
85 NPÖ står för nation ell patientöversikt. NPÖ gör det möjligt för behörig vårdpersonal att med patientens samtycke 
ta del av journalinformation som registrerats hos andra regioner, kommuner eller privata vårdgivare.  
86 Vidareutveckling av uppmärksamhetsinformation i hälso - och sjukvården (S2019/05315/RS (delvis)) . 
87 https://www.socialstyrelsen.se/utveckla -verksamhet/e- halsa/snomed -ct/ 
88 https://www.socialstyrelsen.se/utveckla -verksamhet/e- halsa/klassificering -och-koder/icd -10/  Diarienummer: 2019/01538  
62/117 
5.1.3  In- och utfarter  (nålar, katetrar, sonder och dränage)  
Med in - och utfarter avses de katetrar, venösa och arteriella nålar samt sonder 
och dränage som används för att  skapa tillgänglighet till kroppshåligheter. 
Dokumentationsbehoven kopplade till in-  och utfarter är väl avgränsade och 
processerna avseende användning hos olika vårdgivare skiljer sig inte 
nämnvärt åt. Behovet av att i dokumentationen kunna följa in-  och utfarter 
över tid och över vårdgivargränser är välkänt. Informationen om in - och 
utfarter  är också en viktig komponent i arbetet med att spåra och minska 
vårdrelaterade infektioner.  
5.1.3.1  Problembeskrivning 
Nationellt gemensamma arbeten på detta område saknas. Olika  regioner har 
utarbetat egna kodverk och strukturer för in-  och utfarter som försvårar säkert 
utbyte av information mellan vårdgivare. Det har  krävts stora insatser av 
kliniskt verksam personal för att ta fram dessa kodverk och strukturer. Förutom att  lokala arbeten innebär ineffektivitet finns en påtaglig risk att 
olika lokala lösningar inte blir kompatibla över organisationsgränserna. Det 
kan antas att det bör vara mer resurseffektivt att göra detta gemensamt på nationell nivå. 
5.1.3.2  Koppling till standarder, standardisering och specifikationsarbetet  
Det saknas i  dag en gemensam standard för in - och utfarter i Sverige. 
Terminologin som finns är inte heller heltäckande. Det finns t ermer i Snomed 
CT för vissa men inte alla in - och utfarter. I arbetet med att ta fram termer för 
medicintekniska produkter till nya kodverk kopplade till Nationella läkemedelslistan har dock ett flertal nya termer för in - och utfarter skapats i 
Snomed CT. T ermer för åtgärder kopplade till skötsel av in-  och utfarter 
behöver också sk apas.  
5.1.4  Laboratoriemedicin  
Patienter efterfrågar att kunna se sina laboratoriemedicinska provsvar i tjänsten ”Journalen”. På motsvarande sätt är det för vårdens del väsentligt att 
kunna se och jämföra provsvar i större utsträckning i ”Nationell 
patientöversikt” ( NPÖ)  än de kan i  dag. För att säkerställa att provsvar  visas 
korrekt  och enhetligt , oavsett från vilket laboratorium de kommer , krävs  
nationell kodning . För det ändamålet  används NPU- koder och koder från 
Snomed CT. Alla  laboratorieresultat  kan i  dag inte visas strukturerat med 
NPU- koder i nationella e-hälso tjänster.  
Företaget Equalis , som huvudsakligen ägs av SKR, är nationellt releasecenter 
för NPU -koder och sköter förvaltningen av lista n med över 1 000 analyser  Diarienummer: 2019/01538  
63/117 
som kodats. Equalis  främsta verksamhet är extern kvalitetssäkring  inom 
laboratoriemedicin  samt  bild- och funktionsmedicin. För den 
innehållsmässiga förvaltningen av listan över laboratoriemedicinska provsvar 
med NPU -kod, saknas det i  dag en  aktiv referensgrupp med representan ter 
från vården. Tidigare fanns en sådan gruppering  men den har inte varit aktiv 
på ett antal år.  
För att tillgängliggöra informationen från  respektive laboratorium i NPÖ och 
”Journalen”  används i  dag ett tjänstekontrakt som inte täcker samtliga 
tillgängliga analyser. Ett nytt tjänstekontrakt har tagits fram som  ska göra det 
möjligt för behörig vårdpersonal och patienter att via ” Journalen”  och NPÖ , 
kunna ta del av fler typer av provsvar inklusive mikrobiologiska resultat. Region Gävleborg är pilot region  i detta projekt och under hösten förväntas 
regionen att vara först i landet med att skicka kemi ska och mikrobiologiska 
svar på ett strukturerat sätt via det nya tjänstekontraktet.  
5.1.4.1  Problembeskrivning 
Det ökade antalet urval av koder och benämningar från både NPU och Snomed CT som nu kommer att användas för laboratoriemedicin, ställer både högre krav på korrekt användning av kodverken och på en aktiv förvaltning  
av dem . En enhetlig implementering av kodverken för laboratoriemedicin i 
regionerna är också viktig för fortsatt utveckling av nationella e -hälso tjänster.  
För tjänstekontrakten finns en teknisk förvaltning på Inera, men den referensgrupp som tidigare skötte innehållsförvaltningen har lagts ner. 
Behovet av att återinföra en nationell referensgrupp/expertgrupp har blivit 
särskilt tydlig t under Ineras projekt ”Laboratoriemedicin”
89 där svagheter 
gällande innehållsförvaltning och presentation av resultaten belystes . Tjänsten 
behöver stödja kontinuerlig uppdatering, urval och publicering av NPU och 
Snomed CT koder, vilket är en förutsättning för att tillgodose konsumenternas behov av strukturerade laboratoriesvar. Det finns ett förslag att inrätta en ny expertgrupp under Equalis som ska få i uppdrag att sköta den löpande innehållsförvaltningen..  
5.1.4.2  Koppling till standarder, standardisering och specifikationsarbetet  
Den internationella NPU -terminologin är utarbetad av IUPAC och IFCC. 
Översatta versioner av NPU är tänkt att använd as som nationell terminologi i 
Sverige, Norge och Danmark. I Snomed CT finns ett flertal urval kopplade till laboratoriemedicin.  
                                                 
89 https://www.inera.se/projekt/laboratoriemedicin/  
64/117 
I dag finns redan ett kodverk framtaget och det får även i stor utsträckning 
anses vara implementerat, men samtidigt saknas den aktiva förvaltningen på 
natio nell nivå. Att starta en expertgrupp skulle skicka en viktig signal att man 
avser att arbeta långsiktigt och öka den nationella harmoniseringen.  
5.1.5  Ideellt utvecklade klassifikationer  
International Classification for Nursing Practice ( ICNP ) är framtagen av 
International Council of Nurses ( ICN) och klassificerar patientdata  och 
kliniska åtgärder  inom omvårdnad. ICNP finns sedan år 2015 i en svensk 
översättning framtagen av Svensk s juksköterskeförening. ICNP är en 
accepterad del av WHO:s Family of International Classifications (FIC) och innehåller för närvarande (2019 års version av översättningen) drygt 800 omvårdnadsdiagnoser och mer än 1 200 omvårdnadsåtgärder. Den svenska översättningen har börjat implementeras i flera regioner och det pågår studier 
i Sverige där ICNP testas i klinisk miljö.
90 
Dietisternas R iksförbund (DRF) ingick år 2010 ett avtal med det amerikanska 
dietistförbundet för att få tillgång till och kunna börja arbeta med 
översättningen av det standardiserade arbetssättet Nutrition Care Process (NCP) med tillhörande terminologi (NCPT).  
DRF rekommenderar sedan år 2013 kliniskt verksamma dietister att införa NCP och NCPT . Sedan dess har  samtliga dietistutbildningar i Sverige 
integrerat NCP och dess terminologi i undervisning en. 
5.1.5.1  Problembeskrivning 
Det har i Sverige länge saknats ett enhetligt språk som beskriver omvårdnad; 
istället har man hänvisat till bland annat  ICD, ICF och KVÅ, vilket är 
klassifikationer som saknar termer inom omvårdnad. P å motsvarande sätt 
sakna s det i det tvärprofessionella språket inom vården, i stor utsträckning , 
definierade begrepp för nutritionsbehandling. Att det saknas ett nationellt sätt att beskriva två för vården viktiga yrkesgruppers professionsutövning är ett 
problem  – inte bara för dessa yrkesgrupper utan även för andra yrkesgrupper 
som har behov av att ta del av sjuksköterskor s och dietisters dokumentation i  
sin egen yrkesutövning.  
Gemensamt för sjuksköterskorna och dietisterna är att såväl översättningsarbete t som implementeringen av specifikationerna i vården har 
utförts utan nationellt stöd. Båda professionsföreningarna har lagt stora ekonomiska och personella resurser på att ge professionen ett ändamålsenligt, 
standardiserat och strukturerat språk. Arbetet med att få översättningarna och 
                                                 
90 https://www.swenurse.se/Sektioner -och-Natverk/Sektionen -for-omvardnadsinformatik/icnp/   Diarienummer: 2019/01538  
65/117 
det professionsanpassade språket accepterat av professi onen har pågått 
parallellt med arbetet att få till en långsiktigt hållbar förvaltning.  
Sedan år 2015 har Svensk s juksköterskeförening aktivt drivit frågan om en 
förvaltning av ICNP som nationell terminologi för omvårdnad. Ett arbete med 
att integrera ICNP med Snomed CT pågår. Den svenska versionen av Snomed 
CT är av Socialstyrelsen förberedd och kan ” kopplas på ” så snart arbetet på 
internationell nivå är klart. Termerna kommer att ligga parallellt i Snomed CT, utan mappning. Hur den långsiktiga förvaltninge n av den svenska 
översättningen ska genomföras är ännu inte beslutat och frågan om finansiering kvars tår att lösa . 
Även Dietisternas R iksförbund arbetar för en nationell förvaltning av NCPT. 
Ett dokument från det amerikanska dietistförbundet med samtliga t ermer från 
NCPT har skickats till Socialstyrelsen som nu tillsammans med DRF arbetar med att harmonisera den svenska översättningen av NCPT och Snomed CT. Hur den långsiktiga förvaltningen och finansieringen av den svenska 
översättningen ska genomföras är ännu inte beslutat.
91 
5.1.5.2  Koppling till standarder, standardisering och specifikationsarbetet  
I dag saknas en gemensam standard för omvårdnad eller nutritionsbehandling 
som används i Sverige. Termer för vissa delar inom de båda områdena finns i 
Snomed CT, men det är långt ifrån heltäckande. Även internationellt saknas det överenskomna standarder inom dessa områden. 
Både ICNP och NCPT är i dagens format att betrakta som klassifikationer. 
Urval av dessa klassifikationer  skulle kunna ligga till grund för 
specifikat ioner i framtiden. Ett arbete har gjorts där termerna från ICNP har 
delats upp i så kallade ”subsets” utifrån vilken del av omvårdnaden de hör till; 
ett arbete som kan ses som första steget i att ta fram specifikationer inom 
omvårdnadsområdet. 
5.1.6  Nationell pa tientöversikt (NPÖ)  
NPÖ, den nationella patientöversikten, initierades i början av 2000- talet som 
en följd  av det då relativt nyligen påbörjade samarbetet mellan dåvarande  
landsting avseende it -lösningar i den svenska hälso - och sjukvården. Syftet 
med NPÖ var att möjliggöra direktåtkomst av patientinformation över 
vårdgivargränserna. Elektroniska journaler hade under föregående decennium införts i alla landsting, men både tekniska och legala begränsningar medförde 
                                                 
91 Viktiga steg i implementeringen av Nutritionsbehandlingsprocessen (NCP) och dess terminologi i Sverige , Ylva 
Orrevall, Dietistaktuellt sept. 2017 No 4 vol. XXVI .  Diarienummer: 2019/01538  
66/117 
att informationen i de olika system en inte kunde delas mellan olika landsting 
och kommuner.  
5.1.6.1  Problembeskrivning 
Driften startade år 2009 och det fanns stora förhoppningar om att alla 
landsting och övriga vårdaktörer i Sverige snart skulle ansluta . Den stora 
rusningen uteblev och det  fanns te kniska problem vid anslutning . NPÖ var 
inte alltid en prioriterad fråga hos vare sig hälso-  och sjukvårdsledningar eller 
it-avdelningar. När NPÖ kopplades till prestationsbidrag i den nationella 
patientsäkerhetsöverenskommelsen 2011–2014 anslöt sig samtlig a landsting. 
Att en vårdgivare är ansluten till NPÖ behöver emellertid inte betyda att 
samtliga vårdenheter inom denna vårdgivare är anslutna, eller  att samtliga 
informationsmängder tillgängliggörs. Några regioner delar fortfarande enbart fyra eller fem in formationsmängder, vilket av professione rna uppfattas som 
för lite relevant information. En  del användare uppfattar NPÖ som 
svårarbetat , eftersom det inte är integrerat med befintliga journalsystem utan 
kräver separat inloggning och extra knapptryckningar. Det har också tagit tid innan systemet är känt i verksamheterna.  
5.1.6.2  Koppling till standarder, standardisering och specifikationsarbetet  
NPÖ är inte ett journalsystem – det är alltså inget system i vilket uppgifter 
lagras , utan det är en ”sök och titta”- tjänst, en översikt bestående av utdrag 
från många vårdsystem. Dessa utdrag presenteras  uppdelade i olika områden 
exempelvis diagnos, vårdkontakter, provsvar och  anteckningar. Vad som 
visas i NPÖ återspeglar  vad som registrerats  i de ens kilda journalsystemen . 
Hur det visas varierar beroende på att det i grundsystemet dokumenterats med 
lokalt framtagna mallar och format som bygger på olika  termer  och koder. En 
entydig och lätt överblickbar översikt i NPÖ skulle kräva en harmonisering av 
alla termer, begrepp, koder, mallar och format som används inom vården i 
Sverige.  
5.1.7  Sammanfattande problembeskrivning i form av scenarier  
Exemplen ovan visar på olika typer av problem  som får konsekvenser för det 
fortsatta arbetet med specifikationer  och pekar på behov av ytterligare 
styrning, stöd, finansiering och utvecklingsinsatser.  
5.1.7.1  När nationella gemensamma specifikationer saknas  
Exemplet i n- och utfarter är e tt scenario  där ett behov finns, men där 
nationella gemensamma e-hälso specifikationer saknas. Denna problembild är 
inte unik för specifikationsarbetet eller för in - och utfarter. Det finns många  Diarienummer: 2019/01538  
67/117 
liknande områden inom hälso-  och sjukvård och socialtjänst där 
gemensamma, istället för lokala, insatser skulle bli mer effektiva. Detta 
förutsätter mandat och resurser till arbetsgrupper som kan ta fram förslag samt en organisation som kan fastställa att det är just dessa kodverk och 
strukturer som ska användas. 
5.1.7.2  När en gemensam metodik för återanvändning saknas  
Uppmärksamhetsinformation är ett bra exempel på när en specifikation tagits 
fram  och utveckla ts utifrån ett nationellt perspektiv . Framtagandet av denna 
specifikation  – som är en relativt begränsad informationsmängd sett till all 
data som finns i ett vårdi nformationssystem – har tagit mycket tid och 
förvaltningen är relativt omfattande . För att snabbare och effektivare kunna ta 
fram många nationella gemensamma e -hälso specifikationer, och undvika en 
omfattande förvaltning, behöver specifikationerna bygga på återanvändbara 
komponenter och  en gemensam metodik.  
5.1.7.3  När långsiktig finansiering av förvaltning saknas  
Intygsprojektet startade kring år 2010, Nationella patientöversikten (NPÖ ) 
och arbetet med NPU -koderna för laboratoriemedicin några år tidigare. 
Gemensamt för dessa är att de är projekt som förutsätter långsiktighet 
samtidigt som en långsiktig finansiering saknades . Projekt som startas av 
olika aktörer med en budget för att etablera en tjänst utan att ha löst finansiering för tjänstens förvaltning  eller hur den ska implementeras på bred 
front , har skapat problem för de inblandade  aktörerna . Kanske kan detta 
förkl aras av bristen på övergripande beslut om att ” nu är det denna väg som 
vi kommer att g å”. 
5.1.7.4  När ett nationellt fackspråk saknas och de ideell a krafterna  tar 
initiativet  
Såväl översättningar som implementeringar av ICNP och NCPT har till stor del genomförts ideellt av berörda professionsföreningar. Det är svårt  att skapa 
en långsiktig och hållbar förvaltning  på ideell basis . Här kan som jämförelse 
noteras att  klassifikationer na ICF, ICD  samt  läkemedelsspecifikationer 
översatts , förvaltas och finansieras med statliga medel . ICNP och NCPT 
föreslås  ingå i fackspråket på samma sätt som exempel vis ICF. Frågan om 
långsiktig förvaltning handläggs för närvarande hos  Socialstyrelsen . 
5.1.7.5  När s tyrning  saknas  
Införandet av den nationella patientöversikten (NPÖ) kan ses  som ett exempel 
på en nationell systemimplementation utan tvingande komponenter.  Diarienummer: 2019/01538  
68/117 
Anslutningen bygger på frivillighet och, under några  år, monetär stimulans. 
Det var det senare, alltså åren med prestationsersättning för 
patientsäkerhetsåtgärder  (2011–2014) , som ledde till den stora 
implementeringen av NPÖ. Tidigare var användningen begränsad till 
pilotanvändarna men, även om användningen har ökat, har någon påtaglig 
breddning av innehållet i NPÖ inte skett efter 2014. Det ta visar att frivillighet 
i sig inte garanterar att avsedda effekter  kan uppnå s. 
Ovanstående exempel och scenarier visar att det faktiskt skapas 
e-hälso specifikationer  och ibland är de i princip  redan nationella och 
gemensamma till karaktären . Det finns också ett stort engagemang i frågan  
om e -hälso specifikationer . Men samtidigt framkommer också svårigheter vad 
gäller såväl framtagning som användning av e -hälso specifikatio ner. Brister i 
samordning, styrning och långsiktighet i såväl finansiering som 
implementering  kan nog delvis förklara detta . 
E-hälso myndigheten ser därför ett tydligt behov av såväl  en nationell 
gemensam prioritering och styrning av framtagningen av e-hälsospecifikationer som en gemensam överenskommelse avseende 
implementering och användning av dessa specifikationer. Dessa åtgärder skulle skapa den långsiktighet och tydlighet som i  dag saknas och efterfrågas.  
5.2 Insikter från kartläggning av aktörer på strategisk nivå  
I detta avsnitt redovisa s E-hälso myndighet ens insikter från k artläggningen av 
de nationella aktörer med tillhörande stödstrukt urer, som samordnar arbetet 
med framtagning av e-hälsospecifikat ioner eller tar fram, förvaltar och 
tillgängliggör e-hälso specifikationer . Dessutom inkluderas SIS och HL7 
eftersom deras arbete utgör en viktig grundförutsättning för framtagning av e-hälso specifikationer.  DIGG och Riksarkivet arbetar också fram viktigt 
sektorsövergripande material; de beskrivs närmare i  kapitel 4 . 
Nedan beskrivs insikter om varje enskild aktör. Insikterna har hämtats både från möten och dialoger  med respektive aktör, samverkansmöten med grupper 
av aktörer samt möten med expertgruppen för detta regeringsuppdrag (se 
kapitel 2). Utifrån dessa beskrivningar presenteras i avsnitt 5.2.8 slutsatser om 
de områden där ytterligare stöd eller utvecklingsinsatser behövs framöver, utöver befintliga stödstrukturer inom området.  
5.2.1  E-hälsomyndigheten 
I samba nd med utvecklandet av N ationella läkemedelslistan har FHIR -
profiler tagits fram. Arbetet med FHIR -profilerna har i många fall skapats 
utifrån Nationella l äkemedelslistans behov och inte för en bredare 
återanvändning. Som kontrast står Norge där det pågår ett arbete med att  Diarienummer: 2019/01538  
69/117 
skapa basprofiler för FHIR som utgör en utgångspunkt för att skapa mer 
specifika profiler för varje enskilt projekt ; detta  i syfte att öka 
harmoniseringen och återanvändbarheten av FHIR -profilerna.  
5.2.2  Socialstyrelsen 
Socialstyrelsens arbete med vidareutveckling av NI sker utifrån tre 
perspektiv: dokumentationskrav enligt författning, rapporteringskrav enligt 
författning och verksamheternas gemensamma behov. Behoven i olika delar i 
vård och omsorg  kan dock vara större både i den kliniska verksamheten men 
också i de n administrativa verksamheten. NI räcker följaktligen inte för att 
bygga ett komplett vårdinformationssystem. Exempel på områden är 
organisation och vårdutbud ( GIMVO)92 eller behov av att dela 
kalenderinformatio n med patienten. Vidare är den nationell a 
informationsstrukturen generisk. Fördelen med det är naturligtvis att den är 
formbar för alla scenarier , men också att olika tolkningar av den kan göras , 
vilket försvårar informationsdelning och entydig tillämpning . Det krävs alltså 
ytterligare en nivå av specificering för att tillämpningarna ska bli entydiga.  
Framtagning av  nationella informationsmängder , till exempel S ocialstyrelsens 
NIM:ar , skulle kunna vara en lösning på detta problem, eftersom fler 
nationella tillämpningar/specifikationer då skulle kunna byggas på dessa och 
därmed underlätta en entydig implementation.  
Nationellt f ackspråk , begreppsapparater och liknande är nödvändiga men är i 
de flesta fall alldeles för omfattande för att direkt  kunna tillämpas  vid 
informationsöverföring –  urval behöver göras. U rval kan sedan användas i 
specifikation sarbetet, men överenskomna och publicerade urval saknas i 
dagsläget inom vissa områden. Det finns också begrepp och klassifikationer som vården och omsorgen behöver , men som Socialstyrelsen i dagsläget inte 
hanterar. Detta sammantaget  lämnar luckor och ger utrymme för egna 
lösningar , vilket ger en viss frihet, men  försvårar, som tidigare påpekats, en 
entydig tillämpning . Socialstyrelsen använder dessut om inte alltid sina egna 
termer och klassifikationer för specifikationer till de egna hälsodataregistren , 
vilket försvårar inrapportering. För att underlätta inrapporteringen till kvalitets registren krävs en harmonisering av använda termer  och koder  
genom användning av bland annat nationella informationsmängder för  
hälsodataregistren . 
                                                 
92 GIMVO står för gemensam informationsmodell för verksamhet (tjänst och utbud) och organisation i nom vård och 
omsorg (grunddata). Se vidare Förstudierapport. GIMVO Gemensam informationsmodell för verksamhet och 
organisation (Dnr 2019/04841). 
https://www.ehalsomyndigheten.se/globalassets/dokument/gimvo/forstudierapport_gimvo_1 -0_2020 -01-08.pdf   Diarienummer: 2019/01538  
70/117 
5.2.3  Sveriges kommuner och regioner  (SKR)  
Många av SKRs aktiviteter har en koppling till specifikationer (StandIN -
projekten, personcentrerade och sammanhållna vårdförlopp, NSK, 
kvalitetsregister) och nedan beskrivs olika insikter som kommit ur dessa olika 
aktiviteter.  
I möten med berörda ansvariga för projekten StandIN  2 och StandIN  3 (se 
bilaga 4 ) har det framkommit att det i  dag inte sker någon aktiv förvaltning av 
resultaten frå n dessa arbeten  hos SKR . Resultaten behöver alltså förvaltas 
vidare av någon aktör.  
En annan insikt är att om överföringen av infor mation mellan källsystem 
(kvalitetsregister, hälsodataregister från Socialstyrelsen eller regionala databaser) ska kunna ske på ett automatiserat sätt sk ulle det behövas  en 
harmonisering mellan inmatning av data och uppföljning . Ett sådant arbetssätt 
skulle driva standardiseringen och specifikationsarbetet framåt  mot en 
standardiserad infrastruktur för kvalitetsrapportering av hälso - och 
sjukvårdsdata . 
E-hälso myndighetens konstaterar vidare att samordningen och initiativen 
inom N ationella systemet för kunskapsstyrning  (NSK) för hälso - och sjukvård 
och socialtjänst är en viktig  stödstruktur i  arbetet med avgränsade och 
detaljerade informationsmängder och specifikationer. Dock krävs ytterligare 
två viktiga förutsättningar för att framgångsrikt stödja arbetet med specifikationer  inte bara på en regional, utan även på nationell nivå :
 
• En gemensam målbild och metod för alla aktörer i hela sektorn . 
• Involvering av alla berörda aktörer inom sektorn vilket bland annat 
förutsätter  transparens , öppenhet  och samarbete.  
På samma sätt som arbetet med kunskapsstyrningen skulle a rbetet  med 
personcentrerad e och  sammanhållna  vårdförlopp kunna vara en drivkraft för 
framtagandet av harmoniserade specif ikationer. Det kräv s dock en omfattande 
samordning, koordinering och analys för att harmonisera alla aktiviteter inom 
de olika vårdförloppen. Samordningen skulle troligen bidra till att 
specifikationerna inte tas fram i silo r i de olika uppdragen.  
Arbetet  med att få till en automatisk överföring till kvalitetsregister är 
komplext, med många inblandade aktörer . Många r egioner ser den nuvarande 
”icke- automatiska” överföringen som ett proble m eftersom denna aktivitet till 
stor del utförs manuellt och tar mycket tid från vårdpersonalens kliniska arbete:  Ofta innebär arbetet tidskrävande dubbelregistrering och 
omformuler ing och s amma kliniska händelse som redan finns beskriven i 
journal måste t ill exempel återrapporteras utifrån ett uppföljningsperspektiv.  Diarienummer: 2019/01538  
71/117 
Uppgifter, som mycket väl skulle kunna läsas av en maskin, ska manuellt slås 
upp, läsas, värderas och bedömas stämma med en frågeställning.  
Anledningarna till detta är flera:  
• Strukturen på reg istrens frågor stämmer dåligt överens med vårdens 
behov av dokumentation och kräver därför ofta tolkning och 
handpåläggning vid registrering.  
• Flera r egister organisationer  ser inte någon vinst med att ändra struktur 
för att möta vårdens behov då det skulle innebära att de skulle få ett avbrott i sin statistik och inte kunna jämföra bakåt i tiden om de ändrar 
i registrets innehåll.  
• Nödvändigt informatikarbete skulle kräva både personella, 
kunskapsmässiga och finansiella resurser för registren – resurser som 
de många gånger saknar . 
• Data från dagens journalsystem saknar en entydig struktur – för till 
exempel datum, samband till orsak varför en aktivitet görs, 
vårdprocess -id och tydlig koppling till de olika stegen i den Nationella 
informationsstrukturen (NI)  – för att en automatisk hämtning av 
efterfrågade informationsmängder  ska vara möjlig . 
Eftersom arbetet med att etablera en automatisk informations överföring till 
kvalitetsregistren  för närvarande utförs utan någon större samordning finns 
många olika lösningar  i omlopp. F ramtagande av specifikationer samt 
mappning ar mellan olika specifikationer , i syfte att standardisera och förenkla 
för framtida anslutningar till kvalitetsregistren,  görs också okoordinerat av 
olika parter. Förvaltningen av framtagna specifikat ioner och format är 
dessutom ofta oklar . Sammantaget innebär detta att samordnat arbete på flera 
håll krävs för en smidig informationsöverföring mellan vården och registren, 
och r egionerna efterfrågar därför ett gemensamt informatikarbete.  
5.2.4  Inera  
Inera arbetar på uppdrag av sina ägare och ofta utvecklas specifikationer i samband med utvecklandet av en nationell gemensam e -hälso tjänst. Dessa 
initiativ är en stark drivkraft för att skapa gemensamma e-hälso specifikationer. I specifikationsarbetet tas det, utifr ån kraven på 
informationsutbyte med e-hälso tjänsten, fram informationsmodeller, kodverk 
och tjänstekontrakt. Eftersom fokus ligger på informationsförsörjning till 
e-hälso tjänsten är det inte ovanligt att specifikationerna är skräddarsydda för 
just denna e -hälso tjänst. Det innebär  att alla specifikationer inte alltid är 
harmoniserade sinsemellan . Ytterligare en orsak till detta är att 
specifikationerna är utvecklade under ett långt tidsspann och att gamla specifikationer inte alltid uppdateras utifrån nyare specifikationer.  Effekten är  Diarienummer: 2019/01538  
72/117 
ett merarbete för producenten av information som måste specialanpassa sig 
efter respektive specifikation. 
Ineras specifikationer är heller inte alltid i harmoni med andra aktörers 
specif ikationer. Ett bra exempel är Ineras och Socialstyrelsens arbete med 
uppmärksamhetsinformation. Här krävs en högre grad av samordning mellan 
aktörerna.   
Ineras uppdrag är att arbeta med Sveriges regioner och kommuner, deras leverantörer samt vårdgivare som har avtal med region och/eller kommun. 
Därför finns b egränsningar  för anslutning till Ineras tjänster för privata 
vårdgivare utan vårdavtal med regionerna, vilket kan vara till nackdel  för 
invånaren . För att e-hälso specifikationerna ska bli nationella och 
gemensamma skulle fler aktörer än de äga rna för tillfället riktar sig till få vara 
med och påverka utformningen av specifikationerna. 
Behovet  av gemensamma principer – som behöver bygga på samarbete, 
öppenhet och transparens – och metoder för framtagande av specifikationer 
hos alla aktörer som verkar inom hälso - och sjukvård och socialtjänst  har 
framkommit även här . 
5.2.5  Svenska Institutet för S tandarder, (SIS)  
En insikt vad gäller standardisering inom hälso-  och sjukvård och socialtjänst 
är att det saknas  en tydlig nationell strategi på så sätt att utvecklingen och 
användningen av standarder i Sverige inte sker uti från en nationell målbild . 
Sverige som nation skulle behöva  en agenda som går längre än till exempel 
regeringens strategi för standardisering93 och ett mer aktivt engagemang  i 
standardiseringen från stat , region och kommun.  
5.2.6  HL7 Sverige 
Insikterna rörande  HL7 Sverige är att den organisationen skulle kunna utgöra 
en bra utgångspunkt för utveckling av mer detaljerade standard er som ligger 
närmare regelrätta specifikationer i karaktären.  Avsaknad av en nationell 
agenda gör att det inte åstadkoms tillräckligt på detta område. Staten , 
regionerna och kommunerna skulle , som sagt, behöva en gemensam nationell 
agenda och vara ännu mer aktiva . Detta är inte minst viktigt för att få en 
enhetlig tillämpning av den aktuella FHIR -standard en som i  dag riskerar att 
tillämpas på olika sätt, vilket talar emot en standards gr undfunktion.  
                                                 
93 https://www.regeringen.se/4ada7f/contentassets/6cd7c3221c3448a683ddec2e2b3390e3/regeringens -strategi- for-
standardisering.pdf   Diarienummer: 2019/01538  
73/117 
5.2.7  Sammanfattande insikter från kartläggningen av aktörer på 
strategisk nivå 
E-hälso myndighetens övergripande slutsatser baserade på kartläggningen och 
analysen ovan är:  
• Aktörerna har samordningsansvar utifrån sina egna specifika uppdrag 
och ansvarsområden, men detta saknar koppling till en gemensam helhetsbild för e -hälso specifikationer. Det behövs en tydligare och 
konkretare målbild och färdplan för alla aktörer inom sektorn för framtagning och användning av e-hälso specifikationer.  
• Vid framtagning av e-hälso specifikationer behöver samordning och 
samverkan ske på nationell nivå för att uppfylla behoven och kraven på interoperabilitet både på nationell och lokal nivå. 
• Det finns stödstrukturer i dag som kan användas för samordning av semantisk inter operabilitet men en nationell målbild
, och agenda för 
området skulle behöva tydliggöras och detaljeras.  
• Befintliga stödstrukturer i form av tekniska plattformar och tjänster för tillgängliggörande behöver samordnas och harmoniseras.  
• Ett mellanlager av mindre, väl avgränsade och detaljerade 
informationsmängder som alla e -hälso specifikationer refererar till 
skulle kunna bidra till harmonisering av e -hälso specifikationer. 
Genom en sådan harmonisering skulle e -hälso specifikationer vara 
återanvändbara i högre utsträckning och minska bördan hos 
producenter av information. Det skulle också möjliggöra högre grad av 
automatisering vid överföring av information. (Det går här att jämföra 
med arbetet som görs inom nederländska Nictiz, se bilaga 3.)  
• Myndigheterna ska ta fram termer, begrepp och kodverk för 
strukturerad information i en bredare samverkan för att kunna uppfylla 
kraven på de gemensamma behoven inom det specifika området. Detta 
ligger också i linje med språklagens
94 paragraf 12 som anger  att 
myndigheter ”  har särskilt ansvar för att svensk terminologi inom 
deras olika fackområden finns tillgänglig, används och utvecklas”. 
Därefter ska myndigheterna följa sina egna rekommendationer för 
strukturerad information i andra avseenden inom myndig hetens 
ansvarsområden.  
• Arbetet med framtagning av e -hälso specifikationer ska sättas i relation 
till både nationella och internationella ramverk och standarder , oavsett 
                                                 
94 SFS 2009:600, https://www.riksdagen.se/sv/dokument -lagar/dokument/svensk -forfattningssamling/spraklag -
2009600_sfs -2009 -600  Diarienummer: 2019/01538 
74/117 
om en e- hälso specifikation tas fram utifrån  lokala, begränsade behov 
eller nationella, gemensamma behov. Detta för att uppfylla kraven på 
interoperabilitet.  
• Nationellt ansvar saknas för utvärdering och användning av internationella och nationella standarder inom sektorn. I dag använder varje aktör utifrån sina egna behov och uppdrag de olika standarderna som finns för framtagning av specifikationer och tillhörande tekniska profiler. Behov finns av en enskild aktör med mandat för utvärdering 
och användning av standarder. 
• Resultaten och rekommendationerna från StandIN -projekt en behöver 
förvaltas och följas upp av en aktör. En plan för långsiktig förvaltning av ramverket för öppna internationella standarder som tagits fram i 
projekten bör tas fram. 
 
5.3 Insikter från kartläggning av aktörer på operativ nivå 
Specifikationer  är intressanta för alla som utbyter information , bland annat 
huvudmän, vårdgivare och utvecklare av olika typer av it-lösningar inom 
hälso - och sjukvård och socialtjänst. Det är en stor mängd aktörer som är 
involverade i att utveckla, förvalta eller nyttja it- system och tjän ster som 
behöver utbyta information alternativt som skapar specifikationer för detta 
informationsutbyte.  Aktörerna har beskrivits mer ingående i kap. 4. 
Aktörerna kan delas upp i de som tar fram specifikationer , ”skapare” 
respektive de som tillämpar specifikationer , ”nyttjar e”. Ofta kan  samma aktör 
vara både skapare och nyttjare. Inom respektive aktör arbetar olika roller på 
olika sätt med specifikationer  (se figur 7): 
 
Figur 7. Skapare och nyttjare av specifikationer. 
75/117 
Sammantaget innebär detta att d et finns  dubbla målgrupper (skapare och 
nyttjare) och att det inom dessa finns olika roller  med olika arbetsuppgifter 
inom respektive grupp. Denna variation av målgrupper , roller  och 
arbetsuppgifter utgör en viktig kontext i arbetet med nationella gemensamma 
e-hälso specifikationer . 
5.3.1  Insikter från dialogmöten med kommuner, regioner och 
professionsföreningar  
I detta avsnitt beskrivs resultatet av de genomförda mötena med fyra regioner, 
nio kommuner och sex professionsföreningar . De genomförda mötena har 
haft flera syften:  
• Att informera om uppdraget och arbetet kopplat till det.  
• Att inhämta åsikter och tankar från de som direkt arbetar med 
informationsöverföring och förutsättningarna för de nsamma.  
• Att identifiera lokalt framtagn a e-hälso specifikationer som kan lyftas 
till nationell gemensam nivå.  
• Att identifiera gap där det i dag saknas e -hälso specifikationer men där 
behov av sådana finns.  
Alla regioner arbetar aktivt med att skapa struktur och underlätta 
informationsöverföring i  arbetet med vårddokumentation, uppföljning och 
kvalitetsutveckling. De har stor erfarenhet av att arbeta med intern 
informationsdelning inom  regionen och extern informationsöverföring till 
andra vårdgivare, kommuner och till den nationella nivån. Gemensam t är att 
detta arbete i mycket stor utsträckning genomförs utifrån lokala  eller 
regionala behov och utgångspunkter trots en medvetenhet om att det ofta rör sig om frågor som skulle gagnas av att lösas utifrån ett mer nationellt och 
därmed mer generellt ”åt eranvändningsperspektiv”. De arbeten som görs i  
dag benämns oftast inte ” specifikationer ” utan kallas för exempelvis 
grundmallar, rapportmallar till register, tjänstekontrakt m ed m era. 
Kommunerna har andra förutsättningar och en annan problembild kopplat t ill 
arbetet med informationsöverföring; här finns inte samma erfarenhet av arbete med dessa frågor som inom regionerna. Många kommuner är små med 
en liten administration. Tjänstemännen har ofta flera bärande roller inom 
organisationen och därmed ett större  och mer splittrat ansvarsområde att 
hantera. Resurserna och kunskaperna för att arbeta med frågor kopplade till 
informationsöverföring och specifikationer finns inte alltid. Många små kommuner ser av den anledningen ett stort behov av att dessa frågor hanteras gemensamt. Något befintligt arbete av denna typ finns inte i  dag.   Diarienummer: 2019/01538  
76/117 
Specialistföreningarna har stort engagemang i frågor kopplade till sin 
professions arbete med termer och begrepp samt dokumentation. Flera föreningar har drivit utvecklingsprojekt för att ta fram klassifikationer och ändamålsenliga arbetsinstrument, något som har varit till stor nytta för vården 
och i förlängningen även för patienter och brukare. En önskan finns hos dessa 
föreningar att även fortsättningsvis vara aktiva och drivande men under förutsättning att de i arbeten av denna typ kan få hjälp med finansiering.  
Något som har varit genomgående hos de flesta vi har mött är att de saknar 
förståelse för vad specifikationer är – på ett strategiskt plan finns en förståelse 
för vad specifi kationer är och den nytta de kan ge, men på ett konkret plan 
finns en vag bild av vad de i praktiken är. Det är svårt att se vad de skulle vara i kontexten av den egna verksamhetens arbete. Detta hänger bland annat 
ihop med att kommuner och regioner inte i  dag alltid använder själva termen 
specifikation  för det de tar fram,  och att det inte finns tillräckligt konkreta 
exempel att hänga upp förståelsen på. Det finns alltså ett stort behov av 
information och utbildning inom området.  
En enda väg in (s å kallad  ”single point of contact”) – att all information och 
allt material om e -hälso specifikationer ska finnas åtkomligt på ett och samma 
ställe – ses av många av dem vi haft kontakt med som en nödvändighet. De 
har även uttryckt att arbeten som inte kommer att k lassas som 
e-hälso specifikationer men som fungerar som till exempel kunskapsunderlag 
till specifikationerna och ingår i större ”paketeringar” behöver finnas tillgängliga på ett och samma ställe så att användningen och implementeringen underlättas. 
Besöken har visat att de arbeten som gjorts på lokal nivå av regionerna inte 
bedömts som tillräckligt mogna för att lyftas till nationell nivå. Önskemålet är 
istället att E -hälso myndigheten i den kommande funktionen för 
tillgängliggörande och förvaltning av e-hälsospecifikationer ska erbjuda en 
plattform där lokala arbeten kan tillgängliggöras. Detta för att arbetet mot den 
nationella gemensamma nivån ska kunna göras tillsammans med andra 
regioner med liknande behov – en möjlighet som saknas i  dag. Många 
områden dä r det finns behov av nationella gemensamma 
e-hälso specifikationer saknar i  dag sådana.  
5.3.2  Insikter från kvalitativa intervjuer  
I följande avsnitt beskrivs de viktigaste insikterna från de  kvalitativa 
intervjuerna med representanter för aktörer som på en mer operativ nivå arbetar med specifikationer . (Se även bilaga 2.)  
• De flesta e-hälso specifikationer  nyttjas och skapas utifrån lokala, 
begränsade behov, inte  utifrån ett nationellt, gemensa mt behov.  Diarienummer: 2019/01538  
77/117 
o Funktionen för tillgängliggörande och förval tningen av 
e-hälso specifikationer bör främja ett arbetssätt där 
utvecklingen av e -hälso specifikationer från början har ett 
bredare perspektiv – oavsett om initiativet är lokalt eller 
nationellt.  
• Befintlig kunskap utnyttjas inte i  dag, utan flera arbeten inom samma 
område pågår parallellt inom olika organisationer. 
o Funktionen för tillgängliggörande och förvaltning av 
e-hälso specifikationer bör främja att det blir  lättare för 
aktörerna att ta del av  andra pågående arbeten och att bidra till 
dessa.  
• Aktörerna har behov av att enkelt ta reda på vad andra har gjort och 
vilka e -hälso specifikationer som finns . 
e-hälso specifikationer bör fungera som en ” singel point of 
contact”. Här ska allt det material som behövs för att arbeta med e -hälso specifikationer finn as tillgängligt, exempelvis 
lokala specifikationer , kunskapsunderlag, 
implementationsguider  och domänmodeller . 
• Användningsområde för och behov av e-hälso specifikationer skiljer 
sig inom målgruppen.  
e-hälso specifikationer ska vara möjlig att anpassa efter de 
olika rollernas behov av information. Sökbarhet och möjligheten till anpassade vyer ska var a god. 
• De e-hälso specifikationer som finns på plats i  dag är inte semantiskt 
harmoni serade vilket avsevärt försvårar arbetet med 
e-hälso specifikationer bör främja ett arbetssätt dä r semantisk 
harmonisering underlättas och möjliggörs.  
• E-hälsos pecifikationer finns och behövs för att olika typer av 
interoperabilitet ska uppnås:  semantisk, teknisk, juridisk och 
organisatorisk interoperabilitet.  
e-hälso specifikationer ska arbeta för att alla perspektiv ska 
tillgodoses. Förståelsen för behov på semantisk och teknisk  Diarienummer: 2019/01538  
78/117 
nivå finns i  dag men även behoven på  juridisk och 
organisatorisk nivå  behöver tillgodoses.  
• För att möjliggöra information söverföring även över landsgränserna 
behöver det nationella arbetet vara synkroniserat med internationella 
arbeten.  
e-hälso specifikationer ska arbeta för ett aktivt deltagande i och 
bevaka svenska intres sen inom pågående internationella 
arbeten som rör specifikationer . 
5.4 Insikter från i nternationell omvärldsanalys  
I detta avsnitt redogör  vi övergripande för den internationella omvärldsanalys  
som gjorts inom detta uppdrag.  
E-hälso myndighetens slutsatser baseras på de utvalda länderna – Danmark, 
England, Finland, Nederländerna, Norge och USA – och deras arbete med specifikationer och standard er. För ytterligare information om respektive 
land, se bilaga 3.  
Av de utvalda länderna har de flesta i sin reglerin g utgått från vårdens och 
omsorgens informationsutbyte , snarare än enbart dess dokumentation. Vissa 
länder tar ett större grepp och hanterar både informationsutbyte och dokumentation. Få länder utgår enbart från dokumentationen, som i Sverige.  
Reglering  och styrning  ser olika ut i olika länder : där det finns en utpekad 
nationell aktör för att främja eller styra arbetet med speci fikation er och 
standarder  finns det oftast också en tillhörande reglering. Utifrån aktörerna 
och hur hälso-  och sjukvården är or ganiserad blir regleringen mer eller 
mindre detaljerad. Det finns i de flesta fall tydliga processer för beslut, 
rekommendationer och klassificeringar.  
När det kommer till beslut gällande standardisering i vården ser det olika ut i 
olika länder baserat på hur regleringen ser ut. I till exempel England (NHS) är det en styrelse, The Data Coordination Board (DCB) som beslutar eller publicerar, i Norge fattas beslut av N asjonalt  e-helsestyre (NEHS) , där 
aktörer som Direktoratet for e -helse, Helsedirektoratet, Folkeinstituttet, 
regioner och kommuner ingår . I Danmark ska Sundhedsdatastyrelsen, efter 
konsultation (høring) med den nationella styrelsen för hälso- it, godkänna 
standarder, klassifikationer och gränssnittsstandarder för it -
användning/applikationer i häl so- och sjukvårdssektorn.  
En av drivkrafterna har ofta varit att utgå från individens behov, med hjälp av exempelvis ett  personligt hälsokonto. Ett antal länder har utgått från en 
nationell ansats eller strategi som utgångspunkt och skapat en helhet. Det  Diarienummer: 2019/01538  
79/117 
gäller till exempel principe r som ”en patient – en journal” eller 
arkiveringsperspektivet som utgångspunkt för att driva 
standardiseringsarbetet . I Sverige ser vi att tjänsterna ”J ournalen” , NPÖ, NLL  
och rapportering till hälsodataregister till viss del driver standardiseringen. I 
Finland driver  arbetet med bland annat hälsokontot, MyKanta, men också 
arkiveringsprincipen , på standardiseringsarbetet. I England tar NHS ett 
helhetsgrepp när det kommer till standardiseringsarbetet, men där finns också 
natione lla lösningar (MyHealthRecord) att knyta an till. Även i 
Nederländerna finns det en nationell lösning som driver standardiseringsarbetet – MedMij.  
Även om styrningen kan vara starkare i vissa länder har utgångspunkten i alla länder varit att försöka få en bred förankring samt att involvera användare när 
specifikationer och standarder utvecklas och beslut om dessa fattas. Även 
detta är beroende av hur hälso-  och sjukvården är organiserad. Figur 8 
sammanfattar aktörer, drivkrafter och regleringssätt för speci fikationsarbetet i 
sex olika länder.  
Figur 8 Tabell som sammanfattar aktörer, drivkrafter och regleringssätt för 
specifikationsarbetet i sex olika länder. 
Det råder viss begreppsförvirring när det kommer till standarder och 
specifikationer. Det som i Sverige kan kallas för ”specifikation” kan i andra länder kallas för ”standard” (Norge), ”informatiestandaard” (Nederländerna) 
eller ”information standard” (Eng land). Dessa har oftast liknande 
detaljeringsnivå och definieras i de flesta fall i den rättsliga regleringen. 
Tillgängliggörandet och paketeringen ser också olika i ut i olika länder och Land  Regleringssätt  Ansvarig organisation  Drivande faktor  
Danmark  Förordning gällande IT -standarder 
i hälsosektorn  Sundhedsdatastyrelsen  Sundhed.dk  
England  Informationsstandarder reglerat i lag NHS Digital  NHS tjänster  
Finland  Lag om elektronisk behandling av 
patientuppgifter  THL Kanta-tjänsterna 
Nederländerna  Flera lagar som reglerar vårdgivares hantering av patientdata  Nictiz  Hälsokontot MedMij  
Norge  Föreskrift gällande ICT -standarder  Helsedirektoratet och  
Direktoratet för e- helse  Helsenorge.se  
USA Lag om förbättrad tillgång till hälsodata  ONC  Generell interoperabilitet   Diarienummer: 2019/01538  
80/117 
det regleras till viss del i lagstiftningen – det kan vara en webbpl ats i form av 
en portal eller ett kalkylblad. De flesta länder har portaler eller webbplatser 
utifrån vilken typ av resurs som tillgängliggörs, det vill säga om det är tekniska eller kliniska resurser .
95 I vissa länder har man båd a delarna. En 
anledning til l att man har gjort på detta sätt är att vissa standarder har licenser 
knutna till sig. Länderna har även byggt olika typer av nationella kompetenscentrum baserat på landets arbete med standarder och specifikationer.  
När det kommer till utvecklingsarbete g ällande till exempel internationella 
standarder varierar det mellan olika länder. I HL7- sammanhang är till 
exempel vissa länder mer aktiva och andra mindre . De länder som är mer 
aktiva har ofta tydligt delegerat ett ansvar för standardisering av 
informatio nsutbytet. Vad gäller Snomed CT deltar man som medlemsland 
och denna representation är ett aktivt beslut hos respektive medlemsland.’  
Sammanfattningsvis pekar den internationella utblicken på att:  
1. Reglering omfattar informationsutbyte och inte enbart dokum entation  
(vilket  är fallet i Sverige) . 
2. Det finns en utpekad nationell aktör för att främja eller styra arbetet 
med specifikationer och standarder med en tillhörande reglering . 
3. Det finns tydliga processer för beslut, rekommendationer och 
klassificeringar . 
4. Standardiseringsarbetet är kopplat till något konkret som ett 
hälsoregister, hälsokonto eller dylikt . 
5. Det finns ett brett förankringsarbete . 
6. Specifikationerna tillgängliggörs via en webbportal . 
7. Det finns ett nationellt kompetenscentrum för arbetet med 
speci fikationer och standarder . 
  
95 Med resurs avses standard eller specifikation.  Diarienummer: 2019/01538  
81/117 
6. Definition och vision = grundläggande 
För att tydliggöra regerings uppdraget och uppnå en entydighet kring 
begreppet ”specifikation ” har E -hälso myndigheten arbetat fram ett förslag på 
en defin ition av detta, och andra, begrepp. För att beskriva vad som ska 
uppnås långsiktigt i arbete t med specifikationer inom hälso-  och sjukvård 
samt socialtjänst har också förslag på en vision för specifikationsarbete 
utarbetats . Både defin itione rna och visionen är grundläggande förutsättningar 
för att  få en gemensam riktning på arbetet  med specifikationer . 
6.1 Vad är en nationell gemensam specifikation?  
I regeringens uppdrag till E -hälso myndigheten (S2019/01521/FS) anges 
särskilt att det ”finns behov av att skapa förutsättningar för en mer enhetlig tillämpning av nationella gemensamma specifikationer i hälso - och sjukvård 
och socialtjänst”. En förutsättning för det är i sig en entydig definition av vad 
som avses med ”specifikation” och särskilt med ”nationell gemensam 
specifikation”. Vidare ska E -hälso myndigheten enligt uppdraget 
sammanställa befintliga specifikationer för att de ska kunna bli gemensamma och nationella  samt genomföra en analys av ansvarsfördelning rörande bland 
annat specifikationer . Även detta kräver en tydlig bild av vad som avses när 
uttrycket ”specifikation” används , vilket kan uppnås genom bland annat en 
tydlig definition.  
6.1.1  Varför en definition?  
Generellt går det att konstatera att definitioner behövs  
• när en gemensam syn på ett begrepp behövs  
• när något föreskrivs e ller avtalas (lagar, föreskrifter, standarder, avtal, 
instruktioner)  
• när något klassificeras, mäts, jämförs, följs upp (statistik, beräkningar, 
ekonomisk analys)  
• vid hantering av stora mängder data (it -stödd informationshantering)  
• vid ledning av en verksam het 
• vid samverkan och samarbete mellan olika parter (katastrofberedskap, e-förvaltning)  
• vid kunskapsöverföring (utbildning, forskning).  
Inom det här uppdraget är definitionens  funktion att beskriva kärnan i 
begreppet för att uppnå och förmedla en gemensam syn, men också för att  Diarienummer: 2019/01538  
82/117 
tillsammans med andra kriterier bistå i bedöm ningen av när och varför en 
specifikation ska räknas som ” nationell och gemensam”. En definition behövs 
också för annat arbete, till exempel för att ta fram en metadatamodell som kan 
underlätta sökbarheten i en framtida teknisk plattform. 
Definitionsarbete är en balansgång, särskilt vad gäller definitionens 
omfattning. Det är viktigt att en definition täcker in det som ska täckas in utan att något lämnas utanför och att den samtidigt inte innefattar det som inte bör komma med. Valet kan stå mellan att göra en insnävad definition eller att 
välja en vid definition som riskerar at t bli så urvattnad att den inte kan tjäna 
sitt syfte som definition. Arbetet har i detta fall lett fram till en medelväg i 
form av en generellare definition av begreppet ’specifikation’, som alltså inte är knuten just till hälso - och sjukvård eller socialt jänst, utan kan användas 
även av andra myndigheter och organisationer , vilket i sig kan förbättra 
interoperabiliteten. En typ av specifikation är sedan den s å kallade  
”e-hälso specifikationen” som följaktligen är tänkt för tillämpning inom hälso - 
och sjukvå rd och socialtjänst eller andra angränsande områden och så 
slutligen den typ av e -hälso specifikation som genomgått en formell process 
och fått status som nationell och gemensam, den ”gemensamma nationella  
e-hälso specifikationen”.  
6.1.2  Kompletterande anmärkningar  
En definition är viktig för en enhetlig förståelse och ett entydigt språkbruk, men kan samtidigt inte bära allt på sina axlar. Till en definition bör det därför 
läggas olika typer av kompletterande upplysningar i form av anmärkningar 
som kan användas ti llsammans med definitionen. Anmärkningarna fördjupar 
och visar på aspekter av begreppet som är relevanta men inte nödvändiga eller särskiljande nog för att figurera i själva definitionen.  
6.1.3  Terminologiarbetets metoder  
Terminologiarbetets syfte är att skapa f örutsättningar för en entydig 
kommunikation genom välanalyserade begrepp som kan uttryckas språkligt med stringenta definitioner och tydliga termer. Allt arbete med begreppsanalys och definition har genomförts i en mindre arbetsgrupp med en 
terminolog och två informationsarkitekter. Arbetet har i stort följt de faser för 
terminologiarbete som anges i standarden SS -ISO 704.
96 En omfattande 
kartläggning av redan existerande definitioner av relevanta begrepp genomfördes och resulterade i en strukturerad Excel -fil med ca 350 termer 
                                                 
96 SS-ISO 704:2011 Terminologiarbete – Principer och metoder . (Svensk version beräknas ut komma från 
SIS under 2020), https://www.sis.se/produkter/terminologi -och-dokumentation/terminologi/ssiso7042011/  
83/117 
och definitioner från tidigare genomförda projekt, standarder (via SIS och 
ISO:s terminologiportal OBP97), existerande ordlistor och Rikstermbanken.98 
Löpande under arbetet har den mindre arbetsgruppen konsulterat och diskuterat med en s törre grupp inom programmet, vilket i sin tur genererat 
omarbetningar och nya versioner av definitionerna. Arbetet har även 
presenterats och synpunkter inhämtats vid möten med övriga inblandade i 
NGS -programmet, expertgrupp och styrgrupp. Ett mindre riktat  utskick av två 
definitioner med tillhörande anmärkningar gjordes till relevanta aktörer inom 
hälso - och sjukvård och socialtjänst, men också till ”Termer och begrepp” –  
ett myndighetsövergripande nätverk av arkitekter, terminologer och 
språkvårdare.
99 Resp onsen (17 personer från 9 olika organisationer) gav 
värdefulla synpunkter för det fortsatta arbetet.  
6.1.4  En begreppshierarki  
Utifrån tidigare utfört arbete om olika nivåer av specifikationer (specifikation, gemensam specifikation, nationell gemensam specifikat ion) fortsatte 
definitionsarbetet med en hierarki av begrepp ( se figur 9).  
 
Figur 9. Begreppsdiagram som visar den slutliga begreppshierarkin.  
Genom att analysera begreppet ”specifikation” och slå fast dess definition ansågs det lättare att sedan definiera vad som utmärker den undertyp av ’specifikation’ som är nationell och gemensam (=’NGS’). I ett senare skede insågs behovet av att definiera specifikation på ett mer sektorsövergripande 
sätt och införa en mellannivå för de specifikationer som anvä nds inom hälso-  
och sjukvården och socialtjänsten (s å kallade e-hälso specifikationer).  
Särskilt arbete har ägnats åt idén om att en specifikation i sig kan innehålla 
flera specifikationer och att den ”paketeras” med andra typer av 
                                                 
97 ISO Online Browsing Platform, https://www.iso.org/obp/ui  
98 http://www.rikstermbanken.se  
99 Nätverket drivs av Migrationsverket och träffas fortlöpande för att diskutera begrepps - och terminologirelaterade 
frågor.  
84/117 
kompletterande (kunskaps)underlag som till exempel testdata, 
implementationsguider, stöddokumentation i ett ”paket” (se figur 10). Denna idé liknar lösningar som hittats i andra länder i den internationella omvärldsanalysen  (se avsnitt 5.4) . 
 
Figur 10. Specifikation som del av ett ”paket”.  
6.1.5  Förslag till definitioner med kompletterande anmärkningar  
Arbetet har i nuläget ( augusti 2020, före en eventuell, öppen remiss) mynnat 
ut i följande definitioner och kompletterande anmärkningar .100 
specifikation  
strukturerad beskrivning av krav och regler för informationsutbyte eller dokumentation, inom eller mellan informationssystem, som är tillräckligt 
detaljerade för att kunna tillämpas entydigt  
Anmärkningar: Specifikationer kan delas in i olika typer utifrån när de tas 
fram i en utvecklingsprocess: kravspecifikationer (av funktionella och icke- funktionella krav) och informationsspecifikationer tas till exempel 
fram under analysarbetet medan de mer tekniskt orienterade 
specifikationerna (till exempel tjänstekon trakt) tas fram under design - och 
implementationsarbetet.  
Specifikationer kan förekomma i flera (standardiserade) format (till 
exempel json, xml/xsd, pdf, Word, Excel). 
Specifikationer kan utifrån syftet också paketeras med annan nödvändig 
dokumentation; det kan till exempel handla om stöddokumentation, kunskapsunderlag, testdata och implementationsguider. Sådana ”paketeringar” syftar till att ge ett stöd för flera eller alla steg i en 
implementation.  
                                                 
100 De tidigare versioner som utarbetats och motiveringarna till gjorda ändringar redovisas inte här.  
85/117 
En specifikation ska i största möjliga mån bygga på någon form av 
standard (ISO -standard, de facto -standard).  
Med ” informationssystem”  avses system som behandlar, det vill säga  
insamlar, bearbetar, lagrar och distribuerar information. 
Informationssystem innefattar såväl ett systems tekniska utrustning som 
dess mänskliga aktiviteter och rutiner.  
e-hälsospecifikation  
specifikation för tillämpning inom hälso - och sjukvård och socialtjänst och 
angränsande områden  
Anmärkningar: Inom hälso-  och sjukvård och socialtjänst kan det handla 
om till exempel dokumentationsmallar, tjänstekontrakt, rapportmallar till kvalitetsregister och HL7/FHIR -profiler. Urval ur kodverk, till exempel 
ICD-10 eller SNOMED CT, är en viktig beståndsdel i specifikationer och 
ofta en nödvändig förutsättning för den entydiga implementationen. 
Med angränsande områden avses bland annat apoteksverksamheten, men 
också offentlig förvaltning som har utbyte med hälso-  och sjukvård och 
socialtjänst (till exempel intyg till Försäkringskassan, Trafikverket, 
Skatteverket).  
nationell gemensam e-hälsospecifikati on (NGS)  
e-hälso specifikation som motsvarar ett behov som delas av aktörer, och som 
efter en genomgången formell process har funnits vara nationellt tillämplig  
Anmärkning: En specifikation kan bedömas som nationellt tillämplig efter 
en genomgången formell process. Den formella processen innefattar en bedömning av specifikationer utifrån uppställda kriterier.  
Sammanfattningsvis går det att konstatera att 
• definitionerna tydligt återspeglar en bakomliggande begreppshierarki  
• definitionen av ’specifikation’ fort satt hållits förhållandevis generell 
(även om ”informationsbyte” och ”dokumentation” snävar in den), 
vilket har uppskattats av andra myndigheter med liknande behov 
(bland annat Lantmäteriet och DIGG)  
• en ny term, e -hälso specifikation, skapats utifrån sitt 
tillämpningsområde  
• de kompletterande anmärkningarna innefattar exempel som kan hjälpa 
till att klargöra begreppen, särskilt’ e -hälso specifikation’ för olika 
målgrupper och ’nationell gemensam e -hälso specifikation’  
• den kompletterande anmärkningen för ’nationell gemensam e-hälso specifikation’ i nuläget är förhållandevis vag vilket kan  Diarienummer: 2019/01538  
86/117 
förklaras av att processen för bedömning är under utarbetande och 
alltså inte kan beskrivas i detalj.  
6.1.6  Termval  
Diskussion kring lämpliga  termer har också förts fortlöpande. Att 
”specifikation” är en lämpligare term än ”standard” framstod tidigt i 
diskussionerna eftersom termen ”standard” på svenska används på en mängd 
olika sätt, ibland enbart för dokument från standardiseringsorganisationer, ibland på ett mycket mer generellt sätt för något som används av många.  Den 
internationella omvärldsanalysen har visat att andra språk ofta använder en 
term med en tydlig koppling till standard. I Norge används till exempel 
termen standard rakt av medan Storbritannien i det här sammanhanget talar om information standard
101 och Nederländerna om informatiestandaard.102 
Det begrepp som verkar avses med dessa termer motsvarar i hög grad det som 
här definieras som specifikation . 
Termen ”gemensam nationell specif ikation” har också diskuterats mycket, 
särskilt varianten ”nationell gemensam specifikation103” som bättre motsvarar 
förkortningen NGS.  
Som term för det begrepp som infördes på ”mellannivån” i begreppshierarkin, 
dvs. den specifikation som används just inom hälso - och sjukvård och 
socialtjänst, föreslogs termen ” e-hälso specifikation” som väckte en del 
motstånd, framför allt för att ”e -” och ” e-hälsa ” ansågs ge ett något förlegat 
intryck och för att specifikationer för till exempel ekonomiskt bistånd inom 
socialtjänsten inte typiskt skulle räknas in under e-hälsa: Inget av de tänkbara 
alternativen (till exempel vårdspecifikation, digital specifikation, HVO -
specifikation104) ansågs dock vara bättre. I analogi med detta blir då termen 
för begreppet på den neder sta nivån i begreppshierarkin ”nationell gemensam 
e-hälso specifikation” (fortsatt med förkortningen NGS). I de två sistnämnda 
fallen kommer förmodligen ” e-hälso -” att falla bort när sammanhanget tydligt 
anger att det handlar just om hälso-  och sjukvård och soci altjänst.  
6.1.7  Andra begrepp 
Eftersom en definition är ett sätt att tydligt särskilja ett begrepp från ett annat 
närliggande framkommer vid begreppsanalys och definitionsarbete ofta 
behovet av att definiera flera andra begrepp; i det här fallet har det handlat 
                                                 
101 Termen specification  förekommer  dock på engelska, i ett flertal ISO -standarder.  
102 Se vidare avsnittet om omvärldsanalys, 5.4.  
103 ”NGS” har använts under hela programmet som förkortning, men uttydningen har växlat mellan ”gemensam 
nationell specifikation” och ”nationell gemensam specifika tion”.  
104 HVO = hälsa, vård och omsorg . 
87/117 
främst om hur begreppet ’specifikation’ förhåller sig till begreppet 
’standard’105 som förekom i den ursprungliga definitionen. Under arbetets 
gång har det även framkommit behov av att definiera övriga begrepp som 
”standardisering” och ”interoperabilitet”  men också generellare begrepp som 
”förvaltning” och ”åtkomst”. 
Alla termer och definitioner med tillhörande anmärkningar kommer att 
sammanställas till en fullödig ordlista i slutrapporten. Termer som används i den här rapporten finns i 1.4 och i bilaga 1.  
6.2 Vision för e -hälsospecifikationsarbetet 
I uppdraget beskriver regeringen vad  som kan skapa förutsättningar för en 
förbättrad och säker interoperabilitet . På så sätt kan de möjligheter som 
digitaliseringen för med sig inom hälso - och sjukvård och socialtjänst 
tillvaratas.  En gemensam förståelse och en mer enhetlig tillämpning av 
nationella gemensamma specifikationer  är därför centrala .  
Det framgår tydligt från de dialogmöten och intervjuer som genomförts att det bland aktörerna saknas en gemensam riktning för specifikationsarbetet som 
går djupar e än Vision e -hälsa 2025. Utan denna gemensamma riktning 
kommer specifikationsarbetet att spreta och den gemensamma förståelse och 
enhetliga tillämpning som regeringen vill uppnå riskerar att utebli. Därför har 
uppdraget  tagit fram en vision för arbetet med e-hälso specifikationer  som kan 
tjäna som den gemensam ma inriktningen  
6.2.1  Vision för arbete med e-hälsospecifikationer  
Inom uppdraget har en vision för arbetet med e -hälso specifikationer 
utarbetats. En vision kan i det här sammanhanget beskrivas som en kortare 
formulering som är tänkt att fungera som ledstjärna för det mer långsiktiga arbetet. Visionen anger en riktning på lång sikt, till skillnad från mål som är mer konkreta och kortsiktiga. Visionen lyder:  
När sy stem, professioner och organisationer utbyter information ska 
ingen osäkerhet finnas om vad informationen avser. Förutsättningen är specifikationer – som är harmoniserade sinsemellan och återanvändbara – och att det finns en gemensam vilja att använda 
dem!  
Visionen kopplar till de resultat som framkommit i insiktsarbetet och i 
intervjuer med representanter för relevanta aktörskategorier. Visionen har flera kommunikativa funktioner och är tänkt att användas i intern och extern 
                                                 
105 Accepterad beskrivning av regler och riktlinjer som används i syfte att nå största möjliga reda i ett visst 
sammanhang.  Diarienummer: 2019/01538  
88/117 
kommunikation, till exempel i s amband med att en planerad tjänst för 
tillgängliggörande av specifikationer ska lanseras. Men den ska också hjälpa 
till att slå an en grundton för arbetet i en kommande linjeverksamhet.  
89/117 
7. Analysresultat, slutsatser  och förslag på 
åtgärder  
De förslag som fö rs fram i detta kapitel tydliggör de ”områden inom vilka 
ytterligare stöd eller utvecklingsinsatser behövs framöver” och lyfter fram 
konkreta förslag på aktiviteter som inte enbart är av övergripande natur utan 
även rikta r sig till berörda målgrupper som de ” kan utnyttja i det dagliga 
arbetet ”.106 
Resultaten från analysen har sammanfattats på en aggregerad nivå och 
slutsatser har tagits fram som pekar på såväl kortsiktiga som långsiktiga 
förslag till åtgärder. Här beskrivs också de åtgärder som E -hälso myndigheten 
anser är förutsättningen för det fortsatta arbetet för uppdraget samt åtgärder 
som det behöver arbetas vidare med inför slutrapporteringen till regeringen den 30 september 2021.  
7.1 E-hälso myndighetens slutsatser och förslag på 
ytterligare stöd  
Resultaten av analysen diskuteras här utifrån två huvudaktiviteter : utveckling 
och användning av e-hälso specifikationer. Förslag om hur dessa aktiviteter 
kan styras och stödjas ges på två nivåer – en strategisk och en mer praktisk. 
Vi anser att E -hälso myndigheten kan bidra i arbetet på  båda  nivåerna.  
E-hälso myndigheten anser att skapandet av en framtida funktion på 
E-hälso myndigheten för förvaltning av e-hälso specifikationer ligger väl i linje 
med det uttryckta behovet av nationell samordning på specifikationsområdet. 
En sådan f unktion kan erbjuda  aktörerna en överblick över 
e-hälso specifikationsområdet och potentiella samarbetspartner för användare 
och utvecklare. Funktionen bör  bestå av ett kompe tenscentrum och en teknisk 
plattform med tillhörande förvaltning. Genom kompetenscentrumet kan expertis nås och fås , och det kan genomföra analyser och ge underlag för 
prioritering samt driva samarbetsforum (se nedan). 
                                                 
106 Regeringsuppdrag S2019/01521/FS .  Diarienummer: 2019/01538  
90/117 
7.1.1  Styrning och stöd för u tveckling av e -hälsospecifikationer på 
För att den önskade långsiktiga nationella samordningen av utvecklingen av 
e-hälso specifikationer – och en ökad takt i digitaliseringen av hälso-  och 
sjukvården samt socialtjänsten – ska bli verklighet bedömer E-hälso myndigheten att det krävs en aktör eller en sammansatt grupp av 
aktörer på nationell nivå . En sådan aktör bör ha  tydligt mandat att kunna driva 
på, prioritera, fatta nödvändiga beslut och finansiera utveckling  (se 7.1.5)  – 
och m ed en sådan aktör på plats blir det också enklare att arbeta för en 
samordning av andra existerande stödstrukturer. Samverkan mellan flera delar 
av ekosystemet (såväl statliga, kommunala
, privata som patient -, brukar - och 
professionsorganisationer) kommer att bli en nödvändig förutsättning för 
legitimiteten hos besluten.  Besluten och utvecklingsinsatserna behöver 
därefter följas upp. För det krävs metoder och en aktiv hantering av risker och 
hinder. E -hälso myndigheten föreslås bereda nödvändiga beslutsunderlag  för E-hälsomyndighetens slutsatser:  
För att E -hälsomyndigheten ska kunna samordna det strategiska arbetet avseende 
utveckling av e-hälso specifikationer föreslå r vi att E-hälsomyndighetens instruktion 
utöka s: 
• Myndigheten behöver ha ett samordningsmandat rörande utveckling  av 
e-hälsospecifikationer; i ett sådant mandat ingår att analysera, bereda 
nödvändiga beslutsunderlag, administrera själva beslutsprocessen och därefter 
följa upp beslut om utvecklingsinsatser inom området . 
• Myndigheten ska ta fram målbilder, planer och riktlinj er för utveckling av 
e-hälso specifikationer i samverkan med berörda aktörer.  
• För att bedöma vilka e-hälso specifikationer som behöver utvecklas ska 
myndigheten kontinuerligt och aktivt överblicka vilka behov som finns hos olika målgrupper.  
• Myndigheten ska f å möjlighet att genom incitament ( till exempel riktad 
finansiering, prioritering av vissa delområden där e-hälso specifikationer saknas) 
möjliggöra och påskynda utveckling av e -hälso specifikationer.  
• Myndigheten ska följa och medverka i utvecklingen av inter nationella 
standarder som kan påverka e hälsospecifikationer och förmedla och rekommendera relevanta resultat av sådant standardiseringsarbete till skapare  
och nyttjare . 
• Myndigheten ska samordna återföringen av erfarenheter från svensk 
specifikationsutveckling till internationell standardisering.   Diarienummer: 2019/01538  
91/117 
aktören , administrera själva beslutsprocessen och därefter följa upp 
utvecklingsinsatserna.  
Det strategiska arbetet avseende styrning av vilk a e-hälso specifikationer som 
ska utvecklas, och på vilket sätt, kräver väl definierade målbilder, planer och 
riktlinjer. För att ta fram sådana och för att kunna föreslå förändringar behövs 
kontinuerliga analyser av vilka e-hälso specifikationer som saknas respektive 
överlappar varandra. Vidare krävs uppföljning av de beslutade utvecklingsinsatserna.  
När det gäller beslut om vilka e -hälso specifikationer som kan vidareutvecklas 
och genomgå en utvärderingsprocess för att få status som nationell gemensam e-hälsospecifikation, ska det finnas utvecklade beslutsprocesser och mandat 
inom E -hälso myndighetens funktion för tillgängliggörande och förval tning av 
e-hälso specifikationer.
107 
För att främja den långsiktiga strategiska styrningen mot ett gemensamt mål om förbät trad interoperabilitet kommer det att krävas nationella beslut om 
utveckling, ägandeskap och finansiering av nya e -hälso specifikationer. De 
underlag som är nödvändiga för besluten innebär i sig att det behövs en aktör 
med en god överblick över specifikationslandskapet. För att bedöma vilka 
e-hälso specifikationer som behöver utvecklas krävs en kontinuerlig och aktiv 
översyn av vilka behov som finns hos olika målgrupper. De initiativ som tas på olika nivåer liksom de lokala och ideella projektresultat och andra arbeten 
som skulle kunna vidareutveckla s till nationella gemensamma 
e-hälso specifikationer behöver också undersökas.  
Det blir också viktigt att utvecklare av e -hälso specifikationer upplever att det 
de skapar ingår i en större helhet och att det finns etablerade strukturer för att 
omhänderta res ultaten av deras arbete, vilket kan leda till ökat samskapande 
av återanvändbara e-hälso specifikationer . Utvecklare ska också känna sig 
trygga med att återanvända andras e-hälso specifikationer.  
En önskan är att djupare samarbeten mellan aktörerna kan uppst å; för att 
uppnå detta krävs bland annat nationell förändringsledning. Med en fördjupad 
och aktuell beskrivning av ekosystem et för e -hälso specifikationer blir det inte 
bara enklare för utvecklare att upptäcka var synergier kan uppnås och var dubbelarbete k an undvikas – det blir också möjligt att hitta stöd i redan 
pågående utvecklingsarbeten.  
Olika typer av stödjande aktiviteter  blir aktuella både när utvecklingen av nya 
e-hälso specifikationer ska startas och när sådan utveckling redan är igångsatt. 
På en ö vergripande, strategisk nivå kan stöd handla om olika typer av 
                                                 
107 Hur detta ska organiseras (till exempel genom ett Nationel lt råd för nationella gemensamma specifikationer) är en 
komplex fråga som kommer att behandlas mer uttömmande i slutrapporten.   Diarienummer: 2019/01538  
92/117 
incitament, till exempel riktad finansiering, prioritering av vissa delområden 
där e -hälso specifikationer saknas , generella checklistor men också om att 
erbjuda kompetensutveckling. Det handlar  också  om att följa och medverka i 
utvecklingen av internationella standarder som kan påverka 
e-hälso specifikationer och förmedla och rekommendera relevanta resultat till 
utvecklare och användare. Resultat av specifikationsutveckling i Sverige bör 
återföras till relevant internationell standardisering, särskilt i de fall där 
standarderna varit utgångspunkt för specifikationsutveckling. Även detta 
arbete behöver samordnas nationellt. 
7.1.2  Styrning och stöd för u tveckling av e -hälsospecifikationer  på 
praktisk nivå 
Samarbete mellan olika aktörer blir en viktig förutsättning för att den 
strategiska styrningen ska kunna få genomslag på en praktisk nivå. Med tydliga principer och funktioner för facilitering och ledning av samarbeten främjas utvecklingsarbetet och den pr aktiska förankringen av e -hälso -
specifikationer underlättas.  
På denna mer praktiska nivå ska det finnas en ”verktygslåda” med principer, 
metoder och mallar för hur e -hälso specifikationer bör utvecklas, vilka 
standarder som bör vara utgångspunkt och många olika exempel som kan 
tjäna som inspiration  för utvecklingsarbetet . Alla dessa verktyg bör bygga på 
de gemensamma ramverk som finns inom offentlig sektor i Sverige ( till E-hälsomyndighetens slutsatser:  
För att främja utvecklingen av e- hälsospecifikationer ska E -hälsomyndighetens 
framtida funktion för tillgängliggörande och förvaltning av e -hälsospecifikationer 
förutom att tillhandahålla en teknisk plattform som kan tillgängliggöra nationella 
gemensamma e -hälso specifikationer och ge vägledning för dessa, även kunna agera 
som ett kompetenscent rum inom området. För att ge praktisk t stöd till utveckling ska 
kompetenscentr umet bland annat arbeta med att : 
• Skapa en samlad ingång till annat viktigt material som k an stötta utvecklingen 
av e- hälsospecifikationer – mallar, modeller, metoder etc . 
• Utveckla kommunikationsmaterial och utbilda aktörer om specifikationsarbetet.  
• Stå bakom och driva ett samverkansforum för e -hälsospecifikationer.  
• Samarbeta med andra länders  kompetens centrum och kontinuerligt utvärdera 
medverkan i sådana samarbeten.  
För att förverkliga detta föreslår vi i kapitel 8 ändringar i myndighetens instruktion.  Diarienummer: 2019/01538  
93/117 
exempel  hos Socialstyrelsen och DIGG) och på EU -nivå. En sådan 
”verktygslåda” kan rymm as inom den funktion som E -hälso myndigheten 
förbereder, och där finns även möjligheter för interaktion, förenklat samarbete 
och bättre överblick ( se 6.4).  
Ett viktigt verktyg som kan ge praktiskt stöd till de som utvecklar  
e-hälso specifikationer är den pl attform som E -hälso myndigheten planerar. 
Genom den kommer nationella gemensamma e-hälsospecifikationer och 
andra e -hälso specifikationer ( till exempel lokalt utvecklade 
e-hälso specifikationer och potentiella nya nationella gemensamma 
e-hälso specifikationer ) enkelt att kunna nås och sökas fram på ett ställe. En 
sådan plattform ger även en överblick över existerande och planerade projekt 
och deras resultat, vilket underlättar harmonisering och samarbeten. Vidare 
kan där också härbärgera s och hänvisa s till nödvändigt stödmaterial som 
ingår i paketeringar av e-hälso specifikationer (metod - och rutindokument, 
vägledningar, implementationsguider  etc.). Analysen har visat att det finns ett 
behov av att ge en samlad ingång även till annat viktigt material so m kan 
stötta utvecklingen av e -hälso specifikationer – modeller, andra verktyg, 
referensarkitekturer och målbilder etc.  
Vidare behövs kommunikativa insatser för att göra tjänsten känd, men också 
för att berätta om hela arbetet med nationella gemensamma e-hälsospecifikationer. Här ingår till exempel deltagande i mässor, 
framtagande av vägledningar och olika typer av kompetensutveckling. Varje sådan kommunikativ insats måste anpassas till den relevanta delen av den ganska heterogena målgrupp som skapare och ny ttjare av 
e-hälso specifikationer utgör.  
E-hälso myndigheten bör utveckla kommunikationsmaterial som kan spridas 
via relevanta kanaler som når berörda parter. E -hälso myndigheten bör också 
samarbeta med andra länders kompetenscentr um och kontinuerligt utvärde ra 
medverkan i sådana samarbeten. E -hälso myndigheten bör vidare stå bakom 
och driva ett samverkansforum för e -hälso specifikationer. Genom ett sådant 
forum kan olika aktörer få rådgivning, dryfta gemensamma problem, utbyta erfarenheter och ge ömsesidig åter koppling på utförda och planerade 
specifikationsrelaterade projekt.  
94/117 
7.1.3  Styrning och stöd för a nvändning av e -hälsospecifikationer  på 
E-hälsomyndighetens slutsatser:  
På vilket sätt den framtida användningen av e -hälso specifikationer ska ske  
och styras  behöver utredas vidare och myndigheten avser att presentera 
eventuella förslag rörande detta i slutrapporten . För att stödja och föreslå 
åtgärder för utökad användning av e-hälso specifikat ioner bedöm er 
E-hälso myndigheten att det ingår i myndigh etens uppdra g att kontinuerligt 
följa upp användningen av nationella gemensamma e -hälso specifikationerna.  
Behovet av att nationella gemensamma e -hälso specifikationer inte bara 
utvecklas  utan även används  brett har framkommit i alla analyser. På så sätt 
främjas en snabbare digitalisering och ytterligare steg mot förverkligandet av 
Vision e -hälsa 2025 tas.  
Det är först genom en bred användning som den nationella gemensamma 
e-hälso specifikationen kan nå sin fulla potential. Sätten att uppnå en br ed 
användning kan vara mer eller mindre styrande till sin karaktär. 
Författningsreglering är en hård styrningsform. En sådan skulle kunna kräva 
att det till exempel blir obligatoriskt att använda de e -hälso specifikationer 
som genomgått en utvärderingsproce ss och fått statusen ”nationell gemensam 
e-hälso specifikation” (se 7.2.2). En sådan reglering ligger i linje med det som 
gjorts i andra länder, till exempel Norge, där det visat sig vara ett sätt att skynda på digitaliseringen. Vi avser att i vårt kommande  arbete, inom ramen 
för detta uppdrag, utreda denna fråga ytterligare  (jämför avsnitt 6.6.2) . 
Ett annat sätt att styra användningen av e -hälso specifikationer är genom olika 
typer av incitament – det kan till exempel handla om tilldelning av 
ekonomiska resurser  för implementering av nationella gemensamma 
e-hälso specifikationer.  Det bör däremot inte vara förbundet med avgifter  att 
få tillgång till nationella gemensamma e -hälso specifikationer och det har i 
analysen framkommit att en sådan avgift skulle uppfattas negativt och snarare vara ett hinder för användning , 
En tydlig definition (se 6.1) fungera r i sig också  som ett slags styrmedel 
eftersom det inte blir upp till var och en att tolka vad en nationell gemensam e-hälso specifikation är. Definitionen kan också vara ett stöd för de som sköter 
upphandling av nya system och ingå bland upphandlingskraven.  
Verksamheten i en nationell funktion med ansvar för tillgängliggörande av e-hälso specifikationer kan ses som en mjukare styrningsform (se 7.2), men är 
inte e nsamt det snabbaste sättet att få en bred användning av 
e-hälso specifikationer. Vi bedömer också att en begränsad styrning av det här  Diarienummer: 2019/01538  
95/117 
slaget kan medföra risker för ökad ojämlikhet över landet ; ett exempel kan 
vara skillnader i individens möjligheter att ta  del av journalinformation. 
Styrning av användning är, som styrning av utveckling, förbundet med 
egenskaper hos användarna, som till exempel förändring sbenägenhet . För att 
vilja tillämpa något som någon annan utarbetat, krävs förståelse för framtagandeproc essen, tillit till resultatet och de medverkande aktörerna. En 
e-hälso specifikation som genomgått en bedömningsprocess och fått statusen 
”nationell gemensam” kan hjälpa till att skapa denna tillit. Förankring, 
delaktighet och kompetensutveckling är andra processer som kan ge 
förändring sbenägenhet , men hur de ska genomföras behöver utredas 
ytterligare.  
Användningen av nationella gemensamma e-hälso specifikationer bör följas 
upp, kvantitativt och kvalitativt. Utifrån sådana undersökningar kan åtgärder 
för att accelerera användning av vissa e-hälso specifikationer behöva vidtas, 
till exempel implementationsguider, förbättrad kommunikation, författningskrav eller ekonomiska incitament.  
7.1.4  Styrning och stöd för a nvändning av e -hälsospecifikationer  på 
E-hälso myndigheten bedömer att det ingår i myndighetens uppdrag att 
förutom e -hälso specifikationer även sammanställa och  tillgängliggöra 
relevant stödmaterial för användning av e -hälso specifikationer.  
För att underlätta ökad a nvändning av e-hälso specifikationer krävs inte bara 
att nationella gemensamma e -hälso specifikationer tillgängliggörs utan även 
att lokala e -hälso specifikationer bör finnas tillgängliga . Även dessa lokala 
e-hälso specifikationer kan bidra till utbyte av kuns kap, ökad användning av 
gemensam term inologi  samt mer samstämmig konfiguration av 
vårdinformationssystemen. Delandet av de lokala arbetena kommer att accelerera införandet/användandet av e-hälso specifikationer.  
Utöver ett behov av att tillgänglig göra e-hälsospecifikationer oberoende av 
deras ”mognadsgrad ” behöver  närliggande material – till exempel modeller, 
metoder, verktyg, referensarkitekturer, målbilder –  också samlas och 
tillgängliggöras via plattformen s ”verktygslåda”. Detta för att underlätta och 
stödja  implementation  och användning . 
Det finns ett behov av att främja kommunikation och samarbete mellan 
aktörerna. Detta kan åstadkommas genom att de t kompetenscentrum  som 
E-hälso myndigheten skapa r kan driv a och facilitera samverkansforum för 
användning  av e -hälso specifikationer.   Diarienummer: 2019/01538  
96/117 
7.1.5  Sammanfattning av förslag på åtgärder  
I detta avsnitt finns en sammanfattning av de förslag på åtgärder som lämnats 
ovan, särskilt om den framtida funktionen  för tillgängliggörande och 
förval tning av e-hälso specifikationer . Vidare  present eras förslag på aktiviteter  
som E-hälso myndigheten ser som förutsättningar för det kontinuerliga arbetet 
med e -hälso specifikationer, även efter fullgjort regeringsuppdrag. Förslag på 
åtgärder som behöver utreda s vidare lämnas också . 
Den framt ida funktionen för tillgängliggörande och förvaltning av 
e-hälso specifik ationer  ska: 
• Bestå av ett nationellt stöd i form av kompetenscentrum och en teknisk 
plattform.  
• Kontinuerligt sammanställa , tillgängliggöra  och förvalta108 befintliga 
e-hälso specifikationer  (nationella och lokala) , vilket innefattar att 
gruppera e-hälso specifikationer na, beskriva hur och i vilket 
sammanhang de används  och vilka aktörer som är ansvariga för 
utvecklingen  eller framtagandet av dem . 
• Ge vägledning till målgruppen i hur e -hälso specifikationer  kan 
tillämpas och användas . 
e-hälso specifikationer på något område : främja framtagandet av 
• Säkerställa att arbeten som görs kompletterar och stödjer de 
verksamheter eller projekt som redan pågår . 
• Besluta om vilka e -hälso specifikationer som kan vidareutvecklas och 
gemensam e -hälso specifikation. För detta ska det tas fram 
beslutsprocesser och finnas mandat inom E -hälso myndighetens 
e-hälso specifikationer.  
användning av e -hälso speci fikationer, vilket kan leda till ökad 
samt , när så är påkallat, i sektorns gränssnitt mot andra it -lösningar 
                                                 
108 Varje organisation är som tidigare ansvarig för innehållet i sina specifikationer medan E -hälsomyndigheten blir 
ansvarig för ti llgängliggörandet och förvaltandet av plattformen  som tillgängliggör e -hälsospecifikationer . Se vidare 
kap- 9.  Diarienummer: 2019/01538  
97/117 
• Skapa en ”verktygslåda” med principer, metoder  och mallar för hur 
e-hälso specifikationer bör utvecklas, vilka standarder som bör vara 
• Tillgängliggöra även andra relevanta arbeten med koppling till 
e-hälso speci fikationer i den framtida plattformen såsom: 
o nödvändigt stödmaterial som kan ingå i paketeringar av 
e-hälso specifikationer (metod - och rutindokument, 
vägledningar, implementationsguider),  
o annat för e-hälso specifikationerna relevant material (såsom 
e-hälso specifikationer och därigenom stödja och föreslå åtgärder för 
utökad användning av e-hälso specifikationer.  
• Hantera informationssäkerhet  i förhållande till e -hälso specifikationer, 
särskilt i samband med tillgängliggörandet.  
Utifrån analysen föreslår E-hälso myndigheten att myndighetens fortsatta 
regerings uppdrag  bör omfatta även följande  aktiviteter : 
• Bereda nödvändiga beslutsunderlag och administrera själva 
beslutsprocessen så att fattade beslu ten om vilka e -hälso specifikationer 
som bör utvecklas kan verkställas – och därefter följa upp besluten. 
• Ta fram målbilder, planer och riktlinjer som underlag till kontinuerlig 
utveckling av nya e -hälso specifikationer och vidareutveckling av 
befintliga e-hälso specifikationer samt göra uppföljning av de m.  
• Driva ett samverkansforum för e -hälso specifikationer . 
• Samarbeta med andra länders kompetenscentr um inom området. 
• Samordna, på nationell nivå, insatser med att föra tillbaka resultat av 
specifikationsutvec kling i Sverige till relevant internationell 
E-hälso myndigheten a vser att inom ramen för detta regerings uppdrag , vidare 
utreda följande och  presentera eventuella förslag rörande dem i slutrapporten:  
• Hur processer för bedömning och klassnin g av e-hälso specifikationer  
ska tas fram och h ur denna process ska se u t. 
• Vilka förutsättningar som behöver finnas för genomförande av processerna – detta behöver utredas i samverkan med berörda aktörer .  Diarienummer: 2019/01538  
98/117 
• På vilket sätt den framtida användningen av e -hälso specifikationer bör 
styras . 
• Hur informationssäkerhetsaspekten kommer in i bedömningen av 
e-hälso specifikationer och eventuella konsekvenser av att särskilda 
specifikationer som rör informationssäkerhet kan komma att tillgängliggör as via de n planerade platt formen . 
E-hälso myndighetens anser att följande  behov, som ligger utanför 
regerings uppdraget och funktionens planerade arbete, behöver hanteras : 
• En aktör eller en sammansatt grupp av aktörer som på nationell nivå 
har mandatet att driva på utvecklingen av, prioritera, fatta nödvändiga 
beslut och finansiera utveckling av e -hälsospecifikationer.  
Till skillnad från beslutsprocesser av förvaltningskaraktär (till exempel 
bedömning och klassning av e -hälsospecifikationer som ”nationella 
gemensamma e -hälso specifika tioner”) avser detta behov något mer proaktivt. 
Detta kan med fördel drivas inom ramen för samarbetsorganisationen för Vision e -hälsa 2025, utökat med andra företrädare från 
standardiseringsorganisationer, näringslivet och akademien.  
7.2 Behov av reglering  
Bakgrunden till uppdraget att kontinuerligt sammanställa samt på lämpligt 
sätt tillgängliggöra nationella gemensamma e-hälso specifikationer är behovet 
av att information skapas och används på ett standardiserat sätt inom hälso-  
och sjukvård och socialtjänst. E -hälso myndighetens uppdrag inom detta 
område avspeglas inte i nu gällande lagstiftning.  
7.2.1  Reglering av myndighetens uppdrag  
E-hälso myndigheten ska enligt sin instruktion109 samordna regeringens 
satsningar på e -hälsa samt övergripande följa utvecklingen på e -hälsoområdet 
(1 §). Uppdraget att sammanställa och tillgängliggöra e -hälso specifikationer 
kan anses ligga under samordningsuppdraget. E -hälso myndigheten anser att 
denna generella bestämmelse inte utgör en tillräcklig stabil grund för att 
bygga en långsiktig t hållbar funktion för tillgängliggörande och förvaltning 
och av  e-hälso specifikationer.  
7.2.2  Reglering av aktörernas ansvar  
Ytterligare en aspekt att överväga när det gäller reglering är behovet av 
nationell styrning inom detta område. Enligt Vision e -hälsa 2025 är 
                                                 
109 Förordning (2013:1031) med instruktion för E -hälsomyndigheten .  Diarienummer: 2019/01538  
99/117 
standardisering ett eftersatt område som behöver förbättras. En hypotes skulle 
kunna vara att det behövs starkare styrning och tydligare reglering inom detta område. Regeringen anför i regeringsuppdraget att det finns behov av en mer enhetlig tillämpning av nationella gemensamma e-hälso specifikationer, men 
nämner inget avseende behovet av reglering.  
I Norge finns en sådan reglering. Direktoratet för e -helse ger enligt 7 § 
Forskrift om IKT -standarder i helse - og omsorgstjenesten ut en katalog med 
en översikt över obligatoriska standarder. Enligt 6 § i denna förordning
110 ska 
verksamheter inom vård och omsorg vid sändning och mottagande av meddelanden använda programvara som uppfyller de standarder som 
omnämns i bestämmelsen. Syftet med förordningen är a tt verksamheter inom 
vård och omsorg ska använda standarder för att främja ett säkert och effektivt 
elektroniskt samarbete. I förordningen finns även ett krav på att vårdregister 
ska föras elektroniskt med mera.  
Vår analys av befintliga ansvarsförhållanden  visar på att det finns ett behov 
av att tydliggöra ansvaret för nationella gemensamma e-hälso specifikationer 
(se avsnitt 7.1.4). Analysen visar också att det i många verksamheter finns en 
efterfrågan på styrning inom detta område. En reglering motsvarande  den som 
finns i Norge skulle sannolikt förbättra förutsättningarna att skapa den typ av interoperabilitet som behövs för att kunna dra nytta av digitaliseringens alla möjligheter. De n skulle på så sätt kunna utgöra ett medel att nå målen för 
Vision e -hälsa 2025. E -hälso myndigheten bedömer  att tiden ännu inte är 
mogen för en sådan reglering. Vårt  arbete med e-hälso specifikationer bör 
först ha kommit igång så att det finns stöd för implementering. Beredskapen i verksamhete rna att implementera e -hälso specifik ationerna behöver utvecklas 
ytterligare innan det är rimligt med ett legalt krav på användning av nationella 
gemensamma e -hälso specifikationer, se avsnitt 7.1.3. E -hälso myndigheten  
bedömer  att det kan finnas anledning att överväga att införa sådana krav i ett 
senare skede.   
                                                 
110 Förordningen är beslutad av Helse - og omsorgsdepartementen med stöd av bemyndigande i 7 § 
pasientjournalloven .  Diarienummer: 2019/01538  
100/117 
8. Författningsförslag  
8.1 Förslag till ändringar i förordningen med instruktion för 
E-hälso myndigheten 
I detta kapitel redogör E -hälso myndigheten kortfattat för skälen till förslag en 
till författningsändringar  (avsnitt 8.1), för konsekvenserna  av förslagen ( 8.2) 
och lämnar också förslag på utformningen av författnings ändringarna ( 8.3). I 
avsnitt 7.1 finns utförligare redogörelser av de slutsatser som ligger till grund 
för våra förslag.  
De författningsändringar som vi föreslår i denna delredovis ning är sådana 
som vi bedömer behöver vara på plats inför E -hälsomyndighetens långsiktiga 
arbete med e- hälsospecifikationer. Vi gör bedömningen att det bör underlätta 
Socialdepartementets arbete med en förordningsändring att i ett så tidigt skede som möjli gt presentera de författningsändringar som vi anser vara 
nödvändiga.  
8.1.1  Reglering av myndighetens uppdrag att samordna frågor om 
gemensamma standarder, format, och liknande krav  
E-hälsomyndighetens förslag:  Myndigheten ska ha ett instruktionsenligt 
uppdrag att samordna frågor om gemensamma standarder, format, och 
liknande krav för hälso-  och sjukvårdens och socialtjänstens elektroniska 
informationsutbyte.  
Skälen för E-hälsomyndighetens förslag: Det finns ett behov av nationell 
samordning av arbetet med nationella gemensamma e -hälso specifikationer 
och underliggande standarder för hälso - och sjukvårdens och socialtjänstens 
informationsutbyte. Vi anser att det skulle underlätta för aktörerna i deras 
arbete med e-hälso specifikationer om det f unne s en myndighet som hade ett 
formellt och utpekat ansvar för detta. Ett sådant uppdrag ligger i linje med  
E-hälso myndighetens uppdrag att samordna regeringens satsningar på  
e-hälsa. Vi föreslår därför att myndigheten får ett sådant samordnings -
uppdrag.  
Myndigheten har i denna rapport redovisat en fördjupad analys rörande 
befintlig ansvarsfördelning för frågor som rör till exempel gemensamma specifikationer och standarder inom hälso-  och sjukvården och socialtjänsten. 
Analys en har visat att det inom området hälso - och sjukvård och socialtjänst 
finns ett stort behov av nationell samordning för att möjliggöra informationsutbyte och därigenom uppnå effekter i form av ökad patientsäkerhet, jämlik vård, förbättrad vård genom ny teknik. Socialstyrelsen, Inera och SKR betraktas av regionerna som nyckelaktörer i  Diarienummer: 2019/01538  
101/117 
arbetet med förbättrad semantisk och teknisk interoperabilitet, men det finns 
ingen aktör som har uppdraget och mandatet att driva frågan nationellt i ett helhetsperspekt iv, som tar hänsyn till alla nivåerna av interoperabilitet etc.  
När det gäller frågor om gemensamma specifikationer, standarder, format, 
och liknande krav för hela den offentliga förvaltningens elektroniska 
informationsutbyte har DIGG motsvarande samordningsansvar .
111 
Vi bedömer  att det skulle underlätta nödvändig samverkan inom området om  
E-hälso myndigheten fick en formell  roll att samordna arbetet med 
gemensamma e -hälso specifikationer och tillhörande standarder inom området 
Ytterligare motivering till detta förslag finns i avsnitt 7.1.1.  
8.1.2  Reglering av myndighetens uppdrag avseende nationella 
gemensamma e-hälsospecifikationer  
E-hälsomyndighetens förslag:  Myndighetens uppdrag avseende nationella 
gemensamma e -hälso specifikationer ska regleras i förordningen (2013:1031) 
med instruktion för E -hälso myndigheten. Av instruktionen ska framgå att 
myndigheten ska samordna och stödja berörda aktörers arbete med att ta fram 
nationella gemensamma e-hälso specifikationer. Myndigheten ska även stödja 
berörda aktörers användning av nationella gemensamma 
e-hälso specifikationer. Myndigheten ska sammanställa och tillgängliggöra 
befintliga e-hälso specifikationer så att de kan bli nationella och gemensamma 
för häl so- och sjukvården och socialtjänsten.  
Skälen för E-hälsomyndighetens förslag: Myndigheten behöver ett 
uttryckligt och långsiktigt mandat för att kunna åta sig uppdraget  att 
sammanställa och tillgängliggöra nationella gemensamma 
e-hälso specifikationer. De t bör vara tydligt att detta uppdrag ingår i 
myndighetens uppgifter på samma sätt som andra långsiktiga uppdrag som 
myndigheten har. Myndighetens uppdrag inom detta område bör därför enligt 
vår mening  regleras i instruktionen. 
E-hälso myndigheten ska enligt  1 § förordningen med instruktion för  
E-hälso myndigheten samordna regeringens satsningar på e -hälsa samt 
övergripande följa utvecklingen på e-hälso området. Enhetlig 
begreppsanvändning utgör ett av insatsområdena för regeringens och Sveriges 
Kommuners och R egioners gemensamma vision för e -hälso arbetet fram till år 
2025, Vision e -hälsa 2025. Arbetet med nationella gemensamma 
e-hälso specifikationer kan bidra till detta och ligger därför väl i linje med 
                                                 
111 4 § 2. förordningen ( 2018:1486 ) med instruktion för Myndigheten för digital förvaltning, DIGG.   Diarienummer: 2019/01538  
102/117 
E-hälso myndighetens uppdrag. Dock är inte det konkreta uppdraget som det 
är beskrivet i regeringsuppdraget reglerat i myndighetens instruktion.  
E-hälso myndigheten ska enligt uppdraget kontinuerligt sammanställa samt på 
lämpligt sätt tillgängliggöra nationella gemensamma e -hälso specifikationer. 
E-hälso myndigheten ska vidare enligt regerings uppdraget inrätta en funktion 
inom myndigheten för förvaltning av sådana specifikationer .112 
Genom E -hälso myndighetens uppdrag att sammanställa och tillgängliggöra  
nationella gemensamma e-hälso specifikationer kommer myndigheten även att 
tillgängliggöra e -hälso specifikationer som Socialstyrelsen och andra aktörer 
har tagit fram. I vårt uppdrag ingår att sprida information och kunskap om att dessa e -hälso specifikationer finns och hur  de ska användas på bästa sätt för 
att uppnå interoperabilitet. Myndighetens uppdrag tar vid där Socialstyrelsens 
slutar. Socialstyrelsen och andra ”skapare” av e-hälso specifikationer ansvarar 
för innehållet i dessa, medan E -hälso myndigheten  ska se till att de förpackas 
på ett ändamålsenligt sätt så att ”nyttjarna” kan implementera dessa i sina 
verksamheter. Det ska ingå i myndighetens arbete att stödja aktörernas 
användning av e -hälso specifikationerna.  
Vi anser att E -hälso myndighetens uppdrag att samordna och stödja berörda 
aktörers arbete med att ta fram e- hälsospecifikationer  och att stödja 
aktörernas användning av dessa specifikationer uttryckligen bör framgå av myndighetens instruktion. Även m yndigheten s uppdrag att sammanställa och 
tillgängliggöra befintliga e -hälsospecifikationer så att de kan bli nationella 
och gemensamma för hälso - och sjukvården och socialtjänsten bör uttryckas i 
instruktionen. Det ska vara tydligt för aktörerna  att dessa uppgifter ingår i 
myndighetens ordinarie och långsiktiga uppdrag. Ytterligare beskrivning av 
vad som i praktiken ska ingå i myndighetens uppdrag i detta avseende finns i avsnitt 8.1.1.  
8.2 Konsekvenser av E-hälso myndighetens 
författningsförslag  
8.2.1  Konsekvenser för E -hälsomyndigheten och andra berörda 
Vi har lämnat förslag till nya myndighetsuppdrag för E -hälso myndigheten . 
Förslag en kan ha påverkan på myndighetens resursbehov och 
förvaltningsanslag. Eftersom förslagen förutsätter samverkan m ed andra 
myndigheter påverkar förslaget även dessa myndigheters resursanvändning. E-hälso myndigheten ska samordna och genom rådgivning stödja berörda 
                                                 
112 Uppdrag att tillgängliggöra och förvalta geme nsamma nationella specifikationer , Regeringsbeslut  2019 -03-28, 
S2019/01521/FS (delvis) .  Diarienummer: 2019/01538  
103/117 
aktörers arbete med att ta fram och tillämpa nationella gemensamma 
e-hälso specifikationer. I arbetsuppgifterna ingår också att sammanställa och 
tillgängliggöra nationella gemensamma e -hälso specifikationer. Det innebär 
att målgrupperna ska kunna vända sig till E -hälso myndigheten för 
information och vägledning om hur e-hälso specif ikationerna ska tillämpas. 
Det ingår vidare i regeringsuppdraget att beräkna kostnaden för förvaltningen av en funktion för förvaltning  på ett och flera års sikt. Kostnaderna ska 
rymmas inom befintliga ramar. Kostnadsberäkningen utgör en del av denna 
delredovisning, se kapitel 7.3. 
E-hälso myndigheten kommer sannolikt även att behöva utöka sin kompetens 
inom detta område för att kunna bygga upp en väl fungerande funktion för 
tillgängliggörande och förval tning , se vidare kapitel 7.2.4. 
8.2.2  Konsekvenser för verksamheter inom hälso-  och sjukvård och 
socialtjänst  
Det framgår av redogörelsen av befintliga regler som förutsätter entydig dokumentation i avsnitt 3.3.3–3.3.5 att verksamheter inom hälso - och 
sjukvård och socialtjänst är skyldiga att samverka på olika sätt och att det finns kvalitetskrav och dokumentationskrav som måste uppfyllas. Vård - och 
omsorgsgivare är skyldiga att ha ledningssystem för systematiskt 
kvalitetsarbete som säkerställer dessa krav.  
Våra förslag innebär bl.a. att E -hälso myndigheten ska samman ställa och 
tillgängliggöra nationella gemensamma e -hälso specifikationer. Det ta 
nationella stöd kommer att underlätta aktörernas arbete med entydig dokumentation och deras arbete med att ta fram för verksamheten nödvändiga 
e-hälso specifikationer. En ökad interoperabilitet kommer att förenkla 
informationsutbytet inom och mellan hälso-  och sjukvård och socialtjänst. I 
viss mån kommer det nationella stödet  att också kunna förenkla 
uppgiftslämnande till myndigheter och register. Dessa omständigheter leder sannolikt till ökad kvalitet och mindre kostnader i verksamheterna.  
I den mån aktörerna utökar sitt arbete med e-hälso specifikationer och 
samverkar med E -hälso myndigheten med att ta fram nationella gemensamma 
e-hälso specifikationer kan det innebära kostnader f ör deras verksamheter , se 
vidare kapitel 7.1.1.  
8.2.3  Konsekvenser för patienter och brukare  
Hälso - och sjukvården och socialtjänsten får med vårt förslag bättre 
förutsättningar att tillgodose individens behov med hjälp av ändamålsenligt 
informationsutbyte. När det gäller individer med omfattande behov av 
insatser, till exempel äldre, är det särskilt viktigt med fungerande samverkan  Diarienummer: 2019/01538  
104/117 
mellan olika aktörer. Det övergripande syftet med denna utrednings förslag  är 
att öka säkerheten och kvaliteten i hälso - och sjukvår den och i socialtjänsten. 
Insatser för enskilda som ges med större säkerhet innebär minskade kostnader 
för samhället och ökad trygghet för individerna.  
8.3 Utformning av författningsförslagen  
8.3.1  Förslag till förordning om ändring i förordningen (2013:1031) 
med instruktion för E-hälsomyndigheten 
Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (2013:1031) med instruktion 
för E -hälso myndigheten att det i förordningen ska införas  två nya paragrafer , 
2 a och 2 b §§, av följande lydelse.  
2 a § Myndigheten ska samordna frågor om gemensamma standarder, format, 
och liknande krav för hälso-  och sjukvårdens och socialtjänstens elektroniska 
2 b § Myndigheten ska samordna och stödja berörda aktörers arbete med att ta 
fram nationella gemensamma e -hälso specifikationer  och även stödja 
aktörernas användning av dessa specifikationer.  
e-hälso specifika tioner så att dessa kan bli nationella och gemensamma för 
hälso - och sjukvården och socialtjänsten.  
105/117 
9. Funktion för tillgänglig görande och 
förvaltning av e -hälso specifikationer  
Det framgår redan i uppdragsbeskrivningen att en funktion för 
tillgängliggörande och förvaltning av e-hälso specifikationer ska inrättas vid 
E-hälso myndigheten och att den ska fungera som ett nationellt stöd. 
”Förvaltning” kan tolkas olika i olika sammanhang , men här avses med 
”förvaltning” en  ’verksamhet som har till syfte att upprätthålla och 
vidareutveckla ett förvaltningsobjekt , avse tt för en viss grupp, i syfte att 
säkerställa dess nytta’ .113 Förvaltningsobjektet är i det här sammanhanget den 
tekniska plattformen och de material ( e-hälso specifikationer och annat 
material) som tillgängliggörs  via den. Förvaltningen omfattar dock inte ett 
ansvar för specifikationernas innehåll. För varje e-hälso specifikation som 
publiceras på E -hälso myndighetens plattform ligger ansvar et för dess innehåll  
och kommunikation av eventuel la uppdateringar  hos dess 
upphovsorganisation. E -hälso myndigheten däremot blir ansvarig för 
tillgängliggörandet av e-hälso specifikationerna och förvaltandet av själva 
plattformen. I detta inräknas även att tillhandahålla strukturer, definitioner 
och format för metadata så att e -hälso specifikationerna blir sökbara på ett så 
strukturerat sätt som möjligt; dock måste leverantörer själva förse materialet 
med metadata. I förvaltningen ingår även uppföljning a v användning av 
plattformen och dess innehåll. 
I det följande beskrivs på ett fördjupat sätt, utifrån analysen i föregående 
kapitel och idéer från tidigare utredningar (se bilaga 4 ) ytterligare själva 
utformningen av funktionen och dess tjänster. Först bes krivs en målbild och 
förväntade effekter för funktionen och en plan att nå den uppsatta målbilden. Den kortsiktiga målbilden (2021) bygger på E -hälso myndighetens nuvarande 
uppdrag medan den långsiktiga målbilden (2025) bygger på de föreslagna förändringarn a i E-hälso myndighetens uppdrag (se 8.1). Kapitlet beskriver 
funktionens huvuduppgifter och kompetensbehov, finansiering av funktionen samt behov av reglering för att tydliggöra funktionens uppgifter.  
9.1 Målbild och förväntade effekter för funktionen för 
tillgängliggörande och förvaltning av 
e-hälso specifikationer  
De övergripande målen med etablerandet av en funktion för 
tillgängliggörande och förval tning av e-hälso specifikationer är  
• att öka användningen av nationella gemensamma e-hälso specifikationer för att på så sätt skapa bättre förutsättningar för 
                                                 
113 Baserat på TNC 104: Basord i våra fackspråk  och https://medarbetare.ki.se/media/374/download (s. 38 —39)  Diarienummer: 2019/01538  
106/117 
entydig informationsöverföring inom och mellan hälso-  och sjukvård 
och socialtjänst,  
• att möjliggöra en bättre samverkan kring skapandet av 
e-hälso specifikationer och 
• att genom sådan samverkan främja utvecklingen  av 
e-hälso specifikationer som från början har en bredare, nationell ansats.  
På längre sikt kommer användandet av nationella gemensamma 
e-hälso specifikationer att medföra en förbättrad och mer jämlik vård genom 
snabbare och säkrare informationsöverföring. D ärmed kan även 
patientsäkerheten öka eftersom tid frigörs och eftersom skillnader som beror 
på variationer i informationsutbytet kan jämnas ut.  
För att uppnå dessa mål och tillhörande effekter har en målbild på kort sikt (år 2021) och en på lång sikt (år 2025) utarbetats med tillhörande färdplan. Enligt färdplanen (se figur 1 1) lanseras  en plattform för att tillgängliggöra 
e-hälso specifikationer under 2021 och den vidareutvecklas sedan löpande så 
att målen för 2025 kan nås. 
 
Figur 11. Färdplan på kort och lång sikt för att uppnå definierade mål och 
effekter.  
 
För att uppnå dessa kort - och långsiktiga mål har delmål definierats utifrån tre 
olika perspektiv:  
• Mål att uppnå ur ett användarperspektiv.  
107/117 
• Mål att uppnå ur ett specifikationsperspektiv.  
• Mål att uppnå ur ett styrningsperspektiv. 
Dessa delmål beskrivs närmare nedan, på kort och lång sikt, tillsammans med 
sina tänkta effekter.  
9.1.1  Mål att uppnå ur ett användarperspektiv till år 2021  
Användarna  ska med start år 2021 både kunna hitta nationella gemensamma  
e-hälso specifikationer och tillgängliggöra sina egna, lokalt framtagna, 
e-hälso specifikationer i en särskild plattform, ett ”bibliotek”. Med hjälp av 
plattformen ska samarbeten kring skapande av e -hälso specifikationer också 
kunna initieras genom olika möj ligheter till interaktivitet – det kan till 
exempel handla om funktioner för att kunna hitta andra pågående eller 
planerade initiativ, ge och efterlysa återkoppling på e -hälso specifikationer 
och att få statistik över vilka e -hälso specifikationer andra anvä ndare 
tillämpat. Användarna  ska alltså kunna ta del av e -hälso specifikationer som 
skapats i andra organisationer och därmed ökas förutsättningarna för att e-hälso specifikationerna verkligen blir gemensamma och nationella. Den 
överblick som tjänsten kommer att ge, ger också möjligheter att kunna påvisa områden där e -hälso specifikationer saknas eller är otillräckliga, och via 
tjänsten ska det gå att hitta vägar att f å stöd och hjälp i arbetet med att skapa 
Genom att tjänsten kommer att bidra till enklare åtkomst till information om e-hälso specifikationer och nya förutsättningar för arbete med utveckling av 
e-hälso specifikationer finns en potent ial för insparad arbetstid och en möjlig 
arbetsdelning på ett helt annat sätt än vad som sker i dag. Det kommer att bli enklare att föra fram behov av utveckling av e -hälso specifikationer inom 
”bristområden” där e-hälso specifikationer saknas vilket ger en mer riktad och 
därmed också effektivare utvecklingsprocess – att utveckla det som verkligen 
behövs, i samråd och på ett sätt som går att använda av flera på ett entydigt sätt. 
9.1.2  Mål att uppnå ur ett specifikationsperspektiv till år 2021  
En successivt ökad användning av nationella gemensamma e-hälso specifikationer leder till ett gemensamt språk och ett steg närmare 
”standardlösningar” som används av många. Tjänsten ska ge möjligheter till dialog om behovet av semantisk harmonisering och utgöra en plattform för  ett 
tänkt kunskapscentrum med expertis där frågor rörande e -hälso specifikationer 
kan dryftas.   Diarienummer: 2019/01538  
108/117 
En av de största nyttorna med det gemensamma språket är förutsättningarna 
för ett enklare införande av automatiserad överföring av data mellan olika it -
system. D et blir också enklare att integrera/tillämpa standarder och kodverk i 
it-system för vård och omsorg när det i e -hälso specifikationerna finns 
anvisningar för hur detta ska ske.  
9.1.3  Mål att uppnå ur ett styrningsperspektiv till år 2021 
Etablerandet av tjänsten i nnebär att grunderna för en mer kostnadseffektiv 
process för skapande av e-hälso specifikationer finns på plats. Förutsättningar 
för samsyn och entydig styrning inom området skapas tillsammans med en 
ökad förståelse för nyttorna med denna typ av tjänst – de ssa nyttor innebär 
bättre förutsättningar för en ökad takt i digitaliseringen av hälso-  och sjukvård 
9.1.4  Mål att uppnå ur ett användarperspektiv till år 2025  
År 2025 ser användarna tjänsten som en etablerad och naturlig ingång till e-hälso specifikationer inom hälso - och sjukvård samt socialtjänst och de 
upplever den som användarvänlig. Tilliten till tjänsten och dess innehåll gör 
att skapare av e -hälso specifikationer vill dela med sig av sina pågående 
arbeten. Via möjligheter till fördjupat sa marbete och kontinuerlig dialog kan 
de få ökad förståelse för användarnas behov och samtidigt en överblick över 
var nya utvecklingsinsatser behövs. Kopplat till tjänsten finns en funktion för 
samordning och harmonisering  och aktiv förvaltning pågår.  
Den ökade förståelsen för hälso - och sjukvårdens och socialtjänstens behov 
av e-hälso specifikationer ger förutsättningar för att skapa välanpassade 
e-hälso specifikationer med adekvat komplexitet som klarar av att möta alla 
behov inom det aktuella området. Den st rukturering och standardisering som 
e-hälso specifikationerna bidrar med ger möjlighet att återanvända data i it -
systemen, vilket bland annat kommer att leda till minskad dubbel -
dokumentation, bättre beslutsstöd och ger förutsättningar för mer tid i mötet med brukaren och patienten. Plattformen erbjuder nya, enklare kanaler för 
återkoppling och samarbete vilket främjar kontinuitet, harmonisering och ständig utveckling inom specifikationsområdet samt stärker arbetet med 
verksamhets - och vårdutveckling.  
9.1.5  Mål at t uppnå ur ett specifikationsperspektiv till år 2025  
År 2025 har tjänsten löpande utvecklats med utökat innehåll (fler nationella 
gemensamma e -hälso specifikationer) och ökad användbarhet. Kompetensen 
kring e -hälso specifikationer hos samtliga aktörer inom o mrådet har också 
ökat. Samordningen i användningen och utvecklandet av  Diarienummer: 2019/01538  
109/117 
e-hälso specifikationer är större och arbetet med att harmonisera dessa har 
tagit fart i takt med att tjänsten fått en större och tydligare roll. Förståelsen för 
den semantiska harmonise ringens betydelse är väletablerad och arbetet med 
att gemensamt skapa e-hälso specifikationer är omfattande. Gap där 
e-hälso specifikationer saknas har börjat fyllas genom utvecklingen av nya 
sådana e -hälso specifikationer.  
Med en ökad användning av nationell a gemensamma e-hälso specifikationer 
följer också en förenklad och mer samstämd användning av terminologier och 
kodverk, vilket i sig ger en mer samstämd konfiguration av existerande och 
kommande vårdinformationssystem. En sådan ökad harmonisering och samor dning på specifikationsområdet kommer vidare att ge bättre vårddata, 
som i sin tur leder till säkrare underlag för verksamhetsutveckling, större 
möjligheter att göra rättvisa jämförelser och bättre utdata för uppföljning. 
Vidare ger det grundförutsättninga r för säkrare nationella e -hälso tjänster och 
individen får därigenom bättre tillgång till säkra hälsodata oberoende av i vilket vårdinformationssystem informationen finns lagrad.  
9.1.6  Mål att uppnå ur ett styrningsperspektiv till år 2025 
Styrningen inom området  visar på ett entydigt sätt vilka 
e-hälso specifikationer som ska användas och vilka standarder de bör baseras 
på. Det ökade användandet av e -hälso specifikationer har en positiv inverkan 
på digitaliseringen och främjar innovation. Finansiering finns för ini tiativ som 
uppkommit ur samarbeten i tjänsten. Aktörerna ser tillsammans till att 
resurserna fördelas till det som möter vården och omsorgens verkliga behov 
och därmed ger mest effekt, vilket leder till att kostnadseffektiviteten i arbetet med e -hälso speci fikationerna är hög.  
110/117 
9.2 Plan för genomförande  
Nedan visas en preliminär plan för stegvis utveckling av funktionens arbete 
för att uppnå föreslagen målbild och de förväntade effekterna i arbetet med e-hälso specifikationer.  
 
Figur 12. Färdplan för funktionens arbete.  
Det krävs en långsiktig och kontinuerlig utveckling av tjänster som den 
framtida funktionen för tillgängliggörande och förval tning av 
e-hälso specifikationer erbjuder för att uppnå målen till 2025. Det första steget 
kommer  att vara lansering av funktionen och dess tillhörande tjänster för att 
skapa värde för användarna (nyttjare och skapare). Detta hjälper myndigheten att ta första steget mot det långsiktiga målet. Utifrån lärdomar om 
användarna, uppföljning av relevanta mä tetal samt med ledning av målbilden 
behöver funktionens ansvar sedan utvecklas kontinuerligt så att arbetet med 
främjandet av framtagande av e -hälso specifikationer kan drivas. Det finns 
många aktörer som arbetar inom området och förutsättningarna förändras  hela 
tiden. Av den anledningen föreslås att E -hälso myndigheten utvärderar det 
genomförda arbetet inom funktionen efter de två första åren. Detta dels för att göra en mätning av uppnådda resultat så långt och dels för att få bättre förutsättningar för det fortsatta arbetet för efterföljande år.  
9.3 Aktiviteter och kompetenser inom funktionen  
Funktionen för tillgängliggörande och förvaltning av e -hälso specifikationer 
styrs genom årliga verksamhetsplaner med hjälp av basorganisationen (en befintlig avdelning inom  myndigheten).  
111/117 
Funktionen  för tillgängliggörande och förvaltning av e -hälso specifikationer 
ska förutom att tillhandahålla en teknisk plattform som kan tillgängliggöra 
nationella gemensamma e-hälso specifikationer o ckså innehålla  ett 
kompetenscentrum  för att ge praktiskt stöd för utveckling, vidareutveckling, 
tillgängliggörande och förvaltning av e-hälso specifikationer . Exempel på 
basaktiviteter inom funktionen blir att: 
• Identifiera , kontinuerligt bedöma  och prioritera  befintliga 
e-hälso specifikation er. 
• Kontinuerligt sammanställa, tillgängliggöra och förvalta  
• Identifiera områden där e -hälso specifikationer saknas (gap och behov) . 
• Facilitera arbetet med att beslut fattas om att e -hälso specifikationer 
blir gemensamma och nationella . 
• Tillhandahålla och förvalta en nationell plattform som tillgängliggör 
• Ge vägledning till målgruppen i hur e -hälso specifikationerna kan 
tillämpas, användas och tillgängliggöras via den plattformen . 
• Följa upp användningen av e -hälso specifikationer . 
När funktionens arbete har börjat stabilisera sig efter första förvaltningsåret ska följande tilläggs aktiviteter successivt påbörjas under andra 
förvaltningsåret och de kommande åren : 
• Fördjupat arbete med att identifiera områden där 
e-hälso specifikationer saknas ( gap och behov) . 
• Harmonisera befintliga e-hälso specifikationer . 
• Stödja införandet av nya e-hälso specifikationer . 
• Medverka i internationellt standardiseringsarbete som har påverkan på 
specifikationsutveckling . 
Dessa aktiviteter avser främjandet av framtagning av e -hälso specifikationer 
och bör ske i samverkan med berörda aktörer  och i avstämning med 
uppdragsgivaren, Socialdepartementet . Därför behöver arbetet ske succes sivt 
och iterativt för att bana väg för ett framgångsrikt genomförande. (Det är 
enbart kostnaden för aktiviteten identifikationen av gap och behov som ingår som tilläggskostnad i kostnadsberäkningen fram till 2023 , se figur 12 ).  Diarienummer: 2019/01538  
112/117 
9.4 Kompetenser inom funktionen  
Kostnaderna för tillgängliggörande och förvaltning av e-hälso specifikationer 
som har definierats i avsnitt 9.6 baserar sig på följande kompetensområden 
som anses behövas för genomförande av funktionens planerade bas - och 
tilläggs aktiviteter:  
9.4.1  Koordinering och samverkan  
Inom detta kompetensområde finns det strategiska ansvaret för samverkan och här ska en samproduktionskultur inom hela sektorn kunna etableras tillsammans med andra berörda aktörer. Det ingår i ansvaret att utveckla och leda projekt inom samverkan, att stär ka rutiner och arbetssätt och koordinera 
arbetet i samverkan . En årlig handlingsplan/verksamhetsplan ska tas fram för 
att beskriva och planera funktionens arbete, samverkan med berörda aktörer med tillhörande specifikation av hur planen ska genomföras unde r ett 
förvaltningsår.  
9.4.2  Experter inom hälso -och sjukvård, socialtjänst och digitalisering  
Experter inom detta kompetensområde har ansvar för att , i dialog och 
samverkan med berörda aktörer, identifiera, sammanställa och utvärdera befintliga e-hälso specifikationer samt facilitera arbetet så att 
e-hälso specifikationer kan bli gemensamma och nationella. Häri ingår också 
att identifiera områden där det saknas gemensamma e -hälso specifikationer 
eller där behov av sådana finns och främja deras framtagande med berörda organisationer. Ansvar för att ge vägledning för användning av e-hälso specifikationer hos målgrupperna ingår också. Vidare ska 
användningen av e-hälso specifikationer följas upp. 
9.4.3  Informatik och semantik 
Experter med kompetens inom detta kompetensområde har ansvar för att samla in, hantera och utvärdera medicinsk information. Hälsoinformatik spelar en avgörande roll för att effektivisera informationshanteringen inom klinisk forskning, vård och omsorg, och ytterst för att åstadkomma en säkrare 
vård av hög kvalitet. Modern vård och omsorg är beroende av en effektiv 
hantering av information och kunskap. För att utveckla digitala system som 
stöder det måste flera olika yrkesgrupper samverka: (hälso)informatiker, terminologer och modellerare . 
9.4.4  Arkitektur styrning 
I detta kompetensområde ingår experter med kompetens som omfattar metoder , principer, tekniker och verktyg som underlättar informations - Diarienummer: 2019/01538  
113/117 
överföringen mellan och inom hälso-  och sjukvårdssektorn och socialtjänst 
samt övrig förvaltning så att digitaliseringen kan implementeras på ett 
framtidssäkert sätt. Här ingår kunskap och kännedom om it -arkitektur, 
referensarkitekturer, arkitekturprinciper, verktyg, terminologi, nationella och 
internationella standarder.  
9.4.5  Juridik med fokus på digitalisering och standardisering  
Nya lagar stiftas och nya regelverk träder i kraft inom såväl Sverige som EU. 
Digitalisering inom hälso - och sjukvård och socialtjänst är under ständig 
förändring och det innebär att det ska finnas legalt stöd för genomförande av 
ändringarna. Arbetet med e -hälso specifikationer kräver juridisk 
specialistkompetens både inom digitalisering och hälso - och sjukvård samt 
socialtjänst. Ansvaret är att se till att framtagandet och vidareutvecklingen av 
e-hälso specifikationer sker utifrån samverkande v erksamheters behov, samt 
utifrån de lagar och regelverk som finns inom båda två områdena (digitalisering och hälso - och sjukvård samt socialtjänst) . 
9.4.6  Kommunikation  
Under kompetensområdet kommunikation ligger de kostnader som är förknippade med information , dialog, spridning och demonstration av 
funktionens arbete. Det avser såväl kostnader för resurser som fasta kostnader 
i samband med olika aktiviteter.  
9.4.7  Förvaltningsledning (verksamhet och IT)  
Detta kompetensområde har ansvar för att styra, prioritera och besluta om 
aktiviteter för förbättring och förvaltning av produkterna som den framtida funktionen erbjuder till både skapare och nyttjare av e -hälso specifikationer. 
Exempel på produkter är den tekniska plattformen (it -komponenter, 
applikationer, stödsystem, servrar, databaser, operativsystem med tillhörande dokumentation), processer, begrepps - och informationsmodeller, mallar och 
formulär och utbildningsmaterial samt olika typer av säkerhetsnivåer 
relaterade till plattformen.  
För att främja framtagandet av ny a e-hälso specifikationer finns ett utökat 
behov av ovannämnda kompetensområden samt behov av kompetens inom 
projektledning.  
9.4.8  Projektledning  
Inom detta kompetensområde finns det praktiska ansvaret för arbetet med främjande av framtagning av e-hälso specifikat ioner, såväl innehållsmässigt 
som tekniskt. Projektledningen är även sammanhållande för de  Diarienummer: 2019/01538  
114/117 
samarbetsforum som kommer att behövas för att säkerställa att framtida 
e-hälso specifikationer uppfyller förväntningar och krav. Projektledningen ska 
tillsammans med innehållsansvariga följa upp innehållet och vad som efterfrågas.  Här kan även kompetens inom till exempel förändringsledning bli 
aktuell.  
9.5 Plattform för tillgängliggörande och beröringspunkter 
med andras plattformar  
Hur funktionens tillgängliggörande av e-hälso specifikationer kommer att ske 
rent praktiskt och tekniskt kommer att redovisas mer i detalj i  kommande 
slutrapport, men det kommer att krävas en teknisk plattform med funktioner 
för till exempel sökning, upp-  och nedladdning och statistik. En sådan 
plattform måste samspela med andra närliggande initiativ och nedan beskrivs 
några beröringspunkter med befintliga plattformar. 
Socialstyrelsen specificerar de grundläggande kraven för hur information från 
hälso - och sjukvård och socialtjänst ska beskrivas och struktureras. 
Beskrivningarna är nödvändiga underlag för alla former av implementation 
och dessa , som i dag publiceras på Socialstyrelsens olika webbplatser,  borde 
kunna sökas och hämtas även via E -hälso myndighetens plattform samt kunna 
paketeras ihop m ed de tekniska specifikationerna  för tillämpningsområdet i 
den mån sådana finns framtagna.  
Ineras plattform rivta.se syftar i första hand till att stödja utveckling av tjänster som tillgängliggörs via Nationella tjänsteplattformen. Plattformen rivta.se tillhandahåller den mest heltäckande informationen – från 
övergripande verksamhetskrav till detaljerade tjänstegränssnitt och 
specificerade kodverk. Men rivta.se fungerar som en arbetsyta för Nationella tjänsteplattformen och kan inte ersättas av E -hälso mynd ighetens plattform; 
dock borde delar av innehållet i Nationella tjänsteplattformen kunna göras 
tillgängligt via E -hälso myndighetens planerade plattform.  
Riksarkivet har ett annat angreppsätt. Målet för Riksarkivet är att hela den 
offentliga förvaltningen s ka använda samma utbytesformat. Riksarkivet har 
utvecklat förvaltningsgemensamma specifikationer (FGS:er) för att i första 
hand stödja behoven att standardisera datautbytet vid arkivering eller mellan 
arkiveringssystem. Utformningen av specifikationerna be gränsas dock inte 
enbart till arkivering. Information som behövs vid arkivering är ofta samma information som behövs i andra typer av informationsutbyten. Eftersom det 
för närvarande bara finns ett fåtal beslutade FGS:er finns ingen särskild 
lösning för ti llhandahållande av dessa. FGS:er borde vara tillgängliga även 
via E -hälso myndighetens plattform för tillämpningen utbyte vid arkivering  Diarienummer: 2019/01538  
115/117 
och i de fall de är relevanta för hälso - och sjukvård och socialtjänst, även för 
andra tillämpningar än arkivering.  
DIGG  håller på att vidareutveckla portalen Öppnadata.se till Sveriges 
dataportal114 som kommer att bli den nya platsen att söka och hitta 
information om öppna och delade data. När även tjänstegränssnitt ska 
tillgängliggöras behövs informationsspecifikationer  och definitioner av 
begrepp för att entydiga implementationer ska kunna göras. Det är i nuläget 
oklart om de nya tilläggen är avsedda enbart för regeringsuppdraget Etablera 
en förvaltningsgemensam infrastruktur för informationsutbyte115 eller om 
portalen kan komma att utvecklas till en nationell portal för olika 
verksamhetsområden som tillhandahåller specifikationer enligt ett visst format och struktur. Oavsett borde de specifikationer som kommer att finnas i 
Sveriges dataportal, och som hälso - och sjukvård och socialtjänst har 
användning av, även vara tillgängliga via E -hälso myndighetens plattform.  
Sammanfattningsvis finns det ett antal myndigheter och organisationer, varav 
här har redovisats fyra exempel, som har som uppgift att tillhandahålla olika typer av underlag och specifikationer som behöver vara sökbara även via 
E-hälso myndighetens kommande plattform. Varje organisation är ansvarig 
för innehållet i sina respektive specifikationer medan E -hälso myndigheten 
blir ansvarig för tillgängliggörandet och förvalta ndet av plattformen där dessa 
även kan tillgängliggöras. I detta inräknas att tillhandahålla strukturer, definitioner och format för metadata så att specifikationerna blir sökbara på 
ett så strukturerat sätt som möjligt. I förvaltning ingår även uppföljnin g av 
användning och innehåll i plattformen.  
9.6 Kostnadsberäkning  
Kostnader för E -hälso myndighetens framtida funktion för tillgängliggörande 
och förvaltning av e -hälsospecifikationer är uppdela de på två kategorier av 
aktiviteter : 
• Basaktiv iteter för tillgängliggörande och förvaltning av e-hälso -
specifikationer  
• Tilläggsaktiviteter för främjande av framtagandet av e -hälso -
speci fikationer.  
Beräkning en av kostnader na för funktionen grundas huvudsakligen på 
kostnader för den personal  som ska genomföra  aktiviteterna inom respektive 
                                                 
114 https://www.dat aportal.se/sv  
115 https://www.regeringen.se/regeringsuppdrag/2019/12/uppdrag -att-etablera -en-forvalt ningsgemensam -digital -
infrastruktur- for-informationsutbyte/   Diarienummer: 2019/01538  
116/117 
kategori . För mer information om aktiviteter na inom varje  kategori , se punkt 
9.3. 
Kostnadsberäkningen har gjorts för de första två åren av funktionens arbete  
och visas  i figur 1 3. Alla kostnader skulle enligt uppdraget rymmas  inom 
myndighetens befintliga ramar , vilket innebär att en omprioritering av övrig 
verksamhet kommer att behöva göras . Kostnader för tilläggsaktiviteter 
(främjande av framtagande av e- hälsospecifikationer) om 4  miljoner kr onor, 
kommer att behöva tilläggsfinansieras.  
(tkr)  Tillgängliggörande 
och förvaltning  Främjande av 
framtagande  Totalt  
År 2022  9 000  9 000  
År 2023  9 000 4 000 13 000  
Total  18 000 4 000  22 000  
Figur 13. Kostnads beräkning för funktion för tillgängliggörande och 
förvaltning av e -hälsospecifikationer inom E -hälsomyndigheten.  
(tkr = tusentals kronor) . 
9.6.1  Kostnader för basa ktiviteter för tillgängliggörande och 
förvaltning  
Kostnaderna för bas aktiviteterna som rör tillgängliggörande och förvaltning 
av e-hälso specifikationer och nödvändig kompetens fördelas på 
förvaltningsåren 2022 och 2023, se figur 12 . Under denna post återfinns 
också fasta kostnader för licenser för programvara och kostnader för teknisk 
plattform liksom kostnader för kompetenser inom kompetens centrum : 
• koordinering  och sa mverkan 
• experter inom hälso-  och sjukvård, socialtjänst , digitalisering , 
arkitekturstyrning, terminologi, informatik och sem antik 
• juridik med fokus på digitalisering och standardisering 
• förvaltningsledning 
• kommunikation.  
9.6.2  Kostnader för tilläggsa ktivite ter för främjandet av framtagande  
Tilläggskostnaden på 4 miljoner kr onor avser enbart en under aktivitet inom 
främjandet av framtagande av e -hälso specifikationer : fördjupat arbete med 
identifikation av gap och behov. Förutom behov av utökade resurser med  Diarienummer: 2019/01538  
117/117 
kompetens inom områdena hälso - och sjukvård, socialtjänst, arkitektur, 
terminologi, informatik och semantik samt digitalisering  finns även behov av 
experter inom behovsanalys och projektledning  och förändringsledning  för att 
driva och leda aktiviteten  i samverkan med berörda aktörer . 
Den föreslagna utvärderingen av funktionens genomförda arbetet efter de två 
första åren bör kompletteras med ekonomisk uppföljning. E-hälso myndigheten bedömer att arbetet med främjandet av framtagande av 
e-hälso specifikati oner bör ske med ett iterativt och agilt arbetssätt. Det agila 
arbetssättet med ett antal avstämningar med uppdragsgivaren möjliggör justeringar av både omfattning , finansiering  och resursåtgång.   Di 
 1/6 
  
Bilaga 1 Termlista och förkortningslista  
I tabellerna nedan presenteras termer och tillhörande begreppsbeskrivningar 
(definitioner eller förklaringar) som anger hur de ska förstås i den här 
rapporten. (Listan i 1.4 är en delmängd av denna lista.)  
 
Programspecifika termer  
Term  Definition/Förklaring  
genomgången formell process har funnits 
vara nationellt tillämpligt  
entydigt  
standard  accepterad beskrivning av regler och riktlinjer som används i syfte att nå största möjliga 
reda i ett visst sammanhang  
 
bibehålla hälsa.  
epikris  sammanfattande information om ett vårdtillfälle 
vid utskrivning av patient (Regeringen)  
hälso - och sjukvård  1. åtgärder för att medicinskt förebygga, utreda 
och behandla sjukdomar och skador,  
2. sjuktransporter, och  
individanpassad 
vårdprocess  vårdprocess som är anpassad för en enskild 
patient (Socialstyrelsen)  
journalhandling handling som upprättas eller inkommer i 
samband med vården av en patient och som  Diarienummer: 2019/01538 
 2/6 
 
innehåller uppgifter om patientens hälsotillstånd 
eller andra personliga förhållanden eller om 
vidtagna eller planerade vårdåtgärder 
(Socialstyrelsen)  
vårdpersonal att ta del av journaluppgifter som finns dokumenterade hos andra vårdgivare, oberoende av vilket journalsystem de använder  
https://www.inera.se/tjanster/nationell-
patientoversikt -npo/ 
patientjournal  en eller flera journalhandlingar som rör samma 
personakt  akt som innehåller handlingar om en eller flera personer som är eller har varit aktuella för utredning eller insats inom socialtjänsten 
sammanhållen journalföring elektroniskt system, som gör det möjligt för en vårdgivare att ge eller få direktåtkomst till 
personuppgifter hos en annan vårdgivare (HSL)  
socialtjänst verksamhet som regleras genom bestämmelser i socialtjänstlagen (2001:453), SoL, lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, LVU, lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, LVM och lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, LSS, samt personlig assistans 
som utförs med assistansersättning som regleras i 51 kap. socialförsäkringsbalken (2010:110) 
vård och omsorg åtgärder och insatser till enskilda personer gällande socialtjänst, stöd och ser vice till 
funktionshindrade samt hälso-  och sjukvård 
vårdgivare  statlig myndighet, region, kommun, annan juridisk person eller enskild näringsidkare som bedriver hälso - och sjukvårdsverksamhet 
vårdkedja  sammanhållen vårdepisod, en serie av samordnade vårdinsatser, inkl. patientinformation och patientundervisning, för att säkerställa adekvat utredning, diagnostik, behandling och rehabilitering utan dröjsmål 
  Diarienummer: 2019/01538 
 3/6 
 
Term  Definition  
beslutsstöd it-baserat verktyg för beslutsfattande, 
exempelvis vid diagnossättning och 
läkemedelsförskrivning (Regeringen)  
direktåtkomst  möjlighet att på egen hand söka och ta del 
av uppgifter i register och databaser, som inte är allmänt tillgängliga, utan att kunna 
påverka innehållet  (E-delegationen)  
e-tjänst tjänst som tillhandahålls via ett elektroniskt gränssnitt och som helt eller 
delvis utförs elektroniskt (E -delegationen)  
identitetsfederation  samverkan gällande systematiserat informationsutbyte mellan 
säkerhetsdomäner rörande användaridentiteter och användarattribut för att möjliggöra åtkomst till resurser i 
flera domäner (SIS -TR 50)  
informationssystem  system som behandlar, dvs. insamlar, bearbetar, lagrar och distribuerar inform ation (Myndigheten för 
samhällsskydd och beredskap)  
interoperabilitet  förmåga hos system, organisationer eller verksamhetsprocesser att fungera tillsammans och kunna kommunicera med varandra genom att överenskomna regler 
följs (E -delegationen, 2011)  
samtycke  varje slag av frivillig, särskild och otvetydig viljeyttring genom vilken den registrerade, efter att ha fått information, godtar behandling av personuppgifter som rör honom eller henne [3 § PuL] 
(Datainspektionen)  
teknisk interoperabilitet  förmågan att tekni skt kunna utbyta 
information och tjänster på ett säkert sätt och med den kvalitet som överenskommits 
(SOU 2015:32)   Diarienummer: 2019/01538 
 4/6 
 
tjänstedomän  verksamhetsbaserad indelningsgrund för 
nationellt standardiserade tjänstekontrakt 
(Inera)  
tjänstekontraktbeskrivning kravspeci fikation som ska fungera som ett 
teknikneutralt, formellt regelverk som reglerar integrationskrav för parter (tjänstekonsumenter och tjänsteproducenter) som avser ansluta system för samverkan enligt dessa 
tjänstekontrakt (Inera)  
 
begrepp  mental föreställning om ett objekt eller om en 
grupp av objekt med likartade egenskaper 
(TNC 104)  
begreppsmodell  representation av en avgränsad uppsättning begrepp och dess relationer som specificerar 
en viss domän (Inera)  
definition  beskrivning som ska avgränsa begreppet mot 
relaterade begrepp (Nordterm)  
ekosystem  socio -tekniskt system med egenskaper för 
självorganisering, skalbarhet och hållbarhet 
(Wikipedia)  
förvaltning verksamhet som har till syfte att upprätthålla och vidareutve ckla ett förvaltningsobjekt, 
avsett för en viss grupp, i syfte att säkerställa 
dess nytta (baserat på TNC 104 och KI)  
informationsmodell  beskrivning av informationselement och deras relationer, begränsningar, regler och operationer som semantiskt specificerar en vald domän, till exempel läkemedelshantering 
(Inera)  
klassifikation  fullständig sammanställning av varandra ömsesidigt uteslutand e kategorier avsedda för 
att aggregera data till en viss nivå för ett 
specifikt syfte (Inera)  
kodverk  kombination av en uppsättning värden och en uppsättning koder, som sammanfogats enligt 
ett kodschema (Inera)   Diarienummer: 2019/01538 
 5/6 
 
processmodell  modell av en process på en övergripande och 
generell nivå som kan visualiseras i en grafisk 
representation (Inera)  
samarbete  gemensamt bedrivet arbete som gäller en 
uppgift (Inera)  
samordning koordination av resurser och arbetsinsatser i syfte att erhålla större kvalitet och effektivitet 
(TNC 104)  
samråd  överläggning för att enas om ett gemensamt 
handlande eller en gemensam ståndpunkt 
(TNC 104)  
samverkan  övergripande gemensamt handlande på 
organisatorisk nivå för ett visst syfte (TNC 
104) 
term benämning för ett begrepp inom  ett visst 
fackområde (TNC 104)  
vision  föreställning om framtida önskvärt tillstånd  
 
Förkortningar  
Förkortning  Uttydning  
FHIR  Fast Healthcare Interoperability Resources  
ICF International Classification of Functioning, Disability 
and Health  
ICN International Council of Nurses (ICN)  
ICNP  International Classification for Nursing Practice  
IFCC  International Federation of Clinical Chemistry and 
Laboratory Medicine  
IUPAC International Union of Pure and Applied Chemistry  
KVÅ  Klassifikation av vårdåtgärder  
LSS lagen (1993:387) om stöd och service till vissa 
funktionshindrade  
LVM  lagen om vård av missbrukare  
LVU  lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård 
av unga  
NAG  nationell arbetsgrupp  
NAG -SVI nationell arbetsgrupp för strukturerad  vårdinformation   Diarienummer: 2019/01538 
 6/6 
 
NCP  Nutrition Care Process  
NCPT  Nutrition Care Process Terminology  
NF Nationellt fackspråk  
NGS  nationell gemensam e-hälso specifikation  
NI Nationell informationsstruktur  
NIM  nationell informationsmängd  
NLL  Nationella läkemedelslistan  
NOD  Nationella ordinationsdatabasen  
NPDi  Nationella programmet för datainsamling  
NPO  nationellt programområde  
NPU Nomenclature for Properties and Units)  
NSK- S Nationell samverkansgrupp för kunskapsstyrning 
inom socialtjänst  
openEHR  Open industry specifications, models, and software for 
e-health  
RCO  Registercentrumorganisation  
RSS regionala samverkans - och stödstrukturer  
SIS Svenska institutet för standarder  
SKR  Sveriges Kommuner och Regioner  
SKS styrgruppen (SKS) för Nationellt system för 
kunskapsstyrning hälso - och sjukvård  
SNOMED CT  Systematized Nomenclature of Medicine – Clinical 
Terms  
SoL socialtjänstlag (2001:453)  
VGR  Västra Götalandsregionen    Di 
 
    Diarienummer: 2019/01538 
Bilaga 2 Frågeguide för kvalitativa intervjuer  
Som förberedelse till de kvalitativa intervjuer som genomfördes utarbetades 
nedanstående frågeguide:  
Bakgrundsinformation  
• Berätta om dig  själv . 
1. Användning av specifikationer (nuläge)  
• Känner du till begreppet specifikation? Om ja, vad innebär en specifikation för dig?  
• Kommer du i kontakt med specifikationer i din roll i  dag? Om ja, i så 
fall HUR och NÄR?  
• Varför använder du dig av specifika tioner?  
• Vad fungerar bra när du använder dig av specifikationer?  
• Vad fungerar mindre bra när du använder dig av specifikationer?  
2. Framtidsscenario – plattform för att skapa specifikationer  
• Tänk dig att det skulle finnas en plattform dit ännu inte godkända  
specifikationer kan skickas för att på något vis kunna bli en gemensam specifikation. Skulle du använda en sådan plattform?  
• Vad skulle du ha för förväntningar på en sådan plattform?  
• Vilka behov skulle en sån plattform kunna fylla?  
3. Framtidsscenario – plattform för att använda specifikationer  
• Tänk dig att det skulle finnas en plattform där alla godkända nationellt gemensamma specifikationer f anns samlade på samma plats.  
• Skulle du använda en sådan plattform?  
• Vad skulle du ha för förväntningar på en såda n plattform?  
4. NGS -projektet i sin helhet  
• Vilka faktorer för framgång tror du är nyckeln för ett lyckosamt NGS -
samarbete?  
5. Avslutning  
• Finns det någon mer vi skulle kunna prata med som skulle ha input till detta ?  
• Finns det något vi inte tagit upp i dag som du vill tillägga?   Di 
1/17 
 
Bilaga 3 Internationell omvärldsanalys  
I denna bilaga beskrivs utförligare den internationella  omvärlds analys  som 
genomförts . Genom litteraturstudier och virtuella studiebesök har jämförelser 
med hur a ndra länder tar fram och hanterar e -hälso specifikationer och 
standarder gjorts . De länder som redovisas är England, Nederländerna, Norge, 
Finland, Danmark och USA. Valet av länder baserades på två faktorer: dels 
länder som ligger långt fram då det gäller standardisering inom vård och 
omsorg, dels länder som utifrån den generella styrningen av vård och omsorg 
till viss mån liknar styrningen i Sverige.  
1. England  
1.1 Hälso - och sjukvårdssyste met 
Hälso - och sjukvårdssystemet i England1 kallas för National Health Service, 
och leds av NHS England. NHS England lyder under Department of Health and Social Care som i sin tur rapporterar till parlamentet.  
Utöver NHS England, som spelar en nyckelroll i det engelska sjukvårdssystemet, finns en rad andra centrala organ som också lyder under 
det ansvariga departementet  
• NHS Digital  
• NHS Improvement  
• Care Quality Commission (CQC)  
• The National Institute for Health and Care Excellence (NICE)  
• Health Education England (HEE) . 
Samtliga nationella organisationer ovan ingår i det nationella arbetet för 
förbättrad kvalitet inom hälso - och sjukvården. För att samordna dessa aktörer 
har en särskild kvalitetsstyrelse – ”National Quality Board” – upprättats. 
Den specialiserade vården i  form av sjukhus i England, ägs av så kallade 
NHS Trusts.  
Viss primärvård upphandlas också av lokala beställarorganisationer Clinical 
Commissioning Groups (CCG) men de flesta primärvårdsaktörer (GP) har 
avtal direkt med NHS England. Dessa avtal förhandlas  fram mellan läkarnas 
fackförbund (British Medical Association) och regeringen. Upphandlingen av 
                                                 
1 Skottland och Wales har egna sjukvårdssystem.   Diarienummer: 2019/01538 
 
 2/17 
 
sjukhusvård, ambulansvård, tandvård, tjänster för psykisk ohälsa och vissa 
omsorgstjänster planeras via lokala beställarorganisationer – CCG:er.  
Lokala enheter (motsvarande kommuner, local authorities) ansvarar för att tillhandahålla social omsorg. De genomför även vissa folkhälsoinsatser.  
Hälso - och sjukvården i England är till stora delar skattefinansierad. Det 
skattefinansierade systemet ger alla medborgare i England tillgång till primärvård och specialistvård, nödvändig tandvård, ögonvård, vård och behandling av psykisk ohälsa, vård i li vets slutskede, vissa 
rehabiliteringsinsatser och hemsjukvård.  
Regeringen fördelar, genom det ansvariga departementet, ekonomiska medel genom statsbudgeten till NHS England. NHS i sin tur upphandlar olika typer av hälso - och sjukvård och omsorg.  
Även viss a förebyggande hälsoinsatser, såsom vaccinationsprogram, ingår i 
det skattefinansierade utbudet.  
1.2 Specifikationer och standarder  
Vårdgivarna i England regleras via kontrakt som till exempel kan besluta hur dokument ska laddas upp elektroniskt och vilka inf ormationsstandarder som 
ska användas.  
I Health and Social Care Act 2012 ges statssekreteraren för Hälso - och 
socialvårdsministeriet (Secretary of State) och National Health Service Commissioning Board rätten att publicera ”information standards” – här samm anhang översatt till ”informationsstandarder”. Under Section 250 i 
Health and Social Care Act 2012 definieras dessa informationsstandarder som dokument som innehåller standarder i relation till behandlingen av information.
2 I dagsläget är det The Data Coor dination Board (DCB) som 
kvalitetssäkrar och publicerar informationsstandarder. (Tidigare var det The 
Standardisation Committee for Care Information (SSCI) som hade detta 
ansvar.) DCB är en undergrupp till The Digital Delivery Board (DDB). Informationsstan darder kan vara av olika typer, till exempel hela 
terminologier och kodverk som Snomed CT eller ICD 10. En 
informationsstandard kan även vara ett dataset, till exempel för den offentliga 
omsorgen, eller en mödravårdsjournal. Dessa informationsstandarder ka n 
således vara generella standarder eller detaljerade specifikationer relaterar till en eller flera standarder.  
                                                 
2 http://www.legislation.gov.uk/ukpga/2012/7/section/250   Diarienummer: 2019/01538 
 
 3/17 
 
1.3 Utveckling  
När det kommer till utvecklingen av informationsstandarder kan alla skicka in 
förslag på idéer för en informationsstandard. Efter att  man skickat in sitt 
förslag hanteras ärendet av Idea to Need (I2N) -gruppen på NHS Digital som 
beslutar om denna informationsstandard ska tas fram. Det brukar oftast ta 9–
12 månader att fram en informationsstandard; dock kan det ta längre tid 
beroende på h ur komplext området är. I arbetet med att ta fram 
informationsstandarder ingår följande roller: en sponsor, en ”senior 
responsible officer” samt en ”business lead”. Dessa kan vara från samma 
myndighet eller departement, men de kan också vara från olika myndigheter 
och departement utifrån området.  
1.4 Förvaltning och tillgängliggörande  
Som nämnts ovan är det DCB som kvalitetssäkrar och publicerar informationsstandarder. NHS Digital är den organisation som förvaltar och 
tillgängliggör informationsstandarder genom tjänsten The NHS Data Model 
and Dictionary Service. The NHS Data Model and Dictionary Service drivs under direktoratet Data Service, ett av sju direktorat som tillsammans utgör NHS Digital.  
Informationsstandarderna tillgängliggörs på NHS Digitals webbpla ts.
3 En 
informationsstandard visas upp med följande information: unik identifierare, titel och typ av informationsstandard, det vill säga om det är en standard, en paketering eller bägge. Slutligen finns även en länk till dokumentationen rörande den specif ika informationsstandarden. En utgåva av en 
informationsstandard består av bland annat följande dokument:  
• Requirements Specification  
Beskriver informationsstandarden, dess förvaltning/underhåll samt 
information rörande utbildningar kring informationsstandarden.  
• Implementation Guidance  
Syftet med detta dokument är att ge en grundläggande förståelse för 
informationsstandarden och stödja de som har ansvar att följa 
informationsstandarden, till exempel vid upphandling, implementering 
och vid utveckling av syst emen. Kan även innehålla beskrivning om 
hur användarna kan ladda ner standarden.  
                                                 
3 https://digital.nhs.uk/data -and-information/information -standards/information -standards -and-data-collections -
including- extractions/publications -and-notifications/standards -and-collections    Diarienummer: 2019/01538 
 
 4/17 
 
• Information Standards Notice  
Dokument rörande själva informationsstandarden; innehåller bland 
annat datum för implementering och vilka som berörs av och ska följa 
informations standarden.  
Vissa av dessa dokument är till viss del tekniska, har vissa licenser kopplade 
till sig och tillgängliggörs därför på en annan webbplats, TRUD. På TRUD behöver användaren registrera sig och därför ansöka om prenumerationer på 
vissa av de tillg ängliggjorda produkterna.  
2. Nederländerna  
2.1 Hälso - och sjukvårdssystemet  
Regeringen har det övergripande ansvaret för hälso-  och sjukvårdens 
inriktning i Nederländerna. Den identifierar exempelvis övergripande prioriteringar och kontrollerar tillgänglighet, kv alitet och kostnader. 
Regeringen finansierar även delvis det obligatoriska 
sjukvårdsförsäkringssystemet. 
Det nederländska hälso - och sjukvårdssystemet
4 bygger på i huvudsak fyra 
lagar : 
• Health Insurance Act (Zorgverzekeringswet) – denna lag reglerar 
primär - respektive sekundärvård.  
• Long -Term Care Act (Wet langdurige zorg) – denna lag reglerar de 
mest sårbara individerna med komplicerade och långvariga 
sjukdomar.  
• Social Support Act (Wet maatschappelijke ondersteuning) –  denna lag 
reglerar tillgång till vård och omsorg för exempelvis äldre, individer 
med funktionsnedsättning eller individer med behov av ekonomiskt 
bistånd. 
• Youth Act (Jeugdwet) – denna lag riktar in sig mot barn under 18 år 
där det finns familjeproblem gällande exempelvis problem med 
utveckling, föräldraskap eller psykologiska problem. 
För att säkerställa sjukvårdens tillgänglighet och kvalitet samt för att 
säkerställa följsamhet till befintlig lagstiftning har regeringen till sin hjälp tre 
                                                 
4 Källa https://na.eventscloud.com/file_uploads/0f57b7c2d0d94ff45769269d50876905_P4 -
HealthcareintheNetherlands.pdf   Diarienummer: 2019/01538 
 
 5/17 
 
myndigheter: Hälso -och sjukvårdsmyndigheten ( Nederlandse Zorgautoriteit), 
Myndigheten för konsumenter och marknader (Autoriteit Consument & 
Markt) samt Sjukvårds - och ungdomsinspektionen (Inspectie 
Gezondheidszorg en Jeugd).  
Den nationella regeringen, kommunerna och försäkringsbolagen delar på ansvar et för hemsjukvård. 
Försäkringsbolag inom hälso-  och sjukvård är enligt lag skyldiga att 
tillhandahålla ett standardpaket som bland annat omfattar ett antal bastjänster 
inom primärvård och specialiserad vård.  
Majoriteten av den specialiserade vården sker på sjukhus, vilka är fristående 
inrättningar som drivs på privat eller ideell grund.  
Nederländernas primärvård ombesörjs av husläkarmottagningar (GP) som 
vanligen består av en till sju allmänläkare och någon sjuksköterska.  
Det nederländska hälso - och sjukvårdssystemet kännetecknas av ett 
obligatoriskt sjukförsäkringssystem. Förebyggande insatser och sociala 
omsorgstjänster omfattas inte av systemet utan finansieras istället genom generell beskattning.  
Sjukvårdstjänsterna finansieras både genom privata och offentliga medel. Vuxna privatpersoner, det vill säga över 18 år, betalar en avgift direkt till försäkringsbolagen.  
Vidare används en statlig sjukvårdsförsäkringsfond för att finansiera 
motsvarande avgift för personer under 18 år. Utöver denna patientavg ift är 
arbetsgivare också skyldiga att betala en inkomstbaserad 
sjukvårdsförsäkrings avgift för sina anställda. Det finns även offentliga bidrag 
för finansiering av sjukvårdsförsäkringsavgifter för låginkomsttagare.  
Den obligatoriska sjukförsäkringen köps  från privata konkurrerande 
försäkringsbolag med vinstutdelningsförbud. Individer med försäkring från samma bolag betalar samma premie oberoende av ålder och hälsotillstånd. Bidragen samlas in på central nivå och fördelas till de olika 
försäkringsbolagen utifrån vissa ramar som tar hänsyn till kön, hälsorisker, 
ålder etc.  
De flesta tecknar, utöver den obligatoriska försäkringen, frivilliga kompletterande försäkringar som exempelvis omfattar tandvård, 
läkemedelskostnader eller alternativmedicin.   Diarienummer: 2019/01538 
 
 6/17 
 
2.2 Specifikationer och standarder  
Det finns ett flertal lagar som har bäring på hur vårdgivare ska hantera 
elektroniska patientdata. Eftersom lagarna ofta är allmänt hållna finns ett behov av att förtydliga och konkretisera. Paraplyorganisationer för hälso-  och 
sjukvårds utövare, regionala hälso-  och sjukvårdsutövare och Nictiz har 
sammanfattat lagarna inom området i en uppförandekod för elektroniskt 
informationsutbyte av hälsodata (Gedragscode Elektronische 
Gegevensuitwisseling in de Zorg, EGiZ
5). Tanken är att denna ska säkerställa 
ett säkert patientdatautbyte mellan vårdaktörer. Uppförandekoden beskriver 
ansvarsfördelning mellan aktörer men pekar också på hur hantering av 
samtyckeshantering, autentisering, loggning och gemensamma terminologier bör ske. Detta görs genom a tt peka på NEN
6-standarder. (NEN är 
Nederländernas motsvarighet till SIS i Sverige). Uppförandekoden kan liknas 
vid HSLF -FS 2016:40 Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd om 
journalföring och behandling av personuppgifter i hälso-  och sjukvården med 
skillnaden att fokus ligger på informationsutbyte istället för på dokumentation 
som i HSLF -FS 2016:40. 
Nictiz7 är en central aktör då det gäller specifikationer och standarder inom 
vård och omsorg i Nederländerna. Nictiz  finansieras av staten för att 
underlätta interoperabilitet och är ett oberoende nationellt kompetenscenter för elektroniskt utbyte av hälso-  och vårdinformation. Nictiz främjar 
upprättandet av specifikationer och standarder genom att identifiera behov, 
underlätta utveckling, hantering och underhåll av standarder och 
specifikationer och genom att stödja implementering av standarder.  
Bland annat samordnar man utveckling och förvaltning av:  
• Terminologier – inklusive Snomed CT som Nictiz är releasecenter för . 
• Nationella informationsmängder – i  dag finns ett 100- tal specificerade 
i en wiki
8. Dessa finns beskrivna både på nederländska och engelska.  
• Kvalitetscentrum – Nictiz erbjuder leverantörer möjlighet att testa att mjukvaran implementerat en standard korrekt. Om så är fallet får man en kvalitetsstämpel.  
• Översikter över standarder – Nictiz förvaltar en översikt över befintliga standarder och terminologier inom vård och omsorg.  
                                                 
5 https://www.nictiz.nl/wp -content/uploads/EGiZ -Gedragscode -2019 -def.pdf  
6 https://www.nen.nl/Home_EN.htm  
7 https://www.nictiz.nl/wp -content/uploads/2014/07/Corporate -brochure -Nictiz_EN.pdf  
8 https://zibs.nl/wiki/HCIM_Mainpage   Diarienummer: 2019/01538 
 
 7/17 
 
• Informationsstandarder (specifikationer) – På Nictiz webbplats har 
man samlat, kateg oriserat och tillgängliggjort specifikationer. 
Specifikationerna föreligger i form av en paketering med exempelvis 
riktlinjer, scenarier, modeller9, urval av terminologier och olika API -
format10.  
• Referensmodeller – Beskrivningar av referensarkitekturer i f orm av 
förmågor, processmodeller och informationsmodeller för olika ändamål. Exempelvis finns en referensarkitektur för ett sjukhus 
ZIRA
11. 
En drivande faktor för standardisering och behov av detaljerade 
specifikationer är statens ambition att skapa ett hälsokonto för varje invånare. 
Detta sker via ett koncept som heter MedMij12. Grunden för MedMij är ett 
standardiserat gränssnitt för utbyte av information. Nictiz ansvarar för 
samordning, utveckling och tillgängliggörande av de specifikationer som ingår i Med Mij-konceptet. Vidare ansvarar man för godkännande av 
systemleverantörer av MedMij.  
  
9 Mode llerna är gjorda med verktyget ART -DECOR.  
10 HL7 CDA samt HL7 FHIR.  
11 Ziekenhuis Referentie Architectuur . 
12 https://www.medmij.nl/   Diarienummer: 2019/01538 
 
 8/17 
 
3. Norge  
3.1 Hälso - och sjukvårdssystemet  
Helse-  og omsorgsdepartementet har det övergripande ansvaret för att den 
norska befolkningen får en god och jämlik hälso-  och sjukvård och ansvarar 
för lagstiftning och styrning av hälso-  och sjukvården i Norge. Under 
departementet finns Helsedirektoratet som ansvarar för att följa de trender 
och faktorer som påverkar befolkningens hälsa, för att besluta om nationella standarder inom hälso-  och sjukvården samt för att ge ut kunskapsstöd. 
Övriga myndigheter som ansvarar för styrningen av norsk hälso-  och sjukvård 
omfattar: Direktoratet för e -helse, Legemiddelverket, Folkehelseinstituttet 
och Helsetilsynet.  
Hälso - och sjukvården delas upp i specialisttjene ster (specialiserad vård) och 
kommunale helsetjen ester (primärvård). Staten ansvarar för finansiering av 
den specialiserade sjukhusvården vilken är mer centraliserad än i Sverige. Driften och utförandet av den specialiserade vården sker inom fyra geografiska regioner som bildar varsitt regionalt hälsoföretag (RHF). Varje RHF bedriver regionens sjukhus -, psykiatri - och ambulansverksamhet samt 
sjukhusapotek och laboratorium. Samtliga RHF:er styrs ytterst av Helse - og 
omsorgsdepartementet via årliga uppdragsdokument. Dessa sammanställer krav och målsättningar som respektive RHF måste uppfylla för att tilldelas sin budget. Planer tas även fram på regional nivå.  
Landet har därutöver mer än 400 kommuner, som ansvarar för finansiering och drift av primärvården samt för omsorgstjänster. År 2001 genomförde 
Norge en fastläkarreform som innebar att landet gick över till ett system där primärvården till stor del drivs av enskilda privatpraktiserande läkare. Läkaren är i sin tur antingen egenföretagare eller anställd vid en klinik.  
Likt Sverige är hälso - och sjukvården i Norge huvudsakligen 
skattefinansierad och till för alla invånare . Patienten betalar en förutbestämd 
kostnad för varje hälso-  och sjukvårdsbesök och det finns ett 
högkostnadsskydd som begränsar hur mycket en patient kan komma att betala 
för hälso - och sjukvården. 
3.2 Specifikationer och standarder  
Det finns sedan 2015 en föreskrift gällande standarder inom vård - och 
omsorgssektorn, Forskrift om IKT -standarder i helse-  og omsorgstjenesten13. 
                                                 
13 https://lovda ta.no/dokument/SF/forskrift/2015 -07-01-853  Diarienummer: 2019/01538 
 
 9/17 
 
Syftet med föreskriften är att bidra till att verksamheter inom hälso - och 
sjukvården som tillhandahåller sjukvård ska använda ICT -standarder för att 
främja en säker och effektiv elektronisk hantering. Föreskriften gäller alla 
verksamheter inom hälso-  och sjukvårdstjänsten och deras leverantörer som 
använder sig av behandlingsrelaterade hälsoregister. Vidare ska alla verksamheter som är anslutna till hälsonätet ( Helsenett et) via avtal med 
Norsk Helsenett SF säkerställa att deras elektroniska adresser och annan relevant kontaktinformation är uppdaterad i hälsonätets adressregister. Alla 
verksamheter inom hälso-  och sjukvården som tillha ndahåller hälso - och 
sjukvård ska använda mjukvara som följer ebXML enligt HIS 1037:2011 vid 
utbyte av meddelanden och hanterar applikationskvitton enligt HIS 80415:2004 eller HIS 80415:2012 när meddelande n skickas eller tas emot.  
I föreskriften listas äv en ett antal krav för funktionalitet när det kommer till 
utbyte av information. Kraven innehåller bland annat information om vilken standard som är aktuell för det aktuella användarfallet och vilka verksamheter som berörs av kraven. I dagsläget rör det sig  om totalt 16 krav och dess 
tillhörande standarder. Standarderna kan ha tre olika typer av status : under 
inför ande , aktiv och under utfasning. Standarderna kan även ha olika typer av 
normeringsgrader : vägledande, riktlinjer, rekommenderade standarder samt 
obligatoriska standarder. Norsk Helsenett har ansvar för koordineringen av nationellt införande av standarder på uppdrag från Direktoratet for e -helse. I 
föreskriften föreskrivs även att Direktoratet for e -helse ska publicera en 
katalog med obligatoriska och rekommenderade standard er. Katalogen kallas 
även för R eferansekatalogen  for e-helse
14. 
I referenskatalogen grupperas standarder enligt tema och det framgår även 
vilka standarder som är obligatoriska, rekommenderade och i vilket syfte de 
ska användas. Ide ntifierade fel i referenskatalogen uppdateras fyra gånger per 
år. Utöver referenskatalogen så tillgängliggörs även standarder i Sarepta. Sarepta är det tekniska arkivet där all dokumentation, inklusive till exempel 
xml- provmeddelanden för standarderna publ iceras. Norges arbete med FHIR 
tillgängliggörs både i referenskatalogen och på FHIR -tjänsten 
Simplifier.net
15.   
                                                 
14 https://ehelse.no/standarder/om -standardisering -i-e-helse/referansekatalogen -for-e-helse  
15 https://simplifier.net/guide/no -basis -Entities -Individuals/Introduction   Diarienummer: 2019/01538 
 
 10/17 
 
4. Finland  
4.1 Hälso - och sjukvårdssystemet  
Hälso - och sjukvårdssystemet i Finland är relativt decentraliserat och ansvaret 
fördelas mellan stat och ko mmun. I korthet styr staten sjukvården och 
omsorgen genom lagstiftning och andra bestämmelser. Staten ansvarar även 
för exempelvis tillsyn inom vården genom sina myndigheter. Inom Social - 
och hälsovårdsministeriets förvaltningsområde finns en självständig 
sakkunnig inrättning (Institutet för hälsa och välfärd – Terveyden ja Hyvinvoinnin Laitos, THL). Organisationen har som huvudsaklig uppgift att 
samla in forsknings - och statistikbaserad information inom välfärd och hälsa i 
landet, i syfte att skapa underla g som stödjer beslutsfattare och andra aktörer.  
Även om lagstiftningen reglerar vilken typ av sjukvård respektive omsorg 
som ska bedrivas och tillhandahållas kan emellertid kommunerna 
självständigt definiera hur verksamheten ska organiseras och utföras.  
Det finns totalt 311 kommuner i Finland och dessa ansvarar för såväl 
organisering som för utförande av både primär - och specialiserad vård samt 
sociala tjänster.  
Den specialiserade vården organiseras inom så kallade sjukvårdsdistrikt. De 
20 sjukvårdsdistrikt en (exklusive Åland. Av Finlands 311 kommuner finns 16 
på Åland.) består av ett flertal kommuner. Det finns även ett antal privata vård- och omsorgsutförare som antingen upphandlas av kommunerna, eller 
vänder sig direkt till patienter och brukare.  
Primärvå rden kan till exempel bedrivas inom enskilda kommuner alternativt i 
samverkan med flera kommuner genom så kallade ”samkommuner”.  
Fram till den 8 mars 2019 pågick en omfattande reform av både hälso-  och 
sjukvårdssystemet och omsorgssystemet i Finland. Reformen skulle innebära 
en regionalisering av verksamheten genom bildandet av 18 självstyrande 
landskap. Landskapen skulle överta det kommunala ansvaret för drift och organisering av vård och omsorg. Målet var att den nya modellen skulle träda i kraft från oc h med år 2021, men reformen blev inte av och det är oklart hur 
det kommer att utvecklas.  
Den finska hälso-  och sjukvården finansieras av skattemedel och systemet är 
försäkringsbaserat. En obligatorisk sjukvårdsförsäkring omfattar hela befolkningen.   Diarienummer: 2019/01538 
 
 11/17 
 
4.2 Specifikationer och standarder  
Utgångspunkten för det finska arbetet har varit ett nationellt hälsoarkiv och 
det är från det arbetet Kanta- tjänsterna har sin bakgrund. Finland införde 
2007 en lag för reglering av uppgifter inom hälso-  och sjukvården och 
omsorgen, Lag om elektronisk behandling av klientuppgifter inom social - och 
hälsovården16. Syftet med lagen är att främja säker elektronisk behandling av 
personuppgifter inom hälso-  och sjukvården samt omsorgen. Den syftar även 
till att ge förutsättningar för att ge nomföra ett enhetligt elektroniskt 
behandlings - och arkiveringssystem för en effektiv produktion av hälso-  och 
sjukvårdstjänster. Lagen omfattar bland annat allmänna krav på elektronisk behandling av uppgifter. Dessa krav kan röra uppgifternas användbarhet  och 
förvaring, uppföljning av användning och utlämnande, patientdatasystems och journalhandlingarnas datastrukturer, planering, forsknings - och 
statistikuppgifter, identifiering, elektronisk signering av handlingar.  
I ett av kraven, 6 § rörande patientda tasystems och journalhandlingars 
datastrukturer, framgår det att hälso - och sjukvårdens patientdatasystem och 
journalhandlingarnas datastrukturer ska möjliggöra användning, utlämnande, förvaring och skydd av elektroniska journalhandlingar med hjälp av de 
riksomfattande informationssystemstjänster enligt 14 §. I 6 § ges även 
Institutet för hälsa och välfärd rätt att publicera föreskrifter om 
patientdatasystemens och journalhandlingarnas datastrukturer.  
De riksomfattande informationssystemtjänsterna och dera s ansvariga 
myndigheter beskrivs mer utförligt i 14 §. Folkpensionsanstalten sköter en arkiveringstjänst för förvaring och användning av journalhandlingar. I 
tjänsten ingår bland annat utlämnande av journalhandlingar, en katalogtjänst och patientens inform ationshanteringstjänst. I dagsläget rör det sig om 
Recepttjänsten, Läkemedelsdatabasen, Patientdataarkivet samt plattformen Mina Kanta- sidor.  
Institutet för hälsa och välfärd ska definiera de datainnehåll och begreppsmodeller som genomförandet av de riksom fattande 
informationssystemtjänsterna kräver. Institutet ansvarar också för kodtjänstens innehåll; däremot sköts det datatekniska genomförandet av kodtjänsten av Folkpensionsanstalten. Kodtjänsten omfattar alla de kodsystem som behövs vid behandling av kli enthandlingar med hjälp av de 
riksomfattande informationssystemtjänsterna. Institutet för hälsa och välfärd 
                                                 
16 Lag om elektronisk behandling av klientuppgifter inom social - och hälsovården 9.2.2007/159 
https ://www.finlex.fi/sv/laki/ajantasa/2007/20070159   Diarienummer: 2019/01538 
 
 12/17 
 
leder även det operativa arbetet när det kommer till Kanta- tjänsterna, såsom 
planering av införande.  
Myndigheten för digitalisering och befolknings data är certifikatutfärdare för 
yrkesutbildade personer inom social - och hälsovården och annan personal 
inom social - och hälsovården, tillhandahållare av social - och 
hälsovårdstjänster samt organisationer som deltar i tillhandahållandet av 
dessa tjänster, deras personal och datatekniska enheter. Där framgår det även att myndigheten för digitalisering och befolkningsdata har rätt att ta del av de 
uppgifter från Tillstånds - och tillsynsverket för social-  och hälsovården som 
behövs för utfärdande och återkalla nde av certifikat. Myndigheten för 
digitalisering och befolkningsdata möjliggör även elektronisk signering.  
Tillstånds - och tillsynsverket för social - och hälsovården ansvarar för att 
upprätthålla en roll - och attributsdatatjänst och tillhörande kodsystem , vilket 
ska användas för att ge information om rätten att vara verksam som 
yrkesutbildad person inom hälso-  och sjukvården och om rätten att använda 
yrkesbeteckning samt om giltighetstiden för dessa rättigheter.  
När det kommer till Kanta -tjänsterna utveck las dessa gemensamt med 
deltagare från bland annat myndigheter och industrin, vilket beskrivs ytterligare i texten ovan. I arbetet rörande HL7 FHIR har såväl industrin som staten deltagit.  
Tillgängliggörandet av specifikationer sköts av bland annat Institutet för hälsa 
och välfärd.
17 Men andra myndigheter är även involverade i detta; inom 
Kanta- tjänsterna som genomförs i samarbete av ovan nämna aktörer, finns det 
till exempel specifikationer som rör exempelvis FHIR och andra HL7 -
standarder. Själva til lgängliggörandet sker på Kanta- tjänsternas webbplats18 
men även på Institutet för hälsa och välfärds webbplats .19 Det finska arbetet 
med HL7 FHIR tillgängliggörs på Simplifier.net.20  
                                                 
17 https://thl.fi/sv/web/informationshantering -inom -social -och-halsovarden/foreskrifter- och-specifikationer  
18 https://www.kanta.fi/jarjestelmakehittajat/maarittelyt  
19 https://thl.fi/sv/web/informationshantering -inom -social -och-halsovarden/foreskrifter- och-specifikationer  
20 https://simplifier.net/finnishphr   Diarienummer: 2019/01538 
 
 13/17 
 
5. Danmark  
5.1 Hälso - och sjukvårdssystemet  
Det danska hälso - och sjukvårdssystemet är relativt decentraliserat och 
påminner i stora drag om det svenska. Ansvaret för lagstiftning och tillsyn på 
området ligger på statlig nivå medan ansvaret för utförandet av hälso-  och 
sjukvård ligger på regional oc h kommunal nivå. Det statliga arbetet är till 
stora delar koncentrerat till Sundheds - og ældreministeriet.  
Sundhedsstyrelsen är den statliga myndighet som ger råd till regioner och kommuner och kommer med rekommendationer, riktlinjer och 
handlingsplaner för hälso - och sjukvården i Danmark.  
Sundhedsdatastyrelsen är ytterligare en myndighet under Sundheds - og 
ældreministeriet som bildades 2015. Myndigheten har till uppgift att skapa 
sammanhängande hälsodata och digitala lösningar till nytta för patienter och 
hälso - och sjukvårdspersonal samt forsknings - och administrativa ändamål i 
hälso - och sjukvårdssektorn. 
Det finns totalt fem regioner som ansvarar för och tillhandahåller såväl 
specialiserad vård som primärvård.  
Strukturen för sjukhusvården liknar i stort den svenska. Sjukhusen i Danmark omstruktureras för tillfället för att kunna koncentrera spetskompetens till ett fåtal större sjukhus och för att på resterande sjukhus hantera mindre komplicerade fall.  
Primärvården fungerar som en första instans för patie nter som söker sig till 
hälso - och sjukvården. Därifrån kan patienten sedan hänvisas vidare till den 
specialiserade vården, sjukhus eller den kommunala vården. En skillnad mot 
Sverige är att det är vanligt med husläkarmottagningar där läkare har en egen mottagning. På senare år har det blivit vanligare att allmänläkare och 
sjuksköterskor går ihop och öppnar husläkarmottagningar tillsammans.  
De danska kommunerna – totalt 98 stycken – ansvarar främst för drift av 
äldreomsorgen, rehabilitering samt ett flertal sociala tjänster.  
Dansk hälso-  och sjukvård finansieras likt hälso-  och sjukvården i Sverige till 
stora delar av skattemedel. Offentligt finansierad vård täcker primärvård, specialistvård, sjukhusvård, psykiatrisk vård och långtidsvård samt tandvård till barn under 18 år. För receptbelagd medicin finns det ett högkostnadsskydd likt det i Sverige.   Diarienummer: 2019/01538 
 
 14/17 
 
Det är dock relativt vanligt med kompletterande privat försäkring för tjänster 
som ligger delvis utanför det statligt finansierade systemet (till exempel tandvård och fysioterapi). 
Det förekommer även försäkringar för att utöka tillgången till privata 
5.2 Informationsstandarder  
I Danmark har det sedan 2013 funnits en förordning21 rörande standarder för 
IT-användning i hälsosektorn, ”Bekendtgørelse om standar der for it -
anvendelsen i sundhedsvæsenet”. I förordningen skrivs att Sundhedsdatastyrelsen ska, efter konsultation (høring) med den nationella 
styrelsen för hälso -IT, godkänna standarder, klassifikationer och 
gränssnittsstandarder för IT -användning/applika tioner i hälso - och 
sjukvårdssektorn. Sundhedsdatastyrelsen ansvarar även för kraven på att en 
standard ska bli godkänd.  
Staten, regioner, kommuner, privata sjukhus och kliniker är skyldiga att se till 
att deras IT -system följer de standarder som är godkända enligt 
förordningen
22. Regionerna, kommunerna, privata sjukhus och kliniker ska på 
begäran av Sundhedsdatastyrelsen lämna den information som krävs för att 
myndigheten ska kunna följa upp användningen av standarder inom deras 
existerande och planerade I T-system.  
När en standard godkänns ska Sundhedsdatastyrelsen upprätta följande information om standarden:   
• Rekommendationsgrad (rekommenderad, tillämplig, rekommenderas 
inte, obligatorisk, observerbar, upprättad/förvaltad, planerad, fasas ut) .  
• Vad standar den ska användas till . 
• Vem som använder standarden.  
• Hur standarden ska följas . 
• Tidpunkten när standarden ska följas . 
En godkänd standard ska även innehålla information om standardens namn 
och version samt detaljerad beskrivning om dess innehåll.  
                                                 
21 Bekendtgørelse om standarder for it -anvendelsen i sundhedsvæsenet , BEK nr 160 af 12/02/2013 . 
https://www.retsinformation.dk/eli/lta/2013 /160 
22 Bekendtgørelse om standarder for it -anvendelsen i sundhedsvæsenet , BEK nr 160 af 12/02/2013 . 
https://www.retsinformation.dk/eli/lta/2013/160   Diarienummer: 2019/01538 
 
 15/17 
 
Sundhedsdatastyrelsen ska även publicera och kontinuerligt uppdatera en 
katalog av godkända standarder och kandidatstandarder.  
5.3 Förvaltning och tillgängliggörande  
Godkända standarder publiceras i standardkatalogen som även innehåller planerade och rekommenderade standarder. Standardkatalogen publiceras på 
Sundhedsdatastyrelsens webbplats och den uppdateras kvartalsvis. I maj 2020 
innehöll standardkatalogen 264 standarder. Man bör dock ha i åtanke att vissa av dessa standarder ej är aktuella och utgångna, men finns kvar i ett rådgivande syfte. Varje standard innehåller bland annat information om till 
exempel i vilket sammanhang den ska användas, vem målgruppen är, 
rekommendationsgrad och webbplats för material. Standarderna i 
standardkatalogen finns utspridda hos olika aktörer.  
 
6. USA  
6.1 Hälso - och sjukvårdssystemet  
Den amerikanska hälso - och sjukvården är annorlunda uppbyggd jämfört med 
många europeiska länder och inte minst Sverige. Systemet är fragmentiserat och skiljer sig åt beroende på såväl var i nationen som var i livet patienten befinner sig och inte minst vilket försäkringsskydd vederbörande har.  
Hälso - och sjukvårdens inrättningar i USA ägs och drivs i stor utstr äckning av 
den privata sektorn, exempelvis genom sjukvårdsgrupper eller försäkringsbolag. Utförandet av hälso-  och sjukvård sker via många olika 
aktörer, oavsett om det rör sig om specialiserad vård eller primärvård, sjukhus eller läkarmottagningar. Den direkta statliga styrningen är relativt begränsad 
och sker huvudsakligen via sjukförsäkringssystemet. 
Det amerikanska sjukförsäkringssystemet består av såväl privata som 
offentliga aktörer. Vad gäller offentliga sjukvårdsförsäkringar är de två största Medicare och Medicaid. De flesta av den andel av befolkningen som 
är under 65 år är försäkrad av en arbetsgivare. En del köper 
sjukvårdsförsäkring på egen hand och resten står utan försäkring.  
Amerikanska sjukhus finns både som offentligt ägda, privat icke -
vinstdrivande och vinstdrivande.  
Specialistvård i USA tillhandahålls via dessa sjukhus men även via privata kliniker. Vissa sjukvårdsförsäkringar kräver en remiss från en allmänläkare  Diarienummer: 2019/01538 
 
 16/17 
 
för att ett besök inom specialistvården ska täckas. På motsvarande vis krävs  i 
många fall även att utföraren är godkänd av försäkringsgivaren.  
Primärvårdgivare består framförallt av små egenägda kliniker även om större 
inrättningar blir allt vanligare.  
Hälso - och sjukvårdssystemet i USA finansieras av staten, arbetsgivare och 
invånare gemensamt. När Lagen om vård till rimligt pris (Affordable Care Act eller ACA) trädde i kraft 2010 fick dessa tre grupper ett ansvar för att alla amerikaner har tillgång till sjukvårdsförsäkring av god kvalitet och till rimligt 
pris. 
Den federala sju kvårdsförsäkringen Medicare ska svara för 
sjukvårdsförsäkring till personer som är 65 år och äldre samt för personer 
med vissa funktionsnedsättningar. Medicaid är ett program som drivs av 
staten och delstaterna tillsammans och ska försäkra vissa grupper med låg 
inkomst. Detsamma gäller barnens sjukvårdsförsäkringsprogram (Children’s Health Insurance Program, CHIP). År 2014 skapades även statligt och delstatligt administrerade marknadsplatser i syfte att ge låg - och 
medelinkomsttagare subventionerade sjukvår dsförsäkringar.  
Privata sjukvårdsförsäkringar regleras framförallt på delstatsnivå och måste täcka vissa tjänster. Hur de privata försäkringarna är uppbyggda vad gäller medfinansiering från patienten varierar mycket. Vissa privata försäkringar begränsar fö rsäkringen till ett visst nätverk av vårdinrättningar.  
För individer och företag med färre än 50 anställda kräver Lagen om vård till rimligt pris att tjänster inom tio sjukvårdskategorier ska ingå. Det är dock upp till varje delstat att definiera de specif ika tjänsterna inom dessa tio kategorier.  
6.2 Informationsstandarder  
Sekretariatet inom USA:s hälsoministerium (HHS Secretary) och dess 
underliggande organisation, Byrån för nationell koordinator för 
hälsoinformationsteknologi (ONC), har rätt att etablera sta ndarder och 
nationella policyer för att främja möjligheterna för säker överföring av elektronisk hälsoinformation. Vidare är en rad andra myndigheter under 
hälsoministeriet delaktiga i implementeringen av lagstiftningen, inklusive 
Centers for Medicare and Medicaid Services (CMS) samt National Institutes of Health (NIH).  
6.3 Reglering  
För att skapa en förbättrad tillgång till digitala hälsodata för såväl patienter 
som vårdgivare har ett lagstiftningsarbete genomförts på federal nivå i USA.  Diarienummer: 2019/01538 
 
 17/17 
 
Lagen 21st Century Cur es Act (Cures Act) antogs 2016 och omfattar krav på 
ökad interoperabilitet mellan it- system för hälsodata.  
För att ytterligare accelerera arbetet mot en ökad interoperabilitet och 
patientens tillgång till elektroniska hälsodata har ONC tillsammans med 
USA: s hälsoministerium under 2019 kommit med ett förslag på en 
lagändring/tilläggsregel i Cures Act. Denna regel förtydligar hur 
interoperabilitet ska åstadkommas. Förslaget var ute på remiss till och med juni 2019. I mars 2020 godkändes tillägget i Cures Act av kongressen.  
6.3.1  Reglering av vårdgivare och informationssystem  
Under Cures Act har ONC fått i uppdrag att etablera ett ”Nätverk för säkert informationsutbyte och gemensam överenskommelse” (TEFCA). Inom TEFCA etableras gemensamma principer och villkor för i nformationsdelning 
mellan vårdgivare inom olika hälsoinformationsnätverk i landet. Vårdgivare 
som har skrivit under överenskommelsen kan ta del av en patients 
elektroniska hälsoinformation från andra vårdgivare i nätverket.  
Lagen innehåller även åtgärder f ör att underlätta för vårdgivare som vill byta 
it-system. Krav ställs på it- systemutvecklare att tillhandahålla lösningar som 
gör det möjligt att exportera hälsodata när en vårdgivare vill byta it- system. 
Vidare skärper lagen  bestraffningen mot vissa aktör er som utövar så kallad 
informationsblockering, som hämmar flödet av elektronisk hälsoinformation. 
It-system som uppfyller tekniska krav på exempelvis säkerhet kan certifieras 
av ONC.  
6.3.2  Cures Act  – Teknisk lösning  
Lagen  innebär att it- system  med elektronisk hälsoinformation om patienter 
måste ha öppna API:er som möter de internationellt etablerade HL7/FHIR -
standarderna. Vidare ska den dokumentation som är nödvändig för att 
interagera med API:erna göras publikt tillgängliga. Genom att kräva att 
API:er certifieras enligt FHIR -standarder är avsikten att skapa enhetliga 
standarder som främjar säker överföring av hälsoinformation mellan olika 
aktörer och it- lösningar.  
   
  1/5 
 
Bilaga 4 Tidigare relevanta utredningar  
Regeringen har genomfört ett antal långsiktiga satsningar på digitalisering 
och e -hälsa, i syfte att skapa bättre häls o- och sjukvård och socialtjänst . Bland 
annat inom ramen för Life Science -strategin1 har regeringen via Vinnova 
finansierat en rad projekt för att stärka interoperabiliteten med hjälp av 
standarder i Sverige under åren 2015–2018. De här projekten tar även upp 
behovet av nationell samordning på ett övergripande plan . Projekten är också 
grunden till uppdraget att tillgängliggöra och förvalta nationella gemensamma specifikationer.  
StandIN 1 –  Gemensamt ramverk av standarder för interoperabilitet och 
förändringsledning  
Projektet S tandIN2 genomfördes av Swedish Medtech i samverkan med bland 
annat E -hälso myndigheten. Uppdraget var att identifiera ett ramverk av 
internationella standarder för vård och omsorg som skulle kunna utgöra en grund för framtidens vårdinformationssystem.  
StandIN:s syfte och mål fokuserade på det tekniska perspektivet och hur 
informationshanteringen ska stödjas med god teknisk interoperabilitet. I uppdraget ingick också att klargöra hur det tekniska perspektivet är beroende av verksamhets - och informationsperspektiven för utveckling av god 
funktionalitet i praktiken. Vidare lyftes förändringsledning och 
verksamhetsutveckling och deras förutsättningar fram i relation till 
vårdinformationssystem och internationella standarder.  
Totalt identifierades cirka 70 stand arder inom vård och omsorg. 45 av dessa 
bedömdes vara relevanta för projektets mål och syfte och beskrevs 
systematiskt. 18 av de 45 var standarder med ett teknikperspektiv. Dessa 18 
standarder har beskrivits på ett fördjupat sätt och förts in i ett ramverk . 
Några slutsatser från detta arbete är :  
• Ökad användning av internationella standarder är angeläget och nödvändigt för utveckling av framtidens vårdinformationssystem.  
• Det finns ett stort behov av nationell samordning inom e -hälso området 
– därmed skapas bland annat möjligheter till att information ska vara 
tillgänglig i hela vårdkedjan och över organisationsgränser och till 
                                                 
1 https://www.regeringen.se/informationsmaterial/2019/12/en -nationell- strategi- for-life-science/   
2 https://medtech4health.se/standin/    
 
  2/5 
 
integrerad användning av beslutsstöd samt direktrapportering till olika 
register för uppföljning och forskning.  
3H3R – Från öar av data till kunskap för samhällsnytta 
Projektet 3H3R3 genomfördes parallellt med StandIN av SweLife. Lite 
förenklat kan man säga att StandIn fokuserade på teknisk interoperabilitet 
medan 3H3R fokuserade på semantisk interoperabilitet.  
Projektet har syftat till att ge ett kunskapsunderlag för beslut om 
utvecklingsstrategier för användning av informationsteknik i vård och omsorg. Projektet eftersträvade att ge en grund för en hållbar struktur som 
inte bara bidrar till en kortsiktig effektivisering av vissa vårdp rocesser utan 
också kan bidra till en lärande organisation och en kunskapsutveckling i 
fortsatt och utökat internationellt samarbete. Utgångspunkten har varit att det huvudsakligen handlar om samordning för att förbättra utfallet av alla 
investeringar och det arbete som görs inom hälso - och sjukvårdens 
informationsstruktur. 
Projektet rekommenderade fyra strategier:  
1. En överenskommelse mellan staten och landstingen
4 som medger 
gradvis övergång till väsentligt högre grad av integration och 
interoperabilitet me llan olika informationssystem.  
2. Utveckla en nationell plan för semantisk interoperabilitet. 
3. Utarbeta en plan för kompetensinvestering i området medicinsk 
informatik.  
4. Framtidssäkra de stora investeringarna genom rätt underliggande krav 
på semantisk interoperabilitet.  
StandIN 2 –  Gemensamt ramverk av standarder för interoperabilitet  
Sveriges kommuner och regioner har varit koordinator för StandIN 25 och 
projektet är en fortsättning på StandIN 1 och 3H3R. Syftet har varit att bidra 
till ökade förutsättningar för att säkerställa semantisk och teknisk 
interoperabilitet. Målet har varit att, utifrån hälso - och 
sjukvårdsverksamhetens behov, beskriva ett antal användningsfall i syfte att 
verifiera ett urval av standarder för interoperabilitet.  
                                                 
3 https://swelife.se/wp -content/uploads/2018/10/3H3R_huvuddokument.pdf  
4 Då rapporten från 3H3R skrevs användes fortfarande termen landsting  för det som i dag kallas region . 
5 https://skr.se/halsasjukvard/ehalsa/standardiseringinformatik/gemensamtramverk/resultattidigareprojekt.15820.html    
 
  3/5 
 
Projektet har skapat en struktur som kopplar ihop hälso-  och 
sjukvårdsverksamhetens informationsbehov i en vald klinisk process med 
resultaten från de tidigare projekten StandIN och 3H3R. De kliniska processerna har identifierats och beskrivits genom ett antal användnin gsfall 
med tillhörande informationsbehov. För ett urval av användningsfallen beskrivs hur dessa kan realiseras med olika kombinationer av standarder. Utifrån detta har projektet sedan tagit fram arbetsbeskrivningar med detaljerade arbetssteg för realiserin g av både informatik och teknik. 
Några resultat och rekommendationer från projektet är:  
• Processer, användningsfall, realiseringar av användningsfall, 
standarder och arbetssätt kommer att utvecklas med tiden. 
• Nya behov uppstår, nya innovativa arbetssätt, ny a standarder och nya 
versioner och tillämpningar av standarder utarbetas kontinuerligt.  
• I Sverige måste vi ha en förmåga att förvalta ovanstående punkter, 
kontinuerligt ta till oss nya standarder och innovativt utveckla nya 
arbetssätt i verksamheten.  
StandIN 3 –  Gemensamt ramverk av standarder  för interoperabilitet  
Projektet StandIN 36 har koordinerats av SKR och är en fortsättning på 
StandIN 2 och samtidigt det sista av dessa projekt. Övergripande har syftet 
med projektet varit att gå från teori till praktik genom att prova olika 
standarder, kombinationer av standarder och olika arbetssätt för att tillämpa 
standarder. Som utgångspunkt har man valt användningsfall för levnadsvanor och testat att använda en uppsättning av standarder.
7 
Standarderna har ol ika täckningsgrad, olika utgångspunkter och olika 
grundfilosofier  – därför går det inte att göra helt direkta jämförelser mellan 
dessa. Oberoende av vilka standarder man använder som utgångspunkt har arbetet inte varit en rak och enkel resa.  
Projektet kom fram till följande rekommendationer:  
• Utgå från verksamhetens villkor och förutsättningar.  
• Fokusera på att standardisera och strukturera indata.  
                                                 
6 https://skr.se/halsasjukvard/ehalsa/standardiseringinformatik/gemensamtramverk.11806.html  
7 De standarde r man utgick från var  Contsys  (ISO 13940) i kombination med ISO 13606 -3, openEHR respektive 
Nationell Informationsstruktur (NI) för att i slutändan välja och tillämpa kommunikation med HL7/ FHIR .   
 
  4/5 
 
• Långsiktighet som grund även för kortsiktighet.8 
• Etablera en nationell arkitektur baserat på ett ramverk.  
• Anvä nd internationella standarder och delta aktivt i 
standardiseringsarbetet.  
• Utveckla och förvalta tillämpningar i samverkan.  
Stöd för utveckling och förvaltning av gemensamma nationella 
Regeringen gav 2016 Vinnova i uppdrag (N2016/04455/IF) att vidareutveckla 
det framtagna ramverket från projekten StandIN och 3H3R 
(N2015/05038/IF). Regeringen gav i samma regeringsuppdrag E-hälso myndigheten (N2016/04455/IF)
 9 uppdraget att i samverkan med 
Vinnova utarbeta en plan för hur det vidareutvecklade r amverket kunde 
förvaltas långsiktigt. I E-hälso myndighetens regeringsuppdrag ingick också 
att identifiera hur berörda mottagare skulle involveras för att möjliggöra  
implementering i verksamheterna och därmed nå den interoperabilitet som efterfrågas.  
E-hälso myndigheten tittade närmare på tre områden : 
• standarder och gemensamma specifikationer
10 
• organisation och processer  
• användarstöd.  
Utifrån den analys som gjordes delade E -hälso myndigheten upp arbetet med 
specifikationer i två delar: produktionsstöd och f örvaltning. Myndigheten 
ansåg att framtagandet av specifikationer bör göras nära verksamheten medan 
förvaltningen är lämplig att lägga hos en stabil och långsiktig aktör. 
E-hälso myndigheten lyfte också behovet av öppenhet och delaktighet i 
framtagandet av specifikationer av alla aktörer.  
Förvaltningsorganisationens tänkbara uppgifter bedömdes bland annat kunna 
vara att  
• vara samordnande nationell aktör  
                                                 
8Förtydligande från rapporten: Sverige behöver både en långsiktig och en kortsiktig plan/strategi. Huvuddragen i den 
långsiktiga behöver fastläggas snarast, så att man kan avgöra hur v äl de kortsiktiga åtgärderna går i linje med den 
långsiktiga planeringen.  
9 https://www.ehalsomyndigheten.se/globalassets/dokument/rapport er/ehalsomyndigheten_n2016_04455_if.pdf  
10 Stöd för utveckling och förvaltning av gemensamma nationella specifikationer .   
 
  5/5 
 
• vara nav för nationellt tillgängliggörande av specifikationer som finns 
eller är under utarbetande 
• kvalitetsgranska, klassificera, godkänna och tillgängliggöra 
gemensamma specifikationer  
• hålla ihop förvaltningen av tillgängliga resurser, till exempel 
säkerställa versionshantering av innehåll  
• tillhandahålla teknisk infrastruktur  
• analysera nya standarder och bedö ma deras relevans och eventuell 
påverkan på befintliga standarder och specifikationer  
• stödja med metoder och rutiner  
• agera inkubator och innovationslaboratorium under 
utvecklingsprocessen  
• bereda frågor inför strategisk styrning och prioritering 
• hantera sam arbeten med till exempel standardiseringsorganisationer 
och andra aktörer  
• hålla ihop expertfunktionen för råd och rekommendationer om 
standardisering  
• lyfta nationella anpassningsbehov av standarder till  internationella 
standardiseringsorganisationer. 
Resul tatet av detta uppdrag ledde till ett nytt uppdrag till 
E-hälso myndigheten: att tillgängliggöra och förvalta nationella gemensamma 
specifikationer.  
  Aktörskarta
avseende standarder 
och specifikationer
Nuläge augusti 2020Bilaga 5
1 Aktörskarta avseende standarder och specifikationer har tagits fram 
för att visualisera mångfalden av aktörer i ekosystemet för 
specifikationer. 
Kartan visar att det finns aktörer på många olika nivåer och 
mognadsgrader. Då hela ekosystemet är under ständig förändring 
påverkar det givetvis vilka aktörer som för tillfället är aktiva och vad 
de gör. Kartan är därför en ögonblicksbild.
Aktörskartan avser inte att ge den totala bilden av alla enskilda 
aktörer och vad de gör i sina verksamheter eller inom arbetet med specifikationer. Informationen i kartan är på en aggregerad nivå och 
syftet är främst att ge en bild av komplexiteten. En överblick över 
mängden av aktörer, spridningen av aktiviteter och de olika aktiviteternas inbördes beroende inom området kring specifikationer.
2 Aktörer
SKR
Inera
RegionerKommunerStatliga 
myndigheterRegerings -
kansliet
Bransch -
organisa-
tionerStatliga 
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
givareProfessions -
organisa-
tioner
Idéburna 
aktörerPatient -och 
brukar -
föreningarIt-
leverantörer
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
aktörerNationella 
registerEuropeiska 
unionen 
(EU)Apoteks -
aktörerLäkemedels -
företag
3 Europeiska unionen (EU)
EUdriver bland annat arbetet med den 
gemensamma digital inre marknad. Detta 
görs med stöd av reglering, t.ex. patientrörlighetsdirektivet och Single Digital Gateway. EU finansierar många olika initiativ för att driva på standardisering och interoperabilitet inom e-hälsa. EU kommissionen förvaltar de gemensamt framtagna specifikationerna för exempelvis hälsotjänster över landsgränser.
Skapare: Arbetet med de gemensamma 
specifikationerna som tagits fram inom 
ramen för gränsöverskridande e-hälsotjänster förvaltas av EU (eHDSI).
Nyttjare: Medlemsstaterna använder de 
framtagna specifikationerna.SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
4 Regeringskansliet 
Socialdepartementet
Har det yttersta ansvaret för frågor kopplade till hälso-
och sjukvård, socialtjänst och socialförsäkring. Driver arbetet med Vision e- hälsa 2025 tillsammans med 
SKR.
Styr genom beslut och finansierade uppdrag hos 
statliga myndigheter och överenskommelser med 
SKR. Står för finansieringen av långsiktig förvaltning 
av nationell informationsstruktur och nationellt fackspråk (Snomed CT, klassifikationer samt Socialstyrelsens termbank).
Under Socialdepartementet ligger bland annat 
Socialstyrelsen som har i uppdrag att förvalta nationellt informationsstruktur samt nationellt 
fackspråk och klassifikationer och 
E-hälsomyndigheten som har uppdrag att etablera en 
förvaltning av Nationella gemensamma specifikationer och Nationella läkemedelslistan.SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
5 Regeringskansliet 
Finansdepartementet
Finansdepartementet ansvarar för frågor 
som rör statens ekonomi. Det handlar om samordning av statens budget, prognoser och analyser, skattefrågor samt styrning och förvaltning av statens verksamhet. 
Under Finansdepartementet ligger bland 
annat statistikmyndigheten SCB som 
ansvarar för officiell och annan statlig statistik.
SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
6 Regeringskansliet 
Näringsdepartementet
Ansvarar för frågor som rör innovation och 
står tillsammans med Socialdepartementet och Utbildningsdepartementet för regeringens Life science-strategi. Den ska genom sektoröverskridande samverkan, nya arbetssätt och fortsatta satsningar på forskning och systeminnovation stärka området. Strategin är ett verktyg i arbetet med att möta de hälsoutmaningar som finns. 
Under Näringsdepartementet ligger bland 
annat Vinnova som bland annat finansierat testbäddar inom vård och omsorg samt StandIN -projekten.
SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
7 Regeringskansliet 
Utrikesdepartementet
Ansvarar för Sveriges förbindelser med 
andra länder och internationella organisationer och för bistånds -och 
internationell handelspolitik.
Har tagit fram Regeringens strategi för 
standardisering.
SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
aktörerLäkemedels
företagLäkemedels -
företag
8 Regeringskansliet 
Infrastrukturdepartementet
Infrastrukturdepartementet ansvarar för 
digitaliseringen inom offentlig förvaltning med 
utgångspunkt i medborgarens behov. Digitaliseringen av offentlig sektor ska erbjuda enklare, öppnare och effektivare service till alla. Har tagit fram Digitaliseringsstrategin och ansvarar för frågor med koppling till digital infrastruktur.
Under Infrastrukturdepartementet ligger bland 
annat DIGG som bland annat har regeringsuppdrag att skapa en portal för öppna data och datadriven innovation samt framtagandet av en nationell digital infrastruktur. Post -och telestyrelsen svarar för 
området elektronisk kommunikation.SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
9 Regeringskansliet 
Kulturdepartementet
Kulturdepartementet ansvarar för frågor som 
rör kultur, demokrati, medier.
Under Kulturdepartementet ligger Riksarkivet 
som fastställer och förvaltar de förvaltningsgemensamma specifikationerna för arkivering.
SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
10 Statliga myndigheter
Socialstyrelsen är Sveriges kunskapsmyndighet för 
vård och omsorg samt normerande och 
statistikansvarig myndighet. Ansvarar för att skapa, 
beskriva och tillhandahålla en ändamålsenlig informationsstruktur inom hälso- och sjukvård och 
socialtjänst samt att skapa och tillhandahålla enhetliga 
begrepp, termer och klassifikationer. Har uppdrag att 
förvalta Nationell Informationsstruktur, Nationellt fackspråk, klassifikationer, Snomed CT samt termbanken.
Skapare: Ansvarar på uppdrag av 
Socialdepartementet för arbetet med att utifrån ett 
nationellt fokus ta fram och förvalta specifikationer för 
hälso- och sjukvård och socialtjänst exempelvis 
Uppmärksamhetsinformation (UMI), intyg, Individens 
Behov i Centrum IBIC och kunskapsstöd t.ex. riktlinjer och försäkringsmedicinskt beslutsstöd
Nyttjare: Använder variabelförteckningar och 
specifikationer för inrapportering till 
hälsodataregistren.SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
11 Statliga myndigheter
E-hälsomyndigheten samordnar regeringens 
satsningar inom e- hälsa och erbjuder ett antal 
produkter och läkemedelstjänster till individer och 
professioner  till exempel Produkt- och artikelregistret 
VARA och Leverantörernas information i VARA ( LiiV). 
Arbetar med digitaliseringens möjligheter att bidra till 
ett bättre informationsutbyte inom hälsa, vård och 
omsorg. Arbetar med att ta fram och kommer att förvaltar Nationell läkemedelslista. 
Skapare: Tillhandahåller idag Nationellt e-
receptformat som kommer att ersätts med FHIR-
profiler i Nationella läkemedelslistan. Har arbetat fram och kommer att förvaltar specifikationer (urval ur bl.a. 
Snomed CT och EDQM) kopplade till Nationella 
läkemedelslistan. 
Nyttjare: Använder flertalet både nationella och 
internationella specifikationer och standarder i sina 
produkter och tjänster. Arbetar med EU specifikationer som kommer att användas för överföring av e- recept över landsgränserna.SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
12 Statliga myndigheter
Myndigheten för digital förvaltning DIGG
samordnar och stödjer den förvaltnings -
gemensamma digitaliseringen i syfte att göra den offentliga förvaltningen mer effektiv och ändamålsenlig. Har regeringsuppdrag att skapa en portal för öppna data och datadriven innovation. Sammanställer och tillgängliggör specifikationer, datamängder, termer och begrepp via Dataportal.se. Hanterar nationell digital infrastruktur.
Skapare: Arbetar med att ta fram 
specifikationer för nationella digitala tjänster 
t.ex. e -faktura, e-ID, e -handel, digital post.
Nyttjare: Använder överenskomna nationella 
och internationella metadatastandarder i arbetet med Dataportal.se.SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
13 Statliga myndigheter
Riksarkivet
Säkerställer samhällets behov av en långsiktig informationsförsörjning som ska garantera innehåll, sammanhang och äkthet.Fastställer och förvaltar de förvaltnings -
gemensamma specifikationerna. 
Skapare: Tar fram förvaltningsgemensamma 
specifikationer, FGS, för arkivering t.ex. 
personal, ärendehantering och arkivredovisning. 
Nyttjare: Använder de framtagna FGS:erna i 
sitt arbete med att slutförvara handlingar.SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
14 Statliga myndigheter
Vinnova är nationell kontaktmyndighet för EU:s 
ramprogram för forskning och innovation och  
regeringens expertmyndighet inom det innovationspolitiska området. Har bland annat finansierat testbäddar inom vård och omsorg samt StandIN -projekten.
Skapare: Finansierar bland annat programmen 
SweLife och MedTech4Health arbeten standarder och specifikationer. 
Nyttjare: Använder inte specifikationer.SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
15 Statliga myndigheter
Försäkringskassan
Ansvarar för stora delar av socialförsäkringen. Äger intyg som tagits fram i samarbete med vården, Socialstyrelsen och SKR. Ansvarar för innehållet i Webbcert som är ett verktyg för kommunikation kring intyg för sjukersättning. Arbetar inom ramen för Sjukskrivningsmiljarden för en ökad digitalisering av intygen och att ta fram informationsspecifikationer för dessa.
Skapar: Skapar intyg och blanketter (ibland på 
papper och ibland digitala, finns idag ca 25 st.), 
arbetar med att ta fram specifikationer för de digitala intygen.
Nyttjar: Använder till exempel ICD 10, urval ur 
ICF och Försäkringsmedicinska beslutstödet i 
intygen.SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
16 Statliga myndigheter
Läkemedelsverket ansvarar för godkännanden och 
tillsyn av läkemedel, naturläkemedel samt tillsyn av 
kosmetika och medicintekniska produkter. Förvaltar och 
har fastställt strukturen i Nationellt produktregister för läkemedel (NPL) och Nationellt substansregister för läkemedel (NSL). Tar emot elektroniska biverknings -
rapporter från vården. Arbetar mycket med standarder, specifikationer och information kring läkemedel på europeisk och internationell nivå. Arbetar med regeringsuppdrag kring strukturerad produktinformation. 
Skapar: Skapar information om restnoteringar och 
biverkningar som används av bland andra 
Farmaceutiska Specialiteter i Sverige FASS. Har 
tillsammans med Inera tagit fram specifikation för 
biverkningsrapportering som bygger på E2B. 
Nyttjar: Använder de europeiska standarderna EDQM, 
E2B samt kommer att nyttja IDMP (5 stycken ISO -
standarder). Hämtar information från FASS som 
publiceras i Läkemedelsboken.SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
17 Statliga myndigheter
Folkhälsomyndigheten, 
Inspektionen för vård och omsorg IVO, Myndigheten för delaktighet, Skatteverket, Bolagsverket, Lantmäteriet, Statistikmyndigheten SCB, Post- och 
telestyrelsen PTS m.fl.
Många myndigheter arbetar med frågor rörande 
datakvalitet och informationsöverföring som påverkar även hälso- och sjukvård samt 
socialtjänst. 
Skapare: Arbetar fram specifikationer inom 
respektive ansvarsområden och 
samhällssektorer.
och internationella standarder i arbetet inom sitt 
område.SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
18 Statliga bolag
Research Institutes of Sweden RISE AB
förvaltar nationella standarder på Riksmätplatsen. Arbetar mycket med att ta fram och utveckla standarder och specifikationer inom många områden i samhället. Inom hälso- och sjukvård och 
socialtjänst arbetar de med välfärdstekniska lösningar.
Skapare: Tar fram specifikationer utifrån 
befintliga internationella standarder för att 
hantera dataströmmar från välfärdsteknik till exempelvis vårdinformationssystem via API:er.
Nyttjare: Använder redan framtagna 
specifikationer i utvecklingsprojekt som drivs 
av RISE tillsammans med externa aktörer (leverantörer, brukare m.fl.).SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
19 Standardiseringsaktörer
International Organization for 
Standardization ISO är en oberoende, icke-
statlig internationell organisation med över 160 nationella standardiseringsorgan som medlemmar. SIS är Sveriges nationella standardiseringsorgan och därmed medlem i ISO. Genom sina medlemmar samlar ISO experter i tekniska kommittéer för att utveckla global standard.
Skapare: Tillhandahåller grund-
förutsättningar för specifikationer i form av 
standarder.
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
20 Standardiseringsaktörer
Comité Européen de Normalisation CEN 
den europeiska standardiserings -
organisationen, är en oberoende och icke-statlig organisation med 34 europeiska länders standardiseringsorgan som medlemmar. SIS är Sveriges nationella standardiseringsorgan och därmed medlem i CEN. Genom sina medlemmar samlar CEN experter i tekniska kommittéer för att utveckla europeisk standard.
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
21 Standardiseringsaktörer
Svenska institutet för standarder SIS 
förvaltar internationella och nationella standarder för hälso- och sjukvård. Håller i 
de tekniska kommittéerna som tillhandahåller standarder, initierar framtagande av standarder och utbildar. SIS lyfter erfarenheter från nationellt specifikationsarbetet för att vidareutveckla de nationella och internationella standarderna.
Skapare: Tillhandahåller 
grundförutsättningar för specifikationer i form 
av standarder.
Nyttjare: Lyfter erfarenheter från nationellt 
specifikationsarbetet för att vidareutveckla 
de nationella och internationella standarderna.SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
22 Standardiseringsaktörer
Health Level Seven HL7 är en internationell 
organisation bestående av experter inom hälso-
och sjukvård som samarbetar för att skapa standarder för utbyte, hantering och integration av elektronisk hälsoinformation. HL7 arbetar 
primärt med klinisk och administrativ information. HL7v2, HL7v3 och FHIR är de stora standarderna inom HL7. HL7 Sweden är en del i internationella HL7. 
Skapare: Tillhandahåller grundförutsättningar 
för specifikationer i forma av standarder.Nyttjare: HL7 Sweden lyfter erfarenheter från 
nationellt specifikationsarbetet för att 
vidareutveckla de nationella och internationella standarderna.SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
23 Standardiseringsaktörer
Snomed International 
Snomed CT är ett internationellt 
begreppssystem som är utvecklat för att användas i elektroniska informationssystem och är översatt till svenska. Snomed CT syftar till att göra dokumentationen inom hälso- och sjukvård 
enhetlig, entydig och ändamålsenlig. Den svenska versionen förvaltas av Socialstyrelsen.
för specifikationer i form av begrepp, termer och 
koder.
Nyttjare: Den svenska förvaltningen av 
Snomed CT lyfter erfarenheter från nationellt 
specifikationsarbetet för att vidareutveckla den svenska och den internationella versionen av Snomed CT.SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
24 Standardiseringsaktörer
The International Council for Harmonisation 
of Technical Requirements for Pharmaceuticals for Human Use ICH samlar 
tillsynsmyndigheter och läkemedelsindustrin för att diskutera vetenskapliga och tekniska aspekter av läkemedel och utvecklar riktlinjer.
Skapare: Har tagit fram standarden E2B, 
Individual Case Safety Report, rörande 
biverkningsrapportering och CTD, Common Technical Document som används i kommunikationen mellan läkemedelsindustrin och myndigheter. 
Nyttjare: Lyfter erfarenheter från 
läkemedelsområdet för att vidareutveckla 
internationella standarderna.SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
25 Standardiseringsaktörer
Världshälsoorganisationen WHO:s Family 
of International Classifications FIC, omfattar
Classification of diseases ICD, Internationell 
klassifikation av funktionstillstånd, funktionshinder och hälsa ICF, International Classification of Health Interventions ICIH samt andra klassifikationer .
Socialstyrelsen förvaltar de svenska versionerna av WHO:s klassifikationer.
termer, begrepp och koder. 
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
26 Standardiseringsaktörer
Loinc, NPU, IHE, openEHR, W3C, IETF, 
IEEE, openGroup, …
Många standardiseringsaktörer arbetar på 
nationell och internationell nivå med olika områden som direkt eller indirekt påverkar hälso- och sjukvård samt socialtjänst. De tar 
fram standarder, kodverk och specifikationer på nationell och internationell nivå. 
standarder, termer, begrepp och koder.
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
27 Regioner
Sveriges 21 regioner är självstyrande enheter 
med ett geografiskt ansvarsområde som motsvarar 
ett län och bland annat har i uppdrag att bedriva 
hälso- och sjukvård.
Skapare: De skapar och förvaltar regionala 
specifikationer utifrån regionala behov, vilket gör att det finns många liknande arbetet runt om i landet. Specifikationerna kallas till exempel för 
grundmallar, beslutsstöd eller processtöd. 
Nyttjare: Använder sig av Ineras tjänstekontrakt i 
sina regionala tjänsteplattformar för att ansluta till 
nationella tjänster. Använder regionalt och nationellt framtagna specifikationen i sina 
vårdinformationssystem. Använder e-
receptformatet, som E -hälsomyndigheten 
tillhandahåller, som grund för 
läkemedelsförskrivningen i sina 
vårdinformationsystem.SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
28 Kommuner
Sveriges 290 kommuner ansvarar för viss 
vård av äldre samt stöd och service till dem 
som är färdigbehandlade och utskrivna från sjukhusvård. De ansvarar också för boende, sysselsättning och stöd till dem med psykiska 
funktionsnedsättningar. Kommunerna ansvarar även för socialtjänst. 
Skapare: Ett fåtal kommuner har gjort arbeten 
kring avgränsade informationsmängder som 
implementerats i det lokala verksamhetssystemet.
Nyttjare: Socialstyrelsens specifikationer för 
Individens behov i centrum (IBIC) och Barns 
behov i centrum (BBIC) finns implementerade som processer i de flesta verksamhetssystem, denna implementering drivs till stora delar av systemleverantörerna.SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
29 Sveriges Kommuner och 
Regioner SKR
SKR är en arbetsgivar -och medlemsorganisation för 
Sveriges 290 kommuner och 21 regioner. Arbete med 
att stödja och samordna Nationellt system för 
kunskapsstyrning hälso- och sjukvård, där den 
nationella samverkansgruppen (NSG) för strukturerad 
vårdinformation är en del. På kommunsidan finns regionala samverkans -och stödstrukturer (RSS), 
som är stödfunktioner för samverkans -och 
kunskapsutveckling inom kommunerna. Är huvudägare till Equalis som förvaltar kodverket NPU 
för laboratoriemedicin och har varit med och arbetat 
fram det svenska urvalet ur NPU. SKR stödjer arbetet 
med Nationella Kvalitetsregister och äger även resultatet från de tre StandIn- projekten.
Skapare: Arbeten som tas fram inom ramen för 
Nationella system för kunskapsstyrning är möjliga framtida specifikationer eller stödmaterial till dessa.
Nyttjare: Kan använda nationella specifikationer i 
kunskapsstöd riktade till kommuner och 
regioner.SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
30 Inera
Inera är ett aktiebolag som ägs av regioner, 
kommuner och SKR Företag. Uppdraget är att 
skapa förutsättningar för att digitalisera välfärden, genom att förse ägarna med gemensam digital infrastruktur och arkitektur. Förvaltar nationella 
tjänstekontrakt och nationella tjänster t.ex. 1177, Nationell Patientöversikt (NPÖ), Journalen och Svenska informationstjänster för läkemedel (SIL).
Skapare: Tar fram och förvaltar nationella 
tjänstekontrakt för informationsöverföring till 
nationella tjänster. Tar fram och förvaltar kodverk som används i tjänstekontrakten och i nationella tjänster.
Nyttjare: Utvecklar och förvaltar nationella 
tjänster där nationella specifikationer används, 
t.ex. NPÖ, 1177, Journalen. SIL hämtar information från Produkt -och artikelregistret 
VARA hos E -hälsomyndigheten och FASS från 
Läkemedelsindustriföreningen (LIF). SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
31 Nationella kvalitetsregister
De Nationella kvalitetsregistren i Sverige är 
104 stycken. Inom SKR finns stödfunktionen för 
Nationella kvalitetsregister och där i ingående Nationella programmet för datainsamling (NPDi) som har till uppgift att förenkla datain -
samling till kvalitetsregister och begränsa dubbelregistrering.
Skapare: Arbetar med att ta fram semantiska 
specifikationer för att möjliggöra automatisk 
inmatning eller överföring till respektive kvalitetsregister.
Nyttjare: Använder nationella och 
internationella klassifikationer, termer, begrepp 
och koder i sina specifikationer. SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
32 Privata vård -och  
omsorgsgivare
En stor del av den offentligt finansierade vården 
och omsorgen utförs av privata vård- och 
omsorgsgivare som har avtal med regioner eller kommuner. Det kan handla om husläkare, sjukgymnaster, barnavårdscentraler, hemtjänst, äldreboenden eller ett helt sjukhus. Privata vård-och omsorgsgivare bedriver också privat 
vård utan offentlig finansiering.
Skapare: Privata vård -och omsorgsgivare med 
offentlig finansiering deltar i arbeten med att ta 
fram specifikationer. 
internationella klassifikationer och nationellt 
framtagna specifikationer.SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
33 Idéburna aktörer
Idéburna aktörer är den ”tredje sektorn” som 
befinner sig mellan offentlig sektor ochprivat 
sektor. Begreppet inbegriper organisationer 
med olika associationsform som ideella 
föreningar, ekonomiska föreningar, stiftelser
och trossamfund.
Skapare: Har bevakat arbetet med 
framtagandet av NI och Snomed CT.Nyttjare: Använder nationella och 
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
34 It-leverantörer
It-leverantörer utvecklar och förvaltar system 
för hälso- och sjukvård, socialtjänst och apotek. 
De efterfrågar gemensamma nationella 
specifikationer för implementation i sina system och vill se en långsiktig förvaltning av specifikationerna med bra framförhållning och bra möjligheter till samverkan. Ser stora vinster med att kunna bygga in specifikationer i sina system. 
Skapare: Deltar i arbeten med att ta fram 
nationella specifikationer och implementerar 
bransch- och leverantörsspecifika 
internationella specifikationer och  
klassifikationer, termer, begrepp och kodverk i sina system.SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
35 Branschorganisationer
Läkemedelsindustriföreningen LIF är en 
branschorganisation för forskande läkemedelsföretag 
verksamma i Sverige. Ansvarar för Farmaceutiska Specialiteter (FASS), som är en sammanställning av 
läkemedelsfakta från läkemedelsindustrin med 
information till invånare och professioner. 
Skapare: Har gränssnitt mot alla journal -och 
apotekssystem i Sverige samt tjänstekontrakt till 
Svenska informationstjänster för läkemedel SIL för överföring av information från FASS. Bidrar med text om indikationer till NKOO, Nationell källa för 
ordinationsorsak, samt uppgifter till Läkemedelsboken 
som publiceras av Läkemedelsverket. E-hälsomyndighetens tjänster hämtar information från 
FASS. Privata aktörer hämtar information till sina 
applikationer. Delar information med läkemedels -
företagen via ett administrationsgränssnitt.
Nyttjare: FASS hämtar information om sjukdomar 
från 1177, Leverantörernas information i VARA ( LiiV) 
från E -hälsomyndigheten, restnoteringar och säkerhets -
information riktad till hälso- och sjukvården från 
Läkemedelsverket.SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
36 Branschorganisationer
Swedish MedTech är en branschorganisation 
för företag inom medicinteknik. En del av 
medlemsföretagen har egen tillverkning av medicintekniska produkter och andra är distributörer. Finns en sektorgrupp för Information Communication Technology ICT. Som ICT -sektor menas företag som verkar inom 
informations -och kommunikationsteknik, 
omfattande hårdvara, mjukvara eller tjänster. Swedish MedTech som organisation producerar och konsumerar inte specifikationer. 
Skapare: Swedish MedTech har varit 
initiativtagare till utarbetande av nationella 
tillämpningar av standarder i t.ex. StandIN -
projekten. 
Nyttjare: Organisationens medlemsföretag 
använder nationella och internationella 
standarder och specifikationer i sina produkter.SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
37 Branschorganisationer
Vård företagarna är en arbetsgivar -och 
branschorganisation för vård- och 
omsorgsgivare som bedriver vård och omsorg i 
privat regi, till exempel i form av aktiebolag, kooperativ eller ideella föreningar. Vård-företagarna arbetar för ökad valfrihet och mångfald inom vård och omsorg och tydliggör den privat drivna vårdens betydelse för samhället. Vårdföretagarna som organisation producerar och konsumerar inte specifikationer.
Skapare: Medlemsföretag har deltagit i 
framtagande av specifikationer för användning 
inom hälso- och sjukvård.
Nyttjare : Organisationens medlemsföretag 
använder specifikationer i sina verksamheter.SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
38 Branschorganisationer
IT&Telekomföretagen är en bransch- och 
arbetsgivarorganisation för företag inom 
informationsteknologi och telekommunikation. IT&Telekom företagen tydliggör nyttan av it och 
telekom och stödjer och utvecklar digitaliseringen i samhället. IT&Telekomföretagen som organisation producerar och konsumerar inte specifikationer. 
Skapare: Driver utveckling av, påverkar och 
tillämpar internationella standarder och skapar 
de facto standarder inom området via sina medlemsföretag.
använder specifikationer i sina produkter.SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
39 Branschorganisationer
FAMNA är riksorganisationen för idéburen 
välfärd. Medlemmarna erbjuder sociala tjänster, 
kvalificerad vård och omsorg utan vinstsyfte.Har ett uppdrag att stödja de idéburna utförarna i att aktivt kunna delta och bidra till Sveriges e-hälsoutveckling. Deltar i flera nationella grupperingar som arbetar med e-hälsoutveckling. FAMNA som organisation producerar och konsumerar inte specifikationer. 
Skapare: FAMNAS medlemsföretag har deltagit 
i framtagande av specifikationer för användning 
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
40 Professionsorganisationer
Arbetar med frågor kopplade till professionernas 
yrkesspecifika dokumentation. Är ofta involverade i kvalitetsutveckling och etiska frågor som berör professionerna.
Skapare: Svensk sjuksköterskeförening och 
Dietisternas riksförbund har översatt 
sjuksköterskornas och dietisternas internationella terminologier till svenska. Föreningarna arbetar utifrån nationella och internationella standarder med utveckling och förvaltning av olika former av skattningsinstrument, dokumentationsformulär m.m. för sina medlemmar.
Nyttjare: De professioner föreningarna 
företräder använder nationella och 
internationella specifikationer och  klassifikationer, termer, begrepp och kodverk i sin yrkesutövning.SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
41 Patient- och 
brukarorganisationer
Representerar sina medlemmar. Deltar som 
experter och patient eller brukar representanter i olika nationella arbeten inom e-hälsa.
Skapare: Deltar inte aktivt i utveckling av 
specifikationer i dag men behöver i framtiden 
bidra med patient och brukar perspektivet i detta arbete.
Nyttjare: Är de som i framtiden ska få nyttan 
av att specifikationer införs genom en mer 
rättssäker, jämlik och kvalitetsmässigt bättre vård och omsorg.SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
42 Apoteksaktörer
Det finns över 1 400 apotek i Sverige och ett 
70 tal apoteksaktörer , inkluderande 
öppenvårdsapotek, sjukhusapotek, 
distansapotek och apotek som specialiserat sig på så kallad dos -förpackning av läkemedel
Skapare: Skapar inga specifikationer.
Nyttjare: Apoteken använder e-receptformatet 
och kommer att använda specifikationerna för  Nationella läkemedelslistan (FHIR). Hämtar information från Produkt -och artikelregistret 
VARA och andra grunddataregister till sina verksamhetssystem. Apotekssystemen har en direktkoppling mot och hämtar information från FASS.SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
43 Läkemedelsföretag
Läkemedelsföretag är förtag som utvecklar, 
tillverkar eller handlar med läkemedel. 
Läkemedel är en stor exportprodukt för Sverige och en bransch med mycket forskning. 
Skapare: Skapar inga specifikationer
Nyttjare: Hämtar information från 
Läkemedelsindustriföreningen LIF via ett 
administrationsgränssnitt. Uppdaterar information om sina produkter och artiklar via ett administrationsgränssnitt till Leverantörernas information i VARA ( LiiV) som 
sedan går vidare till Produkt -och 
artikelregistret VARA samt till Fass . 
Medlemsföretag på Fass administrerar 
läkemedelsinformation via Fass
administrationsgränssnitt.SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
44 Universitet och högskolor
Universitet och högskolor bedriver i 
samverkan med omgivande samhälle grund-
och forskarutbildning i både statlig och privat regi.
Skapare: Skapar ny kunskap genom forskning, 
utveckling och utbildning, bidrar därmed med 
grundinformation till utveckling av specifikationer.
Nyttjare: Utbildar studenter och forskare i att 
tillämpa specifikationer och förbereder dem för 
att kunna arbeta med att skapa dem. SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
45 Övriga aktörer
Google, Apple, Microsoft och Samsung m.fl.
påverkar genom e-hälsoappar hur invånarna i Sverige använder sig av sin hälsodata. 
Skapare: Skapar standarder inom 
e-hälsoområdet.
Nyttjare: Använder standarder, termer och 
begrepp i sina produkter.
SKR
Inera
kansliet
Bransch -
organisa-
bolag
Privata
Vård -och 
omsorgs -
organisa-
tioner
Idéburna 
brukar -
serings -
aktörer
och 
högskolor
Övriga 
unionen 
företag
46

2022-09-15: Slutredovisning av "Uppdrag till E-hälsomyndigheten om digitalt system för hantering av statlig ersättning till öppenvårdsapotek för läkemedel till asylsökande"

2022-09-15: Final report of &quot;Assignment to the E-health authority on digital system for handling state compensation to outpatient pharmacies for medicines for asylum seekers&quot;

Justice|Swedish Migration Agency|General Data Protection Regulation

Di 
  
Uppdrag till E -hälsomyndigheten 
om digitalt system för hantering 
av statlig ersättning till 
öppenvårdsapotek för läkemedel 
till asylsökande  
Slutr edovisning  av regeringsuppdraget  Ju2021/03805   
 
Dnr:  2021/05113   
Datum: 2022 -09-15 
 
  Diarienummer: 2021/05113  
 
 2/38 
 
Denna publikation skyddas av upphovsrättslagen . Citera gärna rapporten men 
uppge alltid källa : Rapportens namn, år och E -hälsomyndigheten .  
 
Publicerad:  E-hälsomyndigheten,  september , 2022 .  
Diarienummer: 2021/05113 . 
Adress: Södra Långgatan 60, Kalma r 
www.ehalsomyndigheten.se   Diarienummer: 2021/05113  
 
 3/38 
 
Förord  
Regeringen vill effektivisera och digitalisera adminis trationen av statlig ersättning 
till öppenvårdsapotek för receptförskrivna läkemedel till asylsökande m.fl.  som 
disponeras av Migrationsverket.  Som ett led i detta har E -hälsomyndigheten och 
Migrationsverket fått i uppdrag att gemensamt föreslå ett digital t system för 
förmedling av den statliga ersättningen. Myndigheterna har fått varsitt uppdrag  med 
en gemensam del att redovisa en process som ska ligga till grund för den digitala 
lösning som föreslås.  
Denna rapport är framtagen av utredare Petra Griekspoo r Berglund , utredare 
Christian Örtendahl, arkitekt Robert Bjervås, jurist Malin Erliden  och jurist Åsa 
Johansson . I den slutliga handläggningen har enhetschef Camilla Hallström och 
avdelningschef Peter Alvinsson deltagit.  Utredare Petra Griekspoor Berglund  har 
varit föredragande.  Beslut om denna rapport har fattats av generaldirektör Gunilla 
Nordlöf .  
 
 4/38 
 
Regeringsuppdragets intention är att effektivisera och digitalisera den statliga 
ersättningen t ill öppenvårdsapoteken för läkemedel till asylsökande. 
Regeringsuppdraget anger att E -hälsomyndigheten , gemensamt med 
Migrationsverket ska föreslå ett digitalt system för förmedling av den statliga 
ersättningen mellan Migrationsverket och öppenvårdsapotek.  Systemet bör i första 
hand bygga på betalningsförmedlingen som E -hälsomyndigheten tillhandahåller för 
att förmedla regionernas läkemedelskostnader till öppenvårdsapoteken. 
Migrationsverkets juridiska bedömning medförde att betalningsförmedlingen inte var 
möjlig att använda och förslag på alternativ process arbetades fram.  
Föreslagen process innebär att öppenvårdsapoteken ska rapportera in en utökad 
mängd uppgifter till E -hälsomyndigheten som Migrationsverket behöver  för sin 
ersättningsprocess. E -hälsomynd igheten sammanställer uppgifterna till en 
mikrodatafil, som tillgängliggörs till Migrationsverket. Migrationsverket använder 
mikrodatafilen som underlag för ansökan från öppenvårdsapoteken och kan bygga 
automatiserade beslut för ersättning. Öppenvårdsapote kens ansökningsprocess om 
ersättning till Migrationsverket digitaliseras och effektivisera s då mikrodatafilen 
med uppgifter utgör öppenvårdsapotekens  underlag och ansökan till 
Migrationsverkets handläggning för beslut och utbetalning. Öppenvårdsapoteken 
behöver med föreslagen process inte manuellt ta fram uppgifter och skicka in en 
ansökan för ersättning. En mikrodatafil med strukturerad information till 
Migrationsverket medför att handläggningstiden kan förkortas och behov av 
komplettering minskar. Öppenvå rdsapoteken behöver utveckla sina rutiner och it -
system för att kunna rapportera  in de nya uppgifterna till E -hälsomyndigheten.  
Öppenvårdsapoteken lyfter att d en föreslagna processen inte hanterar den initiala 
hanteringen att kontrollera de asylsökande m.f l. för giltigt LMA -kort via 
Migrationsverkets publika webbaserade uppslagstjänst för rätten till ersättning. 
Expedieringssystemen är inte integrerade för att kunna s kanna QR -koden som finns 
på LMA -korten . Detta hanteras separat med arbetsmoment som  idag innebär manuell 
inmatning av uppgifter både för kontroll, expediering och rapportering, vilket 
innebär risker för fel och utebliven ersättning.  
Författningsmässiga ändringar behövs för att den föreslagna processen ska kunna 
genomföras.  E-hälsomyndigheten ha r genomfört en integritetsanalys och 
bedömning en är att föreslagna författningsändringar är förenliga med 
dataskyddsregleringen. Den personuppgiftsbehandling som föreslås bedöms som 
nödvändig och proportionerlig för att uppnå de effekter som eftersträvas i  uppdraget  
och ingen ytterligare bestämmelse om sekretess behövs.  E-hälsomyndigheten anser 
inte att någon ytterligare reglering än den som redan finns avseende 
E-hälsomyndighetens respektive Migrationsverkets personuppgiftsansvar är 
nödvändig. Den informat ion som öppenvårdsapoteken rapporterar in i  dag har en 
mycket hög informationssäkerhetsklass, vilket gör att den nya informationen inte 
påverkar säkerhetsnivån generellt på myndigheten .   Diarienummer: 2021/05113  
 
 5/38 
 
Innehåll  
Sammanfattning  ................................ ................................ ................................ ........  4 
1. Inledning  ................................ ................................ ................................ ............  7 
1.1. Uppdraget  ................................ ................................ ................................ ... 7 
1.2. Omfattning och avgränsningar  ................................ ................................ .... 8 
1.3. Samverkan  ................................ ................................ ................................ .. 8 
1.4. Begrepp  ................................ ................................ ................................ ....... 8 
2. Genomförande  ................................ ................................ ................................ .. 11 
3. Digitalt system  ................................ ................................ ................................ . 12 
3.1 Process för digitalt system, gemensamt uppdrag med Migrationsverket  ..... 12 
3.1.1  Steg 1 Expedierings - och transaktionsinformation från 
öppenvårdsapotek till E -hälsomyndigheten.  ................................ ...................  13 
3.1.2  Steg 2 Mikrodatafil från E -hälsomyndigheten till Migrationsverket.  . 15 
3.1.3  Steg 3 och 4. Beslut och utbetalning från Migrationsverket till 
respektive apotek.  ................................ ................................ ...........................  15 
4. Konsekvenserna för öppenvårdsapoteken  ................................ ........................  16 
4.1 Migrationsverkets bedömning av ansökan och besl ut till ersättning  ........  17 
4.2 Kontroll av asylsökande m.fl. och öppenvårdsapotekens 
expedieringssystem  ................................ ................................ ............................  17 
4.3 Expediering och rapportering till E -hälsomyndigheten  ............................  18 
4.4 Öppenvårdsapotekens utvecklingsbehov  ................................ ..................  18 
4.5 Beställning av läkemedel  ................................ ................................ ..........  19 
5. Behov av personuppgiftsbehandling  ................................ ................................  19 
5.1 Bakgrund  ................................ ................................ ................................ ... 19 
5.2 Nya, tillkommande personuppgifter  ................................ .........................  20 
5.3 Nytt ändamål  ................................ ................................ .............................  21 
6. Behov av författningsändringar  ................................ ................................ ....... 21 
6.1 Utökat registerinnehåll i lagen om nationell läkemedelslista  ...................  21 
6.2 Utvidgat ändamål i lagen om nationell läkemedelslista ............................  22 
6.3 Behov av ny uppgiftsskyldighet i lagen om nationell läkemedelslista  ..... 23 
7. Förslagens förenlighet med dataskyddslagstiftn ingen  ................................ ..... 24  Diarienummer: 2021/05113  
 
 6/38 
 
8. Överväganden kring sekretess  ................................ ................................ .........  27 
9. Överväganden kring personuppgiftsansvaret  ................................ ...................  28 
10. Förslag till författningsändringar  ................................ ................................ ..... 29 
11. Information ssäkerhet  ................................ ................................ ........................  32 
12. Tidplan och kostnadsuppskattning  ................................ ................................ ... 33 
12.1  Tidplan  ................................ ................................ ................................ ...... 33 
12.2  Kostnadsuppskattning  ................................ ................................ ...............  33 
13. Slutsats  ................................ ................................ ................................ .............  34 
13.1  Öppenvårdsapotekens behov  ................................ ................................ .... 34 
Bilaga 1 – Uppgifter (mikrodatafil) Migrationsverket  ................................ ............  36 
 
    Diarienummer: 2021/05113  
 
 7/38 
 
Öppenvårdsapotek har rätt till ersättning1 av staten för receptförskrivna läke medel 
till asylsökande m.fl.  Migrationsverket disponerar den statliga ersättningen  till 
öppenvårdsapotek för asylsökandens läkemedelskostnader och andra 
receptförskrivna varor. Den n uvarande administration en av den statliga ersättningen  
till öppenvårdsapot ek för asylsökandes lä kemedelskostnader är till stor del manuell  
hos både öppenvårdsapoteken och Migrationsverket . Regeringen vill att 
administrationen av ersättningen  effektivisera s och digitalisera s.   
E-hälsomyndigheten har fått i uppdrag a tt gemensamt med Migrationsverket föreslå 
ett digitalt system för förmedling av den statliga ersättningen mellan 
Migrationsverket och öppenvårdsapotek för läkemedel som föreskrivs till 
asylsökande . Systemet bör i första hand bygga  på betalningsförmedlingen so m är det 
system som E -hälsomyndigheten använder för att förmedla regionernas 
läkemedelskostnader . Myndigheterna har fått varsitt uppdrag2 med de n gemensamma 
målsättningen  att effektivisera och digitalisera ersättningen till öppenvårdsapotek för 
asylsökande s läkemedelskostnader.  
Uppdrage t består av en gemensam del som ska genomföras tillsammans  med 
Migrationsverket och en enskild  del som E-hälsomyndigheten själv genomför.   
I den gemensamma delen av uppdraget ska E-hälsomyndigheten tillsammans med 
Migration sverket  föreslå ett digitalt system  för den statliga ersättningen till 
öppenvårdsapotek för läkemedel som förskrivits till asylsökande och övriga som 
omfattas av förordningen (1996:1357) om statlig  ersättning för hälso - och sjukvård  
till asylsökande . Myndigheterna ska beskriva process en som ligger till grund för den 
digitala lösning som föreslås.  I den gemensamma delen ingår också att analysera de 
juridiska förutsättningarna för att genomföra den föreslagna digitala lösningen.  
I den enskilda delen ska E -hälsomyndigheten uppskatta tidsåtgång  och kostnader för 
att utveckla respektive ta i drift föreslagen  digital lösning samt myndighetens 
årskostnad för att förvalta den digitala lösningen.  E-hälsomyndigheten ska vidare i 
den enskilda delen redovisa konsekvense rna för öppenvårdsapoteken. 
E-hälsomyndigheten ska också överväga om författningsändringar behövs och vid 
behov föreslå nödvändiga ändringar i de författningar som reglerar 
E-hälsomyndighetens eller öppenvårdsapotekens verksamhet.  
                                                      
1 Förordning (1996:1357) om statlig ersättning för hälso - och sjukvård till asylsökande.  
2 Regeringen (2021). Ju2021/03805 respektive Ju2021/03803.   Diarienummer: 2021/05113  
 
 8/38 
 
1.2. Omfattning och a vgränsni ngar  
Process en med tillhörande digital a lösning  som föreslås i denna redovisning är 
avgränsad till öppenvårdsapotek , Migrationsverket  och E -hälsomyndigheten . 
Föreslagen  digital lösning påverka r öppenvårds apotekens receptexped iering ssystem . 
Regeringsuppdrag ets initiala intention var att det digitala systemet för ersättning 
skulle bygga på de n process  som E -hälsomyndigheten använder för att förmedla 
regionernas läkemedelskostnad  (betalningsförmedling) . Migrationsverket har gjort 
en juridisk bedömning att betalningsförmedling en inte är möjlig att använda , vilket 
medför att slutredovisning en innehåller förslag  till alternativ process. Föreslagen 
alternativ process  medför att E -hälsomyndighetens roll gentemot apoteken blir att 
inhämta uppgifter från receptexpedie ringen.  
E-hälsomyndigheten har fått i uppdrag att redovisa kostnadsuppskattning för 
utveckling, driftsättning och myndighetens årliga förva ltningskostnad för vald digital 
lösning. De systemanpassningar och den kostnadsuppskattning som beskrivs i denna 
rapport gäller enbart E -hälsomyndighetens system. Kostnader för eventuella 
systemanpassning ar av Migrationsverkets och apotekens  interna system  inkludera s 
inte. 
I redovisningen kommer asylsökande benämnas asylsökande m.fl. då förordningen 
(1996:1357) om statli g ersättning för hälso - och sjukvård till asylsökande även 
omfattar massflyktingar och förvarstagna.  
1.3. Samverkan  
Uppdraget har genomför ts i samverkan mellan E-hälsomyndigheten och 
Migrationsverket . Gemensamma och enskilda samråd med berörda aktörer som  
Sveriges apoteksförening och Sveriges oberoende apoteksaktörers förening  har 
genomförts . Eftersom den föreslagna lösningen är mer begränsad än vad som var 
avsett initialt i regeringsuppdraget  och att det handlar om en begränsad ny 
personuppgiftsbehandling för E-hälsomyndigheten , bedömdes att behov inte fanns 
att samråda med Integritetsskyddsmyndigheten.  
Asylkvitto  
Migrationsverket utfärdar ett asylkvitto som bevis på att asylansökan tagits emot. 
Asylkvittot är ett provisoriskt intyg på att innehavaren ä r asylsökande, i avvaktan på 
att utlänningen kan förses med ett tillfälligt LMA -kort. 
AUP  
Apotekens utförsäljningspris om priset är fastställt av Tandvårds - och 
läkemedelsförmånsverket (TLV ). För läkemedel där fastställt pris saknas sätts priset 
direkt av läkemedelsföretaget eller apoteket.  
 
 9/38 
 
Dossiernummer  
Ärendenummer  hos Migrationsverket , ett unikt dossiernummer som följer 
utlänningen till dess hen eventuellt blir svensk medborgare.  
E-hälsomyndighetens b etalningsförmedling  
Betalningsförmedling är E -hälsom yndighetens tjänst  för att genomföra uppdrag et att 
förmedla ersättning från regioner till öppenvårdsapotek enligt vad som sägs i 
förordningen (2002:687) om läkemedelsförmåner m.m. och i 
smittskyddsförordningen (2004:255) . Tjänsten  omfattar  process och syst emstöd för 
att administrera sändare och mottagare av ersättning, summera ersättningsbelopp ur 
transaktionsdatabasen (se FOTA nedan), skapa och sända fakturor, ta emot 
inbetalningar och genomföra utbetalningar samt ta fram  underlag för bokföring i 
myndighet ens redovisning.  
FOTA  
dagligen flera hundra tusen försäljningstransaktioner som ligger till gr und för 
förpackningar, priser  och förmånsbelopp.  
Individnummer  
Ett samlingsbegrepp för den identifierare som Mig rationsverket använder för att 
identifiera utlänningen i sina register. I detta begrepp innefattas exempelvis 
kontrollkod (QR -kod) och dossiernummer som följer utlänningen hos 
Migrationsverket till dess hen eventuellt blir svensk medborgare.  
Kontrollkod (i nbakad i QR -kod på LMA kort)  
Avser de sista åtta tecken i den URL som återfinns på LMA -kortets baksida  (se 
LMA -kort nedan) . Kontrollkoden finns på LMA -kort som utfärdas från och med år 
2022. Samma URL ligger även inbakad i den QR -kod som återfinns på LMA -kortets 
framsida. En kontrollkod utgörs av åtta alfanumeriska tecken och är unik för varje 
tillverkat LMA -kort. Kontrollkod en nyttjas för att med en publikt tillgänglig 
webbaserad uppslagstjänst hos Migrationsverket i realtid avgöra LMA -kortets 
giltighet, det vill säga  om den sökande som kortet avser har rätt till förmåner enligt 
LMA samt om hen har rätt att arbeta.  
LMA -kort  
LMA står för Lagen om mottagande av asylsökande  m.fl. Med flera innefattar 
exempelvis massflyktingar och förvarstagna som även omfatt as av denna lag. Varje 
asylsökande, även barn, får ett LMA -kort av Migrationsverket. LMA -kortet är inte 
ett id -kort, utan ett bevis på att den asylsökande är registrerad hos Migrationsverket 
med de personuppgifter som står på kortet. Där framgår också pers onens 
ärendenummer (dossiernummer) hos Migrationsverket.   Diarienummer: 2021/05113  
 
 10/38 
 
Mikrodatafil  
Från öppenvårds apotek inrapporterad expedierings - och transaktionsinformation 
vilken sammanställts av E -hälsomyndigheten till Migrationsverket  i en datafil . Det är 
uppgifter som Migratio nsverket behöver för deras utbetalning av ersättning enligt 
förordning (1996:1357).  
Periodens vara och merkostnad  
Periodens varor är de generiskt utbytbara läkemedel som har lägst pris och som 
apoteken ska erbjuda till patienten vid receptexpediering. Pati enter som omfattas av 
lag om läkemedelsförmåner får stå för hela kostnaden för läkemedlet om patienten 
väljer en annan artikel än den som har förskrivits eller är utsedd till periodens vara. 
Väljer patienten den förskrivna artikeln i stället för periodens vara får kunden betala 
ett pristillägg  så kallad  merkostnad. Läkemedel till asylsökanden ingår i dag inte i 
utbytessystemet med periodens vara .  
UT-kort 
UT står för uppehållstillstånd. Massflyktingar får inget LMA -kort utan får istället ett 
UT-kort där individnu mmer och att personen omfattas av LMA framgår. Personer 
som beviljas uppehållstillstånd men som inte är massflyktingar omfattas inte av 
LMA.  
 
   Diarienummer: 2021/05113  
 
 11/38 
 
E-hälsomyndigheten har tillsammans med Migrationsverket tagit fram förslag på  
process  för utbetaln ing av den statliga ersättningen till öppenvårdsapotek för 
läkemedel som förskrivits till asylsökande och övriga som omfattas av förordningen 
(1996:1357) om statlig ersättning för hälso - och sjukvård.  Arbetet har genomförts  i 
tät och löpande dialog med Mig rationsverket där flertalet workshops genomförts 
mellan myndigheterna. Vidare har även gemensamma dialogmöten hållits  med 
Sveriges A poteksförening  och en workshop hos Migrationsverket med 
representanter från öppenvårdsapoteken för att diskutera processen .  
 
 12/38 
 
3. Digital t system  
Utgångspunkterna i uppdraget har varit  att ta fram ett digitalt system för att 
effektivisera och digitalisera  hanteringen  av den statliga ersättningen3 från 
Migrationsverket till öppenvårdsapotek för asylsökandes lä kemedelskostnader  med 
god informationssäkerhet . I första hand bör, enligt uppdraget,  det nya digitaliserade 
systemet  utgå ifrån och bygga på E -hälsomyndighetens betalningsförmedling som 
används för att förmedla regionernas läkemedelskostnader , vilka månadsvis uppgår 
till cirka 2,5 miljarder kronor4.  
Under arbetets gång  har det  tillsammans med Migrationsverket g enomförts löpande  
juridiska analyser av förutsättningarna att använda E -hälsomyndighetens 
betalnin gsförmedling  för administration av den statliga ersättnin gen.  
Migrationsverket  har bedömt att det utif rån ett juridiskt perspektiv inte går  att 
använda E -hälsomyndighetens betalningsförmedling . En alternativ process har 
identifierats  för att uppnå uppdragets intention att effektivisera och digitalisera den 
statliga ersättningen till öppenvårdsapoteken . Detta  process förslag  underlättar  
Migrationsverkets administrering av den statliga ersättningen vad gäller beslut och 
utbetalning och  för öppenvårds apotekens förfarande kring ansökan för ersättning . 
Föreslagen p rocess (avsnitt 3.1 till 3.3)  är lika beskriven  i E-hälsomyndighetens och 
Migrationsverkets rapport er.  
3.1 Process för digital t system , gemensamt uppdrag med 
Migrationsverket  
Den information som Migrationsverket behöver för att kunna fatta beslut och betala 
ut den statliga ersättningen till öppenvårdsapotek för asylsökandes 
läkemedelskostnader genereras hos öppenvårdsapoteken . En förutsättning för 
initiering av processen (se figur 1) är att öppenvårds apoteket tagit del av 
receptförskrivning från behörig försk rivare.  Därefter påbörjas processen som 
behandlas inom ramen för regeringsuppdragets gemensamma del att digitalisera och 
effektivisera öppenvårdsapotekens ansökningsprocess om ersättning till 
Migrationsverket och handläggning för beslut och utbetalni ng. Föreslagen process 
påverkar inte överföringen av receptinformation till Nationella läkemedelslistan ( lag 
2018:1212 om nationell läkemedelslista ) mellan förskrivare och öppenvårdsapotek . 
                                                      
3 Förordning (1996:1357) om statlig ersättning för hälso - och sjukvård till asylsökande.  
4 E-hälsomy ndighetens årsredovisning 2020. Dnr 2021/00251 .  Diarienummer: 2021/05113  
 
 13/38 
 
Figur 1. Sammanfattande  schematisk bild över informationsflödet  från expediering av 
förskrivna läkemedel till utbetalning av ersättning från Migrationsverket till 
öppenvårdsapotek  enligt  förordningen (1996:1357) om statlig ersättning för hälso - och 
sjukvård  till asylsökande . 
3.1.1  Steg 1 Expedierings - och transaktionsinformati on från 
öppenvårds apotek till E -hälsomyndigheten.  
I steg 1 rapporterar öppenvårds apoteken in nödvändig information vid expediering 
av läkemedel till asylsökande m.fl.  genom respektive  expedieringssystem som är 
anslut et till E -hälsomyndighetens register öve r försäljningstransaktioner, FOTA (se 
figur 2). Information som behöver rapporteras in utökas för att säkerställa 
Migrationsverkets behov av information för sin process för beslut och utbetalning av 
ersättning. Enbart sådana öppenvårds apotek som  har fått  Läkemedelsverket s tillstånd 
att bedriva detaljhandel vid öppenvårdsapotek  kan rapportera till 
E-hälsomyndigheten.  Punkt 1–3 är oförändrad mot nuvarande hantering. Punkt 4 
beskriver information som kommer behöva rapporteras in vid en förändring. 
Processen sker i följande steg:   
▪ Asylsökande  m.fl.  (samt ombud för dessa)  besöker öppenvårds apotek och 
visar LMA -kort, UT-kort, fullmakt  eller asylkvitto . 
 
▪ Öppenvårdsa poteket säkerställer att personen tillhör personkretsen för statlig 
ersättning genom att kontrollera LMA -kort via Migrationsverkets  
webbaserade uppslagstjänst som visar om LMA -kortet är giltigt. Kortet kan 
antingen kontrolleras genom att QR -koden s kanna s eller att en URL  med en 
unik kod,  som framgår på kortet , skrivs in i en webbläsare.  
  
▪ Då ett UT -kort, en fullmakt  eller asylkvitto inte har en QR -kod eller 
URL  med en unik kod som återfinns på LMA -korten behöver dessa 
kontrolleras genom att bedöma h andlingen som uppvisas. 
 Diarienummer: 2021/05113  
 
 14/38 
 
Individnummer kommer behövas skrivas in manuellt  vid 
rapportering till E -hälsomyndigheten.   
 
▪ Öppenvårdsapoteke t kontrollerar recept och expedierar enligt gällande 
 
▪ För att identifiera och urskilja  rätt till  ersättning enl igt 9 § förordning 
(1996:1357) om statlig ersättning för hälso - och sjukvård till asylsökande 
rapporterar öppenvårds apoteken följande tillkommande och förändrad 
information till E -hälsomyndigheten utöver den information som redan 
rapporteras5 (se bilaga 1 för komplett informationsbeskrivning):   
 
➢ ny förmånstyp  avseende  ersättning som anges av 
öppenvårdsapoteket  
➢ individnummer  (exempelvis d ossiernummer eller QR -kod  
➢ egenavgift  
➢ förmånsbelopp  
➢ merkostnad . 
 
Ovan tillkommande och förändrad information lagras hos 
öppenvårds apoteken och rapporteras vidare till E -hälsomyndigheten löpande  
via FOTA . 
 
▪ Öppenvårdsa poteken  kan vid behov  rapportera in korrigeringar av 
transaktioner från aktuella och /eller  tidigare rapporteringar . 
 
Figur 2. Schematisk bild över information sflödet  från expediering av läkemedel på 
öppenvårds apotek till rapportering av information  till E -hälsomyndigheten.   
                                                      
5 I enlighet l ag (2009:366) om handel med läkemedel  
 
 15/38 
 
3.1.2  Steg 2 Mikrodatafil från E -hälsomyndigheten till 
Migrationsverket.  
För att Migrationsverket ska kunna handlägga ärendet om ersättning till 
öppenvårds apoteket för asylsökande m.fl. behöver  information en från 
öppenvårds apoteken  komma till Migrationsverket . Öppenvårdsa potekens 
rapportering  utökas med information till E -hälsomyndigheten genom steg 1 . Steg 2 
hanterar flödet som innebär informat ionsöverföring till Migrationsverket via 
mikrodatafil (se figur 3) : 
▪ Informationen som har rapporterats in löpande från öppenvårds apoteken 
lagras hos E -hälsomyndigheten.  
▪ E-hälsomyndigheten skapar mikrodatafil innehållande information som 
rapporterats in av öppenvårds apoteken (se bilaga 1).  
▪ Med en förutbestämd frekvens skapar och tillgängliggör  
E-hälsomyndigheten mikrodatafiler  som innehåll er ovan information till 
Migrationsverket. Mikrodatafilen innehåller också öppenvårds apotekens 
korrigeringar av transaktio ner från aktuella och /eller  tidigare perioder.  
▪ Mikrodatafil inhämtas av Migrationsverket från E -hälsomyndigheten och 
lagras hos Migrationsverket.  
 
Figur 3. Schematisk bild över informationsflödet  från E-hälsomyndigheten till 
3.1.3  Steg 3 och 4. B eslut och utbetalning från Migrationsverket till 
respektive apotek.  
För att Migrationsverket ska kunna handlägga  en ansökan från ett öppenvårds apotek 
måste informationen i steg 2 hämtas upp från E -hälsomyndigheten. Informationen 
från mikrodatafilen görs om  till en mänsklig läsbar ansökan som sedan i största 
möjliga mån hanteras automatiskt. Utbetalning görs därefter direkt från 
Migrationsverket till öppenvårds apotek eller apotekskedja (se figur 4) : 
 
 16/38 
 
▪ Migrationsverket upprättar mänsklig t läsbar a ansök ningar  för respektive 
öppenvårds apotek (utifrån information från mikrodatafilen)  som diarieförs .  
▪ Efter prövning tar Migrationsverket beslut.  
▪ Migrationsverket delger beslut till respektive öppenvårds apotek eller 
apotekskedja.  
▪ Utbetalning med tillhörande utbetalni ngsspecifikation sker från 
Migrationsverket till respektive öppenvårds apotek eller apotekskedja.  
 
Figur 4. Schematisk bild över informations - och betalningsflödet  från Migrationsverket till 
öppenvårds apotek.  
4. Konsekvenser na för  öppenvårdsapoteken  
Föresl agen process bygger på att öppenvårdsapoteken rapporterar in en utökad 
mängd uppgifter till E -hälsomyndigheten som tillgängliggörs i form av en 
mikrodatafil med nödvändiga uppgifter till Migrationsverket  för handläggning och  
beslut . Processen medför att ap otekens ansökan till Migrationsverket till större del 
liknar den som gäller för ersättning från regionerna. Det underlättar för apoteken och 
gör att underlagen till Mi grationsverket blir mer enhetliga. Förslaget innebär också 
kortare ledtider från att öppe nvårds apoteken expedierar läkemedlet och därmed 
ligger ute med ersättningen till att de får ersättni ngen från Migrationsverket.  
Det blir huvudsakligen öppenvårdsapoteken och Migrationsverket som samverk ar, 
vilket gör att även Migrationsverket framför  konsekvenserna för 
 
 17/38 
 
öppenvårdsapoteken i slutredovisningen av sitt uppdrag6. I dialog med representanter 
från öppenvårdsapoteken och Sveriges Apoteksförening har föreslagen process 
presenterats och nedan beskrivna konsekvenser är sådana  som apoteks aktöre rna har 
lyft. Aktörerna lyfter konsekvenser som påverkar deras hantering av ersättningen och 
vissa av dessa ligger utanför den föreslagna processen.  
.  
4.1 Migrationsverkets bedömning av ansökan och beslut till 
Apoteksaktörerna anger att den föreslagna processen skapar kontinuitet i vilka 
uppgifter som Migrationsverket får via mikrodatafilen, som är utformad enligt 
Migrationsverkets behov. Apotekens arbete med att skapa ansök ningar för  ersättning 
från Migrationsverket försvinner då mikrodatafilen , som skap as av 
E-hälsomyndigheten till Migrationsverket, fungerar  som underlag och ansökan från 
öppenvårdsapoteken till Migrationsverket. Handläggningen på Migrationsverket kan 
med hjälp av mikrodatafilen digitaliseras och därmed automatiseras, vilket ger 
kortare  handläggningstid och snabbare utbetalning till öppenvårdsapoteken. 
Representanterna för öppenvårdsapoteken påtalade att det är viktigt att inte 
ersättningsprocessen hos Migrationsverket hanteras för hela mikrodatafilen utan 
transaktion för transaktion. Om ett ärende stoppas för utredning ska inte resterande 
ärenden i samma mikrodatafil försenas.    
4.2 Kontroll av asylsökande  m.fl. och öppenvårdsapotekens 
expedieringssystem  
Öppenvårdsapoteken anger att det v id expediering av recept till asylsökande m.fl.  
finns en manuell hantering när de ska  bedöma om personen tillhör personkretsen 
med en giltig handling från Migrationsverket för rätt till statlig ersättning . 
Apotekspersonalen  gör detta genom att  kontrollera giltigheten på det LMA kort, UT -
kort eller asylkvitto  som personen ha r med sig. LMA -korte ts giltighet kan 
kontrolleras via en publik webbplats som Migrationsverket tillhandahåller . Den nås 
genom att s kanna den QR -kod som nya LMA -kort är försedda med (lanserades i 
januari 2022) eller genom att i en webbläsare skriva in den URL med en unik kod 
(webbadress) som finn s angivet på kortet.  Kontroll av UT -kort sker manuellt via 
kontroll av giltighetsdatum på UT -kort. Asylkvitto n får öppenvårdsapoteken bedöma 
själva eller ringa Migrationsverket för att får svar om giltighet. Varken  UT-kort eller 
asylkvitto har möjlighet för s kannring.  
Aktörerna berättar att d et för merparten av öppenvårdsapoteken i  dag inte är möjligt 
att använda aktörernas  skannrar för syfte n utanför systemets expedieringsprocess 
(exempelvis i webbsidor). Att expedierings systemens s kannrar inte är integrerade för 
att hantera LMA -kortens QR -kod gör att det finns flera manuella arbetsmoment. För 
                                                      
6 Migrationsverkets slutredovisning Ju2021/03803   Diarienummer: 2021/05113  
 
 18/38 
 
att kontrollera LMA -kortets giltighet i Migrationsverkets publika uppslagstjänst 
måste öppenvårdsapoteken  antingen manuellt skriva in URL med unik kod i 
webbläsare, eller s kanna QR -kod via annat system (mobiltelefon eller annan dator). 
Detta medför risker för att fel uppgifter skrivs in vid kontrollen och det kan medföra 
fel bedömning  för rätt till  ersättning  och även följdfel i ansök ningarna .  
4.3 Expediering och rapportering till E -hälsomyndigheten  
Till E -hälsomyndigheten ska det individnummer som finns på exempelvis LMA -kort 
rapporteras. Öppenvårdsapoteken påpekar att man behöver utreda om det är möjligt 
att utveckla sina expedieringssy stems s kanning  så att de uppgifter som krävs för 
rapportering förs in direkt vid expedieringen för att automatisera och säkerställa 
hanteringen. En manuell inmatning ger merarbete och osäkerheter i om rätt 
individnummer har rapporteras.  
Att det är manuella in matningar både för att kontrollera giltigheten och för att 
rapportera individnummer medför risker vilket kan medför felaktiga ansökningar till 
Migrationsverket. Vid manuell inmatning kan det exempelvis innebära att det utförs 
kontroll av en annan person än de n individ som avses och det kan leda till ett 
felaktigt beslut i den fortsatta hanteringen. Det kan exempelvis resultera i att 
personen blir nekad rätt till reducerad kostnad för sina läkemedel eller tvärtom att en 
person som inte är berätti gad erhåller läkemedel med reducerad kostnad . 
Migrationsverkets uppslagstjänst är inte utformad på ett sådant sätt att ett kvitto på 
genomförd kontroll sparas hos Migrationsverket eller hos den som gör slagn ingen . 
Det gör att det inte finns möjlighet att i efterhand kontrollera vad som matades in 
manuellt vid expedieringen . Öppenvårdsapoteken anger att detta vore önskvärt.   
I dialog med apoteksaktörerna framkom att det vore önskvärt att det fanns en se parat 
tjänst till Migrationsverket som är till för öppenvårdsapoteken  istället för den publika 
webbplatsen . I denna tjänst skulle  en slagning kunna göras för att kontrollera att 
personen tillhör personkretsen för statlig ersättning  genom att få tillbaka et t svar som 
visar godkänd eller ej , och att öppenvårdsa poteken får tillbaka en kvittens som sedan 
kan användas vid eventuell felsökning vid avslag . Tjänsten skulle kunna byggas in i 
öppenvårdsapotekens expedieringssystem och på så sätt effektivisera hanteri ngen.   
Arbetsmomenten skulle bli färre och skapa en trygghet i kontrollen av asylsökande 
m.fl. Fördelen med detta är att kontrollen av LMA -kort eller liknande , expediering  
och rapporteringen till E-hälsomyndigheten sker i samma flöde .  
4.4 Öppenvårdsapotekens utvecklingsbehov  
Apoteksaktörerna har framfört att föreslagen process kräver ändringar /utveckling  i 
öppenvårdsapotekens arbetsprocess er, rutiner och it -system. För att kunna skicka in 
de nya uppgifterna som tillkommer vid inrapporteringen till FOTA behöver  
öppenvårdsapoteken utreda möjligheten att utveckla expedieringssystemen och 
annan it -utrustning så som s kannrar, vilket medför kostnader och resursbehov. 
Representanterna anser att d et är viktigt att även ta hänsyn till övrig a  Diarienummer: 2021/05113  
 
 19/38 
 
utveckling sinsatser  som öppe nvårdsapoteken arbetar med , i synnerhet kravet att 
införa  den Nationella läkemedelslistan i sina verksamheter , som är av hög prioritet 
och resurskrävande.  
4.5 Beställning av läkemedel  
Öppenvårdsapoteken ser att det finns en  ekonomisk risk vid beställning av s peciella 
läkemedel som  expedieras och rapporteras först vid tillfället då den asylsökande 
m.fl. återkommer för att hämta ut det. Från beställning till expediering kan s tatus för 
den asylsökande m. fl. ändrats då det förlöper tid mellan behandlingarna.  Det ä r inte 
alltid möjligt för apoteken att returnera de varor de beställt.  Öppenvårdsapoteken 
önska r att utgångspunkten är den status  personen har då beställning sker.  
5. Behov av personuppgiftsbehandling  
5.1 Bakgrund  
Enligt 9 § första stycket förordningen (1996:1357 ) om statlig ersättning för hälso - 
och sjukvård till asylsökande (nedan benämnd ”förordning 1996:1357”) har 
öppenvårdsapotek rätt till ersättning från staten för receptförskrivna läkemedel för 
utlänningar som avses i 1 § första stycket 1 och 2 lagen (1994:13 7) om mottagande 
av asylsökande m.fl. samt för utlänningar som avses i 11 kap. 2 § första och andra 
styckena utlänningslagen (2005:716). Enligt 1 § förordning 1996:1357 ska ersättning 
beslutas och betalas av Migrationsverket.  
Med föreslagen process kommer  Migrationsverkets kontroller vid utbetalning av 
ersättningar enligt 9 § förordning 1996:1357 att kunna både effektiviseras och till 
stor del automatiseras. De ärenden som kan hanteras genom automatiskt 
beslutsfattande kommer att  få betydligt snabba re handläggning och därmed även 
snabbare utbetalningar till öppenvårdsapoteken än vad som är möjligt  i dag.  
I dagsläget har E -hälsomyndigheten inte någon möjlighet att identifiera och separera 
sådana försäljningstransaktioner som avser receptförskrivna läk emedel och varor till 
asylsökanden m.fl. . Vid expedieringen  på öppenvårdsapotek registreras sådana 
läkemedel och varor idag som ”expediering utan förmån” hos E -hälsomyndigheten.  
Vidare, vad gäller försäljningstransaktioner avseende läkemedel och varor som  
förskrivits till asylsökanden m.fl., registrerar öppenvårdsapoteken i  dag endast 
sådana uppgifter som är nödvändiga för att E -hälsomyndigheten ska kunna föra 
statistik över detaljhandeln (jmf 2 kap. 6 § 7 lagen (2009:366) om handel med 
läkemedel ). Av 11 § förordningen (2009:659) om handel med läkemedel framgår 
vilka uppgifter öppenvårdsapotek ska lämna till E -hälsomyndigheten för 
statistikändamål. Enligt denna bestämmelse har öppenvårdsapoteken ingen 
skyldighet att rapportera in uppgifter om  exempelvis  förmånser sättning  avseende 
asylsökanden m.fl.  För att E -hälsomyndigheten ska kunna identifiera vilka 
försäljningstransaktioner som hör till asylsökanden m.fl. och för att Migrationsverket  Diarienummer: 2021/05113  
 
 20/38 
 
ska kunna få tillgång till de uppgifter som verket behöver för att kunna beta la ut 
ersättning enligt 9 § förordning 1996:1357, behöver öppenvårdsapoteken lämna nya, 
tillkommande personuppgifter till E -hälsomyndigheten, utöver de uppgifter som 
öppenvårdsapoteken redan i  dag lämnar till E -hälsomyndigheten.  
I dag har E -hälsomyndigheten  dessutom inte rätt att behandla personuppgifter som 
hänför sig till asylsökanden m.fl. för något annat ändamål än statistik. S yftet med det 
nu aktuella uppdraget  är inte att ta fram läkemedelsstatistik utan syftet är att 
sammanställa uppgifter i syfte att  effektivisera och digitalisera Migrationsverkets 
process för utbetalning av ersättning till öppenvårdsapoteken. Det är således fråga 
om att behandla personuppgifter i E -hälsomyndighetens register för ett nytt ändamål.   
5.2 Nya, tillkommande person uppgifter   
Enligt den föreslagna processen behöver öppenvårdsapoteken lämna följande nya 
och tillkommande person uppgifter avseende asylsökanden m.fl.  till 
E-hälsomyndigheten.   
Ny förmånstyp avseende  ersättning  
Uppgift om ny förmånstyp är nödvändig för att E -hälsomyn digheten ska kunna 
separera och identifiera sådana förskrivna läkemedel och varor till utlänningar som 
omfattas av 9 § förordning 1996:1357.  
Uppgift om individnummer  hos Migrationsverket  
Enligt Migrationsverket  behöver verket  kunna  identifiera den aktuella  utlänningen  i 
Migrationsverkets register  för att de ska kunna kontrollera att förutsättningarna för 
utbetalning av ersättning enligt 9 § förordning 1996:1357 är uppfyllda . Innan 
Migrationsverket betalar ersättning till apoteken enligt 9 § förordning 1996: 1357 
kontrollerar Migrationsverket att utlänningen har rätt till ersättning för 
receptförskrivna läkemedel . Enligt föreslagen process ska öppenvårdsapoteken i 
första hand registrera kontrollkod en, med vilken Migrationsverket kan kontrollera att 
LMA -kortet är giltigt och därmed kontrollera  att utlänningen har rätt till ersättning 
för receptförskrivna läkemedel . I de fall då utlänningen  saknar ett LMA -kort anser 
Migrationsverket att u ppgift om dossiernummer är nödvändig för att 
Migrationsverket ska kunna kont rollera att förutsättningarna för ersättning till 
utlänningen är uppfyllda . Migrationsverket kan med stöd av dossiernumret 
identifiera utlänningen i Migrationsverkets register och därmed kontrollera att 
utlänningen har rätt till ersättning för receptförskr ivna läkemedel .   
Uppgifter om förmånsersättning och egenavgift  (”vårdavgift”)  
Uppgifter om den ersättning som utlänningen  har fått för det expedierade 
receptförskrivna läkemedlet eller varan,  och som öppenvårdsapoteken således har 
rätt till statlig ersätt ning för, är nödvändig a för att Migrationsverket ska kunna 
kontrollera sitt ersättningsansvar och fatta beslut om ersättning enligt 9 § förordning 
1996:1357.  Även uppgift om den egenavgift (”vårdavgift”) som utlänningen själv 
ska betala är nödvändig för at t Migrationsverket ska kunna kontrollera sitt  Diarienummer: 2021/05113  
 
 21/38 
 
ersättningsansvar. Vårdavgiften regleras i förordningen (1994:362) om vårdavgifter 
m.m. för vissa utlänningar (nedan kallad förordning 1994:362 ).  
5.3 Nytt ändamål  
Som anges ovan har E -hälsomyndigheten i  dag enda st rätt att behandla 
personuppgifter som hänför sig till asylsökanden m.fl. för statistikändamål. För att 
föreslagen process ska kunna genomföras behöver E -hälsomyndigheten även ha rätt 
att behandla personuppgiftern a för ändamålet att sammanställa och lämn a ut 
nödvändiga uppgifter för Migrationsverkets utbetalning av ersättning enligt 9 § 
förordning 1996:1357.  
6. Behov av författningsändringar  
Enligt föreslagen process ska d e nya tillkommande personuppgifterna avseende 
förskrivna läkemedel och varor som har expedierats till asylsökanden m.fl.  
registreras hos E -hälsomyndigheten i registret FOTA. Vilka personuppgifter som får 
behandlas i FOTA , och för vilka ändamål , är reglerat i lagen (2018:1212) om 
nationell läkemedelslista. I  samma  lag regleras även E -hälsomyn dighetens 
skyldighet att lämna ut uppgifter till andra aktörer.  
E-hälsomyndigheten föreslår följande ändringar i lagen om nationell läkemedelslista. 
De ändringar som föreslås nedan utgår ifrån hur lagen om nationell läkemedelslista 
är reglerad i  dag. E-hälsomyndigheten vill dock i detta sammanhang hänvisa till den 
promemoria som E -hälsomyndigheten tagit fram avseende vidareutveckling av den 
nationella läkemedelslistan7, där E -hälsomyndigheten framfört önskemål om att 
förtydliga och justera vissa bestämmelse r i lagen (2018:1212) om nationella 
läkemedelslistan. I promemorian beskrivs bl.a. utmaningarna med den detaljerade 
bestämmelsen om registerinnehåll i 3 kap 8 §.  
6.1 Utökat registerinnehåll i lagen om nationell 
läkemedelslista  
Av 3 kap . 8 § lagen om nationell läkemedelslista framgår vilka uppgifter som kan 
hänföras till enskilda personer som myndighetens register får innehålla.  
Av paragrafens andra punkt framgår att registret får innehålla följande uppgifter om 
patienten: patientens namn, personnummer eller sa mordningsnummer, 
folkbokföringsort och postnumret i patientens bostadsadress.  
E-hälsomyndigheten föreslår ett tillägg till 3 kap . 8 § andra punkten  att registret får 
innehålla även  uppgifter om individnummer hos Migrationsverket. 
E-hälsomyndigheten anser a tt det är lämpligt att använda samma begrepp  i lagen om 
                                                      
7 Vidareutveckling av den nationella läkemedelslistan, dnr. 2021/01058   Diarienummer: 2021/05113  
 
 22/38 
 
nationell läkemedelslista  som Migrationsverket använder för att identifiera 
utlänningen.   
Av 3 kap . 8 § sjunde punkten framgår att registret får innehålla uppgifter om kostnad 
och kostnadsreducering enligt lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m. och 
kostnadsfrihet enligt smittskyddslagen (2004:168).   
E-hälsomyndigheten föreslår ett tillägg till sjunde punkten som innebär att registret 
får innehålla även uppgift er om ersättning e nligt 9 § förordnin g 1996:1357 samt 
vårdavgift som asylsökanden m.fl. själva ska betala enligt förordning 1994: 362.   
Konsekvensen av dessa tillägg  i 3 kap. 8 § lagen om nationell läkemedelslista  är att 
öppenvårdsapoteken blir skyldiga att lämna dessa uppgifter till E -hälso myndigheten 
i strukturerad form  samt den nya förmånstypen som 9 § förordning 1996:1357 
innebär . Öppenvårdsapotek har i  dag enligt 2 kap . 6 § 5 lagen (2009:366) om handel 
med läkemedel en skyldighet att vid expediering av en förskrivning av varor och 
läkemed el rapportera in de uppgifter som anges i 3 kap . 8 § lagen om nationell 
läkemedelslista till E -hälsomyndigheten.   
Av 8 § 2 apoteksdatalagen (2009:367) följer vidare att ett öppenvårdsapotek får 
behandla personuppgifter om det är nödvändigt för redovisning av uppgifter till 
E-hälsomyndigheten enligt 2 kap . 6 § 5 lagen om handel med läkemedel. 
E-hälsomyndighetens bedömning är därmed att ingen ytterligare ändring av 
apoteksdatalagen behövs i detta avseende för att öppenvårdsapoteken ska få 
behandla de nya till kommande uppgifterna.  
6.2 Utvidgat ändamål i lagen om nationell läkemedelslista  
Enligt lagen om nationell läkemedelslista får personuppgifter behandlas för de 
ändamål som anges i 3 kap . 2 § (ändamål som registrering av uppgifter), 3 kap . 3 § 
(ändamål som rör öppenvårdsapotek), 3 kapitlet 4 § (ändamål som rör hälso - och 
sjukvården) och 3 kap . 5 § (övriga ändamål).  I 3 kap . 5 § lagen om nationell 
läkemedelslista anges bl and annat  att uppgifter får behandlas om det är nödvändigt 
för debitering till regionerna (punkt 1 ) och ekonomisk uppföljning och framställning 
av statistik hos E -hälsomyndigheten (punkt 2). I bestämmelsen anges också att 
E-hälsomyndigheten får behandla uppgifter för registrering och redovisning av 
uppgifter till vissa i lagen angivna andra myndigheter  såsom regioner, 
Socialstyrelsen, Inspektionen för vård och omsorg, Tandvårds - och 
läkemedelsförmånsverket samt Läkemedelsverket (punkterna 3–8). 
E-hälsomyndigheten föreslår att 3 kap . 5 § kompletteras med en ny 
ändamålsbestämmelse som innebär att E -hälsom yndigheten även får behandla 
personuppgifter för ändamålet att registrera och redovisa uppgifter till 
Migrationsverket för Migrationsverkets utbetalning av ersättning enligt 9 § 
förordning 1996:1357 om statlig ersättning för hälso - och sjukvård till asylsö kande  
m.fl.   Diarienummer: 2021/05113  
 
 23/38 
 
I 3 kap . 6 § lagen om nationell läkemedelslista  finns idag begränsningar avseende 
vilka personuppgifter som får redovisas för vissa ändamål, bl and annat  för ändamålet 
debitering till regionerna. Av 3 kap . 6 § första stycket framgår att för ändamålet  
debitering till regionerna får uppgifter som kan hänföras till en enskild person inte 
omfatta annat än inköpsdag, kostnad, kostnadsreduceringar och patientens 
personnummer. I förarbetena till denna bestämmelse anges att dessa begränsningar 
utgör en integr itetshöjande åtgärd, d et vill säga  ett slags skyddsåtgärd (prop. 
2017/18:223 s 101).  
Som framgår av bilaga 1 har Migrationsverket behov av att få följande uppgifter som 
kan hänföras till asylsökanden m.fl. ; datum för expediering, ersättning enligt 
förordning 199 6:1357 , vårdavgift enligt förordning 1994:362  samt  individnummer 
som kan identifiera patienten i Migrationsverkets register. Migrationsverket  har dock 
inget behov av att få uppgift om  exempelvis  vilket läkemedel som har förskrivits 
eller ordinationsorsak m ed mera .  
E-hälsomyndigheten föreslår att 3 kap . 6 § första stycket kompletteras på så sätt att 
för ändamålet registrering och redovisning av uppgifter till Migrationsverket får 
uppgifter som kan hänföras till en enskild person inte omfatta annat än datum för 
expedi ering, ersättning enligt förordning en (1996:135 7) om statlig ersättning för 
hälso - och sjukvård till asylsökande , vårdavgift enligt förordningen (1994:362) om 
vårdavgifter m.m. för vissa utlänningar samt individnummer hos Migrationsverket.    
6.3 Behov av ny up pgiftsskyldighet i lagen om nationell 
Den föreslagna processen kräver att E -hälsomyndigheten har både rätt och 
skyldighet att lämna ut uppgifter till Migrationsverket.  
Det saknas i  dag författningsstöd för att överföra uppgifter mellan 
E-hälsomyndigheten och Migrationsverket. Enligt 10 kap . 28 § offentlighets - och 
sekretesslagen hindrar sekretess inte att en uppgift lämnas till en annan myndighet, 
om uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning.  
E-hälsomyndigheten har redan idag uppgift sskyldighet gentemot andra myndigheter. 
Detta regleras i 6 kap. lagen om nationell läkemedelslista. E -hälsomyndigheten 
föreslår därför att en ny paragraf , 9 §,  införs i 6 kap.  lagen om nationell 
läkemedelslista som reglerar E -hälsomyndighetens uppgiftsskyl dighet till 
Migrationsverket . Enligt den föreslagna bestämmelsen ska E -hälsomyndigheten 
endast lämna ut de uppgifter som är nödvändiga för Migrationsverkets utbetalning av 
ersättning enligt 9 § förordning 1996:1357.   Diarienummer: 2021/05113  
 
 24/38 
 
7. Förslagens förenlighet med 
dataskyddsla gstiftningen  
Bestämmelser om behandling av personuppgifter finns i Europaparlamentets och 
rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer 
med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana 
uppg ifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning), 
här benämnd dataskyddsförordningen, och lagen (2018:218) med kompletterande 
bestämmelser till dataskyddsförordningen.  
Dataskyddsförordning en utgår från att varje behandling av per sonuppgifter ska vila 
på en rättslig grund (artikel 6). Enligt artikel 6.1 c är sådan behandling laglig om 
behandlingen är nödvändig för att fullgöra en rättslig förpliktelse som åvilar den 
personuppgiftsansvarige. I artikel 6.3 anges vidare att den grund för behandlingen 
som avses i punkt 1 c och e ska fastställas i enlighet med antingen unionsrätten eller 
en medlemsstats nationella rätt som den personuppgiftsansvarige omfattas av. Vidare 
ska enligt artikel 6.3 syftet med behandlingen fastställas i den rät tsliga grunden eller, 
i fråga om behandling enligt punkt 1 e, vara nödvändigt för att utföra en uppgift av 
allmänt intresse eller som ett led i den personuppgiftsansvariges 
myndighetsutövning. Enligt artikel 6.3 andra stycket dataskyddsförordningen ska 
den författning eller det beslut som utgör den rättsliga grunden för behandlingen av 
personuppgifter uppfylla ett mål av allmänt intresse och vara proportionell mot det 
legitima mål som eftersträvas (artikel 6.3 andra stycket sista meningen). Det finns 
därmed  en bortre gräns för vilka uppgifter som kan behandlas.8  
Av artikel 5.1 i dataskyddsförordningen gäller att personuppgifter endast får samlas 
in för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål och inte senare 
behandlas på ett sätt som är ofören ligt med dessa ändamål (art 5.1.b). Uppgifterna 
ska vara adekvata, relevanta och inte för omfattande i förhållande till de ändamål för 
vilka de behandlas (artikel 5.1.c).  
I propositionen Dataskydd inom Socialdepartementets verksamhetsområde – en 
anpassnin g till EU:s dataskyddsförordning (prop. 2017/18:107 och avsnitt 3.8.1) 
anges att de ändamålsbestämmelser i gällande registerförfattningar som grundar sig 
på en rättslig förpliktelse eller en arbetsuppgift av allmänt intresse eller som ett led i 
myndighetsu tövning har stöd i dataskyddsförordningen. Den bedömningen omfattar 
bland annat  de ändamålsbestämmelser som i dag finns  i lagen om nationella 
läkemedelslista (prop. 2017/18:223 s 71ff). Vad gäller exempelvis  den behandling 
som får ske för de ändamål som anges i 3 kap . 5 § lagen om nationell läkemedelslista 
och som framförallt rör registrering och redovisning av uppgifter till regioner och 
myndigheter anges i förarbetena att denna personuppgiftsbehandling är nödvändig 
för att E -hälsomyndigheten ska kunna fullgöra sina rättsliga förpliktelser enligt 
bestämmelserna om uppgiftsskyldighet i 6 kap . i lagen om nationell läkemedelslista. 
Personuppgiftsbehandlingen är även nödvändig för att E -hälsomyndigheten ska 
                                                      
8 Propositionen Ny dataskyddslag (pr op. 2017/18:105)   Diarienummer: 2021/05113  
 
 25/38 
 
kunna fullgöra de rättsliga förpliktelser som följer av 2 § först a stycket 4 och 5 
förordningen (2013:1031) med instruktion för E -hälsomyndigheten (prop. 
2017/18:223 s 72).  
E-hälsomyndighetens bedömning är att den föreslagna nya bestämmelsen om 
uppgiftsskyldighet för E -hälsomyndigheten utgör en sådan rättslig förplikte lse som 
uppfyller kravet på stöd i nationell rätt enligt dataskyddsförordningen. 
E-hälsomyndigheten anser att bestämmelsen om uppgiftsskyldighet är tillräcklig för 
att fastställa den rättsliga grunden för E -hälsomyndighetens 
personuppgiftsbehandling för än damålet att lämna ut uppgifter om förskrivna 
läkemedel och varor som expedierats till asylsökanden m.fl. till  Migrationsverket.  
E-hälsomyndigheten gör bedömningen att det nya ändamål för vilket 
E-hälsomyndigheten föreslås få behandla personuppgifter i mynd ighetens register, 
det vill säga  för att registrera och redovisa vissa begränsade personuppgifter till 
Migrationsverket , utgör ett berättigat ändamål och allmänt intresse. Detta mot 
bakgrund av att Migrationsverket, enligt 2 § förordning 1996:1357, har ansvar för a tt 
betala ut ersättning till öppenvårdsapoteken för läkemedel och andra varor som 
lämnats ut med subvention till sådana utlänningar som omfattas av 9 § samma 
förordning. Vidare konstaterar E -hälsomyndigheten att de aktuella personuppgifterna 
redan i  dag läm nas till Migrationsverket genom öppenvårdsapotekens ansökningar.  
Uppgiftsskyldigheten uppfyller därmed ett mål av allmänt intresse och får anses vara 
proportionell mot det legitima mål som eftersträvas, särskilt med hänvisning till att 
utlämnande av person uppgifter ur E -hälsomyndighetens register förslås vara 
begränsat i lag. Det innebär att endast sådana uppgifter som är nödvändiga för att 
Migrationsverket ska kunna kontrollera sitt ersättningsansvar får lämnas ut. En sådan 
avgränsning av en uppgiftsskyldi ghet minskar risken för ett integritetsintrång eller 
annan skada.   
De personuppgifter som  föreslås  ska få behandlas är adekvata och relevanta i 
förhållande till ändamålet. Ändamålet får även anses  förenligt med det ändamål för 
vilket uppgifterna samlades in. E-hälsomyndigheten ansvarar i enlighet med 3 kap . 1 
§ lagen om nationell läkemedelslista som personuppgiftsansvarig för att inte fler 
personuppgifter behandlas än som är nödvändigt med hänsyn till ändamålen med 
behandlingen. Det finns ingen anledning a tt anta att uppgifterna senare skulle 
behandlas på ett sätt som är oförenligt med de ursprungliga ändamålen.  
En uppgift om att en person har förskrivits ett receptbelagt läkemedel är typiskt sett 
en sådan känslig personuppgift som avses i artikel 9.1 i da taskyddsförordningen. 
Huvudregeln är att behandling av en sådan personuppgift inte får ske. Det finns dock 
undantag. Känsliga personuppgifter får till exempel  behandlas om den registrerade 
uttryckligen har lämnat sitt samtycke till behandlingen av dessa personupp gifter 
(artikel 9.2 a i dataskyddsförordningen). Även utan sådant samtycke får känsliga 
personuppgifter behandlas bl and annat  om behandlingen är nödvändig för hälso - och 
sjukvårdsändamål (artikel 9.2 h i dataskyddsförordningen).   Diarienummer: 2021/05113  
 
 26/38 
 
Av 2 kap . 2 § lagen om nationell  läkemedelslista följer att personuppgifter som avses 
i artikel 9.1 i dataskyddsförordningen får behandlas med stöd av artikel 9.2 h i 
förordningen under förutsättning att kravet på tystnadsplikt i artikel 9.3 i 
förordningen är uppfyllt. Hos Migrationsverk et gäller sekretess och tystnadsplikt för 
uppgifterna enligt 37 kap . 1 § offentlighets - och sekretesslagen (2009:400) ( OSL). 
E-hälsomyndigheten bedömer därmed att personuppgiftsbehandlingen är tillåten 
enligt 2 kap . 2 § lagen om nationell läkemedelslista .  
Den nya tillkommande personuppgiftsbehandling som föreslås kommer att omfattas 
av lagen om nationell läkemedelslista. Detta innebär att det kommer att finnas ett 
tydligt och definierat regelverk för skyddet av personuppgifterna. I lagen om 
nationell läk emedelslista finns bl and annat  bestämmelser om att E -hälsomyndigheten 
ska bestämma villkor för tilldelning av behörighet för åtkomst till helt eller delvis 
automatiskt behandlade uppgifter om patienter. Behörigheten ska begränsas till vad 
som behövs för att den som arbetar hos E -hälsomyndigheten ska kunna fullgöra sina 
arbetsuppgifter där. E -hälsomyndigheten ska vidare se till att åtkomst till helt eller 
delvis automatiskt behandlade uppgifter om patienter dokumenteras så att de kan 
kontrolleras. Myndigheten ska systematiskt och återkommande kontrollera om någon 
obehörigen kommer åt sådana uppgifter. Lagen om nationell läkemedelslista 
innehåller även vissa integritetshöjande åtgärder till skydd för personuppgifterna 
såsom bl and annat  sökbegränsningar, krav på samtycke, möjlighet att spärra 
uppgifter m ed mera . Bevarandetid är uttryckligt reglerat i lagen liksom E -
hälsomyndighetens ansvar för information som ska lämnas till den registrerade. I och 
med regleringen i lagen om nationella läkemedelslistan bedömer E -
hälsomyndigheten  att den risk som kan uppstå vid behandlingen av de tillkommande 
personuppgifterna minimeras.  
Hantering av personuppgifter i ett register kan innebära en risk för intrång i enskildas 
personliga integritet. Enligt 4 kap . 1 § lagen om nationell läkemedelsli sta får 
behandling av personuppgifter som är tillåten enligt lagen utföras även om den 
registrerade inte har lämnat sitt samtycke till behandlingen.  En avvägning måste 
således här göras mellan å ena sidan skyddet för den personliga integriteten och det 
intrång det skulle innebära att ytterligare personuppgifter registreras i myndighetens 
register samt att uppgifterna lämnas ut till Migrationsverket, och å andra sidan det 
allmänna intresset av att effektivisera och automatisera Migrationsverkets process 
för utbetalning av ersättning till öppenvårdsapoteken.   
E-hälsomyndigheten konstaterar att det är fråga om registrering och utlämnande av 
vissa begränsade personuppgifter till en annan myndighet som har en 
författningsreglerad skyldighet att ansvara för utbet alning av statlig ersättning till 
öppenvårdsapotek. För att Migrationsverket ska kunna kontrollera 
ersättningsansvaret och fatta korrekta beslut om utbetalning av ersättning krävs 
tillgång till ett tillförlitligt uppgiftsunderlag. Endast sådana personuppgi fter som är 
nödvändiga för Migrationsverkets kontroll kommer att lämnas ut. Migrationsverket 
får dessutom redan i  dag tillgång till de aktuella personuppgifterna via 
öppenvårdsapotekens ansökningar.   Diarienummer: 2021/05113  
 
 27/38 
 
E-hälsomyndigheten bedömer att Migrationsverkets behov av  att kunna få tillgång 
till begränsade uppgifter om förskrivna läkemedel och varor som expedierats till 
asylsökanden m.fl. ur E -hälsomyndighetens register står i rimlig proportion till det 
integritetsintrång som registrering och utlämnande av de tillkomman de 
personuppgifterna kan utgöra. Den föreslagna personuppgiftsbehandlingen är 
nödvändig för att uppnå målet att effektivisera och automatisera Migrationsverkets 
process för utbetalning av apoteksersättningar. Det bedöms inte finnas något annat 
mindre ingri pande sätt att uppnå detta mål än att tillåta att dessa uppgifter får 
behandlas på detta sätt.  
Sammantaget är E -hälsomyndighetens bedömning att förslagen och bedömningarna 
är förenliga med dataskyddsregleringen. Den personuppgiftsbehandling som föreslås 
bedöms som nödvändig och proportionerlig för att uppnå de effekter som 
eftersträvas i uppdraget.  
8. Överväganden kring sekretess   
E-hälsomyndigheten gör bedömningen att det inte finns behov av ytterligare 
bestämmelser om sekretess för de aktuella uppgifter s om ska behandlas.  
Sekretess gäller hos E -hälsomyndigheten enligt 25 kap . 17 a § OSL för uppgift om 
enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att 
uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående til l denne lider men. 
Sekretessen gäller med omvänt skaderekvisit, d et vill säga  en presumtion för 
sekretess. I förarbetena till bestämmelsen anges att det framförallt är uppgifter om 
enskildas läkemedelsanvändning som är känsliga. Sekretessen gäller dock generellt 
hos myndigheten och är inte begränsad till viss form av verksamhet (se prop. 
2012/13:128, s.55f).  
Sekretess gäller vidare hos E -hälsomyndigheten enligt 25 kap . 17 b § OSL för 
uppgift om en enskilds affärs - eller driftförhållanden, om det kan antas att den  
enskilde lider skada om uppgiften röjs. I detta fall gäller ett rakt skaderekvisit som 
innebär att uppgifterna som huvudregel är offentliga. I förarbeten anges att 
bestämmelsen exempelvis rör uppgifter om öppenvårds apotekens försäljning av 
läkemedel eller  andra uppgifter om öppenvårds apotek eller företags 
affärsförhållanden (se prop. 2012/13:128 s.50).  
Sekretess till skydd för enskild gäller i Migrationsverkets verksamhet enligt 37 kap . 
1 § OSL. Av denna bestämmelse framgår att sekretess gäller, utöver va d som följer 
av 21 kap . 5 § OSL, i verksamhet för kontroll över utlänningar och i ärende om 
svenskt medborgarskap för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det inte 
står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående t ill 
denne lider men.  Som exempel på uppgifter som skyddas enligt 37 kap . 1 § OSL 
nämns i förarbetena uppgifter om hälsotillstånd, religiös eller politisk uppfattning 
samt uppgiften att en person sökt asyl eller uppehållstillstånd. Även uppgifter om 
utlänn ingens ekonomiska omständigheter av personlig natur kan skyddas (se prop.  Diarienummer: 2021/05113  
 
 28/38 
 
1979/80:2 Del A s. 209f).  Sekretesskyddet för enskild enligt 37 kap . 1 § OSL är 
således detsamma som enligt 25 kap . 17 a § OSL.  
Mot bakgrund härav bedömer E -hälsomyndigheten att sek retesskyddet i 25 kap .17 a 
§ respektive  25 kap . 17 b § OSL kan anses tillräckligt för de tillkommande uppgifter 
som ska rapporteras in och hanteras av E -hälsomyndigheten enligt den föreslagna 
9. Överväganden kring personuppgiftsansvaret  
E-hälsomy ndigheten anser inte att någon ytterligare reglering än den som redan finns 
avseende E -hälsomyndighetens respektive Migrationsverkets personuppgiftsansvar 
är nödvändig.  
Enligt 3 kap . 1 § lagen om nationell läkemedelslista är E -hälsomyndigheten 
personuppgi ftsansvarig för den behandling av personuppgifter som myndigheten 
utför i den nationella läkemedelslistan.  Enligt förarbetena infördes denna 
bestämmelse för att tydliggöra att E -hälsomyndigheten är personuppgiftsansvarig 
endast för den behandling som myndi gheten utför (prop. 2017/18:223 s.81). När 
exempelvis  apotekspersonal eller hälso - och sjukvårdspersonal tar del av uppgifter 
som finns hos E -hälsomyndigheten omfattas denna personuppgiftsbehandling av den 
reglering som finns i apoteksdatalagen respektive patie ntdatalagen. Det innebär att 
ett öppenvårdsapotek respektive en vårdgivare är personuppgiftsansvarig för den 
personuppgiftsbehandling som deras respektive medarbetare utför när de har åtkomst 
till uppgifter i myndighetens register (prop. 2017/18:223 s 82).   
E-hälsomyndigheten anser att motsvarande bedömning måste göras när 
Migrationsverket ska ta del av uppgifter ur E -hälsomyndighetens register.  
Av 2 § utlänningsdatalagen (2016:27) framgår att den lag en gäller för behandling av 
personuppgifter i Migrations verkets verksamhet som rör statlig ersättning för 
kostnader för utlänningar (2 § 7 utlänningsdatalagen). Av 9 § utlänningsdatalagen 
följer att Migrationsverket är personuppgiftsansvarig för den behandling av 
personuppgifter som myndigheten utför. Av 11 § u tlänningsdatalagen följer att 
Migrationsverket får behandla personuppgifter om det behövs för handläggning av 
ärenden eller en myndighets biträde i sådana ärenden i verksamhet som avses i 2 § 
och 3 §  samma lag .  
Den personuppgiftsbehandling som Migrationsv erket utför när verket tar del av 
uppgifter ur E -hälsomyndighetens register för ändamålet att handlägga ärende som 
rör statlig ersättning för kostnader för asylsökanden m.fl. omfattas av den reglering 
som finns i utlänningsdatalagen. Migrationsverket är således enligt denna reglering 
personuppgiftsansvarig för den na personuppgiftsbehandling .  Diarienummer: 2021/05113  
 
 29/38 
 
10. Förslag till författningsändringar  
E-hälsomyndighetens förslag till ändringar i lagen (2018:1212) om nationell 
E-hälsomyndigheten föreslår i fråga om la gen (2018:1212) om nationell 
dels att 3 kap. 5, 6 och 8 §§, ska ha följande lydelse , 
dels att det ska införas en ny paragraf, 6 kap. 9 § av följande lydelse.  
 
Nuvarande lydelse  Föreslagen lydelse  
3 kap.  
5 § 
Personuppgifterna får behandlas  om det är nödvändigt för övriga ändamål:  
1. debitering till regionerna,  
2. ekonomisk uppföljning och framställning av statistik hos E -hälsomyndigheten,  
3. registrering och redovisning till regionerna av uppgifter för ekonomisk och 
medicinsk uppföljning s amt för framställning av statistik,  
4. registrering och redovisning till förskrivare, verksamhetschefer enligt hälso - och 
sjukvårdslagen (2017:30), verksamhetschefer enligt tandvårdslagen (1985:125) och 
läkemedelskommittéer enligt lagen (1996:1157) om  läkemedelskommittéer av 
uppgifter för medicinsk uppföljning, utvärdering och kvalitetssäkring i hälso - och 
sjukvården,  
5. registrering och redovisning till Socialstyrelsen av uppgifter för epidemiologiska 
undersökningar, forskning, framställning av statistik, uppföljning, utvärdering och 
kvalitetssäkring inom hälso - och sjukvårdsområdet,  
6. registrering och redovisning till Inspektionen för vård och omsorg av uppgifter om 
en läkares eller tandläkares förskrivning av narkotiskt läkemedel eller annat särskilt 
läkemedel, för inspektionens tillsyn över hälso - och sjukvårdspersonal enligt 
patients äkerhetslagen (2010:659),  
7. registrering och redovisning av 
uppgifter för Tandvårds - och 
läkemedelsförmånsverkets tillsyn över 
utbyte av läkemedel enligt 21 -21 c §§ 
lagen ( 2002:160) om 
läkemedelsförmåner m.m. och för 
prövning och tillsyn enligt samma lag 
av läkemedel som får säljas enligt 4 7. registrering och redovisning av 
lagen (2002:160) om 
av läkemedel som får säljas enligt 4  Diarienummer: 2021/05113  
 
 30/38 
 
kap. 10 § och 5 kap. 1 § andra stycket 
läkemedelslagen (2015:315), eller kap. 10 § och 5 kap. 1 § andra stycket 
läkemedelslag en (2015:315),   
8. registrering och redovisning av 
uppgifter för Läkemedelsverkets tillsyn 
över tillhandahållandeskyldigheten 
enligt 2 kap. 6 § 3 lagen (2009:366) om 
handel med läkemedel samt för 
Läkemedelsverkets tillsyn över 
uppgiftslämnande vid expedie ring av en 
förskrivning enligt 2 kap. 6 § 5 lagen 
om handel med läkemedel . 8. registrering och redovisning av 
uppgiftslämnande vid expediering av en 
om handel med läkemedel , eller  
 9. registrering och redovisning av 
uppgifter för Migrationsverkets 
ersättning enligt 9 § förordningen 
(1996:1357) o m statlig ersättning för 
hälso - och sjukvård till asylsökande.  
6 § 
För ändamål som anges i 5 § 1 får 
uppgifter om en person inte omfatta 
annat än datum för expediering, 
kostnad, kostnadsreducering enligt 
läkemedelsförmåner m.m., 
kostna dsfrihet enligt smittskyddslagen 
(2004:168) och patientens 
personnummer eller 
samordningsnummer.  För ändamål som anges i 5 § 1 och 9  får 
lagen (2002:160)  om 
kostnadsfrihet enligt smittskyddslagen 
(2004:168), ersättning enligt 9 § 
förordningen (1996:1357) om statlig 
ersättning för hälso - och sjukvård till 
asylsökande, vårdavgift enligt 
förordningen (1994:362) om 
vårdavgifter m.m. fö r vissa utlänningar  
och patientens personnummer, 
samordningsnummer eller 
individnummer hos Migrationsverket.  
För ändamål som anges i 5 § 2, 4 och 7 får inga uppgifter om en person redovisas. 
Ändamålet enligt 5 § 3 får inte, med undantag för utlämnande av  uppgifter enligt 6 
kap. 3 §, omfatta några åtgärder som innebär att uppgifter om en patient redovisas. 
Dock får uppgifter om en förskrivare ingå i redovisning enligt 5 § 4 till samma 
förskrivare och till verksamhetschefen vid den enhet där förskrivaren tj änstgör samt i 
redovisning enligt 5 § 6 till Inspektionen för vård och omsorg.   Diarienummer: 2021/05113  
 
 31/38 
 
Ordinationsorsak får redovisas endast för de ändamål som anges i 3 § 1, 4 § och 5 § 
3-5. 
8 § 
I den utsträckning det behövs för ändamålen enligt 2 -5 §§ får den nationella 
läkemed elslistan innehålla följande uppgifter:  
1. förskriven vara, mängd och dosering, aktiv substans, läkemedelsform, styrka, 
administreringssätt, läkemedelsbehandlingens längd, behandlingsändamål och datum 
för förskrivning,  
2. patientens namn, personnummer  
eller samordningsnummer, 
folkbokföringsort och postnumret i 
patientens bostadsadress,  2. patientens namn, personnummer, 
individnummer hos Migrationsverket,  
patientens bostadsadress,  
3. förskrivarens namn, yrke, specialitet, arbetsplats, arbetsplatskod och 
förskrivarkod,  
4. ordinationsorsak,  
5. senaste datum för när läkemedelsbehandlingen ska följas upp eller avslutas,  
6. expedierad vara, mängd och dosering, datum för expediering, expedierande 
apotek, expedierande farmaceut och uppgift om att farmaceuten har motsatt sig 
utbyte av ett förskrivet läkemedel och skälen för det,  
7. kostnad, kostnadsreducering  
enligt lagen (2002:160) om 
kostnadsfrihet enligt 
smittskyddslagen (2004:168 ), 7. kostnad, kostnadsreducering  
läkemedelsförmåner m.m.,   
kostnadsfrihet enligt  
smittskyddslagen (2004:168),  
(1996:1357) om statlig ersättning för hälso - 
och sjukvård till asylsökande, vård avgift 
enligt förordningen (1994:362) om 
vårdavgifter m.m. för vissa utlänningar,   
8. andra uppgifter som krävs i samband med en förskrivning eller en expediering,  
9. uppgift om samtycke och om spärrade uppgifter, och  
10. uppgift om fullmakt.  
6 kap.  
9 § 
 9. E-hälsomyndigheten ska till 
Migrationsverket, för de ändamål som  Diarienummer: 2021/05113  
 
 32/38 
 
anges i 3 kap. 5 § 9 lämna uppgifter om 
individnummer enligt 3 kap. 8 § 2 och 
ersättning samt  vårdavgift enligt 3 kap. 8 § 
7. 
11. Informationssäkerhet  
Vid utveckling och införande av funktio ner där information överförs mellan flera 
parter ställs alltid krav på ett strukturerat och riskbaserat informationssäkerhetsarbete 
i samverkan mellan ingående parter. Informationssäkerhetskrav ska beaktas genom 
hela livscykeln, det vill säga från utveckli ng, införande och förvaltning till dess att 
avveckling av tjänsten sker.  
Ett grundläggande krav vid informationsutbyte är att informationsklassning 
genomförs av de informationsmängder som ska överföras i syfte att identifiera 
omfattningen av nödvändiga säk erhetsåtgärder. Den information som ska hanteras 
och överföras kan vara mer eller mindre känsligt utifrån aspekter som 
konfidentialitet, riktighet och tillgänglighet. Information som direkta eller indirekta 
personuppgifter och som kan härledas till enskild  individ medför en högre klassning. 
Brister i tillgänglighet, riktighet eller konfidentialitet och sekretess riskerar mycket 
allvarliga konsekvenser för berörda parter, den enskilde men även för samhället i 
stort.  Förutom grundläggande krav som klassning o ch risk - och incidenthantering 
ställs även krav inom säkerhetsområden såsom:  
• Styrning av åtkomst och hantering av digitala identiteter . 
• Spårbarhet till hanteringen av informationstillgångar . 
• Tillgänglighet till information och berörda tjänster . 
• Säkerhetsskyd d vid hantering, bearbetning, lagring och överföring av 
information . 
Styrning av åtkomst innebär kontroll av giltiga digitala identiteter och att dessa kan 
härledas till enskild person samt hantering och kontroll av åtkomsträttigheterna. Ett 
grundläggande k rav är att säkerställa att rätt person ges åtkomst till rätt information.  
I detta fall hanteras känslig och vital information , vilket ställer höga krav på 
informationssäkerheten. Bristande informationssäkerhetsarbete riskerar annars en 
allvarlig skada på både öppenvårdsapotek och asylsökande med flera. En viktig 
förmåga är att hantera risker och incidenter effektivt och verkningsfullt igenom hela 
livskedjan. Ur ett informationssäkerhetsperspektiv betyder det att ett antal proaktiva 
aktiviteter såsom risk - och konsekvensbedömningar med efterföljande 
implementation av tillämpliga säkerhets - och riskreducerande åtgärder behöver 
genomföras. För alla ingående parter är transparens nödvändig t för att förebygga hot 
och uppkomna incidenter.   Diarienummer: 2021/05113  
 
 33/38 
 
Redan i  dag överförs inf ormation med högt skyddsvärde från öppenvårdsapoteken 
till E -hälsomyndigheten med en mycket hög informationsklassning. De 
informationsmängder som tillkommer  genom det aktuella förslaget  är ännu inte 
klassificerade, men bedöms ändå ligga inom ramen för tidi gare bedömningar då 
dessa redan är högt värderade. Den nya informationen som tillförs bedöms därför 
inte tillföra en generell nivåhöjning av säkerheten för E -hälsomyndigheten. 
Befintliga rutiner och metoder för informationssäkerhet bedöms vara tillräckliga  för 
hanteringen även av de nya informationsmängderna för den föreslagna processen. 
Dock är en säkerhetsskyddsanalys ännu inte är genomförd, vilket betyder att ingen 
analys är genomförd om och på vilket sett denna process riskerar att påverka 
Sveriges säke rhet. En säkerhetsskyddsanalys behöver således genomföras vid ett 
eventuellt införande för att identifiera eventuella ytterligare skyddsåtgärder och 
påverkan på myndigheten.    
Ansvaret för informationssäkerheten övergår från E -hälsomyndigheten till 
Migrati onsverket när informationen  har hämtats . Eftersom detta samarbete faller 
inom ramen för samverkan mellan myndigheter behövs inget avtal då båda parterna 
omfattas av samma grundläggande författningskrav, och varje part har därför fullt 
och eget ansvar för s in hantering av den överförda informationen.  
12. Tidplan och k ostnadsuppskattning  
För att realisera föreslagen  digital process behöv er E-hälsomyndigheten utveckla  och 
anpassa  interna it-system. Processen medför även påverkan  på externt anslutande 
it-system , det vill säga  öppenvårdsapoteken  behöver utveckla och anpassa sina 
receptexpeditions system för att kunna anslutas till och realisera föreslagen  process.   
12.1  Tidplan  
E-hälsomyndigheten kvarstår med samma uppskattning som i delredovisningen att 
myndighetens egen utvec kling och driftsättning kan genomföras inom cirka 12 
månader från de t att uppdraget om införande inkommit till myndigheten och 
finansiering säkerställts. I denna uppskattade tidsåtgång inkluderas förberedelsefas, 
genomförandefas och nödvändigt releasearbete med anledning av att 
systemanpassningarna medför externpåverkan på anslutande system. För att 
uppskattad tidsåtgång ska vara hållbar krävs det att föreslagna författningsändringar 
realiseras  och att öppenvårdsapoteken har möjlighet att införa förändringar som 
krävs .  
12.2  Kostnadsuppskattning  
Kostnadsuppskattningen är oförändrad  sedan tidigare delr edovisning av 
regeringsuppdraget . Uppskattningen avser enbart E -hälsomyndighetens  interna 
arbete och system kostnad . Öppenvårdsapotekens och Migrationsverkets kostnad er 
för att realisera den föreslagna digitala processen är inte inkluder ade.   Diarienummer: 2021/05113  
 
 34/38 
 
Kostnaderna f ör att  genomföra nödvändig utveckling/systemanpassning och 
driftsätt ning för E -hälsomyndigheten uppskattas till 2,5 miljoner kronor , vilket 
kräver en särskild finansi ering . För att matcha den genomförandeperiod som krävs 
för utveckling och driftsättning av föreslagen lösning , behöver erhållen f inansiering 
kunna  överföras/sparas mellan kalenderår vid behov.  Vid en eventuell 
lånefinansiering behöver tilldelade medel även  kunna sparas till framtida 
avskrivningskostnader.   
Den årliga förvaltningskostnaden uppskattas till 750 000 kronor första året efter 
genomförd driftsättning. År två och framåt beräknas förvaltningskostnaden vara 
500 000 kronor årligen. Uppskattade för valtningskostnader inkluderar löpande arbete 
och systemunderhåll som krävs för att upprätthålla föresl agen process. Beräknad 
årlig förvaltningskostnad ryms inte inom E -hälsomyndighetens nuvarande 
budgetram.    
13. Slutsats   
Den förslagna processen kommer att u nderlätta i arbetsbörda för 
öppenvårdsapoteken och Migrationsverket då förslaget innebär att framtagandet av 
underlag för att ansöka om ersättning inte behöver utföras. I dag tar 
öppenvårdsapoteken fram blankett eller faktura utifrån de uppgifter 
öppenvårds apoteken  registrerat vid expedieringstillfället. För Migrationsverket är 
administrationen manuell, tidskrävande och oregelbunden. Öppenvårdsapotekens 
ansökningar till Migrationsverket varierar i innehåll, vilket ibland leder till avslag. 
Detta gör att ansö kningar kan behöva komplettering för att erhålla ersättning vilket 
ger ökade ledtider och extra arbete som följd. Föreslagen process stärker 
förutsägbarheten för båda parterna eftersom inmatade uppgifter sker enhetligt och 
strukturerat enligt Migrationsver kets krav på uppgifter vid expedieringen och 
rapporteringen till FOTA. Behovet av kompletteringar från öppenvårdsapoteken till 
Migrationsverket kommer att minska. Mikrodatafilen exkluderar behovet för 
öppenvårdsapoteken att ta fram uppgifter till ansökan om  ersättning och skicka det 
manuellt. Vidare möjliggör mikrodatafilen en automatiserad handläggning för 
Migrationsverket för att fatta beslut om ersättning och utbetalning. Detta kan 
sammantaget minska handläggningstiden för Migrationsverket beroende på hur  ofta 
öppenvårdsapoteken och Migrationsverket beslutar att mikrodatafilen från 
E-hälsomyndigheten ska tillhandahållas. En viss andel ärenden kommer alltid 
behöva lösas manuellt av Migrationsverket på grund av olika omständigheter så som 
exempelvis kompl etteringsbehov och manipulerade handlingar som ska visa att 
individen  är rätt personkrets för ersättning.  
13.1   Öppenvårdsapotekens behov  
För att realisera f öreslagen process behöver  öppenvårdsapoteken utveckla och 
anpassa sina it -system. Anslutning av öppenvårds apotekens system kan påbörjas 
först när  nödvändig lagstiftning finns på plats,  E-hälsomyndigheten driftsättning  Diarienummer: 2021/05113  
 
 35/38 
 
slutförts och när öppenvårdsapoteken har genomfört nödvändiga systemanpassningar 
i sina system. För en framgångsrik realisering och övergång til l den föreslagna 
processen krävs nära dialog och synkronisering mellan Migrationsverket, 
E-hälsomyndigheten och öppenvårdsapoteken.   
Efter dialog med apoteksaktörerna ser E-hälsomyndigheten att det finns behov för 
öppenvårsapoteken att utveckla sina expedi eringssystem för att kunna hantera 
kontrollen av LMA -kort för att eliminera manuell inmatning både vad gäller att 
kontrollera giltigheten på Migrationsverkets handlingar och för att rapportera 
individnummer via FOTA.  Det behöver utredas om och hur expedier ingssystemens 
skannrar  kan användas för att s kanna i den publika webbläsaren för giltighetskontroll 
av LMA -kort. Önskvärt vore om uppgifter som behövs för rapportering till FOTA 
inkommer via s kanning och inte manuell inmatning, för att säkerställa uppgifte rnas 
riktighet.  
Öppenvårdsapoteken har påpekat att de skulle uppskatta en automatisering med en 
verifiering/godkännande att rätt personkrets hanteras inom sitt expedieringssystem 
för att erhålla ersättning. En alternativ lösning skulle kunna baseras på en  ny tjänst 
från Migrationsverket som öppenvårdsapoteken anropar genom att s kanna eller 
manuellt ange ett individnummer  från Migrationsverkets handlingar  (exempelvis 
LMA -kortet (QR -kod/streckkod)). Tjänsten skulle ligga hos Migrationsverket och är 
inget reg ister som öppenvårdsaktörerna har åtkomst till. Tjänsten kontrollera r LMA -
kortets giltighet och andra för beslutet viktiga faktorer och returnerar ett kvitto på 
den genomförda kontrollen samt en verifiering för godkännande/icke godkännande . 
Vid kontroll  erhålls ett svar direkt i expedieringssystemet om det är rätt personkrets  
för ersättning. En sådan tjänst skulle  integreras i öppenvårdsapotekens system. 
Uppgifter om verifieringen kan sedan överföras till E -hälsomyndigheten vid 
rapporteringen av övriga försäljning suppgifter och tillgängliggöras i mikrodatafil till 
Migrationsverket. Utifrån detta kan Migrationsverket ta fram underlag för 
utbetalning av ersättning till öppenvårdsapoteken. En initial bedömning gjordes av 
Migrationsverket att en sådan lösning med att g odkända öppenvårdsapotek anropar 
en tjänst för gilt ighetskontroll inom expedieringssystemet var svår att genomföra 
juridiskt. Men om en djupare utredning visar att detta är möjligt skulle det vara en 
komplettering i processen för öppenvårdsapoteken  som minskar den manuella 
hanteringen och skapa r en ökad trygghet för öppenvårdsapoteken . 
 
 36/38 
 
Bilaga 1 – Uppgifter  (mikrodatafil)  
Filen omfattar försäljningstransaktioner för receptförskrivna varor . Filen omfattar 
alla läkemedel och handelsvaror s om asylsökande fått förskrivet och apoteken 
ansöker hos Migrationsverket om statlig ersättning för.  
Huvudpost – fungerar som avstämning av filen  
Term  Beskrivning  Exempel  Typ 
Period  Den perio d som alla t ransaktioner nedan har 
rapporterats.  
(i exemplet en t våveckorsperiod)   2021 -12-
01 Text 
Kördatum  Framställningsdatum för mikrodatafilen  2021 -11-
15 Datum  
Totalbelopp  Totalt belopp ansökt statlig ersättning  2723,58  Tal 
Antal poster i 
filen Antal ansökningar som förmedlas från apotek via 
E-hälsomyndigheten  31 Tal 
 
Term  Beskrivning  Exempel  Typ Kommentar  
Period  Den perio d som 
alla t ransaktioner 
nedan har 
rapporterats.  202112 -01 Text I exemplet en 
tvåveckorsperiod  
TransaktionsID  E-
hälsomyndighete
ns unika 
transaktions -ID i 
databasen FOTA  3496276041  Text  
AktorExpeditionsID  Unikt ID från 
expedierande 
apotek  2110LZ457  Text Används för 
spårbarhet och för 
att hålla ihop en 
expedition som kan 
omfatta flera 
läkemedel  
AktorTransID  Unikt ID från 
apotek  2110LZ457 -1 Text Om expeditionen 
omfattade mer än 
en receptrad står  
det 2,3 osv . efter 
strecket  
Expeditionsdatum  Datumet 
patienten fick 
läkemedlet ”i 
handen”  2021 -11-05 Datu
m  
Registreringsdatum  Datum 
transaktionen 
lagrades hos 
E-hälsomyndighe
ten 2021 -11-05 Datu
m Kan i undantagsfall 
vara senare än 
expeditionsdatum   Diarienummer: 2021/05113  
 
 37/38 
 
Individnummer  Hur ap oteket 
fastställt 
patientens 
identitet  50-008920  Text I exemplet ett 
dossiernummer  
Typ av PatientID  Ger möjlighet att 
använda olika 
typer av 
patientID.  DNR  Text Till exempel 
dossiernummer 
och/eller 
kontrollkod.  
Utfärdarkategori  Kategori som 
förskrivare n 
tillhör, följer 
Socialstyrelsens 
definitioner och 
bestämmelser 
om 
förskrivningsrätt  LAK  Kan förutom läkare 
vara dietist eller 
barnmorska  
Arbetsplatskod  Förskrivarens 
arbetsplats  05558842110
00 Text Första två siffrorna 
i exemplet ’05’ står 
för region 
Östergötland  
Förmånstyp  Förmånstypen 
anger vilken 
sorts 
läkemedelssubve
ntion som 
tillämpats  LMA Text Här: ej fastställt. Ny 
förmånstyp.  
Försäljningspris  AUP ex moms 
”Apotekets 
utpris”  143,20  Tal Summan av de tre 
efterföljande 
beloppen  
Egenavgift  Det so m 
patienten betalat 
själv ex moms  50,00  Tal  
Merkostnad  Tillägg som 
för att få annat 
läkemedel än 
periodens vara  0,00 Tal Ej aktuellt för 
personkretsen i  dag 
men behövs för att 
kunna kontrollera 
att summering är 
korrekt  
Subventionsbelopp   Sökt statlig 
ersättning ex 
moms  93,20  Tal  
Momssats   0,00 Tal Moms förekommer 
på livsmedel och 
vissa hjälpmedel 
som kan förskrivas. 
Ingen moms på 
förskrivna 
läkemedel   Diarienummer: 2021/05113  
 
 38/38 
 
Aktörens orgnr  Apoteksaktören, 
kan vara en 
kedja – 
exempelvis  
Apoteket AB  5561386532  Text En apoteksaktör 
kan ha ett eller flera 
expeditionsställen 
som alla har 
tillstånd av 
ApoteksID  Expeditionsställe
ts GLN -kod 73132760073
25 Text  
Apoteksnamn  Expeditionsställe
ts namn  Apoteket 
Fasanen  Text Hämtas ur  
E-hälsomyndig -
hetens regi ster 
  
Di 
Informationshantering 
vid utlandsvård  
Redovisning enligt Regeringsbeslut 
S2019/01519/FS 2019  
Dnr: 20 19/01537  
Datum: 2020 -06-11  Diarienummer: 2019/01537  
2/131 
Denna publikation skyddas av upphovsrättslagen. Citera gärna rapporten men 
uppge alltid källa:  Informationshantering vid utlandsvård,  2020 och E-
hälsomyndigheten .  
Publicerad: E-hälsomyndigheten, juni 2020  
Diarienummer: 2019/01537 
Sankt Eriksgatan 117, Stockholm 
www.ehalsomyndigheten.se 
Dokumentnamn: Informationshantering vid utlandsvård  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   3/131 
 
Förord  
E-hälsomyndigheten har fått i uppdrag att göra en analys av den 
informationshantering som behöver ske i Sverige som handlar om  den mest 
nödvändiga journalinformationen som ska kunna delas i vårdsammanhang när 
patienten är i behov av utlandsvård. E -hälsomyndi gheten har, i enlighet med 
uppdraget, samverkat med relevanta myndigheter och organisationer inom området.    
Denna slutrapport innehåller en analys av de svenska förutsättningarna för en 
patientöversikt och den behandling av uppgifter som är nödvändig för att realisera ett 
europeiskt informationsutbyte.  
Enligt uppdraget gjordes en delredovisning1 den 5 november 2019 som avsåg en 
analys av verksamhetsmässiga,  semantiska,  tekniska och legala  frågor. 
Delredovisningen utgjorde också grund för fortsatt analys av eventuella 
författningsförslag eller förslag på andra åtgärder som behövs för den 
uppgiftsbehandling som kommer att genomföras inom ramen för 
patientrörlighetsdirektivet.  
Slutrapporten är framtagen av senior farmaceutisk utredare Annika Ohlson, 
informa tions - och lösnings arkitekt Marcus Claus, jurist Maria Jacobsson, 
internationell projektsamordnare Hans Andersson samt digital strateg Omid 
Mavadati. Ansvarig avdelningschef för uppdraget är Peter Alvinsson.  
Beslut om denna rapport har fattats av generald irektören Janna Valik. Senior 
farmaceutisk utredare Annika Ohlson har varit föredragande.  
 
1 Informationshantering vid utlandsvård  - Delredovisning enligt Regeringsbeslut S2019/01519/FS 2019 ,  
  Dnr: 2019/01537  
  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   4/131 
 
Patientrörlighetsdirektivet fastställer att EU ska främja samarbete och 
informationsutbyte mellan medlemsstaterna i fråga om e -hälsa. Medlemsstaterna 
samverkar därför, inom ramen för patientrörlighetsdirektivet och med stöd av 
kommissionen, för att kunna utbyta digital hälsoinformation över landsgränser. 
Syftet är att underlätta för patienter att söka vård, inklusive at t hämta ut läkemedel, i 
ett annat land.  
I dag finns två gränsöverskridande tjänster framtagna – e-recept och patientöversikt 
för oplanerad vård.  
Tjänsten e -recept över landsgränser innebär att medborgare i ett land ska kunna få 
sina e -recept expedierade v id tillfällig vistelse i ett annat land. Sverige deltar i det 
europeiska arbetet och förbereder det gränsöverskridande informationsutbytet när det 
gäller e -recept.  
Tjänsten Patient Summary är till för att behandlande hälso - och sjukvårdspersonal 
ska få til lgång till information från hemlandet vid behov av oplanerad vård i annat 
land. Det kan exempelvis vara information om uppmärksamhetssignaler, aktuella 
diagnoser och hälsoproblem, eventuella implantat och proteser, kirurgiska ingrepp , 
vaccinationsskydd  samt aktuell läkemedelsbehandling.  
Båda tjänsterna syftar till att förmedla och översätta respektive information till det 
språk som är aktuellt i det tillfälliga vistelselandet.  
För närvarande är det 19  av EU:s 27 medlemsländer  som planerar att införa 
patientöversikt över landsgränser för oplanerad vård fram till 2023. I juni 2020 
kommer ytterligare länder att få ta del av EU -finansiering för att införa Patient 
Summary. Ett av dessa är Finland som planerar att införa patientöversikt över 
landsgränser under  2023/24.  
Patientöversikter har funnits i svensk hälso - och sjukvård i ett antal år och då främst 
inom regioner och kommuner genom e -tjänsten Nationell patientöversikt (NPÖ). 
Den gör det möjligt att ta del av och tillgängliggöra journalinformation över 
vårdgivarnas organisationsgränser och från olika system via den nationella 
tjänsteplattformen som Inera har utvecklat.  
Enligt vår analys har de flesta informationsmängderna i Patient Summary 
motsvarande informations försörjningstjänster enligt så kallade tj änstekontrakt  
(integrationsprofiler)  i den nationella tjänsteplattformen i  dag. 
Dagens informationsförsörjningstjänster hos Inera saknar stöd för fem av de kliniska 
informationsmängderna i Patient Summary. Dessa fem kan i  dag tekniskt utbytas 
genom generis ka integrationsprofiler, som flera journalsystem redan i  dag stödjer, 
men för att kunna nyttjas krävs att specifikationer för nya kompletterande nationella 
informationsmängder (NIM) tas fram.   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   5/131 
 
Mängden information som är möjlig att presentera i en patientöv ersikt varierar 
eftersom det är frivilligt för varje vårdgivare att delta i informationsförsörjningen via 
tjänsteplattformen , liksom att delta i NPÖ . Vårdgivaren bestämmer dessutom i 
vilken omfattning vårdgivarens information ska delas .  
I dagsläget är det  inget land som kan tillhandahålla all information i den europeiska 
patientöversikten. Målsättningen är dock att alla länder ska kunna tillhandahålla all 
information, och varje land måste därför ta fram en handlingsplan för hur detta ska 
uppnås. Tillsvidar e kommer den information som finns tillgänglig att presenteras 
enligt antagandet att även denna information kan vara livsavgörande.  
De länder som nu arbetar med att införa patientöversikter över landsgränser i Europa 
vittnar om att den europeiska patientö versikten är en viktig pådrivande faktor för att 
vidareutveckla och driva på utvecklingen och användningen av nationella 
patientöversikter.  
Som en del av arbetet  med regeringsuppdraget  har olika möjliga lösningar för 
informations försörjningen identifierats och deras styrkor och svagheter har 
utvärderats.  
För scenariot där en svensk patient söker vård utomlands rekommenderas d en 
lösning som innebär att informationen hämtas vid behov från de svenska 
vårdgivarnas journalsystem och f rån Nationella läkemedelslistans register. 
Lösningen återanvänder så långt som möjligt befintlig infrastruktur bland annat för 
att ta till vara det som redan finns, undvika att introducera fler lösningar för vården 
med nya krav på deras leverantörer, samt för att kunna ansluta till de europeiska 
tjänsterna så snart som möjligt. Lösningen följer etablerade standarder och ramverk, 
både internationella och svenska .  
För scenariot där en utländsk patient söker vård i Sverige rekommenderas den 
lösning som innebär att NPÖ -klienten kompletteras med möjligheten att  ta emot och 
presentera  utländsk vårdinformation. Detta f ör att ge svensk vårdpersonal möjlighet 
att ta del av information från utländska vårdsystem via redan etablerade verktyg för 
tillgång  till jou rnalinformation.  
Oavsett vilka alternativ till lösning som väljs kommer det att behövas 
författningsförslag för att möjliggöra den personuppgiftsbehandling som 
aktualiseras. De rekommenderade alternativen utgör enligt vår bedömning de förslag 
som vore enkl ast att genomföra även ur legala aspekter. Det kommer att behövas 
ändringar i patientdatalagen, lagen om nationell läkemedelslista, offentlighets - och 
sekretesslagen och en ny förordning om personuppgiftsbehandling vid  
E-hälsomyndigheten i samband med grä nsöverskridande hälso - och sjukvård. Vi 
föreslår även ändringar i förordningen med instruktion för E -hälsomyndigheten  
E-hälsomyndigheten har regeringens uppdrag att vara nationell kontaktpunkt för 
e-hälsa i Sverige i och med arbetet med e -recept över lands gränser. För att 
möjliggöra utbyte av patientöversikt över landsgränser måste den nationella  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   6/131 
 
kontaktpunkten vidareutvecklas. För att införa den rekommenderade lösningen i 
Sverige kommer det krävas verksamhetsmässiga, semantiska, tekniska och legala 
åtgärde r. I rapporten går vi steg för steg igenom förslag till åtgärder inom de fyra 
områdena för att införa tjänsten Patient Summary i Sverige. En av utgångspunkterna 
har varit att identifiera åtgärder som både kan stödja det europeiska utbytet och 
samtidigt för bättra  och vidareutveckla  den nationella patientöversikten och  
invånarnas tillgång till sin journalinformation via  1177.  
Att införa Patient Summary är ett sätt att ytterligare stödja patientrörlighet en mellan 
medlemsstaterna  och samtidigt stärka det nation ella arbetet. Det kräver samverkan 
mellan berörda parter (E -hälsomyndigheten, Inera, SKR och Socialstyrelsen) . För 
detta behöver regeringen tilldela uppdrag och träffa överenskommelser.  
I det korta perspektivet ser vi att Sverige bör ansluta sig till tjän sten Patient 
Summary med den information som finns i nationell patientöversikt i dag. Det finns 
en strategisk vinst att delta tidigt i det europeiska samarbetet. Det ger en möjlighet 
att påverka det europeiska arbetet och bidra med exempel till det natione lla arbetet.  
Då det är frivilligt för vårdgivare att ansluta sig till nationell patientöversikt och välja 
vilken information man delar, så varierar tillgången av information som är möjlig att 
presentera för en individ. Privata vårdgivare utan offentlig finansiering ingår inte 
heller. Som komplement lämnar vi därför även förslag på en mer långsiktig lösning. 
I det längre perspektivet ser vi att det vore rimligt att sätta upp ett mål som en del av 
Vision e -hälsa 2025, nämligen att alla vårdgivare till 2025  ansluter sig till en 
nationell lösning för delning av grundläggande uppgifter om patienten. Vi lämnar 
därmed förslag på legala åtgärder som innebär en skyldighet för alla vårdgivare i 
Sverige att lämna information till en patientöversikt över landsgränser . 
Sammanfattningsvis är det viktigt att säkerställa att alla förutsättningar finns för att 
kunna driftsätta tjänsterna. Regeringen behöver tilldela uppdrag och träffa 
överenskommelser med d e berörda aktörerna som ska delta i detta arbete inom sina 
respekti ve ansvarsområden. En av aktörerna bör ha ett uttalat samordningsansvar för 
att underlätta och säkerställa arbetets fortskridande.  
Vi ser också att särskild uppmärksamhet bör ägnas åt att planera för att genomföra 
de legala åtgärder som behövs. För att re alisera ett deltagande i Patient Summary 
föreslår vi i en första etapp en bestämmelse i patientdatalagen. Den ska möjliggöra 
att uppgifter i en patientöversikt får lämnas från vårdgivare till E -hälsomyndigheten 
för vidarebefordran till en vårdgivare i utla ndet. Bestämmelsen kompletteras med ett 
bemyndigande som öppnar för föreskrifter från E -hälsomyndigheten där vi kan ange 
vilken information som ska levereras av de vårdgivare som deltar. Den första 
etappen utgår från den situation vi har i dag när inte all a vårdgivare kan producera 
information till den nationella patientöversikten. Detta kompletteras av justeringar i 
patientdatalagen som tar upp ändamålet för behandling och i offentlighets - och  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   7/131 
 
sekretesslagen avseende en ny sekretessbrytande bestämmelse. Vi  föreslår även 
ändringar i förordningen med instruktion för E -hälsomyndigheten.  
För att öka informationstäckningsgraden i den nationella patientöversikten och 
därmed även Patient Summary föreslår vi en etapp 2 som innebär en ny bestämmelse 
om att vårdgivar e ska vara skyldiga att lämna uppgifter till E -hälsomyndigheten. 
Denna bestämmelse ska i ett senare skede ersätta bestämmelsen om det frivilliga 
utlämnandet. Bestämmelsen ska kombineras med möjligheten till 
myndighetsföreskrifter där krav på mer detaljerad  nivå specificeras.  
Ett beslut om de legala förändringarna behövs så snart som möjligt för att 
förutsättningarna ska vara så tydliga som möjligt för alla berörda parter. Eftersom 
vissa av de legala åtgärderna även är förutsättningar för e -recept över land sgränser 
har vi föreslagit att de ska träda ikraft den 1 maj 2021. Vi föreslår att övriga legala 
åtgärder för den första etappen ska träda i kraft den 1 maj 2022. För etapp 2, som 
innebär en uppgiftsskyldighet för vårdgivarna föreslår vi ett ikraftträdande  till den 1 
maj 2024. Det sistnämnda som ett angeläget och värdefullt bidrag till Vision e -hälsa 
2025!  
   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   8/131 
 
Innehåll  
FÖRORD  ................................ ................................ ................................ ............................  3 
SAMMANFATTNING  ................................ ................................ ................................ ..........  4 
1. INLEDNING ................................ ................................ ................................ ..............  10 
1.1 UPPDRAGET  ................................ ................................ ................................  10 
1.2 METOD OCH GENOMFÖRAND E AV UPPDRAGET  ................................ ......................  10 
2. BAKGRUND  ................................ ................................ ................................ .............  12 
2.1 PATIENTRÖRLIGHETSD IREKTIVET  ................................ ................................ .......  12 
2.2 ARBETE FÖR ATT REALIS ERA PATIENTRÖRLIGHET SDIREKTIVET  ................................ ..... 12 
2.3 NATIONELL KONTAKTPUNK T FÖR E -HÄLSA  ................................ ...........................  13 
2.4 BEFINTLIGA EUROPEISKA  TJÄNSTER FÖR ATT UP PFYLLA PATIENTRÖRLIG HETSDIREKTIVET  ..... 13 
3. OMVÄRLDSBEVAKNING ................................ ................................ .........................  15 
3.1 EUROPEISKT ARBETE MED  PATIENTÖVERSIKT  ................................ .........................  15 
3.2 INTERNATIONELL PATIEN TÖVERSIKT  ................................ ................................ ... 17 
3.3 VISION E -HÄLSA 2025  ................................ ................................ ....................  17 
3.4 REGERINGENS STRATEGI FÖR STANDARDISERING  ................................ .....................  17 
3.5 NATIONELL INFORMATIONSSTRUKTUR OCH NATIONELLT FACKSPRÅK  ...........................  18 
3.6 NATIONELLA LÄKEMEDELSLISTAN  ................................ ................................ ......  18 
3.7 INERAS STRATEGI OCH V ERKSAMHETSPLAN 2020 -2025  ................................ .............  18 
3.8 INFÖRANDE AV ANDRA ST ANDARDER FÖR INFORMA TIONSFÖRSÖRJNING  ........................  19 
3.9 UPPDRAGET OM ATT TILL GÄNGLIGGÖRA OCH FÖRV ALTA GEMENSAMMA NATI ONELLA 
SPECIFIKATIONER  ................................ ................................ ................................ ..... 19 
3.10 EU-FÖRORDNING OM MEDICI NTEKNIK OCH IMPLANTA TKORT  ................................ .... 19 
4. INFORMATION I PATIEN T SUMMARY  ................................ ................................ .. 21 
4.1 INFORMATION SOM INGÅR  I PATIENT SUMMARY  ................................ .....................  21 
4.2 INFORMATIONSKÄLLOR FÖ R PATIENT SUMMARY  ................................ ....................  23 
4.3 ÖVERSÄTTNING AV INFOR MATION I PATIENT SUMMARY  ................................ ............  25 
4.4 INFORMATIONSTÄCKNINGS GRAD NATIONELLT  ................................ .......................  27 
4.5 SAMMANFATTNING AV SVE NSKA FÖRUTSÄTTNINGAR  FÖR PATIENT SUMMARY  ..................  31 
5. UTLÄNDSKA VÅRDGIVARE S TILLGÅNG TILL SVEN SK INFORMATION – MÖJ LIGA 
LÖSNINGAR  ................................ ................................ ................................ .....................  32 
5.1 GRUNDLÄGGANDE PRINCIP ER FÖR INFORMATIONST ILLGÅNG OCH INFORMAT IONSUTBYTE  ... 32 
5.2 ALTERNATIV 1 – HÄMTA VID BEHOV – DISTRIBUERAD LAGRIN G HOS VÅRDGIVARE  .............  34 
5.3 ALTERNATIV 2 – STATLIG LÖSNING FÖR A TT HÄMTA VID BEHOV M ED DISTRIBUERAD LAGR ING 
HOS VÅRDGIVARE  ................................ ................................ ................................ ..... 37 
5.4 ALTERNATIV 3 – LAGRAD INFORMATION HO S EN MYNDIGHET /AKTÖR – NATIONELLT 
HÄLSOREGISTER  ................................ ................................ ................................ .......  40 
5.5 REKOMMENDERAD LÖSNING  ................................ ................................ ............  44 
6. SVENSKA VÅRDGIVARES TILLGÅNG TILL UTLÄND SK INFORMATION – MÖJ LIGA 
LÖSNINGAR  ................................ ................................ ................................ .....................  49  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   9/131 
 
6.1 ALTERNATIV 1 – KOMPLETTERING AV NPÖ -KLIENTEN  ................................ .............  49 
6.2 ALTERNATIV 2 – EGET WEBBGRÄNSSNITT  ................................ .............................  51 
6.3 ALTERNATIV 3 – VIA SVENSKA JOURNAL SYSTEM  ................................ ......................  52 
6.4 REKOMMENDERAD LÖSNING  ................................ ................................ ............  53 
7. VERKS AMHETSMÄSSIGA ÅTGÄRD ER ................................ ................................ ... 55 
7.1 NATIONELL KONTAKTPUNK T FÖR E -HÄLSA – VERKSAMHET  ................................ ........  55 
7.2 INFORMATIONSTÄCKNINGS GRADEN BEHÖVER FORTS ÄTTA UTVECKLAS FÖR V ÅRDGIVARE MED 
OFFENTLIG FINANSIERI NG ................................ ................................ ...........................  56 
7.3 SKAPA FÖRUTSÄTTNINGAR  FÖR PRIVATA VÅRDGIV ARE UTAN OFFENTLIG F INANSIERING  .......  56 
7.4 SAMVERKAN , UPPDRAG OCH AVTAL ................................ ................................ .... 57 
8. ÅTGÄRDER INOM INFORM ATIK OCH SEMANTIK  ................................ ...............  59 
8.1 NATIONELL KONTAKTPUNK T FÖR E -HÄLSA – INFORMATIK  ................................ .........  59 
8.2 SKAPA DEFINITION AV P ATIENTÖVERSIKT  ................................ ..............................  59 
8.3 NATIONELLA INFORMATIO NSMÄNGDER  ................................ ...............................  60 
8.4 SKAPA TILLÄMPNINGSANV ISNINGAR FÖR UTBYTE AV NYA INFORMATIONSM ÄNGDER  ...........  61 
8.5 HARMONISERING AV ANVÄ NDA KODVERK  ................................ ............................  61 
8.6 FLER MÖJLIGHETER TIL L STRUKTURERAD INFOR MATION  ................................ ...........  61 
9. TEKNISKA ÅTGÄRDER  ................................ ................................ ............................  63 
9.1 NATIONELL KONTAKTPUNK T FÖR E -HÄLSA – TEKNIK  ................................ ...............  63 
9.2 SAMTYCKESTJÄNST  ................................ ................................ ........................  64 
9.3 PRIVATA VÅRDGIVARE UT AN OFFENTLIG FINANSI ERING  ................................ .............  64 
9.4 NPÖ -KLIENTEN  ................................ ................................ ...........................  65 
9.5 1177  JOURNAL EN ................................ ................................ .........................  65 
9.6 JOURNALSYSTEM HOS VÅR DGIVARE  ................................ ................................ .... 66 
10. LEGALA ÅTGÄRDER  ................................ ................................ ...........................  67 
10.1 FÖRSLAG TILL NYA OCH ÄNDRADE FÖRFATTNINGA R ................................ ................  67 
10.2 GRUNDLÄGGANDE FÖRUTSÄ TTNINGAR FÖR REGLERI NG ................................ ...........  68 
10.3 FÖRUTSÄTTNINGAR ENLIG T REGERINGSFORMEN  ................................ .....................  71 
10.4 FÖRUTSÄTTNING FÖR NAT IONELL REGLERING ENL IGT DATASKYDDSFÖRORD NINGEN  .........  77 
10.5 VILKEN FORM AV UTLÄMN ANDE SKA REGLERAS ? ................................ .....................  82 
10.6 ÄNDRINGAR  I E-HÄLSOMYNDIGHETENS IN STRUKTION  ................................ ..............  88 
10.7 NY FÖRORDNING OM PERS ONUPPGIFTSBEHANDLING  VID E-HÄLSOMYNDIGHETEN I S AMBAND 
MED GRÄNSÖVERSKRIDANDE H ÄLSO - OCH SJUKVÅRD  ................................ ..........................  89 
10.8 ÄNDRINGAR I PATIENTDA TALAGEN  ................................ ................................ ..... 99 
10.9 E-HÄLSOMYNDIGHETENS FÖ RESKRIFTER  ................................ ............................. 107 
10.10  ÄNDRINGAR I LAGEN OM NATIONELL L ÄKEMEDELSLISTA  ................................ ....... 108 
10.11  ÄNDRINGAR I OFFENTLIG HETS - OCH SEKRETESSLAGEN  ................................ ......... 114 
10.12  IKRAFTTRÄDANDE  ................................ ................................ .................... 117 
10.13  ANDRA LEGALA ÅTGÄRDER  ................................ ................................ ......... 118 
10.14  KONSEKVENSER  ................................ ................................ ...................... 120 
11. STATUS OCH FORTSATT ARBETE  ................................ ................................ ..... 128 
 
    Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   10/
131 
 
E-hälsomyndigheten fick under våren 2019 i uppdrag att göra en analys av den 
informationshantering som behöver utföras i Sverige avseende så kallade 
patientöversikter. Dessa ska kunna delas i vårdsammanhang inom ramen för 
Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/24/EU av den 9 mars 2011 om 
tillämpningen av patienträttigheter vid gränsöverskridande hälso - och sjukvård, det 
så kallade patientrörlighet sdirektivet. Patientöversikter innehåller den mest 
nödvändiga journalinformationen som behöver delas i vårdsammanhang.  
Analysen ska även innehålla vilken behandling av uppgifter som är nödvändig när 
informationen delas med aktörer i andra europeiska länder . 
1.2 Metod och genomförande av uppdraget  
Uppdraget har genomförts av en arbetsgrupp och letts av en senior farmaceutisk 
utredare med informations - och lösningsarkitekt , jurist, internationell 
projektsamordnare  och digital strateg .  
E-hälsomyndigheten har bjud it in olika organisationer att samverka i uppdraget och 
haft avstämningar med bland andra Socialstyrelsen, Sveriges Kommuner och 
Regioner (SKR)  och Inera.  
Rapporten innehåller analys av  verksamhetsmässiga,  semantiska,  tekniska och 
juridiska frågor avseend e informationshanteringen som genomförs i Sverige . Utifrån 
tidigare erfarenhet av e-recept över landsgränser är en lärdom att de juridiska 
aspekterna behöver belysas i ett tidigt skede.  
I arbetet med denna rapport har de svenska förutsättningarna för en p atientöversikt 
som kan delas med andra europeiska länder inom ramen för det europeiska initiativet 
på detta område analyserats. Alternativa övergripande lösningsförslag har 
utvärderats och valt lösningsförslag inklusive en mer detaljerad analys presenteras .  
Vikt har också lagts vid att följa principer och rekommendationer som utarbetats av 
Samverkansarbetet mellan myndigheter, kommuner och andra offentliga aktörer 
(eSAM) och Myndigheten för digital förvaltning (DIGG) i form av Svenskt ramverk 
för digital s amverkan2, bland annat vad gäller samverkan mellan aktörer och strävan 
efter ändamålsenlig återanvändning av gemensam infrastruktur och tjänster. Detta 
kan ses som en anpassning till svenska förhållanden och förutsättningar av det 
                                                      
2 http://esamverka.se/stod -och-vagledning /svenskt -ramverk -for-digital -samverkan.html   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   11/
131 
 
ramverk som tagits fram p å europeisk nivå, European Interoperability Framework 
(EIF), bestående av de fyra interoperabilitetslagren, organisatorisk, semantisk, 
teknisk och legal interoperabilitet.[1]  
Rapporten innehåller också en genomgång av vilka åtgärder som behöver 
genomföras  inom respektive område för att möjliggöra ett europeiskt 
informationsutbyte.   
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   12/
131 
 
2. Bakgrund  
2.1 Patientrörlighetsdirektivet  
Hälso - och sjukvårdsfrågor omfattas av EU -ländernas nationella kompetens3, men 
EU kan på olika sätt främja samarbete och informationsutbyte mellan 
medlemsstaterna. Sedan flera år tillbaka bedriver EU -kommissionen i samverkan 
med medlemsstaterna ett aktivt arbete för att understödja gränsöverskridande hälso - 
och sjukvård, särskilt i e -hälsofrågor. Detta görs för att bland annat främja den fria 
rörligheten på den inre marknaden och skapa innovationsmöjligheter inom EU. 
Samarbetet är frivilligt och syftar till att kunna utbyta patientrelaterad information 
inom unionen. Arbetet grundar sig främst på Europaparlamentets och rådets direktiv 
2011/24/EU av den 9 mars 2011 om tillämpningen av patienträttigheter vid 
gränsöverskridande hälso - och sjukvård (patientrörlighetsdirektivet). Direktivet 
adresserar bland annat b ehovet av informationsutbyte mellan länderna inom 
hälsoområdet för att den inre marknaden ska fungera bättre.   
2.2 Arbete  för att realisera  patientrörlighetsdirektivet  
Under åren 2008 –2014 pågick ett pilotprojekt inom EU, kallat epSOS (Smart  Open  
Services f or European Patients), i vilket Sverige hade en aktiv roll som 
projektkoordinator för hela det europeiska projektet. Projektet syftade till att 
utveckla, bygga och utvärdera en infrastruktur för gränsöverskridande 
interoperabilitet mellan system för elektroni sk patientinformation i Europa.  
Projektet har avslutats men arbetet ledde fram till det som i dag  benämns eHealth 
Digital Service Infrastructure  (eHDSI ) och fortsätter med fokus att införa 
permanenta tjänster . Arbetet finansieras av medlemsstaterna och Eu ropeiska unionen 
genom Connecting Europe Facility  (CEF) . De första gränsöverskridande tjänsterna 
som tagits fram är e -recept  och patientöversikt . 
Patientrörlighetsdirektivet fastställer i artikel 14 att EU ska främja samarbete och 
informationsutbyte mellan  medlemsstaterna i fråga om e -hälsa. Detta ska ske inom 
ramen för ett nätverk för e -hälsa, eHealth Network, som kopplar ihop nationella 
myndigheter och departement med ansvar för e -hälsa. Det är Socialdepartementet 
som medverkar i nätverket för Sveriges del och E -hälsomyndigheten deltar i 
egenskap av nationell kontaktpunkt och expertmyndighet. E -hälsomyndigheten och 
andra myndigheter/aktörer deltar också i flera av de europeiska arbetsgrupper och 
expertgrupper som har bildats av eHealth Network.  
                                                      
3 Härmed avses medlemsländernas rätt att reglera ett område med egen lagstiftning. Det finns till exempel ingen 
tvingande EU rätt som reglerar hälso - och sjukvård.   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   13/
131 
 
Som kompl ement till patientrörlighetsdirektivet finns även en handlingsplan för 
e-hälsa som kommissionen arbetat fram. Planen omfattar framtagandet av riktlinjer 
på ett flertal olika områden inom e -hälsa, bland annat patientöversikter och e -recept, 
samt ett ramverk  för organisatorisk , semantisk,  teknisk, och legal interoperabilitet.  
Enligt artikel 6 i patientrörlighetsdirektivet ska varje medlemsstat utse en eller flera 
nationella kontaktpunkter (NCP) för gränsöverskridande hälso - och sjukvård. För 
Sverige är Försäkringskassan nationell kontaktpunkt för gränsöverskridande 
hälso - och sjukvård. För e -hälsofrågor har eHealth Network bestämt att det endast 
ska finnas en nationell kontaktpunkt (NCPeH) i varje medlemsstat.4 
E-hälsomyndi gheten har, enligt sitt regleringsbrev, regeringens uppdrag att vara den 
svenska nationell a kontaktpunkt en för e-hälsa.  
För att skapa organisatorisk interoperabilitet ska de nationella kontaktpunkterna för 
e-hälsa anslutas till varandra och förmedla infor mation mellan länderna. De 
nationella kontaktpunkterna blir därmed den enda kommunikationskanalen mellan 
länderna för överföring av uppgifter.  För överföringen får endast ett särskilt  
gemensamt  europeiskt myndighets nätverk för utbyte av information använda s. 
De nationella kontaktpunkterna, finns representerade i eHealth Member State Expert 
Group (eHMSEG) som rapporterar till eHealth Network. Gruppens huvudsyfte är att 
definiera och besluta om aspekter knutna till genomförandet av gränsöverskridande 
e-hälsot jänster. E -hälsomyndigheten deltar aktivt i de europeiska grupperingar  som 
arbetar  kontinuerligt  med befintliga tjänster .  
2.4 Befintliga europeiska tjänster för att uppfylla 
patientrörlighetsdirektivet  
Inom ramen för det samarbete som bedrivs i eHealth Network, har 
E-hälsomyndigheten under de senaste åren deltagit i arbetet med att etablera tjänster 
för utbyte av information, e -recept och patientöversikt, över landsgränser. Arbetet 
bygger på de erfarenheter som gjordes i epSOS -projektet. Alla medlemsstat er i EU 
och Europeiska frihandelssammanslutningen (Efta) kan delta i informationsutbytet.  
Samarbetet bygger på tillit mellan länderna och en förutsättning för att skapa tillit är 
att det finns organisatorisk , semantisk, teknisk  och legal  interoperabilitet  mellan 
länderna och de nationella system som ska användas. eHealth Network har utarbetat 
regler och specifikationer för hur utbytet ska ske på de olika områdena och tagit fram 
                                                      
4 JAseHN 5.1.1 Organisational Framework for eHealth  (https://jasehn.eu/wordpress/wp -
content/uploads/2016/03/JAseHN_D5.1.1_Organisational_Framework_of_eHealth_NCP_v2.0.pdf )  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   14/
131 
 
krav som ställs på de länder som medverkar för att tillräcklig interoperabilite t ska 
uppnås.  
I dag finns två gränsöverskridande tjänster framtagna – e-recept och patientöversikt  
för oplanerad vård.   
Tjänste n e-recept över landsgränser  innebär att  medborgare i ett land ska kunna få 
sina e-recept expedierade vid tillfällig vistelse i ett annat land.   
ska få tillgång till information vid behov av oplanerad vård  i annat land . Det kan 
exempelvis vara information om uppmärksamhetssignaler, aktuella diagnoser och 
hälsoproblem, eventuella implantat och proteser, kirurgiska ingrepp samt aktuell 
läkemedelsbehandling , se bilaga 1  och 2 . 
språk som är aktuellt i det tillfälliga vis telselandet.    
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   15/
131 
 
3. Omvärldsbevakning  
3.1 Europeiskt arbete med patientöversikt  
Förutsättningarna för att sammanställa en patientöversikt för oplanerad vård i andra 
länder är mycket olika i Europas länder. Informationshanteringen kan vara 
nationell/regional, hanteras centraliserat/decentraliserat, komma ifrån statliga/privata 
vårdinrä ttningar, vara obligatorisk/frivillig att delge och så vidare. De länder som nu 
arbetar med att införa patientöversikter över landsgränser i Europa vittnar om att den 
europeiska patientöversikten är en viktig pådrivande faktor för att vidareutveckla och 
driva på utvecklingen och användningen av nationella patientöversikter.  
I dagsläget är det inget land som kan tillhandahålla all information i den europeiska 
uppnås. Tillsvidare kommer den information som finns tillgänglig att presenteras 
Det pågår löpande ett arbete att h itta lösningar för att medlemsstaterna ska kunna 
presentera så mycket information som möjligt.  
I dagsläget är patientöversikten utformad för oplanerad vård. Det pågår dock en 
diskussion om huruvida patientöversikten även ska göras tillgänglig vid planerad  
vård. Det är inte heller klarlagt i vilken utsträckning barn ska kunna använda dessa 
tjänster om det förutsätter ett informerat samtycke.  
Ytterligare områden för utbyte av hälsodata som planeras är laboratorieresultat, 
medicinsk bilddiagnostik och vård - och omsorgsplaner vid utskrivning.  
Det pågår också en diskussion om förhållandet mellan den europeiska 
patientöversikten och International Patient Summary  framtagen av CEN (den 
europeiska standardiseringsorganisationen) . Som en del i denna diskussion har e n 
analys av skillnaderna  gjorts och under våren 2020 analyserar medlemsstaterna sina 
förutsättningar för införande av CEN International Patient Summary.   
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   16/
131 
 
För närvarande är det 19  av EU:s 27 medlemsländer som planerar att införa 
Patientöversikt öve r landsgränser för oplanerad vård. I tabellen nedan presenteras 
planerade år för införande under 2019 -20235.  
Land  2019 -20 2021  2022  2023  
Tjeckien  A & B     
Luxemburg  A & B     
Portugal  A & B     
Kroatien  A & B     
Malta  A & B     
Estland   A & B    
Cypern   A & B    
Grekland   A & B    
Irland   A   
Frankrike   B A  
Spanien   A & B    
Ungern    A & B   
Belgien    B A 
Nederländerna    B  
Italien    A & B   
Slovenien    A & B   
Tyskland    A & B   
Österrike    A & B   
 
I juni 2020 kommer ytterligare länder att få ta del av EU -finansiering för att införa 
Patient Summary. Ett av dessa är Finland som planerar att införa patientöversikt över 
landsgränser under 2023/24.  
I norra Sverige i gränstrakterna mot Finland finns sedan länge ett gränsöverskridande 
samarbete inom hä lso- och sjukvård som skulle gynnas av ett utbyte av 
patientöversikter. Framöver är tanken dessutom att ytterligare utvidga det europeiska 
utbytet med laboratorieresultat, medicinsk bilddiagnostik och vård - och 
                                                      
5 Källa: https://ec.europa.eu/cefdigital/wiki/pages/viewpage.action?pageId=222532498   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   17/
131 
 
omsorgsplaner vid utskrivning , vilket skulle  innebära ytterligare stöd i 
vårdsituationen.  
Till detta kommer även det pågående nordiska arbetet med ambitionen att utveckla 
e-hälsolösningar för vård på distans.  
Många svenskar reser till södra Europa, ibland för längre tid. För dessa skulle 
tjänsten p atientöversikt över landsgränser kunna ge en extra trygghet.  
3.2 Internationell patientöversikt  
På uppdrag av EU -kommissionen har CEN tagit fram en teknikoberoende 
specifikation av informationsinnehållet för en internationell patientöversikt (EN 
17269:2019 E).  Den godkändes som standard av CEN den 7 oktober 2019.  
Den bygger på tidigare europeiskt arbete men har ytterligare detaljerat och 
strukturerat informationsmängderna för ökad tydlighet och för att underlätta 
implementation. På sektionsnivå (enskilda inform ationsmängder) definieras vissa 
regler strängare i CEN IPS -datauppsättningen än i den aktuella versionen av 
eHDSI:s riktlinjer för Patient Summary.  
3.3 Vision e -hälsa 2025  
År 2025 ska Sverige vara bäst i världen på att använda digitaliseringens och 
e-hälsans möjligheter. För att uppnå detta krävs insatser inom tre nyckelområden: 
regelverk samt semantisk och teknisk interoperabilitet. Inom dessa nyckelområden 
skapas ett antal aktiviteter. För regelverk handlar det om att sammanställa och 
utvärdera de olika befi ntliga regelverken. För nyckelområdet semantisk 
interoperabilitet tas initiativ till att skapa former för nationell samverkan inom 
områdena referensarkitektur, nationella digitala tjänster och kunskapsspridning inom 
området. För nyckelområdet standardiseri ng ligger fokus främst på att organisera och 
genomföra en nationell process för standarder för ökad teknisk interoperabilitet.   
3.4 Regeringens strategi för standardisering   
För att öka interoperabiliteten och samverkan både på nationell och internationell 
nivå har regeringen i sin strategi för standardisering6 pekat ut ett antal 
prioriteringsområden för den offentliga sektorns arbete med standardisering. Sverige 
ska verka för användning och utveckling av nationella, europeiska och 
internationella standarder in om viktiga områden så som miljö, säkerhet och hälso - 
och sjukvård samt socialtjänst.  
                                                      
6 Regeringens strategi för standardisering 26 juli 2018    Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   18/
131 
 
3.5 Nationell Informationsstruktur och Nationellt fackspråk   
Vidareutvecklingen av Nationell informationsstruktur  (NI), är del i arbetet med 
Vision e -hälsa 2025. Här ingår beg repps - och informationsmodellering samt 
utredning om regelverk. Arbetet genomförs i samarbete med informatiker, 
terminologer, jurister och verksamhetsrepresentanter. Socialstyrelsens arbete med 
Nationell informationsstruktur  och Nationellt fackspråk bedriv s som en del av 
Vision e -hälsa 2025. Arbetet  med Nationell informationsstruktur  är en del av 
Gemensam informationsstruktur som är ett samlingsnamn för de verktyg som 
Socialstyrelsen tillhandahåller. Syftet är att skapa förutsättningar för ändamålsenlig 
och strukturerad dokumentation inom hälso - och sjukvård samt socialtjänst.  
3.6 Nationella Läkemedelslistan  
I slutet av juni 2018 fick E -hälsomyndigheten i uppdrag av regeringen att ta fram ett 
nytt register, den Nationella läkemedelslistan  (NLL) . Listan  blir den rikstäckande 
informationskälla n som ska ge vården, apoteken och patienten tillgång till en aktuell 
sammanställning av patientens förskrivna och uthämtade läkemedel.  I Nationella 
läkemedelslistan kommer uppgifter om Organisation (vårdenhet, apoteksakt ör och 
apotek) och Person (hälso - och sjukvårdspersonal, patient, apotekspersonal, 
fullmaktsinnehavare med fl era) att hanteras. De externa tjänstegränssnitten kommer 
att använda standarden HL7/FHIR30.  
3.7 Ineras strategi och verksamhetsplan 2020 -20257 
Ineras förslag till strategi för 2020 till 2025 fokusera s på de grundläggande 
förutsättningar som, i samspel med marknadens innovationskraft, förväntas ge mest 
effekt för verksamhetsutvecklingen hos kommuner och regioner. Inera kommer att i 
högre grad än hittills  fokusera på infrastruktur och arkitektur.  
Ineras mål med att ta fram en ny interoperabilitetsarkitektur är dels att möta krav på 
nya samverkansmönster, dels att öppna upp arkitekturen för fler aktörer (både 
privata och offentliga) inom fler sektorer. Blan d annat ska ett arbete påbörjas för att 
säkerhetsfrågor, juridiska hinder och tekniska frågor klarläggs i syfte att kunna öka 
samverkan med privata utförare.  
För den nationella patientöversikten (NPÖ) är målen att öka anslutnings - och 
informations täckning sgrad för både regioner och kommuner till tjänsteplattformen 
vad gäller tillgång till tjänsterna för olika journalinformationsmängder  viktiga .  
                                                      
7 https://www.inera.se/globalassets/om -inera/styrning -och-ledning/arsstamma -2020/ineras -verksamhetsplan -2020 -
2022.pdf  , publicerad på inera.se 2020 -05-13 inför Ineras årsstämma 2020 -06-17  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   19/
131 
 
3.8 Införande av andra standarder för 
informationsförsörjning  
Historiskt har lokala och regionala beslut gjort att a nvändningen av standarder och 
kodverk i Sverige har varit differentierad.  
Inera har utvärderat och diskuterat olika standarder för utbyte av information8, och 
det pågår arbeten som baseras på nyare eller andra standarder för teknisk och 
semantisk interoper abilitet. I takt med att nya vårdsystem införs i Sverige och 
information i dessa kommer att kunna utbytas via tjänsteplattformen kommer en 
harmonisering  att ske. Ett exempel på detta är att Nationella läkemedelslistan (NLL) 
inför FHIR för sina integrationstjänster , vilket ko mmer att innebära en 
harmonisering av de kodverk som används  för läkemedelsinformation  i Sverige . 
En lösning för Patient Summary är beroende av standarder och kodverk för teknisk 
och semantisk operabilitet. I bilaga  2 redogör s för varje informationsmängd i Patient 
Summary och hur motsvarande information finns tillgänglig i Sverige.  
3.9 Uppdraget  om att tillgängliggöra och förvalta 
gemensamma nationella specifikationer  
E-hälsomyndigheten fick i mars 2019 i uppdrag av regeringen att kontinuerligt 
sammanställa samt på lämpligt sätt tillgängliggöra gemensamma nationella 
specifikationer. I uppdragsdirektivet definieras gemensamma nationella 
specifikationer som överenskommelser om hur standarder ska tillämpas i olika 
situationer för a tt underlätta informationsutbyte inom och mellan hälso - och sjukvård 
och socialtjänst. Uppdraget ska redovisas till regeringen i september 2021.  
Myndighetens uppfattning är att de specifikationer som tas fram rörande 
patientöversikt med stor sannolikhet sk ulle kunna resultera i , och klassas som , 
gemensamma nationella specifikationer och på så sätt tillgängliggöras inom ramen 
för uppdraget rörande gemensamma nationella specifikationer.  
3.10 EU-förordning om medicinteknik och implantatkort  
Den nya förordningen (EU ) 2017/745 om medicintekniska produkter (MDR) trädde i 
kraft den 26 maj 2017 och skulle börja tillämpas den 26 maj 2020. Med anledning av 
utbrottet av covid -19 har EU -parlamentet och rådet beslutat att tillämpningen av 
MDR ska flyttas fram ett år och i stä llet börja tillämpas 26 maj 2021.  
Ett av syftena utöver att fastställa ett robust regelverk, är att säkerställa att den inre 
marknaden för medicintekniska produkter fungerar smidigt med utgångspunkt i hög 
                                                      
8 Se https://www.inera.se/globalassets/aktuellt/upphandling/stodmaterial -infor -landstings -och-regioners -
upphandlingar/utvardering_av_internationella_standarder -pa8.pdf    Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   20/
131 
 
hälsoskyddsnivå för patienter, och ska beakta små och medelstora företag 
verksamma i sektorn. De flesta av kraven i förordningen rör medicintekniska företag 
och syftar till bland annat produkters spårbarhet och aktörers legitimitet men det 
finns även krav på att hälso - och sjukvårdsinstitutionerna ska til lhandahålla 
information till patienten om vilket implantat hen har fått implanterat, ett så kallat 
implantatkort. Detta implantatkort kommer med stor sannolikhet innehålla  mer 
information än den information  i Patient Summary  som rör just implantat.  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   21/
131 
 
4. Information i Patient Summary  
I detta kapitel redovisas den information  som ingår  i Patient Summary  samt vilka 
förutsättningar och tillgängliga källor som finns i Sverige .  
4.1 Information som ingår  i Patient Summary  
I det europeiska samarbetet finns en specifik ation för vilken information som kan 
ingå i Patient Summary. Innehållet i tjänsten Patient Summary är  standardiserat och 
består av administrativ respektive klinisk information där varje typ av information 
består av en grundläggande obligatorisk datamängd samt en utöka d datamängd med 
ytterligare frivilliga uppgifter , se bilaga 1  och 2 .  
Nedan följer en beskrivning av de administrativa och kliniska uppgifter  som ingår 
samt vilka uppgifter som tillhör den grundläggande respektive utvidgade  
datamängden.  
4.1.1  Administrativa uppgifter som ingår i den grundläggande 
datamängden  
Följande uppgifter rörande patienten i Patient Summary är obligatoriska och ska 
finnas i en patientöversikt:  
• Nationell unik personlig identifierare  
• Fullständigt namn  
• Födelsedatum  
 
Kön kan  anges men är inte obligatoriskt.  
 
Obligatoriska uppgifter rörande innehållet i Patient Summary är : 
•  Namn på land A  
•  Datum då översikten skapades och senast uppdaterades.  
• Uppgift om patientöversikt genererats maskinellt eller upprättats manuellt  
 
Följand e information tillhör också den grundläggande datamängden och ska alltid 
anges . Om värde saknas ska upplysning ges om varför:  
• Kontaktuppgifter till vårdgivaren i hemlandet.  
• Information om hur Patient Summary ställts samman , antingen manuellt av en 
hälso - och sjukvårdsperson eller automatiskt.   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   22/
131 
 
• Uppgift om minst en juridisk person som är ansvarig för informationen.  
 
I den utvidgade datamängden finns även några fler uppgifter som kan underlätta 
bedömning av uppgifterna om patienten.  
4.1.2  Administrativa uppgifter  som ingår i den utvidgade 
Uppgifter i den utvidgade datamängden är inte obligatoriska. Fälten lämnas tomma 
när uppgift av någon anledning saknas.  
Följande administrativa information specificeras i den utvidgade datamängden:  
• Kontaktinformation för patienten.   
• Kontaktuppgifter till vårdnadshavare eller förmyndare.  
4.1.3  Kliniska uppgifter som ingår i den grundläggande datamängden  
Uppgifter i den grundläggande datamängden är obligatoriska och ska alltid anges 
och om värde saknas ska upplysning ges om varför .  
• Information om uppmärksamhetssignaler  
• Lista med aktuella diagnoser och hälsoproblem  
• Medicintekniska produkter  (en patients implantat, protes, pacemaker etc. ) 
• Större kirurgiska ingrepp utförda de senaste sex m ånaderna  
• Redovisning av aktuell läkemedelsbehandling  
4.1.4  Kliniska uppgifter som ingår i den utvidgade datamängden  
Följande information speci ficeras i den utvidgade datamängden:  
• Patientens sjukdomshistoria som redovisas ur följande aspekter:  
o Uppgift om vaccinationer.  
o En lista med diagnoser som har bedömts som inte längre är aktuella.  
o Kirurgiska ingrepp utförda tidigare än sex månader tillbaka.   
• Övriga uppgifter i den utvidgade datamängden som kan ingå i en Patient 
Summary är:  
o Behandlingsrekommendationer, exempelvis från aktuell vårdplan.   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   23/
131 
 
o Uppgifter om patientens levnadsvanor, till exempel rökning, kostvanor, 
alkoholkonsumtion med tidsangivelse för när dessa var aktuella.  
o Uppgifter om funktionshinder och invaliditet.  
o Värdet för blodtryck och när mätning gjordes.  
o Värdet för bestämning av blodgrupp med tidpunkt.  
o Förväntat datum för nedkomst vid graviditet.  
 
Många länder har i nuläget inte möjlighet  att leverera all information som 
specificeras. eHealth Network anser emellertid att även en ofullständig 
patientöversikt kan vara till nytta för vårdpersonalen vid ett vårdtillfälle.  De flesta av 
de informationsmängder som ingår i P atient Summary  är inte obligatoriska.  
Utöver strukturerad och kodad information i Patient Summary, ska de kliniska 
uppgifterna tillhandahållas som fritext på språket i hemlandet samt att all 
information  i patientöversikten  också ska överföras i form av ett PDF -dokument . 
Mer utförlig information av de informationsmängder som ingår i Patient Summary 
liksom deras struktur och vilka kodverk som ingår  finns i  den fullständig a 
specifikation  som ingår i  eHDSI9. Det finns även riktlinjer för hur informationen ska 
presenteras10.  
Den information som ingår , och hur den ska struktureras , verifieras med hjälp av 
eHDSI:s CDA Display Tool Guidelines11. Detaljerade specifikationer av 
informationsmängdernas struktur och använda kodverk ges av eHDSI :s ramverk12.  
4.2 Informationskällor  för Pati ent Summary  
NPÖ är utvecklad och förvaltas av Inera och finansieras av regioner och kommune r. 
Den första versionen driftsattes 2009.  
NPÖ gör det möjligt att ta del av  och tillgängliggöra  journal information över 
tjänsteplattformen  som Inera utvecklat . Den tillhandahålls för den offentligt 
                                                      
9 
https://ec.europa.eu/cefdigital/wiki/download/attachments/37752803/PS%20functional%20 requirements_v2.2.2.pdf?
version=1&modificationDate=1533135280660&api=v2   
10 https://art -decor.ehdsi.eu/art -decor/decor -templates --epsos -  
11 https://ec.europa.eu/cefdigital/wiki/display/EHOPERATIONS/CDA+Display+Tool+Guidelines   
12 https://art -decor.ehdsi.eu/art -decor/decor -templates --epsos -  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   24/
131 
 
finansierade hälso - och sjukvården . I den nationella tjänsteplattformen  finns ett antal 
informations försörjnings tjänster13 som definierar hur specifika informationsmängder 
ska struktureras, beskrivas och tillgängliggöras via tjänstepla ttformen för olika 
ändamål . Den ska bland annat ge tillgång till sammanhållen journal för behörig 
vårdpersonal i NPÖ och för invånaren själv i 1177 Journalen.   
Enligt den analys som har gjorts har de  flesta informationsmängderna i Patient 
Summary motsvara nde informations försörjningstjänster enligt så kallade 
tjänstekontrakt i den nationella tjänsteplattformen i dag . I bilaga  1 och  2 redogörs för 
varje informationsmängd i Patient Summary och hur motsvarande information är 
tillgänglig i Sverige . Jämförelsen  är baserad på vad som beskrivs i specifikationer 
och tjänstegränssnitt . Den  säger inget om i vilken utsträckning informationen är 
fullständig från respektive vårdgivare, om lokala kodverk används eller i vilken 
utsträckning informationen blir tillgänglig av alla eller endast några av regionerna, 
kommuner och privata vårdgivare med offentlig finansiering.  
Nationella läkemedelslistan  kommer att kunna k omplettera  informationen från 
patientöversikten  genom att utgör a källa för uppgifter om förskrivna läkemede l. Om 
Nationella läkemedelslistan  skulle försenas eller av någon annan anledning inte  
skulle vara  tillgänglig som källa, kan information om förskrivna läkemedel också i 
viss utsträckning erhållas från journalsystemen via tjänsteplattformen . Tillgång till 
informationen  kommer att bero på i vilken utsträckning som vårdgivarna är anslutna 
och producerar informationen enligt tjänstekontraktet för ordinerade och förskrivna 
läkemedel (GetMedicationHistory).  
Dagens informationsförsörjningstjänster hos Inera saknar  stöd för fem av de kliniska 
informationsmängderna i Patient Summary.  Dessa fem kan i dag  tekniskt utbytas 
genom generiska integrationsprofiler, som flera journalsystem redan i dag  stödjer, 
men för att kunna nyttjas krävs att nya kompletterande nationella 
informationsmängder (NIM) tas fram.  
E-hälsomyndigheten fick hösten 2019 tillsammans med Folkhälsomyndigheten i 
uppdrag att gemensamt genomföra en förstudie om hur individen på ett digitalt och 
lättillgängligt sätt kan få en samlad och enhetlig bild över sina erhållna vaccinationer 
(S2019/03409/FS). Förstudien har även kartlagt behoven av tillgång till samlad 
livslång information om vaccinationer även ur perspektiven vårdgivare/vaccinatör 
och smittskyddsverksamhet. I samband med arbetet med detta regerings uppdrag ser 
E-hälsomyndigheten möjligheten att den lösning som förstudien om vaccinationer 
presenterar, även skulle kunna utgöra lämplig källa för vaccinationsinformation i 
patientöversikter. Förstudien om vaccinationer har därför även analyserat och 
                                                      
13 Nationella tjänsteplattformen tillhandahålls av Inera AB 
(https://www.inera.se/digitalisering/infrastruktur/nationella -tjansteplattformen -och-tjanstekontrakt/ ) och tjänsterna 
för inf ormationsåtkomst definieras av så kallade tjänstekontrakt enligt RIV (R egelverk för interoperabilitet inom 
vård och omsorg , http://rivta.se/ )   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   25/
131 
 
verif ierat att de krav på uppgifter om vaccinationer som ställs i Patient Summary 
också  uppfylls.  
4.3 Översättning av information i Patient Summary  
För att möjliggöra en översättning av informationen  från svenska journalsystem till 
internationella användare  och vic e versa  förutsätts användning av specificerade 
kodverk. Inom eHDSI (eHealth Digital Service Infrastructure)14 används Master 
Value Sets Catalogue (MVC)15 som är en uppsättning utvalda koder från olika 
kodsystem. I informationsutbyte t mellan de nationella kon taktpunkterna för e -hälsa  
får endast koder från detta urval användas för att beskriva den strukturerade 
information en i Patient Summary . 
Det är möjligt att översätta från nationella och regionala kodverk till de utvalda 
koderna i MVC, men det är i praktike n bara möjligt om koderna  har samma 
betydelse, till exempel olika koder för samma typ av allergi. Varje land ansvarar för 
de översättningar mellan kodverk som måste göras och även att kodverkens textuella 
beskrivningar ska finnas på originalspråket. Nation ella och regionala kodverk som 
inte direkt kan översättas till koderna i M VC kan endast överföras som fritext på 
originalspråket. Utförlig beskrivning av regler för översättning mellan kodverk finns 
beskrivet i Semantic Services Specification .16 
En analys h ar gjorts över vilka kodverk som är aktuella för Patient Summary och 
vilka som är motsvarande kodverk i Sverige , se bilaga 3 . Det står klart att Snomed 
CT är det dominerande kodverket . I Patient Summary beskrivs 11 
informationsmängder av Snomed CT . För 6 a v dessa 11 används Snomed CT även i 
Sverige  i dag . Resterande 5 informationsmängder skulle kräva översättning från 
nationellt kodverk till Snomed CT för att kunna tillgängliggöras.   
För ytterligare ett antal informationsmängder i Patient Summary saknas i dag 
utpekade nationella kodverk. Dessa är  3 Snomed CT kodade informationsmängder i 
Patient Summary. En av dessa informationsmängder är  ”Resolution Outcome” som 
är frivilligt. De andra två  informationsmängderna  är ”Reaction Allergy” och 
”Allergen No Drugs”.  För ”Reaction Allergy” kan konstateras att Socialstyrelsens 
informationsspecifikation anger Snomed -CT för uppgifter om allergier. I det andra 
fallet ”Allergen No Drugs” ingår inte överkänslighet av födoämn en i 
Socialstyrelsens informationsspecifikation fö r uppmärksamhetsinformation.  
                                                      
14 eHDSI  
15 European Comission - Master Translation/Transcoding Catalogue  
16 https://ec.europa.eu/cefdigital/w iki/display/EHOPERATIONS/Semantic+Services+Specification   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   26/
131 
 
För en detaljerad redogörelse av informationsmängderna i Patient Summary och 
tillgängligheten för motsvarande information i Sverige inklusive aktuella kodverk, se 
bilaga 2 , 3 och 4 . 
4.3.1  Nationell användning av kodverk  
De senaste årens utveckling av allt fler gemensamma e -tjänster och lösningar för 
beskrivning av och tillgång till patentinformation och journalinformation har 
inneburit en succesivt ökande användning av gemensamma kodverk.   
Det finns flera exempel på arbete som har bidragit till mer likartad användning av 
koder . Exempel är:  
• rapportering till vissa hälsodataregister  
• Nationella programmet för datainsamling  
• automatisering av rapportering till kvalitetsregister  
• tillgängliggörandet av journalinformation via NPÖ och 1177 J ournalen  
• Socialstyrelsens arbete med att ta fram informationsspecifikationer  
Exempel på andra initiativ som verkar för ökad grad av användning av gemensamma 
kodverk är SKR:s arbete med samverkan kring att åstadkomma mer strukturerad 
vårddokumentation. Ytte rligare ett är uppdraget till Socialstyrelsen att ta fram så 
kallade nationella informationsmängder baserade på nationell informationsstruktur  
och användning av nationellt förvaltade klassifikationer, kodverk och 
begreppssystem som exempelvis ICD -10-SE och  Snomed -CT. 
Lokala kodverk används dock fortfarande, liksom att en del vårddokumentation 
fortfarande upprättas mindre strukturerat, speciellt i äldre journalsystem. I takt med 
den upprustning som sker av regionernas vårdinformationssystem ökar graden av 
systemens förmåga att hantera och utbyta information i kodad strukturerad form. 
Den ökade nationella samordningen innebär att man steg för steg går ifrån lokala 
varianter av kodverk och ostrukturerad information . 
Integrationsprofilerna (tjänstekontrakten) ho s Ineras tjänsteplattform fungerar 
styrande i den meningen att de anger vilket eller vilka kodverk som ska  eller bör  
användas för att beskriva en viss uppgift. För att tillåta att äldre information, 
ostrukturerad eller kodad med hjälp av en vårdgivares egn a koder, ändå kan 
tillgängliggöras  tillåter tjänstekontrakten ändå i stor utsträckning att information 
utbyts utan att gemensamma/nationella kodverk används. Uppgifter som enligt 
integrationsprofilerna ska anges i kodad form kan göra det med hänvisning til l 
nationellt kodverk, till lokalt systeminternt kodverk, eller anges i textform.  
För uppgifter om vilka  kodverk som används av Ineras tjänstekontrakt och i NPÖ; se 
bilaga  4.  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   27/
131 
 
Sammanfattningsvis behövs en fö ljsamhet till principer för hantering av kodverk och 
hur information ska kodas  i alla led, från dokumenterande vårdpersonal till nationell 
infrastruktur för informationsöverföring  för att få full effekt.   
4.4 Informationstäckningsgrad nationellt  
Det är frivilligt för varje vårdgivare att delta i informations försörjningen via 
tjänsteplattformen liksom att delta i NPÖ. Vårdgivaren bestämmer också i vilken 
omfattning vårdgivarens information ska delas genom denna tjänst, exempelvis vilka 
informationsmängder man har möjlighet att göra tillgängliga via tjänsteplat tformen 
och sedan när.  
I syfte att nå större enhetlighet och tillförlitlighet avseende vad som visas och vad 
hälso - och sjukvårdspersonalen kan förvänta sig att se i NPÖ, har Inera tillsammans 
med regioner och kommuner kommit överens om ett nationellt ram verk17 för 
producenter av information till  NPÖ.  
Alla regioner i Sverige och merparten av alla kommuner har anslutit sig till 
tjänsteplattformen för att både läsa och/eller visa upp egen information i NPÖ  samt 
göra den tillgänglig för invånare via tjänsten 1 177 Journalen  med mera.  
Inera har sammanställt vilka informationsmängder respektive region, kommun och 
privat vårdgivare som är offentligt finansierade producerar, se figur 1-3.  
4.4.1  Regioner  
Samtliga regioner är anslutna till NPÖ och alla använder tjänsten för att ta del av 
information från andra vårdgivare och alla delar även med sig information. Alla 
regioner producerar någon information till den nationella patientöversikten men 
ingen region producerar all information som går att visa upp. Det varierar des sutom 
från region till region vilken information som visas upp i NPÖ.  
Bilden nedan sammanfattar vilka informationsmängder som varje region visar i 
NPÖ.  
                                                      
17 https://www.inera.se/tjanster/nationell -patientovers ikt-npo/Nationell -patientoversikt/#597d697b -3524 -46b3 -b1e3 -
a87fae7aa50b    Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   28/
131 
 
Figur 1. Regioner som delar sin information i NPÖ. Andel av strukturerad information för Patient  
Summa ry i %. Informationsmängder i Patient Summary är markerade.  
  
Regioner som visar information i NPÖ
% av PS innehåll*
Blekinge 1 1 1 1 1 1 1 138% INFORMATIONSMÄNGD
Dalarna 1 2 1 1 1 1 138%1Diagnoser
Gotland 1 1 1 1 38% 2Läkemedel
Gävleborg 1 2 1 1 1 25% 3Röntgenremisser
Halland 1 1 1 1 113%4Provsvar 
Jämtland Härjedalen 1 1 1 1 1 113%5Konsultationsremisser
Jönköping 1 1 1 1 1 1 125%6Uppmärksamhetssignaler
Kalmar 1 1 1 2 1 125%7Vårdkontakter
Kronoberg 1 1 1 1 1 113%8Anteckningar
Norrbotten 1 1 1 1 1 125%9Vaccinationer
Skåne 1 1 1 1 1 125%10Funktionsstatus & ADL
Stockholm 1 1 1 1 125%11Vårdplan
Sörmland 1 1 1 125%12Tillväxtkurvor 
Uppsala 1 1 1 1 113%13Mödravård
Värmland 1 1 1 1 2 1 125%14Remisser (flöde)
Västerbotten 1 1 1 1 1 125%15Formulär
Västernorrland 1 1 1 1 1 125%16Undersöknings-resultat EKG
Västmanland 1 1 1 113%17Undersökningsresultat - Mikrobiologi
Västra Götalandsregionen 1 1 1 1 125%
Örebro 1 1 1 1 1 125% TKObservationer produceras f n ej till NPÖ
Östergötland 1 1 1 1 1 1 1 1 138% TKAktiviteter produceras f n ej till NPÖ
1234567891011121314151617
* strukturerade informationsmängder
Informationsmängd som finns tillgänglig för vårdpersonal i Nationell Patientöversikt
Informationsmängd som regionerna inte visar upp i Nationell Patientöversikt
Informationsmängd under utveckling
Tillkommen informationsmängd under 2019 Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   29/
131 
 
4.4.2  Kommuner  
Det är endast ett fåtal kommuner18 som delar sin egen information via NPÖ, vilket 
innebär att vårdpersonal hos andra vårdgivare kan ta del av den . 
 
Figur 2. Kommuner som delar sin information i NPÖ. Andel av strukturerad information för Patient 
Summary i % . Informationsmängder i Patient Summary är markerade.  
 
Det är däremot ungefär 250 kommuner som tar del av informationen i NPÖ, vilket 
innebär att de kan se j ournaler som en patient har hos andra regioner, privata 
vårdgivare med offentlig finansiering eller kommuner . 
  
18 https://www.inera.se/tjanster/nation ell-patientoversikt -npo/Nationell -patientoversikt/#0b852034 -9298 -43cd -9506 -
381d66dabe83   
Kommuner som visar information i NPÖ
Eskilstuna kommun 1 11 25% INFORMATIONSMÄNGD
Finspångs kommun 11 25% 1Diagnoser
Gislaveds kommun 111 38% 2Läkemedel
Habo kommun 111 25% 3Röntgenremisser
Happaranda kommun 1 11 38% 4Provsvar 
Hörby kommun 1 11 38% 5Konsultationsremisser
Höörs kommun 1 11 38% 6Uppmärksamhetssignaler
Kalmar kommun 11 25% 7Vårdkontakter
Karlshamn kommun 1 11 38% 8Anteckningar
Karlskrona kommun 1 11 38% 9Vaccinationer
Kinda kommun 11 25% 10Funktionsstatus & ADL
Leksands kommun 1 11 38% 11Vårdplan
Malmö stad 1 11 38% 12Tillväxtkurvor 
Motala kommun 111 38% 13Mödravård
Nyköpings kommun 1 11 38% 14Remisser (flöde)
Olofströms kommun 1 11 38% 15Formulär
Ronneby kommun 1 11 38% 16Undersöknings-resultat EKG
Sölvesborgs kommun 1 11 38% 17Undersökningsresultat - Mikrobiologi
Varberges kommun 1 11 38%
Valdemarsvik kommun 11 25% TKObservationer produceas f n ej till NPÖ
Västerås kommun 1 11 38% TKAktiviteter produceras f n ej till NPÖ
Ydre kommun 11 25%
Åtvidabergs kommun 11 25% * strukturerade informationsmängder
Ängelholm kommun 1 11 38%
Ödeshög kommun 11 25%
Önsköldsviks kommun 1 11 38%
Informationsmängd som kommunerna inte visar upp i Nationell Patientöversikt
Informationsmängd under utveckling Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   30/
131 
 
4.4.3  Privata vårdgivare med offentlig finansiering  
En del privata vårdgivare använder NPÖ för att ta del av information som andra 
vårdgivare delar. B ilden nedan visar de privata vårdgivare19 som även delar sin egen 
information i NPÖ.  
 
Figur 3.  Privata vårdgivare med offentlig finansiering som delar sin information i NP Ö. Andel av 
strukturerad information i Patient Summary i % . Informationsmängder  i Patient Summary är 
markerade.  
                                                      
19 https://www.inera.se /tjanster/nationell -patientoversikt -npo/Nationell -patientoversikt/#f633fa6a -557c -4a00 -86b4 -
1194afe48fdc   
Privata vårdgivare som visar information i NPÖ
Aleris Ab 11 111 25% INFORMATIONSMÄNGD
Active Landvetter AB 11 1 111 25% 1Diagnoser
Aveny Ögonklinik AB 11 111 25% 2Läkemedel
Capio Närsjukvård AB 11 111 25% 3Röntgenremisser
Capio online 11 111 25% 4Provsvar 
Capio Primärvård AB 11 111 25% 5Konsultationsremisser
Capio St:Görans sjukhus 111 1 11 13% 6Uppmärksamhetssignaler
eHälsomyndigheten 1 n/a 7Vårdkontakter
GHP Kirurgkliniken Stockholm AB 11 111 25% 8Anteckningar
Global Hand Surgery Clinics AB 11 111 25% 9Vaccinationer
Global Hand Surgery Clinics AB 11 111 25% 10Funktionsstatus & ADL
H.S. Ögonklinik AB 11 111 25% 11Vårdplan
Hagakliniken Aktiebolag 11 111 25% 12Tillväxtkurvor 
Hamnstadens vårdcentral (Praktikertjänst) 1 1 13% 13Mödravård
Husläkarna Varmbadhuset Varberg 1 1 13% 14Remisser (flöde)
Kronogården Vårdcentral AB 11 111 25% 15Formulär
Lotusläkarna Håkan Bonevik AB 11 111 25% 16Undersöknings-resultat EKG
Maria Alberts Vårdcentral, Praktikertjänst AB 1 1 13% 17Undersökningsresultat - Mikrobiologi
Neurologi Jaan Albo AB 11 1 111 25% 18EHM: uthämtade läkemedel
Praktikertjänst Ögoncentrum Varberg 1 1 13%
Primapraktiken 1 1 13% TKObservationer produceas f n ej till NPÖ
Promedicus AB 11 111 25% TKAktiviteter produceras f n ej till NPÖ
Qvinnolivet 1 1 13%
Silentzvägens Vårdcentral, Uddevalla – Praktikertjänst 1 1 13% * strukturerade informationsmängder
Sotenäs Vårdcentral 1 1 13%
Stiftelsen Bräcke Diakoni 11 111 25%
Stiftelsen Carlanderska Sjukhuset 11 111 25%
Stockholms Kiropraktor & Rehabklinik & förvaltning AB 11 111 25%
Stockholms ögonklinik 11 111 25%
Unicare vårdcentral Mariestad 1 1 13%
Vårdcentralen Bohuslinden 1 1 13%
Vårdcentralen Nordstan 1 1 13%
Vårdcentralen Centrum Skövde 1 1 13%
Wästerläkarna AB 11 111 25%
CityAkuten Praktikertjänst AB 1 1 11 13%
Ögon Praktiken I Trollhättan AB 11 111 25%
Öron-näsa-halsspecialisten i Helsingborg 1 1 13%
123 4 5 6789101112 131415161718
Informationsmängd som inte finns tillgänglig i Nationell Patientöversikt
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   31/
131 
 
4.4.4  Pågående arbete  
Såväl offentliga som privata vårdgivare med offentlig finansiering vidareutvecklar 
sina anslutningar till tjänsteplattformen för att öka produktionen av information via 
den till tjänster som NPÖ och 1177 Jou rnalen. Detta stöds ytterligare av de mål om 
ökad användning som ingår i Ineras strategi. De nya journalsystem som upphandlats 
och för närvarande införs hos regioner i Sverige, anpassas för att producera 
information via tjänsteplattformen.  
4.5 Sammanfattning a v svenska förutsättningar för Patient 
Summary  
Summary motsvarande informations försörjningstjänster enligt så kallade 
tjänstekontrakt i den nationella tjänsteplattformen i dag . 
informationsmängderna i Patient Summary. Dessa fem kan i dag  tekniskt utbytas 
men för at t kunna nyttjas krävs att nya kompletterande specifikationer för nationella 
När det gäller översättning finns nationella motsvarigheter till nästan alla kodverk 
som ingår i Patient Summary. Det finns dock mycket histori sk information i 
journalsystemen som lagras  ostrukturerat utan koppling till kodverk.  
När det gäller täckningsgraden varierar p roduktionsförmågan, men a lla regioner 
producerar åtminstone information om diagnoser till NPÖ. Endast ett fåtal 
kommuner visar s in information i NPÖ vilket är ganska naturligt då man utifrån sin 
verksamhet snarare konsumerar information.   
Patient Summary skulle kunna vara en källa till krav på strukturering av en nationell 
patientöversikt och ett incitament att höja miniminivån av strukturerad information i 
en nationell patientöversikt. Åtminstone bör insikten om de  europeiska 
förutsättningar na förtydligas utifrån att många journalsystem håller på att 
uppgraderas eller bytas ut.  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   32/
131 
 
5. Utländska vårdgivares tillgång till svensk 
information – möjliga lösningar  
Som en del av utredningsarbetet har olika möjliga lösningar för informations -
försörjningen identifierats och deras styrkor och svagheter  utvärderats.  
5.1 Grundläggande principer för informationstillgång och 
informationsutbyte  
Det finns två grundläggande principer att basera informationstillgång och 
informationsutbyte på – ”Hämta vid behov” och ”Lagra informationen hos en 
myndighet/aktör”.  
5.1.1  Hämta vid behov  
Denna princip innebär att upp gifter inte lagras hos en central aktör/myndighet (som 
exempelvis E -hälsomyndigheten ). Centralt hantera s endast ett index över vilka 
informationsmängder som lagras , hos vem och i vilka system . Detta k oncept  som är 
grund för distribuerad tillgång till uppgi fter används i dag av bland annat  Inera och 
kallas i det sammanhanget för engagemangsindex. Källor som är indexerade skulle i 
detta fall kunna vara vårdgivarnas journalsystem som är den främsta källan för den 
information som efterfrågas i Patient Summary.  Nationella läkemedelslistan  kan vara 
en annan källa  för information om patientens läkemedelsbehandlingar.   
Denna princip  knyter an till regeringens digitaliseringsstrategi och delmålet digital 
innovation som bland annat lyfter att den offentliga sektorn bö r bli bättre på att 
återanvända såväl infrastruktur som data inom och mellan myndigheter.20   
 
Figur 4. Hämta information vid behov  
                                                      
20 https://www.regeringen.se/4ad143/contentassets/95f8ed6239b84d9d86702bcaebe391b7/hur -sverige -blir-bast-i-
varlden -pa-att-anvanda -digitaliseringens -mojligheter --en-skrivelse -om-politikens -inriktning -skr 
 Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   33/
131 
 
5.1.2  Lagra informationen hos en myndighet/aktör  
Den andra huvudprincipen för informationshanteringen är  att uppgifterna som ska 
kunna delas i de gränsöverskridande tjänsterna lagras i ett centralt nationellt register 
– nationellt hälsoregister – hos en myndighet eller aktör.  
En sådan lösning  skulle bland annat innebära att vårdgivare vid uppdatering eller 
avslutad vårdkontakt skulle behöva överföra och uppdatera information i det 
nationella hälsoregistret. För att kunna säkerställa att en uppdaterad patientöversikt 
finns tillgänglig skulle denna överföring och uppdatering av information till det 
centrala registret behöva vara oblig atorisk. Det skulle även kunna vara så att en 
uppdatering endast är obligatorisk om vissa kritiska informationsmängder har 
ändrats, till exempel aktuella diagnoser eller  allergier .  
 
Figur 5. Lagra information hos en myndighet/aktör  
 
I följande tre avsni tt presenteras de tre alternativa lösningar, inklusive styrkor och 
svagheter, för informationsutbyte som identifierats baserat på ovanstående två 
grundläggande principer.  
• Alternativ 1 – Hämta vid behov – distribuerad lagring hos vårdgivare  
• Alternativ 2 – Statlig lösning för att hämta vid behov med distribuerad  
 lagring hos vårdgivare  
• Alternativ 3 – Lagrad information hos en myndighet/aktör – nationellt  
                       hälsoregister  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   34/
131 
 
5.2 Alternativ 1 – Hämta vid behov – distribuerad lagring 
hos vårdgivare  
5.2.1  Beskrivning  
Detta alternativ är en lösning som bygger på att återanvända det som redan finns och 
används för den nationella patientöversikten i dag , det vill säga att använda Ineras 
tjänsteplattform och dess informationsförsörjningstjänster. Det erbjuder en så kallad 
federativ tjänste - och informations hanteringsarkitektur  för offentligt finansierade 
vårdgivare , det vill säga för regioner, kommuner och de privata  vårdgivare dessa har 
avtal med.  
Arkitekturen innebär att ingen information lagras centralt för utom det så kallade 
engagemangsindexet hos tjänsteplattformen. Detta index uppdateras löpande av 
vårdgivarnas journalsystem för att innehålla aktuella uppgifter om hos vilken 
vårdgivare och i vilket av dennes system som det finns information av en viss typ  om 
en viss patient.  
Befintliga tjänster som NPÖ ger vårdpersonalen tillgång till information enligt 
principen hämta vid behov . På samma sätt skulle denna lösning för Patient Summary  
innebära att informationen i de svenska vårdgivarnas journalsystem hämtas vid 
behov, av den svenska nationella kontaktpunkten och utbyts med det andra landets 
kontaktpunkt.  
Tjänsteplattformen och NPÖ f år emellertid inte med nuvarande regelverk användas 
för icke offentligt finansierad vård  vilket innebär att patientinformation som finns 
hos privata vårdgivare utan offentlig finansiering inte kan göras tillgänglig via 
tjänsteplattformen och de tjänster som använder den för informationsutbyte. Om 
dessa inte k an komma att erbjudas anslutning till tjänsteplattformen behöver  en 
kompletterande integrationstjänst tas fram för dessa  om de ska kunna tillgängliggöra  
I nedanstående bild illustreras lösningens huvudkomponenter och hur information 
efterfråga s och inhämtas vid behov från respektive källa. Hur ansvaret för 
personuppgiftsbehandlingen är fördelat indikeras också.   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   35/
131 
 
Figur 6. Lösning med distribuerad informationshantering, hämta vid behov   
5.2.2  Styrkor  
Denna lösning ger en mycket hög grad av återanvändning av befintliga tjänster, och 
de stora investeringar som gjorts i dessa av vårdens aktörer under flera år.  
Vårdgivare som i dag  är anslutna till tjänsteplattformen och tillgängliggör 
information till NP Ö behöver inte göra några ytterligare anpassningar hos sina 
system . Vid  behov  behöver de dock  komplettera med informationsmängder som 
krävs av Patient Summary , men som ännu inte  görs tillgänglig a. 
Lösningen innebär också att någon omfattande ny infrastrukt ur inte behöver 
etableras på statlig nivå för att inhämta information från de offentligt finansierade 
vårdgivarna.  
Ledtiden är kort att etablera informationsförsörjningen till Patient Summary, 
eftersom befintliga tjänster återanvänds och det därmed krävs l ite utveckling.  
Vidare noterar vi sannolika och positiva sidoeffekter till gagn för vårdens aktörer. 
Detta genom att återanvändningen och kraven från det europeiska arbetet bör 
stimulera takten i att ansluta sig till tjänsteplattformen, utveckla innehålle t i NPÖ och 
 
  Symboler
Nationell konnektorNationell konnektorUtländsk 
vårdgivareUtländsk behörig 
vårdpersonalUtländsk nationell 
kontaktpunkt
Svensk nationell 
Nationell 
konnektorIndex + 
Informationsåtkomst 
+ BehörighetNLLE-hälsomyndigheten är 
personuppgiftsansvarig för 
NLL och övriga utlämnade 
uppgifter
Inera Tjänsteplattform: Engagemangsindex + 
Informationsåtkomst via aggregerande tjänst + 
Behörighetskontroll
Vårdsystem 
regionNationell konnektorNationell konnektorVårdsystem 
kommunNationell konnektorNationell konnektorVårdsystem 
privat vårdaktör 
med avtalNationell konnektorNationell konnektorVårdsystem 
utan avtalInera är 
personuppgiftsbiträde
Personuppgiftsansvariga 
för sina vårdsystemInitiering/Fråga
Svar
Finns info?Finns info?Funktion/
TjänstLagringskälla
JournaldataRegistrerade 
samtycken
Journaldata JournaldataJournaldataFinns? Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   36/
131 
 
1177 Journalen samt vidareutveckla gemensamma specifikationer så som 
tjänstekontrakt och nationella informationsmängder (NIM)21. 
5.2.3  Svagheter  
En svaghet är att information om patienter inte är komplett . Vissa offentliga 
vårdgivare, samt privata vår dgivare utan offentlig finansiering , är inte  anslutna . Det 
finns  dessutom  skillnader i vilken information vårdgivarna tillgängliggör via 
tjänsteplattformen. I dag  är anslutning frivillig och det råder en viss valfrihet vilka 
informationsmängder som tillgän gliggörs och hur långt tillbaka i tid. Emellertid har 
SKR och Inera utarbetat ett så kallat ramverk tillsammans med regioner och 
kommuner i syfte att göra informationstillgången mer enhetlig, ett arbete som pågår 
och som över tid bör leda till allt färre s killnader i informationstäckning.  
En ytterligare svaghet är att tjänsteplattformen och NPÖ med nuvarande ramverk  
inte får användas av privata vårdgivare utan offentlig finansiering. Om dessa inte kan 
komma att erbjudas anslutning till tjänsteplattformen be höver en kompletterande 
integrationstjänst tas fram för att de ska kunna tillgängliggöra information.  
Den distribuerade lagringen av information innebär känslighet för lokala 
förändringar i informationshanteringen. Vid exempelvis gallring och arkivering av  
journaler blir information inte längre tillgänglig via tjänsteplattformen och skulle då 
inte heller bli tillgänglig i en Patient Summary. Det gäller även om 
journalinformation arkiveras i samband med att en verksamhet avslutas och läggs 
ned, eller av andr a skäl arkiveras när vårdgivare organiseras om, förvärvas, ersätter 
äldre system med nya med mera. För information som bör kunna nås livslångt, till 
exempel om kroniska sjukdomar, implantat och vaccinationer22, innebär den 
distribuerade tillgången  till jour nalinformation begränsningar.  
Patient Summary ställer relativt modesta och inga absoluta krav vad gäller 
tillgänglighet och svarstid för att hämta och presentera patientinformationen. 
Emellertid kan den distribuerade lösningen vid lokala störningar ge oför utsägbara 
svarstider för delar av den information som inhämtas eller viss information 
utelämnas om källan inte alls är tillgänglig.  
En annan svaghet är att det finns en risk för otydlig ansvarsfördelning. Etablering 
och förvaltning av denna lösning innebä r samverkan mellan E -hälsomyndigheten i 
rollen som ansvarig för den nationell a kontaktpunkten för e -hälsa och Inera  som 
ansvarig för tjänsteplattformen och vårdgivarnas anslutningar till denna. 
Ansvarsförhållandet och dessa aktörers uppdrag gentemot varandra och vårdgivarna 
                                                      
21 Socialstyrelsen leder arbete med att ta fram nationella informationsmängder (NIM) baserade på den nationella 
informationsstrukturen för vård och omsorg ( https://informationsstruktur.socialstyrelsen.se/Nim ) 
22 Av detta skäl föreslår utredningen om tillgång till vaccinationsinformation (digitalt vaccinationskort, 
S2019/03409/FS ) att vaccinationsuppgifter ska lagras livslångt och tillgängliggöras från centralt register.   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   37/
131 
 
behöver tydliggöras både vad gäller personuppgiftsbehandling och samordning vad 
gäller krav och vidareutveckling av tjänsteplattformens tjänster och gemensamma 
specifikationer (nationella informationsmängder, NIM) för att möta kraven hos 
Patient Summary. För att stödja förvaltning och vidareutveckling av tjänster för 
informationsförsörjning föreslår vi därför samordning av sådant arbete, se 7.4 
5.2.4  Bedömning  
E-hälsomyndigheten  anser att detta alternativ är lämpligt som ett första steg för att 
möta kraven hos Patien t Summary, tack vare hög återanvändning av befintlig 
infrastruktur, kortast tid och därmed lägre förenliga kostnader och få nya krav på 
vårdgivarnas anslutningar till tjänsteplattformen.  
De positiva bidragen till berikandet av NPÖ , 1177 Journalen  och andr a 
gemensamma informationstjänster är också en del i vår bedömning av detta 
alternativs lämplighet.  
Begränsningarna vad gäller ej säkerställd tillgång till livslång information och att 
privata vårdgivare utan offentlig finansiering står utanför Ineras tjän ster, bedömer vi 
som acceptabla i det korta perspektivet och att de på sikt bör kunna lösas på andra 
sätt. Det kan ske antingen genom att  de faktiskt erbjuds möjlighet att använda Ineras 
tjänster för informationsutbyte  eller genom att en kompletterande inf rastruktur för 
viss integration till vårdsystem hos dessa aktörer, etableras av E -hälsomyndigheten.  
E-hälsomyndigheten  bedömer att beroenden till lokala system och dessas svarstider 
inte innebär några särskilda utmaningar för att möta de prestandarelatera de kraven 
hos Patient Summary utifrån dagens prestanda hos tjänsteplattformen och anslutna 
journalsystem som producerar information till den .  
Risken för otydlig ansvarsfördelning bedömer vi kan hanteras genom en ökad 
samordning och med tydliga uppdrag gäl lande samverkan till berörda aktörer.  
När det gäller de legala åtgärder som behövs för att förverkliga alternativ ett 
avseende utländska vårdgivares tillgång till svenska patientöversikter bedömer vi att 
det kommer behövas ändringar i befintliga författnin gar. Det gäller  behandling av 
personuppgifter hos svenska vårdgivare, behandlingar av personuppgifter i 
Nationella läkemedelslistan och ändringar i offentlighets - och sekretesslagen. Det 
behövs även en ny reglering avseende E -hälsomyndighetens behandling a v 
personuppgifter i egenskap av nationell kontaktpunkt.   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   38/
131 
 
5.3 Alternativ 2 – Statlig lösning för att hämta vid behov 
med distribuerad lagring hos vårdgivare  
5.3.1  Beskrivning  
För att inkludera den svenska hälso - och sjukvårdens alla aktörer, de med såväl som 
utan offentlig finansiering, är tjänster för informationsutbyte i statlig regi, ett 
alternativ som vi diskuterat. Exempelvis är E -hälsomyndighetens receptregister och 
läkem edelsförteckning i dag  och Nationell läkemedelslista som är under 
framtagande, sådana exempel på lösningar som de flesta vårdgivare på olika sätt 
anslutit till med sina lokala system.  
En statlig lösning baserad på principen om distribuerad lagring liknar i  allt väsentligt 
den arkitektur som Ineras tjänsteplattform utgör, med styrkor och svagheter som 
beskrivits ovan. Några aspekter behöver dock belysas.  
 
Figur 7. Lösning med distribuerad informationshantering, hämta vid behov (statlig regi)  
  
  Symboler
Nationell 
konnektorNLLE-hälsomyndigheten är 
uppgifter
Tjänsteplattform: Engagemangsindex + Informationsåtkomst via aggregerande 
tjänst + Behörighetskontroll
med avtalPersonuppgiftsansvariga för 
sina vårdsystemInitiering/Fråga
Svar
JournaldataJournaldataJournaldataNationell konnektorNationell konnektorVårdsystem 
utan avtal
samtyckenFinns? Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   39/
131 
 
5.3.2  Styrkor  
En statlig infrastruktur för informationsutbyte skulle sannolikt enklare kunna 
inkludera alla slags vårdgivare till skillnad från dagens situation där de privata  
vårdgivarna utan offentlig finansiering  står utanför de gemensamma tjänster för 
informationsförsö rjning som tagits fram och tillhandahålls av Inera.  
5.3.3  Svagheter  
Denna lösning innebär en utökad och ny roll för staten i förhållande till vårdgivarna . 
Detta inte minst i förhållande till det arbete som SKR och Inera bedriver med 
utveckling av gemensam infra struktur och tjänster på uppdrag av regioner och 
kommuner.  
Lösningen skulle ta tid att etablera och ta stora resurser i anspråk och leda till 
återkommande statliga kostnader för förvaltning och sannolikt ifrågasättas med tanke 
på den befintliga infrastruk tur av detta slag som redan finns för den offentligt 
finansierade vården genom SKR och Inera.  
Ytterligare tjänster att ansluta och anpassa sig till skulle driva kostnader för 
vårdgivarna och deras leverantörer om de skulle behöva förhålla sig till och stöd ja 
två lösningar för informationsförsörjning ; dels Ineras , dels en ytterligare i statlig 
regi. 
5.3.4  Bedömning  
E-hälsomyndigheten  bedömer att detta alternativ inte är aktuellt eftersom styrkorna 
inte kan uppväga de svagheter denna lösning har i form av kostnad, tid, och lägre 
sannolikhet för acceptans eftersom det för en så stor satsning måste finnas mycket att 
vinna.  
De legala lösningar som skulle behövas för att förverkliga detta alternativ motsvarar 
i huvudsak de som krävs för att möjliggöra alternativ 1. Doc k behöver det utredas 
vilken typ av personuppgiftsansvar E -hälsomyndigheten skulle få avseende ansvaret 
för en statlig tjänsteplattform och hur det i så fall ska regleras. Genom ett förslag om 
en statlig tjänsteplattform som E -hälsomyndigheten skulle ansva ra för får staten ett 
uttryckligt ansvar för en del av den infrastruktur som behövs inom e -hälso -området. 
Detta ansvar bör återspeglas i lagstiftningen.   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   40/
131 
 
5.4 Alternativ 3 – Lagrad information hos en 
myndighet/aktör  – nationellt hälso register  
5.4.1  Beskrivning  
Ett cen tralt register – Nationellt hälsoregister  – skulle ge nya möjligheter att möta 
informationsbehov som dagens distribuerade arkitektur inte kan uppfylla. En roll för 
registret vore som källa för informationsutbytet med Patient Summary.  
Lösningen  skulle bland  annat innebära att vårdgivaren vid en uppdatering eller 
avslutad vårdkontakt överför och uppdatera r information som ska kunna vara 
tillgänglig i det centrala registret , från vårdgivarens journalsystem .  
För att kunna säkerställa att en uppdaterad patientöversikt finns tillgänglig i det 
centrala registret skulle denna överföring och uppdatering av information till det 
centrala registret behöva vara obligatorisk  åtminstone för de informationsmängder 
som är obligatoriska samt för de ytterligare som man önskar göra tillgängliga i 
Patient Summary . 
Ett nationellt hälsoregister  skulle kunna ta emot information från vårdgivarnas 
system via de tjänster som Inera tillhandahåller . Det vill säga – för vårdgivare med 
offentlig finan siering och med anslutningar till tjänsteplattformen, och från 
vårdgivare som inte har det , via nya tjänster för utlämning och överföring till  det 
nationella hälsoregistret .   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   41/
131 
 
Figur 8. Lösning med central informationshantering, nationellt hälso register , överföring via Ineras 
tjänsteplattform   
Ett alternativ vore att särskilda tjänster för överföring från vårdgivarnas 
journalsystem till ett nationellt hälsoregister  etableras oberoende av Ineras 
tjänsteplattform.  
 
  Symboler
Nationell 
konnektor
ÖverföringstjänstNLLE-hälsomyndigheten är 
personuppgiftsansvarig 
för NLL och övriga 
utlämnade uppgifter
Nationell konnektorNationell konnektorVårdsystem 
Svar
Finns info?Funktion/
samtycken
Journaldata JournaldataJournaldataFinns?
Nationellt 
hälsoregister
Överföringstjänst notifiering + 
Hämtning + Behörighetskontroll
region Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   42/
131 
 
Figur 9. Lösning med central informationsha ntering, nationellt hälso register , helt statlig lösning  
Exempel  
Ett exempel på ett välutveckla t nationellt hälso register  är det finska nationella 
hälsoarkivet, Kanta, som utvecklats sedan 2010. I det lagras patient – och 
brukaruppgifter livslångt från hälso - och sjukvården respektive socialtjänstens lokala 
journalsystem. Både offentligt finansierade och rent privata vårdgiva re överför 
patient - och läkemedelsuppgifter till hälsodataarkivet, de offentliga  enligt författning 
och de privata genom frivillighet vilket ökar i omfattning genom det värde som 
hälsodataarkivet ger såväl invånaren, sjukvården och socialtjänsten.  
Kanta gö r informationen tillgänglig till invånaren, annan vård - respektive 
socialtjänstpersonal samt apotek (information om läkemedel) för motsvarande 
ändamål som de svenska tjänsterna 1177 Journalen, NPÖ samt N ationella 
läkemedelslistan . Kanta erbjuder dessutom e tt livslångt bevarande av uppgifter från 
hälso - och sjukvården, möjligheten för invånaren att lägga till egen information till 
sina uppgifter i arkivet, och stöd för hantering av intyg av olika slag. I Sverige nås 
 
  Symboler
Nationell 
Behörighetskontroll mm
med/utan avtalPersonuppgiftsansvariga 
Svar
samtycken
JournaldataJournaldataFinns?
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   43/
131 
 
exempelvis de senare av andra, separata e -tjänster. Hälsodataarkivet har också 
formell roll som journalarkiv i Finland varför informationen i Kanta också bevaras 
när enskilda vårdgivare upphör  eller gallrar uppgifter i sina journalsystem.  
Det finska hälsodataarkivet är också källa för den finska lösningen för elektroniska 
recept inom EU och framgent också för europeisk patientöversikt . Hälsodataarkivet 
har funktioner för motsvarande hantering av samtycken och spärr av information 
som Sverige.  
5.4.2  Styrkor  
Statens förmåga att tillgodose nya behov av inf ormationsutbyte för olika ändamål 
skulle stärkas och även tydliggöra ansvarsförhållandena i sådana situationer jämfört 
med dagens distribuerade personuppgiftsansvar med enbart möjlighet till 
direktåtkomst till delar av den distribuerade informationen som f allet är i Sverige i  
dag.  
Information kan hållas livslångt tillgänglig där det är relevant (exempelvis om 
vaccinationsuppgifter, kroniska diagnoser, överkänsligheter, implantat), och 
informations hanteringen göras robust och oberoende av förändringar över  tid bland 
vårdgivare och deras olika källsystem.  
Lösningen återanvänder befintliga tjänster, integrationer via tjänsteplattformen samt 
Nationella läkemedelslistan, där så är möjligt för att undvika att introducera nya 
krav, anpassningar och kostnader för  den större delen av vårdens aktörer.  
5.4.3  Svagheter  
Lösningen skulle i och med strävan att återanvända befintliga tjänster för överföring 
av information till det nationella hälsoregistret , ha f ortsatt a beroende n till Ineras 
tjänster för offentligt finansierade  vårdgivare . 
Lösningen innebär framförallt en ny roll för staten och aktualiserar en rad integritets - 
och informationssäkerhetsfrågor i och med den större mängd information som skulle 
lämnas ut från vårdgivarna och användas för helt nya ändamål.  
Att etable ra ett nationellt hälso register  tar tid och planering behöver göras för 
kostnader för både etablering och förvaltning av det centrala registret och dess 
stödjande tjänster och integrationslösningar. Den organisatoriska förmågan behöver 
också utvecklas.  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   44/
131 
 
5.4.4  Bedömning  
Ett centralt nationellt hälso register  skulle kunna vara intressant på sikt  eftersom vi 
noterar användningsområden med informationsbehov som den distribuerade 
tillgången  inte kan stödja på ett effektivt och långsiktigt vis, exempelvis vad gäller 
komplett information om vaccinationer, förekomst av implantat och vissa 
begränsningar vad gäller möjlighet till revokering av varningsinformation .  
Det behöver dock utredas vidare utifrån fler perspektiv än enbart  Patient Summary 
vid utlandsvård, både jurid iskt och arkitekturellt. I samband med det skulle man 
kunna ta inspiration ifrån andra länder, till exempel Finland som infört ett statligt 
hälsoregister . Registret  fungerar för flera olika tjänster som vänder sig till såväl 
hälso - och sjukvårdens personal  för sammanhållen journalinformation, invånaren 
och andra aktörer som exempelvis apotek.  
I Sverige kan man möjligen beskriva Nationella läkemedelslistan som en del i ett 
nationellt hälso register  vad gäller information om aktuella läkemedelsförskrivningar.  
Utredningen om tillgång till vaccinationsinformation belyser också tydligt behovet 
av att viss typ av information från patientjournaler behöver samlas och vara 
tillgängliga livslångt i nationellt register.  
Detta lösningsalternativ förutsätter skapandet av  ett nytt centralt register, ett 
nationellt häls oregister. En sådan lösning skulle innebära att känsliga uppgifter om 
samtliga svenska patienter skulle samlas in och behandlas hos E -hälsomyndigheten. 
Fördelarna med en sådan lösning bör grundligt vägas mot riskerna för den personliga 
integriteten. Det behöver inte innebära att det finns något hinder mot lösningen, men 
den tar sannolikt längre tid att genomföra än andra tänkbara alternativ till lösning.  
5.5 Rekommenderad lösning  
Den alternativa lösning som E-hälsomyndigheten  rekommenderar är ”Alternativ 1 – 
Hämta vid behov – distribuerad lagring hos vårdgivare”, eftersom det bedöms som 
det bästa valet i det korta perspektivet för att etablera tjänsten Patient Summary.  
Lösningen tar så långt som möjligt vara på be fintliga lösningar och stödjer 
användningen av hälso - och sjukvårdens gemensamma tjänster, redan gjorda stora 
investeringar i dessa, och tjänsten skulle därmed kunna implementeras så snabbt som 
möjligt.  
Vi kan dessutom konstatera att informationsförsörjni ngen via tjänsteplattformen kan 
möta de krav som eHDSI :s ramverk ställer beträffande tillgänglighet och svarstider.  
Lösningen visar också på följsamhet till etablerade standarder och ramverk, både 
internationella och svenska, vilket är angeläget för att skapa en lösning som kan 
möta både dagens och kommande informationsbehov utifrån en rad initiativ på  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   45/
131 
 
området för tillgång  till journalinformation via gemensamm a tjänster för 
Begrä nsningarna med detta alternativ vad gäller ej säkerställd tillgång till livslång 
information och att privata vårdgivare utan offentlig finansiering står utanför Ineras 
tjänster, bedömer vi som acceptabla i det korta  perspektivet.  
Vi bedömer att beroenden till lokala system och dessas svarstider inte innebär några 
särskilda utmaningar för att möta de prestandarelaterade kraven hos Patient 
Summary utifrån dagens prestanda hos tjänsteplattformen och anslutna 
journalsys tem som producerar information till den.  
samordning och med tydliga uppdrag gällande samverkan till berörda aktörer.  
Oavsett vilket alternativ till lösning vi föreslår så behövs författningsförslag för att 
möjliggöra den personuppgiftsbehandling som aktualiseras. Alternativ 1 utgör enligt 
vår bedömning det förslag som vore enklast att genomföra även ur legala aspekter. 
Det behövs ändringar i patientdatalagen, lagen om nationell lä kemedelslista, 
offentlighets - och sekretesslagen och en ny förordning om personuppgiftsbehandling 
vid E -hälsomyndigheten i samband med gränsöverskridande hälso - och sjukvård. De 
förslag till lösningar som behövs för att möjliggöra utbyte av patientöversikt er över 
landsgränser måste avvägas mot riskerna för den personliga integriteten. Dock 
bedömer vi att den lösning vi i första hand föreslår kommer att innefatta något 
mindre komplicerade överväganden än alternativ 2 och 3.  
De författningsförslag som är nöd vändiga  för att möjliggöra detta alternativ till 
lösning presenteras i kapitel 10 och bygger i vissa delar på de förslag till lösning som 
presenterades i redovisningen till regeringen av de lösningar som behövs för utbyte 
av e-recept över landsgränser.23 
5.5.1  Privata vårdgivare utan offentlig finansiering  
Tjänsteplattformen och NPÖ f år med nuvarande regelverk inte användas av privata 
vårdgivare utan  offentlig finansiering . Det  innebär att patientinformation som finns 
hos privata vårdgivare utan offentlig finansie ring inte kan göras tillgänglig via 
tjänsteplattformen och de tjänster som använder den för informationsutbyte.  
Begränsningen bedömer vi som acceptabel i det korta perspektivet. På sikt bör det 
kunna lösas på andra sätt, t ill exempel  genom att  erbjuda priv ata vårdgivare utan 
offentlig finansiering anslutning till tjänsteplattformen och att använda NPÖ . Det  
skulle förenkla lösningen ytterligare och dessutom hålla nere kostnaderna. Om detta 
                                                      
23 Reglering av personuppgifts -behandling , återrapportering enligt regeringsbesl ut S2018/04035/FS (delvis) , dnr: 
2018/02557 , 2018 -12-19.  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   46/
131 
 
inte är möjligt, skulle lösningen kunna kompletteras med  en särskilt framtagen tjänst 
till den nationella kontaktpunkten för e -hälsa  i form av infrastruktur för viss 
integration till vårdsystem hos dessa aktörer . 
5.5.2  Samtycke – svensk patient söker vård utomlands  
För att ge utländsk vårdpersonal tillgång till en pa tientöversikt från patientens 
hemland måste samtycke inhämtas och dokumenteras av vårdgivaren vid 
vårdtillfället i vistelselandet. eHDSI:s regelverk beskriver hur detta ska gå till. 
Dokumentationen av sådana inhämtade samtycken i vistelselandet, är inte i efterhand 
tillgänglig för patienten i hemlandet.  
För att göra en svensk patientöversikt tillgänglig för vårdgivare i vistelselandet, 
gäller för Sverige att samtycke om utlämning för detta ändamål behöver inhämtas 
och dokumenteras i Sverige. Existensen av s ådant samtycke måste  kunna 
kontrolleras av den utländska nationella kontaktpunkten för e -hälsa och styr om den 
svenska kontaktpunkten kan lämna ut den sammanställda informationen för Patient 
Summary till den utländska kontaktpunkten.  
Reglerna för informat ionstillgång  i journalsystem via tjänsteplattformens 
informationsförsörjningstjänster anger bland annat att det är konsumerande systems 
ansvar att säkerställa att gällande regelverk för användning av inhämtad information 
följs. I det här fallet den svenska  kontaktpunkten för e -hälsas ansvar.  
En nationell tjänst för registrering av samtycke till utlämning för ändamålet 
patientöversikt vid utlandsvård behöver utvecklas.  
En diskussion pågår om det ska gå att göra undantag från samtycket i nödsituationer, 
då patienten är oförmögen att ge sitt samtycke och användaren bedömer att 
informationen har stor betydelse för patientens vård .  
5.5.3  Spärrar  
E-hälsomyndigheten noterar att spärrar av det slag som regleras av patientdatalagen 
för direktåtkomst till sammanhållen jou rnal via exempelvis tjänste n NPÖ, inte är 
tillämpbara på fallet med utlämning av information i Patient Summary. Vi behöver ta 
ställning till om spärrad information ska inkluderas i Patient Summary eller om den 
ska exkluderas från att lämnas ut.  
Sålunda beh över det utredas vidare, och ett beslut tas, om kontrollen av existens av 
samtycke till utlämning till Patient Summary är tillräckligt, eller om det är lämpligt 
att även eventuella spärrar ska påverka vad den svenska nationella kontaktpunkten 
för e-hälsa l ämnar ut till annat land.  
Vi noterar även möjligheten till så kallad nödöppning, tillfällig hävning, av spärrad 
information som finns i NPÖ. Om en liknande möjlighet även ska finnas för tillgång   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   47/
131 
 
till Patient Summary i annat land behöver spärrad information  sannolikt inkluderas i 
vad som lämnas u t i Patient Summary.  
Själva lösningen för den svenska nationella kontaktpunkten påverkas av detta vägval 
endast i så motto att den behöver kontrollera mot tjänsteplattformens spärrtjänst om 
spärrad information ska e xkluderas.  
I våra förslag till författningsändringar lämnar vi inte några förslag på att viss 
information ska kunna spärras för överföring i form av patientöversikt över 
landsgränser. I stället bygger vårt förslag helt och hållet på att patienten måste 
samtycka till att delta i utbytet över huvud taget. Ineras tjänstekontrakt erbjuder 
således möjlighet att låta eventuella spärrar som patienten valt i systemet med 
sammanhållen journalföring få verkningar även för överföring av patientöversikter. 
Det är en pr aktisk effekt av hur tjänstekontrakten är uppbyggda. I vilken mån dessa 
spärrar ska få påverka vilken information som ska innefattas i en patientöversikt över 
landsgränser bör övervägas ytterligare.  
5.5.4  Loggning  
Den nationella kontaktpunkten för e -hälsa måste  logga uppgifter om den 
informationsbehandling som görs i samband med inhämtande av information via 
tjänsteplattformen . Detta gäller för  anslutna vårdgivare och dessas journalsystem, 
och utlämningen till utländsk nationell kontaktpunkt för e -hälsa.  
Genom a nvändning av tjänsteplattformens så kallade loggtjänst24 lagra s information 
om åtkomstrelaterade händelser från olika system på ett strukturerat sätt, och 
används av system och tjänster som till exempel NPÖ. Syftet är att man i efterhand 
ska kunna se vem so m tagit del av vilken patientinformation. Tjänstekontrakten för 
logghantering säkerställer att uppföljning av åtkomst till journaluppgifter sker på ett 
enhetligt sätt, och enligt de lagar och förordningar som gäller.  
Tjänstekontrakten för loggning gör det  också möjligt för patienten/medborgaren att 
själv kunna få se vilka vårdgivare som har haft åtkomst till patientens journaler via 
till exempel Journalen på 1177 Vårdguidens e -tjänster.  
Det vore därför lämpligt att ta fram en lösning som ger patienten möjl ighet att ta del 
av uppgifter om den informations behandling som kontaktpunkten utfört.  
  
24 http://rivta.se/domains/informationsecurity_auditing_log.html    Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   48/
131 
 
5.5.5  Strategi  på längre sikt  
Som komplement skulle regeringen framöver kunna utreda och ta fram en nationell 
strategi och målarkitektur för en mer samlad och individcentrerad 
informationshantering i vården . Ett första steg kan vara  att, utöver vissa 
läkemedel suppgifter , nationellt och långsiktigt kunna hantera och tillgängliggöra 
information som återfinns i den internationellt definierade patientöversikten ( till 
exempel  om diagnoser, allergier/överkänslighet er, medicinteknik/implantat, 
laboratoriesvar med mera ). Detta  i form av ett nationellt hälso register , utan de 
beroenden till lokala journalsystem som är fallet med den federativa distribuerade 
modellen.  Det s kulle också kunna ge förutsättningar för livslång lagring av  och 
tillgång till  information.  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   49/
131 
 
6. Svenska vårdgivares tillgång till utländsk 
I följande tre avsnitt  presenteras tre alternativa lösningar, inklusive styrkor och 
svagheter, för svenska vårdgivares tillgång till journaluppgifter från annat EU -land.  
 
Figur 10. Beskrivning av hur Patient Summary från annat land nås i Sverige  
6.1 Alternativ 1 – Komplettering av  NPÖ -klienten  
6.1.1  Beskrivning  
NPÖ -klienten kompletteras med en funktion för att via den nationella 
kontaktpunkten för e -hälsa inhämta utländsk information och presentera den för 
svensk vårdpersonal vid mötet med utländsk patient som söker (oplanerad) vård i 
Sverige.  
 
  Symboler
vårdgivareUtländsk nationell 
Nationell 
konnektor
utan avtalInitiering/Fråga
Svar
JournaldataJournaldataVårdsystem 
region/kommun/
med avtalFinns info?
Finns info?
EU-medborgare 
söker vård i 
SverigeBehörig 
vårdpersonal i 
SverigeNPÖ klientFinns info?
Alt 1
Alt 2Finns info?Vårdgivaringång 
Patient Summary
Finns info? Finns info? Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   50/
131 
 
6.1.2  Styrkor  
Med detta alternativ (se Alt 1 i figur  10 ovan) används NPÖ -klienten som verktyg 
för att även presentera utländsk Patient Summary för svensk vårdpersonal utan att 
något nytt verktyg behöver introduceras för vårdgivarna som redan har tillgå ng till 
NPÖ.  
På detta sätt kan NPÖ:s funktioner för autentisering av användaren, kontroll av 
åtkomstbehörighet och dokumentering av samtycke och loggning användas.  
Att använda NPÖ -klienten som verktyg för att ta emot och presentera Patient 
Summary för sv ensk vårdpersonal kan sannolikt också underlätta genom att det finns 
en fungerande etablerad säkerhetslösning för denna.  
Notera att registrering av samtycke och loggning på detta sätt förutsätter att NPÖ och 
tjänsterna för samtyckesregistrering och loggni ng anpassas för att medge registrering 
av dessa knutet till reservnummer. Hos vårdgivaren görs den lokala journalföringen 
knutet till reservnummer för patient som saknar svenskt person - eller 
samordningsnummer.  
6.1.3  Svagheter  
En svaghet med detta alternativ är att privata vårdgivare utan offentlig finansiering  i 
dagsläget  inte får använda sig av NPÖ för att få tillgång till utländsk  
patientinformation .  
6.1.4  Bedömning  
Med detta alternativ behöver inget nytt verktyg introduceras för vårdgivare som har 
tillgång till NP Ö. NPÖ:s funktioner för dokumentering av samtycke och loggning 
kan användas och befintlig säkerhetslösning kan utnyttjas med endast 
vidareutveckling som rör registrering av samtycke och loggning på reservnummer .  
eHDSI:s CDA Display Tool som erbjuds som öp pen källkod kan användas som 
grund för att ta fram funktionaliteten att presentera Patient Summary i form av dess 
strukturerade CDA -dokumentet samt i förekommande fall PDF -dokument.  
Begränsningen med att privata vårdgivare utan offentlig finansiering inte får 
använda sig av NPÖ för att få tillgång till utländska Patient Summary bedömer vi 
som acceptabel i det korta perspektivet. På sikt b orde det förhoppningsvis  kunna 
lösas på andra s ätt, till exempel  genom att erbjuda privata vårdgivare utan offentlig 
finansiering anslutning till tjänsteplattformen och möjligheten  att använda NPÖ. Det 
skulle förenkla lösningen och dessutom hålla nere kostnaderna. Om detta inte är  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   51/
131 
 
möjligt, skulle lösni ngen kunna kompletteras med ett verktyg för att visa utländsk  
När det gäller de legala åtgärder som behövs för att förverkliga alternativ 1 som tar 
upp svenska vårdgivares tillgång till utländska patientöversikter bedömer vi att det 
behövs ändringar i befintliga författningar avseende behandling av personuppgifter 
hos svenska vårdgivare och ändringar i offentlighets - och sekretesslagen. Även en ny 
reglering av seende  E-hälsomyndighetens behandling av personuppgifter i egenskap 
av natione ll kontaktpunkt  är nödvändig . De författningsförslag som behövs för att 
möjliggöra detta alternativ till lösning presenteras i kapitel 10 och bygger i vissa 
delar på de förslag till lösning som presenterades i redovisningen till regeringen av 
de lösningar som behövs för utbyte av e -recept över landsgränser (jämför även med 
avsnitt 5.3.4. ovan).25 
6.2 Alternativ 2 – Eget webbgränssnitt  
 
6.2.1  Beskrivning  
Ett nytt webbgränssnitt med möjligheten att hämta Patient Summary  om utländsk 
medborgare, via den svenska kontaktpunkten för e -hälsa från den utländska 
kontaktpunkten för e -hälsa. Detta visas schematiskt till höger i ovan i figur  10 
(Vårdgivaringång PS) där det skisseras som åtkomstsättet för privata vårdgivare utan 
offentlig finansiering.  
Denna lösning skulle kunna erbjudas även offentligt finansierade vårdgivare.  
6.2.2  Styrkor  
Detta alternativ fungerar för alla vårdgivare.  
6.2.3  Svagheter  
Ett nytt ”verktyg” för att presentera utländsk Patient Summary för svensk 
vårdpersonal behöv er introduceras för vårdgivarna.  
  
25 Reglering av personuppgifts -behandling , återrapportering enligt regeringsbeslut S2018/04035/FS (delvis) , dnr: 
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   52/
131 
 
6.2.4  Bedömning  
En lösning som fungerar för alla vårdgivare, men där ett nytt verktyg för att 
presentera utländsk Patient Summary  behöver introduceras även för vårdgivare som 
redan har tillgång till NPÖ och därför kan uppleveras som ännu en lösning att 
förhålla sig till och vänja sig att använda.  
eHDSI:s CDA Display Tool som erbjuds som öppen källkod kan användas som 
grund för att t a fram funktionaliteten att presentera Patient Summary i form av dess 
När det gäller legala åtg ärder behöver det utöver ändringar i patientdatalagen och 
offentlighets - och sekretesslagen t as fram författningsförslag som reglerar den 
personuppgiftsbehandling som E -hälsomyndigheten behöver ta ansvar för genom det 
nya webbgränssnittet. Detta skulle kun na regleras i den förordning om 
personuppgiftsbehandling vid E -hälsomyndigheten i samband med  
gränsöverskridande hälso - och sjukvård som  vi föreslå r i kapitel 10.   
6.3 Alternativ 3 – via svenska journalsystem  
6.3.1  Beskrivning  
En lösning där Patient Summary om utländsk medborgare, hämtas via den svenska 
kontaktpunkten för e -hälsa från den utländska kontaktp unkten för e -hälsa, från den 
utländska vårdgivarens journalsystem och presenteras inom ramen för de svenska 
vårdgivarnas journalsystem , se alt 2 i figur  10 ovan.  
eHDSI:s CDA Display Tool  som erbjuds som öppen källkod kan användas som 
grund för att ta fram funktionaliteten hos lokala journalsystem för att presentera 
Patient Summary i form av dess strukturerade CDA -dokumentet samt i 
förekommande fall PDF -dokument.  
6.3.2  Styrkor  
Med denna lösning presenteras Patient Summary inom ramen för befintligt svenskt 
journalsystem och innebär vare sig uthopp till NPÖ eller att vårdpersonalen behöver 
vänja sig vid ett nytt verktyg för att ta del av Patient Summary.  
6.3.3  Svagheter  
Att introducera krav på att journa lsystem hos alla vårdgivare i Sverige (som vill 
kunna erbjuda oplanerad vård - och behandling till utländsk medborgare) kan ansluta 
till den nationella anslutningspunkten och ta emot Patient Summary är omfattande 
och sannolikt svårt att genomföra i praktike n.  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   53/
131 
 
6.3.4  Bedömning  
Denna lösning kräver integration med journalsystem vilket gör att den på kort sikt 
inte är lämplig att ställa krav på.  
På lång sikt kan det dock vara relevant att erbjuda sådana integrationsmöjligheter 
mellan svenska vårdgivares journalsystem och den nationella kontaktpunkten för 
e-hälsa för att hämta och presentera inhämtad Patient Summary utan att behöva 
använda sig av någon uthoppslösning som NPÖ och ”Vårdgivaringång PS” i figur  10 
ovan.  
De legala åtgärder som krävs för denna lösning är i stort sett de samma som 
presenterats i avsnitt 6.1.4  för Alternativ 1 . Vi bedömer att det behövs ändringar i 
befintliga författningar avseende behandling av personuppgifter och krav på system 
hos svenska vårdgivare och ändringar i offentlighets - och sekret esslagen. En ny 
reglering  avseende E -hälsomyndighetens behandling av personuppgifter i egenskap 
av nationell kontaktpunkt  är också nödvändig . 
6.4 Rekommenderad lösning  
Den lösning E-hälsomyndigheten  rekommenderar är Alternativ 1 – Komplettering av 
NPÖ -klienten . Detta  eftersom det bedöms som det bästa valet i det korta perspektivet 
för att etablera tjänsten Patient Summary.  
Detta f ör att ge svensk vårdpersonal möjlighet att ta del av information från 
utländska vårdsystem via ett redan etablera t verktyg för tillgång  till 
journalinformation.  
Det verktyg, CDA Display Tool,  som används för att verifiera informationen i 
Patient Summary, erbjuds som öppen källkod av eHDSI utan kostnad och skulle 
kunna inkorporeras i NPÖ -klienten för att exponera innehållet i Patie nt Summary 
från hemlandet.  
som acceptabel i det korta perspektivet. På sikt b orde det kunna lösas  på andra sätt.  
Oavsett vilket alternativ till lösning vi föreslår avseende svenska vårdgivares tillgång 
till utländska patientöversikter kommer det att behövas författningsförslag för att 
möjliggöra den personuppgiftsbehandling som aktualiseras. Alternati v 1 utgör enligt 
Det kommer att behövas ändringar i patientdatalagen, offentlighets - och 
sekretesslagen och en ny förordning om personuppgiftsbehandling vid 
E-hälsomyndighete n i samband med gränsöverskridande hälso - och sjukvård.   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   54/
131 
 
6.4.1  Privata vårdgivare utan offentlig finansiering  
Tjänsteplattformen och NPÖ får med nuvarande regelverk inte användas av privata 
vårdgivare utan offentlig finansiering, vilket gör att dessa inte får an vända sig av 
NPÖ för att få tillgång till utländsk  patientinformation . Denna begränsning bedömer 
vi som acceptabel i det korta perspektivet.   
På sikt b orde det kunna lösas på andra sätt, till exempel genom att erbjuda privata 
vårdgivare utan offentlig finansiering anslutning till tjänsteplattformen och att 
använda NPÖ. Det skulle förenkla lösningen och dessutom hålla nere kostnaderna. 
Om detta inte är möjlig t, skulle lösningen kunna innehålla en särskilt framtagen 
tjänst till den nationella kontaktpunkten för e -hälsa, det som i figur  10 ovan kallas 
Vårdgivaringång PS.  Tekniskt sett skulle själva funktionen för att ta emot och 
presentera inhämtad utländsk patientinformation  också använd as som en sömlös  
uthoppsfunktion för att presentera den i NPÖ -klienten enligt ovan.  
6.4.2  Samtycke – en utländsk patient söker vård i Sverige  
För att ge svensk vårdpersonal tillgång till patientens information från hemlandet 
måste samt ycke inhämtas och dokumenteras av vårdgivaren vid vårdtillfället. 
eHDSI:s regelverk beskriver hur detta ska gå till. Dokumentationen av sådana 
inhämtade samtycken i vistelselandet, är inte i efterhand tillgänglig för patienten i 
hemlandet.  
För att göra pat ientens information i hemlandet tillgänglig för vårdgivare i Sverige, 
krävs att patienten givit sitt samtycke om utlämning för detta ändamål. Hur detta 
görs varierar mellan medlemsländerna. Existensen av sådant samtycke måste kunna 
kontrolleras av den svenska nationella kontaktpunkten för e -hälsa och kommer styra 
om den utländska kontaktpunkten kan lämna ut den sammanställda informationen 
för Patient Summary till den svenska kontaktpunkten eller inte.  
En diskussion pågår om det ska gå att göra undantag frå n samtycket i nödsituationer, 
6.4.3  Loggning  
Den nationella kontaktpunkten för e -hälsa måste logga uppgifter om den information 
som behandlas i samband med att utländska patientöversikter förmedlas till svenska 
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   55/
131 
 
7. Verksamhetsmässiga  åtgärder  
För att införa den rekommenderad e lösning en i Sverige krävs verksamhetsmässiga, 
semantiska, tekniska och legala åtgärder där det lega la måste komma först. I 
kommande kapi tel går vi steg för steg igenom förslag till åtgärder  inom de fyra 
områdena  för att införa tjänsten Patient Summary i Sverige.  
7.1 Nationell kontaktpunkt för e -hälsa – verksamhet  
Den nationella kontaktpunkten är en förutsät tning för informationsutbytet över 
landsgränser. För att etablera tjänsten Patient Summary krävs ur ett 
verksamhetsperspektiv både ett initialt arbete och därefter ett löpande 
förvaltningsarbete.  
7.1.1  Etablering av  Patient Summary  
I ett förberedande arbete behöver krav, rutiner och dokumentation tas fram . Dessa är 
en förutsättning  för att bli godkänd i den  europeiska granskning  som krävs för 
produktionssättning. Till detta hör även att ta fram en produktplan och styrande 
dokument för förändring i den natione lla kontaktpunkten för att skapa den 
funktionalitet som behövs för att producera en patientöversikt . Detta ska göras  på ett 
sätt som är förenligt med regelverket för nationellt medicinskt informationssystem 
(NMI).  
7.1.2  Patient Summary i d rift 
En förvaltningsor ganisation behöver skapas för att säkerställa tjänstens funktion och 
kvalitet över tid inklusive förändringshantering. Det krävs rutiner som stödjer 
gränsdragningen i ansvar mellan de inblandade aktörerna.  
I det europeiska arbetet förvaltas de gemensamma specifikationerna genom ett aktivt 
arbete av alla deltagande länder. Förslag till förbättringar och förändringar diskuteras 
och beslutas enligt fastställda processer. För att den nationella kontaktpunkten ska 
kunna delta på bästa sätt krävs samverkan med ö vriga berörda parter nationellt kring 
verksamhetskrav och övriga förvaltningsaspekter.  
Det behöver etableras serviceavtal för produkten som möjliggör att lösningen 
uppfyller de krav på tillgänglighet som ställs från den europeiska samverkan, om än 
modesta utan hårda krav på tillgänglighet och svarstider.   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   56/
131 
 
7.2 Informationstäckningsgraden behöver fortsätta 
utvecklas  för vårdgivare med offentlig finansiering  
Utifrån att det är frivilligt för offentliga vårdgivare  och privata vårdgivare med 
offentlig finansiering  att ansluta sig till NPÖ , samt vilken information som delas 
varierar tillgången av infor mation som är möjlig att presentera för en individ . För att 
åstadkomma en komplett tillgång till journalinformation om patienten behöver 
regioner och kommuner på olika sätt uppmuntras att ansluta i så stor utsträckning 
som möjligt . Detta b åde genom andelen  system som är anslutna samt att de 
informationsmängder som ingår i patientöversikten stöds med strukturerad 
information med ett kodverk som motsvarar de europeiska förutsättningarna.  
Förhoppningsvis kan etablerandet av tjänsten Patient Summary erbjuda yt terligare 
incitament för  att höja miniminivån för kravet på en strukturerad nationell 
patientöversikt. Åtminstone bör insikten om de europeiska förutsättningarna 
förtydligas utifrån att många journalsystem håller på att uppgraderas eller bytas ut.   
För att  ytterligare driva på utvecklingen ser vi att det i det längre perspektivet vore 
rimligt att sätta upp ett mål som en del av Vision e -hälsa 2025, nämligen att alla 
vårdgivare år 2025 är anslutna till en nationell lösning för delning av grundläggande 
uppgif ter om patienten. För att stimulera till detta  föreslår vi även legala åtgärder 
som i en andra etapp medför en skyldighet för alla vårdgivare  att bidra med uppgifter 
i en patientöversikt över landsgränser  med ikraftträdande den 1 maj 2024.  
7.3 Skapa förutsättn ingar för privata vårdgivare utan 
offentlig finansiering  
Med nuvarande överenskommelser  står privata vårdgivare utan off entlig  finansiering  
utanför möjligheten att använda sig av och stödja Ineras tjänster. För att öka 
täckningsgraden och inkludera patien tjournalinformation även för dessa  konstatera s 
att det mest kostnadseffektiva vore om det fanns möjligheter att även de kunde 
erbjudas tillgång till Ineras tjänster  kompletterat med incitament för anslutning.  
Alternativet att tillhandahålla dem en separat statlig infrastruktur för att utbyta 
information, ökar naturligtvis komplexitet och förvaltningskostnader för , den 
nationella kontakt punkten. Även om integrationslösningen för Nationella 
läkemedelslistan  kan fungera som utgångspunkt behöver tekniska tjänst er tas fram 
för de övriga informationsmängderna i Patient Summary samt stödfunktionerna för 
hantering av samtycken och spärrar som kan ha dokumenterats i den privata 
vårdgivarens lokala system.   
För att ytterligare driva på utvecklingen ser vi att det i det längre perspektivet vore 
vårdgivare till 2025 är anslutna till en nationell lösning för delning av grundläggande 
uppgifter om patienten. För att stimulera till detta för eslår vi även legala åtgärder  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   57/
131 
 
som i en andra etapp medför en skyldighet för all vårdgivare att bidra med uppgifter 
i en patientöversikt över landsgränser med ikraftträdande den 1 maj 2024.  
7.4 Samverkan , uppdrag  och avtal  
Det pågår arbete hos flera aktörer som  rör tillgången till journalinformation via 
tjänsteplattformen, för åtkomst via bland annat NPÖ och 1177. Inera ansvarar för 
arbetet med NPÖ och informationsförsörjningstjänsterna hos tjänsteplattformen.  
SKR stöttar utvecklingen av e -hälsa och välfärdstek nik i kommuner och regioner på 
flera sätt. Bland annat genom att stödja regionernas arbete med strukturerad 
information samt ordnat införande av digitala tjänster och produkter.  
Socialstyrelsen utvecklar Nationell informationsstruktur för vårddokumentation  och 
ansvarar för flera av de kodverk som används inom hälso - och sjukvård.  
På senare tid har Socialstyrelsen även fått uppdraget att ta fram nationella 
informations mängder som specificerar hur specifika kliniska informationsmängder 
ska beskrivas, basera t på nationell informationsstruktur och tillämpning av olika 
kodverk  
E-hälsomyndigheten ansvarar för den Nationella läkemedelslistan och ska vara den 
nationella kontaktpunkten för e -recept respektive patientöversikter.  Myndigheten har 
dessutom ett uppdrag  att tillgängliggöra nationella gemensamma specifikationer.  
För att realisera Patient Summary och utveckla tjänsten framöver krävs en stark 
nationell samverkan mellan  framför allt E-hälsomyndigheten, Inera, SKR och 
Socialstyrelsen . För detta behöver reger ingen tilldela uppdrag och träffa 
överenskommelser. Syftet med samverkan bör vara att verka för att utvecklingen av 
de svenska specifikationerna, tjänsterna och förmågan till informationsutbyte 
utvecklas i en riktning och på ett sätt som stödjer både de sv enska och de europeiska 
och internationella initiativen på området.  Det kan handla om arbetet med krav på 
och utformning av informationsinnehåll  samt tekniska förutsättningar med mera.  
De berörda aktörerna behöver ha tydliga uppdrag att delta i detta arbet e inom sina 
respektive ansvarsområden. En av aktörerna bör ha ett uttalat samordningsansvar för 
att underlätta och säkerställa arbetets fortskridande .  
Ett sådant uppdrag skulle kunna vara likt det uppdrag E -hälsomyndigheten fick i 
2018 års regleringsbrev rörande strukturerad läkemedelsinformation26.   
                                                      
26 Regleringsbrev för budgetåret 2018 avseende E -hälsomyndigheten , 
https://www.esv.se/st atsliggaren/regleringsbrev/?RBID=18783   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   58/
131 
 
Förutom styrning i form av regerings uppdrag behöver troligtvis både 
informationsflöde , semantiska  och tekniska förutsättningar inklusive 
ansvarsfördelning  avseende  driften av tjänsten  mellan Inera och E -hälsomyndigheten 
regleras avtalsmässigt. I dag  tecknar kommuner , regioner  och privata vårdgivare 
med offentlig finansiering avtal med Inera  om informationsförsörjningstjänst 
Nationell patientöversikt . Dessa avtal skulle  behöva  omfatta även 
informationsutby tet för Patient Summary.  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   59/
131 
 
8. Åtgärder inom informatik och semantik  
Utifrån att d en nationella kontaktpunkte n är ansvarig för datakvaliteten i den 
information som förmedlas ut mot Europa föreslå r vi följande åtgärder  för att införa 
tjänsten Patient Summary  i Sverige.  
8.1 Nationell kontaktpunkt för e -hälsa  – informatik  
Den nationella kontaktpunkten är en förutsättning för informationsutbytet över 
landsgränser. För att etablera tjänsten Patient Summary krävs både ett initialt arbete 
och därefter ett löpande förva ltningsarbete avseende informatik och semantik.  
8.1.1  Etablering av Patient Summary  
Det behöver skapas förutsättningar för att säkerställa informationskvaliteten 
inklusive översättningen vid överföring mellan kontaktpunkter. Bland annat behövs 
ett förberedande a rbete för att identifiera eventuella behov av kompletterande 
åtgärder för att översättningen av informationen ska fungera. Till detta kommer även 
framtagande av tester för att verifiera implementationen gentemot de europeiska 
specifikationerna och nationel la krav.   
8.1.2  Patient Summary i drift 
I det europeiska arbetet förvaltas de gemensamma specifikationerna och 
uppdateringen av den gemensamma kodverkskatalogen genom ett aktivt arbete av 
alla deltagande länder. Förslag till förbättringar och förändringar disku teras och 
beslutas enligt beslutade processer. För att den nationella kontaktpunkten ska kunna 
delta på bästa sätt krävs samverkan med övriga berörda parter kring 
förutsättningarna för informatik och semantik.  
8.2 Skapa d efinition av patientöversikt  
Det finns  i Sverige ingen officiell definition av begreppet patientöversikt. Begreppet 
saknar bland annat definition i Socialstyrelsens termbank27 och återfinns inte heller i 
den gemensamma författningssamlingen avseende hälso - och sjukvård, socialtjänst, 
läkemedel och folkhälsa (HSLF -FS)28. Förklaring till varför det skulle vara önskvärt, 
inklusive ett förslag på språklig definition finns i avsnitt 10.7.6 och 10.8.2.  
Den nationella kontaktpunkte n är ansvarig för datakvaliteten i den information som 
förmedlas ut mot Europa . För att ytterligare säkerställa kvalitet och säkerhet  samt 
underlätta nationell samverkan bör en definition av vad patientöversikten ska 
                                                      
27 http://termbank.socialstyrelsen.se  hämtad 2019 -10-17 
28 https: //www.kunskapsguiden.se/foreskrifter/Sidor/default.aspx  hämtad 2019 -10-17  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   60/
131 
 
innehålla i Sverige samt vem eller vilka som ska ha ansvar för att bidra till denna 
patientöversikt i Sverige  tas fram . En sådan definition skulle kunna vara en 
utgångspunkt i arbetet med att ta fram en specifikation rörande 
informationshanteringen av patientöversikter, både utifrån ett nationellt och 
internationellt perspektiv. Dett a arbete kan delas upp i två del ar, där den första delen 
handlar om det semantiska innehållet i patientöversikten och den andra delen om den 
tekniska implementeringen av informationshanteringen rörande patientöversikter.  
I arbetet med att ta fram en svensk definition av en patientöversik ts innehåll bör  både 
Patient Summary och  den av CEN framtagna standarden EN 17269 för internationell 
patientöversikt  beaktas , se bilaga 5.  
8.3 Nationella informationsmängder  
För att möta kraven hos de informationsmängder i Patient Summary som i dag  
saknar mot svarande tjänstekontrakt hos tjänsteplattformen och inte presenteras i vare 
sig NPÖ eller 1177 Journalen behöver följande nationella informationsmängder tas 
fram för att beskriva informationsinnehåll -, struktur och användning av kodverk.  
• Kirurgiska ingrepp  
• Insättning av implantat och annan medicinteknisk utrustning  
• Förekomst av implantat och annan medicinteknisk utrustning  
• Mätvärde, blodtryck  
• Undersökningsresultat, blodgrupp  
• Levnadsvanor (rökning, alkoholkonsumtion, kostvanor)  
Utgångspunkten för Socialstyre lsens arbete med nationella informationsmängder  är 
en tillämpning av referensmodellen nationell informationsstruktur och nationellt 
fackspråk det vill säga användning av gemensamma klassifikationer, begreppssystem 
och kodverk.  
Socialstyrelsen har ett uppdrag att ta fram ett antal nationell a informationsmängder . 
Det innefattar  för närvarande ett antal mätvärden (kroppslängd, kroppsvikt, 
kroppstemperatur, midjemått och blodtryck) vilka ska publiceras under första hälften 
av 2020. Arbete har också inletts i dialog med SKR om specifikationer av nationella 
informationsmängder  för vissa levnadsvanor (rökning och alkoholkonsumtion). I 
arbetet med informationsspecifikationen för uppmärksamhetsinformation finns ett 
exempel på nationella i nformationsmängder  för insättning av implantat. I detta 
arbete avvaktar Socialstyrelsen för närvarande mer information om 
dokumentationskrav baserat på regelverket för medicinteknisk utrustning. De 
föreslagna åtgärderna håller med andra ord redan på att re aliseras.   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   61/
131 
 
8.4 Skapa tillämpningsanvisningar för utbyte av nya 
informationsmängder  
För de informationsmängder som i dag  saknas behöver kompletterande anvisningar 
tas fram. Socialstyrelsen behöver tillhandahålla gemensamma nationella 
informationsmängder för att utbyta informationen om de nya 
informationsmängderna via tjänsteplattformens tjänstekontrakt GetObservations och 
GetActivities.  
8.5 Harmonisering av  använda kodverk  
Användningen av lokala kodverk behöver minska och information beskrivas med 
hjälp av gemensamma kodverk i större utsträckning, helst  Snomed CT och  de övriga 
internationella kodverk som används  i Patient Summa ry.  
En rad initiativ  främjar detta  så som NPÖ och 1177 Journalen, rapportering av 
strukturerad journalinformation till kvalitetsregister och det europeiska arbetet inom 
eHealth Network samt E -hälsomyndighetens regeringsuppdrag om nationella 
gemensamma spe cifikationer (NGS).  
För att ytterligare stärka innehållet för Patient Summary är det viktigt att öka 
medvetenheten om vilka kodverk som är aktuella och ställa krav på följsamhet samt 
öka tydligheten om vilka förutsättningar som gäller för respektive källa genom 
exempelvis krav på redovisning vid anslutningsförfarandet till den nationella 
tjänsteplattformen.  
Det behövs också en fö ljsamhet till principer för hantering av kodverk och hur 
information ska kodas  i alla led, från dokumenterande vårdpersonal till n ationell 
8.6 Fler möjligheter  till strukturerad information  
Det bör diskuteras om fler informationsmängder på sikt bör utbytas genom de 
generiska tjänstekontrakten, de som svarar mot Nationell i nformationsstrukturs 
centrala informationsklasser, till exempel Observationer och Aktiviteter. Detta gäller 
både information som i dag  utbyts via mer specifika tjänstekontrakt och information 
som i dag  inte utbyts via tjänstekontrakt.  
Exempelvis skulle in formationsmängden om diagnoser som utbyts med hjälp av 
tjänstekontraktet GetDiagnosis, kunna vidareutvecklas och beskrivas som en 
nationell informationsmängd och utbytas via det högstrukturerade tjänstekontraktet 
GetObservations. Uppmärksamhets signaler är en annan sådan kandidat liksom 
information om invaliditet och funktionsstatus.  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   62/
131 
 
Framtagande av en nationell informationsmängd för blodtryck och utbyt e av 
informationen via GetObservations är ett första exempel på att tillgängliggöra 
mätvärden  som bör kunna utvecklas vidare för att ge tillgång till en större mängd 
relevanta mätvärden, andra observationer, undersökningsresultat och skattningar som 
dokumenteras i patientjournaler. Standarden för internationell patientöversikt (IPS) 
generaliserar informationsmängderna om mätvärden och undersökningsresultat på 
just detta sätt.  
Som nämnts tidigare skulle Patient Summary kunna vara ett argument och ge 
incitament för att höja miniminivån för kravet på en strukturerad nationell 
patientöversikt. Åtminsto ne bör insikten om de europeiska förutsättningarna 
förtydligas utifrån att många journalsystem håller på att uppgraderas eller bytas ut.  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   63/
131 
 
9. Tekniska åtgärder  
Utifrån rekommenderad lösning föreslås följande tekniska åtgärder för att införa 
tjänsten Patient Summary i Sverige.  
9.1 Nationell kontaktpunkt för e -hälsa  – teknik  
landsgränser. Den agerar konsument gentemot tjänsteplattformens , så kallade 
aggregerande tjänster på samma sätt so m NPÖ gör, och i framtiden mot Nationella 
läkemedelslistan när det gäller  läkemedelsinformation samt  framöver 
förhoppningsvis även  journalsystemen hos privata vårdgivare utan  offentlig 
finansiering . 
9.1.1  Etablering av Patient Summary  
Det behöver utvecklas en an slutning mellan den nationella infrastruktur som 
tillhandahåller patientinformation och den nationella kontaktpunkten för att stödja 
utbytet av patientöversikter. I förberedelsearbetet är det viktigt att säkerställa säker 
åtkomst, loggning och anrop till n ationell infrastruktur för information. Detta 
eftersom man tidigare enbart realiserat e -receptdelen av kontaktpunkten.  
E-hälsomyndighetens förslag att använda NPÖ -klienten som verktyg för att ta emot 
och presentera Patient Summary  för svensk vårdpersonal, bör underlätta 
förberedelsearbete genom att en säkerhetslösning för NPÖ redan finns på plats.  
Det behöver också skapas förutsättningar för att säkerställa informationskvaliteten 
inklusive översättningen vid överföring mellan kont aktpunkterna. Till detta kommer 
även framtagande av tester för att verifiera implementationen gentemot de 
europeiska specifikationerna och nationella krav.   
Förutom detta krävs även en produktplan och styrande dokument för förändring i 
den nationella kont aktpunkten för att ta fram funktionalitet som behövs för att 
producera en patientöversikt . Detta måste göras  på ett sätt som är förenligt med 
regelverket för nationellt medicinskt informationssystem (NMI).  
9.1.2  Patient Summary i drift 
Tillgängligheten hos komponenterna i hela kedjan från producerande källsystem, via 
tjänsteplattformen fram till den nationella kontaktpunkten för e -hälsa behöver kunna  
följas . Ineras tjänster för övervakning av tjänsteplattformen och de underliggande 
anslu tningarna till journalsystem utgör en del i en sådan monitorering.   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   64/
131 
 
Det krävs rutiner och verktyg för övervakning, incidenthantering och 
problemhantering som stödjer gränsdragningen i ansvar mellan de inblandade 
aktörerna. Detsamma gäller för förändringshan tering.  
modesta utan hårda krav på tillgänglighet och svarstider. Ett eventuellt avtal för 
tjänsten bör även inkludera vilka tekniska aspekter som behöver regleras.  
Slutligen behöver  den tekniska lösningen kontinuerligt förhålla sig till utveckling av 
standarder och förändringar i och modernisering av tekniska gränssnitt.  
9.2 Samtyckestjänst  
En samtycke stjänst för registrering av samtycke för ändamålet patientöversikt vid 
utlandsvård, finns inte utan behöver utvecklas. Samtyckena behöver kunna verifieras 
av den nationella kontaktpunkten för e -hälsa vid förfrågning från andra länder, det 
vill säga informa tionen om registrerade samtycken behöver vara åtkomlig för den 
nationella kontaktpunkten via ett tekniskt  gränssnitt.  
Vi föreslår att en tjänst för registrering av samtycke till utlämning för ändamålet 
patientöversikt  över landsgränser  etableras av E -hälso myndigheten och görs 
åtkomlig för invånare i Sverige via 1177 på liknande sätt som man därifrån når andra 
tjänster hos E -hälsomyndigheten som exempelvis Läkemedelskollen. Den 
infrastruktur som utvecklats för samtyckeshantering avseende Nationella 
läkemedel slistan bör kunna återanvändas.  
9.3 Privata vårdgivare utan offentlig finansiering  
Tjänsteplattformen och NPÖ f år med nuvarande ramverk  inte användas av privata 
vårdgivare utan offentlig finansiering, vilket innebär att patientinformation inte kan 
göras tillgä nglig och att de inte heller kan få tillgång till utländsk patientinformation 
via tjänsteplattformen och NPÖ. Begränsningen bedömer vi som acceptabel i det 
korta perspektivet.  
I samband med införandet av en skyldighet för alla vårdgivare i Sverige att läm na 
information till en patientöversikt  över landsgränser behöver det emellertid skapas 
förutsättningar för det. Det skulle kunna lösas  genom att erbjuda privata vårdgivare 
utan offentlig finansiering anslutning till tjänsteplattformen och att använda NPÖ. 
Det skulle förenkla lösningen ytterligare och dessutom hålla nere kostnaderna.  
Om dessa inte kan komma att erbjudas anslutning till tjänsteplattformen behöver en 
kompletterande integrationstjänst tas fram för att de ska kunna tillgängliggöra 
information. Den kompletterande integrationstjänsten bör på samma vis som Ineras 
tjänsteplattform baseras på principen om ett centralt index som håller information  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   65/
131 
 
om i vilka vårdsystem hos en eller flera vårdgivare som viss typ av information om 
en patient finns. Dett a i kombination med en integrationslösning där informationen 
hämtas vid behov enligt samma princip som via Ineras tjänsteplattform.  
Som komplement behöver ett verktyg för att visa utländsk patientinformation tas 
fram. eHDSI:s CDA Display Tool  som används f ör att verifiera innehåll och struktur 
i Patient Summary erbjuds kostnadsfritt som öppen  källkod och kan därför användas 
för att ta fram den nödvändiga funktionaliteten för att ta emot och presentera Patient 
Summary i ett webbaserat verktyg.  
9.4 NPÖ -klienten  
För att ge svensk vårdpersonal möjlighet att ta del av information från utländska 
vårdsystem via redan etablerade verktyg för tillgång  till journalinformation, föreslår 
vi att NPÖ -klienten  kompletteras med en funktion . Detta  för att via den nationella 
kontaktpunkten  inhämta utländsk information som CDA -dokument och presentera 
den för svensk vårdpersonal vid mötet med utländsk patient som söker vård i 
Sverige.  
Det verktyg, CDA Display Tool , som används för att verifiera informationen i 
kunna inkorporeras i NPÖ -klienten för att presentera innehållet i Patient Summary 
från ett annat land.  
Om en särskilt framtagen tjänst till den nationella kontaktpunkten behöver tas fram 
skulle sjä lva funktionen för att ta emot och presentera inhämtad utländsk 
patientinformation också användas som en  sömlös  uthoppsfunktion för att presentera 
den i NPÖ -klienten enligt ovan.  
9.5 1177 Journalen  
Även tjänsten 1177 Journalen kompletteras på samma sätt som N PÖ för att 
invånaren ska få tillgång till samma information som svensk hälso - och 
sjukvårdspersonal får via NPÖ  och utländsk sjukvårdpersonal via Patient Summary . 
Detta är emellertid inte en förutsättning för utlämning respektive inhämt ning av 
Patient Summ ary utan vore ett mervärde för invånare i Sverige  vad gäller 
informationsinnehållet i 1177 Journalen . 
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   66/
131 
 
9.6 Journalsystem hos vårdgivare  
Vårdgivarna som är anslutna till tjänsteplattformen behöver införa produktion av 
tjänstekontrakten GetObservations och GetA ctivities (om dessa inte redan är 
implementerade i journalsystemet av andra skäl  så som 
kvalitetsregisterrapportering ). Vårdgivarna måste därtill  stödja ytterligare 
informationsmängder som Patient Summary efterfrågar och som beskrivs av nya 
nationella info rmationsmängder . I samband med införandet av en skyldighet för alla 
vårdgivare i Sverige att lämna information till en patientöversikt  över landsgränser  
behöver alla journalsystem åtminstone vara anslutna till  Nationell patientöversikt 
(informationsförsörjningstjänst) . 
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   67/
131 
 
10. Legala åtgärder  
10.1 Förslag till nya och ändrade författningar  
e-hälsa i Sverige. Sverige avser att inledningsvis delta i det gränsöverskridande 
informationsutbytet när det gäller e -recept. I detta kapitel beskriver 
E-hälsomyndigheten vilken reglering som behövs för att Sverige ska kunna delta i 
det gränsöverskridande informationsutbytet av patientöversi kter. 
I E-hälsomyndighetens delredovisning29 av regeringsuppdraget om 
informationshantering vid utlandsvård30 redovisade myndigheten översiktligt de 
juridiska utmaningar som behöver utredas ytterligare för att möjliggöra utbyte av 
patientöversikter vid utlan dsvård. Myndighetens konstaterade i redovisningen att 
oavsett vilka tekniska och organisatoriska lösningar som väljs för att praktiskt 
genomföra sådana informationsutbyten, finns  det behov av författningsreglering. Det 
är sannolikt att det kommer att behöv as ändrade författningar som reglerar det 
informationsutbyte som blir aktuellt i samband med att svenska patientöversikter ska 
göras tillgängliga utomlands och i samband med att utländska patientöversikter ska 
användas av svenska vårdgivare. Det behöver äv en utredas hur integritetshöjande 
samtycken från patienter ska hanteras för patientöversikter vid gränsöverskridande 
hälso - och sjukvård.  
Våra författningsförslag redovisas i bilaga 6. Förslagen avser att möjliggöra de 
verksamhetsmässiga (kapitel 7) och te kniska åtgärder (kapitel 9) som 
E-hälsomyndigheten i första hand föreslår för att möjliggöra utbyte av 
patientöversikter över landsgränser.  
I detta kapitel i vår slutredovisning presenterar E -hälsomyndigheten inledningsvis 
motiveringar till våra förslag oc h bedömningar avseende de grundläggande 
förutsättningarna för reglering (avsnitt 10.2 –10.5), motiveringar till 
författningsförslagen (avsnitt 10. 6–10.12), andra legala åtgärder som behöver 
övervägas (avsnitt 10.13) och slutligen konsekvenser av våra försla g (avsnitt 10.14). 
Till viss del motsvarar bedömningarna de som myndigheten sedan tidigare har gjort i 
sin rapport angående reglering av personuppgiftsbehandling avseende e -recept över 
landsgränser31. I dessa fall har vi valt att, i stället för att enbart h änvisa till avsnitten i 
den tidigare rapporten, använda texten från den, med de anpassningar som krävs för 
patientöversikter, för att denna rapport ska kunna läsas fristående.  
                                                      
29 Informationshantering vid utlandsvård, delredovisning enligt Regeringsbeslut S2019/01519/FS 2019, dnr: 
2019/01537, 2019 -11-05. 
30 S 2019/01519/FS (delvis), 2019 -03-28. 
31 Reglering a v personuppgiftsbehandling. Återrapport av enligt regeringsbeslut S2018/04035/FS (delvis) , dnr: 
2018/02557 , 2018 -12-19  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   68/
131 
 
10.2 Grundläggande förutsättningar för reglering  
10.2.1  Rättslig grund  
E-hälsomyndighetens förslag:  Den rättsliga grunden ska fastställas i nationell rätt.  
E-hälsomyndighetens bedömning:  Den personuppgiftsbehandling som 
E-hälsomyndigheten avser att genomföra vid gränsöverskridande informationsutbyte 
av patientöversikter är nödvändig för att utfö ra en uppgift av allmänt intresse (artikel 
6.1 e i dataskyddsförordningen) och för att fullgöra en rättslig förpliktelse som åvilar 
myndigheten (artikel 6. 1 c.  
Skälen för förslaget och bedömningen:  Gränsöverskridande informationsutbyte av 
patientöversikte r är ett allmänt intresse. Enligt förslaget är det också en rättslig 
förpliktelse som åvilar E -hälsomyndigheten. Det är tveksamt om samtycke kan 
utgöra en rättslig grund för sådan behandling. När den rättsliga grunden är allmänt 
intresse eller rättslig för pliktelse ska grunden vara fastställd i unionsrätten eller i 
nationell rätt. För närvarande föreligger ingen tillräckligt tydlig fastställd rättslig 
grund för personuppgiftbehandlingen i unionsrätten eller i nationell rätt. Den 
rättsliga grunden behöver dä rför fastställas i nationell rätt.  
10.2.2  Vilken rättslig grund är lämplig?  
För att en personuppgiftsbehandling ska vara tillåten krävs enligt artikel 6 i 
dataskyddsförordningen att det finns en rättslig grund. Behandlingen är tillåten bland 
annat om den registre rade har lämnat sitt samtycke (artikel 6.1 a), om den är 
nödvändig för att fullgöra en rättslig förpliktelse som åvilar den 
personuppgiftsansvarige (artikel 6.1  c) eller om den är nödvändig för att utföra en 
uppgift av allmänt intresse eller som ett led i den personuppgiftsansvariges 
myndighetsutövning (artikel 6.1 e). För de sistnämnda rättsliga grunderna krävs 
enligt artikel 6.3 andra stycket att grunden är fastställd i unionsrätten eller i nationell 
rätt. Det finns i dessa fall också utrymme för att anpa ssa tillämpningen av 
förordningen genom bestämmelser i nationell rätt (artikel 6.2 och 6.3 andra stycket). 
De rättsliga grunderna är i viss mån överlappande och flera rättsliga grunder kan 
därför vara tillämpliga avseende en och samma behandling.   
Samtyck e som rättslig grund  
Enligt artikel 6.1 a i dataskyddsförordningen är en behandling av personuppgifter 
laglig om den registrerade har lämnat sitt samtycke till att dennes personuppgifter 
behandlas för ett eller flera specifika ändamål. Med samtycke av den registrerade 
avses en ligt artikel 4.11 varje slag av frivillig, specifik, informerad och otvetydig 
viljeyttring, genom vilken den registrerade, antingen genom ett uttalande eller  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   69/
131 
 
genom en entydigt bekräftande handling, godtar behandling av personuppgifter som 
rör honom eller h enne.  
För att ett samtycke ska betraktas som frivilligt krävs enligt skäl 42 att den 
registrerade har en genuin och fri valmöjlighet och utan problem kan vägra eller ta 
tillbaka sitt samtycke. Av skäl 43 följer att samtycke inte bör utgöra giltig grund fö r 
behandling av personuppgifter om betydande ojämlikhet råder mellan den 
registrerade och den personuppgiftsansvarige. Detta gäller särskilt om den 
personuppgiftsansvarige är en offentlig myndighet och det därför är osannolikt att 
samtycket har lämnats fri villigt när det gäller alla förhållanden som en sådan särskild 
situation omfattar.  
Möjligheterna för myndigheter att behandla personuppgifter med stöd av samtycke 
är således mycket begränsade. Det är därför enligt vår uppfattning lämpligt att 
tillämpa en a nnan rättslig grund för den personuppgiftsbehandling som blir aktuell 
vid gränsöverskridande informationsutbyte av patientöversikter. Vi föreslår trots 
detta att personuppgiftsbehandlingen inte ska få utföras utan att patienten har lämnat 
sitt samtycke. Et t sådant krav på samtycke är en s.k. integritetshöjande skyddsåtgärd 
(se vidare i avsnitt 10.7.12), och utgör enligt vårt förslag inte den rättsliga grunden 
för behandlingen.  
Allmänt intresse och rättslig förpliktelse  
Behandling av personuppgifter är till åten om det är nödvändigt för att fullgöra en 
rättslig förpliktelse eller för att utföra en uppgift av allmänt intresse.  
Regeringen har i förarbetena till lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser 
till EU:s dataskyddsförordning (dataskyddslagen) gj ort bedömningen att alla 
uppgifter som riksdag eller regering har gett i uppdrag åt statliga myndigheter att 
utföra är av allmänt intresse.32 Om uppgifterna inte vore av allmänt intresse skulle 
myndigheterna inte ha ålagts att utföra dem. Att information i patientöversikter kan 
utbytas över landsgränser för att möjliggöra hälso - och sjukvård i ett annat 
europeiskt land än där patienten tidigare vårdats är dessutom viktigt både för EU och 
för Sverige. Sådant informationsutbyte har betydelse för den fria rörli gheten på den 
inre marknaden och EU:s innovationsmöjligheter. Det framgår bland annat av 
patientrörlighetsdirektivet och det arbete som har genomförts inom EU och nationellt 
för att förverkliga informationsutbytet. Vi anser därför att uppgiften att möjligg öra 
utbyte av patientöversikter inom EU och Efta är en sådan uppgift av allmänt intresse 
som avses i artikel 6.1 e i dataskyddsförordningen.  
Våra förslag till författningsändringar innebär också att informationsutbytet blir en 
rättslig förpliktelse i data skyddsförordningens mening (artikel 6.1 c). Förslagen 
innebär att det införs en uttrycklig skyldighet i instruktionen för E -hälsomyndigheten 
                                                      
32 Regeringens proposition Ny dataskyddslag  (prop. prop. 2017/18:105 ) s. 56 .  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   70/
131 
 
att tillhandahålla tjänster och infrastruktur för informationsutbytet, och en 
uppgiftsskyldighet i lagen (2018:1212 ) om nationell läkemedelslista och den 
föreslagna förordningen om personuppgiftsbehandling vid E -hälsomyndigheten i 
samband med gränsöverskridande hälso - och sjukvård.  
Sammanfattningsvis anser vi därför att den rättsliga grunden för den behandling som 
är nödvändig för det gränsöverskridande informationsutbytet av patientöversikter 
med andra europeiska länder bör vara dels att den är nödvändig för att utföra en 
uppgift av allmänt intresse, dels att den är nödvändig för att uppfylla en rättslig 
förpliktelse.   
10.2.3  Finns det någon fastställd rättslig grund för närvarande?  
När den rättsliga grunden utgörs av en uppgift av allmänt intresse eller rättslig 
förpliktelse måste grunden enligt artikel 6.3 första stycket i dataskyddsförordningen 
vara fastställd i unionsrätt en eller nationell rätt. Det framgår av skäl 41 i 
dataskyddförordningen att sådant stöd i rättsordningen måste vara tydligt och precist 
och tillämpningen av det ska vara förutsägbar för den som omfattas av det. Den 
personuppgiftsansvarige måste enligt arti kel 5.2 i dataskyddsförordningen kunna 
visa att behandlingen är laglig och annars uppfyller förordningens krav, vilket 
förutsätter att det rättsliga stödet är preciserat.  
Den personuppgiftsbehandling som är nödvändig vid utbyte av patientöversikter 
över la ndsgränser har sin grund i patientrörlighetsdirektivet. Direktivets artikel 14 
föreskriver att unionen ska stödja och främja samarbete om och utbyte av 
information mellan medlemsstaterna. Eftersom hälso - och sjukvårdsfrågor ligger 
inom medlemsstaternas nat ionella kompetens innebär regleringen ingen skyldighet 
för medlemsstaterna att delta i sådant samarbete eller informationsutbyte. Samarbetet 
och informationsutbytet kan med hänsyn till bestämmelsen i 
patientrörlighetsdirektivet sägas utgöra ett allmänt int resse, men det är enligt vår 
mening inte så precist och tydligt att det kan utgöra en fastställd rättslig grund i 
dataskyddsförordningens mening. Någon rättslig förpliktelse eller uppgift av allmänt 
intresse med stöd i unionsrätten som kan läggas till grun d för E -hälsomyndighetens 
behandling av personuppgifter föreligger alltså  inte.  
Eftersom det saknas ett tillräckligt tydligt rättsligt stöd för 
personuppgiftsbehandlingen i unionsrätten behöver den rättsliga grunden fastställas i 
nationell rätt. Enligt 2  kap. 1 –2 §§ dataskyddslagen kan den rättsliga förpliktelsen 
eller det allmänna intresset följa av lag eller annan författning, av kollektivavtal eller 
av beslut som har meddelats med stöd av lag eller annan författning.  
I dagsläget finns det inte en fasts tälld rättslig grund för gränsöverskridande 
informationsutbyte av patientöversikter som uppfyller dataskyddsförordningens  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   71/
131 
 
krav, vare sig i unionsrätten eller den nationella rätten. Det krävs därför enligt vår 
bedömning författningsändringar.  
Den rättsliga  grunden för den personuppgiftsbehandling som är nödvändig för 
gränsöverskridande informationsutbyte skulle, för att uppfylla kravet på stöd i 
nationell rätt i dataskyddsförordningen, kunna fastställas i E -hälsomyndighetens 
instruktion. Den skulle också ku nna framgå i en lag eller förordning som reglerar all, 
eller vissa delar av, den personuppgiftsbehandling som är nödvändig för 
informationsutbytet.  
Valet av författningsform för den nationella regleringen avgörs dock av 
bestämmelser i regeringsformen. Neda n undersöks därför vilken form sådan 
nationell rätt kan ha, och vilka författningsändringar som är nödvändiga och 
lämpliga. Här gör E -hälsomyndigheten samma bedömningar när det gäller val av 
form för reglering som myndigheten tidigare framfört i redovisnin gen av tidigare 
regeringsuppdrag angående utbyte av e -recept över landsgränser.33 
10.3  Förutsättningar enligt regeringsformen  
E-hälsomyndighetens bedömning: Bestämmelser om den 
personuppgiftsbehandling som är nödvändig att E -hälsomyndigheten utför för att 
svenska patientöversikter ska kunna göras tillgängliga i utlandet bör kunna regleras i 
förordningsform. Bestämmelser om den personuppgiftsbehandling som är nödvändig 
hos myndigheten för att utländska patientöversikter ska kunna användas av 
vårdgivare i Sverige  kan också den regleras i förordningsform.  
Skälen för bedömningen:  Den personuppgiftsbehandling som är nödvändig för att 
tillgängliggöra svenska patientöversikter i andra europeiska länder ska enligt våra 
förslag endast få utföras efter att patienten har l ämnat sitt samtycke vilket utgör en 
s.k. integritetshöjande skyddsåtgärd. Motsvarande ska gälla för att utländska 
patientöversikter ska kunna tillgängliggöras i Sverige. Inte i någon av fallen ska 
överföringen av uppgifter genom direktåtkomst vara tillåten . Vi bedömer bl.a. av det 
skälet att den nödvändiga behandlingen inte innebär ett sådant betydande intrång i 
den personliga integriteten som avses i 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen. Vi 
kan inte heller se att åtgärderna utgör sådan övervakning elle r kartläggning som 
avses i bestämmelsen.  
                                                      
33 Reglering av personuppgiftsbehandling. Återrapport av enligt regeringsbeslut S2018/04035/FS (delvis) , dnr: 
2018/02557 , 2018 -12-19. 
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   72/
131 
 
10.3.1  Bakgrund  
Vi har ovan gjort bedömningen att grunden för den behandling som är nödvändig vid 
utbyte patientöversikter över landsgränser bör vara uppgift av allmänt intresse 
(artikel 6.1 e i dataskyddsförordningen) och  rättslig förpliktelse (artikel 6.1 c). 
Grunden för behandlingen ska därför, enligt artikel 6.3 första stycket, vara fastställd i 
enlighet med unionsrätt eller en medlemsstats nationella rätt.  
För att vara fastställd enligt nationell rätt krävs enligt 2 k ap. 1 –2 §§ dataskyddslagen 
att den rättsliga grunden för behandlingen i de ovan nämnda fallen ska följa av lag 
eller annan författning, beslut som har meddelats med stöd av lag eller annan 
författning eller av kollektivavtal.  
Valet mellan lag eller annan författning avgörs av bestämmelserna i 
regeringsformen. Vid reglering som innebär behandling av personuppgifter 
aktualiseras det särskilda grundlagsskyddet för den personliga integriteten som anges 
i 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen. Av 8 kap. om l agar och andra föreskrifter 
följer att vissa typer av bestämmelser måste meddelas i lag och beslutas av 
riksdagen, medan andra bestämmelser kan meddelas i förordning och beslutas av 
regeringen.  
10.3.2  Det särskilda grundlagsskyddet för den personliga integriteten  
I 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen anges att var och en gentemot det 
allmänna är skyddad mot betydande intrång i den personliga integriteten, om det 
görs utan samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av den enskildes 
personliga förhålla nden. Om en åtgärd omfattas av denna bestämmelse måste de s.k. 
begränsningsreglerna i 2 kap. 20 –22 §§ tillämpas. Begränsningar får endast göras i 
lag (2 kap. 20 § första stycket) och delegation till regeringen är inte tillåten i annat än 
s.k. verkställighe tsfrågor (2 kap. 20 § andra stycket), vilket innebär att 
begränsningen faller inom det s.k. obligatoriska lagområdet. I 2 kap. 21 § uppställs 
krav bl.a. på att proportionalitetsbedömning genomförs vid begränsningar.  
Som huvudregel omfattar det särskilda i ntegritetsskyddet i 2 kap. 6 § andra stycket 
regeringsformen även andra än svenska medborgare (2 kap. 25 § 3 regeringsformen).  
Samtycke  
Enligt förarbetena till 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen tar regleringen sikte 
på sådana åtgärder som den enskilde inte själv kan få kännedom om eller påverka 
genom krav på frivilligt godkännande. Om åtgärderna förutsätter den enskildes 
godkännande  anses intrånget normalt inte vara så allvarligt att det omfattas av det 
särskilda grundlagsskyddet. Detta gäller även om det är fråga om känsliga 
personuppgifter. Det anges vidare att regleringen i personuppgiftslagstiftningen bör  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   73/
131 
 
kunna tjäna som vägledni ng vid bedömningen av vad som krävs för att samtycke ska 
anses ha lämnats.34 
Ett samtycke enligt dataskyddsförordningen är varje frivillig, specifik, informerad 
och otvetydig viljeyttring genom vilken den registrerade, antingen genom ett 
uttalande eller en entydig bekräftande handling, godtar behandling av 
personuppgifter som rör honom eller henne (artikel 4.11). I sak överensstämmer det 
med kraven på samtycke enligt personuppgiftslagen (1998:204) som var gällande vid 
tiden för antagande av bestämmelsen i 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen.  
När det gäller uppgifter om patienten avses samtycke inte utgöra den rättsliga 
grunden för den behandling av patientens personuppgifter som kommer att utföras av 
E-hälsomyndigheten vid utbytet. Avsikten är dock att t illgängliggörandet av svenska 
patientöversikter i utlandet och av utländska patientöversikter i Sverige ska få 
genomföras först efter att patienten har godtagit behandlingen av sina 
personuppgifter för detta ändamål. Detta godkännande ska således inte ses som ett 
samtycke som utgör rättslig grund enligt dataskyddsförordningen utan är i stället 
avsett att vara en integritetshöjande skyddsåtgärd, s.k. integritetshöjande samtycke, 
som är vanligt förekommande i registerförfattningar och som regeringen har funni t 
utgör en sådan precisering som får göras enligt artikel 6.2 och 6.3 i 
dataskyddsförordningen.35 
Det är inte självklart att ett integritetshöjande samtycke som lämnas för att den 
enskildes patientöversikt ska kunna tillgängliggöras i ett annat land kan ans es vara 
ett samtycke som gör att 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen inte blir 
tillämplig. Enligt vår mening talar dock mycket för att även ett integritetshöjande 
samtycke bör räknas som samtycke enligt bestämmelsen eftersom den, som nämnts 
ovan, tar sikte på sådana åtgärder som den enskilde inte själv kan få kännedom om 
eller påverka genom krav på frivilligt godkännande.  
Betydande integritetsintrång  
Det särskilda grundlagsskyddet i 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen omfattar 
endast ”betydande i ntrång i den personliga integriteten”. Det är alltså bara vissa 
kvalificerade intrång i den personliga integriteten som omfattas. Enligt förarbetena 
ska både åtgärdens omfattning och arten av det intrång som åtgärden innebär 
beaktas. Även åtgärdens ändamål  och andra omständigheter kan ha betydelse vid 
bedömningen. Bestämmelsen omfattar endast sådana intrång som på grund av 
åtgärdens intensitet eller omfattning eller av hänsyn till uppgifternas 
                                                      
34 Prop. 2009/10:80 s. 178 f.  
35 Prop. 2017/18:171 s. 88.  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   74/
131 
 
integritetskänsliga natur eller andra omständigheter innebär ett  betydande ingrepp i 
den enskildes privata sfär.36 
Informationen i en patientöversikt innehåller mycket känsliga personuppgifter om 
patientens hälsa. Potentiellt kan utbytet av patientöversikter omfatta personuppgifter 
om ett stort antal människor både i sa mband med vård utomlands och i Sverige.  
Vid tillgängliggörandet av svenska patientöversikter utomlands kommer 
personuppgifter att lämnas ut till den utländske vårdgivaren. För att personuppgifter 
ska få behandlas och lämnas ut krävs dock, som nämnts ovan,  att patienten har 
lämnat ett s.k. integritetshöjande samtycke. Det är först när och om ett sådant 
samtycke lämnas som den utländska vårdgivaren får tillgång till sådana uppgifter om 
patienten som E -hälsomyndigheten vidarebefordrat från en svensk vårdgivar e. 
Patienten väljer således själv om personuppgifter om hen ska behandlas. Det är 
därför enligt vår uppfattning inte troligt att behandlingen skulle anses utgöra ett 
betydande integritetsintrång för den enskilde patienten.   
Vid tillgängliggörandet av utlä ndska patientöversikter i Sverige avses också ett s.k. 
integritetshöjande samtycke att inhämtas. Personuppgiftsbehandlingen hos 
E-hälsomyndigheten kommer huvudsakligen bestå av vidarebefordran av 
information från den utländska kontaktpunkten till den svens ka vårdgivaren och 
översättning av uppgifterna. Utöver själva vidarebefordran kommer personuppgifter 
bevaras i den utsträckning som är nödvändig för att upprätthålla patientsäkerheten, 
så att felsökning av transaktionerna kan göras vid behov. Eftersom pers onuppgifter 
även i detta sammanhang får behandlas först om och när patienten har samtyckt till 
behandlingen utgör behandlingen enligt vår bedömning inte ett betydande 
integritetsintrång för patienten.  
Informationsutbytet kommer också att innebära behandlin g av personuppgifter om 
vårdpersonal. De personuppgifter som därvid behandlas är sådana som gör det 
möjligt att vid behov identifiera och kontakta personen i dennes yrkesroll. Vi 
bedömer därför att behandlingen inte innebär ett betydande integritetsintrång  för 
dem.  
Kartläggning eller övervakning  
För att det särskilda integritetsskyddet i 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen ska 
vara tillämpligt ska åtgärden innefatta kartläggning eller övervakning. Enligt 
förarbetena ska bedömningen utgå från vad som e nligt normalt språkbruk läggs i 
dessa begrepp. Avgörande är inte åtgärdens huvudsakliga syfte utan vilken effekt 
som åtgärden har. Med övervakning avses enligt förarbetena t.ex. hemlig 
kameraövervakning eller teleavlyssning. Som exempel på åtgärder som kan  innebära 
                                                      
36 Prop. 2009/10:80 s. 250 .  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   75/
131 
 
kartläggning nämns uppgiftssamlingar hos myndigheter som omfattar en stor andel 
av landets befolkning, polisens belastningsregister och åtgärder som primärt vidtas i 
syfte att ge myndigheterna underlag för beslutsfattande i enskilda fall såsom vi d 
beskattning.37 
Vid tillgängliggörandet av en svensk patientöversikt i utlandet kommer uppgifter 
som E -hälsomyndigheten vidarebefordrar att lämnas ut till en utländsk kontaktpunkt 
för vidarebefordran till en utländsk vårdgivare. En sammanställning av uppgi fterna 
för att kartlägga var patienten har befunnit sig är en behandling som inte är förenlig 
med ändamålet för vilket uppgifterna samlades in och därför inte tillåten enligt 
dataskyddsförordningen. Vi bedömer därför att behandlingen hos myndigheten för 
tillgängliggörandet av patientöversikter i utlandet inte innebär sådan övervakning 
eller kartläggning som avses i 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen.  
Tillgängliggörandet av utländska patientöversikter i Sverige innebär  att uppgifter 
från utländsk konta ktpunkt förmedlas via E -hälsomyndigheten till en svensk 
vårdgivare samt att vissa uppgifter loggas och sparas hos myndigheten så länge som 
det behövs för de tillåtna ändamålen. Potentiellt kan de uppgifter som behandlas 
omfatta uppgifter om ett stort antal  personer. Behandlingen får utföras först efter att 
patienten har lämnat ett s.k. integritethöjande samtycke till behandlingen. Någon 
sammanställning av uppgifter som gäller en viss patient kommer inte att göras och är 
inte heller tillåten enligt bestämmel serna i dataskyddsförordningen. Vi bedömer 
därför att den behandling som görs hos E -hälsomyndigheten i samband med 
tillgängliggörandet av utländska patientöversikter i Sverige inte utgör sådan 
övervakning eller kartläggning som avses i 2 kap. 6 § andra sty cket regeringsformen.  
10.3.3  Normgivningsnivå enligt 8 kapitlet regeringsformen  
Av 8 kap. regeringsformen följer att vissa typer av bestämmelser måste meddelas i 
lag av riksdagen medan andra bestämmelser kan meddelas i förordning av 
regeringen. Där framgår bl.a. att s.k. betungande offentligrättsliga föreskrifter som 
avser förhållandet mellan enskilda och det allmänna ska meddelas i lag. 
Förutsättningen är att föreskrifterna gäller skyldigheter för enskilda eller ingrepp i 
enskildas personliga eller ekonomiska för hållanden (8 kap. 2 § första stycket 2). 
Efter bemyndigande i lag kan dock regeringen meddela även denna typ av 
bestämmelser genom förordning (8  kap. 3  §). Frågor som på detta sätt ska ha stöd i 
lag men som kan regleras av regeringen efter bemyndiganden i lag faller inom det 
s.k. delegeringsbara lagområdet.  
Om behandlingen inte avser skyldigheter för enskilda eller ingrepp i enskildas 
personliga eller ekonomiska förhållanden och det inte heller finns något annat krav i 
                                                      
37 Prop. 2009/10:80 s.  180 f och 250 .  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   76/
131 
 
grundlag som förutsätter att föreskri ften ska utfärdas i form av lag har regeringen 
möjlighet att meddela föreskrifter om behandlingen med stöd av den s.k. 
restkompetensen enligt 8 kap. 7 § 2 regeringsformen.  
De s.k. registerförfattningarna är ett exempel på en grupp författningar där lagform en 
ofta valts trots att detta i allmänhet inte varit nödvändigt enligt regeringsformen. Att 
det allmänna registrerar personuppgifter om enskilda innebär ingen skyldighet för 
den enskilde. Det har normalt sett inte heller ansetts vara ett ingrepp i enskilda s 
personliga förhållanden i den mening som avses i 8 kap. 2 § första stycket 2.38 
Registerförfattningarna har därmed i princip ansetts höra till regeringens 
restkompetens – i vart fall såvitt avser sådana som gäller för myndigheter under 
regeringen – och så ledes kunnat regleras i förordningsform. Det har emellertid varit 
regeringens och riksdagens målsättning att myndighetsregister med ett stort antal 
registrerade och ett särskilt känsligt innehåll ska regleras i lag. 39 
Regeringen har i propositionen till da taskyddslagen uttalat att sektorsspecifika 
författningar som enbart rör behandling av personuppgifter som utförs av statliga 
myndigheter som lyder under regeringen och som direkt eller indirekt rör behandling 
av personuppgifter kan meddelas av regeringen m ed stöd av dess restkompetens 
enligt 8  kap. 7  § första stycket 2 regeringsformen. Undantag gäller i de fall som 
avses i 2  kap. 6  § andra stycket regeringsformen.40  
Informationshanteringsutredningen, vars förslag inte har lett till lagstiftning, kom till 
en liknande slutsats men påpekade att i undantagsfall kan en behandling av 
personuppgifter sedd för sig utgöra ett ingrepp i enskildas personliga förhållanden 
och därför kräva stöd i lag enligt 8 kap. 2 § första stycket 2 regeringsformen. 
Utredningen nämnde tre typsituationer i vilka det kan finnas anledning att särskilt 
överväga om det behövs stöd i lag för den avsedda personuppgiftsbehandlingen. De 
tre typsituationerna var behandling av känsliga personuppgifter utan stöd av 
samtycke från den enskilde, uppgi ftsutbyte genom direktåtkomst och 
sammanställningar av känsliga personuppgifter.41 
Utanför kravet på lagstöd faller berättigande föreskrifter t.ex. föreskrifter om rätt till 
bidrag eller andra förmåner för enskilda, likaså ”neutrala” föreskrifter om 
förhåll andet mellan enskilda och det allmänna.42 Rätten att kunna söka vård i ett 
annat europeiskt land och få tillgång till viktiga journaluppgifter bör rimligen 
betraktas som en förmån eller i vart fall som en ”neutral” bestämmelse. Därtill 
kommer att behandling en av personuppgifter som eventuellt skulle kunna utgöra ett 
                                                      
38 Se SOU 2015:39 s. 185 f. och där angiven hänvisning till Anders Eka m.fl., Regeringsformen – med kommentarer, 
2012, s. 311.  
39 se t.ex. prop. 1997/98:44 s. 41, 1997/98:KU18 s. 43 och prop. 1999/2000:39 s. 78.  
40 prop. 2017/18:105 s. 26.  
41 SOU 2015:39 s. 205 f.  
42 Holmberg m.fl., Grundlagarna (2016 -05-13 Zeteo), kommentar till 8 kap. 2 §.   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   77/
131 
 
ingrepp i enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden endast utförs efter det 
att den enskilde har lämnat sitt samtycke.  
Den behandling som utförs när utländska patientöversikter tillgäng liggörs i Sverige 
innefattar ingen åtkomst till något svenskt register. Personuppgifter behandlas 
dessutom först efter att ett integritetshöjande samtycke har inhämtats. Detta medför 
enligt vår uppfattning att behandlingen inte kan anses utgöra ett intrång  i enskildas 
personliga förhållanden och att lagform för regleringen därför inte är nödvändig.  
Åtgärderna vid tillgängliggörandet av en svensk patientöversikt hos en utländsk 
vårdgivare innebär att utländsk vårdpersonal ska få ta del av uppgifter om en patient 
som lämnas ut från en svensk vårdgivare. Vårt förslag innebär att vårdgivare ska få 
lämna ut uppgifter om en patient som söker vård utomlands till E -hälsomyndigheten 
för vidare befordran , via den utländska kontaktpunkten , till vårdgivaren i det akt uella 
landet. Eftersom vårdgivares hantering av personuppgifter inom hälso - och 
sjukvården regleras i patientdatalagen (2008:355) föreslår vi att reglerna för 
uppgiftslämnande för vårdgivarna regleras i denna lag.  
Vad gäller E -hälsomyndighetens behandling  av dessa uppgifter i samband med 
vidarebefordran till den utländska kontaktpunkten, som i sin tur vidarebefordrar 
uppgifterna till en utländsk vårdgivare, kan denna behandling regleras i förordning. 
Personuppgifter behandlas av myndigheten först efter att  ett integritetshöjande 
samtycke har inhämtats. Detta medför enligt vår uppfattning att myndighetens 
behandling inte kan anses utgöra ett intrång i enskildas personliga förhållanden och 
att lagformen för regleringen inte är nödvändig.  
10.4 Förutsättning för nat ionell reglering enligt 
dataskyddsförordningen  
E-hälsomyndighetens förslag: Särskilda bestämmelser för att anpassa 
tillämpningen av dataskyddsförordningen ska införas i de författningar som ska 
reglera personuppgiftsbehandlingen vid det gränsöverskridande informationsutbytet 
av patientöversikter. Det ska också finnas bestämmelser som påminner om kravet på 
tystnadsplikt enligt artikel 9.3 i dataskyddsförordningen.  
E-hälsomyndighetens bedömning: Syftet med den personuppgiftsbehandling som 
föreslås är nödvändigt för att utföra en uppgift av allmänt intresse. Föreslagen 
reglering uppfyller ett mål av allmänt intresse och är proportionell mot det legitima 
mål som eftersträvas. Regleringen bör innehålla särskilda bestämmelser för att 
anpassa tillämpningen av dataskyddsförordningen. Den behandling av känsliga 
personuppgifter som är nödvändig för E -hälsomyndigheten att genomföra vid 
gränsöverskridande informationsutbyte av patientöversikter är nödvändig av skäl 
som anges i artikel 9.2 h i dataskyddsförordning en och därmed tillåten under  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   78/
131 
 
förutsättning att uppgifterna behandlas av eller under ansvar av en yrkesutövare som 
omfattas av tystnadsplikt.   
Skälen för förslaget och bedömningen:  Det gränsöverskridande 
informationsutbytet av patientöversikter är en uppgif t av allmänt intresse. Vår 
bedömning i den konsekvensutredning som framgår i avsnitt 10.14 nedan är att den 
föreslagna regleringen är proportionell mot målet. Det är lämpligt att införa särskilda 
bestämmelser för att anpassa tillämpningen av dataskyddsföro rdningen när det gäller 
den personuppgiftsbehandling som är nödvändig för det gränsöverskridande 
Förbudet mot att behandla känsliga personuppgifter är inte tillämpligt, eftersom 
behandlingen är nödvändig av skäl som hör samman med viss a verksamheter inom 
hälso - och sjukvård som anges i artikel 9.2 h i dataskyddsförordningen och 
uppgifterna behandlas av eller under ansvar av en yrkesutövare som omfattas av 
tystnadsplikt (artikel 9.3). Det bör införas en bestämmelse som påminner om kravet  
på tystnadsplikt i de författningar som föreslås reglera personuppgiftsbehandlingen.  
10.4.1  Generella krav på nationell reglering  
När en personuppgiftsbehandling grundar sig på ett allmänt intresse eller en rättslig 
förpliktelse ska, enligt artikel 6.3 andra st ycket i dataskyddsförordningen, syftet med 
behandlingen fastställas i den rättsliga grunden, eller vara nödvändigt för att utföra 
en uppgift av allmänt intresse.  
Fastställandet i nationell rätt får i sådana fall, enligt artikel 6.2 och 6.3, också 
innehåll a mer specifika krav för behandlingen och andra åtgärder för att säkerställa 
en laglig och rättvis behandling. Av artikel 6.3 följer att sådana särskilda 
bestämmelser bland annat kan avse de allmänna villkor som gäller för behandlingen, 
vilken typ av uppgi fter som ska behandlas, vilka registrerade som berörs, vem 
uppgifterna får lämnas ut till och för vilka ändamål, ändamålsbegränsningar, 
lagringstid samt typer av behandling och förfaranden för behandling. De närmare 
bestämmelser som föreslås i dessa avseen den framgår i avsnitt 10.7 nedan.  
Stödet i rättsordningen ska uppfylla ett mål av allmänt intresse och vara 
proportionell mot det legitima mål som eftersträvas. I avsnitt 10.14.2 redovisar vi 
konsekvenserna för den personliga integriteten av våra förslag. Vår sammanfattande 
bedömning är där att förslagen uppfyller ett mål av allmänt intresse och är 
proportionell mot det legitima mål som eftersträvas. Vi anser därför att våra förslag 
uppfyller kraven enligt artikel 6.3 andra stycket dataskyddsförordningen.  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   79/
131 
 
10.4.2  Känsliga personuppgifter  
Undantagen  
Behandling av personuppgifter om hälsa är förbjuden enligt artikel 9.1 i 
dataskyddsförordningen. Förbudet är dock inte tillämpligt om vissa undantag i 
artikel 9.2 är uppfyllda, bland annat om den registrerade har lämnat uttryckligt 
samtycke (artikel 9.2 a), om behandlingen är nödvändig av hänsyn till ett viktigt 
allmänt intresse (artikel 9.2 g) eller om behandlingen är nödvändig av skäl som hör 
samman med vissa verksamheter inom hälso - och sjukvård (artikel 9.2 h). Sådan 
hälso - och sjukvårdsverksamhet kan utgöras av förebyggande hälso - och sjukvård 
och yrkesmedicin, bedömningen av en arbetstagares arbetskapacitet, medicinska 
diagnoser, tillhandahållande av hälso - och sjukvård, behandling, social omsorg eller 
förvaltning av  hälso - och sjukvårdstjänster och social omsorg och av deras system. 
Den angivna verksamheten måste utföras på grundval av unionsrätten eller 
medlemsstaternas nationella rätt eller enligt avtal med yrkesverksamma på 
hälsoområdet. Därtill krävs enligt artik el 9.3 att behandlingen utförs av, eller under 
ansvar av, någon som omfattas av tystnadsplikt.  
Patientdatalagen och den nationella läkemedelslistan  
Regeringen har i förarbetena till lagen om nationell läkemedelslista43 gjort 
bedömningen att behandlingen enl igt lagen är nödvändig av skäl som hör samman 
med verksamheter som anges i artikel 9.2 h i dataskyddsförordningen, särskilt 
förebyggande hälso - och sjukvård eller behandling samt förvaltning av hälso - och 
sjukvårdstjänster och deras system. Regeringen anså g vidare att verksamheten utförs 
på grundval av nationell rätt eftersom den bedrivs enligt verksamhetslagstiftningen 
på de aktuella områdena, t.ex. lagen om nationell läkemedelslista, hälso - och 
sjukvårdslagen (2017:30), lagen (2009:366) om handel med läke medel och 
E-hälsomyndighetens instruktion. Vidare konstaterade regeringen att bestämmelser 
om tystnadsplikt för personer verksamma inom hälso - och sjukvården finns, bland 
annat i 25 kap. offentlighets - och sekretesslagen (2009:400) och i 
patientsäkerhetsla gen (2010:659), och att det kravet därmed också är uppfyllt. En 
påminnelse om tystnadsplikt när känsliga personuppgifter behandlas med stöd av 
artikel 9. 2 h i dataskyddsförordningen finns också i 2  kap. 7  a § patientdatalagen 
och i 2 kap. 2 § lagen om nat ionell läkemedelslista.  
Gränsöverskridande informationsutbyte av patientöversikter  
Den personuppgiftsbehandling som är nödvändig vid gränsöverskridande 
informationsutbyte av patientöversikter för att underlätta och möjliggöra vård i ett 
annat land har samm a huvudsyfte som en del av den personuppgiftsbehandling som 
görs inom ramen för patientdatalagen och lagen om nationell läkemedelslista. 
                                                      
43  Regeringens proposition Nationell läkemedelslista , prop. 2017/18:223 s. 79.   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   80/
131 
 
Behandlingen är även i dessa fall nödvändig av skäl som hör samman med de hälso - 
och sjukvårdsverksamheter som anges i artikel 9.2 h, särskilt förebyggande hälso - 
och sjukvård eller behandling samt förvaltning av hälso - och sjukvårdstjänster och 
deras system. Enligt våra förslag kommer E -hälsomyndighetens verksamhet i detta 
sammanhang att utföras på grundval av nationell r ätt med stöd i patientdatalagen, 
lagen om nationell läkemedelslista, en ny förordning om personuppgiftsbehandling 
vid E -hälsomyndigheten i samband med gränsöverskridande hälso - och sjukvård och 
myndighetens instruktion. För E -hälsomyndighetens personal och  i hälso - och 
sjukvården gäller tystnadsplikt enligt offentlighets - och sekretesslagen och 
patientsäkerhetslagen.  
När personuppgifter lämnas ut till ett annat land är det mottagarlandets lagstiftning 
som är tillämplig. CBeHIS -avtalet kräver inte någon anp assning av 
medlemsstaternas nationella rätt, men det ställer krav på att varje land ska säkerställa 
att det bara är hälso - och sjukvårdspersonal som är behörig enligt nationell rätt som 
får tillgång till uppgifterna.44 Det torde kunna förutsättas att sådan personal omfattas 
av tystnadsplikt i alla länder men det har inte funnits utrymme att säkerställa detta 
inom ramen för uppdraget. När det gäller säkerheten ställer CBeHIS -avtalet krav på 
att man ska uppfylla regler om sekretess i dataskyddsförordningen och  eIDAS -
förordningen.45 
Eftersom dataskyddsförordningen ska tillämpas i alla länder som deltar i 
informationsutbytet måste behandlingen även i dessa länder stödjas på en rättslig 
grund och ett undantag från förbudet mot behandling av känsliga personuppgifter . 
När E -hälsomyndigheten lämnar ut uppgifter till utlandet görs det till en annan 
personuppgiftsansvarig. Om mottagaren tillämpar artikel 9.2 h som undantag från 
förbudet att behandla känsliga personuppgifter ställs ett krav på tystnadsplikt också i 
mottag arlandet. Om mottagarlandet tillämpar något annat undantag i artikel 9.2 ställs 
inte något sådant krav. Behandlingen kan ändå vara laglig i mottagarlandet.  
I detta sammanhang har det även betydelse att Sverige inte kan ställa krav på 
säkerhet som inte har  stöd i dataskyddsförordningen och som därigenom begränsar 
eller förbjuder det fria flödet av personuppgifter inom unionen (se art. 1.3).  
 
44 CBeHIS -avtalet ( Agreement between National Authorities or National Organis ations responsible for National 
Contact Points for eHealth on the Criteria required for the participation in Cross -Border eHealth Information 
Services ) har tagits fram och antagits av eHealth Network för att skapa juridisk stabilitet och interoperabilitet.  
Avtalet måste skrivas under, i enlighet med respektive medlemsstats konstitutionella rätt, innan en nationell 
kontaktpunkt i ett visst land kan gå i drift med tjänsterna för informationsutbyte . 
45 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 910/2014 a v den 23 juli 2014 om elektronisk identifiering och 
betrodda tjänster för elektroniska transaktioner på den inre marknaden och om upphävande av direktiv 1999/93/EG . 
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   81/
131 
 
Påminnelse om kravet på tystnadsplikt  
För att göra den nationella regleringen tydligare har regeringen uttalat att en 
påminnelse om kravet på tystnadsplikt i artikel 9.3 i dataskyddsförordningen bör tas 
in i registerförfattningar på hälso - och sjukvårdens område.46 En sådan påminnelse 
bör därför finnas när det gäller regleringen av den personuppgiftsbehandling som ska 
genomföras inom ramen för det gränsöverskridande informationsutbytet. Enligt ovan 
nämnd proposition anser regeringen att det bör uppmärksammas att stöd för att 
behandla känsliga personuppgifter även kan finnas i andra grunder enligt artikel 9.2 
och i så fal l gäller inte kravet på tystnadsplikt enligt artikel 9.3. Bestämmelser som 
påminner om kravet på tystnadsplikt i registerförfattningarna, bland annat i lagen om 
nationell läkemedelslista och patientdatalagen, har utformats för att avspegla detta 
och detsam ma bör gälla för den nya förordningen som vi föreslår för utbyte av 
10.4.3  I vilka författningar bör regleringen placeras?  
E-hälsomyndighetens förslag:  Uppdraget att vara nationell kontaktpunkt för 
e-hälsa och att tillhandahål la tjänster och infrastruktur för gränsöverskridande 
informationsutbyte av patientöversikter och e -recept ska regleras i 
E-hälsomyndighetens instruktion. De närmare bestämmelserna om 
E-hälsomyndighetens personuppgiftsbehandling vid utbyte av patientöversik ter vid 
utlandsvård ska regleras i en ny förordning om E -hälsomyndighetens 
personuppgiftsbehandling i samband med gränsöverskridande hälso - och sjukvård. 
Ändringar behöver även införas i patientdatalagen och lagen om nationell 
läkemedelslista.  
Skälen för f örslaget:  E-hälsomyndighetens instruktion bör innehålla de uppdrag av 
varaktigt slag som myndigheten har. Uppdraget att tillhandahålla tjänster och 
infrastruktur för det gränsöverskridande informationsutbytet av patientöversikter och 
e-recept samt uppdrage t att vara nationell kontaktpunkt för e -hälsa bör därför framgå 
av myndighetens instruktion.  
När svenska patientöversikter tillgängliggörs i utlandet kommer personuppgifter i 
patientjournaler och i den nationella läkemedelslistan att behandlas. Regleringe n av 
ytterligare behandling av dessa uppgifter och behandling för andra ändamål bör 
därför införas i patientdatalagen och lagen om nationell läkemedelslista. 
E-hälsomyndighetens vidarebefordran av dessa uppgifter bör regleras i en ny 
förordning om personuppgiftsbehandling vid E -hälsomyndigheten i samband med 
gränsöverskridande hälso - och sjukvård. När utländska patientöversikter 
tillgängliggörs i Sverige hämtas uppgifterna från ett utländskt register. 
                                                      
46 se prop. 2017/18:171 s. 106 .  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   82/
131 
 
E-hälsomyndighetens behandling av sådana uppgift er bör regleras i denna 
förordning.  
10.4.4  Fastställd rättslig grund  
Den övergripande rättsliga grunden för personuppgiftsbehandlingen bör fastställas i 
E-hälsomyndighetens instruktion. Därutöver bör den rättsliga grunden, liksom de 
närmare reglerna om personup pgiftsbehandlingen, vid tillgängliggörandet av 
svenska patientöversikter i utlandet respektive utländska patientöversikter i Sverige 
regleras i en ny förordning. Det krävs enligt den bedömning som gjorts ovan inte att 
sådan reglering görs i lagform. Vi men ar därför att regleringen bör finnas i en ny 
gränsöverskridande hälso - och sjukvård. I redovisningen av E -hälsomyndighetens 
regeringsuppdrag angående utbyte av e -recept över landsg ränser föreslås att den 
rättsliga grunden för behandlingarna som är nödvändiga för expediering av utländska 
e-recept i Sverige fastställs i myndighetens instruktion och i en ny förordning. Vi 
förslår att en sådan förordning kan reglera den rättsliga grunde n såväl för 
E-hälsomyndighetens behandling av e -recept som utbyte av patientöversikter över 
landsgränser.  
10.5 Vilken form av utlämnande ska regleras?  
10.5.1  Generellt om olika former av utlämnande  
Personuppgifter kan lämnas ut elektroniskt genom direktåtkomst eller u tlämnande på 
medium för automatiserad behandling. Vilken typ av elektroniskt utlämnande det är 
fråga om kan påverka utformningen av en uttrycklig reglering.  
Det är i dagsläget inte helt klarlagt vad som definierar de två olika typerna av 
elektroniskt utlä mnande, i vart fall inte när utlämnandet görs till en part som inte är 
en svensk myndighet. Det finns inga legaldefinitioner av vare sig direktåtkomst eller 
utlämnande på medium för automatiserad behandling.  
En allmän uppfattning har varit att direktåtkom st föreligger om den som använder 
registret på egen hand kan söka i detta och få svar på frågor, dock utan att själv 
kunna bearbeta eller på annat sätt påverka innehållet, samt att uppgifterna i registret 
lämnas ut utan att den ansvariga myndigheten i det enskilda fallet har kontroll över 
vilka uppgifter som lämnas ut.47 I förarbetena till lagen om nationell läkemedelslista 
                                                      
47 Se t.ex. prop. 2002/03:135 s. 88, prop. 2011/12:45 s. 133 och prop. 2014/15:63 s. 95 . 
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   83/
131 
 
anges att med direktåtkomst avses att någon själv kan söka och hämta hem uppgifter 
utan att kunna påverka innehållet. 48 
Högsta förvaltni ngsdomstolen har i LEFI Online -målet49 snävat in begreppet 
ytterligare, i vart fall när det gäller sådant elektroniskt utlämnande som görs mellan 
två svenska myndigheter. Högsta förvaltningsdomstolen ansåg att det avgörande var 
om upptagningen kunde anses f örvarad hos de mottagande myndigheterna i 
tryckfrihetsförordningens mening, dvs. om upptagningen är tillgänglig för 
mottagande myndighet med tekniskt hjälpmedel som myndigheten själv utnyttjar för 
överföring i sådan form att den kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas. De 
mottagande myndigheterna kunde i det fallet inte på egen hand söka information i 
databasen, utan ett utlämnande förutsatte att ansvarig myndighet reagerade på en 
begäran om att de efterfrågade uppgifterna skulle lämnas ut. Den a nsvariga 
myndigheten förfogade därmed över frågan om och i så fall vilka uppgifter som 
skulle lämnas ut. Domstolen ansåg därför att de mottagande myndigheterna inte hade 
sådan teknisk tillgång till upptagningar som avses i tryckfrihetsförordningen, vilket 
medförde att förfarandet inte var att betrakta som direktåtkomst.    
I betänkandet Rätt information på rätt plats i rätt tid  gjordes en analys av vilka 
rättsliga hinder som finns för vårdgivare i Sverige att med en patients samtycke på 
elektronisk väg lämn a ut uppgifter om patienten till vårdgivare i andra länder.50 
Denna analys var översiktlig och gjordes innan dataskyddsförordningen började 
gälla och utan att det fanns något underlag som beskrev de konkreta formerna för det 
tänkta informationsutbytet. Samm anfattningsvis konstaterades att såväl 
patientdatalagen som då gällande personuppgiftslag och offentlighets - och 
sekretesslagen gör det möjligt för vårdgivare att med en patients uttryckliga 
samtycke på elektronisk väg lämna ut uppgifter om patienter till vårdgivare i andra 
länder, på det sätt som i patientdatalagen benämns utlämnande på medium för 
automatiserad behandling. Ett elektroniskt utlämnande på medium för automatiserad 
behandling får dock endast göras om tillräckliga och i lag och föreskrift föres krivna 
säkerhetsåtgärder vidtas vid den behandling som utlämnandet innebär. När det gäller 
utlämnade genom direktåtkomst konstaterades i betänkandet däremot att 
patientdatalagen, offentlighets - och sekretesslagen och patientsäkerhetslagen hindrar 
en vårdgi vare från att lämna ut uppgifter om en patient till vårdgivare i andra länder 
genom direktåtkomst även om patienten har lämnat sitt uttryckliga samtycke till 
utlämnandet.51 
                                                      
48 Regeringens proposition Nationell läkemedelslista (prop. 2017/18:223 ) s. 234)  
49 HFD 2015 ref. 61 . 
50 Slutbetänkande av utredningen om rätt information i vård och omsorg Rätt information på rätt plats i rätt tid (SOU 
2014:23), s . 925ff.  
51 Uttalandet i utredningen handlar om sekretessbrytande samtycken.  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   84/
131 
 
Regeringen har i förarbetena till lagen om nationell läkemedelslista52 gjort 
bedömnin gen att bestämmelser om direktåtkomst bör införas i den lagen. 
Bestämmelserna finns i 5 kap. 1 –6 §§ lagen om nationell läkemedelslista. Skälet till 
att sådana bestämmelser har införts är att lagen ska vara teknikneutral och så flexibel 
som möjligt . Uppgift erna ska få lämnas ut om den tekniska lösningen för den 
nationella läkemedelslistan skulle komma att utformas på ett sådant sätt att den är att 
beteckna som direktåtkomst. Bestämmelserna anger vem som får ha direktåtkomst 
till uppgifter i registret och för  vilka ändamål. Bland dessa finns expedierande 
personal på öppenvårdsapotek. Eftersom öppenvårdsapotek definieras som ett apotek 
som har tillstånd från det svenska Läkemedelsverket (se 1 kap. 4 § lagen om handel 
med läkemedel) omfattas inte expedierande pe rsonal på utländska apotek.  
I rapporten Reglering av personuppgiftsbehandling  från december 2018 om 
hantering av e -recept över landsgränser gjorde E -hälsomyndigheten 
ställningstagandet att oavsett om utländsk apotekspersonals åtkomst ska betraktas 
som dir ektåtkomst eller inte, så bör en bestämmelse om direktåtkomst införas i den 
föreslagna regleringen.53 Expedierande personal på utländska apotek har i princip 
samma behov av information som sådan personal på svenska öppenvårdsapotek och 
har därför motsvarand e behov av åtkomst. Med hänvisning till regeringens 
ställningstagande vad gäller direktåtkomst till den nationella läkemedelslistan bör 
enligt rapporten regleringen av åtkomsten för personal på utländska apotek motsvara 
den som gäller för svenska apotek. G enom att införa en bestämmelse om 
direktåtkomst för expedierande personal på utländska apotek säkerställs deras 
informationsbehov, samtidigt som tveksamheter undanröjs.  
En metod att hantera det osäkra rättsläget om vad som är att betrakta som 
elektroniskt utlämnande på medium för automatiserad behandling och vad som utgör 
direktåtkomst är således att alldeles oavsett formen för utlämnandet välja att reglera 
utlämnandet som ett utlämnande genom direktåtkomst. På så sätt tar lagstiftaren höjd 
för att utlämnan det kan komma att betraktas som direktåtkomst eller för att 
utlämnande organisation i takt med den tekniska utvecklingen får behov av att göra 
ett sådant utlämnande möjligt.  
En annan metod att försöka lösa frågan om hur den elektroniska åtkomsten ska 
utformas och regleras (åtminstone mellan myndigheter) kan vara att söka stöd i 
eSams vägledning Elektroniskt informationsutbyte .54 Vägledningens budskap är att 
direktåtkomst inte ska användas för utbyte av uppgifter mellan myndigheter. Istället 
ska utbytet göra s på medium för automatiserad behandling. I vägledningen 
                                                      
52 Regeringens proposition Nationell läkemedelslista ( prop. 2017/18:223 s. 144 . 
53 Reglering av personuppgifts -behandling,  Återrapportering enligt regeringsbeslut S2018/04035/FS (del vis), dnr: 
2018/02557 , 2018 -12-19 
54 eSams vägledning Elektroniskt informationsutbyte – en vägledning för utlämnande i elektronisk form . 
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   85/
131 
 
sammanställs de krav som härrör från LEFI Online -målet55 och som måste vara 
uppfyllda för att åtkomsten ska anses utgöra utlämnande på medium för 
automatiserad behandling. Utlämnande av uppgifter från  en myndighet till en annan 
kan i samband med utbyte av patientöversikter t.ex. bli aktuellt när en svensk 
vårdgivare (region eller kommun) lämnar ut uppgifter till E -hälsomyndigheten för 
vidarebefordran till utländsk vårdgivare (via den utländska kontaktp unkten).  
10.5.2  Vilken form av utlämnande behövs för utbyte av 
patientöversikter?  
E-hälsomyndighetens förslag:  Utlämnande av personuppgifter enligt de 
författningsändringar som E -hälsomyndigheten föreslår i denna redovisning 
ska göras i form av elektroniskt utlämnande på medium för automatiserad 
behandling.  
Skälen för förslaget: E-hälsomyndigheten anser att det är lämpligt att de uppgifter 
som ingår i en patientöversikt ska få göras tillgängliga genom elektroniskt 
utlämnande på medium för automatiserad behand ling. Någon bestämmelse om 
direktåtkomst behövs inte, enligt vår uppfattning.  
Tidigare i denna rapport har myndigheten beskrivit vilken typ av lösning som vi 
föreslår när det gäller utbyte av patientöversikter över landsgränser (avsnitt 5.5 och 
6.4). När patientöversikter ska förmedlas över landsgränser föreslår vi ett utbyte av 
på förhand bestämda uppgifter som utgör de mest nödvändiga uppgifterna för att 
kunna erbjuda god och säker vård. I samband med att en patient söker oplanerad 
vård i ett annat land ska de uppgifter som ingår en patientöversikt med patientens 
samtycke överföras från patientens hemland. Genomgången av informationsutbytet i 
detta avsnitt utgår från den rekommenderade lösningen.  
Överföringen av uppgifter i samband med utbyte av patientöv ersikter liknar till viss 
del det som ska göras i samband med utbyte av e -recept över landsgränser, men 
omfattar fler uppgifter, som hämtas från flera olika källor och har ett annat ändamål. 
När det gäller e -recept handlar utbytet om att kunna hämta ut läk emedel på ett 
apotek i besökslandet. De uppgifter som utgör ett recept ska överföras så att 
expediering av läkemedel möjliggörs. Därefter ska en återrapportering göras om att 
ett uttag på receptet har gjorts. Vid utbyte av patientöversikter handlar det om att 
tillgängliggöra en viss informationsmängd till en vårdgivare i syfte att ligga till 
grund för medicinska bedömningar och eventuell behandling. Efter överföring av en 
patientöversikt behöver det inte göras någon återrapportering till hemlandet.  
                                                      
55 HFD 2015 ref. 39.   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   86/
131 
 
Innan en  svensk patient åker utomlands eller i samband med att patienten söker vård 
i det andra landet ska hen lämna sitt samtycke till E -hälsomyndigheten till att hens 
personuppgifter får behandlas i samband med ett utbyte av patientöversikter över 
landsgränser. Detta integritethöjande samtycke är nödvändigt för att myndigheten 
ska få behandla uppgifterna i egenskap av nationell kontaktpunkt.  
Den utländska vårdgivaren56 skickar en förfrågan till den nationella kontaktpunkten i 
det aktuella landet, som i sin tur vid arebefordrar förfrågan till E -hälsomyndigheten i 
egenskap av nationell kontaktpunkt för e -hälsa i Sverige. Myndigheten kontrollerar 
då att patienten samtyckt till behandlingen av uppgifter, översätter och 
vidarebefordrar frågan till svenska vårdgivares jou rnalsystem antingen via Ineras 
tjänsteplattform, som biträder de svenska offentliga vårdgivarna med att hämta in 
och sammanställa de uppgifter som efterfrågas, eller direkt till privata vårdgivare 
utan offentlig finansiering. Vårdgivarna i Sverige lämnar s edan själva, eller med 
hjälp av tjänsteplattformen (offentliga vårdgivare) ut de uppgifter som efterfrågas till 
E-hälsomyndigheten för vidarebefordran via den utländska kontaktpunkten till 
vårdgivaren i utlandet. Vårdgivaren i utlandet medges med denna lös ning inte 
åtkomst till svenska journalsystem, utan erhåller bara de uppgifter som efterfrågas, 
dvs sådana som ingår i en patientöversikt (se avsnitt 4.1). E -hälsomyndigheten 
erhåller inte heller någon direktåtkomst till svenska journalsystem. Myndigheten 
förmedlar och översätter i egenskap av nationell kontaktpunkt endast den 
informationsmängd som lämnas ut till myndigheten. Inte heller den utländska 
kontaktpunkten får tillgång till något annat än den efterfrågade informationsmängden 
för sin uppgift att vid arebefordra dessa till rätt vårdgivare i utlandet. Vårdgivaren i 
utlandet får i sin tur bara tillgång till den efterfrågade och sammanställda 
informationsmängden och får på inget sätt någon möjlighet att själv söka fram 
önskad information hos svenska vårdg ivare.  
E-hälsomyndigheten kommer att hämta en av informationsmängderna i en svensk 
patientöversikt från den nationella läkemedelslistan och infoga dessa uppgifter om 
förskrivna läkemedel till patientöversikten. Uppgifterna om förskrivna läkemedel 
kommer a tt utgöra en del av den information som kommer att ligga till grund för 
medicinska bedömningar hos vårdgivaren i utlandet. Den utländske vårdgivaren får 
del av den uppgiften som en av flera i patientöversikten, men har ingen möjlighet att 
själv söka fram d en i det svenska registret.  
När det gäller utbyte av e -recept över landsgränser har E -hälsomyndigheten i sin 
tidigare redovisning57 velat likställa utländska farmaceuters åtkomst till 
                                                      
56 56 Det kommer att skilja sig åt mellan olika länder ifall ytterligare ett samtycke krävs i samband med att 
vårdgivaren vid vårdtillfället ska begära in uppgifter från ett annat land.  
57 Reglering av personuppgiftsbehandling , Återrapportering enligt regeringsbeslut S2018/04035/FS (delvis) , dnr: 
2018/02557 ,2018 -12-19. 
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   87/
131 
 
förskrivningsunderlaget med det som svensk expedierande personal har. Äv en i det 
fallet är det tveksamt om utländska farmaceuters åtkomst till uppgifter i den 
nationella läkemedelslistan är att bedöma som direktåtkomst, men eftersom en 
bestämmelse om direktåtkomst finns för svensk expedierande personal har 
E-hälsomyndigheten f öreslagit  en motsvarande bestämmelse för expediering vid 
utländska apotek. E -hälsomyndigheten bedömer dock att förhållandena vid utbyte av 
e-recept inte är jämförliga med de som gäller vid utbyte av patientöversikter.  
Direktåtkomst brukar anses föreligga om den som använder registret på egen hand 
kan söka i detta och få svar på frågor, dock utan att själv kunna bearbeta eller på 
annat sätt påverka innehållet, samt att uppgifterna i registret lämnas ut utan att den 
ansvariga myndigheten i det enskilda falle t har kontroll över vilka uppgifter som 
lämnas ut. Det utbyte av patientöversikter som kan bli aktuellt på grund av 
myndighetens förslag till lösning innebär inte om att någon av de deltagande 
aktörerna får möjlighet att på egen hand söka fram uppgifter ho s någon annan aktör. 
Istället får aktörerna endast tillgång till de uppgifter som ingår i beställningen av en 
patientöversikt.  
E-hälsomyndigheten bedömer att de former av överföring av uppgifter som vi 
föreslår genom de legala åtgärderna inte utgör direkt åtkomst, utan elektroniskt 
utlämnande. En patientöversikt innefattar uppgifter om en patients diagnoser, 
hälsoproblem, medicintekniska produkter, större kirurgiska ingrepp och aktuell 
läkemedelsbehandling m.m. (se avsnitt 4.1). Det rör sig således om en 
sammanställning av känsliga personuppgifter som ska överföras till vårdgivare i 
andra länder. Vi anser att det vore olämpligt att föreslå att de uppgifter som ingår i 
en patientöversikt skulle få göras tillgängliga för nationella kontaktpunkter och 
vårdgivar e i utlandet genom direktåtkomst. Utlämnandet bör istället göras på ett mer 
kontrollerat sätt och bara omfattas av vissa på förhand bestämda uppgifter som ska 
ingå i en patientöversikt. Ett sådant utlämnande är endast tillåtet om tillräckliga och i 
lag och  föreskrift föreskrivna säkerhetsåtgärder vidtas vid den behandling som 
utlämnandet innebär. Vi presenterar i denna rapport ett förslag till ny reglering vid 
utbyte av patientöversikter över landsgränser. Utöver dessa förslag till nya 
bestämmelser gäller d e krav på säkerhet som ställs i bl.a. dataskyddsregleringen.  
I det följande kommer vi att ge förslag på reglering av utlämnande från 
E-hälsomyndigheten i förslaget till ny förordning om personuppgiftsbehandling hos 
E-hälsomyndigheten i samband med gränsöve rskridande hälso - och sjukvård (avsnitt 
10.7.) och genom ändringar i lagen om nationell läkemedelslista (avsnitt 10.10.) 
samt om utlämnande från vårdgivare genom ändringar i patientdatalagen (avsnitt 
10.8.). Vi kommer även att lämna förslag på nödvändiga ä ndringar i offentlighets - 
och sekretesslagen (avsnitt 10.11).  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   88/
131 
 
10.6 Ändringar i E -hälsomyndighetens instruktion  
E-hälsomyndighetens förslag:  Det ska införas en ny bestämmelse i 
E-hälsomyndighetens instruktion som fastställer att myndigheten ska vara nationell  
kontaktpunkt för e -hälsa samt att myndigheten ska tillhandahålla tjänster och 
infrastruktur för gränsöverskridande informationsutbyte av e -recept och 
Skälen för förslaget:  Uppdragen att vara nationell kontaktpunkt för e -hälsa och att 
tillhandahålla tjänster och infrastruktur för det gränsöverskridande 
informationsutbytet av e -recept58 och patientöversikter bör framgå av 
E-hälsomyndighetens instruktion. Genom införandet av en sådan bestämmelse 
fastställs den rättsliga grunden för personu ppgiftsbehandlingen i nationell rätt, det 
vill säga i första hand den rättsliga grunden att myndighetens uppdrag utgör en 
uppgift av allmänt intresse. Bestämmelsen innebär dock även att behandlingen av 
personuppgifter blir nödvändig för att fullgöra en rät tslig förpliktelse, se avsnitt 
10.2.2.59 
10.6.1  Huvudsakliga uppgifter  
E-hälsomyndigheten ska enligt 1 § förordningen (2013:1031) med instruktion för 
E-hälsomyndigheten ansvara för register och it -funktioner som öppenvårdsapotek 
och vårdgivare behöver ha tillgång till för en patientsäker och kostnadseffektiv 
läkemedelshantering. Myndigheten ska vidare samordna regeringens satsningar på 
e-hälsa samt övergripande följa utvecklingen på e -hälsoområdet. I 2 § finns en 
uppräkning av flera av myndighetens uppdrag och i 3 § regleras att 
E-hälsomyndigheten ska utveckla och tillhandahålla digitala tjänster för att redovisa 
uppgifter i myndighetens register i syfte att underlätta för den enskilde utifrån 
myndighetens verksamhetsområde.  
10.6.2  Nya uppgifter  
Uppgiften att vara nationel l kontaktpunkt för e -hälsa och att tillhandahålla tjänster 
och infrastruktur för utbyte av e -recept och patientöversikter över landsgränser 
omfattas inte uttryckligen av E -hälsomyndighetens instruktion. Myndigheten har 
däremot under ett antal år i sina årl iga regleringsbrev haft i uppdrag att vara nationell 
kontaktpunkt för e -hälsa samt ett uppdrag om upprätthållande av funktioner för 
                                                      
58 Förslag till motsvarande ändring av  E-hälsomyndighetens instruktion presenterade E -hälsomyndigheten i 
redovisningen Reglering av personuppgifts -behandling,  Återrapportering enligt regeringsbeslut S2018/04035/FS 
(delvis) , dnr: 2018/02557 , 2018 -12-19. 
59 Regeringens proposition Ny dataskyddslag, prop. 2017/18:105, s. 53 ff. och 56 ff.   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   89/
131 
 
e-recept över landsgränser. För att få en långsiktigt stabil rättslig grund för 
uppdragen och den personuppgiftsbehandling s om krävs i samband därmed är det 
dock enligt vår uppfattning mer lämpligt att dessa varaktiga uppdrag regleras i 
myndighetens instruktion.  
Den nya regleringen bör omfatta dels uppdraget att vara nationell kontaktpunkt, dels 
uppdraget att tillhandahålla tj änster och infrastruktur för det gränsöverskridande 
informationsutbytet av e -recept och patientöversikter. Uppdraget bör avgränsas 
genom en hänvisning till de regler som har fastställts av Nätverket för e -hälsa. Därav 
framgår att det bara är utbyte med med lemsstater inom EU och Efta som kan göras, 
att uppgifterna måste överföras via medlemsstaternas nationella kontaktpunkter för 
e-hälsa och att sådana kontaktpunkter måste godkännas av Nätverket för e -hälsa för 
att få delta i utbytet.60   
10.7 Ny förordning om personuppgiftsbehandling vid 
E-hälsomyndigheten i samband med 
gränsöverskridande hälso - och sjukvård  
10.7.1  Behovet av en ny förordning  
E-hälsomyndighetens förslag:  En ny förordning som gäller behandling av 
personuppgifter vid E -hälsomyndighetens i samband med gränsöverskridande hälso - 
och sjukvård ska införas.  
Skälen för förslaget:  Den rättsliga grunden för personuppgiftsbehandlingen i 
samband med utbyte av personuppgifter över landsgränser måste fastställas i 
nationell rätt. Vår bedömning är som framgår i avsn itt 10.3 ovan att det kan göras i 
en förordning. Regleringen bör innehålla särskilda bestämmelser för 
personuppgiftsbehandlingen som anpassar tillämpningen av bestämmelserna i 
dataskyddsförordningen, bl.a. bestämmelser om personuppgiftsansvar, ändamål, 
samtycke och uppgiftsskyldighet. Det är därför lämpligt att det, utöver ändringar i 
myndighetens instruktion, införs en ny förordning med sådana bestämmelser. Ett 
liknande förslag lämnade myndigheten även i samband med rapporteringen av 
regeringsuppdraget om e-recept över landsgränser. Detta förslag har ännu inte 
genomförts. Förslaget till förordning i denna rapport innebär en uppdatering av detta  
                                                      
60 Patientrörlighetsdirektivet fastställer i artikel 14 att EU ska främja samarbete och informationsutbyte mellan 
medlemsstaterna i fråga om e -hälsa. Detta ska göras  inom ram en för ett nätverk för e -hälsa, eHealth Network, som 
kopplar ihop nationella myndigheter och departement med ansvar för e -hälsa. Det är Socialdepartementet som 
medverkar i nätverket för Sveriges del och E -hälsomyndigheten deltar i egenskap av nationell kon taktpunkt och 
expertmyndighet.  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   90/
131 
 
tidigare förslag till förordning.61 För motiveringar avseende hanteringen av utländska 
e-recept hänvisas till den t idigare rapporten.  
10.7.2  Fastställande av den rättsliga grunden  
Sverige avser att tillåta att utländska patientöversikter tillgängliggörs i Sverige och 
att svenska patientöversikter ska få tillgängliggöras utomlands. För detta ändamål är 
det nödvändigt att behan dlingen av uppgifterna om patienterna utförs på ett säkert 
och effektivt sätt. Vi bedömer, som nämnts i avsnitt 10.2.2 ovan, att behandlingen av 
personuppgifter är nödvändig för att utföra en uppgift av allmänt intresse. För att 
E-hälsomyndigheten ska kunn a lämna ut uppgifter till vårdgivare i Sverige och till 
utländska kontaktpunkter utan en sekretessprövning i varje enskilt fall behöver 
myndigheten åläggas en uppgiftsskyldighet. Behandlingen som görs med stöd av en 
sådan skyldighet utgör en rättslig förpl iktelse för myndigheten.  
En rättslig grund som utgår från en uppgift av allmänt intresse eller rättslig 
förpliktelse ska fastställas i enlighet med unionsrätten eller nationell rätt (art. 6.3 
dataskyddsförordningen). Vi föreslår att den rättsliga grunden för behandlingarna 
som är nödvändiga för utbyte av patientöversikter över landsgränser fastställs i 
myndighetens instruktion och i en ny förordning, som också ska reglera behandling 
av personuppgifter som är nödvändiga för expediering på öppenvårdsapotek a v 
läkemedel som har förskrivits i elektroniskt ett annat land.  
10.7.3  Särskilda bestämmelser  
Enligt artikel 6.3 andra stycket dataskyddsförordningen ska syftet med behandlingen 
fastställas i den rättsliga grunden eller vara nödvändigt för att utföra en uppgift av  
myndighetsutövning. Av samma bestämmelse framgår att den rättsliga grunden kan 
innehålla särskilda bestämmelser för att anpassa tillämpningen av bestämmelserna i 
dataskyddsförordningen. Nat ionell rätt kan även innehålla förtydliganden och 
begränsningar av bestämmelserna i förordningen, i den utsträckning det är 
nödvändigt för samstämmigheten och för att göra dem begripliga för personer som 
de ska tillämpas på (skäl 8).  
Mot den bakgrunden oc h med hänsyn till behovet av särskilda skyddsåtgärder anser 
vi att det är lämpligt att fastställa närmare bestämmelser om hur behandlingen av 
personuppgifter vid E -hälsomyndigheten ska gå till vid utbyte av patientöversikter 
över landsgränser i en särskild förordning. Denna förordning ska även reglera 
                                                      
61 Reglering av personuppgifts -behandling  Återrapportering enligt regeringsbeslut S2018/04035/FS (delvis) Dnr: 
2018/02557, 2018 -12-19.  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   91/
131 
 
myndighetens behandling av personuppgifter i samband med hantering av utländska 
e-recept som ska expedieras på svensk a öppenvårdsapotek.  
10.7.4  Tillämpningsområde och definitioner  
E-hälsomyndighetens förslag:  Förordningen ska innehålla bestämmelser om 
tillämpningsområdet och om definitioner av begreppen patientöversikt och utländsk 
Skälen för förslaget:  Tillämpni ngsområdet för den föreslagna förordningen bör 
avgränsas så att det gäller sådan automatiserad behandling som utförs i 
myndighetens verksamhet i fråga om hantering av e -recept från utländska förskrivare 
som ska expedieras på svenska apotek och ifråga om ha ntering av patientöversikter 
enligt de regler som har fastställts av Nätverket för e -hälsa. För att underlätta läsning 
av förordningen bör definitioner av begreppen patientöversikt och utländsk 
kontaktpunkt införas i förordningen.  
Behovet av författningsre glering gäller endast den personuppgiftsbehandling som 
kommer att utföras automatiserat och som är knuten till det samarbete kring 
informationsutbyte av e -recept och patientöversikter som planeras inom Nätverket 
för e-hälsa. Det saknas skäl för att ge best ämmelserna en bredare tillämpning. 
Tvärtom kan det, på grund av behovet av att kunna förutse vilken 
personuppgiftsbehandling som kommer att förekomma, finnas anledning att 
begränsa tillämpningen i möjligaste mån.  
Förordningen ska inte gälla E -hälsomyndigh etens personuppgiftsbehandling vid 
hanteringen av svenska e -recept som ska expedieras i utlandet. För den 
personuppgiftsbehandlingen gäller lagen om nationell läkemedelslista.  
10.7.5  Tillämpningsområdet  
De uppgifter som behandlas när utländska patientöversikter s ka förmedlas till 
vårdgivare i Sverige kommer från utländska vårdgivare. När E -hälsomyndigheten i 
egenskap av kontaktpunkt ska förmedla uppgifter i svenska patientöversikter till en 
utländsk kontaktpunkt kommer journaluppgifterna från svenska vårdgivare. D en 
föreslagna förordningen är inte en egentlig registerförfattning, eftersom något 
svenskt register i traditionell mening inte ska finnas. Förordningen ska i stället 
reglera E -hälsomyndighetens personuppgiftsbehandling i en viss del av sin 
verksamhet, näml igen den som gäller förmedlingen av personuppgifter till och från 
utländska konstakpunkter för e -hälsa i samband med förmedling av utländska recept 
och i samband med att patientöversikter ska förmedlas till och från utlandet.  
Genom hänvisningen till de re gler som har fastställts av Nätverket för e -hälsa 
avgränsas den möjliga personuppgiftsbehandlingen på flera olika sätt. Dessa regler 
ställer upp villkor för deltagandet i informationsutbytet, t.ex. att det bara är  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   92/
131 
 
medlemsstater i EU och Efta som kan ingå o ch att medlemsstatens nationella 
kontaktpunkt måste vara granskad och godkänd för att tjänsterna ska få driftsättas. 
Det krävs också att informationsöverföringen mellan länderna kanaliseras till 
medlemsstaternas nationella kontaktpunkter.  
10.7.6  Definitioner  
Föro rdningen hänvisar på flera ställen till begreppet patientöversikt. En definition 
bör därför införas. Samma definition som myndigheten föreslår avseende 
patientöversikt i patientdatalagen ska användas i förordningen. En patientöversikt är 
en sammanställning  av viktig journalinformation som delas i vårdsammanhang för 
att kunna erbjuda patienten en god och säker vård . Även begreppet utländsk 
kontaktpunkt bör definieras i förordningen. Med begreppet avses en nationell 
kontaktpunkt för e -hälsa som har utsetts i enlighet med artikel 6 i 
patientrörlighetsdirektivet. I förordningen ska också göras en hänvisning till 
myndighetens instruktion som reglerar att det är en uppgift för myndigheten att vara 
nationell kontaktpunkt för e -hälsa i Sverige.  
10.7.7  Personuppgiftsansvar  
E-hälsomyndighetens förslag:  Det ska införas en bestämmelse om att 
E-hälsomyndigheten är personuppgiftsansvarig för den behandling av 
personuppgifter som görs med stöd av förordningen.  
Skälen för förslaget:  Vi anser att myndigheten bör vara personuppgiftsansvarig för 
den behandling av personuppgifter som utförs av E -hälsomyndigheten för att 
patientöversikter ska kunna utbytas med utlandet och för att utländska e -recept ska 
kunna expedieras i Sverige. Personu ppgiftsansvaret bör anges uttryckligen i 
förordningen.  
Flera aktörer är inblandade  
Gränsöverskridande informationsutbyte av patientöversikter innebär att 
personuppgifter behöver behandlas av flera aktörer för att informationen ska nå rätt 
vårdgivare. Det finns därför en risk att personuppgiftsansvaret blir otydligt och att 
patienten har svårt att veta vem som är ansvarig för behandlingen. Den risken kan 
endast undanröjas helt om det hade funnits en aktör som var ansvarig för all 
behandling. Det har dock inte bedömts möjligt för någon aktör att ta ett sådant 
helhetsansvar, särskilt efterso m olika nationella regler gäller i olika länder. Risken 
kan dock minskas genom att personuppgiftsansvaret för olika delar av behandlingen 
fastställs i nationell rätt.  
E-hälsomyndigheten behandlar personuppgifter i samband med utbyte av 
patientöversikter g enom att vidarebefordra uppgifter från de svenska vårdgivarna till  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   93/
131 
 
den utländska kontaktpunkten samt från den utländska kontaktpunkten till den 
svenska vårdgivaren. Det skulle därför kunna hävdas att det inte är 
E-hälsomyndigheten som bör vara personuppgif tsansvarig för behandlingen, utan 
någon av de aktörer som har ett egentligt behov av uppgifterna. E -hälsomyndigheten 
skulle då vara personuppgiftsbiträde. Frågan är dock vilken eller vilka aktörer som i 
så fall skulle ha personuppgiftsansvaret. Det skulle kunna vara den svenska eller 
utländske vårdgivaren eller den utländska kontaktpunkten. Det skulle eventuellt även 
kunna vara Socialdepartementet, som är Sveriges representant i Nätverket för 
e-hälsa, och därmed är med och bestämmer ändamål och medel för be handlingen. En 
sådan ordning skulle dock skapa en disparat och ännu mer oklar och svårbegriplig 
situation för alla inblandade, inte minst patienterna.  
Det pågår en diskussion inom EU -samarbetet om gränserna för 
personuppgiftsansvaret i samband med utbyte av personuppgifter. Diskussionen 
handlar om ifall det finns någon del av behandlingen som länderna har ett 
gemensamt personuppgiftsansvar för. Det har därför beslutats att Europeiska 
dataskyddsstyrelsen ska tillfrågas om hur personuppgiftsansvaret ska bedö mas. 
Förslaget kan därför komma att påverkas av Europeiska dataskyddsstyrelsens svar.  
E-hälsomyndighetens roll  
Det är E -hälsomyndigheten som har varit med i de arbetsgrupper och expertgrupper 
som har utformat specifikationerna för tjänsterna och infrastruk turen och därmed 
kunnat påverka ändamål och medel. E -hälsomyndigheten ska enligt myndighetens 
tidigare förslag vara personuppgiftsansvarig enligt lagen om nationell 
läkemedelslista när svenska e -recept expedieras utomlands och det finns skäl att 
personuppg iftsansvaret när utländska e -recept expedieras i Sverige regleras på 
samma sätt. Skälen för att placera personuppgiftsansvaret på E -hälsomyndigheten i 
lagen om nationell läkemedelslista, nämligen E -hälsomyndighetens särskilda 
karaktär av infrastrukturmyndi ghet för att kunna erbjuda en konkurrensneutral samt 
ur integritetssynpunkt säker överföring av personuppgifter mellan olika aktörer, bör 
beaktas även i detta sammanhang.62 E-hälsomyndigheten har en motsvarande roll i 
egenskap av nationell kontaktpunkt vid utbyte av patientöversikter över 
landsgränser. Med hänsyn till detta och att flera aktörer kommer att vara inblandade i 
olika skeden av utbytet av patientöversikter är det lämpligt att tydliggöra 
personuppgiftsansvaret för det i nationell rätt. Vi föreslår  därför att det anges 
uttryckligen i den nya förordningen att E -hälsomyndigheten är 
personuppgiftsansvarig för den behandling som myndigheten utför i samband med 
att patientöversikter förmedlas till vårdgivare i Sverige samt i samband med den 
                                                      
62 Prop. 2017/18:223 s. 81 . 
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   94/
131 
 
personuppgift sbehandling som är nödvändig när svenska patientöversikter förmedlas 
till en utländsk kontaktpunkt. Denna förordning ska även reglera att myndigheten är 
personuppgiftsansvarig för sin behandling i samband med att utländska recept ska 
expedieras i Sverige. 63 
10.7.8  Förhållandet till dataskyddsförordningen och dataskyddslagen  
E-hälsomyndighetens förslag:  Förordningen ska innehålla bestämmelser som 
klargör att förordningen kompletterar dataskyddsförordningen och att 
dataskyddslagen gäller om inte annat anges. Det sk a därtill införas en påminnelse om 
kravet på tystnadsplikt om behandling av känsliga personuppgifter utförs med stöd 
av artikel 9.2 h i dataskyddsförordningen.  
Skälen för förslaget:  Dataskyddsförordningen är direkt tillämplig och har företräde 
framför nati onell rätt. Nationella regler får bara införas för att komplettera 
dataskyddsförordningen i den utsträckning det är tillåtet. För att tydliggöra 
förhållandet mellan dataskyddsförordningen och den föreslagna förordningen bör det 
införas en bestämmelse som p åminner om det i den nu föreslagna förordningen. 
Hänvisningen till dataskyddsförordningen ska vara dynamisk, dvs. avse 
förordningen i dess vid var tid gällande lydelse. En dynamisk hänvisning är mest 
lämplig eftersom syftet med hänvisningen är att informer a om att 
dataskyddsförordningen gäller.  
Det bör även framgå att dataskyddslagen är subsidiär till de bestämmelser som anges 
i förordningen. Förordningen kommer inte att vara heltäckande, och i frågor som inte 
uttryckligen regleras kan dataskyddslagens best ämmelser bli tillämpliga.  
Det är förbjudet att behandla känsliga personuppgifter om inte något av undantagen i 
artikel 9. 2 i dataskyddsförordningen är tillämpliga. Personuppgiftsbehandlingen 
enligt denna förordning föreslås, som framgår av avsnitt 10.4.2 ovan, utföras med 
stöd av undantaget i artikel 9. 2 h i dataskyddsförordningen För att behandlingen ska 
vara undantagen från förbudet med stöd av artikel 9. .2 h i dataskyddsförordningen 
krävs att uppgifterna behandlas av, eller under ansvar av, någon som omfattas av 
tystnadsplikt.  
Regeringen har ansett att det är lämpligt att det tas in bestämmelser i 
registerförfattningar på hälso - och sjukvårdsområdet som påminner om 
tystnadsplikten i artikel 9.3 i dataskyddsförordningen i syfte att göra den nationella 
regleringen tydligare.64 Vi föreslår därför att en sådan bestämmelse tas in i den nya 
                                                      
63 Reglering av personuppgifts -behandling  Återrapportering enligt regeringsbeslut S2018/04035/FS (delvis) Dnr: 
2018/02557, 2018 -12-19. 
64 Prop. 2017/18:171 avsnitt 6.6.4 och prop. 2017/18:223 s. 80 .  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   95/
131 
 
10.7.9  Ändamål  
E-hälsomyndighetens förslag:  Utöver behandling som är nödvändig för att 
utländska e -recept ska kunna expedieras i Sverige ska det vara tillåtna ändamå l för 
personuppgiftsbehandling hos E -hälsomyndigheten att förmedla patientöversikter 
från en utländsk kontaktpunkt till vårdgivare i Sverige samt att förmedla 
patientöversikter från vårdgivare i Sverige till en utländsk kontaktpunkt för 
vidareförmedling till en vårdgivare i utlandet. Det ska framgå att behandling är 
tillåten även för andra ändamål med stöd av finalitetsprincipen.  
Skälen för förslag et: De primära ändamåle n för E -hälsomyndighetens behandling 
av personuppgifter enligt den föreslagna förordningen är att förmedla 
patientöversikter i samband med gränsöverskridande vård och att förmedla utländska 
recept så att de ska kunna expedieras på sv enska öppenvårdsapotek. Utöver de 
ändamål som framgår av förslaget till förordning i myndighetens tidigare rapport 
avseende e -recept över landsgränser bör även ändamålen som avser förmedling av 
patientöversikter anges uttryckligen i förordningen. När det g äller den 
personuppgiftsbehandling som är nödvändig för att svenska recept ska kunna 
förmedlas till utländska apotek så regleras denna i lagen om nationell 
Personuppgifter bör vidare kunna behandlas med stöd av finalitetsprincipen, för att 
vid behov möjliggöra t.ex. felsökning, validering och komplettering.  
Tillåtna ändamål  
Huvudskälet för att införa en ny förordning är att möjliggöra utbyte av e -recept och 
patientöversikter vid gränsöverskridande hälso - och sjukvård. När det gäller 
förm edlingen av utländska e -recept tillkommer ett par ändamål som är en följd av 
det primära ändamålet, vilket redovisats i myndighetens tidigare rapport avseende 
e-recept över landsgränser (fotnot, s. 68).  
För förmedlingen av patientöversikter anser vi att ä ndamålet bör vara uppdelat i två 
delar. Det ena ändamålet avser förmedling av patientöversikter från en utländsk 
kontaktpunkt till en vårdgivare i Sverige och det andra avser förmedling av 
patientöversikter från vårdgivare i Sverige till en utländsk kontak tpunkt.  
Finalitetsprincipen  
Det bör uttryckligen framgå av förordningen att personuppgifter får behandlas för 
andra ändamål om de inte behandlas på ett sätt som är oförenligt med de ändamål för 
vilka uppgifterna samlades in.  
Sådan loggning och bevarande a v loggar som är nödvändigt för att säkerställa 
spårbarhet och möjliggöra felsökning bör kunna genomföras med stöd av  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   96/
131 
 
finalitetsprincipen. Sådan loggning och lagring av den utgör en behandling som är 
nödvändig för att utbyte av patientöversikter ska kunna g enomföras på ett 
patientsäkert sätt. Den typen av behandling har regeringen i förarbetena till lagen om 
nationell läkemedelslista bedömt vara en sådan som kan göras med stöd av 
finalitetsprincipen.65  
10.7.10  Uppgiftsskyldighet  
E-hälsomyndighetens förslag:  En bestä mmelse om uppgiftsskyldighet för 
E-hälsomyndigheten till öppenvårdsapoteken, utländska kontaktpunkter, vårdgivare i 
Sverige och Läkemedelsverket ska införas i förordningen.  
Skälen till förslaget : Det måste säkerställas att E -hälsomyndigheten kan lämna ut 
sekretessbelagda uppgifter i samband med förmedling av e -recept66 och 
Personuppgifterna omfattas av sekretess hos E -hälsomyndigheten enligt 25 kap. 17 a 
§ offentlighets - och sekretesslagen. För att de ska kunna lämnas ut behövs en 
sekrete ssbrytande bestämmelse och en hänvisning till förordningen i offentlighets - 
och sekretesslagen. Om E -hälsomyndigheten inte ska behöva göra en 
sekretessprövning i varje enskilt fall behövs dessutom en bestämmelse om 
uppgiftsskyldighet i förordningen. Genom en sådan bestämmelse tydliggörs att 
utlämnandet av uppgifterna är en uppgift för E -hälsomyndigheten och att det är 
behörigt.  
Vi föreslår därför, i tillägg till de förslag som framgår av myndighetens tidigare 
rapport, att E -hälsomyndigheten, ska ha en uppgi ftsskyldighet till svenska vårdgivare 
när det gäller uppgifter i en patientöversikt som förmedlats från en utländsk 
kontaktpunkt. Vi föreslår även att myndigheten ska ha en uppgiftsskyldighet till en 
utländsk kontaktpunkt avseende uppgifter i en svensk pat ientöversikt. 
Uppgiftsskyldigheten behöver kombineras med vissa ändringar i offentlighets - och 
sekretesslagen (se avsnitt 10.11 nedan).  
Utlämnandet av uppgifter avser en viss efterfrågad informationsmängd, det vill säga 
sådana uppgifter som ska ingå i en p atientöversikt. Utlämnandet utgör enligt 
E-hälsomyndighetens bedömning ett elektroniskt utlämnade på medium för 
automatiserad behandling. Myndigheten anser att det inte är lämpligt att medge en 
utländsk kontaktpunkt att få direktåtkomst till svenska journalsystem eller att 
svenska vårdgivare skulle få direktåtkomst till uppgifter hos utländska vårdgivare (se 
avsnitt 10.5).  
                                                      
65 Prop. 2017/18:223 s. 86 . 
66 När det gäller skälen till förslaget som avser utbyte av e -recept finn s motiveringen i Reglering av personuppgifts -
behandling,  Återrapportering enligt regeringsbeslut S2018/04035/FS (delvis) , dnr: 2018/02557 , 2018 -12-19.  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   97/
131 
 
10.7.11  Personuppgifter som får behandlas  
E-hälsomyndigheten endast får  behandla sådana personuppgifter som behövs för de 
ändamål som är tillåtna enligt förordningen.  
Skälen för förslaget: Det är inte möjligt eller lämpligt att räkna upp vilka uppgifter 
som får behandlas enligt den föreslagna förordningen. Avgränsningen bör i stället 
göras genom en hänvisning till de tillåtna ändamålen för behandlingen. 
E-hälsomyndigheten ska endast få behandla sådana uppgifter som är nödvändiga för 
de tillåtna ändamålen som anges i förordningen, det vi säga:  
1. expediering på öppenvårdsapotek a v läkemedel som har förskrivits i ett annat 
land,  
2. redovisning till utländsk kontaktpunkt av läkemedel som har expedierats enligt 
punkt 1,  
3. förmedling av patientöversikter från en utländsk kontaktpunkt till en 
vårdgivare i Sverige,  
4. förmedling av patientöversikter från vårdgivare i Sverige till en utländsk 
5. ändamål som rör Läkemedelsverkets tillsyn enligt lagen (2009:366) om handel 
med läkemedel, och  
6. framställning av statistik hos E -hälsomyndigheten,  
EU-kommissionen har sammanställt e n icke -uttömmande förteckning av de 
uppgifter som ett recept minst ska innehålla om det ska expedieras i en annan 
medlemsstat. Listan framgår av bilagan till kommissionens genomförandedirektiv 
2012/52/EU av den 20  december 2012 om åtgärder för att underlät ta erkännandet av 
recept som utfärdats i en annan medlemsstat. Utöver dessa uppgifter har 
medlemsstaterna i Nätverket för e -hälsa bestämt vilka ytterligare uppgifter som 
behöver ingå i informationsutbytet avseende e -recept för att möjliggöra expediering i 
ett annat land. På motsvarande sätt har Nätverket för e -hälsa beslutat vilka 
informationsmängder som ska ingå en patientöversikt (se avsnitt 4.1). Det är därför 
inte lämpligt att göra en uppräkning av de uppgifter som får behandlas i 
förordningen. Istället  föreslås att avgränsningen görs genom en hänvisning till de 
tillåtna ändamålen för behandling enligt förordningen.  
10.7.12  Patientens samtycke  
E-hälsomyndighetens förslag:  Det ska införas en bestämmelse om att patientens 
samtycke krävs för att personuppgifter om hen ska få behandlas för de primära 
ändamålen enligt förordningen.  
Skälen för förslaget:  Det finns ingen anledning för E -hälsomyndigheten att 
behandla uppgifter om en patient i samband med vidarebefordran av  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   98/
131 
 
patientöversikter över landsgränser eller av up pgifter i ett utländskt e -recept om inte 
denne själv vill att uppgifterna ska förmedlas. Det är därför enligt vår mening 
lämpligt att patientens samtycke krävs för att personuppgifter om hen ska få 
behandlas för själva förmedlingen av uppgifterna. Ett såda nt samtycke utgör en 
integritetshöjande skyddsåtgärd och ska inte vara den rättsliga grunden för 
Vi menar att det är lämpligt att patientens samtycke utgör en förutsättning för 
behandling av dennes personuppgifter i samband med utbyte av pati entöversikter 
över landsgränser och i samband med att ett utländskt e -recept ska expedieras i 
Sverige. Att på detta sätt begränsa de uppgifter som får behandlas är dels ett sätt att 
uppfylla principen om uppgiftsminimering, dels en skyddsåtgärd för den ens kilde.  
Den rättsliga grunden för behandlingen är allmänt intresse och rättslig förpliktelse. 
Det samtycke som lämnas utgör inte den rättsliga grunden, utan det är ett s.k. 
integritetshöjande samtycke. Ett sådant samtycke har av regeringen bedömts kunna 
utgöra en skyddsåtgärd enligt dataskyddsförordningen.  
För de ändamål som är en följd av de primära ändamålen, dvs. återrapportering av 
uttag av e -recept, tillsyn och statistik, måste personuppgifter om patienten dock få 
behandlas även om patienten återkalla r sitt samtycke. Kravet på samtycke ska därför 
inte gälla dessa ändamål. Dessa ändamål blir dock bara tillämpliga om patienten 
tidigare har samtyckt till de primära ändamålen.  
10.7.13  Tillgången till uppgifterna  
E-hälsomyndighetens förslag:  En bestämmelse ska infö ras om att 
E-hälsomyndigheten ska bestämma villkor för tilldelning av behörighet till den som 
arbetar hos myndigheten för åtkomst till uppgifter som behandlas enligt den 
föreslagna förordningen. Behörigheten ska begränsas till sådan information som 
persona len behöver för att kunna fullgöra sina arbetsuppgifter. Det ska vidare införas 
en bestämmelse som anger att myndigheten ska säkerställa att åtkomsten 
dokumenteras så att den kan kontrolleras, samt att sådana kontroller ska göras 
systematiskt och återkomma nde. 
Skälen för förslaget:  Enligt den föreslagna förordningen kommer känsliga 
personuppgifter att behandlas. E -hälsomyndigheten ska, i egenskap av 
personuppgiftsansvarig, vidta lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder för att 
säkerställa en lämplig s äkerhetsnivå (artikel 32.1 i dataskyddsförordningen). 
Myndigheten ska därvid beakta den senaste teknikutvecklingen, kostnaderna, 
behandlingens art, omfattning, sammanhang och ändamål, samt de risker som är 
förenade med behandlingen.  
E-hälsomyndigheten beh över säkerställa att inga obehöriga personer får åtkomst till 
de uppgifter som behandlas enligt den föreslagna förordningen. Det bör göras bland  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   99/
131 
 
annat genom att myndigheten bestämmer villkor för tilldelning av behörighet. Det är 
bara personer som behöver h a tillgång till uppgifterna för att utföra sitt arbete som 
får ha åtkomst till dem. Behörigheten får inte omfatta åtkomst till några andra 
uppgifter än de som personalen har behov av för att utföra sina arbetsuppgifter.  
För att kunna säkerställa skyddet m ot obehörig åtkomst måste myndigheten se till att 
åtkomsten systematiskt och återkommande kontrolleras och loggas. Även om dessa 
skyldigheter följer av myndighetens personuppgiftsansvar bör de regleras 
uttryckligen i förordningen eftersom det är fråga om k änsliga uppgifter om personers 
hälsa.67 
10.7.14  Gallring  
E-hälsomyndighetens förslag: Personuppgifter som behövs för ändamålet att 
expediera utländska e -recept i Sverige ska tas bort tre år efter det att läkemedlen har 
expedierats på ett öppenvårdsapotek. Övriga up pgifter ska tas bort när de inte längre 
är nödvändiga att behandla för tillåtna ändamål enligt denna förordning.  
Skälen för förslaget:  Personuppgifter får enligt artikel 5.1 e i 
dataskyddsförordningen inte bevaras i en form som möjliggör identifiering av d en 
registrerade under en längre tid än vad som behövs för ändamålet. Det är denna regel 
som gäller för huvuddelen av E -hälsomyndighetens behandling enligt den föreslagna 
Läkemedelsverket har dock behov av uppgifter om expediering av e -recept för sin 
tillsyn. Enligt 10 kap. 1 § Läkemedelsverkets föreskrifter (HSLF -FS 2016:34) om 
förordnande och utlämnande av läkemedel och teknisk sprit ska dokumentation 
bevaras och hållas tillgänglig för tillsyn i tre år om det inte är fråga om narkotiska 
läkemedel. Det är därför lämpligt att det som en skyddsåtgärd föreskrivs i 
förordningen att personuppgifterna måste tas bort tre år efter det att läkemedlet har 
expedierats på ett öppenvårdsapotek.  
10.8 Ändringar i patientdatalagen  
10.8.1  Vilka ändringar behövs?  
Patientdatalagen reglerar vårdgivare behandling av personuppgifter inom hälso - och 
sjukvården. För att möjliggöra den personuppgiftsbehandling som är nödvändig vid 
förmedling av uppgifter i svenska patientöversikter till utlandet krävs vissa ändringar 
i bl.a. patientdatalagen. De ändringar som enligt vår mening behövs gäller 
bestämmelser som tillåter vårdgivare att lämna ut journaluppgifter till 
                                                      
67 Prop. 2017/18:223 s. 176 f.   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   100/
131 
 
E-hälsomyndigheten och krav på användning av elektroniska system som möjliggör 
detta  m.m.  I detta avsnitt redogör s för de nödvändiga ändringarna. När det gäller 
svenska vårdgivares inhämtande av utländska vårdgivares patientöversikter behövs 
en regel om samtycke från patienten och om krav på elektroniska system. Dessutom 
diskuteras hur vissa andra bestämmelser i lage n ska tillämpas på uppgifterna. 
Förslagen nedan följer den struktur som finns i lagen. Vi föreslår även att några 
definitioner ska läggas till i lagen.  
10.8.2  Definitioner  
E-hälsomyndighetens förslag: Nätverket för e -hälsa, patientrörlighetsdirektivet och 
patient översikt bör läggas till bland de begrepp som definieras i patientdatalagen.  
Skälen för förslaget : Eftersom vi föreslår ytterligare bestämmelser i lagen om 
vårdgivarnas ansvar i samband med utbyte av patientöversikter över landsgränser 
uppstår ett behov av  att inte belasta bestämmelserna med långa förklaringar avseende 
patientrörlighetsdirektivet och Nätverket för e -hälsa. Utformningen av 
bestämmelserna blir enklare om vissa begrepp kan förklaras redan i inledningen av 
lagen. Även det grundläggande begreppe t patientöversikt behöver definieras.  
10.8.3  Känsliga personuppgifter  
E-hälsomyndighetens bedömning: En påminnelse om tystnadsplikt när känsliga 
personuppgifter behandlas med stöd av artikel 9.2 h i dataskyddsförordningen finns i 
2 kap. 7  a § patientdatalagen. Nå gon ytterligare reglering för vårdgivares behandling 
av känsliga personuppgifter i samband med att svenska patientöversikter ska 
tillgängliggöras utomlands krävs inte.  
Skälen för bedömningen:  Den personuppgiftsbehandling som kommer att utföras 
när uppgifte r i svenska patientöversikter förmedlas till en utländsk vårdgivare ska 
enligt förslaget till viss del regleras i patientdatalagen. I lagens 2 kap. 7 a § finns 
redan en bestämmelse som påminner om kravet på tystnadsplikt i artikel 9.3 om 
känsliga personupp gifter behandlas för att det är nödvändigt för vissa verksamheter 
på hälso - och sjukvårdens område (artikel 9.2 h). Den påminnelsen omfattar även 
vårdgivares behandling av känsliga personuppgifter vid utlämnande av vissa 
journaluppgifter om en patient som söker vård utomlands till E -hälsomyndigheten 
för vidare befordran till vårdgivaren i det aktuella landet samt svenska vårdgivares 
behandling av patientöversikter från utlandet.  
I avsnitt 10.4.2 ovan diskuteras undantagen från förbudet att behandla 
personup pgifter om hälsa.   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   101/
131 
 
10.8.4  Befintlig ändamålsbestämmelse  
E-hälsomyndighetens bedömning:  De befintliga tillåtna ändamålen för behandling 
som regleras i patientdatalagen täcker vårdgivarnas behandling av utländska 
patientuppgifter.  
Skälen för bedömningen: En vårdgiv are får enligt patientdatalagen endast behandla 
sådana uppgifter som behövs för de ändamål som räknas upp i 2 kap. 4 och 5 §§ 
patientdatalagen. Ändamålsbestämmelserna styr över vilka personuppgifter som får 
samlas in och fortsättningsvis behandlas i verksa mheten. Vårdgivare får bl.a. 
behandla personuppgifter för att fullfölja journalföringsplikten. Enligt 5 § får 
personuppgifter som behandlas för tillåtna ändamål också behandlas för att fullgöra 
uppgiftslämnande som görs i överensstämmelse med lag eller för ordning. 
Personuppgifterna får även behandlas för andra ändamål, under förutsättning att 
uppgifterna inte behandlas på ett sätt som är oförenligt med det ändamål för vilket 
uppgifterna samlades in.  
När en utländsk patient söker vård i Sverige behöver vårdg ivaren samla in det 
underlag som behövs för att ge en god och säker vård precis som när det gäller alla 
andra patienter. Vårdgivaren behöver t.ex. behandla personuppgifter för att fullgöra 
journalföringsplikten och upprätta annan dokumentation som behövs i  och för 
vården av patienter (2 kap. 4 1§ patientdatalagen). Det finns således redan stöd för 
den behandlingen i patientdatalagen.  
10.8.5  Ett nytt ändamål avseende utlämnande till E -hälsomyndigheten  
E-hälsomyndighetens förslag:  Vårdgivare ska få behandla personup pgifter för 
ändamålet att lämna ut uppgifter i en patientöversikt till E -hälsomyndigheten 
avseende en patient som söker vård utomlands. .  
Skälen för förslaget : Möjligheten för vårdgivare att lämna ut uppgifter till 
E-hälsomyndigheten så att en patientövers ikt kan överföras till en vårdgivare i 
utlandet är ett nytt ändamål för behandling av personuppgifter inom hälso - och 
sjukvården. Ett sådant ändamål för tillåten behandling behöver därför införas i 
patientdatalagen.  
I avsnitt 10.8.7  föreslår vi att en vård givare , vid tillämpning av de regler som har 
fastställts av Nätverket för e -hälsa, till E -hälsomyndigheten får lämna ut 
journaluppgifter om en patient som söker vård utomlands att tillföras en 
patientöversikt för vidare befordran , via en utländsk kontaktpu nkt, till vårdgivaren i 
det aktuella landet.  
Avsikten är att denna möjlighet för vårdgivare att frivilligt delta i utbytet av 
patientöversikter över landsgränser senare ska omvandlas till en uppgifts skyldighet. 
När deltagandet ska övergå till att bli obligatoriskt , ska en ny bestämmelse om  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   102/
131 
 
uppgiftsskyldighet för vårdgivarna träda i kraft. Genom att reglera en 
uppgiftsskyldighet kommer behandlingen att utgöra ett tillåtet ändamål enligt 2 kap. 
5 § patientdatalagen. Den nya ändamålsbestämmelsen kommer dä refter inte att vara 
nödvändig . 
10.8.6  Samtycke från en utländsk patient för begäran om överföring av 
en patientöversikt  
E-hälsomyndighetens förslag:  Vårdgivaren ska inhämta ett samtycke från en 
utländsk patient innan en begäran om överföring av en patientöversik t från utlandet 
görs.  
Skälen för förslaget:  Det är lämpligt att införa en bestämmelse om att inhämtande 
av en patientöversikt från utlandet förutsätter patientens integritetshöjande samtycke. 
Den utländske patienten ska få information om personuppgiftsbeh andlingen i 
Sverige och få möjlighet att ta ställning till om hen vill att patientöversikten från 
hemlandet ska begäras in.  
Den behandling av en utländsk patients personuppgifter som aktualiseras i samband 
med att en utländsk patientöversikt ska hämtas frå n utlandet är bara nödvändig om 
patienten själv vill att vårdgivaren i Sverige får tillgång till patientöversikten. Det 
finns inte några skäl för vårdgivaren eller E -hälsomyndigheten att behandla 
uppgifterna för detta ändamål i några andra situationer. Enl igt principen om 
uppgiftsminimering i artikel 5 i dataskyddsförordningen får inte fler personuppgifter 
behandlas än de som behövs och de ska ha en tydlig koppling till ändamålet. Det är 
därför lämpligt att sådan behandling av personuppgifter bara får förek omma om 
patienten samtycker till behandlingen. Patienten får därmed själv möjlighet att ta 
ställning till om hens personuppgifter ska hämtas från den utländska vårdgivaren, via 
E-hälsomyndighetens och en utländsk kontaktpunkt. En bestämmelse om att ett 
integritetshöjande samtycke från patienten krävs bör därför införas i 
patientdatalagen, även om behandlingen vilar på en annan rättslig grund.  
Inom EU -samarbetet avseende utbyte av patientöversikter över landsgränser pågår 
en diskussion om det ska införas en  möjlighet för vårdgivaren att hämta en 
patientöversikt från utlandet om patienten på grund av sitt tillstånd inte kan lämna 
sitt samtycke. Om det föreligger fara för patientens liv eller det annars föreligger 
allvarlig risk för dennes hälsa, skulle vårdgi varen, om patientens samtycke inte kan 
inhämtas, även utan patientens samtycke få begära överföring en patientöversikt från 
utländska vårdgivare. Det kan således bli aktuellt att införa en sådan bestämmelse i 
en framtida reglering.  
En svensk patient ska på  förhand kunna lämna samtycke till den 
personuppgiftsbehandling som E -hälsomyndigheten behöver utföra för att föra över 
en patientöversikt till utlandet. Detta samtycke ska inhämtas av E -hälsomyndigheten  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   103/
131 
 
(se avsnitt 10.7.12.). Vårdgivaren behöver således i nte inhämta något samtycke från 
svenska patienter för att få lämna ut journaluppgifter  till E -hälsomyndigheten som 
ska ingå i en patientöversikt.  
10.8.7  Vårdgivare får lämna ut uppgifter i en patientöversikt till 
E-hälsomyndigheten  (etapp 1)  
E-hälsomyndighetens f örslag:  En vårdgivare får, vid tillämpning av de regler som 
har fastställts av Nätverket för e -hälsa, till E -hälsomyndigheten lämna ut uppgifter i 
en patientöversikt avseende  en patient som söker vård utomlands.  
Regeringen eller den myndighet som regeringe n bestämmer får avseende detta 
utlämnande  föreskriva om vilka uppgifter som ska ingå i en sådan patientöversikt, 
och på vilket sätt uppgifterna ska lämnas.  
Skälen för förslaget:  Det ska framgå av patientdatalagen att vårdgivare får lämna ut 
uppgifter till E-hälsomyndigheten i syfte att tillgängliggöra patientöversikter 
utomlands. Vi föreslår att det i en första etapp  ska vara frivilligt för vårdgivare att 
lämna ut sådana uppgifter.  
För att Sverige ska kunna delta i utbytet av patientöversikter över landsgrä nser och 
erbjuda svenska patienter tillgång till sina patientöversikter i samband med vård 
utomlands behöver uppgifter ur svenska vårdgivares journalsystem lämnas ut till 
E-hälsomyndigheten. Myndigheten förmedlar sedan uppgifterna till den utländska 
kontak tpunkten som i sin tur förmedlar uppgifterna till rätt vårdgivare.  
Den nationella tjänsten Nationell patientöversikt  (NPÖ)  gör det möjligt att 
överbrygga utmaningarna när det gäller informationsdelning över 
organisationsgränser och mellan digitala system.  I NPÖ kan behörig vårdpersonal 
med patientens samtycke ta del av journalinformation som registrerats hos andra 
regioner, kommuner eller privata vårdgivare. Informationsutbytet görs med 
tillämpning av reglerna om sammanhållen journalföring i patientdatalag en. Tjänsten 
finansieras av regioner och kommuner och förvaltas av Inera. Vårt förslag innebär att 
regioner och kommuner ska kunna använda sig av Ineras 
informationsförsörjningstjänster även vi utlämnande av journaluppgifter i samband 
med att en patientöve rsikt ska lämnas ut till E -hälsomyndigheten för vidarebefordran 
till en vårdgivare i utlandet , se avsnitt 5.2.  
Även om alla regioner producerar viss information till NPÖ finns det ingen som för 
närvarande producerar all information som i  dag går att visa upp. Sammanlagt 
producerar Sveriges regioner bara hälften av den information som är tekniskt möjlig 
att visa upp  i NPÖ . Dessutom varierar det från region till region vilken information 
som de visar upp. När det gäller kommuner är det i  dag bara ett fåtal s om producerar  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   104/
131 
 
information.68 På grund av att alla vårdgivare ännu inte producerar all information  
som går att visa upp bedömer vi att det är för tidigt att kräva av alla vårdgivare att de 
ska lämna ut sådana uppgifter som ska ingå i en patientöversikt för v idare befordran 
utomlands. Därför anser vi att det inledningsvis ska vara frivilligt för en vårdgivare 
att bidra med uppgifter till en patientöversikt över landsgränser. Vi kommer att 
föreslå att det ska bli obligatoriskt i e n nästa etapp . Utlämnande ska g öras genom 
elektroniskt utlämnande (se avsnitt 10.5 ovan).  
Vi föreslår att det ska utgöra ett tillåtet ändamål för personuppgiftsbehandling att 
lämna ut uppgifter till E -hälsomyndigheten för förmedling till en utländsk 
kontaktpunkt och slutligen till en ut ländsk vårdgivare, se avsnitt 10.8.5. Uppgifterna 
som ska lämnas ut omfattas av sekretess (offentliga) eller tystnadsplikt (privata) hos 
vårdgivarna. Vi föreslår därför en sekretessbrytande bestämmelse i offentlighets - och 
sekretesslagen, se avsnitt 10. 11.1.  
Det är inte lämpligt att i lag precisera vilka uppgifter som ska ingå i en 
patientöversikt, det vill säga vilka uppgifter som en deltagande vårdgivare ska lämna 
ut. Även om informationsmängderna bestäms av Nätverket för e -hälsa behöver det 
specificeras  vad det betyder för vårdgivarna i en svensk kontext. Vi föreslår därför 
att regeringen, eller efter bemyndigande, E -hälsomyndigheten , får meddela 
föreskrifter som preciserar vilka uppgifter och på vilket sätt som en vårdgivare ska 
lämna ut uppgifter, se a vsnitt 10. 9. 
10.8.8  I en nästa etapp  ska uppgiftsskyldighet till E -hälsomyndigheten 
krävas  (etapp 2)  
E-hälsomyndighetens förslag:  En vårdgivare ska vara skyldig att lämna ut vissa 
journaluppgifter i en patientöversikt avseende en patient som söker vård utomlands 
till E -hälsomyndigheten. Denna uppgiftsskyldighet ska träda i kraft den 1 maj 2024.  
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter 
om vilka uppgifter som vårdgivaren ska lämna ut enligt första stycket och på vilket 
sätt up pgifterna ska lämnas  
Skälen för förslaget:  För att säkerställa att E -hälsomyndigheten ska få tillgång till 
de uppgifter som behövs för vidarebefordran av uppgifter i en patientöversikt och att 
utlämnandet inte är obehörigt ska det i e n andra etapp införas en bestämmelse om 
uppgiftsskyldighet för vårdgivare i patientdatalagen. En vårdgivare ska vara skyldig 
att lämna ut vissa utvalda journaluppgifter om en patient som söker vård utomlands 
till E -hälsomyndigheten för vidare befordran till vårdgivaren i det ak tuella landet. 
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få besluta om vilka 
                                                      
68 Nyttorna med nationell patientöversikt , Inera 2019 -05-15.  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   105/
131 
 
uppgifter som vårdgivaren ska lämna ut enligt denna bestämmelse och på vilket sätt 
uppgifterna ska lämnas (se avsnitt 10. 9). 
Uppgifter om enskilds hälsotillstånd  eller andra personliga förhållanden omfattas av 
sekretess hos offentliga vårdgivare om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan 
att den enskilde eller någon närstående till denne lider men (25 kap. 1 § 
offentlighets - och sekretesslagen). Sekretess  hindrar dock inte att en uppgift lämnas 
till en annan myndighet, om uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning (10 kap. 
28 § offentlighets - och sekretesslagen). Motsvarande undantag från tystnadsplikten 
för privata vårdgivare finns i 6 kap. 12 § pa tientsäkerhetslagen.  
De uppgifter om en enskild patients hälsa som är grundläggande för att kunna 
erbjuda en god och säker vård i samband med oplanerade vårdbesök i ett annat land 
bör ingå i den uppgiftssamling som brukar kalla för en patientöversikt. I s amband 
med det EU -samarbete som avser att underlätta ett sådant informationsutbyte över 
landsgränser har länderna kommit överens om vilka uppgifter som ska ingå i en 
patientöversikt. De är de uppgifterna som en vårdgivare i Sverige ska vara skyldig 
att läm na ut till E -hälsomyndigheten i samband med att en patient söker vård 
utomlands. Utlämnande ska göras genom elektroniskt utlämnande (se avsnitt 10.5 
ovan).  
inom regione rna genom användning av tjänsten Nationell patientöversikt (NPÖ). 
Tjänsten NPÖ gör det möjligt att dela information över organisationsgränser och 
mellan olika system. I NPÖ kan behörig vårdpersonal, efter att ha inhämtat 
patientens samtycke, läsa journalin formation som finns i system hos andra regioner, 
kommuner eller privata vårdgivare. Det är frivilligt för varje vårdgivare att delta i 
NPÖ. Vårdgivaren bestämmer också i vilken omfattning vårdgivarens information 
ska delas genom denna tjänst. Utbytet av na tionella patientöversikter görs med stöd 
av reglerna om sammanhållen journalföring i patientdatalagen. Vi har gjort 
bedömningen att det inledningsvis också ska vara frivilligt för vårdgivarna att delta i 
utbytet av patientöversikter över landsgränser genom  att lämna uppgifter till 
E-hälsomyndigheten, se avsnitt 10. 8.7. ovan. När vårdgivarna om ett par år skaffat 
sig bättre förutsättningar att producera journaluppgifter till NPÖ anser vi att det är 
lämpligt att utforma vårdgivarnas deltagande i utbytet av pa tientöversikter över 
landsgränser som en uppgiftsskyldighet. Vi bedömer att det kan vara lämpligt att 
uppgiftsskyldigheten träder i kraft den 1 maj 2024, då bestämmelsen om frivilligt 
uppgiftsutlämnande ska upp höra att gälla.  
I praktiken kommer utlämnande t från offentliga vårdgivare och privata vårdgivare 
med offentlig finansiering att genomföras genom att vårdgivarna ger i uppdrag till 
sitt personuppgiftsbiträde Inera AB att utföra utlämnandet med stöd av Ineras 
informationsförsörjningstjänst, se avsnitt 5.2. När det gäller privata vårdgivare utan 
offentlig finansiering så har de i  dag ingen möjlighet att ansluta sig till Ineras  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   106/
131 
 
informationsförsörjningstjänster, se avsnitt 5.5.1. Det är oklart om det kommer att 
kunna bli möjligt i ett längre perspektiv. Om  det inte går att lösa behöver 
E-hälsomyndigheten ta fram någon annan integrationstjänst så att dessa vårdgivare 
också kan uppfylla sin uppgiftsskyldighet och delta i utbytet av patientöversikter 
över landsgränser.  
Genom att införa en lagreglerad uppgiftsskyldighet så behöver inte  utlämnandet av 
de uppgifter som omfattas av skyldigheten prövas mot några regler om sekretess 
eller tystnadsplikt. Bestämmelsen medför också att den behandling som utlämnandet 
utgör blir et t tillåtet ändamål enligt 2 kap. 5 § patientdatalagen.  
patientöversikt. Även om informationsmängderna bestäms av Nätverket för e -hälsa 
behöver det specificeras vad det betyder för v årdgivarna i en svensk kontext. Vi 
föreslår därför att regeringen, eller efter bemyndigande, E -hälsomyndigheten får 
meddela föreskrifter som preciserar vilka uppgifter som ska omfattas av 
vårdgivarnas uppgiftsskyldighet och på vilket sätt uppgifterna ska l ämnas ut. Se 
avsnitt 10. 9. 
10.8.9  Krav på elektroniskt system  
E-hälsomyndighetens förslag:  En vårdgivare ska använda sig av sådant 
elektroniskt system för informationshantering som gör det möjligt för vårdgivaren att 
såväl lämna ut som ta emot de patientöversikte r som har vidarebefordrats av 
E-hälsomyndigheten i samband med utbyte av patientöversikter över landsgränser.  
om de krav som ska ställas på sådana elektroniska system.  
Skälen för förslaget:  E-hälsomyndigheten gör bedömningen av vårt deltagande i det 
europeiska samarbetet avseende utbyte av patientöversikter över landsgränser 
behöver vara ömsesidigt. Vi bör kunna lämna ut patientöversikter till vårdgivare i 
utlandet och ta emot patientöversikter från andra länder och vidarebefordra dess till 
hälso - och sjukvården i Sverige. För att säkerställa detta behöver 
E-hälsomyndigheten kunna ställa krav på vårdgivarnas elektroniska system.  
Vi anser att det inledningsvis ska vara frivilligt  för vårdgivare att lämna ut 
patientuppgifter i samband med utbyte av patientöversikter över landsgränser 
(avsnitt 10. 8.7). Vi anser att dock att det i en etapp  två ska införas en skyldighet för 
vårdgivare att lämna ut sådana uppgifter som ingår i en patie ntöversikt i samband 
med att patienten söker vård utomlands (avsnitt 10. 8.8). Oavsett om en vårdgivare 
deltar frivilligt i utbytet av patientöversikter över landsgränser eller inte anser vi att 
en vårdgivare som ska lämna ut uppgifter till E -hälsomyndighet en i syfte att göra en 
patientöversikt tillgänglig hos en utländsk vårdgivare ska ha ett elektroniskt system 
som gör det möjligt att lämna ut uppgifter som ska ingå. Även en vårdgivare som tar  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   107/
131 
 
emot en utländsk patient och som ska begära in en patientöversi kt från utlandet ska 
ha ett sådan t elektroniskt system som gör det möjligt att ta emot en sådan som har 
vidarebefordrats av E -hälsomyndigheten.  
Anslutningen mellan vårdgivarnas elektroniska system och E -hälsomyndigheten ska 
vara godkänd av E -hälsomyndighe ten och bl.a. möta krav som ställs på formatet för 
överföring av uppgifter. Anslutning ska vara utformad enligt E -hälsomyndighetens 
Det är inte möjligt att i lag precisera krav som ska ställas på vårdgivarnas 
elektroniska system. Vi föresl år därför att regeringen, eller efter bemyndigande, 
E-hälsomyndigheten får meddela föreskrifter som preciserar kraven på 
vårdsystemen. För det fall att särskilda anslutningar ska erbjudas privata vårdgivare 
utan offentlig finansiering kan kraven specificer as i föreskrifterna.  Se avsnitt 10.9.  
10.9 E-hälsomyndighetens föreskrifter  
E-hälsomyndighetens förslag:  E-hälsomyndigheten bör få regeringens 
bemyndigande att meddela föreskrifter om vilka uppgifter som en vårdgivare ska 
lämna ut till myndigheten i samband med  utbyte av patientöversikter över 
landsgränser, om sättet för utlämnandet och om vilka krav som ska ställas på sådana 
elektroniska system som vårdgivarna måste ha för att kunna lämna ut och ta emot 
uppgifter i samband med utbyte av patientöversikter över l andsgränser.  
Skälen för förslaget : Det är, som nämnts ovan inte lämpligt att i lag precisera vilka 
uppgifter som ska omfattas av det utbyte av uppgifter över landsgränser som denna 
rapport behandlar  eller om sättet för utlämnandet (se avsnitt 10.8.7 och 10 .8.8). Även 
när det gäller kraven på vårdgivarnas elektroniska system är det lämpligt att 
föreskriva om detaljerna i föreskrifter (se avsnitt 10.8.9).  
I det EU -samarbete som ligger till grund för denna form av informationsutbyte pågår 
ett arbete med att specificera vilka informationsmängder som ska ingå en 
patientöversikt. Detta arbete kan över tid komma innebära förändringar och 
utökningar av informationsmängder na, Viss typ av information är obligatorisk och 
annan kan vara frivillig och behöver anpassas till vilka informationsmängder som 
vårdgivarna kan producera. Vi föreslår därför att det ska finnas bemyndigande i 
patientdatalagen som gör det möjligt för regeri ngen att i sin tur bemyndiga 
E-hälsomyndigheten att meddela föreskrifter som anger vilka uppgifter som 
vårdgivare ska lämna ut till myndigheten i detta sammanhang, antingen på frivillig 
grund (etapp  1) eller på grund av uppgiftsskyldighet ( etapp  2).  
E-hälsomyndigheten gör bedömningen att sådana föreskrifter skulle kunna innehålla 
detaljerade krav på vilka uppgifter som en vårdgivare i strukturerad form ska lämna 
ut till myndigheten i samband med att en patient begär att en patientöversikt ska 
överlämnas ti ll en utländsk vårdgivare.  Det beskrivs i avsnitt 5. 5 och 6.4  att  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   108/
131 
 
offentliga vårdgivare genom sitt gemensamma bolag Inera och tjänste rna nationell 
tjänsteplattform och nationell patientöversikt (NPÖ) kan komma överens om en 
gemensam teknisk lösning för inf ormationsöverföring från vårdgivarna till 
E-hälsomyndigheten  via tjänsteplattformen . Föreskrifter från myndigheten kommer 
att kunna ge vårdgivarna besked om vilka uppgifter i den nationella 
patientöversikten som ska kunna överföras till E -hälsomyndigheten i egenskap av 
nationell kontaktpunkt. Föreskrifterna skulle också kunna ge besked om vilka krav 
på entydighet som måste ställas, t.ex. vilka nationella gemensamma specifikationer 
som måste användas för att möjliggöra informationsutbytet , det vill säga på v ilket 
sätt uppgifterna ska lämnas ut.  
Vi föreslår också ändringar i patientdatalagen med krav på att vårdgivarna ska 
sådana elektroniska system som gör det möjligt för vårdgivarna att lämna ut 
uppgifter till E -hälsomyndigheten och även sådana system som gö r det möjligt att ta 
emot uppgifter från utländska patientöversikter. Även här har offentliga vårdgivarna 
möjlighet att använda sig av sina gemensamma lösningar, se avsnitt 6.1. 
Myndighetens föreskrifter skulle kunna innehålla specificerade krav som 
vårdgi varnas system måste kunna uppfylla för anslutning. I föreskrifterna kan också 
specificeras vilka krav på anslutning som måste ställas på privata vårdgivare utan 
10.10  Ändringar i lagen om nationell läkemedelslista  
10.10.1  Vilka ändringar behövs?  
För att den personuppgiftsbehandling som är nödvändig för att svenska e -recept ska 
kunna expedieras utomlands ska vara tillåten krävs vissa ändringar i lagen 
(2018:1212) om nationell läkemedelslista, som myndigheten tidigare har redovisat.69 
Ändringar krävs  även för att uppgifter om förskrivna läkemedel ska kunna tillföras 
en patientöversikt som ska lämnas till en vårdgivare i utlandet. De ändringar som 
enligt vår mening behövs gäller bestämmelserna om ändamål, samtycke och 
uppgiftsskyldighet. I detta avsnit t redogörs för de nödvändiga ändringarna. 
Dessutom diskuteras hur vissa andra bestämmelser i lagen ska tillämpas på 
uppgifterna. Förslagen nedan följer den struktur som finns i lagen.   
10.10.2  Känsliga personuppgifter  
                                                      
69 Reglering av personuppgifts -behandling,  Återrapportering enligt regeringsbeslut S2018/04035/FS (delvis), dnr: 
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   109/
131 
 
2 kap. 2  § lagen om nationell läkemedelslista. Någon ytterligare reglering för 
E-hälsomyndighetens behandling av känsliga personuppgifter när  uppgifter ur 
läkemedelslistan ska lämnas ut till utländsk kontaktpunkt krävs inte.  
vid expediering av svenska e -recept på utländska apotek ska enligt myndighetens 
tidigare förslag70 omfattas av lagen om nationell läkemedelslista. I lagens 2 kap. 2 § 
finns redan en bestämmelse som påminner om kravet på tystnadsplikt i artikel 9.3 
om känsliga personuppgifter behandlas för att det är nödvändigt för vissa 
verksamheter på hälso - och sjuk vårdens område (artikel 9.2 h). Denna bestämmelse 
kommer att omfatta även att omfatta myndighetens behandling av känsliga 
personuppgifter vid expediering av svenska e -recept på utländska apotek samt 
myndighetens behandling i samband med att uppgifter ur lä kemedelslistan lämnas ut 
till utländsk kontaktpunkt vid utbyte av patientöversikter.  
personuppgifter om hälsa  (känsliga personuppgifter) .  
10.10.3  Personuppgiftsansvar  
E-hälsomyndighetens bedö mning : E-hälsomyndigheten är enligt 3 kap. 1 § lagen 
om nationell läkemedelslista personuppgiftsansvarig för den behandling av 
personuppgifter som myndigheten utför i den nationella läkemedelslistan. Någon 
ytterligare reglering krävs inte för de ändringar som föreslås här.  
Skälen för bedömningen:  Det bör vara fastställt i nationell rätt att 
personuppgifter som myndigheten genomför när svenska e -recept ska expedieras 
utomlands och när uppgifter ur läkemedelslistan utlämnas till utländsk kontaktpunkt. 
En bestämmelse om att E -hälsomyndigheten är personuppgiftsansvarig för den 
personuppgiftsbehandling som myndigheten utför i den nationella läkemedelslistan 
finns redan i lagens 3 kap. 1 §. Denna bestämmelse kommer även att omfatta sådan 
personuppgiftsbehandling som myndigheten utför när myndigheten lämnar ut 
uppgifter ur den nationella läkemedelslistan i samband med utbyte av 
Den som, ensam eller tillsammans med andra, bes tämmer ändamålen med och 
medlen för behandlingen av personuppgifter är personuppgiftsansvarig. Enligt artikel 
4.7 i dataskyddsförordningen kan den personuppgiftsansvarige, eller kriterierna för 
att utse denne, anges i nationell rätt eller i unionsrätten om  ändamålen och medlen 
bestäms av sådan lagstiftning. E -hälsomyndigheten har i 3 kap. 1 § lagen om 
                                                      
70 Reglering av personuppgiftsbehandling , dnr 2018/02557 . 
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   110/
131 
 
nationell läkemedelslista angetts som personuppgiftsansvarig för den behandling av 
personuppgifter som myndigheten utför i den nationella läkemedelslistan. Sk älen för 
att placera ansvaret på E -hälsomyndigheten var enligt regeringen bl.a. myndighetens 
särskilda karaktär av infrastrukturmyndighet med ansvar för de register som behövs 
bland annat för att apoteken ska kunna expediera läkemedel.71 Detta ansvar är en 
följd av behovet att förlägga den it -infrastruktur som är nödvändig för drift av apotek 
hos en neutral aktör i samband med omregleringen av apoteksmarknaden.72 
Vi bedömer att samma skäl gör sig gällande för placering av personuppgiftsansvaret 
för behandling  av personuppgifter som görs vid överföring av uppgifter från 
nationella läkemedelslistan till en utländsk kontaktpunkt för förmedling till en 
utländsk vårdgivare. Vi bedömer därför att det är lämpligt att personuppgiftansvaret 
för denna personuppgiftsbeha ndling omfattas av bestämmelsen i 3 kap. 1 §. Någon 
ytterligare reglering av personuppgiftsansvaret blir därmed inte nödvändig vad avser 
överföring av personuppgifter till utländska kontaktpunkter.73 
10.10.4  Ändamålen  
E-hälsomyndighetens förslag:  Ett nytt ändamål s om gäller utlämnande av uppgifter 
till en utländsk kontaktpunkt ska införas i lagen.  
Skälen för förslaget:  De ändamål som finns i lagen om nationell läkemedelslista 
omfattar inte utlämnande av uppgifter till en utländsk kontaktpunkt. 
Personuppgiftsbehandli ng bör inte heller vara tillåtet för sådant ändamål med stöd av 
finalitetsprincipen eller den registrerades uttryckliga samtycke (3 kap. 7 §). Ett nytt 
ändamål behöver därför införas i lagen.  
Enligt förarbetena till lagen om nationell läkemedelslista74 är det önskvärt, utifrån ett 
integritetshänseende, att registerändamål uttrycks på ett så tydligt sätt som möjligt, 
inklusive de eventuella begränsningar som gäller. Att finalitetsprincipen ändå kan 
tillämpas enligt lagen, till skillnad från vad som först före slogs i 
departementspromemorian75, beror bland annat på E -hälsomyndighetens behov av att 
behandla uppgifter med stöd av denna princip för kvalitetssäkring och komplettering 
av information. Regeringen uttalade därvid att personuppgiftsbehandling som 
möjliggö r felsökning samt validering och komplettering av uppgifter i den nationella 
läkemedelslistan och som kräver tekniska kopplingar mellan den nationella 
läkemedelslistan och de stödregister som E -hälsomyndigheten förvaltar, inte är 
oförenlig med de ändamål f ör vilka uppgifterna samlades in. Denna 
                                                      
71 Prop. 2017/18:223 s. 81 . 
72 Regeringens proposition Omreglering av apoteksma rknaden , prop. 2008/09:145 s. 293 f. och s. 306 . 
73 Se dock avsnitt 10.7.7 om diskussionen inom EU om gränserna för personuppgiftsansvaret.  
74 Prop. 2017/18:223 s. 84.  
75 Ds 2016:44 s. 194.  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   111/
131 
 
personuppgiftsbehandling ska dock endast vara tillåten om den bidrar till att annan 
personuppgiftsbehandling som är nödvändig för de särskilda och uttryckliga ändamål 
som är angivna i lagen kan utföras på ett mer kor rekt och patientsäkert.76 
Den personuppgiftsbehandling som aktualiseras när det gäller utlämnande till en 
utländsk kontaktpunkt för vidarebefordran till en utländsk vårdgivare motsvarar i 
huvudsak den behandling som E -hälsomyndigheten ska göra när uppgifter  ur 
läkemedelslistan lämnas ut till en svensk vårdgivare. De egentliga syftena, att 
åstadkomma en säker ordination av läkemedel och andra varor för en patient, bereda 
vård eller behandling av en patient, eller komplettera en patientjournal, är detsamma, 
liksom personuppgifternas art. Det sammanhang som behandlingen görs i är dock 
helt nytt; att behandling skulle kunna genomföras för beredande av vård utomlands 
kan knappast sägas vara något som den registrerade rimligen haft att räkna med vid 
insamlingen av personuppgifterna. Det finns också vissa skillnader när det gäller 
konsekvenserna av personuppgiftsbehandlingen och de skyddsåtgärder som 
tillämpas. Detta medför att andra integritetsaspekter behöver beaktas än vad som är 
fallet med utlämnande till en sven sk vårdgivare. Enligt vår uppfattning är det därför 
inte lämpligt att behandla uppgifterna för ändamålet utlämnande till utländsk 
kontaktpunkt med stöd av finalitetsprincipen.  
Dock bör den loggning och det bevarande av loggar som är nödvändigt för att 
säkerställa spårbarhet och möjliggöra felsökning kunna utföras med stöd av 
nödvändig för förmedlingen av uppgifter till en patientöversikt ska kunna 
genomföras på ett patientsäke rt sätt. Den typen av behandling har regeringen i 
förarbetena till lagen om nationell läkemedelslista bedömt vara en sådan som kan 
göras med stöd av finalitetsprincipen.77  
Utlämnande av uppgifter till en utländsk kontaktpunkt för vård i annat land i enligh et 
med regler som har beslutats av Nätverket för e -hälsa  ska därför införas som ett 
tillåtet ändamål för behandling i den nationella läkemedelslistan.  
10.10.5  Den registrerades inställning till 
personuppgiftsbehandlingen  
E-hälsomyndighetens förslag:  Det ska införa s en bestämmelse som klargör 
att det krävs ett integritetshöjande samtycke för utlämnande av uppgifter om 
förskrivna läkemedel från den nationella läkemedelslistan till en utländsk 
kontaktpunkt i enlighet med regler  som har fastställts av Nätverket för 
e-hälsa. 
                                                      
76 Prop. 2017/18:223 s. 86.  
77 Prop. 2017/18:223 s. 86.   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   112/
131 
 
Skälen för förslaget:  Det är lämpligt att införa en bestämmelse om att behandling 
av patienters personuppgifter för ändamålet utlämnande till en utländsk kontaktpunkt 
för vidarebefordran tillsammans med andra uppgifter i en patientöversikt till en 
utländsk vårdgivare förutsätter patientens integritetshöjande samtycke. Det finns inte 
några skäl att behandla patientens personuppgifter för ändamålet om patienten inte 
själv vill det. Visserligen ska krav på ett samtycke för behandling personuppgifter 
vid utbyte av patientöversikter med utlandet också finnas i förslaget till ny 
gränsöverskridande hälso - och sjukvård, men eftersom uppgifter om förskrivna 
läkemedel finns i ett särski lt register behövs en regel om samtycke även i denna 
författning. Dock behöver E -hälsomyndigheten inte ha någon särskild 
samtyckeshantering för detta . Det samtycke som patienten lämnar till myndigheten 
ska utformas så att det är tydligt att det omfattar äv en uppgifter som hämtas från den 
nationella läkemedelslistan.  
I vissa registerförfattningar förekommer bestämmelser om att den registrerades 
samtycke krävs för viss behandling, även om en annan rättslig grund än samtycke 
tillämpas för den behandling som f örfattningen reglerar, t.ex. allmänt intresse eller 
rättlig förpliktelse. Om behandlingen stödjer sig på någon av dessa rättsliga grunder 
får enligt förarbeten sådana samtyckesbestämmelser anses tillåtna såsom 
preciseringar enligt artikel 6.2 och 6.3 i dat askyddsförordningen.78 Samtycket är i 
dessa fall inte den rättsliga grunden för behandlingen, utan en integritetshöjande 
åtgärd, dvs. en slags skyddsåtgärd.  
Den behandling av patientens personuppgifter som kan aktualiseras när en svensk 
patientöversikt ska  tillgängliggöras i utlandet är bara nödvändig om patienten sökt 
vård i ett annat land och själv vill att vårdgivaren ska kunna få del av den svenska 
patientöversikten, som också omfattar uppgifter om förskrivna läkemedel. Det finns 
inte några skäl för E -hälsomyndigheten att behandla uppgifter för detta ändamål i 
några andra situationer. Enligt principen om uppgiftsminimering i artikel 5 i 
dataskyddsförordningen får inte fler personuppgifter behandlas än de som behövs 
och de ska ha en tydlig koppling till ä ndamålet. Det är därför lämpligt att sådan 
behandling av personuppgifter bara får utföras om patienten samtycker till 
behandlingen. Patienten får därmed själv möjlighet att ta ställning till om hens 
personuppgifter ska lämnas ut till en utländsk vårdgivare , via en utländsk 
kontaktpunkt. En bestämmelse om att integritetshöjande samtycke från patienten för 
det nya ändamålet bör därför införas, även om behandlingen vilar på en annan 
rättslig grund.  
                                                      
78 prop. 2017/18 :171 s. 88   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   113/
131 
 
10.10.6  Uppgiftsskyldighet  
E-hälsomyndighetens förslag:  En bestämmelse om uppgiftsskyldighet för 
E-hälsomyndigheten till utländsk kontaktpunkt ska införas.  
Skälen för förslaget:  För att säkerställa att en utländsk vårdgivare ska få tillgång till 
de uppgifter om förskrivna läkemedel som behövs för att kunna erb juda en svensk 
patient god och säker vård och för att röjandet inte ska vara obehörigt, bör det 
införas en bestämmelse om uppgiftsskyldighet för E -hälsomyndigheten.  
Uppgifter om enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden omfattas av 
sekretess hos E -hälsomyndigheten om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan 
att den enskilde eller någon närstående till denne lider men (25 kap. 17 a § 
offentlighets - och sekretesslagen). Sekretessen kan dock brytas enligt 8 kap. 1 § om 
det anges  i offentlighets - och sekretesslagen eller i annan lag eller förordning som 
lagen hänvisar till. En sådan sekretessbrytande bestämmelse kommer att finnas i 
25 kap. 17  c § offentlighets - och sekretesslagen. Enligt denna bestämmelse hindrar 
inte sekretessen att uppgift i den nationella läkemedelslistan lämnas enligt lagen om 
nationell läkemedelslista till hälso - och sjukvårdspersonal som har behörighet att 
förskriva läkemedel eller andra varor, en sjuksköterska utan behörighet att förskriva 
läkemedel eller an dra varor, en dietist, en farmaceut i hälso - och sjukvården eller till 
expedierande personal på öppenvårdsapotek. Vi föreslår nedan att denna 
sekretessbrytande bestämmelse ska utvidgas till att omfatta även utlämnande till en 
utländsk kontaktpunkt.  
Regerin gen har funnit att bestämmelser om uppgiftsskyldighet ska införas i lagen om 
läkemedelslista.79 Motsvarande bestämmelser i lagen om receptregister motiverades 
med att det inte skulle råda något tvivel om att uppgiftslämnandet inte är obehörigt 
men också för  att tydliggöra att det är fråga om ett åliggande för dåvarande 
Apotekens Service AB.80  
För att inte E -hälsomyndigheten ska behöva göra en sekretessprövning i varje enskilt 
fall när uppgifter ska lämnas ut till en utländska kontaktpunkt bör en 
uppgiftsskyl dighet för E -hälsomyndigheten införas.  
Uppgiftsskyldigheten ska verkställas genom elektroniskt utlämnande på medium för 
automatiserad behandling, se avsnitt 10.5.  
  
79 se prop. 2017/18:223 s. 168  
80 prop. 2008/09:145 s. 316   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   114/
131 
 
10.11  Ändringar i offentlighets - och sekretesslagen  
E-hälsomyndighetens förslag:  Det ska införa s en sekretessbrytande bestämmelse 
som gör det tillåtet för vårdgivare att lämna ut uppgifter om patienter till 
Befintlig sekretessbrytande bestämmelse ska ändras så att sekret ess för uppgifter hos 
E-hälsomyndigheten inte heller hindrar att uppgifter lämnas ut enligt lagen om 
nationell läkemedelslista till en utländsk kontaktpunkt. Sekretessbrytande ändringar 
ska också införas så att uppgift från E -hälsomyndigheten ska kunna läm nas ut till 
svenska privata vårdgivare.  
Skälen för förslaget: För att en vårdgivare ska kunna lämna ut uppgifter som enligt 
25 kap. 1 § offentlighets - och sekretesslagen omfattas av sekretess till 
E-hälsomyndigheten utan att i varje enskilt fall göra en me nprövning, behöver det 
finnas en sekretessbrytande bestämmelse i offentlighets - och sekretesslagen.  
Vid utbytet av patientöversikter över landsgränser finns ett behov av att lämna ut 
uppgifter som omfattas av sekretess hos E -hälsomyndigheten enligt 25  kap. 17 a och 
17 b §§ offentlighets - och sekretesslagen till den utländska kontaktpunkten för 
e-hälsa och även till svenska privata vårdgivare.81 Det bör framgå i offentlighets - och 
sekretesslagen att sådant utlämnande är tillåtet.  
10.11.1  Sekretess hos vårdgivarna  
Sekretess gäller enligt 25 kap. 1 § offentlighets - och sekretesslagen inom hälso - och 
sjukvården för uppgift om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga 
förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller 
någon n ärstående till denne lider men. Motsvarande regler om tystnadsplikt för den 
privata hälso - och sjukvården finns i patientsäkerhetslagen. Den som tillhör eller har 
tillhört hälso - och sjukvårdspersonalen inom den enskilda hälso - och sjukvården får 
enligt 6 kap. 12 § inte obehörigen röja vad hen i sin verksamhet har fått veta om en 
enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden. Som obehörigt röjande 
anses inte att någon fullgör sådan uppgiftsskyldighet som följer av lag eller 
Vi före slår i avsnitt 10.8.7. att en vårdgivare ska få lämna ut uppgifter om enskildas 
hälsotillstånd (uppgifter ur patientjournalen) till E -hälsomyndigheten för förmedling 
till en utländsk kontaktpunkt, som förmedlar uppgifterna till en utländsk vårdgivare. 
                                                      
81 När det gäller utlämnande till svenska offentliga vårdgivare är uppgiftsskyldigheten i sig sekretessbrytande enligt 
10 kap. 28 § offentlighets - och sekretesslagen eftersom utlämnandet gö rs till en myndighet.   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   115/
131 
 
Uppg ifterna ska lämnas ut elektroniskt utan att vårdgivaren vid varje enskilt 
utlämnande kan pröva om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den 
enskilde eller någon närstående till denne lider men  (göra en menprövning) . För att 
utlämnandet ska k unna genomföras på ett lagligt sätt behöver det finnas ett undantag 
från sekretessen. Vi föreslår därför att det ska införas en ny bestämmelse om 
undantag från sekretess i de fall uppgifterna lämnas ut med stöd av den föreslagna 
bestämmelsen i patientdatal agen. Vid tillämpning av de regler som har fastställts av 
Nätverket för e -hälsa ska en vårdgivare utan hinder av sekretess få lämna ut 
uppgifter i en patientöversikt om en patient som söker vård utomlands till 
Offentlighets - och sekrete sslagen gäller bara den allmänna hälso - och sjukvården 
(den offentliga). För den enskilda hälso - och sjukvården (privata vårdgivare) gäller 
bestämmelserna om tystnadsplikt i patientsäkerhetslagen. Tystnadsplikt innebär att 
den som tillhör eller har tillhör t hälso - och sjukvårdspersonalen inom den enskilda 
hälso - och sjukvården inte obehörigen får röja vad hen i sin verksamhet har fått veta 
om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden. Som obehörigt 
röjande anses inte att någon fullgör s ådan uppgiftsskyldighet som följer av lag eller 
förordning. När man tolkar vad som ska anses vara ett obehörigt röjande har det 
ansetts vara naturligt att söka ledning i offentlighets - och sekretesslagens 
bestämmelser.82 
När det gäller utlämnande av uppgift er från svenska vårdgivare föreslår vi att 
utlämnandet i e n nästa etapp  (avsnitt 10.8.8 ) istället ska möjliggöras med stöd av en 
uppgiftsskyldighet i patientdatalagen. Utlämnande som görs med stöd av sådan 
uppgiftsskyldighet omfattas av undantag från sekre tess enligt 10 kap. 28 § 
offentlighets - och sekretesslagen och när det gäller privata vårdgivare möjliggör 
denna uppgiftsskyldighet undantag från tystnadsplikten enligt 6 kap. 12 § 
10.11.2  Sekretess hos E -hälsomyndigheten  
Enligt 25 kap. 17 a § offentlighets - och sekretesslagen gäller sekretess hos 
E-hälsomyndigheten för uppgift om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga 
förhållanden om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller 
någon närstående till denne lider men. Sekretess gäller också hos 
E-hälsomyndigheten enligt 25 kap. 17 b § för uppgift om enskilds affärs - eller 
driftsförhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs.  
Uppgifter som omfattas av sekretess får, enligt  8 kap. 1 § offentlighets - och 
sekretesslagen, inte röjas för enskilda eller för andra myndigheter om inte annat 
                                                      
82 Prop. 2005/06:161 , s. 82.   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   116/
131 
 
anges i den lagen eller i annan lag eller förordning som lagen hänvisar till. Av 10 
kap. 28 § följer att utlämnande får göras till andra myndig heter utan hinder av 
sekretess om det finns en uppgiftsskyldighet till dessa i lag eller förordning. 
Bestämmelsen omfattar t.ex. utlämnandet till offentliga vårdgivare. Någon 
motsvarande bestämmelse finns inte för aktörer som inte är myndigheter. Därför ha r 
det införts en bestämmelse i 25 kap. 17 c § som innebär att sekretessen i 25 kap. 17 a 
och 17 b §§ inte hindrar att uppgifter lämnas ut enligt lagen om nationell 
läkemedelslista till hälso - och sjukvårdspersonal som har behörighet att förskriva 
läkemedel  eller andra varor, en sjuksköterska utan sådan behörighet, en dietist, en 
farmaceut i hälso - och sjukvården eller till expedierande personal på 
öppenvårdsapotek. Expedierande personal på utländska apotek83 och utländska 
nationella kontaktpunkter ingår såle des inte i uppräkningen. För att sekretessbelagda 
uppgifter ska få lämnas ut till dessa aktörer krävs därför ett tillägg i 25  kap. 17  c §, 
om inte någon annan sekretessbrytande bestämmelse kan tillämpas. För att 
E-hälsomyndigheten ska kunna lämna ut sekret essbelagda uppgifter till enskilda 
vårdgivare (privata) krävs ett motsvarande reglerat undantag i offentlighets - och 
sekretesslagen.  
10.11.3  Samtycke till utlämnandet  
Av 12 kap. 2 § offentlighets - och sekretesslagen följer att den enskilde helt eller 
delvis kan hä va den sekretess som gäller till skydd för hen, om inte annat anges i 
lagen. Om den enskilde lämnar sitt samtycke till utlämnandet av uppgifter till 
expedierande personal på svenskt eller utländskt apotek, svensk privat vårdgivare 
eller en utländsk kontakt punkt är det, enligt vår uppfattning, därför inte nödvändigt 
att frågan regleras i den sekretessbrytande bestämmelsen i offentlighets - och 
sekretesslagen för att ett utlämnande ska få göras. Detta förutsätter dock att 
samtycket uppfyller de krav som gäller  för att sekretessen ska brytas. 
E-hälsomyndigheten har bedömt att det är lämpligt att grunda de flesta nödvändiga 
undantagen från sekretessen på bestämmelser om uppgiftsskyldighet och på 
uttryckliga undantagsbestämmelser i offentlighets - och sekretesslage n. Däremot kan 
det utlämnade av identitetsuppgifter som blir nödvändigt t.ex. när 
E-hälsomyndigheten begär in patientöversikter från svenska vårdgivare grunda sig 
på ett uttryckligt samtycke från patienten. Om patienten vill att den utländska 
vårdgivaren s ka kunna få ta del av patientöversikten, får E -hälsomyndigheten begära 
av svenska vårdgivare att uppgifterna i patientöversikten lämnas till myndigheten i 
egenskap av nationell kontaktpunkt.  
  
83 Förslag på de ändringar i offentlighets - och sekretesslagen som är nödvändiga för utbyte av e -recept över 
landsgränser beskrivs närmare i myndighetens redovisning  Reglering av personuppgifts -behandling Återrapportering 
enligt regeringsbeslut S2018/04035/FS (delvis) , dnr: 2018/02557 , 2018 -12-19.  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   117/
131 
 
10.12  Ikraftträdande  
E-hälsomyndighetens förslag:  De författningsändringar som föreslås i denna 
rapport ska träda i kraft den 1 maj 2022, utom vad gäller delar av förslaget till ny 
gränsöverskridande hälso - och sjukvård, ändringa rna i förordningen med instruktion 
för E -hälsomyndigheten , ändringarna i offentlighets - och sekretesslagen som bör 
börja gälla den 1 maj 2021  samt ändringen av patientdatalagen i etapp 2 . Denna 
ändring ska börja gälla den 1 maj 2024.  
Skälen för förslaget:  Det är enligt vår uppfattning lämpligt att de nya reglerna 
anpassas till ikraftträdandet av lagen om nationell läkemedelslista och till när 
förändrande regler till följd av utbytet av e -recept över landsgränser ska träda i 
kraft.84 De delar av våra förslag som avser både e -recept och patientöversikter ska 
därför träda den 1 maj 2021. E-hälsomyndigheten bedömer att de föreslagna 
förändringarna som i första hand syftar till  att möjliggöra utbyte av patientöversikter 
över landsgränser tidigast kan genomföras 1 maj 2022.  Den nya bestämmelsen om 
uppgiftsskyldighet för vårdgivarna i etapp 2, ska börja gälla den 1 maj 2024, när 
bestämmelsen om frivilligt utlämnande av uppgifter ska upphöra att gälla.  
Det finns enligt vår bedömning inte något behov av övergångsbestä mmelser.  
  
84 Reglering av personuppgiftsbehandling,  Återrapportering enligt regeringsbeslut S2018/04035/FS (delvis) , dnr: 
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   118/
131 
 
10.13  Andra legala åtgärder  
10.13.1   Information om personuppgiftsbehandlingen  
Den personuppgiftsansvarige ska, enligt artikel 13 och 14 i dataskyddsförordningen, 
tillhandahålla viss bestämd information till den registrerade. För att sådan 
information ska til lhandahållas på ett lämpligt sätt i en situation där flera aktörer är 
inblandade och där uppgifter behandlas i olika länder och på olika språk har 
Nätverket för e -hälsa tagit fram en mall för informationsblad som länderna ska 
anpassa till sin nationella rä tt och till de olika situationerna. Alla deltagande länders 
informationsblad ska finnas tillgängliga på en gemensam webbplats och översättas 
till de språk som talas i de inblandade länderna. Detta ska ge den registrerade 
möjlighet att få en samlad informat ion om behandlingen hos de olika aktörer som är 
inblandade i expediering av hans eller hennes e -recept eller utbytet av 
patientöversikter på sitt eget språk. Inom Nätverket för e -hälsa utarbetas också 
riktlinjer för hur informationen ska lämnas.  
I Sverige behöver mallen kompletteras bland annat med den ytterligare information 
som enligt patientdatalagen (2008:355) och lagen (2018:1212) om nationell 
läkemedelslista ska lämnas till den registrerade.  
10.13.2   Kompletterande konsekvensbedömning  
Av artikel 35.1 i datas kyddsförordningen följer att den personuppgiftsansvarige ska 
göra en konsekvensbedömning om en typ av behandling sannolikt leder till en hög 
risk för fysiska personers rättigheter och friheter. En sådan bedömning krävs enligt 
artikel 35.3 särskilt under vi ssa omständigheter, bland annat vid behandling i stor 
omfattning av känsliga personuppgifter. Den personuppgiftsbehandling som kommer 
att genomföras vid utbyte av patientöversikter är därmed sådan som omfattas av 
kravet.  
Konsekvensbedömningen ska, enligt s käl 84, innehålla en bedömning av framför allt 
riskens ursprung, art, särdrag och allvar. Resultatet av bedömningen bör beaktas när 
den personuppgiftsansvariga fastställer sådana lämpliga åtgärder som ska vidtas för 
att visa att dataskyddsförordningen efte rlevs. Den personuppgiftsansvarige ska 
samråda med tillsynsmyndigheten om behandlingen visar att en hög risk föreligger, 
som inte kan begränsas genom lämpliga åtgärder.  
En sådan konsekvensbedömning kan enligt artikel 35.10 göras i samband med 
lagstiftning . I denna rapport ingår en konsekvensbedömning av de rättsliga 
aspekterna. De tekniska och organisatoriska aspekterna bör dock bedömas i en 
separat konsekvensbedömning, som kompletterar den som görs här. Dessa aspekter 
är föränderliga och konsekvensbedömni ngar behöver därför genomföras 
kontinuerligt avseende de förutsättningar som vid tillfället råder.   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   119/
131 
 
10.13.3   Avtal  avseende tjänsten Patient Summary m.m.  
Nätverket för e -hälsa har tagit fram och fastställt ett avtal, CBeHIS -avtalet, som 
måste skrivas under för att  en nationell kontaktpunkt ska bli godkänd av nätverket 
och få gå i drift med tjänsterna för utbytet. Avtalet består av ett huvudavtal och en 
bilaga med de dokument som styr utbytet, t.ex. olika specifikationer och riktlinjer. 
Avtalet ställer krav på de na tionella kontaktpunkterna bland annat när det gäller den 
tekniska utformningen av plattformen och hur utbytet ska genomföras. För att kunna 
driftsätta informationsutbytestjänsterna behöver avtalet skrivas under, i enlighet med 
svensk konstitutionell rätt.  
På grund av de skiftande regler som gäller inom olika medlemsstaters 
konstitutionella rätt, skrivs CBeHIS -avtalet  under på olika nivåer inom ländernas 
förvaltningar. Det innebär att vissa länder kommer att skriva under på regeringsnivå, 
medan andra länder  kommer att skriva under avtalet på en lägre nivå, t.ex. av en 
myndighet. Det får till följd att det inte är säkert att avtalet skrivs under av den 
organisation som är utsedd till nationell kontaktpunkt i landet, och som ansluter sig 
till övriga kontaktpun kters plattformar. E -hälsomyndigheten kommer därför att 
undersöka om CBeHIS -avtalet är tillräckligt eller om myndigheten också behöver 
ingå bilaterala avtal med de utländska organisationer som ansluter sig till 
myndighetens plattform för att hämta och lämna uppgifter.  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   120/
131 
 
10.14  Konsekvenser  
Regeringen har gett E -hälsomyndigheten i uppdrag att analysera vilken 
informationshantering som är nödvändig i Sverige för svenska patientjournaler eller 
patientöversikter som ska delas i vårdsammanhang inom ramen för 
patien trörlighetsdirektivet. 85Analysen ska omfatta den behandling av 
personuppgifter som är nödvändig att olika aktörer vidtar i Sverige . Den ska också ta 
upp vilken behandling som är nödvändig när uppgifterna ska delas med aktörer i 
andra europeiska länder. Om så bedöms nödvändigt eller lämpligt ska myndigheten 
lämna författningsförslag eller förslag på andra åtgärder som behövs för behandling 
av personuppgifter inom ramen för direktivet.   
Vi föreslår att den personuppgiftsbehandling som är nödvändig för 
E-hälsomyndigheten att utföra, som nationell kontaktpunkt för E -hälsa, i samband 
med gränsöverskridande utbyte av patientöversikter ska regleras i en ny förordning.  
När det gäller vidarebefordran och översättning av personuppgifter i samband med 
utbyte av patientöversikter och i samband med utbyte av uppgifter i ett utländskt 
e-recept, som inte finns registrerat i den nationella läkemedelslistan, har vi gjort 
bedömningen i avsnitt 10.3 att det är tillräckligt att det rättsliga stödet för sådan 
behandling ho s E-hälsomyndigheten finns i en förordning. Det skulle dock också 
vara möjligt att reglera den behandlingen i en särskild lag, men det är enligt vår 
mening inte nödvändigt enligt regeringsformens bestämmelser.  
Vi bedömer att det behövs ändringar i patient datalagen, bl.a. för a tt möjliggöra för 
svenska vårdgivare att frivilligt lämna ut uppgifter ur patientjournaler till 
E-hälsomyndigheten för vidarebefordran till en utländsk kontaktpunkt som i sin tur 
förmedlar dessa till en utländsk vårdgivare . I en nästa  etapp  föreslår vi att denna 
möjlighet för vårdgivarna ska regleras som en uppgiftsskyldighet (se avsnitt 10.8.8 ). 
Vi föreslår även ändringar i offentlighets - och sekretesslagen.  
Vi bedömer att förslagen i denna rapport är förenliga med EU -rätten och 
internationella avtal. Förslagen är avsedda att specificera och komplettera det som 
gäller enligt dataskyddsförordningen. De innebär också att Sverige kan delta i det 
samarbete som grundar sig på patientrörlighetsdirektivet när det gäller 
informationsutbyte av hälsouppgifter i enlighet med CBeHIS -avtalet.  
10.14.1   Konsekvenser för patienter  
Förslaget innebär att patientens fria rörlighet på den inre marknaden underlättas och 
att det blir lättare för patienten att söka oplanerad vård utomlands, oavsett var hen för 
                                                      
85 Europaparlamentets och r ådets direktiv 2011/24/EU av den 9  mars 2011 om tillämpningen av patienträttigheter vid 
gränsöverskridande hälso - och sjukvård .  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   121/
131 
 
tillfället befinner sig inom EU och Efta. I förlängningen kan det leda till en bättre 
hälsa och ökad patientsäkerhet.  
Genom förslaget skapas rättsliga förutsättningar för svenska patienter att söka vård 
utomlands och få behandling av högre kvalitet eftersom den  kan ges med stöd av 
viktiga journaluppgifter från Sverige. Det medför också att utländska patienter som 
är i Sverige kan få tillgång till god och säker vård här, som kan erbjudas med stöd av 
aktuell information från patientens journaler i hemlandet. Det s kapar en ökad 
tillgänglighet till vård för patienter som bor i ett land och arbetar i ett annat samt för 
patienter som bor i gränstrakter.  
10.14.2   Konsekvenser för den personliga integriteten  
Inledning  
I rapporten föreslås åtgärder, inklusive förslag om ny förfat tning och förändringar i 
befintliga författningar, i syfte att göra det möjligt att för utländska vårdgivare att få 
ta del av uppgifter i en svensk patientöversikt i samband med att en svensk patient 
söker vård hos denne. På motsvarande sätt ska reglerna g öra det möjligt för svenska 
vårdgivare att få ta del av uppgifter i en utländsk patientöversikt i samband med att 
en utländsk patient ska erbjudas vård.  
Utökad behandling av personuppgifter  
De i rapporten föreslagna åtgärderna medför utökad behandling av personuppgifter.  
En svenska patient söker vård utomlands  
Potentiellt handlar våra förslag om att möjliggöra behandling av uppgifter om en 
mycket stor grupp av personer som utgörs av alla de patienter som har fått vård i 
Sverige och som har Sverige som fö rsäkringsland enligt patientrörlighetsdirektivet. I 
praktiken bör dock antalet patienter som utnyttjar denna möjlighet att vara betydligt 
mer begränsat även om antalet kan komma att öka på längre sikt. Det bör tilläggas 
att ingen överföring av personuppgif ter förekommer om inte patienten har lämnat sitt 
samtycke.  
De behandlade personuppgifterna utgörs huvudsakligen av identitetsuppgifter och 
uppgifter ur patientjournalen som enligt ländernas överenskommelser ska ingå en 
patientöversikt. Det är uppgifter so m anses grundläggande för att ge en god och 
säker vård och behandling. Förutom att det handlar om integritetskänsliga 
personuppgifter om diagnos och behandlingar, som avslöjar vilka sjukdomar som 
patienten lider av, k an även uppgifterna avslöja var patient en befinner sig vid 
vårdtillfället, dvs. vilken vårdgivare som denne besöker.   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   122/
131 
 
Personuppgifterna samlas in i samband med att en läkare eller annan vårdpersonal 
erbjuder vård till patienten. Behandling av personuppgifter som är tillåten i samband 
med att en  patient får hälso - och sjukvård är reglerad sedan tidigare i bl.a. 
Den ytterligare behandling som tillkommer vid vård hos en utländsk vårdgivare av 
en svensk patient är således överföringen av tidigare insamlade personuppgifter i 
patien tjournalen (se avsnitt 5.2) via E -hälsomyndigheten som nationell kontaktpunkt 
till en utländsk kontaktpunkt och vidare till den utländska vårdgivaren. Spridningen 
av personuppgifter från de svenska vårdgivarna med hjälp av den svenska nationella 
tjänstepla ttformen hos Inera (om offentliga vårdgivare) kan med dessa åtgärder 
komma att öka eftersom i princip alla vårdgivare inom EU och Efta som patienten 
söker vård hos kan få del av uppgifterna om patienten begär det.  
Det är vårdpersonal hos den utländske vård givaren som slutligen ska kunna ta del av 
patientöversikten. Behandlingen av personuppgifter vid den svenska och utländska 
kontaktpunkten är av ren teknisk karaktär och är helt automatiserad. Enligt CBeHIS -
avtalet ska all hantering av personuppgifterna omf attas av särskilda skydds - och 
säkerhetsåtgärder. Även behandlingen av personuppgifter som utförs av de 
informationsförsörjningstjänster som erbjuds via Ineras tjänsteplattform är helt 
En utländsk patient söker vård i Sverige  
När en utländsk patient söker vård hos en svensk vårdgivare och begär att hens 
uppgifter ska hämtas från en patientöversikt utomlands kommer personuppgifter från 
ett annat EU - eller EFTA -land att hämtas från ett utländskt journalsystem och via 
den utländska konta ktpunkten vidareförmedlas av E -hälsomyndigheten till den 
svenska vårdgivaren. Även i detta fall handlar det om en potentiellt mycket stor 
grupp av personer vars personuppgifter kan komma att behandlas, i teorin så 
småningom alla personer inom EU och Efta. I praktiken bör dock antalet personer 
som på detta sätt utnyttjar möjligheten att söka vård i Sverige och få del av sin 
utländska patientöversikt att vara relativt begränsat, även om antalet kan öka på 
längre sikt. Samtycke från patienten krävs för att öve rföringen av personuppgifterna 
ska få utföras.  
De personuppgifter som kommer att behandlas är i stort sett desamma som 
behandlas när en svensk patient söker vård utomlands (se ovan). Personuppgifterna 
har samlats in i utlandet i samband med att patient sök t vård där. Den ytterligare 
behandling av personuppgifterna som tillkommer utgörs av överföring till och inom 
Sverige.  
Tillgången till personuppgifterna som har förmedlats från en utländsk kontaktpunkt 
kommer att öka i och med att de blir tillgängliga för  vårdpersonal hos en vårdgivare i  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   123/
131 
 
Sverige. Därutöver kommer uppgifterna att sparas hos E -hälsomyndigheten under så 
lång tid som krävs för den tillåtna behandlingen.   
Ändamål (problem - och målbeskrivning)  
Det övergripande ändamålet med den personuppgiftsbe handling som kommer att 
förekomma med anledning av de föreslagna åtgärderna är att ge personer inom EU 
och Efta möjlighet att söka vård oavsett vilket land inom EU/Efta -området de 
befinner sig i . De ska  få den vården med tillräckligt informationsunderlag i  form av 
en patientöversikt. Det finns ett uttalat syfte inom EU att utöka den fria rörligheten 
av sjuk - och hälsovårdstjänster vilket bl.a. kommer till uttryck i 
patientrörlighetsdirektivet.  Dataskyddsförordningen innebär att det fria flödet av 
personupp gifter inom unionen inte får begränsas eller förbjudas av skäl som rör 
skyddet för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter (art. 
1.3).  
För att detta ska vara möjligt krävs att patientens personuppgifter behandlas av 
E-hälsomyndighet en, utländska kontaktpunkter samt svenska och utländska 
vårdgivare inom EU/Efta -området i enlighet med CBeHIS -avtalet. Något alternativ 
sätt att uppnå ändamålet utanför avtalet finns inte. Anslutning till avtalet är frivillig 
och Sverige kan förstås välja att avstå från att medverka till det gränsöverskridande 
informationsutbytet av patientöversikter.  
Det saknas i dag enligt vår bedömning rättsligt stöd för att E -hälsomyndigheten ska 
få utföra den nödvändiga behandlingen för detta ändamål, bl.a. vad gäller  
utlämnandet av personuppgifterna till utländsk kontaktpunkt. Eftersom åtgärderna 
innebär att känsliga personuppgifter kommer att behandlas krävs det dessutom en 
särskild påminnelse om kravet på tystnadsplikt enligt artikel 9.2 h i 
Riskbedömning  
Risken för att uppgifterna kommer  att behandlas utanför svenska myndigheters 
kontroll  
De i rapporten föreslagna åtgärderna innebär att känsliga personuppgifter kommer 
att spridas och bli tillgängliga för fler personer än i dag. Den ökade tillgängligheten 
till personuppgifterna kommer inte att kunna kontrolleras av svenska myndigheter på 
annat sätt än genom avtal och samarbete med utländska myndigheter. Kraven på att 
uppgifterna behandlas med tillräcklig säkerhet och endast av personal som omfattas 
av tystnadsplikt kan därför inte garanteras av svenska myndigheter. Risken för 
obehörig tillgång till uppgifterna kan antas öka.  
De länder med vilka vissa journaluppgifter kan delas enligt samarbetet avseende 
patientöversikter omfattas samtliga av  EU:s dataskyddslagstiftning.  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   124/
131 
 
Dataskyddsförordningen är därför tillämplig på all behandling av patientens 
personuppgifter86. Syftet med dataskyddsförordningen har varit att skapa ett 
gemensamt och enhetligt dataskydd som gör det möjligt att skapa ett fritt flöde av 
personuppgifter. Bestämmelserna i patientrörlighetsdirektivet påverkar inte 
tillämpningen av dataskyddsförordningen (art. 2 c jfr med art. 94.2 
dataskyddsförordningen). Enligt CBeHIS -avtalet är avtalsparterna skyldiga att vidta 
ytterligare åtgärde r för att skydda den personliga integriteten. Uppgifterna får endast 
överföras via särskilt utsedda kontaktpunkter i andra länder, vilka har granskats av 
kommissionen och godkänts av Nätverket för e -hälsa.  
Vi bedömer därför att det finns garantier för att  skyddet för personuppgifterna hålls 
på en nivå som är lämplig i förhållande till riskerna. Det kan i detta sammanhang 
tilläggas att CBeHIS -avtalet har granskats av Artikel 29 -gruppen utan att några 
avgörande invändningar framfördes87.  
Risken för övervakni ng och kartläggning  
Uppgifterna som kommer att behandlas innebär att det går ta reda på att en patient 
har befunnits sig utomlands och sökt vård och även hos vilken vårdgivare. Vi 
bedömer trots det att åtgärderna inte innebär någon utökad risk för kartlägg ning eller 
övervakning av patienternas personliga förhållanden, särskilt med hänsyn till att 
åtgärder för att ta reda på detta inte är tillåtna enligt dataskyddsförordningen.  
Risken för att patienten inte ska kunna utöva sina rättigheter enligt 
dataskydds förordningen  
De föreslagna åtgärderna innebär en risk att det blir svårare för patienten att ha 
kontroll över hur hens personuppgifter behandlas. Hen kan därmed få det svårare att 
kunna utöva sina rättigheter enligt dataskyddsförordningen. Vi bedömer dock att 
denna risk är relativt begränsad av följande skäl. Inget utlämnande av patientens 
personuppgifter kommer att göras utan att denne först har lämnat sitt samtycke efter 
att ha fått information om behandlingen. Information om behandlingen kommer att 
tillhandahållas av E -hälsomyndigheten, men även via en webbplats med information 
om behandlingen som görs i det land där patienten väljer att söka vård. Webbplatsen 
tillhandahålls av kommissionen (se avsnitt 10.13).  
Därutöver har patienten möjlighet att lämna klagomål till tillsynsmyndigheten i 
landet där patienten har sin hemvist, dvs. Datainspektionen i Sverige, om hen anser 
att personuppgifterna har behandlats i strid med dataskyddsförordningen (art. 77.1). 
Tillsynsmyndigheten har då en skyldighet att utreda  klagomålet i samarbete med 
                                                      
86 Dataskyddsförordningen har inkorporerats i EES -avtal vilket innebär att Norge, Island och Lichtenstein är skyldiga att 
införli va förordningen i sina nationella rättsordningar. Schweiz måste, för att kunna delta, följa relevanta bestämmelser i 
dataskyddsförordningen enligt CBeHIS -avtalet.  
87 De förslag till förbättringar av integritetsskyddet som framfördes av Artikel 29 -gruppen av såg sådana åtgärder som kan 
hanteras i nationell rätt.   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   125/
131 
 
berörda tillsynsmyndigheter i andra länder och informera patienten om resultatet (art. 
57.1 f och 77.2).  
Risken för bristande säkerhet  
När patientens personuppgifter behandlas av myndigheter och vårdgivare i ett annat 
EU- eller EFTA -land har svenska myndigheter ingen kontroll över om behandlingen 
utförs på en tillräckligt hög säkerhetsnivå. Vi bedömer att denna risk är begränsad 
med hänsyn till att samtliga inblandade aktörer ska tillämpa 
dataskyddsförordningens bestämmelser om säkerhet i samband med behandling i 
artikel 32 och bestämmelserna om inbyggt dataskydd och dataskydd som standard 
enligt artikel 25. Utländska myndigheter och vårdgivare står dessutom under tillsyn 
av tillsynsmyndigheter i det landet. Utöver kraven enligt dataskyddsförordningen 
omfattas vårdgivare av kraven på säkerhet i nätverk och informationssystem enligt 
NIS-direktivet88. 
Därutöver har de länder som deltar i utbytet tillsammans kommit överens om olika 
skyddsåtgärder för uppgifterna bl.a. om säker identif iering av patienter, vårdpersonal 
och vårdgivare. Länderna  har också kommit överens om vilka uppgifter som är 
nödvändiga att behandla i utbytets olika skeden. Överföringen mellan länderna görs 
på ett säkert intranät, som inte är kopplat till internet, och för vilket det ställs hårda 
säkerhetskrav. Samtliga  deltagande länder måste använda detta nätverk för 
överföringen mellan länderna. Alla länder måste också genomgå en grundlig 
granskning av bl.a. säkerheten, som genomförs av kommissionen.  
Risker i samband med behandling hos E -hälsomyndigheten  
Personuppgifter om svenska patienter som väljer att söka vård i utlandet kommer att 
hanteras av E -hälsomyndigheten i egenskap av nationell kontaktpunkt. Uppgifter om 
de utländska patienter som väljer att söka vård i Sverige kommer också att behandlas 
hos E -hälsomyndigheten. För E -hälsomyndighetens behandling av sådana 
personuppgifter föreslår bestämmelser i en särskild förordning.  
Sammanfattande bedömning  
Behandling av personuppgifter som kommer att utföras med anledn ing av våra 
förslag är nödvändig för att utföra en uppgift av allmänt intresse och för fullgörande 
av en rättslig förpliktelse. Uppdraget som innebär att vara nationell kontaktpunkt för 
e-hälsa och att tillhandahålla tjänster och infrastruktur för gränsöve rskridande 
informationsutbyte av e -recept och patientöversikter föreslås framgå av förordningen 
med instruktion för E -hälsomyndigheten. Särskilda bestämmelser för att anpassa 
tillämpningen av dataskyddsförordningen föreslår vi ska införas i patientdatalage n, 
                                                      
88 Europarlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/1148 av den 6 juli 2016 om åtgärder för en hög gemensam nivå på 
säkerhet i nätverks - och informationssystem i hela unionen   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   126/
131 
 
lagen om nationell läkemedelslista och en ny förordning om 
personuppgiftsbehandling vid E -hälsomyndighetens samband med 
gränsöverskridande hälso - och sjukvård.  
Av artikel 6.3 dataskyddsförordningen framgår att den nationella regleringen av 
grunden för behandlingen och som kompletterar förordningen ”ska uppfylla ett mål 
av allmänt intresse och vara proportionell mot det legitima mål som eftersträvas”.  
Vi har ovan konstaterat att det saknas alternativ för att kunna uppnå de avsedda 
ändamålen. Vi bedömer a tt behandlingen som kommer att utföras med anledning av 
våra förslag är ändamålsbegränsad och att de författningsförslag som vi lämnar ger 
tillräckliga skyddsåtgärder för att behandlingen ska anses vara proportionell mot 
målet att kunna ge patienter möjlig het att söka vård utomlands. Detta mål är enligt 
vår bedömning ett legitimt mål som utgör en uppgift av allmänt intresse. Genom 
våra författningsförslag kommer E -hälsomyndighetens och vårdgivarnas behandling 
att ha rättsligt stöd i nationell rätt.  
Det kan  tilläggas att våra förslag inte innebär någon begränsning av de registrerades 
rättigheter som annars är möjliga att göra i nationell rätt.  
Vi bedömer därför att den i utredningen föreslagna behandlingen uppfyller ett mål av 
allmänt intresse och är proport ionell mot det legitima mål som eftersträvas.  
10.14.3   Konsekvenser för staten  
För staten innebär införandet av de författningsändringar och nya regler som föreslås 
i denna rapport att det säkerställs att rättsliga förutsättningar föreligger för Sverige 
att gå i d rift med i utbytet av patientöversikter över landsgränser.  
Statens kostnader för utbytet av patientöversikter över landsgränser är inte primärt 
relaterade  till den rättsliga analysen och det rättsliga stödet för tjänsten. Kostnaderna 
är främst hänförliga till arbetet med samarbetsprojektet i sig och utvecklingen av 
tjänsterna. Ju förr det föreligger rättsliga förutsättningar för att gå i drift med 
tjänsterna, desto snabbare kommer de kostnader som staten har haft och kommer att 
ha för samarbetet och utveck lingen av tjänsterna att medföra nytta för svenska och 
europeiska patienter.  
Ytterst medför det faktum att rättsliga förutsättningar finns för utbytet att den fria 
rörligheten på den inre marknaden underlättas.  
10.14.4   Konsekvenser för E -hälsomyndigheten  
För E -hälsomyndigheten blir konsekvensen av förslaget att det säkerställs att det 
finns ett rättsligt stöd för den personuppgiftsbehandling som avses utföras inom 
ramen för utbytet av patientöversikter över landsgränser.   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   127/
131 
 
Det utökade informationsutbytet med länd er inom EU och Efta kommer att medföra 
ytterligare kostnader för E -hälsomyndigheten. De gäller främst drift av de tekniska 
systemen och utvecklingen av tjänsterna och ligger utanför detta uppdrag.  
10.14.5   Konsekvenser för vårdgivarna  
För de svenska vårdgivarna in nebär förslagen att uppgifter ur patientjournaler 
behöver överföras från vårdgivarna till E -Hälsomyndigheten för förmedling till en 
utländsk vårdgivare. När en utländsk patient söker vård i Sverige måste svenska 
vårdgivare kunna ta emot utländska patientöv ersikter. Offentliga vårdgivare och 
privata vårdgivare med offentlig finansiering kan anlita sitt personuppgiftsbiträde 
Inera och dess tjänsteplattform för dessa överföringar (se avsnitt 5.2  och 6.1 ). 
Sådan informationsöverföring måste genomföras automatis erat.  Det krävs vissa 
systemförändringar för att informationsöverföringen ska kunna genomföras 
automatiserat och sådana systemförändringar kan innebära kostnader för aktörerna. 
Vi har i våra förslag dock tagit hänsyn till vårdgivarnas möjligheter att i da gsläget 
producera information till den nationella patientöversikten. Vi kräver därför inte i en 
första etapp att vårdgivarna ska vara skyldiga att lämna ut uppgifter till 
E-hälsomyndigheten för vidarebefordran till en vårdgivare i utlandet. Inledningsvis 
kommer regleringen vara utformad som en möjlighet för vårdgivarna att bidra med 
uppgifter till en patientöversikt. Däremot har vi gjort bedömningen att inför att 
Vision e -hälsa 2025 ska nå sitt mål borde samtliga vårdgivare ha möjlighet att 
producera de upp gifter som ingår i nationella patientöversikten likväl som de 
uppgifter som behöver ingå i en patientöversikt som ska delas över landsgränser. Vi 
föreslår därför att en uppgiftsskyldighet borde kunna börja gälla den 1 maj 2024.  
Som förslaget är utformat kr ävs att den utländske patienten lämnar sitt samtycke när 
överföringen av uppgifter i form av en patientöversikt ska göras. Det innebär en 
samtyckeshantering hos de svenska vårdgivarna.  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   128/
131 
 
11. Status och fortsatt arbete  
Genomförda analyser visar att Sverige har goda förutsättningar att utbyta 
patientöversikter över landsgränser när det gäller information och teknik. Det finns 
redan en nationell patientöversikt med en etablerad förvaltning som använder sig av 
gemensamma te kniska tjänster för informationsförsörjning via Ineras 
tjänsteplattform som fler tjänster också nyttjar till exempel 1177 Journalen. 
Informationsinnehållet och använda kodverk i NPÖ överensstämmer väl med Patient 
Summary, med visst behov av komplettering i  form av fem specifikationer för nya 
kompletterande nationella informationsmängder. Den nationella kontaktpunkten för 
e-hälsa är redan utsedd för arbetet med e -recept över landsgränser, men behöver 
vidareutvecklas för att möjliggöra utbyte av patientöversi kt över landsgränser. Det 
krävs dock ett flertal legala åtgärder för att det ska finnas juridiska förutsättningar för 
ett utbyte av patientöversikter över landsgränser.  
Utifrån de nationella förutsättningarna har utredningen fokuserat på en lösning där 
befintlig infrastruktur återanvänds så långt som möjligt. Detta bland annat för att ta 
till vara det som redan finns, undvika att introducera fler lösningar för vården med 
nya krav på deras leverantörer och för att kunna ansluta till de europeiska tjänsterna  
så snart som möjligt.  
I rapporten beskrivs åtgärder inom de fyra områdena verksamhet, semantik, teknik 
och juridik som behövs för att uppnå god interoperabilitet och för att implementera 
tjänsten Patient Summary. En av utgångspunkterna har varit att ident ifiera åtgärder 
som både kan stödja det europeiska utbytet och samtidigt förbättra den nationella 
patientöversikten och 1177 Journalen.  
De grundläggande förutsättningarna för den nationella kontaktpunkten för e -hälsa 
behöver säkerställas inom alla fyra om rådena. Förutom sedvanlig dokumentation och 
förvaltningsorganisation samt skapandet av semantiska och tekniska förutsättningar 
inklusive samtyckehantering krävs i det här fallet även ett aktivt deltagande i det 
europeiska samarbetet, godkända europeiska te ster och en godkänd europeisk 
granskning. Det ställer också krav på samverkan mellan berörda parter nationellt 
kring förutsättningar för strukturerad information, harmonisering av använda 
kodverk, informationstillgång och täckningsgrad. Det behövs även någ on form av 
avtalsreglering.  
När det gäller de legala åtgärderna kommer det, enligt vår bedömning, att behövas 
ändringar i patientdatalagen, lagen om nationell läkemedelslista och offentlighets - 
och sekretesslagen. En ny förordning om personuppgiftsbehandl ing vid 
E-hälsomyndigheten i samband med gränsöverskridande hälso - och sjukvård är 
också nödvändig. Vi föreslår även ändringar i förordningen med instruktion för 
E-hälsomyndigheten.   Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   129/
131 
 
Till att börja med handlar det troligtvis inte om en stor användning av tj änsten. Flera 
europeiska länder har dock redan erfarit att anslutningen till den europeiska 
patientöversikten medför att ytterligare drivkrafter skapas för att utveckla de 
nationella förutsättningarna för patientöversikten. För Sveriges del kan det 
exempel vis medföra ytterligare motivation för högre täckningsgrad hos 
informationsproducenter som vårdgivare och journalsystem, ökad harmonisering av 
användandet av kodverk och skapandet av en nationell specifikation för 
patientöversikt. Här vill vi gärna knyta a n till pågående arbete med nationella 
gemensamma specifikationer. Vi ser gärna att ett uppdrag om framtagande av en 
specifikation för patientöversikt tilldelas  E-hälsomyndigheten och Socialstyrelsen 
som behöver samverka med Sveriges kommuner och regioner ( SKR)  och Inera . Den 
framtagna specifikationen kan sedan tillgängliggöras av E -hälsomyndigheten. 
Patient Summary skulle därmed kunna vara en källa till krav på strukturering av en 
nationell patientöversikt. Det skulle också kunna vara ett incitament att höj a 
miniminivån av strukturerad information i en nationell patientöversikt. Åtminstone 
bör insikten om de europeiska förutsättningarna bli tydligare med tanke på att många 
journalsystem håller på att uppgraderas eller bytas ut.  
Att införa Patient Summary är ett sätt att ytterligare främja  patientrörlighet en m ellan 
medlemsstaterna  och samtidigt stärka det nationella arbetet. Det kräver stark 
nationell samverkan mellan framför allt E-hälsomyndigheten, Sveriges kommuner 
och regioner (SKR) , Inera  och Socialstyrel sen. För detta behöver regeringen tilldela 
uppdrag och träffa överenskommelser. Syftet med samverkan bör vara att 
vidareutveckla de svenska specifikationerna, informationsförsörjningstjänsterna och 
förmågan till informationsutbyte. De bör utvecklas på ett sätt som stödjer de 
svenska, europeiska och internationella initiativen på området. De berörda aktörerna 
behöver ha tydliga uppdrag inom sina respektive ansvarsområden. Vi bedömer att en 
av aktörerna bör ha ett uttalat samordningsansvar.  
I det korta persp ektivet ser vi att Sverige bör ansluta sig till tjänsten Patient 
att påverka det europ eiska arbetet och bidra med exempel i det nationella arbetet. I 
Sverige pågår för närvarande ett intensivt arbete på många håll för att uppdatera 
it-system inom hälso - och sjukvård. För att underlätta framtida utbyte av 
patientöversikter bör insikten om de  europeiska förutsättningarna spridas, som 
exempelvis vilka kodverk som används.  
I det lite längre perspektivet ser vi att Patient Summary  kan bidra till att det skapas 
en specifikation för patientöversikt. Det medför i sin tur att användningen av lokala 
egna kodverk minskar. Information bör istället beskrivas med hjälp av gemensamma 
kodverk i större utsträckning, helst Snomed CT och de övri ga internationella 
kodverk som används i Patient Summary. Det kan också bidra till att fler 
informationsmängder på sikt kan utbytas genom de generiska integrationsprofilerna  Diarienummer: 2019/01537  
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   130/
131 
 
(tjänstekontrakt), de som svarar mot nationell informationsstrukturs centrala 
informationsklasser, till exempel Observationer och Aktiviteter med stöd av fler 
specifikationer av nationella informationsmängder. Detta gäller både information 
som i dag delas via mer specifika tjänstekontrakt och information som inte utbyts via 
tjänstekontr akt. Det medför troligtvis också att täckningsgrad och förutsättningar för 
tillgång till information förbättras.  
vilken information man delar, så varierar tillgån gen av information som är möjlig att 
I det längre perspektivet ser vi att det vore rimli gt att sätta upp ett mål som en del av 
Vision e -hälsa 2025, nämligen att alla vårdgivare till 2025 ansluter sig till en 
därmed förslag på legala åtgärder som innebär en skyldi ghet för alla vårdgivare i 
Sverige att lämna information till en patientöversikt över landsgränser.  
Ser vi till utvecklingen i vår omvärld planerar åtminstone 19 av 27 EU -länder att 
införa Patient Summary fram till 2023. I juni 2020 kommer ytterligare län der att få ta 
del av EU -finansiering för att införa Patient Summary. Av de nordiska länderna är 
det Finland som arbetar för att införa patientöversikt över landsgränser. Finland har 
redan i  dag e -recept över landsgränser i drift. I norra Sverige i gränstrakterna mot 
Finland finns sedan länge ett gränsöverskridande samarbete inom hälso - och 
sjukvård som skulle gynnas av både ett utbyte av patientöversikter och e -recept. Till 
detta kommer även det pågående nordiska arbetet med ambitionen att utveckla 
att underlätta och säkerställa arbetets fortskridande.   
de legala åtgärder som behövs. För att realisera ett deltagande i Patient Summary 
för vid arebefordran till en vårdgivare i utlandet. Bestämmelsen kompletteras med ett 
etappen utgår från d en situation vi har i dag när inte alla vårdgivare kan producera 
 
Dokumentnamn:  Informationshantering vid utlandsvård   131/
131 
 
sekretesslagen avseende e n ny sekretessbrytande bestämmelse. Vi föreslår även 
därmed även Patient Summary föreslår vi en etapp 2 som inne bär en ny bestämmelse 
om att vårdgivare ska vara skyldiga att lämna uppgifter till E -hälsomyndigheten. 
myndighetsf öreskrifter där krav på mer detaljerad nivå specificeras.  
vissa av de legala åtgärderna även är förutsättningar för e -recept över landsgränser 
innebär en uppgiftsskyldighet för vård givarna föreslår vi ett ikraftträdande till den 1 
2025!  
 
 2021/01681  
Ökat nyttjande av 
sammanhållen 
journalföring  
Möjligheter, utmaningar och behovet av 
digital informationsförsörjning idag och i 
framtiden  
Delrapportering av uppdraget att föreslå hur sammanhållen 
journalföring kan nyttjas i större utsträckning S2021/03119 (delvis)   1 (98) 
Dnr. 2021-01681
Publicerad: E-hälsomyndigheten, oktober, 2021 
Diarienumme r: 2021/01681 
     Sankt Eriksgatan 117, Stockholm  
 
2 (98)   Förord  
Sammanhållen journalföring innebär att vårdgivare tillgängliggör sina 
journaluppgifter för varandra. E -hälsomyndigheten har fått regeringens 
uppdrag att föreslå hur sammanhållen journalföring kan nyttjas i så stor 
utsträckning som möjligt i vården och omso rgen, i hela landet och av alla 
E-hälsomyndigheten har, i enlighet med uppdraget, samverkat och haft dialog 
med relevanta myndigheter samt privata och offentliga  organisationer inom 
området.   
Denna delrapport innehåller en behovskartläggning s amt en analys av nuläge 
och utmaningar med dagens informationshantering inom ramen för 
sammanhållen journalföring.  
Analys en visar att den tekniska lösning som framöver används  för 
sammanhållen journalföring bör kunna användas också för fler a ändamål, till  
exempel forskning och kvalitetsuppföljning. Därför har E -hälsomyndigheten 
beaktat detta i det  preliminära lösningsförslag  som myndigheten redogör för i 
föreliggande rapport . Till slutrapporten avser E -hälsomyndigheten att vidare 
utreda lösningsförslaget a vseende bland annat teknik, kostnader , finansiering, 
samt inte minst juridik.  
I arbetet med delrapporten har utredarna Åke Nilsson, Ann Granqvist, Anne 
Simmasgård, Morine Kalulanga, Vivéca Busck Håkans, Helena Nilsson, 
juristerna Joakim Beck -Friis och Tina  Chavoshi, UX -specialist Karl Monsen, 
samt arkitekt Manne Andersson deltagit.   
Arbetet med denna delrapport har letts av utredarna Max Herulf och Bessam 
Saleh. Beslut om denna rapport har fattats av generaldirektören Janna Valik. 
Utredaren Max Herulf har v arit föredragande. I den slutliga handläggningen 
har enhetschef Susanna Wahlberg och ansvarig avdelningschef Annemieke 
Ålenius deltagit.  
 
 3 (98)   
Dnr. 2021-01681 
 
journaluppgifter för varandra. Det finns idag två huvudsakliga sätt att 
praktiskt åstadkomma sammanhållen journalföring. Det ena är genom att flera 
vårdgivare använder samma vårdinformationssystem inom en region. Det 
andra är att vissa informationsmängder görs tillgängliga genom tjänsten 
Nationell Patientöversikt (NPÖ).   
Trots befintliga tekniska lösningar används inte sammanhållen journalföring i 
tillräcklig utsträckning för att få den nytta som önskas. E -hälsomyndigheten 
har därför fåt t regeringens uppdrag att föreslå hur de legala möjligheterna till 
sammanhållen journalföring kan nyttjas i så stor utsträckning som möjligt i 
vården och omsorgen, i hela landet och av alla vårdgivare. 
E-hälsomyndigheten ska överväga både befintliga och al ternativa tekniska 
lösningar. Föreliggande rapport utgör E -hälsomyndighetens delredovisning av 
detta regeringsuppdrag.  
Som underlag för denna rapport har E -hälsomyndigheten genomfört en 
behovsinventering bland ett femtiotal olika aktörer som påverkas av hu r den 
digitala informationsförsörjningen idag fungerar inom vård, omsorg och 
hälsodataområdet. Av dialogerna framkom att samtliga aktörer har stora 
behov av en fungerande digital informationsförsörjning. Dessutom uttrycktes 
oro över att brister på detta om råde kan bidra till att utvecklingen i Sverige 
hämmas.   
Tekniska förutsättningar för sammanhållen journalföring   
E-hälsomyndigheten har analyserat förutsättningarna för att använda och 
vidareutveckla NPÖ (och den underliggande tekniska strukturen Nationell a 
tjänsteplattformen) för att öka användningen av sammanhållen journalföring. 
Vissa omständigheter talar för att bygga vidare på NPÖ: De flesta större 
vårdgivar e är redan anslutna och har därmed gjort investeringar för anslutning 
och anpassning av de egna systemen för att producera (tillgängliggöra) 
information. Användningen av NPÖ har också ökat de senaste åren, liksom 
antalet informationsmängder som kan göras, och som faktiskt görs, 
tillgängliga.   
Det finns emellertid utmaningar kopplade till att vidareut veckla dagens 
befintliga tekniska lösning  och att få de som idag inte är anslutna att ansluta 
sig. 
   
4 (98)   Sammanhållen journalföring är idag bara tillåtet mellan vårdgivare. Om 
förslagen om sammanhållen vård - och omsorgsdokumentation blir verklighet 
kommer det i nnebära att även omsorgen behöver ansluta till en infrastruktur . 
Dagens avgiftsmodell för anslutning och tillgängliggörande av information 
kommer sannolikt ha stor betydelse för omsorgens aktörer. Omsorgsgivare, 
inte sällan mindre till storlek, kan få svår t att motivera direkta och indirekta 
kostnader för att ansluta till Nationella tjänsteplattformen och NPÖ med 
dagens avgiftsmodell.   
Att utveckla vidare på den inslagna vägen med NPÖ som grund kommer att 
kräva omfattande investeringar hos olika aktörer. De ssa investeringar behöver 
förhållas till den nytta de kan ge, och då inte bara inom ramen för 
sammanhållen journalföring. Eftersom NPÖ i grunden är konstruerad för att 
tillgängliggöra information för sammanhållen j ournalf öring kan nyttorna  med 
dessa invest eringar inte självklart realiseras i andra sammanhang. För att 
satsningar på tekniska lösningar på hälsodataområdet ska vara 
kostnadseffektiva och långsiktiga behöver de kunna användas för att 
tillgodose fler a aktörers behov och användas för fler legala än damål än enbart 
sammanhållen journalföring, som forskning, kvalitetsuppföljning och 
krisberedskap. Den sammantagna bedömningen är att alternativa tekniska 
lösningar behöver övervägas.   
Rättsliga förutsättningar för sammanhållen journalföring   
Det finns ett antal legala aspekter som har betydelse för möjligheten att 
använda sammanhållen journalföring i större utsträckning. De mest 
avgörande rör den frivillighet som föreligger ; dels kring att överhuvudtaget 
ingå sammanhållen journalföring, dels kring  vilka informationsmängder som 
görs tillgängliga. Detta påverkar användbarheten eftersom den som använder 
sammanhållen journalföring bör kunna förvänta sig att den information som 
finns är komplett. Utöver det legala regelverket som möjliggör sammanhållen 
journalföring är dataskyddsregleringen av central betydelse för att få behandla 
personuppgifter. Aktörerna ger uttryck för stor osäkerhet i hur 
dataskyddsreglerna ska tillämpas då de upplevs som omfattande och 
komplexa, och anger att de därför avstått olik a typer av digitaliseringsprojekt 
och it-utveckling .   
Det saknas en central aktör som tydligt styr hur vårdgivare ska strukturera 
olika informationsmängder, vilket har bidragit till bristande semantisk 
interoperabilitet och låg upplevd nytta med sammanhål len journalföring. 
Uppgifter som faktiskt delas inom ramen för sammanhållen journalföring är 
sällan enhetligt strukturerade och består till delar av ostrukturerad text.     
 
 5 (98)   
 
Mot bakgrund av de slutsatser som dragits i detta arbete anser 
E-hälsomyndigheten att det på sikt bör skapas någon form av skyldighet att 
tillgängliggöra vissa prioriterade informationsmängder. En statlig myndighet 
bör besluta vilka dessa informationsmängder ska vara, samt vilka 
specifikationer som ska användas. Denna förflyttning kan redan  på kort sikt 
stimuleras med ekonomiska medel.   
Vissa förutsättningar behöver förändras  
Intentionen med sammanhållen journalföring är att en vårdgivare ska kunna 
ta del av en specifik individs sjukvårdsdata i en aktuell vårdsituation. Detta är 
mycket vikti gt av många skäl, inte minst ur patientsäkerhetsperspektivet. 
Samtidigt finns det en rad andra typer av data från andra typer av 
informationsproducenter som också skulle kunna vara användbara i 
vårdsituationen. Dessutom finns det andra ändamål än den direk ta 
vårdsituationen där samma information skulle kunna utgöra ett värdefullt 
underlag, till exempel inom forskning och life science. Fler a 
regeringsuppdrag, offentliga utredningar och statliga initiativ pekar på 
behovet av att skapa strukturer där data kan återanvändas för andra ändamål 
än de ursprungligen skapades för.   
Mot denna bakgrund finns det anledning för staten att ta ett tydligt ansvar i 
frågor som är centrala för den digitala informationsförsörjningen och den 
underliggande digitala infrastrukturen  inom hälsodataområdet.   
I denna delrapport lämnar E -hälsomyndigheten ett övergripande preliminärt 
lösningsförslag. Förslagets första delar kan genomföras på kort sikt och sker 
inom befintlig lagstiftning. Dessa delar tar till vara på befintliga strukturer  
och tekniska lösningar för att begränsa implementationstid och kostnader. 
Samtidigt utgör dessa tidiga delar tydliga steg på vägen mot en mer långsiktig 
lösning. För att på längre sikt driva utvecklingen mot en ändamålsenlig digital 
infrastruktur på hälso dataområdet finns i förslaget ett antal frågor som kräver 
fortsatt utredning då de inbegriper både författningsändringar och ny teknik.  
Framtidens digitala informationsförsörjning behöver vila på en infrastruktur 
som är möjlig att ansluta till för alla rel evanta aktörer och datakällor, såväl för 
produktion som för konsumtion. Data som tillgängliggörs ska kunna komma 
från källor som i dagens lösning saknar möjlighet att koppla upp sig mot 
infrastrukturen.  
Ett av de områden som behöver prioriteras högst är a tt vården och omsorgen 
börjar tillämpa enhetlig och gemensam struktur för informationshantering. 
Det är en förutsättning för att informationen ska kunna användas som   
 
6 (98)   underlag för olika åtgärder, ibland göras tillgänglig för människor att läsa, 
men också ku nna användas av system, till exempel för automatiserade 
beslutsstöd. Då kan informationen också i större utsträckning användas över 
professions -, verksamhets - och huvudmannagränser.   
Omsorgen saknar idag möjlighet till sammanhållen journalföring med hälso - 
och sjukvården. Utredningen om sammanhållen information inom vård och 
omsorg har föreslagit att det ska bli möjligt. För att skapa förutsättningar för 
en effektiv informationsförsörjning också för omsorgens behov behöver 
specifikationer för vissa grundläg gande informationsmängder med kopplingar 
till omsorgen tas fram och göras tillgängliga.   
Det pågår flera regeringsuppdrag, initiativ och projekt som  på olika sätt rör 
informationsförsörjning inom hälsodataområdet. Parallellt etableras en 
förvaltningsgemens am och sektoröverskridande digital infrastruktur. Dessa 
behöver i stor utsträckning samordnas och bilda en helhet samtidigt som 
särdragen inom hälsodataområdet beaktas. Därför bör en nationell 
genomförandeplan i ett tidigt skede tas fram för att säkerställ a en samordnad 
utveckling av framtidens digitala informationsförsörjning inom 
hälsodataområdet. Planen ska komplettera befintliga nationella och 
europeiska strategidokument som redan finns på området, till exempel Vision 
e-hälsa 2025 och Life science -strategin.  
För att möta den osäkerhet kring juridiska frågor som många aktörer ger 
uttryck för bör en statlig aktör agera stöd i dessa frågor. Stödet från denna 
aktör ska samordnas med andra liknande uppdrag som ges i andra sektorer.  
I det fortsatta arbetet avs er E-hälsomyndigheten att vidare utreda de olika 
delarna för att till slutrapporten presentera förslag med högre detaljnivå. 
Dialogen med aktörer kommer också att fortgå i syfte att få ytterligare inspel 
kring analys och lösningsförslag.       
 
 7 (98)   
 
Innehåll  
1.1 Uppdraget  ................................ ................................ ........................  11 
1.2 Omfattning och a vgränsningar  ................................ ........................  12 
1.3 Genomförande  ................................ ................................ .................  13 
1.3.1  Forskning, teorier och metoder  ................................ ..................  13 
1.3.2  Informationsinhämtning från tidigare och pågående uppdrag och 
initiativ  ................................ ................................ ................................ .. 15 
1.3.3  Kartläggning av relevanta aktörer och behov  ............................  15 
1.3.4  Samråd och dialog  ................................ ................................ ..... 16 
1.3.5  Arbetet med att ta fram övergrip ande preliminärt lösningsförslag
 17 
2 Bakgrund  ................................ ................................ ................................  20 
2.1 Patientjournalen  ................................ ................................ ...............  20 
2.2 Beskrivning av sammanhållen journalföring  ................................ .. 20 
2.3 Reglering av betydelse för sammanhållen journalföring  ................  21 
2.4 Tidigare och pågående uppdrag och initiativ  ................................ .. 23 
2.4.1  Nationella och europeiska strategier  ................................ ..........  23 
2.4.2  Utredningar, rapporter och övriga initiativ  ................................  25 
2.4.3  Relevanta uppdrag och initiativ  ................................ .................  28 
3 Nuläge  ................................ ................................ ................................ .... 35 
3.1 Nuvarande lösningar och användning av dem  ................................  35 
3.1.1  Sammanhållen journalföring genom samma 
vårdinformationssystem inom samma region  ................................ ....... 35 
3.1.2  Nationell patientöversikt  ................................ ............................  36 
3.2 Nuläge regioner  ................................ ................................ ...............  39 
3.3 Nuläge kommuner  ................................ ................................ ...........  41 
3.4 Informationsförsörjning i andra nordiska länder  .............................  44   
 
8 (98)   3.4.1  Norge  ................................ ................................ .........................  44 
3.4.2  Danmark  ................................ ................................ ....................  46 
3.4.3  Finland ................................ ................................ .......................  49 
4 Behov  ................................ ................................ ................................ ..... 50 
4.1 Juridik  ................................ ................................ .............................  50 
4.2 Styrning  ................................ ................................ ...........................  52 
4.3 Arbetsverktyg ................................ ................................ ..................  54 
4.4 Informationsinnehåll  ................................ ................................ ....... 55 
4.5 Ekonomi och finansiering  ................................ ...............................  57 
5 Utmaningar med dagens lösning  ................................ ...........................  58 
5.1 Frivilligheten  ................................ ................................ ...................  58 
5.2 Kostnader för anslutning  ................................ ................................ . 58 
5.3 Vissa aktörer har inte möjlighet att ansluta  ................................ .... 59 
5.4 Brist på enhetligt strukturerad information  ................................ ..... 59 
5.5 Möjligheterna är begränsade att anpassa visualiseringen av 
informationen  ................................ ................................ ..........................  59 
5.6 Informationen riskerar att inte vara beständig  ................................  60 
5.7 Samma vårdinformationssystem löser inte problemet nationellt  .... 60 
5.8 Utmaningar med att använda dagens lösning för andra framtida 
ändamål  ................................ ................................ ................................ ... 60 
5.8.1  Den tekniska arkitekturen är utvecklad för just sammanhållen 
journalföring  ................................ ................................ .........................  61 
5.8.2  Andra typer av aktörer kan inte ansluta  ................................ .... 61 
5.8.3  Statlig styrning kan underlättas om infrastrukturen är statlig  ... 61 
6 Analys och övergripande målbild  ................................ ..........................  62 
6.1 Komplett information  ................................ ................................ ..... 62 
6.2 Enhetligt strukturerade data  ................................ ............................  63 
6.3 En statlig aktör driver utvecklingsarbetet  ................................ ....... 65 
6.4 Alla relevanta aktörer ska kunna ansluta  ................................ ........  66   
 
 9 (98)   
 
6.5 Nya typer av data och en ny syn på data  ................................ .........  67 
6.6 Ökad insyn och kontroll för individen  ................................ ............  68 
6.7 Datalager skiljt från applikation  ................................ ......................  69 
6.8 Koppling mellan olika uppdrag och initiativ – en nationell 
handlingsplan  ................................ ................................ ...........................  70 
6.9 En utvecklad statlig digital infrastruktur för hälsodataområdet  ...... 70 
6.10 Rättsligt stö d på hälsodataområdet  ................................ ..................  72 
7 Övergripande preliminärt lösningsförslag  ................................ .............  74 
8 Ekonomiska och andra konsekvenser av lösningsförslaget  ...................  77 
8.1 Preliminär och översiktlig kostnadsuppskattning  ...........................  77 
8.2 Finansiering och affärsmodell  ................................ .........................  78 
8.3 Informationssäkerhet  ................................ ................................ ....... 78 
9 Ansvarsfördelning  ................................ ................................ ..................  79 
10 Fortsatt ar bete ................................ ................................ .........................  80 
Bilaga 1 Gällande rätt  ................................ ................................ ...................  81 
 
10 (98)   1 Inledning  
I Sverige, liksom i många andra delar av världen, pågår ett antal trender som 
kommer att utgöra en utmaning för vård, omsorg och andra delar av 
välfärden. Det handlar inte minst om demografiska förändringar, där en allt 
större andel av befolkningen kommer att utgöras av äldre med större behov av 
vård och omsorg. Samtidigt kommer andelen arbetsför befolkning att minska, 
och därmed även skatteunderlaget. Till detta kommer stora pensionsavgångar 
i yrkesgrupper inom just vård och omsorg. Mot  denna bakgrund finns ett 
tydligt behov av att på olika sätt tillvarata digitaliseringens möjligheter. I 
framtidens vård och omsorg spelar en fungerande digital 
informationsförsörjning en stor roll, vilket avspeglas till exempel i Vision e -
hälsa 2025 och r egeringens Life science -strategi.   
För att kunna ge vård och omsorg av hög kvalitet behöver medarbetare  inom 
dessa verksamheter ha tillgång till aktuella och relevanta uppgifter om den 
enskilde patienten eller omsorgstagaren, oavsett av vem eller var uppgi fterna 
har dokumenterats. Förutsättningarna för informationshantering inom och 
mellan vård och socialtjänst har förändrats under de senaste decennierna. Idag 
finns en stor mångfald av vård - och omsorgsgivare att välja mellan och en 
ökad rörlighet för enski lda individer, vilket innebär att information i allt 
större utsträckning behöver delas mellan olika verksamheter.  
Sammanhållen journalföring är i dag möjligt inom hälso - och sjukvården 
genom bestämmelserna i 6 kap i patientdatalagen (2008:355) och 
Socialst yrelsens föreskrifter och allmänna råd om journalföring och 
behandling av personuppgifter i hälso - och sjukvården (HSLF -FS 2016:40). 
Idag möjliggörs sammanhållen journalföring via tjänsten Nationell 
patientöversikt (NPÖ) eller när samma vårdinformationssys tem används inom 
en region. Trots dessa lösningar nyttjas inte sammanhållen journalföring fullt 
ut.  
Alla regioner är anslutna till NPÖ som producenter av patientinformation. 
Vilka informationsmängder som respektive region publicerar varierar dock. 
Bland k ommunerna är endast en låg andel anslutna som producenter av 
information medan många är anslutna som konsumenter, det vill säga att de 
tar del av patientinformation i NPÖ.  
Behovet av informationsdelning inom och mellan hälso - och sjukvård  samt 
socialtjänst en har varit känt länge och har lyfts i en rad utredningar och   
 
 11 (98)   
 
initiativ. Tillkomsten av sammanhållen journalföring var ett försök av 
lagstiftaren att tillgodose detta behov.  
Bristande kommunikation inom och mellan regioner och kommuner är känt 
sedan länge . Två aktuella offentliga utredningar (Informationsöverföring 
inom vård och omsorg (SOU 2021:4), samt Äldreomsorgen under pandemin 
(SOU 2020:80)) har båda visat på behovet av att tillgängliggöra information 
mellan olika vård - och omsorgsgivare.   
Sammanhåll en journalförsörjning kan , för att nå sin fulla potential , med 
fördel ses i den större kontexten av digital informationsförsörjning inom hela 
sektorn. Den information som behövs för en enskild medarbetare inom vård 
och omsorg kan vara av betydelse även för  andra ändamål än de som idag 
gäller för sammanhållen journalföring. Hur man väljer att lösa 
informationsförsörjningen för individuell vård kommer att ha stor inverkan på 
närliggande områden som till exempel forskning, krisberedskap, 
kvalitetsarbete och pl anering. Sekundäranvändning av data är helt centralt för 
en rad områden, och är bland annat ett av de prioriterade målen i regeringens 
Life science -strategi.1 Mot denna bakgrund , och det som framkommit i 
analysen , har E-hälsomyndigheten valt att betrakta det som sker inom ramen 
för sammanhållen journalföring som ett av flera ändamål för 
informationsförsörjning i vård - och omsorgssektorn. Arbetet i detta uppdrag 
sker därför med flera relevanta användningsändamål i åtanke.   
I april 2021 ga v regeringen E -hälsomyndigheten i uppdrag att analysera och 
föreslå hur de legala möjligheterna till sammanhållen journalföring kan 
nyttjas i så stor utsträckning som möjligt i vården och omsorgen, i hela landet 
och av alla vårdgivare.2  
Uppdraget ska slu tredovisas senast den 15 februari 2022.   
Enligt regeringsbeslutet ska E -hälsomyndigheten i sin analys överväga både 
befintliga lösningar och eventuella andra tekniska lösningar för att öka 
användningen av sammanhållen journalföring. Om det är en ny teknisk  
lösning som föreslås ska en plan för hur lösningen bör utvecklas och 
implementeras tas fram. Om en del av förslaget består av en redan befintlig 
teknisk lösning ska planen beskriva hur användningen skulle kunna utökas 
 
1 Näringsdepartementet (2019) En nationell strategi för life science  
2 Regeringen (2021) Uppdrag att föreslå hur sammanhållen journalföring kan nyttjas i större utsträckning. 
S2021/03119 (delvis)    
 
12 (98)   och lösningen vidareutvecklas. Oavset t vilken lösning som föreslås ska det 
framgå vilken eller vilka aktörer som bör vara ansvariga för utveckling, 
förvaltning, samordning och implementering.  
E-hälsomyndigheten ska redogöra för vilka informationsmängder som bör 
prioriteras i första hand och v idare i det fortsatta arbetet.   
E-hälsomyndigheten ska även uppskatta kostnaderna för staten, kommuner 
och regioner för de förslag som lämnas. Även konsekvenser för fristående 
vårdgivare ska beskrivas och huvudmännens olika förutsättningar vad gäller 
befol kningsunderlag och kompetenstillgång ska beaktas.   
Idag får endast den som arbetar hos en vårdgivare och som deltar i vården av 
en patient ta del av patientuppgifter genom sammanhållen journalföring. 
Detta gäller också vårdgiva re som utför hälso - och sjukvård på uppdrag av en 
kommun. Andra aktörer inom kommunen, exempelvis socialtjänstens omsorg 
om äldre och personer med funktionsnedsättning, kan däremot idag inte ta del 
av patientens journaler genom sammanhållen journalföring.   
Utredningen om sammanhållen information inom vård och omsorg föreslår 
att vård - och omsorgsgivare ska ges möjlighet att göra dokumentation om 
vissa patienter och omsorgsmottagare elektroniskt tillgänglig mellan sig, om 
personen inte motsätter sig det.3 Förslaget innebär att sammanhållen 
journalföring kan tillämpas även för de som benämns omsorgsmottagare 
(äldre och vissa personer med funktionsnedsättning).4 E-hälsomyndigheten 
tar i detta uppdrag höjd för att utredningens förslag kommer att genomföras.   
Vidare har E -hälsomyndigheten valt att betrakta sammanhållen journalföring 
som en del i den större frågan om digital informationsförsörjning inom 
hälsodataområdet. Detta innebär bland annat att den digitala infrastruktur som 
ska användas för just syftet sam manhållen journalföring också ska kunna 
användas för andra syften som till exempel forskning, folkhälsoarbete och 
kvalitetsuppföljning.  
I denna delrapport redogörs inte för detaljerade tekniska lösningar. Denna 
rapport ämnar i första hand att redogöra för en omfattande behovsinventering 
och den målbild som dessa behov ger upphov till. Det preliminära förslag 
som presenteras är på övergripande nivå och specificerar inte i detta läge hur 
 
3 SOU 2021:4 Informationsöverföring inom vård och omsorg  
4 Ibid.   
 
 13 (98)   
 
lösningen ska genomföras. I slutrapporten avser E -hälsomyndigheten att g å 
djupare in på tekniska och rättsliga frågor samt lämna ett mer konkret och 
detaljerat lösningsförslag.  Detta betyder också att de kostnadsberäkningar 
som ingår i denna delrapport är övergripande uppskattningar.  
1.3.1  Forskning, teorier och metoder  
I detta avsnitt redogörs kortfattat den forskningsbaserade och teoretiska 
bakgrund som har legat till grund för analysen i detta uppdrag . 
Sociotekniskt systemperspektiv  
Sammanhållen journalföring är ett mångfacetterat fenomen. Det finns 
tekniska ut maningar kopplade till att skapa en ändamålsenlig rikstäckande  
informationsinfrastruktur för sammanhållen journalföring med hög 
anslutningsgrad. En vanlig fallgrop i utredningsarbete med tekniska 
dimensioner är dock att just tekniken tillskrivs en oproport ionerligt stor roll 
(så kallad  teknisk determinism).  
Genom att betrakta sammanhållen journalföring som ett sociotekniskt system  
och som en del i hälso - och sjukvårdens många informationssystem, kan olika 
perspektiv och inbördes kopplingar tydligare belysas . Kortfattat bygger det 
sociotekniska synsättet på att teknik och samhälle både formar  och formas av  
varandra samt att den ena inte går att analysera separat från den andra. 
Perspektivet har tidigare bland annat applicerats på analysen av 
informationssystem inom hälso - och sjukvården5 samt i Riksrevisionens 
granskning av patientsäkerhetsarbetet.6 Såled es kommer analysen  utöver 
teknik att ta hänsyn till andra sammanflätade perspektiv, så som juridiska, 
politiska, ekonomiska, organisatoriska och verksamhetsmässiga aspekter.  
Framgångsfaktorer för innovation inom hälso - och sjukvården  
E-hälsoprojekt är ofta  komplexa och tätt kopplade till organisatorisk 
förändring. Komplexa system kännetecknas bland annat av att ändringar i en 
viss del kan påverka andra delar på sätt som på förhand kan vara svåra att 
förutsäga. Exempelvis kan införandet av ny teknik medföra oväntade effekter 
 
5 Berg, M. (1999). Patient care information systems and health care work: a sociotec hnical approach,  
International Journal of Medical Informatics, vol. 55, nr. 2, s. 87 -101. ISSN 1386 -5056.  
6 Riksrevisionen (2015) Patientsäkerhet – har staten gett tillräckliga förutsättningar för en hög patientsäkerhet?  RiR 
2015:12. Underlag A: Patientsäkerhet – ett systemperspektiv.    
 
14 (98)   på arbetsmiljö, processer och kvalitet. Därför är det viktigt att utvärdera och 
övervaka effekterna av e -hälsosatsningar över tid.  
2004 genomförde en brittisk forskningsgrupp en omfattande systematisk 
studie av publicerade utvärderingar f ör att undersöka hur innovationer införs, 
sprids och kan göras långsiktigt hållbara inom hälso - och sjukvårdssektorn7. 
De identifierade flera faktorer som är kritiska för framgång, bland annat:  
• Innovationens inneboende egenskaper, till exempel hur enkel d en är 
att utvärdera, ta i bruk gradvis eller anpassa efter behov.  
• I vilken grad innovationen är förankrad hos användare, till exempel 
genom användarcentrerad design och implementation.  
• Organisatoriska förmågor, förutsättningar och ledarskap, inklusive 
storlek och kultur, tid och resurser samt graden av toppstyrning.  
• Strategi, kommunikation, inflytande och stödprocesser vid införande.  
• Mottaglighet till förändring på individ -, organisation - och systemnivå.  
• Externa faktorer, så som politiskt klimat och allmänh etens inställning.  
 
2017 presenterades delvis samma forskningsgrupp en modell som syftar till 
att identifiera hinder för innovation inom hälso - och sjukvårdssektorn. Den så 
kallande NASSS -modellen8 (eng. nonadoption, abandonment, scale -up, 
spread, and sus tainability ) identifierar sju huvudområden: hälsotillståndet 
(domänen), tekniken, värdeerbjudandet, användarna, organisationerna, 
omgivningen samt förändring över tid. I varje område kan det, från fall till 
fall, finnas olika grader av komplexitet och beho v av åtgärder. Genom att 
analysera varje område kan de huvudsakliga områdena med hög komplexitet 
gällande sammanhållen journalföring  fånga s upp. 
Användarcentrerad och behovsdriven utveckling  
Slutligen är utredningen grundad i användarcentrerad, behovsdrive n 
utveckling och även tjänstedesign. Detta är metoder som framhäver vikten av 
att förstå och prioritera verksamhetsbehov, användarnas perspektiv och hur 
 
7 Greenhalgh, T., Robert, G., Macfarlane, F., Bate, P., & Kyriakidou, O. (2004). Diffusion of innovations in service 
organizations: systematic review and recommendations. The Milbank quarter ly, 82(4), 581 –629. 
https://doi.org/10.1111/j.0887 -378X.2004.00325.x  
8 Greenhalgh T, Wherton J, Papoutsi C, Lynch J, Hughes G, A'Court C, Hinder S, Fahy N, Procter R, Shaw S 
(2017). Beyond Adoption: A New Framework for Theorizing and Evaluating Nonadoption , Abandonment, and 
Challenges to the Scale -Up, Spread, and Sustainability of Health and Care Technologies. J Med Internet Res 
2017;19(11):e367, doi: 10.2196/jmir.8775    
 
 15 (98)   
 
olika aktörer kan samverka i framtagningen av nya tjänster och produkter som 
ger bra användarupplevelse r. Metoderna förespråkas bland annat av 
Ekonomistyrningsverket9, eSam10 och SKR11. Utredningen tar sin startpunkt i 
att kartlägga berörda aktörer och genom dialogsamtal  inhämta  deras olika 
perspektiv och behov.  
1.3.2  Informationsinhämtning från tidigare och påg ående uppdrag och 
initiativ  
Initialt identifierades ett antal rapporter, betänkanden, strategidokument och 
pågående uppdrag som bedömdes relevanta för uppdrag et. Bland dessa ingick 
de utredningar och uppdrag som namngavs i regeringsbeslutet. Dessa olika 
källor har bidragit med kunskap på området.  
1.3.3  Kartläggning av relevanta aktörer och behov  
Baserat på befintligt material från Vision e -hälsa 2025 togs initialt en 
övergripande aktörskarta fram, vilken innefattar de huvudsakliga  
aktörsgrupperna inom e -hälsoområdet. Utifrån denna första övergripande 
aktörskarta skapades en mer detaljerad lista med enskilda aktörer i de olika 
grupperna. Målet var att identifiera aktörer på olika nivåer som kunde bidra 
med erfarenheter, kunskaper oc h insikter kring den digitala 
informationsförsörjningen i vård,  omsorg och närliggande sektorer.   
Den lista som togs fram består av ett urval av aktörer på nationell, regional, 
kommunal och individuell nivå samt andra viktiga aktörer inom området som 
systemleverantörer och professionsföreningar. För att fånga så många 
perspektiv som möjligt inkluderades aktörer i olika storlekar (till exempel 
regioner), samt aktörer som kommit olika långt i sin digitalisering.   
Som stöd vid dialogsamtalen har en interv juguide använts med följande 
frågeområden kopplade till sammanhållen journalföring och digital 
informationsförsörjning:   
• Vilka behov har ni kopplade till informationsförsörjning?  
• Vilka hinder upplever ni för en fungerande informationsförsörjning?  
 
9 Ekonomistyrningsverket (2017) Från behovsdriven utveckling till nyttorealisering – en översikt. 
10 eSam, Behovsdriven utv eckling – en vägledning 1.0.  
  https://www.esamverka.se/stod -och-vagledningar.html    
11 SKR, Innovationsguiden, https://innovationsguiden.se/    
 
16 (98)   • Vad ser a tt det behövs för förutsättningar för en fungerande digital 
informationsförsörjning?   
• Beskriv önskvärt läge eller drömscenario.  
1.3.4  Samråd och dialog  
E-hälsomyndigheten har inom ramen för uppdraget samverkat med 
Socialstyrelsen samt fört dialog med Myndigheten  för digital förvaltning 
(Digg), Sveriges Kommuner och Regioner (SKR), företrädare för regioner 
och kommuner, Inera AB, företrädare för fristående vårdgivare och andra för 
uppdraget relevanta aktörer. Flertalet av de  övriga  aktörer som kontaktades 
med en f örfrågan om dialogmöte önskade delta. För att få en djupare 
förståelse för de förutsättningar och behov som finns i verksamheterna 
gällande digital informationsförsörjning och sammanhållen journalföring har 
dialogsamtal genomförts med representanter för et t femtiotal av dessa aktörer , 
se tabell nedan . Majoriteten av dialogsamtalen har genomförts som 
videomöte. Med ett fåtal aktörer har dialog skett över mejl.   
Vid dialogmötena har 2 –3 personer från projektgruppen träffat 1 –6 
representanter från olika typer av organisationer och företag, med olika 
professionsbakgrund som exempelvis sjuksköterskor, läkare, socialchefer och 
e-hälsostrateger.   
Aktörer  
Statliga myndigheter  Regeringskansliet, Myndigheten för digital förvaltning, 
Socialstyrelsen, Forte, VINNOVA  
Regioner  Region Kalmar, Region Skåne, Region Västra Götaland, 
Region Uppsala, Region Kronoberg, Region Stockholm, 
SUSSA -regionerna   
Kommuner  Växjö, Östersund, Hultsfred  
Intresseorganisationer  SKR, Västkom, Kommunförbundet Kalmar län, Storsthlm, 
Genomic Medicine Sweden  
Inera  Inera  
Offentliga vårdgivare  Tiohundra -Kommunalförbundet sjukvård och omsorg i 
Norrtälje, Karolinska universitetssjukhuset  
Privata vårdgivare  Capio, Doktor.se, Kry, Praktikertjänst   
Privata omsorgsgivare  Attendo, Ambea , Humana, Vardaga, Stockholms sjukhem, 
Nytida  
IT-leverantörer  Cambio, Cerner, Compugroup medical (CGM)  
Branschorganisationer  FAMNA, Vårdföretagarna  
Professionsorganisationer  Sveriges arbetsterapeuter, Fysioterapeuterna, Dietisternas 
riksförbund, Svensk samhällsodontologisk förening, 
Sveriges apoteksförening, Föreningen Sveriges 
Socialchefer; MAS/MAR -nätverk et   
 
 17 (98)   
 
Nationella patient - och 
brukarföreningar  Funktionsrätt Sverige, Pensionärernas riksorganisation, 
SPF Seniorerna, Riksförbundet  för social och mental hälsa  
Universitet och högskolor  Linnéuniversitetet, Karolinska Institutet, Göteborgs 
universitet  
 
1.3.5  Arbetet med att ta fram övergripande preliminär t lösningsförslag  
Initialt togs en övergripande målbild fram utifrån vad som framkommit i 
behovsinventeringen. Därefter följde workshops och arbetsmöten inom 
projektgruppen för att ta fram konceptuella lösningsförslag.  
Med dessa konceptuella förslag som grund bereddes ett övergripande 
preliminärt lösningsförslag som presenterades f ör en rad interna och externa 
aktörer, vilka har bidragit med inspel och synpunkter.  
    
18 (98)   1.4 Begrepp  
Digital infrastruktur  
 Omfattar hård och mjuk infrastruktur, exempelvis system, 
lagar och standarder. Kan möjliggöra ett effektivt och säkert 
utbyte av information mellan och inom olika sektorer.  
 
Direktåtkomst  Direktåtkomst är ett sätt att ta del av personuppgifter. Den 
som har direktåtkomst till någon annans register eller 
databas kan på egen hand söka efter uppgifter men utan att 
kunna påverka innehål let. 
Elektronisk åtkomst   
 Elektronisk åtkomst är ett sätt för personal att få tillgång till 
personuppgifter inom en vårdgivares organisation. För att få 
ta del av uppgifter måste den som arbetar hos en vårdgivare 
delta i vården av patienten eller behöva uppgifterna för sitt 
arbete (inre sekretess).   
Grunddata  Uppgifter inom offentlig förvaltning  som flera aktörer har 
behov a v och som är viktiga i samhället.  
Informationsförsörjning  
 Avses att olika målgrupper ska ha tillgång till den 
information som de behöver. Det innefattar också de krav 
på hantering, organisation, informationssäkerhet, lagring, 
återvinning och förmedling av information som krävs för att 
det ska vara möjligt.  
Informationsmängd  
 Avgränsad typ eller klass av  information , som i sin tur 
innehålla undergrupper av informationstyper.  
Interoperabilitet  
 Förmåga hos system, organisationer eller 
verksamhetsprocesser att fungera tillsammans och kunna 
kommunicera med varandra genom att överenskomna regler 
följs. I detta sammanhang framför allt t vå eller flera 
systems förmåga att utbyta information och att använda 
informationen som de får från varandra.  
Life science  Life science -sektorn omfattar de företag, universitet och 
högskolor samt offentliga aktörer på kommunal,  regional 
och statlig nivå, som genom sin verksamhet bidrar till att 
främja människors hälsa. Sektorn omfattar forskning, högre 
utbildning och innovation, utveckling av läkemedel, 
medicintekniska produkter och behandlingar, samt 
prevention, implementering och uppföljning.  
hälsospecifikation, NGS  E-hälsospecifikation som motsvarar ett behov som delas av 
flera aktörer och som efter en genomgången formell process 
har funnits vara nationellt tillämplig.  
NPÖ  Nationell patientöversikt.  
NTjP  Nationella tjänsteplattformen.    
 
 19 (98)   
 
Patient Summary  Patientöversikt från hemlandet vid behov av oplanerad vård 
i annat land.   
Plattform  
 Ett tekniskt system som erbjuder funktionaliteter och 
infrastruktur som gör det möjligt för olika aktörer att 
ansluta med tjänster och innehåll.   
Regulatorisk sandlåda  Regulatorisk  sandlåda innebär i korthet att en aktör 
genomför test av en innovation under övervakning av  
tillsynsmyndigheten.  
Specifikation  
 Strukturerad beskrivning av krav och regler för 
dokumentation och informationsutbyte, inom eller mellan 
informationssystem, som är tillräckligt detaljerade för att 
kunna tillämpas entydigt.   
Standard  
 Accepterad beskrivning av regler och riktlinjer som 
används i syfte att nå största möjliga reda i ett visst 
Vårdgivare  Statlig myndighet, region och kommun i fråga om sådan 
hälso - och sjukvård som myndigheten, regionen eller 
kommunen har ansvar för (offentlig vårdgivare) samt annan 
juridisk person eller enskild näringsidkare som bedriver 
hälso - och sjukvård (privat vårdgivare).  
Vårdinformationssystem/  
Verksamhetssystem   Informationssystem där patient - eller brukarrelaterad 
information lagras och är sökbar.   
    
20 (98)   2 Bakgrund  
2.1 Patientjournalen  
Patientjournalen har under lång tid genomgått stora förändringar avseende 
såväl syfte som metodik. För ett antal decennier sedan var patientjournalen ett 
eller flera dokument med handskrivna anteckningar som i första hand var till 
för att den individuella läkaren eller vårdteamet skulle komma ihåg vad som 
gjordes senast. Från detta utvecklades journalen till att också bli ett 
kommunikationsverktyg i förhållande till kollegor och så småningom även 
andra vårdgivare. I modern tid har patientens egen åtkomst ti ll sin journal 
blivit närmast självklar, och därmed kan patientjournalen också ses som ett 
verktyg för kommunikation med individen, självbestämmande och ökad 
personcentrering i vården.   
De flesta vårdinformationssystem som finns i drift idag har funnits se dan 
1990 -talet. Initialt hade varje enskild klinik en elektronisk journal och 
utvecklingen gick därmed från pappersbaserade journaler till att man 
elektroniskt registrerade journalinformation för den egna verksamheten.   
I och med patientdatalagen 2008 och bestämmelserna om sammanhållen 
journalföring gavs legala förutsättningar för att ge och få elektronisk 
direktåtkomst till patientuppgifter hos en annan vårdgivare.  
Nu, eller i en nära framtid, kommer det att finnas ytterligare 
användningsområden för inform ation som ingår i patientjournalen som inte 
nödvändigtvis är kopplade till patientjournalens nuvarande syfte, till exempel 
att låta automatiserade system analysera stora mängder data. Detta kan handla 
om en enskild individ eller grupper, och ställer helt a ndra krav på bland annat 
att data är enhetligt standardiserad  samt informationssäkerhet och  
dataskyddsfrågor .  
2.2 Beskrivning av sammanhållen journalföring   
Sammanhållen journalföring kom till som en del av patientdatalagen 2008 för 
att underlätta nödvändig d elning av uppgifter och få till stånd en bättre 
samverkan mellan hälso - och sjukvårdens aktörer och en starkare 
patientorientering i verksamheten. Den centrala utgångspunkten är en 
reglering som möjliggör både hög patientsäkerhet och starkt integritetsskyd d 
med hjälp av it. Sammanhållen journalföring kan alltså ses som ett av flera 
verktyg för att åstadkomma en fungerande digital informationsförsörjning 
inom hälso - och sjukvården.     
 
 21 (98)   
 
Sammanhållen journalföring innebär att vårdgivare kan tillgängliggöra 
journaluppgifter för varandra. 
Detta sker genom att via 
elektroniska system göra det 
möjligt för en vårdgivare att 
ge eller få direktåtkomst till 
personuppgifter hos en annan 
Huvuddragen av de krav som 
ställs för att tillgängliggöra 
eller ta del av personuppgifter 
framgår av figur 1.  
Det är i nuvarande lagstiftning 
endast vårdgivare som 
omfattas av reglerna kring 
sammanhållen journalföring , 
och därmed inte till exempel 
de delar av socialtjänsten som 
inte är verksam inom hälso - 
och sjukvård.   
 
2.3 Reglering av 
betydelse för 
sammanhållen journalföring   
Sammanhållen journalföring regleras primärt i 6 kap. patientdatalagen 
(2008:355) men flera andra lagar, förordningar och myndighetsföreskrifter är 
relevanta i en analys av  de legala förutsättningarna för att tillämpa 
sammanhållen journalföring i vården och  omsorgen. Regleringen är komplex 
men kan något förenklat sägas omfatta bestämmelser på olika nivåer om 
bland annat  hälso - och sjukvårdsreglering, socialtjänstreglering, offentlighets - 
och sekretessreglering samt reglering av persondataskydd.  
Inledningsvis  kan nämnas den omfattande regleringen avseende både hälso - 
och sjukvård och socialtjänst som finns i till exempel hälso - och 
sjukvårdslagen (2017:30), patientlagen (2014:821), patientsäkerhetslagen 
(2010:659), socialtjänstlagen (2001:453) och lagen (1993: 389) om stöd och 
service till vissa  Figur 1 Krav för sammanhållen journalföring  För att en vårdgivare ska kunna göra 
personuppgifter tillgängliga  krävs  att: 
• vårdgivarna har kommit överens om 
sammanhållen journalföring och  
• patienten har informerats om vad den 
sammanhållna journalföringen innebär och  
• patienten inte har motsatt sig att 
uppgifterna görs tillgängliga (opt -out). 
För att vårdgivare ska kun na ta del av  
patientuppgifter genom sammanhållen journalföring 
krävs vid vårdtillfället att:  
• det finns en patientrelation och  
• uppgifterna kan antas ha betydelse för att 
ge vård och behandling och  
• patienten samtycker till det.  
Vårdgivaren får också be handla uppgifterna om : 
• det finns eller har funnits en patientrelation 
och 
utfärda ett intyg om patientens vård och  
• patienten samtycker till det.    
 
22 (98)   funktionshindrade. Dessa lagar innehåller centrala bestämmel ser om bland 
annat kommuners och regioners ansvar att tillhandahålla vård och omsorg, 
vem som har rätt till vård och omsorg, krav på och skyldigheter för person al, 
tillsyn med mera. Även folkbokföringslagen (1991:481), förordning (EG) nr 
883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen samt 
Europaparlamentets patientrörlighetsdirektiv (2011/24/EU), kan nämnas i  
detta sam manhang.  Dessa författningar innehåll er grundläggande 
bestämmelser om bland annat bosättning och vårdförmåner, vilket har 
betydelse för vem som har rätt till vård och omsorg i Sverige.  
Vidare kan nämnas bestämmelser om offentlighet och sekretess som finns i 
tryckfrihetsförordningen, regerings formen (RF) och i offentlighets - och 
sekretesslagen (2009:400). Även arkivlagen (1990:782) bör nämnas eftersom 
den reglerar bevarande och gallring av journalhandlingar som är att betrakta 
som allmänna handlingar.   
Därtill finns dataskyddslagstiftning på ol ika nivåer. I regeringsformen 2 kap. 
finns en grundlagsbestämmelse om skydd för den personliga integriteten. Det 
är dock EU:s dataskyddsförordning  som innehåller de primära rättsreglerna 
om behandling av persondataskydd. Den svenska dataskyddslagen (2018:2 18) 
kompletterar och förtydligar vissa av bestämmelserna i 
dataskyddsförordningen. För hälso - och sjukvården finns specifika 
bestämmelser om behandling av personuppgifter i patientdatalagen som bland 
annat reglerar skyldigheten att föra patientjournal, inr e sekretess, elektronisk 
åtkomst, utlämnande av uppgifter och sammanhållen journalföring. Inom 
socialtjänsten finns specifika bestämmelser i lagen (2001:454) om behandling 
av personuppgifter inom socialtjänsten. Socialstyrelsen har dessutom 
meddelat föresk rifter och allmänna råd om journalföring/dokumentation och 
behandling av personuppgifter inom såväl hälso - och sjukvården som inom 
socialtjänsten (se HSLF -FS 2014:5 resp. 2016:40).  
En närmare beskrivning av ovan nämnda författningar finns i bilaga 1 – 
Gällande rätt.  Dessutom finns internationell reglering om persondataskydd 
som har betydelse för svenskt vidkommande. Utredningen om sammanhållen 
information inom vård och omsorg har på ett förtjänstfullt sätt beskrivit 
gällande rätt och Sveriges åtaganden på i nternationell nivå.12 
 
12 SOU 2021:4 : Informationsöverföring inom vård och omsorg     
 
 23 (98)   
 
2.4 Tidigare och pågående uppdrag och initiativ  
De frågor som E -hälsomyndigheten har fått i uppdrag att utreda rör 
utmaningar som är kända sedan länge. Coronapandemin har på ett påtagligt 
sätt tydliggjort behovet av en fungerande informationsförsörjning mellan och 
inom vården och omsorgen.   
En rad olika strategier, offentliga utredningar, nationella initiativ och 
regeringsuppdrag till statliga myndigheter adresserar vårdens och omsorgens 
behov av informationsförsörjning.  Uppdraget till E -hälsomyndigheten att 
utveckla och förvalta en tjänst för utfärdande av covidbevis är ett aktuellt 
exempel på det. I detta avsnitt redogör vi för några av de som vi bedömer har 
väsentlig betydelse för detta regeringsuppdrag.   
Vidare finns även en internationell aspekt av den digitala 
informationsförsörjningen . Genom olika multilaterala organ pågår samarbete  
kring gemensamma regelverk och standarder som Sverige behöver förhålla 
sig till för att kunna utbyta vård - och hälsoinformation över la ndsgränser.  
2.4.1  Nationella och europeiska strategier  
e-hälsans möjligheter i syfte att underlätta för människor att uppnå en god och 
jämlik hälsa och välfärd samt utveckla och stärka egna resurser för ökad 
självständighet och delaktighet i samhällslivet.   
Figur 2 Vision e -hälsa 2025, strategins inriktningsmål    
 
24 (98)   Till Vision e -hälsa 2025 finns kopplat en strategi med fyra inr iktningsmål: 
informationshantering, samt Utveckling och digital transformation i 
samverkan, se figur 2. 
Den digitala informationsförsörjningen har direkt koppling till visionen och 
de fyra inriktningsmålen, vilket också avspeglas i de prioriterade insatser som 
definierats för respektive mål.  
Vidare finns tre grundläggande förutsättningar för strategins genomförande: 
Regelverk, enhetligare begreppsanvändning och standarder. Även dessa ha r 
direkt bäring på informationshanteringen inom vård och omsorg.   
 
Regeringens Life science -strategi  
Syftet med den nationella strategin är att långsiktigt stärka Sverige som life 
science -nation . Regeringen har prioriterat åtta områden inom vilka 
förändringar bedöms vara särskilt angelägna:  
1. Strukturer för samverkan  
2. Nyttiggörande av hälso - och vårddata för forskning och innovation  
3. Ansvarsfull, säker och etisk policyutveckling  
4. Integrering av forskn ing och innovation i vården  
5. Välfärdsteknik för ökad självständighet, delaktighet och hälsa  
6. Forskning och infrastruktur  
7. Kompetensförsörjning, talangattraktion och livslångt lärande  
8. Internationell attraktivitet och konkurrenskraft 13 
Vissa av dessa prioriterade områden har inte någon direkt koppling till just 
sammanhållen journalföring. De flesta är dock helt beroende av en 
fungerande digital informationsför sörjning, vilket tydliggör att 
 
13 Näringsdepartementet (2019) En nationell strategi för life science  ”De grundläggande förutsättningarna utgör basen för arbetet och 
underlättar arbetet inom alla prioriterade insatser. Syftet är att 
möjliggöra ett smidigt och säkert informationsutbyte ino m eller 
mellan socialtjänst och hälso - och sjukvård, där olika digitala 
lösningar kan samspela i ett standardiserat ekosystem.”    
 
 25 (98)   
 
hälsodataområdets digitala infrastruktur behöver fungera för fler a 
användningsområden än bara vård - och omsorgsarbete.  
En EU -strategi för data14 
Den europeiska datastrategin (En EU -strategi för data) lades fram av EU -
kommissionen i februari 2020. Den ska utgöra ett stöd för EU:s ambitioner att 
skapa en europeisk konkurrenskraftig och datadriven ekonomi samtidigt som 
en hög nivå av säkerhet, dataskydd och personlig integritet säkerställs. 
Datadelning inom ett datautrymme ska kunna innefatta såväl 
primäranvändning som sekundäranvändning för forskning, statistik, 
innovation, kvalitetsuppföljning, myndighetsstyrning, tillsyn och utredning 
samt undervisning.   
Kommissionen bedömer att ökad tillgänglighet och nyttjande av hälsodata har 
stor potential, vilk et bland annat visats inom precisionsmedicin och 
beslutsstöd där utvecklingen har bidragit till ökad patientnytta, innovation och 
utvecklad konkurrenskraft. Kommissionen har förslagit att ett europeiskt 
hälsodataområde, European health data space (EHDS), s ka implementeras i 
syfte att främja gränsöverskridande användning av hälsodata inom forskning, 
innovation eller för att skapa nya regelverk och ny lagstiftning inom 
området.15 
I arbetet med EHDS ingår att öka den tekniska och semantiska 
interoperabiliteten . Infrastrukturen ska beakta hälso - och sjukvårdssektorns 
särdrag och bygga utgå från pågående initiativ såsom infrastrukturen för 
digitala e -hälsotjänster.16 
2.4.2  Utredningar, rapporter och övriga initiativ  
Av regeringsuppdraget framgår att vi ska beakta andra  uppdrag, rapporter och 
pågående arbeten av relevans. Två viktiga underlag är Coronakommissionens 
delbetänkande Äldreomsorgen under pandemin  (SOU 2020:80) och förslagen 
från Utredningen om sammanhållen information inom vård och omsorg (S 
2019:01).   
Coronak ommissionen  
 
14 MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA 
EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN En  EU-strategi för data, Bryssel 
den 19.2.2020 COM  (2020) 66 final  
15 https://ec.europa.eu/health/ehealth/dataspace  
16 https://ec.europa.eu/health/ehealth/electronic_crossborder_healthservices    
 
26 (98)   Coronakommissionen var i sitt första betänkande Äldreomsorgen under 
pandemin  (SOU 2020:80) kritiska till den låga användningen av 
sammanhållen journalföring inom äldreomsorgen. Kommissionen framhöll att 
avsaknaden av en patientcentrerad sammanh ållen journalföring utgör ett 
allvarligt patientsäkerhetsproblem och uppmanade regioner och kommuner att 
se till att sammanhållen journalföring blir verklighet.  
Coronakommissionen pekade på att problemet med bristande kommunikation 
inom och mellan regioner  och kommuner var känt sedan länge. Problemet 
hade beskrivits av IVO redan 2015, där det konstaterades att avsaknaden av 
sammanhållen journaldokumentation är ett allvarligt hinder för en effektiv 
informationshantering i vården. 17  
Utredningen om sammanhållen information inom vård och omsorg (S 
2019:01)  
År 2019 tillsatte regeringen en utredning med uppdrag att utreda och lämna 
förslag som rör personuppgiftshantering inom och mellan socialtjänst och 
hälso - och sjukvård.18   
I betänkandet Information söverföring inom vård och omsorg (SOU 2021:4) 
föreslog utredningen bland annat en ny lag om sammanhållen vård - och 
omsorgsdokumentation och kvalitetsuppföljning. Förslaget innebär att 
bestämmelser i patientdatalagen om sammanhållen journalföring och 
kvalit etsregister förs in i den nya lagen för att skapa ett samlat, överskådligt 
regelverk som reglerar vård - och omsorgsgivares möjligheter att ta del av 
personuppgifter hos varandra genom direktåtkomst eller annat elektroniskt 
utlämnande.19  
I betänkandet före slog utredningen också att socialtjänsten får motsvarande 
möjligheter till sammanhållen dokumentation som hälso - och sjukvården haft 
sedan länge. Förslaget avser dokumentation om insatser för vissa äldre och 
personer med funktionsnedsättningar. Individer s ka ha rätt att motsätta sig att 
information görs tillgänglig för andra och huvudregeln enligt förslaget är att 
samtycke krävs för att ta del av uppgifter hos andra.   
I slutbetänkandet behandlar utredningen dels ombuds elektroniska tillgång till 
patientuppg ifter och sammanhållen vård - och omsorgsdokumentation, dels 
 
17 SOU 2020:80 Äldreomsorgen under pandemin  
18 Dir. 2019:37 Översyn av vissa frågor som rör personuppgiftshantering i socialtjänst - och hälso - och 
sjukvårdsverksamhet  
19 SOU 2021:4 Informationsöverföring inom vård och omsorg.  s.333    
 
 27 (98)   
 
behovet av att göra ändringar i förordningen (2006:196) om register över 
hälso - och sjukvårdspersonal (HOSP -förordningen).20  
Utredningen om ökade förutsättningar för hållbara investeringsprojekt i 
framtidens hälso - och sjukvård (S 2019:03)   
Utredningen fick i uppdrag att kartlägga och analysera hur pågående och 
planerade investeringsprojekt i sjukhus förhåller sig till den pågående 
utvecklingen av hälso - och sjukvården på nationell nivå. Syfte med  
utredningen är att bidra till ökade förutsättningar för hälso - och sjukvårdens 
huvudmän och regeringen att fatta strategiska beslut ur ett nationellt 
perspektiv. I betänkandet Riksintressen i hälso - och sjukvården  (2021:71) 
framhåller utredningen att även  digital infrastruktur påverkar hälso - och 
sjukvårdens förmåga i såväl normalt läge som i kris och konstaterar därför att 
den är av starkt nationellt intresse. Utredningen har fört dialog med SKR, som 
betonat att det är nödvändigt att staten tar ett tydlig are grepp om den mjuka 
och hårda digitala infrastrukturen gällande till exempel säker kommunikation 
mellan regioner, kommuner, privata vårdgivare och staten.  
Rätt information i vård och omsorg (S 2011:13)  
Utredningen Rätt information i vård och omsorg hade  i uppdrag utreda och 
lämna förslag till en mer sammanhållen och ändamålsenlig 
informationshantering inom och mellan hälso - och sjukvården och 
socialtjänsten. I utredningens slutbetänkande (SOU 2014:23) lämnades en rad 
olika förslag som på olika sätt syfta de till att öka förutsättningarna för en mer 
ändamålsenlig och sammanhållen informationshantering. Utredningen 
föreslog att en socialtjänstdatalag och en hälso - och sjukvårdsdatalag skulle 
införas för att reglera informationshanteringen inom hälso - och sju kvården 
Utredningen pekade på att informationshantering inom och mellan hälso - och 
sjukvård samt socialtjänsten inte var ändamålsenlig och att informationen i 
högre grad behöver följa individer i stället för organisationsgränserna. 
Utredningen föreslog därför flera åtgärder som skulle leda till en 
informationshantering som bidrar till bättre resultat för individer i behov av 
hälso - och sjukvård och socialtjänst, som lever upp till individers behov och 
förväntningar samt stödjer yrkesutöv are inom hälso - och sjukvård och 
socialtjänst i deras arbete.  
 
20 SOU 2021:39 Ombuds tillgång till vård - och omsorgsuppgifter och före nklad behörighetskontroll inom vården.    
 
28 (98)   Förslagen fick blandad kritik av remissinstanserna. Flera tunga 
remissinstanser ansåg att förslagen inte tillräckligt hade beaktat den 
personliga integriteten. Utredningens förslag har medfört e ndast mindre 
lagändringar. Förslagen om en genomgripande förändring och en ny 
socialtjänstdatalag respektive en hälso - och sjukvårdsdatalag har inte 
genomförts.21 
För säkerhets skull – Myndigheten för vård - och omsorgsanalys 2017  
Myndigheten för vård och omsorgsanalys har undersökt befolkningens 
inställning till hur digitala hälsouppgifter används i vården. Undersökningen 
visade att de flesta i Sverige är villiga att acceptera, eller rent av förväntar sig, 
att digitala uppgifter om den egna vården och häls an används på många sätt 
som rör vård och forskning. Det finns en positiv inställning till att uppgifter i 
journaler delas mellan vårdenheter, även bland personer som har ett lågt 
förtroende för hur vården hanterar och skyddar patientinformation.22  
2.4.3  Relevanta uppdrag och initiativ   
E-hälsomyndigheten ska också beakta pågående uppdrag och in itiativ av 
relevans. I regeringsuppdraget namnges en rad olika pågående uppdrag och 
arbeten.23 Efter beslutet om föreliggande uppdrag har regeringen initierat 
ytterligare en rad andra uppdrag som också är relevanta i detta sammanhang. 
Uppdragen är fristående från varandra och avser skilda områden men de 
pekar åt samma håll eftersom de ofta kräver en rikstäckande digital 
infrastruktur som grund. Nedan redogör vi för e tt urval av uppdragen och 
initiativen som har särskild relevans för detta regeringsuppdrag.  
Förvaltningsgemensam digital infrastruktur för informationsutbyte  
Digital infrastruktur är en central del av regeringens digitaliseringspolitik. 
Därför har regering en gett nio myndigheter, bland annat E -hälsomyndigheten, 
i uppdrag att tillsammans etablera en förvaltningsgemensam digital 
infrastruktur för informationsutbyte (FDII). Infrastrukturen ska möjliggöra ett 
effektivt och säkert utbyte av information inom och med det offentliga. Digg  
har det övergripande ansvaret för infrastrukturen. Syftet med uppdraget är att 
 
21 SOU 2021:4 Informationsöverföring inom vård och omsorg. s. 214.  
22 Myndigheten för vård - och omsorgsanalys (2017) För säkerhets skull  
23 Regeringen (2021) Uppdrag att föreslå hur sammanhållen journalföring kan nyttjas  i 
större utsträckning Dnr S2021/03119 (delvis).    
 
 29 (98)   
 
stärka det offentligas förmåga att leverera effektiv, säker och innovativ digital 
service till invånare och företag .24 
Regeringen har också gett i uppdr ag till Digg  att analysera förutsättningarna 
för kommuner och regioner att delta i den förvaltningsgemensamma digitala 
infrastrukturen för informationsutbyte.25 Tanken är att kommuner och 
regioner ska ha samma möjligheter att använda infrastrukturen som st atliga 
myndigheter, även om förutsättningarna för att nå dit kan se olika ut.26  
Parallellt pågår ett arbete med att etablera ett ramverk för nationella 
grunddata inom den offentliga förvaltningen. E -hälsomyndigheten bedriver 
en förstudie vars syfte är att  undersöka förutsättningarna för en ny nationell 
grunddatadomän för hälsodata.   
Uppdrag att utveckla och förvalta tjänst för covidbevis  
Covidbevis är ett samlingsnamn på tre typer av bevis, vaccinationsbevis, 
testbevis och tillfrisknandebevis, enligt EU:s förordning27. I februari 2021 
fick Digg uppdraget att projektleda framtagandet av nationell infrastruktur för 
vaccinationsbevis. E -hälsomyndigheten och Folkhälsomyndigheten bistod i 
det uppdraget. I slutet av april kompletterades uppdraget28 som Digg hade 
med att E -hälsomyndigheten fick uppdraget att utveckla och förvalta tjänsten 
för vaccinationsbevis samt att Folkhälsomyndigheten fick uppdraget29 att 
utveckla och förvalta en tjänst för överföring av uppgifter från Nationella 
vaccinationsregistret.  
En utma ning för samtliga myndigheters arbete var avsaknaden av en nationell 
infrastruktur som hanterar information om vaccinationer och provresultat som 
kunde användas som källa till covidbevis. För att kunna utfärda covidbev is 
har de tre bevistyperna därför olik a informationskällor vilket innebär olika 
lösningar för att inhämta informationen. Vaccinationsbevisen har en nationell 
källa via Nationella vaccinationsregistret. För testbevis och 
tillfrisknandebevis hämtas informationen via vårdaktören som tar proven. 
 
24 Regeringen (2019) Uppdrag att etablera en förvaltningsgemensam digital infrastruktur för informationsutbyte  Dnr 
I2019/03306/DF  
25 Regeringen (2020) Uppdrag att genomföra en analys om förutsättningar för kommuners och regioners deltagande 
i den förvaltningsgemensamma digitala infrastrukturen  Dnr I2020/02241/DF  
26 Digg (2021) Uppdrag att genomföra en analys om förutsättningar för kommuners och regioners deltagande i den 
förvaltningsgemens amma digitala infrastrukturen. Löpande rapportering, ärendenummer 2020 –1439  
27 EU 2021, EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING av den 14 juni 2021 om en ram för 
utfärdande, kontroll och godtagande av interoperabla intyg om vaccination mot, testning för oc h tillfrisknande från 
2021/954).  
28 Regeringen (2021) Uppdrag att vara projektledare för utvecklingen av en digital  
infrastruktur för vaccinationsinty g (I2021/00395)  
29 Regeringen (2021) Uppdrag om utveckling och förvaltning av en tjänst för utfärdande av vaccinationsbevis efter 
vaccination mot covid -19 (S2021/03695)    
 
30 (98)   Lösningen för testbevis krävde därför att vårdaktörer kopplade upp sig mot E -
hälsomyndighetens system eftersom ingen nationell källa finns för denna typ 
av information och för alla aktörer som tar proven. Hade information om 
vaccinationer och provresultat v arit tillgängliga i en nationell infrastruktur 
som alla vårdgivare (offentliga som privata) varit anslutna till hade arbetet 
med covidbevis underlättats.30   
Uppdrag att genomföra en förstudie om ett statligt, nationellt datautrymme för 
bilddiagnostik  
Under sommaren 2021 fick E -hälsomyndigheten regeringens uppdrag att 
genomföra en förstudie för utveckling av ett statligt, nationellt datautrymme 
för bilddiagnostik.31 Uppdraget syftar till att främja kontrollerad datadelning 
inom bilddiagnostik.  
E-hälsomy ndigheten ska lämna förslag på pilotprojekt för att utveckla en 
datadelningstjänst för mammografi i syfte att öka datadelning för såväl 
primär - som sekundäranvändning. Fokus för piloterna ska vara en nationell, 
statlig federeringslösning, som bygger på , och binder samman , befintliga 
lösningar och infrastruktur. I uppdraget ingår också att identifiera 
datamängder som bör utgöra grunddata samt behov av gemensamma digitala 
infrastrukturer.   
Datadelningstjänsten ska också kunna kompletteras av ett statligt, nat ionellt 
screeningregister och vara utformad så att det tekniskt går att dela data över 
landsgränser.   
Uppdrag att genomföra en förstudie om digital nationell infrastruktur 
för nationella kvalitetsregister  
I september 2021 fick E -hälsomyndigheten regeringen s uppdrag att 
genomföra en förstudie för hur myndigheten ska kunna tillhandahålla en 
nationell digital infrastruktur för nationella kvalitetsregister.32 Syftet är att 
klargöra hur staten ska kunna tillhandahålla en digital infrastruktur för 
kommuner och re gioner som bedriver nationella kvalitetsregister.   
En gemensam statlig nationell infrastruktur för nationella kvalitetsregister ska 
leda till effektiv användning av data samt underlätta och minska 
administrationen för regioner, kommuner och statliga myndigheter.   
 
30 E-hälsomyndigheten (2021) Delrapport uppdrag framtagande av covidbevis  
31 Regeringen (2 021) Uppdrag att genomföra en förstudie om ett statligt, nationellt datautrymme för bilddiagnostik  
S2021/05259 (delvis)  
32 Regeringen (2021) Uppdrag att genomföra en förstudie om digital nationell infrastruktur för nationella 
kvalitetsregister S2021/06170    
 
 31 (98)   
 
Regeringen bedömer att det sammantaget finns behov av att skapa en statlig 
nationell infrastruktur på området för att skapa en mer sammanhållen digital 
infrastruktur för kvalitetsregister inom hälso - och sjukvården och skapa 
förutsät tningar för en datadriven hälso - och sjukvård.  
Uppdrag att kartlägga datamängder av nationellt intresse på 
hälsodataområdet  
Regeringen har gett Socialstyrelsen i uppdrag att kartlägga datamängder inom 
hälsodataområdet som kan anses vara av nationellt intre sse. Myndigheten ska 
i första hand fokusera på data som idag inte finns tillgänglig på nationell nivå, 
men som kan vara av nationellt intresse. Det kan röra sig om data som ska 
vara tillgänglig för myndigheter, kommuner och regioner och andra relevanta 
aktörer, i enlighet med FAIR -principerna.33 Uppdraget ska inte begränsas 
avseende i vilka syften dessa aktörer har behov av data. I kartläggningen 
ingår att för varje datamängd översiktligt beskriva vilka förutsättningar som i 
dag finns för statlig datainsaml ing på nationell nivå och specificera om det 
finns juridiska, tekniska eller praktiska hinder för datainsamlingen. 
Socialstyrelsen ska också lämna översiktliga förslag för att möjliggöra en 
framtida datainsamling och en övergripande bedömning av kostnaden för 
datainsamlingen.34  
Nationella läkemedelslistan  
Nationella läkemedelslistan är ett statligt nationellt  register för elektroniskt 
förskrivna och uthämtade läkemedel, samt förskrivna och uthämtade 
hjälpmedel och livsmedel (handelsvaror)  inom förmånen . Registret ger 
samma information om patientens läkemedelsbehandling, oavsett var i landet 
förskrivningen är gjord eller var patienten har hämtat ut sina varor.   
E-hälsomyndigheten, som förvaltar Nationella läkemedelslistan, använder en 
teknisk plattform som är byggd med moderna API:er för apoteks - och 
vårdinformationssystemen att integrera med. Därutöver erbjuds en 
webb tjänst, Förskrivningskollen , som i första han d fungerar som en 
reservlösning för personal i vården som inte kan se information från registret i 
sina vårdinformationssystem.  
Vårdgivare, apotek och invånare konsumerar informationen på olika sätt och 
för olika behov. Uppgifterna från registret kan använ ds också av andra 
 
33 FAIR (Findable, Accessible, Ineroperable, Reusable) innebär att data ska vara sökbar, tillgänglig, interoperabel 
och återanvändningsbar och inte samlas in flera gånger till olika databaser .  
34 Regeringen (2021) Uppdrag att kartlägga datamängder av natione llt intresse på hälsodataområdet  S2021/05369 
(delvis)    
 
32 (98)   aktörer (till exempel statliga myndigheter och regioner) och för andra 
ändamål (till exempel tillsyn, ekonomisk och medicinsk uppföljning).   
Förstudie om digitalt vaccinationskort  
E-hälsomyndigheten fick hösten 2019 , tillsammans med 
Folkh älsomyndigheten , i uppdrag att gemensamt genomföra en förstudie om 
hur individen på ett digitalt och lättillgängligt sätt kan få en samlad och 
enhetlig bild över sina erhållna vaccinationer.35 Förstudien har även kartlagt 
behoven av tillgång till samlad li vslång information om vaccinationer även ur 
perspektiven vårdgivare/vaccinatör och smittskyddsverksamhet.   
Myndigheterna föreslog att Nationella läkemedelslistan skulle utökas med 
information om alla givna vaccinationer och att ge individen och hälso - och 
sjukvården tillgång till informationen.36 På så sätt skulle förslaget kunna 
återanvända Nationella läkem edelslistans befintliga nationella infrastruktur 
samt ta vara på de lösningar och anpassningar som redan hade genomförts 
hos anslutna aktörer. Alternati vet är att skapa ett nytt nationellt register för 
vaccinationsinformation.   
Förslaget från myndigheterna skulle också innebära en skyldighet för alla 
vårdgivare som ger vaccinationer, både privata och offentliga, att hantera 
information digitalt och rappor tera alla givna vaccinationer till E -
hälsomyndigheten. Den centrala lagringen möjliggör för att all information 
om givna vacciner kan hanteras livslångt.37  
Informationshantering vid utlandsvård  
E-hälsomyndigheten fick 2019 i uppdrag att analysera förutsät tningarna för 
Sverige att kunna dela patientöversikter över landsgränser inom ramen för 
EU:s patientrörlighetsdirektiv.38 Patient Summary  är till för att behandlande 
hälso - och sjukvårdspersonal ska få tillgång till information från hemlandet 
vid behov av oplanerad vård i annat land. Det kan exempelvis vara 
information om uppmärksamhetssignaler, aktuella diagnoser och 
hälsoproblem, eventuel la implantat och proteser, kirurgiska ingrepp, 
vaccinationsskydd samt aktuell läkemedelsbehandling. Tjänsten Patient 
 
35 Regeringen (2019) Uppdrag att genomföra en förstudie om tillgång till information om vaccinationer  
(S2019/03409/FS)  
36 Det nationella vaccinationsregistret hos Folkhälsomyndigheten omfattar endast vaccinationer givna inom 
nationella vaccinationsprogram och varken hälso - och sjukvårdspersonal eller enskilda individer har åtkomst till 
informationen i registret.  
37 E-hälsomy ndigheten och Folkhälsomyndigheten (2020) Förstudie digitalt vaccinationskort Återrapportering 
enligt regeringsbeslut S2019/03409/FS (delvis)  
38 E-hälsomyndigheten (2020) Informationshantering vid utlandsvård    
 
 33 (98)   
 
Summary syftar till att förmedla och översätta information till det språk som 
är aktuellt i det tillfälliga vistelselandet.  
EU:s målsättnin g är att alla länder ska kunna tillhandahålla alla nödvändiga 
informationsmängder, och varje land måste därför ta fram en handlingsplan 
för hur detta ska uppnås. De EU -länder som nu arbetar med att införa 
patientöversikter över landsgränser vittnar om att den europeiska 
patientöversikten är en viktig pådrivande faktor för att vidareutveckla och 
driva på utvecklingen och användningen av de nationella patientöversikterna.  
Nationella gemensamma specifikationer   
E-hälsomyndigheten fick 2019 i uppdrag av regerin gen att kontinuerligt 
sammanställa samt tillgängliggöra gemensamma nationella specifikationer. 
Med specifikationer menas strukturerad beskrivning av krav och regler för 
informationssystem, som är till räckligt detaljerade för att kunna tillämpas 
entydigt.   
Bakgrunden till uppdraget är behovet av att information inom hälso - och 
sjukvård och socialtjänst skapas och används på ett mer standardiserat sätt så 
att informationen ska kunna återanvändas. Inom Vi sion e -hälsa 2025 är 
standarder och enhetlig begreppsanvändning viktiga och grundläggande 
förutsättningar för informationsutbyte inom och mellan hälso - och sjukvård 
och socialtjänst.   
De övergripande målen med etablerandet av en långsiktig förvaltning för 
tillgängliggörande av e -hälsospecifikationer39 är 
• att öka användningen av nationella gemensamma e -hälsospecifikationer för 
att på så sätt skapa förutsättningar för entydig och ändamålsenlig 
dokumentation och för informationsöverföring inom och mellan hälso - och 
sjukvård och socialtjänst,  
• att möjliggöra en bättre samverkan kring skapandet av e -
hälsospecifikationer,   
• att genom sådan samverkan främja utvecklingen av e -hälsospecifikationer 
som från början har en bredare, nationell ansats.  
 
39 En e-hälsospecifikation motsvarar ett behov so m delas av flera aktörer och som efter en genomgången formell 
process har funnits vara nationellt tillämplig.    
 
34 (98)   En utbredd användning av nationella gemensamma specifikationer skulle ge 
goda förutsättningar för sammanhållen journalföring och underlätta 
förståelsen för den information som delas i den.   
På längre sikt kommer användandet av nationella gemensamma e -
hälsospecifikati oner att medföra en förbättrad och mer jämlik vård genom en 
mer entydig informationsöverföring samt bättre rapportering och jämförelse 
av hälsodata. Användandet av gemensamma nationella e -hälsospecifikationer 
kommer också långsiktigt ge tillgång till hälso data av hög kvalitet för 
sekundäranvändning för forskning och innovation.  
 
 35 (98)   
 
3 Nuläge  
3.1 Nuvarande lösningar och användning av dem  
Idag sker informationsförsörjning inom ramen för sammanhållen 
journalföring på två sätt: genom att vårdgivare inom en region och de 
ingående kommunerna använder samma vårdinformationssystem (svart pil) 
eller genom att läsa i tjänsten Nationell patientövers ikt (NPÖ) (gul och röd 
pil), se figur 3. Nedan följer en kort beskrivning av dessa.   
 
Figur 3 De olika sätt som vårdgivare idag använder sammanhållen journalföring  
vårdinformationssystem inom samma region  
Informatio nsförsörjning mellan regionala vårdgivare  
När en region använder ett gemensamt vårdinformationssystem blir 
information åtkomlig för alla vårdgivare i regionen som har rätt att ta del av 
informationen, se svart pil i figur 3. Flera regioner har denna strategi inom 
den egna regionen eftersom det skapar goda förutsättningar för information 
att vara åtkomlig i alla relevanta verksamheter.40  
Region Stockholm har valt att inte tvinga privata vårdgivare att använda 
regionens vårdinformationssystem. I ställe t har regionen valt att erbjuda 
 
40 SLIT -gruppen (2020) e-hälsa och it i regionerna 2020.  
  
36 (98)   privata vårdgivare att ansluta till självkostnadspris med resultatet att 90 
procent av Region Stockholms vårdproduktion sker av vårdgivare som har 
tillgång till varandras patientuppgifter.   
Viktigt att notera är att det egen tligen handlar om att vårdgivarna i detta läge 
arbetar med samma informationskälla . Att en annan region använder ett 
vårdinformationssystem från samma leverantör  gör inte i sig att information 
kan delas eftersom man då har olika instanser av programvara, o ch olika 
informationskällor  där informationen lagras.  
Samma vårdinformationssystem mellan regionala och kommunala vårdgivare  
Vissa regioner erbjuder kommunala vårdgivare att använda regionens 
vårdinformationssystem och på så sätt ge direktåtkomst till info rmationen 
som finns i regionens vårdinformationssystem. Det är dock relativt få 
regioner och tillhörande kommuner som har valt att göra på detta sätt (se 
vidare avsnitt Nuläge kommuner).   
Det finns flera orsaker kopplade till varför inte fler kommunala vår dgivare 
använder samma vårdinformationssystem som regionen. En anledning kan 
vara hur upphandlingen av systemet konstruerats. En annan är att omkring två 
tredjedelar av regionerna är i en implementeringsfas av nyligen upphandlade 
vårdinformationssystem. En  annan är att många kommuner också nyligen har 
upphandlat egna system vilket begränsar deras möjlighet att använda 
regionens system.   
3.1.2  Nationell patientöversikt   
I de fall två vårdgivare inte använder samma vårdinformationssystem eller 
befinner sig i samma region kan de, inom ramen för sammanhållen 
journalföring, ta del av vissa informationsmängder genom tjänsten NPÖ, se 
gula och röda pilar i figur 3 . NPÖ används b åde i regioners och kommuners 
hälso - och sjukvård. Tjänsten utvecklas och förvaltas av Inera AB och erbjuds 
endast till offentligt finansierade vårdgivare. Anslutning till NPÖ och 
underliggande tjänster och funktioner görs genom avtal med Inera AB.   
För at t kunna läsa information i NPÖ används flera funktioner och 
säkerhetstjänster som hanterar loggning, samtycke och spärr av information 
från patienten. För säker inloggning används SITHS -tjänsten och för 
behörighetsstyrning används HSA -katalogen.   
NPÖ är et t webbgränssnitt    
 
 37 (98)   
 
I NPÖ -gränssnittet lagras ingen information när den läses av användaren. 
Tjänsten fungerar i stället som ett ”titthål” in i dokumenterad information som 
en annan vårdgivare gjort tillgänglig. När läsning och tjänsten avslutas stängs 
”titth ålet”.   
Alla sökningar i NPÖ -gränssnittet genererar loggar som är möjlig för 
individen att ta del av.   
Nationella tjänsteplattformen41 
En grundförutsättning för NPÖ är Nationella tjänsteplattformen som är en 
teknisk plattform med syfte att förenkla, säkra och effektivisera åtkomst till 
information mellan olika it -system inom vård och omsorg.   
Den tekniska infrastrukturen i Nationella tjänsteplattformen fungerar som en 
växel som håller reda på vilka typer av information som finns i de anslutn a 
systemen samt vilka system som får anropa varandra. När en verksamhet vill 
hämta en viss typ av information från en eller flera andra aktörer görs ett 
anrop till Nationella tjänsteplattformen. Där kontrolleras att systemet som gör 
anropet har rätt att hä mta informationen och därefter dirigeras anropet vidare 
till de system som har information av den typen. Åtkomst till information 
genom Nationella tjänsteplattformen är alltså federerat och består inte av en 
egen databas med hälsodata. Det plattformen till handahåller är information 
om var olika uppgifter finns lagrade för specifika individer. Detta sker med 
hjälp av ett så kallat engagemangsindex.   
För att anropen via Nationella tjänsteplattformen ska fungera måste alla 
aktörer vara överens om hur kommunika tionen ska gå till. Inera utvecklar och 
förvaltar tekniska specifikationer som beskriver hur åtkomst av information 
ska gå till för olika system och tjänster. Specifikationerna kallas för 
tjänstekontrakt  och beskriver hur det system som vill ställa en fråg a ska 
utforma sitt anrop och hur mottagande system ska utforma sitt 
svarsmeddelande. Det finns närmare 300 tjänstekontrakt idag varav 15 är 
specifikt utformade för NPÖ.   
Fortsättningsvis i rapporten hänvisas ofta till NPÖ när det egentligen handlar 
om en k ombination av NPÖ och Nationella tjänsteplattformen.  
Användningen av NPÖ  
 
41 För en mer detaljerad beskrivning av den tekniska uppbyggnaden av NPÖ och Nationella tjä nsteplattformen se 
https://www.inera.se/tjanster/infrastrukturtjanster/nationella -tjansteplattformen/  [2021 -09-01]   
 
38 (98)   Användningen av NPÖ har successivt ökat. Under 2020 gjordes c irka 3,6 
miljoner sökningar på ca 1,6 miljoner individer, vilket är en dubblering 
jämfört med 2018.42  
Det finns stora ski llnader mellan olika vårdgivare i hur mycket information de 
tillgängliggör. Generellt tillgängliggör vårdgivare inom regional hälso - och 
sjukvård fler informationsmängder än kommunala vårdgivare. Alla regioner 
är anslutna men tillgängliggör olika informati onsmängder, se figur 4 . Utöver 
den stora mängd privata vårdgivare som är anslutna via regionernas 
vårdinformationssystem har ytterligare 77 stycken43 anslutit sig direkt till 
NPÖ som producenter där framför allt diagnoser, läkemedel, 
uppmärksamhetssignaler , vårdkontakter och anteckningar gjorts 
tillgängliga.44  
Av landets 290 kommuner producerar 33 information direkt till NPÖ. Några 
kommuner producerar information till NPÖ indirekt. Eftersom de ingår i 
sammanhållen journalföring med regionen och använder re gionens 
vårdinformationssystem, är det via regionens anslutning som informationen 
görs tillgänglig i NPÖ -gränssnittet. Samtidigt var 284 kommuner 
konsumenter av NPÖ.45 Det betyder att en klar majoritet av kommunerna 
endast använder NPÖ för att ta del av jo urnalinformation från andra 
vårdgivare. En handfull kommuner tar varken del av information från eller 
tillgängliggör information till andra vårdgivare.  
 
42 Källa Inera:  https://www.inera.se/tjanster/statistik -for-ineras -tjanster/statistik -for-nationell -
patientoversikt/oversikt/  [2021 -09-01] 
43 Här avses privata vårdgivare me d avtal med regionen som inte använder regionens vårdinformationssystem. Här 
innefattas privata med många mottagningar och privata med få mottagningar. ] 
44 Källa Inera. https://www.inera.se/globalassets/inera/media/dokument/tjanster/nationell -
patientoversik t/informationsmangder -npo_journalen.xlsx. Flik ”NPÖ privata”. Avser 2021 -06-21. 
45 Källa Inera:  https://www.inera.se/tjanster/statistik -for-ineras -tjanster/statistik -for-nationell -
patientoversikt/oversikt/ Avser 2021 -09-01   
 
 39 (98)   
 
Figur 4. Informationsmängder som visas i NPÖ av regionerna och vissa kommuner. Källa Inera.  
I NPÖ delas bara en begränsad del av patientens journal. Figur 4 ovan visar 
de informationsmängder som idag är möjliga att tillgängliggöra och de som 
faktiskt görs tillgängliga i NPÖ idag.   
3.2 Nuläge regioner   
De senaste tio åren har det skett en konsolidering av vårdinformationssystem 
bland regionerna. Tidigare fanns det en större mängd vårdinformationssystem 
där primärvård och sluten -/specialistvård ofta hade skilda system. Flera 
regioner håller nu på att fasa ut äldre syst em och upphandling av nya system 
har nyligen avslutats , se figur 5 . Den förändring som skett är att det inom en 
region används ett primärt vårdinformationssystem som stödjer de flesta 
verksamheter. Det finns emellertid också ett stort antal angränsande sys tem 
som även de hanterar vårdinformation, såsom specialistsystem för till 
exempel intensivvård, mödra - och förlossningsvård, bilddiagnostik, 
laboratoriemedicin, operationsplanering.   
  
40 (98)    
Figur 5 Huvudsakliga v årdinformationssystem  i den nära framtiden  i Sverige  fördelade på region och 
andel av befolkningen.  Källa : Kansliet för Vision e -hälsa 2025  
Det finns en bristande interoperabilitet, såväl semantisk som teknisk, mellan 
systemen och de olika implementeringarna.46  
Genom de senas te regionala upphandlingar håller i princip alla regioner på att 
införa samma primära vårdinformationssystem i alla verksamheter inom den 
offentligt finansierade vården. Det finns i 14 regioner krav på att privata 
vårdgivare som ingår i LOV47 ska använda r egionens 
vårdinformationssystem. I ytterligare fyra regioner ställs inte detta krav, men 
man erbjuder de privata vårdgivarna att använda regionens 
vårdinformationssystem. Kravet på att använda samma system har ökat över 
åren sedan LOV infördes.48 En effekt  av detta är att de privata vårdgivarna tar 
 
46 SLIT -gruppen (2020) eHälsa och IT i regionerna maj 2020  
47 Lag (2008:962) om valfrihet.  
48 SLIT -gruppen (2020) eHälsa och IT i regionerna, maj 2020  
  
 41 (98)   
 
del av regionens tekniska koppling till NPÖ men ökar också komplexiteten 
för privata aktörer som finns etablerade i flera regioner.   
3.3 Nuläge kommuner   
Landets 290 kommuner bedriver hälso - och sjukvård inom äldreom sorgen 
och omsorgen för personer med funktionsnedsättning samt inom missbruks - 
och beroendevården inom socialtjänsten. Regionerna ansvarar för 
läkarinsatserna, ofta på konsultbasis. Det innebär att det måste finnas en 
medicinskt ansvarig sjuksköterska (MAS ) och på rehabiliteringsområdet en 
medicinskt ansvarig för rehabilitering (MAR). Dessa roller ansvarar ytterst 
för att dokumentationen kring hälso - och sjukvården utförs i organisationen 
och att det finns rutiner för att kontakta läkare vid behov. Vidare k öper en del 
kommuner utförarverksamhet från privata aktörer vilket ofta leder till 
ytterligare ökad komplexitet då det är många olika aktörer i och kring en 
individs behov av stöd och hjälp.   
Vårdgivare som bedriver hälso - och sjukvård på kommuners uppdrag  kan 
ingå i sammanhållen journalföring medan övriga delar av socialtjänsten inte 
har den juridiska möjligheten. En utmaning på området är att det är två olika 
lagar som reglerar socialtjänst respektive hälso - och sjukvård. Ett praktiskt 
exempel är när info rmation om aktiviteter i det dagliga livet faller inom 
hälso - och sjukvårdens lagrum så länge individen befinner sig i regionens 
hälso - och sjukvård. När individen sedan överförs till den kommunala 
omsorgen dokumenteras alla aktiviteter i det dagliga livet  inom 
socialtjänstens lagrum. Konsekvensen av detta kan vara att kommunen kan ta 
del av informationen som regionen skapat men att regionen inte kan ta del av 
den sociala dokumentationen.  
Inom ramen för dagens lagstiftning är det endast vårdgivare som har r ätt att 
vara del av sammanhållen journalföring. Därför finns det idag ingen lösning 
för de delar av socialtjänstens verksamhet som inte är hälso - och sjukvård. I 
uppdraget ska E -hälsomyndigheten beakta att förändringar på området kan 
komma att ske framöver . En sådan förändring är den informationsdelning 
som kan bli aktuell mellan hälso - och sjukvård och socialtjänst inom ramen 
för förslaget om sammanhållen vård - och omsorgsdokumentation.49 Därför 
väljer E -hälsomyndigheten att även beskriva nuläget för de de lar av 
socialtjänstens verksamhet som i den framtida situationen är aktuella men 
som idag inte kan ingå sammanhållen journalföring.  
 
49 SOU 2021:4 Informationsöverföring inom vård och omsorg.    
 
42 (98)   Vårdinformationssystem och social dokumentation  
Kommuners organisatoriska uppbyggnad skiljer sig mellan olika kommuner 
och socialtjänsten är en verksamhet som kan finnas under en eller flera 
nämnder och/eller förvaltningar. Varje nämnd är en egen myndighet och 
därmed är det sekretess mellan nämndernas verksamhetsområden. 
Organisationsstrukturen kan medföra att oli ka nämnder använder olika 
dokumentationssystem.   
Idag har landets alla kommuner digitala verksamhetssystem för sin 
myndighetsutövning, men inte i alla utförarverksamheter. Förutsättningarna 
är därför delvis olika för myndighetsutövningen och för 
utförarver ksamheterna.50 Det finns ingen tradition av att dela information 
mellan olika verksamheter då det råder sekretess mellan olika 
nämnders/förvaltningars verksamhetsområden samt mellan olika utförare.   
Det finns ett flertal aktörer som tillhandahåller delar e ller helhetslösning för 
verksamhetssystem för socialtjänstens olika verksamhetsområden. 
Kommuner kan ha ett verksamhetssystem för respektive område alternativt ett 
och samma verksamhetssystem för samtliga områden. Det finns regioner där 
samtliga kommuner a nvänder sig av regionens vårdinformationssystem för 
dokumentation av hälso - och sjukvård. Det finns också regioner där 
kommunerna har behörighet att läsa eller att dokumentera i regionens 
vårdinformationssystem som egen vårdgivare. Vanligt är att socialtjä nsten 
dokumenterar i ett system, den kommunala hälso - och sjukvården i ett annat 
och regionen i ett tredje. Eftersom det råder sekretess mellan olika 
nämnders/förvaltningars verksamhetsområden samt mellan olika utförare har 
det sannolikt bidragit till att konsolideringen av olika verksamhetssystem 
uteblivit.  
Förutsättningarna för kommunerna skiljer sig stort. En mindre kommun har 
helt andra förutsättningar ekonomiskt och kompetensmässigt än en större 
kommun. De mindre kommunerna är mer angelägna att ansluta  sig till 
regionens system medan större kommuner gärna vill utveckla och förvalta 
sina egna lösningar. Klart är dock att arbete med verksamhetssystem kostar 
förhållandevis mycket pengar och kräver stora insatser i samband med 
upphandling och införande.  
Utöver verksamhetssystem används flera andra system för till exempel 
dokumentation och kommunikation av samordnad individuell plan (SIP), 
 
50 Socialstyrelsen (2021) E-hälsa och välfärdsteknik i kommuner 2021    
 
 43 (98)   
 
samordning av utskrivning från sluten hälso - och sjukvård, NPÖ, digital 
signering av läkemedel, delegering av vårdåtgärde r och rapportering av hälso - 
och sjukvårdsåtgärder respektive sociala insatser samt rapportering till 
kvalitetsregister.   
De legitimerade yrkesgrupperna51 behöver information både från kommun 
och region för sin verksamhet. Det ser olika ut i landet beroend e på hur 
överenskommelserna mellan region och kommun ser ut. 
Hjälpmedelshanteringen är också utmanande då det ofta saknas digitala 
förteckningar över hjälpmedel i de olika förråden som kan finnas både hos 
kommun och region.   
Särskild komplicerad är situati onen för de privata utförarna som utöver sitt 
eget system även ska hantera system som kommunen kräver i upphandlingen 
av den specifika verksamheten. Utföraren kan dessutom ha uppdrag i flera 
kommuner och i olika regioner, som i sin tur använder olika syste m. Tillgång 
till support från kommunerna varierar också stort mellan kommunerna.  
Informationsutbyte mellan kommunal och regional hälso - och sjukvård  
Behovet av att kunna dela vårddokumentation mellan kommun och region har 
ökat i och med att i stort sett al la landets kommuner har tagit över ansvaret för 
hemsjukvården från regionerna. Idag är det endast i Region Stockholm som 
kommunerna inte ansvarar för hemsjukvården. Inom patientdatalagens ramar 
är det möjligt att få direktåtkomst till information om en ind ivid så länge det 
enbart handlar om hälso - och sjukvård. En statlig utredning har förslagit att 
även delar av den kommunala omsorgen skulle kunna ingå i sammanhållen 
vård- och omsorgsdokumentation.52 
Den kommunala hälso - och sjukvården har tillgång till viss information från 
regioner via NPÖ. I flera regioner finns också andra lösningar för 
kommunernas tillgång till information från regionen, till exempel egna 
framtagna patientöversikter eller att kommuner och region använder samma 
vårdinformationssy stem. Mycket tyder på att det framöver kommer att bli en 
allt vanligare lösning .53 
Då det saknas nationella tjänster för att stödja samordnad individuell 
vårdplanering (SIP) mellan kommun och region används olika IT -stöd för 
meddelandehantering i alla regi oner. Denna del är dock inte att betrakta som 
 
51 Arbetsterapeut, fysioterapeut och sjuksköterska är de vanligast förekommande i en kommun.  
52 SOU 2021:4 Informationsöverföring inom vård och omsorg.  
53 Kansliet för Vision e -hälsa (2021) PM: Nuläge och hinder för sammanhållen journalföring    
 
44 (98)   sammanhållen journalföring då det regleras i Lagen  (2017:612)  om 
samverkan vid utskrivning från sluten hälso - och sjukvård.  
I dialogerna med olika kommuner har det framkommit att det finns en 
variation i vad ol ika kommuner tycker är viktigt. Vissa anser att gemensamt 
vårdinformationssystem med regionen är den bästa lösningen medan andra 
tycker att ett gemensamt system inom socialtjänstens samtliga 
verksamhetsområden är att föredra. Även synen på om NPÖ behöver 
utvecklas eller inte varierar. Representanter för vissa kommuner, som ännu 
inte ingår i regionernas vårdinformationssystem, anser att NPÖ förblir en av 
de viktigaste faktorerna för framtida samverkan med regionen. I andra, där 
kommunerna getts möjlighet att  använda regionens vårdinformationssystem, 
menar man däremot att det framtida behovet av NPÖ inte kommer att vara 
lika stort.   
Utöver variationen i hur information delas mellan region och kommun 
använder kommuner och regioner olika modeller för dokumentati on och 
klassifikationer vilket ytterligare kan försvåra informationsutbytet mellan 
olika system.  
3.4 Informationsförsörjning i andra nordiska länder  
De utmaningar som Sverige står inför på detta område är på inget sätt unika. 
Nedan beskrivs därför hur några a v våra nordiska grannländer tagit sig an den 
digitala informationsförsörjningen inom vård och omsorg.  
3.4.1  Norge  
Den norska specialistvården är mer centraliserad än i Sverige och utförs inom 
fyra geografiska regioner som bildar varsitt regionalt hälsoföretag. 
Primärvården drivs till stor del av enskilda privatpraktiserande läkare som 
antingen är egenföretagare eller anställda vid klinik.54  
Vårdgivares tillgång till hälsoinformation  
Kjernejournalen är ett hälsoregister som samlar prioriterad hälsoinformation 
från olika källor. Kjernejournalen innehåller särskilt viktig information om 
patienter som kan vara avgörande för en vårdgivare att känna till vid en 
akutsituation , så som information om allvarliga allergier, implantat och 
viktiga behandli ngar.55 Vidare kan vårdpersonal få information gällande 
 
54 E-hälsomyndigheten (2019) Omvärldsanalys av invånartjänster . 
55 helsenorge.no    
 
 45 (98)   
 
patienters vaccinationer, provsvar (covid -19 relaterade) och 
aktuella/uthämtade läkemedel.   
Vårdpersonal kan även ta del av patienters besökshistorik i 
specialistsjukvården och få information gällande  tid och plats för 
undersökningar samt given behandling. Patientgenererad information finns 
även tillgänglig kring till exempel närmsta anhöriga, speciella 
kommunikationsbehov, sjukdomshistorik och ståndpunkt kring donation.  
På senare tid har det blivit mö jligt för olika delar av vården att dela 
journalanteckningar med varandra via Kjernejournalen. Det kan exempelvis 
handla om anteckningar från undersökningar och behandlingar så som 
epikriser, testresultat och remisser. Varje enskild vårdgivare avgör vilka 
dokument som görs tillgängliga enligt föreskrifter om den nationella 
Kjernejournalen och patientjournallagen  (forskrift om nasjonal kjernejournal 
og pasientjournalloven).56 
Kjernejournalen finns idag tillgänglig på alla sjukhus och har även införts i 
alla kommuner och län. Enbart några få mottagningar har inte tagit tjänsten i 
bruk.57 
Styrning  
Anslutning till helsenorge.no regleras inte i lag. Regionerna uppmuntras dock 
till anslutning genom generella styrdokument. Primärvårdsläkare och 
kommunal omsorg ansl uter sig om och när de själva vill.58 
Normen 5.3 sammanställer krav på informationssäkerhet som parter anslutna 
till Norsk Helsenetts59 tjänster måste förhålla sig till. Direktoratet för e -helse 
ansvarar för att hantering av personuppgifter i portalen sker  i enlighet med 
Normen 5.3, och ger bland annat ut direktiv på informationsstandarder som 
hälso - och omsorgssektorn måste ta hänsyn till.60 
Teknisk lösning  
Anslutning till helsenorge.no sker utifrån olika tekniska standarder och olika 
integrationslösningar  har utformats för anslutning av olika system. 
Helsenorge.no lagrar generellt sett ingen information, utan informationen 
 
56 Dokumentdeling via kjernejournal - helsenorge.no  
57 Kjernejournal - dette inneholder den - helsenorge.no  
58 Ibid. 
59 Statligt bolag som driver he lsenorge.no  
60 E-hälsomyndigheten (2019) Omvärldsanalys av invånartjänster .   
 
46 (98)   visas från respektive journalsystem eller från befintliga dataarkiv som 
exempelvis kjernejournalen.61 
Patientens insyn och rättigheter  
Genom den nationella portalen helsenorge.no kan även patienter ta del av 
hälsoinformation samt kommunicera med hälso - och sjukvårdspersonal.62 
Patienten har rätt att få veta vilka uppgifter som hälso - och sjukvården lagrar 
och kan kräva rättningar av exempelvis felaktiga uppgifter. Den 
hälsoinformation som finns ägs inte av patienten, däremot kan patienten avstå 
från användning av helsenorge.no g enom att dra tillbaka sitt samtycke för 
användning. Vidare har patienter rätt att begränsa vilken information som 
görs tillgänglig och för vem. När vårdpersonal väljer att ta del av en patients 
kjernejournal registreras detta i en logg som patienten har ti llgång till via 
helsenorge.no.63 
Genom att fylla i en fullmakt kan patienter ge närstående åtkomst till 
personlig hälsoinformation och tjänster på helsenorge.no.  
3.4.2  Danmark  
Det danska hälso - och sjukvårdssystemet är decentraliserat till 
regionerna  som ansvar ar för och tillhandahåller specialiserad vård och 
primärvård. Kommunerna ansvarar främst för att bedriva äldreomsorg, 
rehabilitering samt sociala insatser.  
 
Vårdgivarens tillgång till hälsoinformation  
Sundhed.dk  
Sundhed.dk är en nationell folkhälsoportal o ch används främst av patienter, 
men även hälso - och sjukvårdspersonal har tillgång till viss 
patientinformation. Via portalen kan vårdpersonal få tillgång till information 
gällande patienters diagnoser och behandlingar samt ta del av 
journalanteckningar. V idare kan vårdpersonal få en översikt av patientens 
laboratoriesvar samt få tillgång till information gällande läkemedel och 
vaccinationer samt registrera ändringar i denna information.  
 
61 E-hälsomyndigheten (2019) Omvärldsanalys av invånartjänster . 
62 Ibid. 
63 Ibid.   
 
 47 (98)   
 
Sundhed.dk hämtar information från cirka 120 –150 datakällor inom hälso - 
och sjukvården.64 
 
Sundhedsdatanet (SDN)  
Det nationella nätverket SDN används för utväxling av data i den danska hälso - och 
sjukvården. Nätverket fungerar som ett nav för hälsodata och binder samman olika 
nätverk i en gemensam infrastruktur.   
SDN finns t illgängligt för samtliga som tillhandahåller hälso - och sjukvård, 
offentliga och privata, och till viss del även apoteken. Nätverkets täckningsgrad är 
hög på grund av dess breda tillgång till hälsodata. Vid anslutning kan vårdgivare 
söka information i de e xterna databaserna, utbyta bilder och genomföra 
videokonferenser med varandra.65 
 
Styrning  
Sundhed.dk vilar på Hälso - och sjukvårdslagen (sunhedsloven) och tillhörande 
direktiv samt nationell och europeisk persondatalagstiftning (Databeskyttelse loven 
och dataskyddsförordningen). Ändringar har gjorts i befintlig lagstiftning för att 
exempelvis göra det möjligt för föräldrar att få åtkomst till sina barns recept via 
sundhed.dk. 2018 tecknades en överenskommelse i danska Folketinget med syfte att 
modernisera lagstiftningen, för att utöka möjligheterna för, och ställa krav på, digital 
delning av hälsodata.  
Anslutning till sundhed.dk regleras inte i lag utan säkerställs genom generella avtal 
mellan regionerna och hälso - och sjukvårdsleverantörer. Inga krav ställs på enhetliga 
informationsstandarder.  
 
SDN 
Ingen särskild lagstiftning har tagits fram för SDN. Nätverket är ett samarbete 
mellan MedCom66, IT-leverantörer, den danska staten samt regioner och kommuner.  
Regioner och kommuner ansvarar för att personuppgifter hanteras enligt 
persondatalagstiftningen.  
 
64 https://www.sundhed.dk/sundhedsfaglig/patientdata/  
65 E-hälsomyndigheten (2019) Omvärldsanalys av inv ånartjänster.  
66 MedCom är en organisation finansierad av Danmarks hälsoministerium, regioner och kommuner. MedCom 
faciliterar samarbete mellan myndigheter, organisationer och privata aktörer med kopplingar till dansk hälsosektor.     
 
48 (98)   Anslutning till SDN regleras inte, däremot är SDN en kanal för flera centrala 
tjänster varför uppkoppling till nätverket oftast blir nödvändig.  
MedCom är syste madministratör för SDN och fastställer regler för 
användning och säkerhet, samt ansvarar för att bygga och skapa 
meddelandestandarder. För att koppla upp sig mot SDN måste användare 
följa de krav som fastställs av MedCom. En framgångsfaktor med SDN anses 
vara att regleringen är centraliserad till en aktör.   
Åtkomst till SDN ger inte automatisk tillgång till hälsodata. Parallella avtal 
behöver tecknas för åtkomst till utvalda tjänster.67 
 
Integrering av it-system sker utifrån olika  standarder som systemen är byggda 
utifrån. Information lagras inte centralt i portalen. När en patient eller 
vårdgivare väljer att ta del av information överför sundhed.dk samtycke och 
personuppgifter till datakällan för att kunna visa informationen.  
SDN  
Integrering av it-system sker utifrån olika standarder fastställda av MedCom. 
Anslutning till nätverket sker via VPN efter MedComs godkännande för 
användning. SDN lagrar ingen information, utan information inhämtas hos 
datakällan.68 
Patientens insyn och rä ttigheter  
På Sundhed.dk kan individer och även anhöriga få tillgång till personlig a 
hälsodata samt mer allmän information om hälsa och livsstil.   
Patienter har möjligheter att dölja viss information, genom att kontakta den 
verksamhet som registrerat inform ationen. Informationen blir då enbart 
tillgänglig för patienten och behandlande läkare.  
Alla uppslag som en vårdgivare gör i en journal registreras i en logg, varpå 
patienten kan följa vem som behandlat dennes uppgifter.  
Genom att fylla i en fullmakt kan p atienter ge närstående åtkomst till 
patientjournaler och annan vårddokumentation.69 
 
67 Infrastruktur - MedCom  
68 Sundhedsdatanettet - sundhed.dk  
69 E-hälsomyndigheten (2019) Omvärldsanalys av invånartjänster .   
 
 49 (98)   
 
3.4.3  Finland  
I Finland finansieras hälso - och sjukvården av skattemedel och hela 
befolkningen har en obligatorisk sjukvårdsförsäkring.  
Ansvaret för hälso - och sjukvården fördelas i dag mellan stat och kommun. 
Tillsyn och lagstiftning styr staten över. De 311 kommunerna ansvarar för 
organisation, primär - och specialistvård samt sociala tjänster.   
Tillgång till hälsoinformation  
Kanta -tjänsterna lanserades 2010 . Dessa är digitala tjänster inom social - och 
hälsovården  som alla med finsk personbeteckning har tillgång till. De består 
av: 
Mina Kanta -sidor: Här finns en rad e -tjänster som till exempel att begära 
receptförnyelse, covidbevis, hantera samtycken, och spara e tt livstestamente 
eller donationskort . På försök finns här även ett datalager för egna uppgifter 
där individen kan ladda upp data från olika applikationer.  
Recepttjänsten: Används för recepthantering.  
Läkemedelsdatabasen: Innehåller uppgifter om läkemedel,  deras pris och 
ersättningsmöjlighet.  
Patientdataarkivet: Anteckningar som rör individens vård (journaler, 
diagnoser, besök, med mera). Vårdgivare kan lagra och läsa information.  
Arkiv för gamla patientuppgifter: Äldre uppgifter kan sparas i 
Patientdataark ivet och sedan raderas i källsystemet.  
Klientdataarkivet för socialvård: Centraliserad arkivering av klientuppgifter  
och aktiv användning och förvaring, började användas 2018. Från och med 1 
november  2021 ska alla omsorgsgivare inom socialtjänsten ansluta sig.  
 
Ett antal nationella aktörer ansvarar gemensamt för Kanta -tjänsterna:   
• Social - och hälsovårdsministeriet ansva rar för samordning och 
lagstiftning   
• Folkpensionsanstalten ansvarar för informationssystemen, 
recepttjänsten, läkemedelsdatabasen, patientdataarkivet samt 
plattformen Mina Kanta -sidor   
• Institutet för hälsa och välfärd ansvarar för att planera utvecklingen av 
tjänsterna samt för de koder och klassificeringar som används     
 
50 (98)   • Valvira (tillstånds - och tillsynsverket för social - och hälsovården) för 
register över de datasystem som uppfyller kraven på interoperabilitet, 
datasäkerhet och dataskydd samt övervakar följsamheten.   
• Befolkningsregistercentralen ansvarar för identifieringstjänsterna för 
yrkesutövare och medborgare   
 
Patienten kan inte påverka vilka uppgifter som lagras i patientdataarkivet, 
men kan däremot ge eller återkalla samtycke om att uppgifterna ska visas för 
andra aktörer. Undantag är narkotiska läkemedel och liknande.  
Patienten kan i en logg följa vilka som behandlat dennes uppgifter i Kanta. 
Patienten kan inte begränsa användningen av sina uppgifter för for skning.   
Lagstiftning  
Kanta -tjänsterna vilar på tre lagar som är särskilt framtagna för lösningen:  
I Lag om elektronisk behandling av klientuppgifter inom social - och 
hälsovården regleras att hälso - och sjukvårdsaktörer ska ansluta sig till 
Kanta -tjänstern a om deras journalhandlingar genomförs elektroniskt.   
I Lag om elektroniska recept regleras att apoteken och alla verksamheter 
inom hälso - och sjukvården ska ta Recepttjänsten i bruk.  
Lag om klienthandlingar inom socialvården  reglerar behandling av uppgift er 
om socialvårdsklienter. De informationssystem som en vårdgivare använder 
måste vara certifierade. Det innebär att de ska uppfylla de krav som regleras i 
föreskrifter från Institutet för hälsa och välfärd. Föreskrifterna berör till 
exempel funktionalitet  i systemen, informationssäkerhet och klassifikationer 
av hälso - och sjukvårdstjänster.   
4 Behov   
Nedan beskrivs de behov rörande digital informationsförsörjning som 
framkommit i dialogmöten . I detta avsnitt återges  vad de olika aktörerna 
beskrivit, utan vär dering eller analys.   
4.1 Juridik   
Osäkerhet kring juridik    
 
 51 (98)   
 
En återkommande utmaning som beskrivits av aktörer rör deras osäkerhet 
kring vad som egentligen är tillåtet inom ramen för gällande regelverk. Detta 
handlar såväl om beslutsfattare som enskilda medarbe tare i vård och omsorg. 
För enskilda medarbetare yttrar sig detta bland annat som en osäkerhet om de 
får ta del av befintlig information även om de har teknisk behörighet att göra 
det eftersom man inte är helt säker på att alla krav är uppfyllda. Ett vanli gt 
exempel är gränsdragning vid kombinationer av vård och omsorg inom 
samma verksamhet som till exempel på särskilda boenden.   
Vidare finns det en ofta förekommande föreställning om att allt för innovativa 
digitaliseringsinitiativ är kopplade till stor ris k för nedslag från 
tillsynsmyndigheter, samt att detta kan medföra sanktionsavgift och krav på 
dyra förändringar i tekniska lösningar. Ett antal aktörer påpekar att en 
förbudslagstiftning vore att föredra – det som inte är uttryckligen förbjudet är 
tillåte t att göra. Aktörer uttrycker också att det råder brist på juridiska resurser 
och kompetens, inte minst hos mindre aktörer som till exempel små 
kommuner.  
Sammanfattningsvis uttrycker man behov kopplade till ökad tydlighet på 
juridikområdet.  
Olika tillämpning i olika regioner och kommuner  
Inte minst de aktörer som bedriver verksamhet i flera olika regioner anger att 
man uppfattar stora skillnader mellan olika regioner och kommuner i hur de 
tillämpar det rättsliga regelverket. Detta medför bland annat att man anser sig 
behöva göra lokala anp assningar för olika it-lösningar för likartade 
verksamheter i olika regioner. Bristen på samsyn och nationell styrning inom 
området skapar inte bara osäkerhet utan riskerar att hämma utbyte av såväl 
information som utbyte av goda lösningar på gemensamma pr oblem.   
Juridiska frågor kopplade till nya behov  
För olika typer av verksamheter ser aktörer problem med dataanvändningen i 
den nära framtiden. Det kan handla om system för maskininlärning, 
mönsterigenkänning och andra typer av AI som allt mer kommer att tillämpas 
i vård och omsorg. Typiskt för dessa system är att de kräver tillgång till stora 
mängder data, som dessutom ofta inte är kopplade till den individ som 
insatsen avser. Aktörerna uppfattar att detta i princip inte är möjligt inom 
gällande regelverk  annat än i forskningssammanhang.   
Representanter för vissa typer av verksamhet, till exempel inom 
precisionsmedicin, anger att de redan idag står inför denna typ av utmaning.     
 
52 (98)   Aktörer efterfrågar större tydlighet om det är så att gällande regelverk faktis kt 
ger större möjligheter till digital informationsförsörjning än vad som idag 
sker, samt andra initiativ som kan underlätta innovation, till exempel så 
kallade regulatoriska sandlådor.   
 
Behörighetsstyrning upplevs som svårt  
Flera aktörer kommenterar det faktum att de fall som nyligen fått 
uppmärksamhet av IMY i hög grad rör bristande rutiner och hantering av 
behörighets - och åtkomstkontroll. Vidare anges att det i många fall är en 
utmaning att i förväg sätta rätt behörighet.   
Vissa aktörer anger att syste men inte möjliggör ren spärrning av uppgifter, 
vilket får effekten att medarbetare helt enkelt får låta bli att ta del av ej tillåtna 
För att kontrollera efterlevnaden görs loggningskontroller. Vissa menar dock 
att detta borde ske oftare och i s törre omfattning.  
Aktörer uppfattar att juridiken utgår från organisation, inte från individ eller 
process  
Flera aktörer efterfrågar en lagstiftning som har tydligare koppling till 
individen och de processer som pågår, snarare än organisationen.   
4.2 Styrning   
Nationell styrning och standardiserat informationsinnehåll  
I dialogerna har det framkommit en mer eller mindre samstämmig bild av att 
aktörer efterfrågar större användning av enhetliga standarder och 
specifikationer. Flera aktörer uttrycker att det behövs  ett fortsatt och 
intensifierat arbete med informationsinnehåll och koppling till standarder. 
Arbetet kring vilka standarder som ska användas och hur dessa ska tillämpas 
behöver göras på nationell nivå, men samtidigt med tydlig förankring i 
verksamheterna.  Aktörerna lyfter att någon statlig aktör vore mest lämpad att 
genomdriva nationell styrning i dessa frågor.   
Vidare uttrycks behov av att tandvården inkluderas i dialogen gällande 
standardisering, utveckling och samarbeten kring sammanhållen 
journalföring .  
Flera aktörer har uttryckt att interoperabilitetsfrågorna utvecklas för långsamt 
i Sverige och att dagens brister när det gäller informationsöverföring behöver   
 
 53 (98)   
 
lösas snabbt om vi ska kunna möta framtidens behov och inte halka efter 
internationellt.   
Skyldighet att ingå sammanhållen journalföring  
Flera aktörer ifrågasätter den valfrihet som idag råder kring att ingå i 
sammanhållen journalföring samt att vara ansluten till NPÖ. Någon form av 
uppgiftsskyldighet efterfrågas, åtminstone kring vissa särskilt angelägna 
informationsmängder.  
Stöd som komplement till styrning  
I samband med resonemang om tydligare styrning framkommer också behov 
av olika typer av stöd för att kunna uppnå det som styrningen avser. Det kan 
handla till exempel om mindre kommu ner som har svårt att driva effektiva 
upphandlingsprocesser, hantera juridiska frågor, implementera stora 
digitaliseringsprojekt, eller lägga resurser på teknisk utveckling.   
Samverkan och stöd för upphandling  
Det finns idag olika samverkansgrupperingar fö r upphandling. Det kan handla 
om nätverk för upphandling eller upphandlingar som faktiskt sker 
gemensamt. Det finns också en rad regioner som i sin upphandling av 
vårdinformationssystem också har haft med olika typer av optioner för 
kommuner att vara en de l av lösningen. Trots dessa initiativ anger fler a 
aktörer att det kvarstår stora utmaningar på upphandlingsområdet, till 
exempel att det tar stora resurser i anspråk att kravställa på ett sätt som 
säkerställer att man uppfyller alla tekniska och juridiska krav.   
Individens insyn och kontroll över data om sig själv  
Idag har individen i många fall goda möjligheter att ta del av sin egen 
patientinformation digitalt. Detta beskrivs av aktörer som mycket positivt, 
men att det inte sällan inträffar att vårdperson al däremot , av olika skäl , inte 
har tillgång till denna information. Inte sällan tror och förväntar sig individen 
att vårdpersonalen redan har denna tillgång. Konsekvensen av detta beskrivs 
som att individen själv, eller anhöriga, ofta tvingas ta rollen so m 
informationsbärare mellan olika utförare av vård och omsorg. Flera aktörer 
uttrycker att det skulle underlätta om individerna själva i högre grad kunde 
styra vilka verksamheter och individer som har rätt att del av informationen.   
Flera aktörer har i det ta sammanhang också lyft behovet av en nationell tjänst 
för samtyckeshantering, se vidare 4.3 nedan.  
Statliga myndigheters informationshantering    
 
54 (98)   Flera aktörer uttrycker behov i förhållande till den informationsöverföring 
som sker i förhållande till statliga myndigheter. Det kan handla till exempel 
om att inte behöva dela samma information flera gånger till olika 
myndigheter.   
4.3 Arbetsverktyg   
Ökad systemintegratio n och informationsöverföring  
En återkommande erfarenhet är att det idag fortfarande krävs att samma 
information dokumenteras flera gånger i olika system. Viss 
informationsöverföring som faktiskt finns, till exempel till vissa nationella 
register, sker dock  via särskilda skräddarsydda lösningar.  
Ökad systemintegration kan också handla om att inte behöva skriva av 
information som läses i ett system, till exempel information från NPÖ.  
Lätt att dokumentera strukturerat  
Det finns en stor förståelse för att en fu ngerande digital 
informationsförsörjning ställer krav på att data behöver dokumenteras 
enhetligt och strukturerat. Detta ställer i sin tur krav på de system som 
används, inte minst genom att de behöver underlätta för de som arbetar i 
systemet. Flera aktöre r anger att det ska vara ”lätt att göra rätt och svårt att 
göra fel.”  
Automatiserade beslutsstöd  
Enklare automatiserade beslutsstöd används idag, till exempel när det gäller 
att varna för samtidig användning av olika läkemedel som kan ha 
ogynnsamma interak tioner. Det finns också redan, och kommer framför allt 
snart att finnas, betydligt mer avancerade automatiserade beslutsstöd, vilka 
ställer höga krav på tillgång till data. Ett praktiskt exempel kan vara system 
som automatiskt varnar för vissa sjukdomstill stånd om ett antal symptom och 
mätvärden tyder på det. För denna typ av utpräglat datadrivna verktyg 
beskrivs stora behov kopplade till åtkomst av enhetligt strukturerad 
information.  
Det finns också behov av kommunikations - och samarbetssystem   
Flera aktör er beskriver att informationsdelning idag ofta sker genom 
kommunikation i form av olika typer av meddelanden. En väl fungerande 
digital informationsförsörjning skulle göra att en del av den kommunikation 
som idag sker inte längre kommer att behövas. Likväl  kommer det fortfarande   
 
 55 (98)   
 
att finnas stora behov av effektiva och säkra lösningar för att kunna 
kommunicera inom och mellan vård och omsorg.  
Samtyckeshantering och annan kontroll över data om sig själv  
Samtyckeshanteringen upplevs av flera aktörer som ineffe ktiv och behäftad 
med osäkerhet. Det framkommer en efterfrågan på en samlad nationell 
samtyckestjänst  inom hälsodataområdet , som också skulle kunna användas av 
ombud.  
Flera aktörer gör jämförelse med andra sektorer där man anser att 
utvecklingen inom informationshantering kommit längre. Inom andra 
samhällssektorer är invånarna vana att ha möjlighet att styra hur information 
om dem används och delas med tredje part. För att vård och omsorg ska leva 
upp till invånarnas ökade förväntning ar på att ha inflytande över hur data om 
dem används behöver vissa grundförutsättningar förändras. Inte minst handlar 
det om vårdens syn på uppgifter som finns dokumenterade om patienten. 
Flera aktörer har framhållit att data om individen skulle behöva bet raktas som 
individens och att vården och omsorgen får tillgång till individens uppgifter 
när de behövs.   
  
Arbetsverktygen behöver kunna vara flexibla och anpassade till respektive 
verksamhet  
De arbetsverktyg som medarbetare i vård och omsorg använder sig av 
behöver vara anpassade för de specifika situationer som är aktuella. Många 
verksamheter, till exempel inom förlossnings - och intensivvård, använder 
idag specialsystem som tillägg till det huvudsakliga vårdinformationssystem 
som används i övrigt.  
4.4 Informa tionsinnehåll   
Behov av komplett information  
Många aktörer beskriver behovet av komplett, eller åtminstone mer 
fullständig, information. När en vårdmedarbetare tar del av information inom 
ramen för sammanhållen journalföring är det ofta just för att det be hövs 
fullständig information. Erfarenheter av NPÖ beskriver att så inte är fallet, 
både på grund av att inte alla vårdgivare är anslutna, och för att det bara är 
vissa (och dessutom olika) informationsmängder som görs tillgängliga. 
Vidare uttrycks att den potentiella bristen på fullständighet gör att tilliten till 
informationen minskar även i de fall den faktiskt är komplett. Bristande   
 
56 (98)   fullständighet kan medföra osäkerhet i samband med, och i värsta fall 
felaktig, bedömning och behandling.   
Funktionalitet f ör samordning  
Flera aktörer uttrycker behov kopplade till samordning och planering av olika 
insatser över organisatoriska gränser. Det är inte ovanligt att det för en individ 
med komplex sjukdoms - och omsorgsbild förekommer flera vårdplaner, som 
idag inte tillgängliggörs inom ramen för sammanhållen journalföring. Det 
finns ett stort behov för individen och inblandade aktörer att kunna tillföra, 
söka och visualisera information för att insatserna ska kunna ges samordnat. 
Det finns även behov av att kunna föl ja upp insatserna.   
Tillgång till rätt information   
Olika personalkategorier behöver tillgång till relevant information vid olika 
tillfällen och sammanhang. Flera aktörer beskriver att det inte är bra med för 
lite information, men att även det omvända kan medföra utmaningar. I de fall 
det finns stora mängder tillgänglig information kan det vara svårt att få 
överblick eller att hitta specifik information. Flera aktörer uttrycker behov av 
att kunna ta del av informationen i NPÖ med till exempel sök - och 
filtreringsfunktionalitet. Möjlighet att integrera information från nationella 
tjänsteplattformen i det egna journalsystemet för att underlätta åtkomst till 
relevant information är också ett efterfrågat behov.  
Viss information behöver vara beständig  
Flera aktör er uttrycker att informationen behöver finnas tillgänglig över lång 
tid, vilket idag inte alltid är fallet. I NPÖ tillgängliggörs för närvarande 
information fem år bakåt i tiden.  
Vissa aktörer efterfrågar ett nytt synsätt på vad som bör bära informationen,  
idag agerar systemen bärare av informationen. Informationen behöver 
separeras från organisationer, system och juridik i största möjliga mån 
eftersom dessa har olika livscykler. En aktör uttrycker det som att 
”information behöver vara mer långvarig än syst em”.  
Nya informationstyper som traditionellt inte anses vara vård - och 
omsorgsdata  
Flera aktörer efterfrågar möjligheter att i högre grad kunna använda sig av 
informationstyper som idag inte hanteras inom hälso - och sjukvården. 
Individens möjlighet att idag själv komplettera vårdens information med 
egenproducerade hälsodata beskrivs som begränsad. Samtidigt ökar mängden 
digitala produkter i form av wearables, smarta telefoner etc som möjliggör för   
 
 57 (98)   
 
människor att mäta och dokumentera olika parametrar. Inte sällan kan 
utrustningen i dessa apparater vara av tillräckligt hög kvalitet för att l igga till 
grund för olika bedömningar och rekommendationer från hälso - och 
sjukvårdens sida. Mätvärden kan i dagsläget visas upp för vårdpersonal men 
ofta saknas integration med vårdens och omsorgens system för till exempel 
kontinuerlig uppföljning. Undant aget är när hälso - och sjukvården 
tillhandahåller sådan apparatur till patienten (distansmonitorering).   
För vissa medicintekniska produkter saknas idag en nationell datainsamling. 
Regionerna använder olika system och någon enhetlig identifiering av 
medici ntekniska produkter finns inte. Dessutom saknas ofta en koppling 
mellan användning av medicintekniska produkter och patientdata. Det blir då 
svårt att få fram data om hur medicintekniska produkter används eller vilken 
effekt de har. Det finns inte heller n ågon nationell struktur för att kunna ta 
tillvara de data som vissa medicintekniska produkter själva genererar, till 
exempel om hur ofta eller hur länge en produkt används.  
4.5 Ekonomi och finansiering   
Rimligt att ansluta till tjänster och plattformteknisk lö sning  
Många aktörer uppfattar att det särskilt för mindre aktörer är dyrt att ansluta 
till nationella tjänsteplattformen och NPÖ. För framtida lösningar efterfrågas 
rimliga anslutningskostnader.  
Viktigt att inte döda pågående och gjorda investeringar  
Vissa  aktörer poängterar att det är viktigt att inte införa förändringar som inte 
är kompatibla med nyligen gjorda eller planerade investeringar. Flera 
regioner har, eller kommer inom kort ha, upphandlat nya it-system med 
tillhörande utvecklingskostnader för at t integrera NPÖ med sina 
vårdinformationssystem. Inera har kontinuerligt utvecklat NPÖ och gjort 
stora investeringar.  
Hållbar finansieringsmodell  
Flera aktörer ger uttryck för vikten av att hitta en finansieringsmodell för den 
digitala infrastrukturen som är långsiktigt hållbar. Man anger också att 
framtida avgiftsmodeller bör skapa incitament att ansluta sig, samt stimulera 
att information produceras på ett enhetligt sätt.    
 
58 (98)   5 Utmaningar med dagens lösning  
I detta kapitel redovisas  E-hälsom yndighetens  analys av de utmaningar som 
finns för dagens lösning för informationshantering inom ramen för 
sammanhållen journalföring. Efter denna första analys följer ett avsnitt som , 
med utgångspunkt i den behovsbild  myndigheten identifierat , beskriver  en 
målbild för sammanhållen journalföring  och de förutsättningar som krävs 
därav .  
5.1 Frivilligheten  
Det är frivilligt för vårdgivare att ansluta till Nationella tjänsteplattformen 
och NPÖ, och vid anslutning är det också valfritt vilka informationsmängder 
som man tillgängliggör. Vidare är även vårdgivarnas tolkning olika av vilken 
information som faktiskt avses inom vissa informationsmängder. NPÖ är 
därför inte heltäckande och det finns en stor variation i hur många och vilka 
informationsmängder som olika vårdg ivare väljer att tillgängliggöra. 
Frivilligheten har inte med den tekniska lösningen i sig att göra, utan beror på 
bestämmelserna i PDL.   
5.2 Kostnader för anslutning  
Kostnader för anslutning till Nationella tjänsteplattformen och olika 
tjänstekontrakt har bet ydelse för viljan att ansluta. Idag beräknas 
anslutningsavgiften och kostnaden för respektive tjänstekontrakt 
(informationsmängd) per vårdenhet vilket gör att mindre vårdgivare i vissa 
fall avstår att ansluta sig som producenter eller väljer att tillgängli ggöra 
begränsat med information. Detta problem kommer sannolikt att öka om 
omsorgsgivare inom äldreomsorg och funktionshinderområdet ska ingå i 
systemet för sammanhållen vård - och omsorgsdokumentation.  
Nästan alla kommuner är konsumenter men bara en mindre  andel producerar 
information direkt till NPÖ. Att kommuner i låg utsträckning väljer att själva 
producera till NPÖ beror bland annat på att:  
• verksamhetssystemen som kommunerna använder inte är anpassade 
för att producera information till NPÖ,  
• kostnaden oc h arbetsinsatsen att ansluta sina verksamhetssystem till 
NPÖ uppfattas som stor där framför allt mindre kommuner är 
tveksamma att ta på sig denna kostnad,    
 
 59 (98)   
 
• efterfrågan på informationen från regionerna saknas.  
 
Vid lägre anslutningsgrad kan det vara svårt at t uppnå en kritisk nivå av 
anslutna vårdgivare och informationsmängder där vårdgivare upplever att 
nyttan med att ingå sammanhållen journalföring överstiger investeringen i tid 
och pengar.  
5.3 Vissa aktörer har inte möjlighet att ansluta   
Det är endast offentligt finansierade vårdgivare som har möjlighet att ansluta 
till Nationella tjänsteplattformen och NPÖ. Detta innebär att NPÖ inte har 
förutsättningar att kunna bli heltäckande, då exempelvis företagshälsovård, 
försäkringsfinansierad vård eller vård a v helt privata vårdgivare som till 
exempel vaccinatörer inte kan vare sig producera eller konsumera 
information.   
5.4 Brist på enhetligt strukturerad information   
Anteckningar är den informationsmängd som är mest använd och delad i 
NPÖ, vilket i praktiken inne bär ostrukturerad text och noteringar.  
De tjänstekontrakt som används för att försörja NPÖ med information tillåter 
ofta att informationen har olika struktur och innehåll. Vidare är tolkningen 
olika av vilken information som faktiskt avses inom vissa 
infor mationsmängder. Detta spelar mindre roll när informationen ska läsas av 
en människa via NPÖ, men försvårar påtagligt framtida datadrivna tjänster.  
Denna utmaning beror endast delvis på hur Nationella tjänsteplattformen är 
konstruerad. Bristen på enhetligt strukturerad information uppstår även i 
verksamheternas informationssystem och i de sätt som vårdens medarbetare 
dokumenterar.   
5.5 Möjligheterna är begränsade att anpassa 
visualiseringen av informationen   
Det finns utmaningar för vårdpersonal att i NPÖ kunna hitta just den 
information som behövs i en specifik vårdsituation. Vissa filtrerings - och 
sorteringsmekanismer finns, men att till exempel gruppera information 
kopplad till specifika diagnoser är inte möjligt. Det skulle behövas 
utvecklingsinsatser hos Ine ra för att på detta sätt kunna anpassa informationen 
utifrån olika behov.     
 
60 (98)   Det finns även önskemål om att kunna ta del av den information som kan 
visas i NPÖ i ett annat gränssnitt, till exempel det egna 
vårdinformationssystemet. Informationen behöver inte  sparas lokalt – det 
viktiga är upplevelsen av att informationen är lättillgänglig. Det finns en 
sådan tjänst utvecklad som inte satts i produktion, framför allt på grund av 
svårigheter kopplade till behörighetsstyrning.  
5.6 Informationen riskerar att inte var a beständig  
Dagens lösning är helt federerad, det vill säga att all information som visas i 
NPÖ visas upp från de lokala vårdinformationssystem där den finns lagrad. 
Detta innebär risker vid instabilitet i de informationsbärande systemen, till 
exempel om e n verksamhet avslutas.   
Vidare finns det en begränsning i hur långt tillbaka i tiden som information 
visas upp i NPÖ, trots att den finns kvar hos vårdgivaren.  
5.7 Samma vårdinformationssystem löser inte problemet 
nationellt  
I många regioner pågår eller planer as implementationer av nya 
vårdinformationssystem. Flertalet regioner har som strategi att ha ett 
huvudsakligt vårdinformationssystem för alla olika vårdverksamheter, 
inklusive privata vårdgivare. I och med detta kan man uppnå förhållandevis 
god informatio nsförsörjning inom den egna regionen.  
Detta angreppssätt löser dock inte informationsförsörjningen mellan 
regionerna. Det som gör att informationen i denna typ av lösning blir 
tillgänglig inom regionen beror på att man använder samma 
informationskälla . Om en annan region har samma leverantör av 
vårdinformationssystem (det vill säga en annan instans av samma eller 
liknande programvara och tjänster) påverkar detta inte det faktum att 
regionerna fortfarande kommer att behöva utbyta information . Vissa saker 
kan dock underlättas, till exempel ökar förutsättningarna för enhetlig 
tillämpning av standarder och specifikationer.   
5.8 Utmaningar med att använda dagens lösning för andra 
framtida ändamål  
Ambitionen med 2008 års patientdatalag och regleringen om sammanhållen 
journalföring var bland annat att få till stånd en starkare patientorientering i 
hälso - och sjukvårdens verksamheter, ökad patientsäkerhet och samtidigt ett   
 
 61 (98)   
 
starkt integritetsskydd för patienter. För detta ändamål, det vill säga för att 
användas i arbete med en specifik patient, har Nationella tjänsteplattformen 
och NPÖ utvecklats. Därmed har man naturligt nog inte förhållit sig till att 
det behövs teknisk och semantisk interoperabilitet  om informationen som 
tillgängliggörs via denna tekniska lösning skulle användas utanför 
sammanhållen journalföring, till exempel för ändamål som datadriven 
utveckling, uppföljning, statistik, krisberedskap eller forskning.   
För att ställa om Sverige till en mer datadriven hälso - och sjukvård och för att 
kunna möta framtidens utmaningar och behov av data finns det anledning att 
se över informationshanteringen inom hälsodataområdet i stort. För att 
realisera potentialen krävs en gemensam rikstäckande infrast ruktur. Det finns 
emellertid ett antal utmaningar om den befintliga lösningen skulle 
vidareutvecklas för att utgöra framtidens digitala infrastruktur.  
Den tekniska arkitekturen i Na tionella tjänsteplattformen är sådan att 
insamling av uppgifter för andra syften som kräver sammanställning och 
aggregering inte låter sig göras enkelt.   
NPÖ och Nationella tjänsteplattformen är uppbyggda kring sökning via 
personnummer, och det finns allts å idag ingen möjlighet att söka till exempel 
efter grupper med en viss diagnos. Detta är helt logiskt om infrastrukturen ska 
användas endast till sammanhållen journalföring, men begränsar kraftigt om 
samma infrastruktur ska kunna användas för informationsf örsörjning för 
andra ändamål.  
5.8.2  Andra typer av aktörer kan inte ansluta  
För aktörer med behov av information för andra ändamål än vård (till 
exempel kopplade till forskning och krisberedskap) finns inte heller möjlighet 
att ansluta på grund av styrningen kri ng vilka som kan komma i fråga för 
Ineras tjänster.  
5.8.3  Statlig styrning kan underlättas om infrastrukturen är statlig  
Om den statliga styrningen till exempel avseende informationsspecifikationer 
ökar i framtiden finns det sannolikt vinster i att den aktör som  förvaltar och 
utvecklar den tekniska lösningen också är statlig. Den digitala   
 
62 (98)   infrastrukturens mjuka delar (lagar, standarder, specifikationer etc) och hårda 
delar (teknisk plattform) kan då båda vara föremål för ett statligt åtagande.  
6 Analys och övergrip ande målbild  
I detta kapitel beskrivs en målbild för hur sammanhållen journalföring skulle 
kunna nyttjas i större utsträckning. Utgångspunkten för denna målbild är en 
analys som gjorts av dels de behov som framkommit i behovsinventeringen 
ovan, dels vad som framkommit i rapporter, utredningar och andra pågående 
uppdrag. Den övergripande målsättningen är att rätt information om individen 
ska kunna finnas tillgänglig där den behövs för att i slutändan kunna bidra till 
god vård och omsorg, oavsett var eller av vem den producerats.   
De åtgärder som görs för att öka förutsättningarna för sammanhållen 
journalföring måste också ta i beaktande behovet av information för en rad 
andra användningsområden, vilket också är i linje med  det arbete som bedrivs 
till exempel inom ramen för regeringens life science -strategi och Vision e -
hälsa 2025. Detta överensstämmer även med den internationellt framväxande 
trenden att data ska vara FAIR, det vill säga sökbar, tillgänglig, interoperabel 
och användningsbar, och inte samlas in flera gånger till olika databaser I detta 
uppdrag har E -hälsomyndigheten därför valt att förhålla sig till den större 
frågan om den digitala informationsförsörjningen för hälsodataområdet . 
6.1 Komplett information  
För att e tt rikstäckande system ska ge avsedd effekt krävs en hög grad av 
fullständighet. Ett system som är uppbyggt för att vara heltäckande behöver 
vara just det – en användare bör kunna förvänta sig att den information som 
finns är komplett. Ju fler som använder  och tillgängliggör information i 
systemet desto mer nytta kommer den att generera.  
De som idag väljer att ingå i sammanhållen journalföring kan välja vilka 
informationsmängder de vill göra tillgängliga för andra vårdgivare.   
På sikt bör det skapas någon f orm av skyldighet att tillgängliggöra ett antal 
prioriterade informationsmängder. En sådan skyldighet kräver sannolikt 
författningsändringar och är därmed svår att införa på kort sikt. Därför bör 
styrningen initialt ske med ekonomiska medel. Därmed skapas också en 
övergångsperiod som ger olika aktörer möjlighet att anpassa sina system.    
 
 63 (98)   
 
Vilka informationsmängder som ska prioriteras i det första skedet är ännu ej 
fastställt. De informationsmängder som ska analyseras vidare i detta uppdrag 
inkluderar bland ann at uppmärksamhetsinformation, laboratorieresultat, 
aktuell läkemedelsbehandling, diagnoser och hälsoproblem, medicintekniska 
produkter (förekomst av implantat), behandlingsrekommendationer, samt 
vaccinationer.  
Denna skyldighet ska omfatta alla vårdgivare o ch omsorgsgivare (om 
förslagen om sammanhållen vård - och omsorgsdokumentation blir 
verklighet), men innebär inte nödvändigtvis att det därmed är ett krav att 
ansluta till den befintliga Nationella tjänsteplattformen. Utformningen av 
skyldigheten behöver ut redas vidare avseende bland annat juridik samt hur 
det kan ske på ett sätt som säkerställer att aktörer inte tvingas till 
investeringar med kort livslängd. På ytterligare längre sikt kan övervägas att 
ställa krav om anslutning  till infrastrukturen. Denna a nslutning kan i sin tur 
vara kopplad till olika typer av krav, vilket bland annat kan innebära att en 
stor mängd olika typer av information kan tillgängliggöras mellan olika 
aktörer. På detta sätt ändrar styrningen karaktär över tid från stimulans, till 
uppgiftsskyldighet för ett antal informationsmängder, och slutligen till att på 
lång sikt handla om ett heltäckande ekosystem där all relevant information är 
åtkomlig, se figur 6 . 
 
Figur 6 Schematisk bild av hur styrning på olika sätt kan bidra till ökat nyttjande över tid.  
 
6.2 Enhetligt strukturerade data   
En av de viktigaste förändringarna som behövs är att vården och omsorgen 
börjar tillämpa enhetlig och gemensam struktur för informationsha ntering. 
För att åstadkomma detta är det av stor vikt att en eller flera aktörer ges ett 
tydligt ansvar och mandat att styra i dessa frågor (se vidare 6.3 nedan).   
  
64 (98)   Det handlar om att skapa förutsättningar för ett fungerande ekosystem för 
hälsodata. I ett s ådant ekosystem ska informationen på ett rationellt sätt kunna 
användas som underlag för olika åtgärder, ibland göras tillgänglig för 
människor att läsa, men också kunna användas av system, till exempel för 
automatiserade beslutsstöd. Information behöver o ckså i större utsträckning 
kunna användas över professions -, verksamhets - och huvudmannagränser, för 
olika syften.  
Eftersom informationen ska kunna användas på olika sätt behöver 
informationen struktureras entydigt. Detta kräver bland annat att vård - och 
omsorgsgivare tillämpar enhetlig struktur på sin dokumentation. Att på kort 
sikt enas kring strukturen på alla informationsmängder inom vård och omsorg 
är inte realistiskt, men att inte enas kring de viktigaste är ineffektivt.   
Det finns en rad exempel inom  andra sektorer där avgränsade grundläggande 
insatser för ökad interoperabilitet gett stora effekter på 
informationsöverföring. I bankvärlden skapades ett standardiserat 
meddelandesystem (Society for Worldwide Interbank Financial 
Telecommunications (SWIFT) ) redan på 1970 -talet, vilket har haft avgörande 
betydelse för att möjliggöra effektiva sätt att hantera bland annat 
transaktioner inom och mellan länder.70 
Enhetlig strukturering av vissa informationsmängder ger inte bara stora 
vinster för vården och pati enterna, det underlättar även de åtaganden Sverige 
förpliktigar sig till i förhållande till EU. Ett exempel är den samverkan som 
pågår inom ramen för patientrörlighetsdirektivet för att utbyta digital 
hälsoinformation över landsgränser. Syftet är att under lätta för patienter att 
söka vård, inklusive att hämta ut läkemedel, i ett annat land. De nationella 
behoven för ökat informationsutbyte av vissa informationsmängder bör 
således harmonisera med det internationella arbete som Sverige berörs av.   
Det finns e tt antal uppenbara kandidater för informationsmängder som bör 
prioriteras i ett första skede. Dessa är av särskilt intresse bland annat på grund 
av att de kan antas ha stor betydelse för patientsäkerhet, effektivitet, samt 
informationsutbyte också med andr a länder. Några av de faktorer som 
kommer att ingå i den vidare analysen av vilka informationsmängder som bör 
prioriteras i första skedet inkluderar den sammantagna nyttan, 
specifikationernas mognadsgrad, samt teknisk genomförbarhet, se vidare 6.1 
ovan.  
 
70 https://www.swift.com/about -us/history    
 
 65 (98)   
 
I detta uppdrag ingår att föreslå hur sammanhållen journalföring kan nyttjas i 
större utsträckning också för omsorgen. I praktiken förutsätter detta att 
förslagen i SOU 2021:4 blir verklighet, det vill säga en lag om sammanhållen 
vård- och omsorgsdokumentati on och kvalitetsuppföljning. Då det idag inte 
finns möjligheter för omsorgsgivare att ingå i sammanhållen journalföring är 
det många viktiga informationsmängder som idag inte kan utbytas via 
Nationella tjänsteplattformen. Det finns stora behov av fungerand e 
informationsförsörjning inom kommunens  socialtjänst och sjukvård för att 
tillsammans med den regionala sjukvården kunna planera och verkställa 
samordnade insatser. Detta behov är särskilt stort vid samordnad plan vid 
utskrivning (SVP) och vid samordnad i ndividuell plan (SIP). 
Informationsförsörjningen sker idag i olika parallella system, men också via 
papper, fax och telefonsamtal.   
Inom kommunerna ser landskapet av olika verksamhetssystem för den sociala 
dokumentationen olika ut och det finns inget klart  mönster att dra slutsatser 
utifrån. Vidare är kommuner olika organiserade  avseende  nämnder och 
förvaltningar.  
När det gäller socialtjänstens dokumentation har Socialstyrelsen nyligen tagit 
fram ett arbetsmaterial för en informationsspecifikation som besk river hur 
uppgifter som är gemensamma för all socialtjänst kan beskrivas och 
dokumenteras strukturerat med gemensamma begrepp och kodverk. Det 
fortsatta arbetet med att strukturera vissa grundläggande 
informationsmängder som samtliga aktörer har nytta av b ör prioriteras.   
6.3 En statlig aktör driver utvecklingsarbetet  
Det finns idag omfattande krav på vissa yrkesgrupper att föra journal som 
behövs för att bedöma, förebygga och behandla sjukdom. Samtidigt är kraven 
på hur journaluppgifter ska dokumenteras (i bet ydelsen enhetliga standarder) 
däremot inte alls lika reglerat. I dag består en ansenlig del av 
journalinformationen av ostrukturerad fritext vilket ger dåliga förutsättningar 
att på maskinell väg analysera informationen. Stora mängder ostrukturerad 
text gö r att viktig information kan vara insprängd i annan information, 
förbises och därmed inte används när den skulle kunna göra nytta. 
Dokumentationen behöver därför i högre grad ske enligt en enhetlig struktur 
och tillämpa enhetliga standarder.   
Från dialogmö ten och andra utredningar och rapporter framkommer en tydlig 
bild av att det behövs en samlande aktör som driver på, och vid behov 
beslutar om, interoperabilitetsfrågor som rör hälsodata. Det behövs ett   
 
66 (98)   helhetsgrepp över området informationsöverföring, sta ndarder och 
specifikationer, samt styrning och stöd både på strategisk och operativ nivå.   
Sammantaget framstår det som angeläget att staten tar ett tydligt ansvar i 
frågor som är centrala för hälsodataområdet. Det är därför av stor vikt att 
ansvaret för styrning kring informationsmängderna tilldelas en statlig 
myndighet. Denna bör kunna besluta vilka informationsmängder som ska 
omfattas av skyldighet att tillgängliggöra, samt vilka specifikationer som ska 
användas för dessa informationsmängde r. Socialstyrelsen har redan idag i sin 
instruktion uppgifter kopplade till detta, men inget bemyndigande att meddela 
föreskrifter om informationsspecifikationer. Samtidigt är det viktigt att det 
underlaget för den statliga styrningen tas fram på ett sätt som involverar alla 
relevanta aktörers perspektiv. Detta skulle kunna ske genom samverkan med 
befintliga standardiseringsgrupperingar eller någon form av nationellt råd.   
Innan skyldigheten träder i kraft för en informationsmängd bör 
specifikationer i god tid vara bestämda och tillgängliga för vårdgivare att 
börja implementera. Aktörer som ska göra information tillgänglig måste få tid 
på sig att anpassa sina system innan skyldigheten träder i kraft. Införandet av 
tvingande regler för h ur information ska struktureras kommer att medföra 
resurskrävande anpassningar, men ju tidigare det görs desto större är 
möjligheterna att nyttja digitaliseringens möjligheter i denna och närliggande 
sektorer.  
Allt eftersom bör den statliga myndigheten bes luta om vilka ytterligare 
informationsmängder som ska omfattas av uppgiftsskyldighet. Vilka 
informationsmängder som läggs till bör noga analyseras avseende bland annat 
nyttovinster för individ och samhälle, behov hos berörda aktörer, och 
genomförbarhet.  
6.4 Alla relevanta aktörer ska kunna ansluta  
Framtidens digitala infrastruktur för hälsodataområdet behöver vara möjlig att 
ansluta till för alla relevanta aktörer och datakällor, såväl för produktion som 
konsumtion. Data som tillgängliggörs ska kunna komma från  källor som i 
dagens lösning saknar möjlighet att koppla upp sig mot infrastrukturen. Det 
kan bland annat handla om icke offentligt finansierade vårdgivare, statliga 
informationskällor som till exempel Nationella läkemedelslistan  eller 
apparater som genere rar olika typer av mätvärden.    
 
 67 (98)   
 
Detta betyder dock inte att alla aktörer har rätt att ta del av all tillgänglig 
information, och inte heller att anslutning automatiskt innebär rätt att 
tillgängliggöra vilken information som helst.   
I en sådan lösning kan dat a antingen lagras centralt (jämför Kanta i Finland), 
eller även fortsättningsvis lokalt hos den som producerar informationen, 
vilket förutsätter bland annat väl fungerande indexeringstjänster.  
I detta sammanhang kan det vara värdefullt att utforska möjligh eten att testa 
nya lösningar inom ramen för pilotprojekt. För att kunna genomföra detta och 
samtidigt ta tillvara lärdomar skulle en så kallad regulatorisk sandlåda kunna 
användas. Detta har direkta beröringspunkter med det uppdrag som E -
hälsomyndigheten n yligen fått rörande bilddiagnostik (se 2.4.3 ovan).  
För att stötta framför allt de aktörer som har svårt att utveckla eller köpa in 
lösningar som uppfyller de nya kraven bör en statlig aktör tillhandahålla en 
enklare lösning som kan användas för dokumentat ion och 
informationsdelning på ett sätt som överensstämmer med den nya styrningen. 
Detta skulle kunna handla om en webbaserad lösning eller liknande som även 
skulle göra det möjligt för vårdgivare som inte har möjlighet att integrera sitt 
vårdinformationss ystem till infrastrukturen att ändå tillgängliggöra 
uppgifterna enligt uppställda krav. På så sätt kan alla, även mindre aktörer, 
tillgängliggöra och ta del av viktig information.   
6.5 Nya typer av data och en ny syn på data  
Intentionen med sammanhållen journa lföring är att en vårdgivare ska kunna 
ta del av en specifik individs journaluppgifter i en aktuell vårdsituation. 
vårdsitua tionen. Vidare finns det andra ändamål än den direkta 
underlag, till exempel inom forskning och life science. I den digitala 
transformation som hela hälsosektorn genomgår finns det be hov av en delvis 
ny syn på data.   
Historiskt finns en syn på det som dokumenterats i patientjournalen att det 
framförallt ska utgöra minnesanteckningar för den enskilde yrkesutövaren, 
eller när någon annan tar över liknande arbetsuppgifter. Nu ser skapande t och 
användandet av data helt annorlunda ut: Data kan nu skapas inte bara av 
sjukvårdspersonal, utan även av individen själv eller olika tekniska lösningar 
som finns i hemmet eller som bärs på kroppen. Data kan också användas på   
 
68 (98)   nya sätt, bland annat för forskning och utveckling, kvalitetsuppföljning, samt 
för andra patienter (till exempel inom precisionsmedicin). För att ta tillvara 
dagens och framtidens möjligheter att analysera stora mängder data behöver 
systemen kunna få tillgång till många olika typer  av data.  Frågan om vilka 
typer av information som är av intresse, samt hur dessa skulle kunna 
klassificeras, användas och lagras behöver analyseras och utredas vidare.  
För att kunna ta tillvara de möjligheter som digitaliseringen ger behöver vi 
betrakta h älso- och omsorgsrelaterade data på ett delvis nytt sätt. Den 
uppdelning i primär - och sekundäranvändning av data som ofta använts börjar 
luckras upp i och med att det finns delvis nya användningsområden för data. 
Till exempel precisionsmedicin, som handla r om vård av en individ men som 
ställer krav på hur man kan använda data som mer liknar traditionell 
6.6 Ökad insyn och kontroll för individen  
Det finns stora nyttor med att individen ges ökade möjligheter att kontrollera 
vem som har tillgå ng till och för vilka syften informationen kan användas.  
På vissa sätt har individens tillgång till den information som finns om 
individen själv förbättrats påtagligt under de senaste åren. Det finns likväl 
stora vinster i att ge individen ytterligare möjl igheter att styra hur information 
kan användas i vård - och omsorgsprocesserna.  
Det finns också ett ökat behov av att informationen ifrån vården och 
omsorgen ska kunna interagera med olika digitala lösningar för monitorering 
och uppföljning. Det finns en vi lja bland befolkningen att använda 
egenproducerade hälsodata tillsammans med den data som hälso - och 
sjukvården genererar. Sådana lösningar kan skapa förutsättningar för ett mer 
proaktivt och hälsofrämjande förhållningssätt, men kan samtidigt innebära 
större risker kopplade till dataskyddsfrågor. Mängden data som går att 
hänföra till en enskild aktualiserar  frågor om personuppgiftsansvar och ökade 
integritetsrisker när olika datamängder kan samköras.   
Det saknas en samlad nationell hantering av samtycken i vård och omsorg 
utanför sammanhållen journalföring (specifikt NPÖ). Utifrån nuvarande 
lagstiftning och teknisk modell bedömer Inera att det är en utmaning att 
utvidga samtyckestjänsten till att omfatta andra situationer än sammanhållen 
journalföring. En ut vidgad digital samtyckeshantering skulle kunna underlätta 
individens kontroll samt öka verksamheternas effektivitet.    
 
 69 (98)   
 
En annan närliggande fråga är den om ett ombuds tillgång till vård - och 
omsorgsuppgifter om den enskilde samt fullmakter kopplade till dess a 
ombud. I skrivande stund remissbehandlas betänkandet Ombuds tillgång till 
vård- och omsorgsuppgifter och förenklad behörighetskontroll inom vården  
(SOU 2021:39) där det föreslås bli möjligt för vårdgivare att ge ombud 
elektronisk tillgång till patientupp gifter. Som regel krävs att ombudet kan visa 
upp en skriftlig fullmakt från patienten. Hur fullmakter registreras och 
hanteras idag varierar beroende på omständigheterna i det enskilda fallet och 
vårdgivarens interna rutiner. Här finns potential att strukt urera och utveckla 
fullmaktshanteringen i syfte att underlätta för patienten att få insyn i och 
möjlighet att ta tillbaka eller ändra en fullmakt.   
Rätten till insyn gäller också vem som har fått tillgång till journaluppgifter 
om individen. Enligt patientd atalagen (8 kap. 5 §) har patienten rätt att begära 
att få information om vilken direktåtkomst och elektronisk åtkomst till 
uppgifter om patienten som förekommit, så kallade logglistor. Bearbetade 
logglistor med förklaringar kan vara ett bra verktyg för pa tienten för att 
avgöra om obehöriga tagit del av journalinformation eller inte. Det finns 
ingen rättighet för enskilda att ha direktåtkomst till logguppgifter och för 
närvarande är det endast fyra regioner som tillgängliggör loggrapporter via 
1177.se.    
6.7 Datalager skiljt från applikation  
Ett framtida system för informationsförsörjning behöver vara robust i vissa 
avseenden och anpassningsbart i andra. De arbetsverktyg (applikationer) som 
medarbetare använder sig av behöver kunna skräddarsys för respektive 
verksamhet och ha kortare utvecklingscykler, medan underliggande data 
lagras och görs åtkomliga i ett separat system. För datalagringen krävs att 
systemet är stabilt, robust och säkert. För vissa viktiga grundläggande data är 
det särskilt angeläget att dessa är stabila över tid och tillgängliga för alla som 
behöver den.   
Att separera datalager från applikationer underlättar när data delas mellan 
system och applikationer, till exempel när data ska följa individen genom 
olika vård - och omsorgsprocesser. En annan  viktig fördel är att data inte låses 
in i enskilda leverantörers produkter. Vidare kan externa aktörer erbjuda 
skräddarsydda lösningar för olika vårdgivare och verksamheter där 
applikationerna är anslutna till det underliggande datalagret, vilket stimuler ar 
innovation och konkurrens.     
 
70 (98)   I en infrastruktur där alla ingående aktörer redan tillämpar gemensamma 
standarder och specifikationer kan central lagring vara en tänkbar, men inte 
en nödvändig, lösning. Om alla strukturerar data enligt uppställda krav är 
förutsättningarna goda för att de också kan ta del av uppgifterna enligt samma 
krav. Det minskar därmed behovet av en central lagring till förmån för en 
federerad lösning, det vill säga lokalt sparad data som kan göras tillgängliga 
via en central indexering stjänst till vilken olika system kan ansluta under 
förutsättning att de uppfyller ett antal funktionella, juridiska, tekniska och 
semantiska krav.  
6.8 Koppling mellan olika uppdrag och initiativ – en 
nationell handlingsplan  
Det pågår en rad initiativ och projekt som rör informationsförsörjning på 
olika sätt och sammantaget framträder en bild av en framtida digital 
infrastruktur som behöver fungera för olika syften och för en rad olika 
aktörer.   
För att den långsiktiga utvecklingen ska kunna ske i enlighet med målbilden  
och samordnat mellan alla de aktörer som berörs bör det upprättas en 
nationell genomförandeplan i ett tidigt skede. Denna bör vara konkret och 
tydlig i vad som planeras när och vem som ansvarar.   
Genomförandeplanen ska ses som ett komplement till de strategidokument 
och andra planer som redan finns på området, till exempel inom ramen för 
Vision e -hälsa 2025 och regeringens Life science -strategi. Här finns även 
tydliga kopplingar till internationella initiativ och projekt, inte minst 
samarbeten  inom EU.   
I arbetet med denna genomförandeplan bör ett antal perspektiv särskilt 
beaktas, bland annat datasäkerhet och integritetsskydd, konsekvenser för de 
olika aktörerna, finansiering, samt den faktiska nyttan för individen och 
medarbetarna i vård och omsorg.  
6.9 En utvecklad statlig digital infrastruktur för 
I denna rapport används begreppet digital infrastruktur i den vidare 
betydelsen som inkluderar hårdvara (hård infrastruktur) och regelverk, 
standarder och tjänster (mjuk digital in frastruktur). Detta tydliggör att 
interoperabilitetens alla fyra lager måste hanteras gemensamt för att uppnå 
förutsättningar för en fungerande digital infrastruktur.    
 
 71 (98)   
 
Såväl hälso - och sjukvården som socialtjänsten behöver genomgå en 
strukturell omvandling,  en digital transformation, för att möta dagens och 
framtidens utmaningar. Interoperabilitet är centralt, men verklig digital 
transformation kräver också uppdaterade arbetssätt, ny kunskap, samt 
förändringar i kultur.   
För att möta de behov av informations försörjning som faktiskt finns hos 
berörda aktörer krävs omfattande insatser. Det handlar om 
författningsändringar, statlig styrning med tydligt uppställda krav och 
specifikationer, utveckling av tekniska lösningar,  
informationssäkerhetsarbete,  fungerande finansieringsmodeller samt att 
organisationskulturer och synsätt förändras. Detta kommer att ta lång tid att 
genomföra och kräva stora resurser. Samtidigt är de indirekta kostnaderna för 
att inte göra något betydligt högre, och sannolikt ökar dessa ju läng re 
förändringarna uteblir.   
De olika aktörerna har på vissa sätt olika behov som behöver tillgodoses: Till 
exempel för en medarbetare i vården är det viktigt med smidig dokumentation 
och tillgänglig information om en specifik patient, det vill säga att kun na ta 
del av patientinformation som är dokumenterad och finns hos annan 
vårdgivare genom sammanhållen journalföring. För forskningsaktörer kan det 
vara viktigt med tillgång till stora mängder strukturerade data om olika 
patienter och omsorgstagare. Framtid ens digitala infrastruktur måste kunna 
hantera båda dessa aktörers behov eftersom underliggande data är (eller bör 
vara) samma. Vidare pekar ett antal angränsande statliga utredningar och 
regeringsuppdrag på behovet av att återanvända data för andra ändamå l än de 
ursprungligen skapades för, så kallad sekundäranvändning. 
Sammanfattningsvis är sammanhållen journalföring (det vill säga 
informationsåtkomst för vårdarbete) bara ett av flera användningsområden för 
den data som finns. Den framtida lösningen för in formationshantering genom 
sammanhållen journalföring bör därmed vara en lösning som också kan 
tillgodose andra ändamål.  
För denna ambitiösa framtida digitala infrastruktur behövs en fungerande 
finansieringsmodell. Bland utmaningarna här finns att hitta trä ffsäkra former 
för att kompensera vård - och omsorgsgivares initiala utvecklingsinsatser och 
eventuella merkostnader när förändringarna har sjösatts.   
Vidare behöver det finnas en eller flera statliga myndigheter som får till 
uppgift att ta fram och besluta  om de funktionella, juridiska, tekniska och 
semantiska krav som aktörer behöver leva upp till för att kunna ansluta till 
den framtida digitala infrastrukturen.     
 
72 (98)   6.10 Rättsligt stöd på hälsodataområdet    
När vården och omsorgen blir alltmer digitaliserad är det  viktigt att veta hur 
man ska navigera i det regelverk som omgärdar de känsliga personuppgifter 
som vården och omsorgen hanterar. I den behovsinventering som redogörs för 
ovan har det framkommit en bild av osäkerhet i rättsliga frågor som rör 
behandling av  personuppgifter, utlämnande av handlingar och uppgifter, samt 
sammanhållen journalföring. Denna osäkerhet finns på olika  organisatorisk a 
nivåer, såväl hos beslutsfattare inom kommuner och regioner som hos 
enskilda medarbetare i vård och omsorg. Osäkerhete n kring det legala 
ramverket utgör ett hinder för fortsatt utveckling på området, och har medfört 
att vårdgivarna tillämpar regelverket olika. Denna variation riskerar att leda 
till ojämlik vård och delaktighet.   
Representanter för regioner och kommuner an ger också att det råder brist på 
juridisk kompetens och resurser för att hantera dessa frågor.   
Hälso - och sjukvårdens hantering av personuppgifter vid journalföring och 
utlämnande av patientuppgifter genom sammanhållen journalföring har sedan 
patientdatal agen trädde i kraft tillsynats ett flertal  gånger av 
Datainspektionen, numera Integritetsskyddsmyndigheten (IMY) . 
Myndigheten har i ett antal tillsynsbeslut konstaterat att vårdgivarna antingen 
saknade, eller att det fanns brister i, de behovs - och riskana lyser som krävs 
och som i sin tur ska ligga till grund för de behörigheter som tilldelas 
personalen. IMY konstaterade vidare att vårdgivarna inte heller hade vidtagit 
lämpliga organisatoriska åtgärder för att kunna säkerställa och visa att 
behandlingen av personuppgifterna hade en säkerhet som var lämplig i 
förhållande till riskerna. IMY fann att vårdgivarna därmed behandlade 
personuppgifter i strid med dataskyddsförordningens principer om integritet 
och konfidentialitet och ansvarsskyldighet, vilket är gru ndläggande 
bestämmelser för att få behandla personuppgifter. Vidare konstaterade IMY 
att vårdgivarna även behandlade  personuppgifter i strid med bestämmelser 
om säkerhet för uppgifterna i samband med behandlingen.  
Vårdgivare är alltid personuppgiftsansvari g oavsett om i nfrastrukturen för 
informationsförsörjning tillhandahålls  av aktörerna själva eller någon annan.  
Med personuppgiftsansvar et följer  att utföra behovs - och riskanalyser och 
utifrån dem tilldela korrekta behörigheter till sin personal. En enskild 
medarbetare ska vara trygg i att den behörighet som denne har tilldelats är 
korrekt.     
 
 73 (98)   
 
Aktörernas upplevda osäkert kring det legala ramverket och d et faktum att 
upprepade tillsyner på området resulterat i konstaterande av samma 
återkommande brister kan vara ett uttryck för ett behov av ytterligare stöd och 
vägledning. Aktörerna behöver tydligare vägledning exempelvis kring vilka 
verktyg som finns til lgängliga, samt när och hur de ska användas . Det kan 
handla om att göra  korrekta behovs - och riskanalyser, konsekvensutredningar 
eller förhandssamråd. Ett steg i rätt riktning är att IMY i anslutning till de 
senaste tillsynsbesluten även gett ut en vägledn ing om behovs - och riskanalys 
i hälso- och sjukvården.    
Rättslig osäkerhet är ett välkänt fenomen i flera sektorer, vilket också har lett 
till att Digg fått regeringens uppdrag i frågan. Inom vissa sektorer har 
regeringen gett en myndighet i uppdrag att g e rättsligt stöd inom avgränsade 
områden. Ett sådant exempel är Upphandlingsmyndigheten som ger stöd och 
vägledning inom offentlig upphandling till offentliga organisationer och dess 
leverantörer för att minska osäkerheten i olika sakfrågor som rör offentl ig 
upphandling.  
För att minska den rättsliga osäkerheten inom vård och omsorg bör en statlig 
myndighet agera stöd i dessa frågor. Stödet från denna aktör behöver 
samordnas med bland annat Digg:s uppdrag för att minimera otydlighet i 
ansvar och överlapp i r ättsligt stöd som är av sektoröverskridande karaktär.  
    
74 (98)   7 Övergripande preliminärt lösningsförslag  
I detta kapitel redovisar E -hälsomyndigheten de t preliminära lösningsförslag 
som svarar upp mot uppdraget som regeringen gett myndigheten . För slaget , 
som bestå r av flera delar,  avser att bidra till att de legala möjligheterna till 
sammanhållen journalföring kan nyttjas i större  utsträckning . 
För att  förändringarna ska kunna ge full nytta på kort och lång sikt strävar 
myndighetens förslag  att även svara mot den målbild som beskrivs ovan . För 
det krävs dock omfattande förändring av informationshanteringen inom vård, 
omsorg och hälsodataområdet i stort. Att hela sektor n börjar förhålla sig till 
information på ett delvis nytt sätt är e n viktig sådan förändring . Flera andra 
nödvändiga  förändring ar innebär på sikt insatser utanför ramen för detta 
uppdrag , som till exempel författningsändringar. Tillsammans med teknisk 
utveckling och insatser på informatikområdet kommer denna förändring att ta 
tid och ta stora resurser i anspråk. Den statliga styrningen på området behöver 
förändras  dynamiskt över tid, där delarna på kort sikt framför allt kan 
genomföras med hjälp av ekonomis k styrning för att på längre sikt styras med 
författning, se figur 7 . 
 
Figur 7 Långsiktig plan för digital informationsförsörjning inom vård, omsorg och hälsodataområdet  
 
Del 1–3 av det preliminära lösningsförslaget består av förändringar  som kan 
genomföras på kort sikt. De är tänkta att kunna genomföras utan lagändringar, 
det vill säga inom ramen för nuvarande reglering av sammanhållen 
  
 75 (98)   
 
journalföring. Dessa delar har effekt i sig, men ska också utgöra tydliga steg 
på vägen mot en mer långs iktig lösning och helhet  för den digitala 
informationsförsörjningen i stort.   
För att få till en förändring på kort sikt finns stora fördelar med att 
lösningarna så långt som möjligt tar tillvara på befintliga strukturer och 
tekniska lösningar, oavsett om den digitala infrastrukturen på lång sikt ska 
bygga vidare på den befintliga lösningen. Implementationstid och kostnader 
kan på så sätt begränsas.   
För att till fullo realisera nyttan med sammanhållen journalföring och digital 
informationsförsörjning i sto rt finns det på sikt förändringar som ställer allt 
högre krav på författningsändringar och ny utveckling av teknik. Dessa 
långsiktiga delar hanteras inom detta uppdrag som förslag till en nationell 
genomförandeplan, samt fortsatta utredningar (förslag 4–5). 
Lösningsförslaget och dess delar är i denna delrapport övergripande och 
preliminära. De kommer under det fortsatta uppdraget  att utredas vidare med 
avseende på bland annat  teknik, kostnader , finansiering,  
informationssäkerhet,  samt inte minst juridisk analys. Till slutrapporten avser 
E-hälsomyndigheten att leverera ett mer detaljerat förslag.   
Det preliminära förslaget består av följande delar:  
 
1. Skapa incitament för att tillgängliggöra 3–5 prioriterade 
informationsmängder enligt fastställda specifikationer.  
2. Skapa förutsättningar för tillgängliggörande av nya informationsmängder, 
framför allt med koppling till omsorgens behov. Detta inbegriper bland 
annat fortsatt arbete med informationsspec ifikationer.  
3. Ge en eller flera statliga aktörer i uppdrag att tillhandahålla stöd i rättsliga 
frågor kopplade till elektroniskt utbyte av information inom 
hälsodataområdet.   
4. Upprätta en nationell genomförandeplan för digital 
informationsförsörjning inom hä lsodataområdet.  
5. Förslag till fortsatt utredning,  som kan ske som offentliga utredningar 
eller myndighetsuppdrag:  
a) Skyldighet att tillgängliggöra vissa p rioriterade informationsmängder 
enligt beslutade specifikationer.    
 
76 (98)   b) En statlig myndighet bör få i uppdrag a tt besluta vilka 
informationsmängder som ska omfattas av skyldighet  enligt ovan.   
c) Förutsättningar för att använda olika typer av information som idag 
inte används.  
d) Pilotprojekt för att initiera en statlig digital infrastruktur på 
hälsodataområdet  med hjälp  av regulatorisk sandlåda.   
e) Skyldighet  för vård - och omsorgsgivare att på längre sikt ansluta  till 
en statlig digital infrastruktur där information tillgängliggörs enligt 
uppställda specifikationer.   
f) Skyldighet  eller möjlighet för andra aktörer att ansluta  som producent 
eller konsument till infrastrukturen ovan.  
g) En statlig myndighet bör få i uppgift att besluta om krav för att ansluta 
till den nya statliga digitala infrastrukturen ovan.   
    
 77 (98)   
 
8 Ekonomiska och andra konsekvenser av 
lösningsförslage t 
1. Kostnader  
E-hälsomyndigheten ska i enlighet med regeringsuppdraget i föreliggande 
delrapport uppskatta kostnaderna för de preliminära förslagen. I detta avsnitt 
redogör vi för en grov och preliminär kostnadsuppskattning för de delar av 
det övergripande preliminära lösningsförslag et som utgår från dagens rättsliga 
förutsättningar för sammanhållen journalföring och befintlig teknik.   
8.1 Preliminär och översiktlig kostnadsuppskattning  
Denna kostnadsuppskatt ning är behäftad med mycket stora osäkerheter. 
Kostnaderna är särskilt svåra att beräkna i dagsläget eftersom förslaget 
fortfarande är översiktligt och preliminärt. Det är först när detaljerna i 
förslaget blir tydliga som kostnaderna kan uppskattas.  
Syfte t med denna uppskattning är att ge en preliminär uppskattning av 
kostnaderna baserat på de delar som i dagsläget är kända och som övervägs i 
det övergripande preliminära förslaget. En mer detaljerad beräkning kommer 
att lämnas i slutrapporten. Följande del ar ingår i denna preliminära 
uppskattning:  
• Incitament att tillgängliggöra vissa prioriterade informationsmängder  
Kostnader uppstår huvudsakligen hos vårdgivare som idag inte är anslutna till 
NPÖ och som behöver ansluta för att producera för att kunna ta d el av 
incitamentet. Andelen av kostnaden som ska täckas med incitamentet 
påverkar statens kostnad.  
• Tillgängliggörande av nya informationsmängder, framför allt med 
koppling till omsorgens behov  
En kostnad som i huvudsak uppstår hos den statliga myndighet s om ska ta 
fram, tillgängliggöra och förvalta dessa informationsmängder. 
Kostnadsbilden kommer att påverkas av hur många och vilka 
informationsmängder som ska göras tillgängliga.  
• En nationell genomförandeplan för digital informationsförsörjning  
En kostnad som uppstår för staten i samband med att planen tas fram och i 
samband med att förvalta planen samt säkerställa att den efterlevs.  
• Tillhandahålla stöd i rättsliga frågor kopplade till elektroniskt utbyte 
av information inom hälsodataområdet.    
 
78 (98)   Kostnaderna för detta stöd uppstår för staten och storleken kommer att variera 
beroende på stödets omfattning.  
Kostnaderna för ovan angivna delar uppskattas, mycket preliminärt och 
översiktligt, till mellan 100 och 150 miljoner kronor.  
8.2 Finansiering och af färsmodell   
För att få till stånd en långsiktig utveckling mot en ändamålsenlig digital 
infrastruktur för hälsodataområdet krävs en hållbar finansieringsmodell. 
Samtidigt krävs en rad förändringar på olika nivåer som därför kan behöva 
olika finansieringsmo deller för att uppnå målbilden.   
Till slutrapporten kommer en fördjupad analys kring dessa frågor att 
redovisas.  
8.3 Informationssäkerhet  
Många av delarna i det preliminära lösningsförslaget i denna rapport syftar till 
att öka tillgängligheten och omfånget av information. Ökad tillgänglighet av 
mer information ställer samtidigt högre krav på riktighet och konfidentialitet . 
Framför allt i de mer långsiktiga delarna av förslaget kommer det att krävas 
en noggrann analys av potentiella effekter på informationssäker heten.  
Hälsodata är känsliga uppgifter och kräver därför särskild försiktighet. Vidare 
kan b rister i hantering av information leda till ett försämrat förtroende för 
tjänster och bakomliggande aktörer.  
Till slutrapporten kommer en fördjupad analys kring de ssa frågor att 
    
 79 (98)   
 
9 Ansvarsfördelning  
Ett tydligt ansvar och mandat för att styra i frågor kopplade till den digitala 
informationsförsörjningen  inom vård och omsorg är av stor vikt. Likväl 
innehåller inte denna delrapport tydligt utpekade ansvariga då denna fråga 
behöver utredas vidare  inför det förslag som kommer att presenteras i 
slutrapporten.   
Det finns dock några uppenbara slutsatser  som kan dras redan nu: För att 
åstadkom ma en rikstäckande  teknisk lösning som kan inkludera alla relevanta 
aktörer krävs det sannolikt att en statlig aktör får större ansvar. Detta innebär 
sannolikt att en eller flera statliga myndigheter får utökade uppdrag som rör 
den digitala infrastrukturen , både mjuka delar som styrning av standarder och 
specifikationer, och delar av den hårda infrastrukturen som tekniska 
lösningar. Samtidigt är det avgörande att det finns förutsättningar för olika 
aktörer att skapa innovationer och anpassade verktyg för ol ika 
användningsfall, vilket betyder att ansvaret för utveckling av applikationer 
bör ligga decentraliserat och nära slutanvändare.   
    
80 (98)   10 Fortsatt arbete  
I denna delrapport lämnas ett övergripande och preliminärt lösningsförslag 
bestående av flera delar. I det fortsatta arbetet avser E -hälsomyndigheten att 
vidare utreda de olika delarna för att till slutrapporten presentera förslag med 
högre detaljnivå. Dialogen med aktörer kommer o ckså att fortgå i syfte att få 
ytterligare inspel kring analys och lösningsförslag.    
 
 81 (98)   
 
Bilag a 1 Gällande rätt  
Denna bilaga innehåller en kortfattad redogörelse över de lagar, förordningar 
och myndighetsföreskrifter som kan anses relevanta för frågor om 
sammanhållen journalföring inom vård och omsorg.   
 
Hälso - och sjukvårdslagstiftning  
Hälso - och sjukvårdslagen  
Hälso - och sjukvårdslagen (2017:30) innehåller bestämmelser om hur hälso - 
och sjukvårdsverksamhet ska organiseras och bedrivas. Lagen gäller för a lla 
vårdgivare. Av lagen framgår att kommuner och regioner ansvarar för att 
tillhandahålla offentligt finansierad hälso - och sjukvård i egenskap av 
sjukvårdshuvudmän (1  kap 1  §). Med hälso - och sjukvård avses åtgärder för 
att medicinskt förebygga, utreda o ch behandla sjukdomar och skador, 
sjuktransporter, och omhändertagande av avlidna. Däremot omfattas inte 
tandvård enligt tandvårdslagen (1985:125).  
Målet med hälso - och sjukvården är enligt lagen en god hälsa och en vård på 
lika villkor för hela befolkning en. Vården ska ges med respekt för alla 
människors lika värde och för den enskilda människans värdighet. Den som 
har det största behovet av hälso - och sjukvård ska ges företräde till vården. 
Hälso - och sjukvården ska arbeta för att förebygga ohälsa (3  kap. 1 och 2  §§). 
Hälso - och sjukvårdsverksamhet ska bedrivas så att kraven på en god vård 
uppfylls. Det innebär att vården särskilt ska vara av god kvalitet med en god 
hygienisk standard, tillgodose patientens behov av trygghet, kontinuitet och 
säkerhet, bygg a på respekt för patientens självbestämmande och integritet, 
främja goda kontakter mellan patienten och hälso - och sjukvårdspersonalen 
och vara lätt tillgänglig (5  kap. 1  §). Där det bedrivs hälso - och 
sjukvårdsverksamhet ska det finnas den personal, de lo kaler och den 
utrustning som behövs för att god vård ska kunna ges (5  kap. 2  §).  Kvaliteten 
i verksamheten ska systematiskt och fortlöpande utvecklas och säkras (5  kap. 
4 §). 
Ledningen av hälso - och sjukvårdsverksamheten i regionen ska utövas av en 
eller flera nämnder. För en sådan nämnd gäller det som är föreskrivet om 
nämnder i kommunallagen (2017:725). Bestämmelser om gemensam nämnd 
finns i lagen (2003:192) om gemensam nämnd inom vård - och 
omsorgsområdet. Regionen ska planera sin hälso - och sjukvård med    
 
82 (98)   utgångspunkt i behovet av vård hos dem som omfattas av regionens ansvar 
för hälso - och sjukvård. Regionen ska vid planeringen beakta den hälso - och 
sjukvård som erbjuds av andra vårdgivare. Regionen ska även planera sin 
hälso - och sjukvård så att en katas trofmedicinsk beredskap upprätthålls 
(7 kap. 1 och 2  §§). Motsvarande bestämmelser om kommunens organisation, 
planering och samverkan finns 11 kap.  
Ansvar att erbjuda hälso - och sjukvård  
Regionen ska erbjuda en god hälso - och sjukvård åt den som är bosatt inom 
regionen. Detsamma gäller i fråga om den som har skyddad folkbokföring 
enligt 16  § folkbokföringslagen (1991:481) och som stadigvarande vistas 
inom regionen. Även i övrigt ska regionen verka för en god hälsa hos 
befolkningen. Regionen ska även erbjuda en god hälso - och sjukvård åt den 
som, utan att vara bosatt här, har rätt till vårdförmåner i Sverige vid sjukdom 
och moderskap enligt vad som följer av Europaparlamentets och rådets 
förordning (EG) nr 883/2004 av den 29 april 2004 om samordning av  de 
sociala trygghetssystemen, och den som avses i 5 kap. 7 § första stycket 
socialförsäkringsbalken och som omfattas av förordningen (8  kap 1 och 2  §§). 
Beträffande kommunens ansvar att erbjuda hälso - och sjukvård anges i 12 
kap. 1  § att kommunen ska erbj uda en god hälso - och sjukvård åt den som 
efter beslut av kommunen bor i en sådan boendeform eller bostad som avses i 
5 kap. 5 § andra stycket, 5 kap. 7 § tredje stycket eller motsvarande 
tillståndspliktig boendeform eller bostad som avses i 7 kap. 1 § för sta stycket 
2 socialtjänstlagen (2001:453).  Kommunen ska även i samband med 
dagverksamhet enligt 3 kap. 6 § samma lag erbjuda en god hälso - och 
sjukvård åt den som vistas i dagverksamheten.  
Regioner och kommuner får med bibehållet huvudmannaskap sluta avta l med 
någon annan om att utföra de uppgifter som regionen eller kommunen 
ansvarar för enligt denna lag. Av avtalet ska framgå de särskilda villkor som 
gäller för överlämnandet. En uppgift som innefattar myndighetsutövning får 
dock inte med stöd av denna be stämmelse överlämnas till en juridisk person 
eller en enskild individ (15  kap. 1  §). 
Patientlagen  
Patien tlagen (2014:821) syftar till att inom hälso - och sjukvårdsverksamhet 
stärka och tydliggöra patientens ställning samt till att främja patientens 
integritet, självbestämmande och delaktighet. Lagen innehåller bland annat  
bestämmelser om tillgänglighet, infor mation och samtycke.    
 
 83 (98)   
 
Av 4  kap. 2  § framgår att hälso - och sjukvård får inte ges utan patientens 
samtycke om inte annat följer av denna eller någon annan lag. Innan 
samtycke inhämtas ska patienten få information enligt lagens 3  kap. Patienten 
kan, om inte a nnat särskilt följer av lag, lämna sitt samtycke skriftligen, 
muntligen eller genom att på annat sätt visa att han eller hon samtycker till 
den aktuella åtgärden. Patienten får när som helst ta tillbaka sitt samtycke. 
Om en patient avstår från viss vård el ler behandling, ska han eller hon få 
information om vilka konsekvenser detta kan medföra.  
Vad gäller bestämmelser om patientens rätt att ta del av journalhandlingar och 
andra uppgifter och att motsätta sig behandling av personuppgifter samt andra 
bestämmel ser om behandling av personuppgifter inom hälso - och 
sjukvårdsverksamhet, hänvisas till patientdatalagen (2010:355).  
Patientsäkerhetslagen  
Patientsäkerhetslagen (2010:659) syftar till att främja hög patientsäkerhet 
inom hälso - och sjukvård och därmed jämfö rlig verksamhet. I lagen finns 
bestämmelser om anmälan av verksamhet, vårdgivarens skyldighet att bedriva 
ett systematiskt patientsäkerhetsarbete, behörighetsfrågor, begränsningar i 
rätten för andra än hälso - och sjukvårdspersonal att vidta vissa hälso - och 
sjukvårdande åtgärder, skyldigheter för hälso - och sjukvårdspersonal, 
Inspektionen för vård och omsorgs tillsyn, prövotid och återkallelse av 
legitimation, Hälso - och sjukvårdens ansvarsnämnd samt straffbestämmelser.  
I patientsäkerhetslagen definieras et t antal begrepp. Där anges bland annat  att 
med patientsäkerhet avses i denna lag skydd mot vårdskada. Med vårdskada 
avses i denna lag lidande, kroppslig eller psykisk skada eller sjukdom samt 
dödsfall som hade kunnat undvikas om adekvata åtgärder hade vidt agits vid 
patientens kontakt med hälso - och sjukvården (1  kap. 5 och 6  §§). 
Anmälan av verksamhet - Vårdgivarregistret  
I patientsäkerhetslagens 2  kap. finns bestämmelser som innebär att den som 
avser att bedriva hälso - och sjukvård ska anmäla detta till In spektionen för 
vård och omsorgs senast en månad innan verksamheten påbörjas.   
Inspektionen för vård och omsorg ansvarar och för ett automatiserat register 
över all hälso - och sjukvårdsverksamhet som anmälts enligt 2  kap. 
patientsäkerhetslagen, registret ka llas vårdgivarregistret. Registret får 
användas för tillsyn och forskning samt för framställning av statistik. 
Inspektionen för vård och omsorg ska också föra ett automatiserat register   
 
84 (98)   över sjukvårdsinrättningar och enheter där det får ges vård enligt lag en 
(1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård eller lagen (1991:1129) om 
rättspsykiatrisk vård samt vid enheter för rättspsykiatrisk undersökning. 
Registret får användas för tillsyn, forskning, framställning av statistik och för 
placering av patienter.  
Vårdgiva rens skyldighet att bedriva ett systematiskt 
patientsäkerhetsarbete  
Vårdgivaren ska planera, leda och kontrollera verksamheten på ett sätt som 
leder till att kravet på god vård i hälso - och sjukvårdslagen (2017:30) 
respektive tandvårdslagen (1985:125) uppr ätthålls. Vårdgivaren ska vidta de 
åtgärder som behövs för att förebygga att patienter drabbas av vårdskador. 
För åtgärder som inte kan vidtas omedelbart ska en tidsplan upprättas (3  kap. 
1 och 2  §§). 
Skyldigheter för hälso - och sjukvårdspersonal med flera  
Hälso - och sjukvårdspersonalen ska utföra sitt arbete i överensstämmelse med 
vetenskap och beprövad erfarenhet. En patient ska ges sakkunnig och 
omsorgsfull hälso - och sjukvård som uppfyller dessa krav. Vården ska så 
långt som möjligt utformas och genomfö ras i samråd med patienten. Patienten 
ska visas omtanke och respekt. Den som tillhör hälso - och 
sjukvårdspersonalen bär själv ansvaret för hur han eller hon fullgör sina 
arbetsuppgifter. Personalens ansvar innebär ingen inskränkning i 
vårdgivarens ansvar e nligt denna lag eller annan författning (6  kap. 1 och  §§). 
Den som i sin yrkesverksamhet inom hälso - och sjukvården utfärdar ett intyg 
om någons hälsotillstånd eller vård, ska utforma det med noggrannhet och 
omsorg (6  kap. 10  §). Skyldighet att utfärda int yg om vården finns även i 
3 kap. 16  § patientdatalagen.  
I 6 kap. 12 -13 §§ finns bestämmelser om tystnadsplikt  som avser de som 
tillhör eller har tillhört hälso - och sjukvårdspersonalen inom den enskilda 
hälso - och sjukvården. Denna personalkategori får int e obehörigen röja vad 
de i sin verksamhet har fått veta eller fått från annan person fått uppgift om en 
enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden. Som obehörigt 
röjande anses inte att någon fullgör sådan uppgiftsskyldighet som följer av l ag 
eller förordning.    
 
 85 (98)   
 
Folkbokföringslagen  
Folkbokföring är den grundläggande registreringen av befolkningen i Sverige 
och regleras i folkbokföringslagen (1991:481). Genom folkbokföringen 
fastställs en persons bosättning samt registrering av uppgifter om ide ntitet, 
familj och andra förhållanden. Många rättigheter och skyldigheter som en 
individ har är beroende av att individen är folkbokförd och var individen är 
folkbokförd, till exempel  rätten till olika bidrag eller rätten till hälso - och 
sjukvård.  
Folkbokf öring ska enligt huvudregeln ske när ett barn föds i Sverige och 
moder är folkbokförd eller om fadern är folkbokförd och vårdnadshavare. 
Även den som efter inflyttning anses bosatt i Sverige ska folkbokföras. En 
person anses bosatt här i landet om han elle r hon kan antas komma att 
regelmässigt tillbringa sin nattvila eller motsvarande vila (dygnsvilan) i landet 
under minst ett år (jfr 2 och 3  §§) 
Folkbokföringsort  
En person ska folkbokföras på den fastighet och i den kommun där han eller 
hon är att anse som  bosatt. Den kommun där en person är folkbokförd är hans 
eller hennes folkbokföringsort (jfr 6  §). 
Skyddad folkbokföring  
En person som av särskilda skäl kan antas bli utsatt för brott, förföljelser eller 
allvarliga trakasserier på annat sätt, får efter ege n ansökan medges att vara 
folkbokförd på en annan folkbokföringsort än där personen är bosatt (skyddad 
folkbokföring) om åtgärden med hänsyn till den enskildes förmåga och övriga 
förutsättningar kan antas tillgodose behovet av skydd (jfr 16  §). 
Personnumme r och samordningsnummer  
Alla personer som folkbokförs i Sverige får ett personnummer som 
identitetsbeteckning. Skatteverket tilldelar personnummer. För varje 
folkbokförd person fastställs ett personnummer som identitetsbeteckning. 
Personnumret innehåller f ödelsetid, födelsenummer och kontrollsiffra (jfr 
18 §). 
Samordningsnummer är en identitetsbeteckning för personer som inte är eller 
har varit folkbokförda i Sverige. En person som inte är eller har varit 
folkbokförd får tilldelas ett samordningsnummer som identitetsbeteckning. 
Ett samordningsnummer får tilldelas efter begäran från en myndighet eller ett 
annat organ som regeringen bestämmer eller ansökan av en enskild som har 
en sådan anknytning till Sverige att han eller hon kan antas behöva en   
 
86 (98)   identitetsbe teckning och inställer sig personligen hos Skatteverket och styrker 
sin identitet (jfr18 a §).  
EU:s socialförsäkringsförordning  
Förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala 
trygghetssystemen, kallad socialförsäkringsförordningen men även förkort ad 
till förordning 883/2004, är en europeisk förordning som reglerar 
samordningen av de sociala trygghetssystemen inom Europeiska unionen och 
EES-området. Förordningen utgör grunden för att säkerställa rätten till social 
trygghet och sociala förmåner vid l aglig förflyttning inom unionen, en viktig 
del av den fria rörligheten för personer och en grundläggande rättighet enligt 
stadgan om de grundläggande rättigheterna.   
Förordning 883/2004 fastställer en rad bestämmelser om vilket nationellt 
socialt trygghetssystem som en person omfattas av, utan att påverka själva 
utformningen av dessa system. Huvudsyftet är att säkerställa att varje person 
omfattas av en och endast en medlemsstats lagstiftning åt gången, och att 
personer inte missgynnas vad gäller s ocial trygghet och sociala förmåner vid 
utövandet av den fria rörligheten för personer.  
Förordning 883/2004 omfattar bland annat förmåner vid sjukdom och moder - 
och faderskap och ger under vissa förutsättningar EES -medborgare 
sjukvårdsförmåner i ett annat land än den egna försäkringsmedlemsstaten, jfr 
med 8 kap. 1  § HSL. Sjukvårdsförmånerna enligt förordningen omfattar även 
tandvård, jfr 5  a § tandvårdslagen  (1985:125).   
EU:s patientrörlighetsdirektivet  
Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/24/EU av d en 9 mars 2011 om 
tillämpningen av patienträttigheter vid gränsöverskridande hälso - och 
sjukvård syftar till att EU -medborgaren lättare ska få tillgång till en säker 
gränsöverskridande hälso - och sjukvård av god kvalitet samt att uppmuntra 
medlemsstaterna till samarbete på hälso - och sjukvårdsområdet. Med 
gränsöverskridande hälso - och sjukvård avses i direktivet all hälso - och 
sjukvård som tillhandahålls eller förordnas i en annan medlemsstat än 
försäkringsmedlemsstaten.  
Enligt direktivet ska försäkringsmed lemsstaten se till att de kostnader som 
uppstått för en försäkrad person som mottagit gränsöverskridande hälso - och 
sjukvård ersätts om vården hör till de förmåner som den försäkrade personen 
skulle haft rätt till i försäkringsmedlemsstaten.    
 
 87 (98)   
 
Socialtjänstla gstiftning  
Socialtjänstlagen  
Socialtjänstlagen (2001:453) inleder med att ange socialtjänstensmål, vilket är 
att samhällets socialtjänst ska på demokratins och solidaritetens grund främja 
människornas ekonomiska  och sociala trygghet, jämlikhet i levnadsvil lkor 
och aktiva deltagande i samhällslivet (1  kap. 1  §). Varje kommun svarar för 
socialtjänsten inom sitt område, och har det yttersta ansvaret för att enskilda 
får det stöd och den hjälp som de behöver. Detta innebär ingen inskränkning i 
det ansvar som vi lar på andra huvudmän. Den kommun där den enskilde 
vistas ansvarar för stöd och hjälp enligt lagen  (2 kap. 1  § och 2  a kap. 1  §). I 
övrigt finns bestämmelser om rätten till bistånd, särskilda bestämmelser för 
olika grupper, vård utanför det egna hemmet, en skild verksamhet och 
anmälningsplikt, avgifter, återkrav, nämndorganisation, handläggning av 
ärenden, behandling av uppgifter, tillsyn, anmälan om och avhjälpande av 
missförhållanden och tystnadsplikt.  
I 11 kap. socialtjänstlagen finns bestämmelser om hand läggning av ärenden. 
Handläggning av ärenden som rör enskilda samt genomförande av beslut om 
stödinsatser, vård och behandling ska dokumenteras. Dokumentationen ska 
utvisa beslut och åtgärder som vidtas i ärendet samt faktiska omständigheter 
och händelser av betydelse. Handlingar som rör enskildas personliga 
förhållanden ska förvaras så att obehöriga inte får tillgång till dem (5  §). 
Dokumentationen skall utformas med respekt för den enskildes integritet. 
Den enskilde bör hållas underrättad om de journalant eckningar och andra 
anteckningar som förs om honom eller henne. Om den enskilde anser att 
någon uppgift i dokumentationen är oriktig skall detta antecknas (6  §). 
Socialtjänstlagens 12 kap. behandling av uppgifter innehåller bestämmelser 
om gallring och soc ialnämndens uppgiftsskyldighet.   
15 kap. innehåller bestämmelser om tystnadsplikt. Den som är eller har varit 
verksam inom yrkesmässigt bedriven enskild verksamhet som avser insatser 
enligt denna lag  får inte obehörigen röja vad han eller hon därvid har få tt veta 
om enskildas personliga förhållanden (1  §). Den som är eller har varit 
verksam inom enskild familjerådgivning får inte obehörigen röja en uppgift 
som en enskild har lämnat i förtroende eller som har inhämtats i samband 
med rådgivningen (2  §). I det  allmännas verksamhet gäller offentlighets - och 
sekretesslagen (2009:400) (3  §).   
 
88 (98)   Lagen om stöd och service för vissa funktionshindrade  
Lagen (1993:389) om stöd och service till vissa funktionshindrade, förkortad 
LSS, kompletterar socialtjänstlagen samt häl so- och sjukvårdslagen och ska 
försäkra att särskilt behövande får det stöd i det dagliga livet som krävs, för 
att kunna uppleva samma människovärde som andra, trots 
funktionsnedsättning.  
Varje kommun och varje region ska svara för sådana insatser. Kommune rna 
ansvarar för det allra mesta inom LSS medan regionerna ansvarar för insatser 
avseende råd och stöd. Kommuner och regioner kan  dock avtala om annan 
ansvarsfördelning.  
Lagen innehåller bland annat  bestämmelser om dokumentation och gallring 
avseende beslu t och åtgärder som vidtagits i ett ärende samt faktiska 
omständigheter och händelser av betydelse (21  a – 21 b §§). 
Offentlighet - och sekretesslagstiftning  
Regeringsformen  
I regeringsformen (RF), en av Sveriges grundlagar, finns bestämmelser om 
grundläggan de fri - och rättigheter, bland annat  en bestämmelse om skydd för 
den personliga integriteten. Av 2 kap. 6 § RF följer att var och en gentemot 
det allmänna är skyddad mot betydande intrång i den personliga integriteten, 
om det sker utan samtycke och innebär  övervakning eller kartläggning av den 
enskildes personliga förhållanden. Skyddet får enligt 2 kap. 20 och 21 §§ RF 
begränsas genom lag, men endast för att tillgodose ändamål som är 
godtagbara i ett demokratiskt samhälle. Begränsningen får aldrig gå utöver  
vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den och 
inte heller sträcka sig så långt att den utgör ett hot mot den fria 
åsiktsbildningen såsom en av folkstyrelsens grundvalar. Begränsningen får 
inte göras enbart på grund av politis k, religiös, kulturell eller annan sådan 
åskådning.  
Tryckfrihetsförordningen  
Även tryckfrihetsförordningen är en av Sveriges grundlagar. I dess 2 kap. 
regleras allmänna handlingars offentlighet. Av 2  kap. 1  § framgår att var och 
en ska ha rätt att ta del a v allmänna handlingar till främjande av ett fritt 
meningsutbyte, en fri och allsidig upplysning och ett fritt konstnärligt 
skapande.     
 
 89 (98)   
 
Rätten att ta del av allmänna handlingar får begränsas endast om det krävs 
med hänsyn till ett antal uppräknade skäl, bland annat  till skydd för enskildas 
personliga eller ekonomiska förhållanden. Begränsning av rätten att ta del av 
allmänna handlingar ska anges noga i författning (jfr 2  §). 
Med handling avses en framställning i skrift eller bild samt en upptagning 
som endast  med tekniska hjälpmedel kan läsas eller avlyssnas eller uppfattas 
på annat sätt (3  §). En handling är allmän, om den förvaras hos en myndighet 
och är att anse som inkommen till eller upprättad hos en myndighet (4  §). 
Bestämmelserna 2 kap. om allmänna hand lingars offentlighet gäller normalt 
endast statliga och kommunala myndigheter och vissa jämställda organ. Av 
5 kap. 1  § framgår dock att bestämmelserna även gäller handlingar och 
uppgifter inom den allmänna hälso - och sjukvården, dvs patientjournaler 
inom den offentliga hälso - och sjukvården är att betrakta som allmänna 
handlingar.  
Offentlighets - och sekretesslagen  
Offentlighets - och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL, innehåller 
bestämmelser om myndigheters och vissa andra organs handläggning vid 
registrering, utlämnande och övrig hantering av allmänna handlingar. Vidare 
innehåller lagen bestämmelser om tystnadsplikt i det allmännas verksamhet 
och om förbud att lämna ut allmänna handlingar. Dessa bestämmelser avser 
förbud att röja uppgift, vare sig de tta sker muntligen, genom utlämnande av 
allmän handling eller på något annat sätt. Bestämmelserna innebär 
begränsningar i yttrandefriheten enligt regeringsformen, begränsningar i den 
rätt att ta del av allmänna handlingar som följer av tryckfrihetsförordni ngen 
samt, i vissa särskilt angivna fall, även begränsningar i den rätt att meddela 
och offentliggöra uppgifter som följer av tryckfrihetsförordningen och 
yttrandefrihetsgrundlagen. Vad som är en allmän handling framgår av 2  kap. 
tryckfrihetsförordningen.  
Med sekretess avses ett förbud att röja en uppgift, vare sig det sker muntligen, 
genom utlämnande av en allmän handling eller på något annat sätt (3  kap. 
1 §). En sekretessbelagd uppgift får inte röjas för enskilda eller för andra 
myndigheter (8 kap. 1 §).  Förbudet att röja uppgifter riktar sig både till 
myndigheten som sådan och till dess personal (2 kap. 1 §). Otillåtet röjande 
av en sekretessbelagd uppgift är straffsanktionerat som brott mot tystnadsplikt 
enligt 20 kap. 3 § brottsbalken. Vid en sekretess prövning görs i princip en 
bedömning av den skada eller det men (olägenhet) som uppstår om 
uppgifterna skulle lämnas ut i det aktuella fallet.    
 
90 (98)   En grundprincip i offentlighets - och sekretesslagstiftningen är att personen 
själv kan bestämma över de uppgifter som rör honom eller henne och därmed 
också kan välja att efterge sekretessen (12 kap. 2 §). Man kan följaktligen 
lämna sitt samtycke till att en sekretesskyddad uppgift lämnas till annan 
person eller myndighet.  
Sekretess och tystnadsplikt inom hä lso- och sjukvården  
25 kap. OSL innehåller bestämmelser om sekretess till skydd för enskild i 
verksamhet som avser hälso - och sjukvård. Sekretess gäller inom hälso - och 
förhållande n, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den 
enskilde eller någon närstående till denne lider men . Detsamma gäller i 
annan medicinsk verksamhet, exempelvis rättsmedicinsk och rättspsykiatrisk 
undersökning, insemination, befruktning utanfö r kroppen, fastställande av 
könstillhörighet, abort, sterilisering, omskärelse och åtgärder mot smittsamma 
sjukdomar (1  §). I vissa fall kan sekretessen avseende uppgifter om 
hälsotillstånd gälla även i förhållande till patienten själv (se 6  §). 
Motsvarand e sekretesskydd gäller för uppgifter som gjorts tillgängliga genom 
sammanhållen journalföring under förutsättning att kraven, enligt 6 kap. 3, 
3 a eller 4  § patientdatalagen, för sådan behandling av uppgifter är uppfyllda 
(jfr 2  §). 
Kapitlet innehåller äve n en rad sekretessbrytande bestämmelser (se 11 -14 §§).  
Sekretess och tystnadsplikt inom socialtjänsten  
I 26 kap. OSL regleras bland annat  sekretess till skydd för enskild inom 
Sekretess gäller inom socialtjänsten för uppgift om en enskilds pe rsonliga 
förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den 
enskilde eller någon närstående till denne lider men . 
Arkivlagen  
I arkivlagen (1990:782) bestämmelser om myndigheternas och vissa andra 
organs arkiv samt om arkivmyndigheterna. För journalhandlingar som utgör 
allmänna handlingar gäller arkivlagen samt de bestämmelser som meddelas 
med stöd av enligt 3  kap. 18  § patientdatalagen (2008:355).  
En myndighets arkiv bildas av de allmänna handlingarna från myndighetens  
verksamhet och sådana handlingar som avses i 2 kap. 12 § 
tryckfrihetsförordningen och som myndigheten beslutar ska tas om hand för   
 
 91 (98)   
 
arkivering. Myndigheternas arkiv är en del av det nationella kulturarvet och 
enligt huvudregeln ska myndigheternas arkiv bev aras, hållas ordnade och 
vårdas så att de tillgodoser rätten att ta del av allmänna handlingar, behovet 
av information för rättskipningen och förvaltningen och forskningens behov 
(jfr 3  §). 
Allmänna handlingar får i vissa fall gallras om det sker med stöd av lag eller 
föreskrift som meddelats av regeringen eller den myndighet som regeringen 
bestämmer eller särskilt beslut av regeringen (jfr 10 och 12  §§). 
Dataskyddslagstiftning  
EU:s dataskyddsförordning  
Sedan den 25 maj 2018 gäller Europaparlamentets och Rå dets förordning 
avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana 
dataskyddsförordning), i det fortsatta kallad dataskyddsförordningen. Denna 
förordning gäller som svensk lag och ersätter den numera upphävda 
personuppgiftslagen (1998:204). Dataskyddsförordningen är direkt tillämplig 
i samtliga EU:s medlemsstater och även i de så kallade EES -länderna och 
Schwe iz. Dataskyddsförordningen innehåller bestämmelser om bland annat  
fritt flöde av personuppgifter, principer för behandling av personuppgifter, 
personuppgiftsansvarig, laglig behandling av personuppgifter, behandling av 
känsliga personuppgifter, den registr erades rättigheter, konsekvensbedömning 
avseende dataskydd med mera . 
Personuppgiftsansvarig  
I dataskyddsförordningen artikel 4 defin ieras ett antal begrepp. Ett av de mest 
centrala begreppen är personuppgiftsansvarig. Med personuppgiftsansvarig 
avses en fy sisk eller juridisk person, offentlig myndighet, institution eller 
annat organ som ensamt eller tillsammans med andra bestämmer ändamålen 
och medlen för behandlingen av personuppgifter. Dataskyddsförordningen 
medger att begreppet under vissa förutsättninga r kan definieras på annat sätt i 
unionsrätten eller i medlemsstaternas nationella rätt. Enligt artikel 24.1 ska 
den personuppgiftsansvariga genomföra lämpliga tekniska och 
organisatoriska åtgärder för att säkerställa och kunna visa att behandlingen 
utförs i enlighet med dataskyddsförordningens bestämmelser.  
Principer för behandling av personuppgifter    
 
92 (98)   Dataskyddsförordningen anger ett antal grundläggande principer för 
behandling av personuppgifter. Samtliga dessa principer måste uppfyllas för 
att behandlingen  ska vara tillåten. Med behandling avses en åtgärd eller 
kombination av åtgärder beträffande personuppgifter eller uppsättningar av 
personuppgifter, oberoende av om de utförs automatiserat eller inte, såsom 
insamling, registrering, organisering, strukturer ing, lagring, bearbetning eller 
ändring, framtagning, läsning, användning, utlämning genom överföring, 
spridning eller tillhandahållande på annat sätt, justering, eller 
sammanförande, begränsning, radering eller förstöring (artikel 4.2).   
Följande grundläg gande principer ska vara uppfyllda vid behandling av 
personuppgifter enligt artikel 5.1.  
a. Uppgifterna ska behandlas på ett lagligt, korrekt och öppet sätt i 
förhållande till den registrerade  (laglighet, korrekthet och öppenhet).  
b. De ska samlas in för särskil da, uttryckligt angivna och berättigade 
ändamål och inte senare behandlas på ett sätt som är oförenligt med dessa 
ändamål. Ytterligare behandling för arkivändamål av allmänt intresse, 
vetenskapliga eller historiska forskningsändamål eller statistiska ändam ål i 
enlighet med artikel 89.1 ska inte anses vara oförenlig med de ursprungliga 
ändamålen (ändamålsbegränsning).  
c. De ska vara adekvata, relevanta och inte för omfattande i förhållande 
till de ändamål för vilka de behandlas (uppgiftsminimering).  
d. De ska vara  korrekta och om nödvändigt uppdaterade. Alla rimliga 
åtgärder måste vidtas för att säkerställa att personuppgifter som är felaktiga i 
förhållande till de ändamål för vilka de behandlas raderas eller rättas utan 
dröjsmål (korrekthet).  
e. De får inte förvaras i en form som möjliggör identifiering av den 
registrerade under en längre tid än vad som är nödvändigt för de ändamål för 
vilka personuppgifterna behandlas. Personuppgifter får lagras under längre 
perioder i den mån som personuppgifterna enbart behandlas f ör arkivändamål 
av allmänt intresse, vetenskapliga eller historiska forskningsändamål eller 
statistiska ändamål i enlighet med artikel 89.1, under förutsättning att de 
lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder som krävs enligt denna 
förordning genomfö rs för att säkerställa den registrerades rättigheter och 
friheter (lagringsminimering).  
f. De ska behandlas på ett sätt som säkerställer lämplig säkerhet för 
personuppgifterna, inbegripet skydd mot obehörig eller otillåten behandling 
och mot förlust, förstöri ng eller skada genom olyckshändelse, med 
användning av lämpliga tekniska eller organisatoriska åtgärder (integritet och 
konfidentialitet).    
 
 93 (98)   
 
Enligt artikel 5.2 ska samtliga ovan nämnda principer iakttas för att 
behandling av personuppgifter ska anses vara tillåten enligt förordningen och 
den personuppgiftsansvariga ska kunna visa att dessa principer efterlevs 
(ansvarsskyldighet).  
Laglig behandling av personuppgifter (rättslig grund)  
All personuppgiftsbehandling måste vara laglig, det vill säga behandli ngen 
måste ha en rättslig grund. Utan rättslig grund är personuppgiftsbehandling 
inte laglig. Av artikel 6.1 EU:s dataskyddsförordning framgår att behandling 
är endast laglig om och i den mån som åtminstone ett av följande villkor är 
uppfyllt:  
a. Den registre rade har lämnat sitt samtycke till att dennes 
personuppgifter behandlas för ett eller flera specifika ändamål.   
b. Behandlingen är nödvändig för att fullgöra ett avtal i vilket den 
registrerade är part eller för att vidta åtgärder på begäran av den 
registrera de innan ett sådant avtal ingås.   
c. Behandlingen är nödvändig för att fullgöra en rättslig förpliktelse som 
åvilar den personuppgiftsansvariga.   
d. Behandlingen är nödvändig för att skydda intressen som är av 
grundläggande betydelse för den registrerade eller f ör en annan fysisk 
person.   
e. Behandlingen är nödvändig för att utföra en uppgift av allmänt 
intresse eller som ett led i den personuppgiftsansvarigas 
myndighetsutövning.  
f. Behandlingen är nödvändig för ändamål som rör den 
personuppgiftsansvarigas eller en tre dje parts berättigade intressen, 
om inte den registrerades intressen eller grundläggande rättigheter och 
friheter väger tyngre och kräver skydd av personuppgifter, särskilt när 
den registrerade är ett barn (gäller inte för behandling som utförs av 
offentli ga myndigheter när de fullgör sina uppgifter).  
Känsliga personuppgifter  
Av artikel 9.1 i dataskyddsförordningen framgår att vissa kategorier av 
personuppgifter är särskilt känsliga att behandla. Uppgifter om hälsa, fysiska 
personers sexualliv eller sexuell a läggning är exempel på sådana uppgifter 
som anses höra till kategorin känsliga personuppgifter. Huvudregeln är att 
behandling av sådana uppgifter är förbjuden, eftersom dessa uppgifter anses 
vara särskilt skyddsvärda. Denna huvudregel kompletteras dock m ed ett antal   
 
94 (98)   undantag i artikel 9.2. Om någon av förutsättningarna i den bestämmelsen är 
uppfylld får behandling av känsliga personuppgifter trots allt ske. Vissa av 
undantagen är direkt tillämpliga, medan andra kräver viss reglering i den 
nationella lagst iftningen. Patientdatalagen (2008:355) utgör sådan nationell 
reglering som medger att uppgifter om hälsa får behandlas, se nedan.   
Uppgifter om hälsa är personuppgifter som rör en persons fysiska eller 
psykiska hälsa, inbegripet tillhandahållande av hälso - och sjukvårdstjänster, 
vilka ger information om dennes hälsostatus (artikel 4.15). I skäl 63 till 
dataskyddsförordningen exemplifieras uppgifter om hälsa som uppgifter i 
patientjournaler med till exempel diagnoser, undersökningsresultat, 
bedömningar av be handlande läkare och eventuella vårdbehandlingar eller 
interventioner, till exempel en vaccination.  
Den registrerades rättigheter  
Dataskyddsförordningen innehåller bestämmelser om den registrerades 
rättigheter i artiklarna 12 –23. Den registrerade har bland  annat rätt till 
information, som ska innehålla vissa närmare angivna uppgifter och vara 
utformad på ett visst sätt. Den registrerade ska vidare på begäran få tillgång 
till de personuppgifter som behandlas om honom eller henne. Förordningen 
innehåller ocks å bestämmelser om rätt till rättelse, rätt till radering, rätt till 
begränsning, rätt till dataportabilitet, rätt att göra invändningar och rätt att 
undgå att bli föremål för automatiserat beslutsfattande.  
Informationssäkerhet  
Den personuppgiftsansvariga s ka enligt artikel 32 vidta lämpliga tekniska och 
organisatoriska åtgärder för att säkerställa lämplig säkerhetsnivå i förhållande 
till riskerna med behandlingen. Vid bedömningen av lämplig säkerhetsnivå 
ska särskilt risken för förstöring, förlust, ändring eller otillbörligt röjande eller 
åtkomst till personuppgifterna beaktas.  
Dataskyddslagen  
EU:s dataskyddsförordning kompletteras i Sverige på ett övergripande plan 
genom lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s 
dataskyddsförordning, kallad  dataskyddslagen. Lagen förtydligar under vilka 
förutsättningar personuppgifter får behandlas med stöd av EU:s 
dataskyddsförordning.   
Av dataskyddslagen följer bland annat att den rättsliga grunden  för 
behandling av personuppgifter ska anges i lag eller an nan författning när det 
är fråga om behandling som är nödvändig för att fullgöra en rättslig   
 
 95 (98)   
 
förpliktelse som åvilar den personuppgiftsansvarige eller behandling som är 
nödvändig för att utföra en uppgift av allmänt intresse eller som ett led i den 
personu ppgiftsansvariges myndighetsutövning (jfr 2 kap. 1 och 2 §§).  
I dataskyddslagen anges ett generellt stöd för att få behandla känsliga 
personuppgifter för bland annat hälso - och sjukvård och social omsorg (jfr 
3 kap. 5 §). Sådant rättsligt stöd framgår även  i så kallade 
registerförfattningar som gäller för vissa register eller verksamheter till 
exempel patientdatalagen (2008:355) eller lagen (2001:454) om behandling 
om personuppgifter inom socialtjänsten. Dataskyddslagen är subsidiär i 
förhållande till bestä mmelser i annan lag eller förordning.  
Patientdatalagen  
För hanteringen av personuppgifter inom hälso - och sjukvården finns en 
sammanhängande reglering i patientdatalagen (2008:355). Lagen gäller för 
alla vårdgivare och har karaktären av en ramlagstiftning som anger vilka 
grundläggande principer som ska gälla för informationshanteringen avseende 
uppgifter om patienter inom all hälso - och sjukvård. Lagstiftarens ambition 
med lagen var att få till stånd en bättre samverkan mellan hälso - och 
sjukvårdens aktörer  och en starkare patientorientering i verksamheten. Den 
centrala utgångspunkten för lagen är att skapa en reglering som möjliggör 
både en ökad patientsäkerhet och ett starkt integritetsskydd. I patientdatalagen 
regleras bland annat  behandling av personuppgifter, skyldigheten att föra 
patientjournal, inre sekretess och elektronisk åtkomst inom en vårdgivares 
verksamhet, utlämnande av uppgifter och handlingar samt viss 
uppgiftsskyldighet, sammanhållen journalföring, nationella och reg ionala 
kvalitetsregister och rättigheter för den enskilde. Bestämmelserna om 
sammanhållen journalföring  var en nyhet vid lagens tillkomst som innebär  att 
en vårdgivare under vissa förutsättningar har möjlighet att ta del av andra 
vårdgivares vårddokumentat ion om en patient genom s.k. direkt åtkomst.  
Patientdatalagen tillämpningsområde avser vårdgivares behandling av 
personuppgifter inom hälso - och sjukvården. Det är således endast vårdgivare 
som kan ta del av vårdinformation inom ramen för sammanhållen 
journalföring. Med vårdgivare avses en fysiskt eller juridisk person som 
bedriver hälso - och sjukvård (jfr 1  kap. 3  §). Lagen gäller i tillämpliga delar 
även uppgifter om avlidna personer. Tillämpningsområdet omfattar all helt 
eller delvis automatiserad behand ling av personuppgifter samt manuell 
behandling av personuppgifter som ingår i eller är avsedda att ingå i en 
strukturerad samling av personuppgifter som är tillgängliga för sökning eller   
 
96 (98)   sammanställning enligt särskilda kriterier. Regleringen är således i nte 
begränsad till särskilda datoriserade register, databaser eller andra 
elektroniska uppgiftssamlingar. Sådan särskild personuppgiftsbehandling som 
sker för forskningsändamål eller utbildningsändamål faller utanför lagens 
tillämpningsområde. Bestämmelser na i patien tdatalagen kompletterar 
bestämmelserna i dataskyddsförordning och dataskyddslagen.  
Behandling av personuppgifter som är tillåten enligt patientdatalagen får 
utföras även om den enskilde motsätter sig den, med undantag för bland annat  
att vårdgiv aren lämnar ut uppgifter och handlingar inom ramen för 
sammanhållen journalföring eller till annan vårdenhet inom samma 
vårdgivare. Behandling av personuppgifter som inte är tillåten enligt 
patientdatalagen får ändå ske, om den enskilde lämnat ett uttryckl igt 
samtycke till behandlingen (jfr 2  kap. 2 och 3  §§). 
Personuppgifter får behandlas för vissa bestämda ändamål. Enligt 
patientdatalagen får person uppgifter behandlas inom hälso - och sjukvården 
bland annat  om det behövs för journalföring vid vård av patie nter, 
administration som rör patienter, annan författningsreglerad 
dokumentationsskyldighet, systematiskt kvalitetsarbete, administration, 
planering, uppföljning, utvärdering och tillsyn av verksamheten samt för 
framställning av statistik (jfr 2  kap. 4 och  5 §§). 
En vårdgivare är personuppgiftsansvarig för den behandling av 
personuppgifter som vårdgivaren utför. I en region och en kommun är varje 
myndighet som bedriver hälso - och sjukvård personuppgiftsansvarig för den 
behandling av personuppgifter som mynd igheten utför. 
Personuppgiftsansvaret omfattar även sådan behandling av personuppgifter 
som vårdgivaren, eller den myndighet i en region eller en kommun som är 
personuppgiftsansvarig, utför när vårdgivaren eller myndigheten genom 
direktåtkomst i ett enskil t fall bereder sig tillgång till personuppgifter om en 
patient hos en annan vårdgivare eller annan myndighet i samma region eller 
kommun, dvs inom ramen för sammanhållen journalföring (jfr 2  kap. 6  §). 
I 3 kap. regleras bland annat  vilka personer som är skyldig att föra 
patientjournal, vad en patientjournal ska innehålla, språket i patientjournaler, 
hantering av patientjournaler, skyldighet att utfärda intyg om vården och om 
bevarande av journalhandlingar.  
4 kap. reglerar så kallad inre sekretess och elektronisk åtkomst inom en 
vårdgivares verksamhet. Där stadgas bland annat  att den som arbetar  hos en 
vårdgivare får ta del av dokumenterade uppgifter om en patient endast om   
 
 97 (98)   
 
han eller hon deltar i vården av en patient eller av annat  skäl behöver 
uppgifterna för sitt arbete inom hälso - och sjukvården (1  §). Vidare 
stadgas  att en vårdgivare ska bestämma  villkoren för tilldelning av behörighet 
för åtkomst till sådana uppgifter om patienter som förs helt eller delvis 
automatiserat. Sådan be hörighet ska begränsas till vad som behövs för att den 
enskilde ska kunna fullgöra sina arbetsuppgifter inom hälso - och sjukvården 
(2 §). Det stadgas också att en vårdgivare ska se till att åtkomst till sådana 
uppgifter om patienter som förs helt eller del vis automatiserat dokumenteras 
och kan kontrolleras. Vårdgivare ska göra systematiska och återkommande 
kontroller av om någon obehörigen kommer åt sådana uppgifter (3  §).  
5 kap. innehåller bland annat  bestämmelser om utlämnande av uppgifter och 
handlingar . Vad gäller rätten att ta del av handlingar och uppgifter inom den 
allmänna hälso - och sjukvården hänvisas till bestämmelser i 
tryckfrihetsförordningen och offentlighets - och sekretesslagen (2009:400). 
Skälet till denna hänvisning är hälso - och sjukvård sinrättningar i offentlig 
regi likställs med myndigheter när det gäller offentlighetsprincipens 
tillämpning. När det gäller enskild hälso - och sjukvård, dvs privata 
vårdgivare, hänvisas istället till motsvarande bestämmelser om tystnadsplikt i 
patientsäkerhe tslagen (2010:659). Dessutom innehåller kapitlet bestämmelser 
om utlämnande genom direktåtkomst. Enligt 4 § stadgas att utlämnande 
genom direktåtkomst till personuppgifter  är tillåten endast i den utsträckning 
som anges i lag eller förordning. Vidare stadg as i 5 § att en vårdgivare får 
medge en enskild direktåtkomst till sådana uppgifter om den enskilde själv 
som får lämnas ut till honom eller henne och som behandlas för vårdändamål 
och administrationsändamål.  
Sammanhållen journalföring  regleras i 6 kap. Me d sammanhållen 
journalföring avses ett elektroniskt system, som gör det möjligt för en 
vårdgivare att ge eller få direktå tkomst  till personuppgifter hos en annan 
vårdgivare. Det finns ingen legaldefinition av uttrycket direktåtkomst. De 
specifika särdrag s om enligt vedertagen uppfattning karaktäriserar 
direktåtkomsten, när det begreppet används för att beskriva en viss form av 
elektroniskt utlämnande, är främst att den som är ansvarig för informationen 
inte har kontroll över vilka uppgifter som en mottagare  vid ett visst tillfälle tar 
del av – automatiserad tillgång – och att mottagaren av informationen inte 
kan påverka innehållet i det informationssystem eller register som 
informationen lämnas ut från (se t.ex. prop. 2004/05:164 s. 83). Mottagaren 
har möjli ghet att ta del av innehållet i till exempel  en elektronisk handling 
utan att för den skull kunna ändra i eller tillföra ny information till de 
uppgifter som utlämnaren ansvarar för (se prop. 2007/08:126 s. 73 f.). Av 6   
 
98 (98)   kap. 1  och 2 §§ framgår att en vårdg ivare får ha direktåtkomst till 
personuppgifter som behandlas av andra vårdgivare för vårdändamål och 
administrationsändamål under förutsättning att patienten inte motsätter sig att 
uppgifterna görs tillgängliga för andra vårdgivare genom sammanhållen 
journalföring (spärras). Dock får uppgifter om att det finns spärrade uppgifter 
göras tillgängliga för andra vårdgivare.  
Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd  
Socialstyrelsen har meddelat föreskrifter och allmänna råd (HSLF -FS 
2016:40) om journalförin g och behandling av personuppgifter i hälso - och 
sjukvården. Dessa föreskrifter och allmänna råd innehåller kompletterande 
bestämmelser till patientdatalagen avseende bland annat  behandling av 
personuppgifter i öppna nät, åtkomst till uppgifter om patiente r, 
patientjournalens struktur och innehåll, hantering av patientuppgifter.  
Lagen om behandling av personuppgifter inom socialtjänsten  
Lagen (2001:454) om behandling av personuppgifter inom socialtjänsten, 
även förkortat SoLPUL, är en s.k. registerförfattni ng som kompletterar EU:s 
dataskyddsförordning och den är tillämplig på både myndigheter och enskilda 
verksamheter som hanterar personuppgifter inom socialtjänstens område. 
Lagen innehåller bestämmelser om när behandling av personuppgifter är 
tillåten. 6 § anger att personuppgifter får behandlas bara om behandlingen är 
nödvändig för att arbetsuppgifter inom socialtjänsten ska kunna utföras. 
Personuppgifter får även behandlas för uppgiftsutlämnande som föreskrivs i 
lag eller förordning. En registrerad person har inte rätt att motsätta sig sådan 
behandling av uppgifter som är tillåten enligt denna lag. Vidare finns 
bestämmelser om vilka personuppgifter som får behandlas, sammanställning 
av personuppgifter och sekretess.  
Lagen kompletteras av förordning (2001:63 7) om behandling av 
personuppgifter inom socialtjänsten och av Socialstyrelsen föreskrifter och 
allmänna råd (SOSFS 2014:5) om dokumentation i verksamhet som bedrivs 
med stöd av SoL, LVU, LVM och LSS.  
 
Digitalt stöd för 
psykisk hälsa  
 
Möjligheter och hinder  
Fokusrapport  
Dnr: 2021/01278  
  1 (33) Denna publikation skyddas av upp hovsrättslagen. Citera gärna rapporten 
Publicerad: E-hälsomyndigheten, mars, 2021. 
Diarienumme r: 2021/01278 
 2 (33)   Förord   
Enligt Vision e -hälsa ska Sverige år 2025 vara bäst i världen på att använda 
digitaliseringens och e -hälsans möjligheter . Syfte är att underlätta för 
människor att uppnå en god och jämlik hälsa och välfärd  samt utveckla och 
stärka egna resurser för ökad självständighet och delaktighet i samhällslivet .  
Den psykiska hälsan är en av vår tids stora utmaningar och ett prioriterat 
område för regeringen. Att b ekämpa psykisk ohälsa är en av punkterna i 
Januariöverenskommelsen. Regeringen och Sveriges Kommuner och 
Regioner (SKR) har för perioden 2021 –2022  tecknat en överenskommelse  om 
insatser inom området psykisk hälsa och suicidprevention.  
E-hälsomyndigheten ska enligt sitt instruktion senliga  uppdrag samordna 
området.   
E-hälsomyndigheten  har tagit fram denna fokusrapport för att öka kunskap en 
om hur digitalisering och e-hälsa kan bidra till att förbättra den psykisk a 
hälsa n hos befolkningen .  
Rapporten är framtagen av utredare Maria Wegner, Bessam Saleh, Max 
Herulf och Amanda Mårtensson. Utredare Vivéca Bus ck Håkans, Anne 
Simmasgår d och Michael Peolsson har varit adjungerade. I den slutliga 
handläggningen har enhetschef Susanna Wahlberg deltagit.  
Beslut om den här rapporten har fattats av avdelningschef Annemieke 
Ålenius . Utredare Maria Wegner  har varit föredragande.  
 
 3 (33)       
 4 (33)   Innehåll  
Förord  ................................ ................................ ................................ ........................  2 
1 Inledning  ................................ ................................ ................................ ............  8 
1.1 Syftet med fokusrapporten  ................................ ................................ ..........  8 
1.2 Omfattning och avgränsningar  ................................ ................................ .... 9 
1.3 Metod/Genomförande  ................................ ................................ .................  9 
1.4 Begrepp  ................................ ................................ ................................ ..... 10 
2 Bakgrund  ................................ ................................ ................................ ..........  11 
2.1 Vad är psykisk hälsa?  ................................ ................................ ...............  11 
2.1.1  Psykisk hälsa – ett begrepp utan enhetlig definition  ...........................  11 
2.1.2  Nuläge psykisk hälsa  ................................ ................................ ..........  12 
2.1.3  Samhällskonsekvenser av psykisk ohälsa  ................................ ...........  13 
2.2 Digitalisering och digital transformation  ................................ ..................  13 
2.3 Individen som medskapare  ................................ ................................ ....... 14 
3 Behov och digitala lösningar inom psykisk hälsa  ................................ ............  16 
3.1 Individen och dennes behov ................................ ................................ ...... 16 
3.2 Digitala lösningar och dess tillämpningar  ................................ .................  19 
3.2.1  Kunskap och kontroll över sin situation  ................................ .............  19 
3.2.2  Tillgänglighet, bedömning och rådgivning  ................................ .........  20 
3.2.3  Behandling, vård och insatser  ................................ .............................  21 
3.2.4  Uppföljning, stöd och samordning ................................ ......................  23 
4 Möjligheter och hinder för medskapande och fortsatt digital transformation  .. 25 
4.1 Digital delaktighet möjliggör prevention  ................................ ..................  25 
4.2 Digitalisering kan bidra till bättre samordning  ................................ .........  26 
4.3 Data kan accelerera utvecklingen  ................................ .............................  28 
5 Slutsatser  ................................ ................................ ................................ ..........  30 
5.1 E-hälsa medför stor potential för medskapande  ................................ ........  30 
5.2 E-hälsa möjliggör mer behovsanpassad och effektiv samordning  ............  31 
5.3 Transformationen behöver fortsätta  ................................ ..........................  32   
 
 5 (33)    
    
 6 (33)   Sammanfattning  
E-hälsa är att använda digitala verktyg och utbyta information digitalt för att 
uppnå och bibehålla fysiskt, psykiskt och socialt välbefinn ande. De n psykiska 
hälsan är en av vår tids stora utmaningar och en politiskt prioriterad fråga. 
Förutom mänskligt lidande och ökat vård - och omsorgsbehov innebär den 
psykiska ohälsan omfattande samhälls kostnader – uppskattningsvis 250 
miljarder kronor årligen.  
I Sverige finns gen erellt goda förutsättningar att kunna ta del av 
digitaliseringens möjligheter . Det finns en rad olika lösningar som 
tillhandahålls av vården och omsorgen för att främja psykisk hälsa . Individens 
möjlighet att vara medskapare  kan stärkas ytterligare, inte m inst för att 
bibehålla psykiskt välbefinnande och förebygga psykisk ohälsa.  
Invånarna har en positiv inställning till att använda digitala lösningar  och 
teknik för att förbättra sin hälsa. Kunskap och kontroll över sin situation, 
rådgivning, behandling,  insatser och samordning  är exempel på behov som 
kan stödjas med hjälp av digitala lösningar .  
Majoriteten av landets befolkning mår psykiskt bra. Hälsoappar  som erbjuds 
på den öppna marknaden kan utgöra stöd för att bibehålla psykiskt 
välbefinnande och förebygga psykiska besvär, exempelvis genom att stötta i 
egenvård och med skyddsfaktorer såsom sömn, stresshantering och fysisk 
aktivitet.  En oberoende part som kvalitetssäkrar och sammanställer 
information  om tjänsterna skulle kunna öka möjligheten att göra informerade 
val. För individer som söker hjälp för psykisk ohälsa  har det  hittills varit svårt 
att komplettera vårdens och omsorgens information med egna hälsodata . Det 
bör därför klargöras hur individens egenproducerade data kan användas för 
att främja psykisk hälsa med bibehållet integritetsskydd, utan att samtidigt 
överbelasta vården och omsorgen.  
Personer med psykisk ohälsa har ofta behov  av insatser från olika a ktörer. Det 
samlade stödet kan bli komplext och svåröverblickbart för såväl individen, 
dennes närstående som för aktörer na. E-hälsa kan förenkla denna samordning . 
Möjlighet för individen att själv besluta hur vård - och omsorgsinformation 
ska delas mellan s amordnande aktörer skulle kunna innebära avlastning i 
dessa situationer. Det förutsätter att relevant information kan utbytas och 
användas när den behövs, samtidigt som den personliga integriteten skyddas. 
Genom att anpassa och utveckla regelverk, tillsamm ans med standarder och 
begrepp, skulle nya arbetssätt och digitala lösningar för effektiv samordning 
kunna tas fram. Med högre grad av interaktion mellan aktörers system skulle   
 
 7 (33)   individen med närstående i större utsträckning kunna bli en aktiv part i 
planer ing och utförande av åtgärder . Dessutom  skulle en gemensam ingång 
för frågor och samordnad återkoppling, i högre utsträckning än idag, kunna 
avlasta individ och närstående.   
E-hälsa och digitalisering är inte lösningen på alla utmaningar men kan bidra 
till en välfungerande samordning som, utöver vinster för individen, kan 
innebära effektiviseringar. På så sätt kan offentliga resurser omfördelas till 
situationer där de gör bäst nytta. Det är särskilt viktigt att säkerställa att 
personer som saknar förmåga el ler möjlighet att använda digitala tjänster inte 
går miste om offentlig service.  
Hälso - och sjukvården samt socialtjänsten erbjuder idag e -hälsolösningar . 
Samtidigt  har digitaliseringen kommit olika långt inom olika delar av området 
psykisk hälsa och i olika delar av landet . För att komma vidare med den 
digitala transformationen på regional och kommunal nivå behöver samarbete 
och erfarenhetsutbyte utvecklas och stärkas. Särskilt angeläget är att öka 
digitaliseringstakten inom socialtjänsten där man gener ellt inte kommit lika 
långt som inom hälso - och sjukvården. En enhetlig informationsstruktur inom 
och mellan vården och omsorgen skulle innebära nya möjligheter för fortsatt 
Inom ramen för Vision e -hälsa 2025 pågår en rad aktiviteter som komme r att 
bidra till den fortsatta digitala transformationen  av hälso - och sjukvården och 
socialtjänsten . Att ta till vara digitaliseringens möjligheter i form av nya 
tjänster, arbetssätt och individens medskapande ger nya möjligheter  att möta 
framtidens utman ingar inom området psykisk hälsa.  
 
 8 (33)   1 Inledning   
Antalet personer  som söker vård för psykisk ohälsa  och ordineras  
antidepressiva läkemedel  har aldrig varit större .1 Framför allt har förekomsten 
av psykisk a besvär  till följd av ängslan, oro eller ångest ökat .2 De 
socioekonomiska skillnaderna i psykisk hälsa har också ökat över tid och 
femtedelen av befolkningen med lägst inkomster är särskilt drabbad .3 
Digitaliseringen i samhället har medfört att det är lättare ä n någonsin  att hitta 
information och råd om psykiska besvär, och bidrar på många sätt också till 
ökad tillgänglighet för den som vill söka hjälp.  Digitaliseringen kan därmed 
stärka individens möjlighet att inhämta kunskap  om psykisk hälsa , och få 
bättre  insyn i vård och stödinsatser. Dessutom kan digitaliseringen bidra till 
effektiviseringar för att möta de utmaningar som socialtjänst och hälso - och 
sjukvård står inför, samt bidra till att möta individers ökande förväntningar.4  
Sedan mitten av 1990-talet har en rad nationella satsningar  genomförts där 
staten , utöver regionernas finansiering , har skjutit till över nio miljarder 
kronor  för att motverka psykisk ohälsa. Satsningarna  har hittills  i huvudsak 
fokuserat på personer med omfattande vård- och omsorgs behov.5  
Invånarnas psykiska hälsa  är inte enbart en fråga för hälso - och sjukvården 
samt socialtjänsten. Arbetet med  människors psykiska välbefinnande 
involverar  många aktörer som alla har  olika förutsättningar att lyckas med sitt 
uppdrag att hjälpa individen. Ändamålsenlig samverkan är i många 
situationer en nyckelfaktor  i arbetet med att främja psykisk hälsa. Detta 
medför ett behov av att utbyta information  så att insatserna blir samordna de 
och bidrar till en helhet utifrån individens förutsättningar och behov .  
1.1 Syftet med fokusrapporten  
Denna fokusrapport syftar till att bidra med kunskap om nuläget  och belysa  
angelägna frågor  om e-hälsa med fokus på psykisk hälsa.  
Med utgångspunkt i  Vision e -hälsa 2025  beskrivs  möjligheter  och hinde r för 
fortsatt digital transformation  inom psykisk hälsa . Rapporten tar avstamp  
 
1 Socialstyrelsen (2020) Nationella riktlinjer – Utvärdering 2019 – Vård vid depression och ångestsyndrom – 
Huvudrapport med förbättringsområden.  
2 Folkhälsomyndigheten (2018) Nationella folkhälsoenkäten Hälsa på lika villkor . 
3 Linder m.fl (2019) Psykisk ohälsa och ekonomins fun ktionssätt.  Underlagsrapport till Långtidsutredningen 2019 . 
4 Regeringen och SKR ( 2016 ) Vision e -hälsa 2025 – gemensamma utgångspunkter för digitalisering  i socialtjänst 
och hälso - och sjukvård .  
5 SOU 2018:90  För att börja med något nytt måste man sluta med något gammalt .   
 
 9 (33)   ifrån individens behov och möjligheter att vara medskapare i sin egen 
psykiska hälsa, vård och omsorg, samt  centrala förutsättningar  som möjliggör 
detta .  
Fokusrapporten är framför allt tänkt att utgöra ett diskussionsunderlag men 
ska också kunna fungera som stöd vid beslut och prioriteringar  för att öka 
digitaliseringstakten  inom ett område  som kännetecknas av  växande b ehov 
och begränsade resurser.   
Rapportens m ålgrupp  är regeringen , berörda departement samt andra 
intressenter.  
Rapporten belyser, med utgångspunkt i psykisk  hälsa , följande 
frågeställningar : 
• Vilka behov har individer i olika situationer och hur tillgodoses de 
med hjälp av e -hälsa?  
• Vilka möjligheter  och hinde r finns  för den fortsatta utvecklingen?  
• Hur kan den fortsatta digitala transformationen inom området psykisk 
hälsa underlättas?  
1.2 Omfattning och avgränsn ingar   
Rapporten fokuserar på svenska förhållanden .  
Rapporten visar hur digitalisering kan användas för att främja psykisk hälsa. 
Negativa konsekvenser , såsom exempelvis överdrivet  internetanvändande och 
nätmobbning, avhandlas inte i denna rapport.   
1.3 Genom förande   
Arbetet med fokusrapporten har genomförts med hjälp av  
informationsinsamling och kartläggning inom området e -hälsa , med fokus på 
psykisk hälsa .  
Vi har haft avstämningar  med representanter från  program met Uppdrag 
psykisk hälsa  som Sveriges Kommuner och Regioner (SKR) genomför  samt 
med utredningen Samordnad utveckling för god och nära vård (S2017:01 ). 
Syftet har varit att enas kring användning av  begrepp rörande psykisk hälsa 
samt att  fånga upp relevanta fr ågeställningar koppla de till digitalisering.    
 10 (33)   1.4 Begrepp  
Begrepp  Definition/betydelse  
(AI) Autonoma och adaptiva system som utgår från lärande 
algoritmer för att komma fram till ett resultat eller beslut .6  
Chattbot  Datorprogram som simulera r mänskliga konversationer.7 
Digitisering, 
digitalisering  och 
digital transformation  Beskrivs i avsnitt 2.2.  
Egenvård  Enligt Socialstyrelsen en hälso - och sjukvårdsåtgärd som 
individ eller närstående själv utför, efter bedömning av 
legitimerad personal .8 I denna rapport använd s WHO:s något 
vidare definition där egenvård också omfattar individers och 
närståendes förmåga att behålla  hälsa och föreb ygga sjukdom.9 
E-hälsa  
 Hälsa är fysiskt, psykiskt och socialt välbefinnande. E -hälsa är 
att använda digitala verktyg och utbyta information , i syfte  att 
uppnå och bibehålla hälsa.10  
E-hälso lösning  
 I rapporten används begreppet för att beskriva digitala tjänster  
vars syfte bland annat är att förbättra hälsa och tillgänglighet till 
hälsoinformation . 
Interoperabilitet  Grundläggande förutsättning f ör att olika system ska kunna 
utbyta information och fungera tillsammans . Sammanfattas i 
fyra så kallade lager : juridisk, teknisk, semantisk, samt 
Psykisk hälsa  Beskrivs i avsnitt 2.1.  
Socialtjänst  Området omfattar individ - och familjeomsorg, stöd till personer 
med funktionsnedsättning samt äldreomsorg.  
Tillgänglighet  
 Vård och omsorg som är lätt att komma i kontakt med och 
insatser givna  inom rimlig tid. Även geografisk närhet, 
behovsanpassade öpp ettider  och kontaktlösningar.11 
Välfärdsteknik  
 Digital teknik som syftar till att bibehålla eller öka trygghet, 
aktivitet, delaktighet eller självständighet för en person som har 
eller löper förhöjd risk att få en funktionsnedsättning.12  
Peer support   Person med egen erfarenhet av ohälsa eller funktionsnedsättning 
som efter  utbildning ger stöd till andra i samma situation.    
 
6 E-hälsomyndigheten (2020) Fokusrapport - Artificiell intelligens och e -hälsa.  
7 Nationalencyklopedin. ne.se [2021 -03-09] 
8 SOSFS (2009:6) Socialstyrelsens föreskrifter om bedömningen av om en hälso - och sjukvårdsåtgärd kan utföra s 
som egenvård  
9 WHO (2009) Self-care in the context of primary health care.  Report of the Regional Consultation, Bangkok, 
Thailand, 7 –9 January 2009 . 
10 Socialstyrelsens termbank . 
11 Dir. 2020:81  Ökad tillgänglighet i hälso - och sjukvården . 
12 Socialstyrelsens termbank .    
 
 11 (33)   2 Bakgrund   
I detta kapitel beskrivs bakgrunden till de områden som tillsammans utgör 
rapportens fokus. Initialt redogör  vi för den begreppsmodell rörande psykisk 
hälsa som rapporten utgår ifrån  och sammanfattar nuläget  inom området . 
Därefter följer en beskrivning av vad som i denna rapport avses med 
digitalisering och digital transformation . Avslutningsvis ger vi en bild av 
kopplingarna till  strategin för genomförande av Vision e -hälsa 2025.  
2.1 Vad är p sykisk hälsa ? 
2.1.1  Psykisk hälsa  – ett begrepp utan enhetlig definition  
Psykisk hälsa är ett ofta använt begrepp trots att det idag saknas en enhetlig 
definition. Vi utgår i rapporten  från begreppen enligt  den modell som en 
arbetsgrupp med medlemmar från SKR, Folkhälsomyndigheten, Statens 
beredning för medicinsk och social utvärdering (SBU), samt Socialstyrelsen , 
inom ramen av Rådet för s tyrning med kunskap, tagit fram, se figur 1 . 
 
Figur 1 Modell för hur begrepp inom området psykisk hälsa  förhåller sig till varandra . (Källa: SKR 
m.fl.)   
I modellen används psykisk hälsa som ett paraplybegrepp som övriga begrepp 
ryms under . Begreppet p sykiskt välbefinnande beskriv er de positiva 
dimensionerna av psykisk hälsa. De tta inbegriper  inte bara frånvaro av 
sjukdom eller besvär, utan innebär också ett tillstånd som har ett värde i sig 
och som omfattar både välbefinnande och funktionsfö rmåga. Det kan handla 
om upplevt  välmående, men också förmågan att hantera  motgångar och 
negativa livshändelser. Psykisk ohälsa omfattar  både psykiska besvär som 
  
 12 (33)   trots att de ofta medför stort lidande, ändå kan sägas vara av mindre komplex 
natur , och psyki atriska tillstånd, som kännetecknas  av att kraven för en 
psykiatrisk diagnos är uppfyllda. Begreppet psykiatriska tillstånd är i sin tur 
uppdelat i sjukdomar och syndrom respektive utvecklingsrelaterade 
funktionsavvikelser. Tillstånd inom den sistnämnda gr uppen tenderar att vara 
medfödda och inbegriper exempelvis neuropsykiatrisk och intellektuell 
funktionsnedsättning.13  
Samsjuklighet, att en individ har två eller flera sjukdomar samtidigt, är  
vanligt vid psykisk ohälsa, såväl genom kombinationer av olika psykiatriska 
tillstånd och besvär som med kroppsliga sjukdomar.  
2.1.2  Nuläge psykisk hälsa  
Folkhälsomyndigheten genomför återkommande en nationell folkhälsoenkät. 
Majoriteten  av befolkningen uppger  ett gott eller mycket gott psykiskt 
välbefinnande. I 2018 års un dersökning uppgav 17 procent av befolkningen 
nedsatt psykiskt välbefinnande. Det är vanligast bland unga, och i synnerhet 
bland unga kvinnor: i åldersgruppen 16 –29 år angav 33 procent av kvinnorna 
och 19 procent av männen nedsatt psykiskt välbefinnande.14 
E-hälsomyndighetens statistik över läkemedelsuttag visar en tydligt ökande 
användning av antidepressiva läkemedel  från år till år , se figur 2  nedan . Dessa 
läkemedel används emellanåt för andra ändamål än psykisk sjukdom, men 
den stora volymen kan ändå antas utgöras av depressioner och orostillstånd.   
 
Figur 2 Uttag av förskrivna antidepressiva läkemedel.  DDD=Definierad dygnsdos.  (Källa: 
E-hälsomyndighetens  statistik.)  
 
13 SKR m.fl. (2020) PM: Begrepp inom området psykisk hälsa . Version 2020  
14 Folkhälsomyndigheten och SKR (2018) Öppna jämförelser folkhälsa 2019  050100150200250
2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020MiljonerUttag förskrivna antidepressiva läkemedel, DDD 
Kvinna Man  
 
 13 (33)   Under den senaste 20 -årsperioden har dödligheten i suicid  i befolkningen 
minskat i de  flesta åldersgrupper, dock inte i den yngsta åldersgruppen där 
den har ökat något.  Män är kraftigt överrepresenterade i samtliga 
åldersgrupper. Av de 1269 personer som avled  i suicid år 2019 var 69 procent 
män.15 
2.1.3  Samhäll skonsekvenser  av psykisk ohälsa  
Psykisk ohälsa leder till negativa konsekvenser inte bara för  individ er utan 
även på samhällsnivå. Det handlar bland annat  om kostnader i form av ökade 
utgifter för vård, sociala insatser samt  för förlorad arbetsinkomst  och 
produktionsbortfall . Nedsatt arbetsförmåga på grund av psykisk ohälsa står 
för en allt större andel av sjukfrånvaron och är numera den vanligast e orsaken 
till längre sjukskrivningar. Sjukfall relaterade till psykisk ohälsa utgjorde  41 
procent av alla pågå ende sjukfall  under första kvartalet 2020.16 Vid 
jämförelse mellan olika diagnosgrupper är det också psyki atriska diagnoser  
som har de i särklass längsta mediantiderna vid sjukskrivning .17 År 2019 var 
1,7 procent av befolkningen i arbetsför ålder sjukskriv en för en psykiatrisk 
diagnos, och en lika stor andel  hade aktivitetsersättning eller sjukersättning.18 
Konsumtionen av  läkemedel för behandling av psykisk ohälsa ökar år från år 
och likaså kostnaden  för samhället.  Exempelvis uppgick år 2019 den totala 
kostnaden  inom gruppen antidepressiva läkemedel ( se figur 2 ) till 773 
miljoner kronor. Drygt hälften av denna summa bekostades  inom statens 
förmånssystem.19 De totala k ostnaderna för psykisk ohälsa i Sverige 
uppskattas till cirka 250 miljarder krono r per år.20 
2.2 Digitalisering och digital transformation  
Digitalisering och digital  transformation är olika begrepp som ofta används 
trots att de saknar vedertag na definition er. För att tydliggöra vad som avses i 
denna rapport följer här en kort beskrivning:  
 
15 Folkhälsomyndigheten (2020) Psykisk hälsa och suicidprevention – Läge srapport 2020.  
16 Försäkringskassan (2020) Sjukfrånvaro i psykiatriska diagnoser  - En registerstudie av Sveriges arbetande 
befolkning i åldern 20 –69 år . 
17 Försäkringskassan (2020) Socialförsäkringsrapport 2020:8 . 
18 Försäkringskassan (2020) Sjukfrånvaro i ps ykiatriska diagnoser  - En registerstudie av Sveriges arbetande 
19 E-hälsomyndighetens statistik.  
20 SOU 2018:90 För att börja med något nytt måste man sluta med något gammalt . s. 59.   
 14 (33)   Digitisering  avser , till skillnad från digitalisering,  endast konvertering av 
information  till digital form. Exempelvis checklistor som går att fylla i på 
nätet istället  för på papper och överföring av tal till digital skrift.  
Digitalisering  kan beskrivas som ett skifte där digital kommunikation och 
interaktion i samhället blir allt mer självklar, vilket i sin tur öppnar upp för 
nya möjligheter . När befolkningen vant sig vid att hantera många av sina 
ärenden (till exempel bankärenden) med hjälp av digitala verktyg är det 
naturligt att invånarna förväntar sig liknande typer av tillgänglighet också 
inom hälsa och välfärd .  
Digitalisering är en förutsättning för digital trans formation , som i denna 
rapport definieras som  en genomgripande förändring  av tjänster och 
processer . Transformation en består i  att synkronise ra processer, aktiviteter, 
produkter och modeller genom att till  fullo dra nytta av de möjligheter som 
teknisk utveckling möjliggör. Detta innebär genomgripande förändringar i 
arbets - och förhållningssätt  inklusive  utveckling av tjänster som i ökad 
utsträckning möt er individers behov . 
2.3 Individen som medskapare  
Enligt V ision e -hälsa ska Sverige å r 2025 vara bäst i världen på att använda 
digitaliseringens och e -hälsans möjligheter  i syfte att underlätta för människor 
att uppnå en god och jämlik hälsa och välfärd samt utveckla och stärka egna 
resurser för ökad  självständig het och delaktighet i samhällslivet , se figur 3.21 I 
visionens strategi för åren 2020 -2022 anges fyra prioriterade inriktningsmål  
samt grundläggande förutsättningar som behöver vara på plats för att realisera 
visionen . De grundläggande förutsättningar na syftar till att underlätta  
informationsutbyte inom och mellan socialtjänst och hälso - och sjukvård  samt  
möjliggöra forskning , utveckling  och statistikframställning. 22  
 
21 Regering en och SKR ( 2016 ) Vision e-hälsa 2025 – gemensamma utgångspunkter för digitalisering i socialtjänst 
och hälso - och sjukvård . 
22 Regeringen och SKR (2020) En strategi för genomförande av Vision e -hälsa 2025 .    
 
 15 (33)    
Figur 3 Vision e -hälsa 2025  
Denna  rapport strävar efter att beskriva psykisk hälsa oc h digitalisering ur ett 
perspektiv där individen är medskapare  i sin egen psykiska hälsa , en resurs 
som idag inte utnyttjas fullt ut.23 Ökad kontroll över den egna  hälsa n och 
livssituation en ger möjlighet att bli en mer aktiv part  som ställer frå gor, tar 
reda på fakta, kommer med förslag och deltar i beslut , istället för att vara en 
passiv mottagare av råd och behandling.   
Delaktighet och medskapande  är också av central betydelse för  de insatser 
individen (och dennes  närstående) ka n utföra  själva för att bibehålla eller 
förbättra sin  psykisk a hälsa  samt för att förebygga uppkomst av psykisk 
ohälsa .  
  
23 Vårdanalys (2018) Från mottagare till medskapare. Ett kunskapsunderlag f ör en mer personcentrerad hälso - och 
sjukvård.   
  
 16 (33)   3 Behov  och digital a lösningar  inom  psykisk 
hälsa  
Som en del i att beskriva och analysera utvecklingen inom digitalisering och 
psykisk hälsa har vi utgått  från behov och möjlighet till medskapande som 
individer kan ha  i olika situationer.  Vi beskriver även  hur e-hälsa  används  
idag för  att möta dessa behov.  
3.1 Individen och dennes behov  
Psykisk hälsa låter sig inte alltid definieras tydligt i en diagnos eller annan 
klassifikation. En matrismodell som beskriver olika aspekter av psykisk hälsa 
är den så kallade dual continuum model  enligt Tenga et al.24, som också 
omnämns i underlaget till begreppsmodellen för psykisk hälsa som redovisas 
i avsnitt 2.1  (figur 1) . Eftersom denna modell är svår att översätta till svenska 
har vi istället valt att använda den för att utgå från innebörden av olika 
situationer avseende förekomst av psykisk sjukdom och grad av psykiskt 
välbefinnande, se figur  4.  
 
Figur 4 Modell över situationer relaterade till  psykisk hälsa.  (Fritt efter Teng a et al, 2015 .) 
 
24 Tenga, Emmelin, et al. (2015). Half Full or Half Empty: The Measurement of Mental Health and Mental Illness in 
Emerging Australian Adults. Social Inquiry into Well -Being , vol 1, No. 1, 2015, doi: 10.13165/S IIW-15-1-1-01. 
  
 17 (33)   I figur  4 ovan motsvarar fältet A psykiskt välbefinnande enligt 
begreppsmodellen i avsnitt 2.1 (figur 1 ). Övr iga fält illustrerar situationer 
utifrån olika dimensioner av psykisk ohälsa. Matrisen kan användas som ett 
stöd för tanken och betraktas som ett sätt att ringa in olika behov som 
individen kan ha i olika situationer. De b eskrivna behoven  kan vara aktuella i 
flera av de  beskrivna situationer na, men redovisas  under den situation  där de 
bedöms ha störst betydelse.  
Situation  A – Ingen psykiatrisk diagnos  och mår bra  
Här återfinns en majoritet av Sveriges 
befolkning. Personer  i denna situation kan anta s 
vilja fortsätta må bra och förebygga ohälsa . De 
har sällan kontakt med vård och omsorg  för sin 
psykiska hälsa , men kan likafullt ha intresse  av 
kvalitetssäkrad information . Det kan också vara 
viktigt att vård och omsorg är tillgänglig  om 
situationen skulle förändras  och behov av kontakt uppstår .  
En annan aspekt som underlättar ett hälsosamt liv och ökar förutsättningarna 
att vara medskapare i sin egen psykiska hälsa utan hjälp från hälso - och 
sjukvården kan vara att själv påverka sin kropp och sitt mående genom att 
följa och utvärdera egna hälsoparametrar . Exempel på parametrar som kan 
påverka den psykiska  hälsan i positiv eller negativ riktning  är sömn , stress 
och fysisk aktivitet.   
Att ta del av andra s tips, erfarenheter  och goda exe mpel  kan också vara 
värdefullt .  
Situation B – Ingen psykiatrisk diagnos men mår dåligt  
Strävan efter att förbättra sitt välbefinnande och 
att må så bra som möjligt  givet rådande 
omständigheter skulle kunna vara en samlande 
beskrivning för vad individer med psykisk  ohälsa 
vill uppnå.  
Psykiska besvär  utan formell psykiatrisk diagnos 
är en orsak till lidande hos en växande  del av befolkning en. Människor i 
denna situati on kan periodvis ha  frekvent kontakt med sjukvården . Besvären 
kan yttra sig på olika sätt, exempelvis som sömnsvårigheter,  ångest eller i 
form av psykosomatiska symtom .  
  
 18 (33)   Personer i denna situation kan behöva komma i kontakt med vård och omsorg  
på ett enkel t sätt för bedömning  av, rådgivning  kring, samt vid behov, hjälp 
och behandling  av sitt tillstånd.  Detta gäller inte minst om det finns tankar om  
suicid , vilket är viktig t att fånga upp .  
Att kunna kommunicera  med och få stöd av andra  som har liknande 
erfarenheter  kan upplevas som  värdefullt .  
Situation  C – Har psyki atriskt tillstånd  men mår bra  
Människor i denna situation  upplever , trots en 
psykiatrisk diagnos , gott psykiskt välbefinnande 
men kan behöva återkommande kontakter med 
vård och omsorg  för stöd och för att fortsätta må 
bra. Det kan till exempel handla om personer 
med psykiska sjukdomar som har fungerande 
underhållsbehandling  eller personer med 
utvecklingsrelaterade psykiska funktionsavvikelser  som i övrigt mår bra .  
Välfungerande stöd i vardagen , exempelvis för att själva kunna utföra olika 
typer av egenvård efter vilja och förmåga , kan bidra till att stärka och 
bibehålla ett gott psykiskt välbefinnande. I de fall olika aktörer inom vård och 
omsorg är involverade för att stödja ind ividen finns  behov av individanpassad 
samordning . Också  aktörer såsom arbetsgivare , företagshälsovård  och 
Försäkringskassan alternativt skola och skolhälsovård , kan behöva  involveras 
för att samordning ska bli så bra som möjligt.  
Situation  D – Har psykisk sjukdom och mår dåligt  
I denna situation uppstår ofta  komplexa behov . 
Förutom förekomst av allvarlig psykisk ohälsa, 
kan det dessutom finnas an dra försvårande 
omständigheter , så som kroppsliga sjukdomar , 
socioekonomisk  utsatthet eller digitalt 
utanförskap .  
På samma sätt som i situation C ovan  är det ofta aktuellt med insatser från 
olika verksamheter och huvudmän . Detta medför ett uttalat behov av 
samordning  också för denna grupp , inte minst för att upptäcka och kunna 
agera vid misstänkt sucidbenä genhet . Delaktighet i planering en och hur den 
egna vården och omsorgen utförs kan vara viktigt  för att upprätthålla 
självständighet, trygghet och känsla av sammanhang. Vid komplexa behov 
och frekventa kontakter ökar behovet av kontinuitet för att upprätthålla en 
förtroendefull relation med vård - och omsorgs givare .  
  
 19 (33)   3.2 Digitala lösningar och dess tillämpningar  
Psykisk hälsa hör till ett av de områden där vård på distans provades tidigt 
och där utvecklingen har kommit förhållandevis långt .  
I detta avsnitt beskrivs exempel på olika typer av  e-hälsolösningar  som 
erbjuds såväl  inom som utanför hälso - och sjukvården  samt socialtjänsten s 
regi. De har översiktligt delats in efter huvudsakligt syfte och utifrån de olika 
situationer och behov som besk rivs i föregående avsnitt . De beskrivna 
lösningarna används ofta i kombination på olika sätt.  
3.2.1  Kunskap och kontroll över sin situation  
Information och k unskap är en nödvändig förutsättning för att individen ska 
kunna agera  som medskapare i sin hälsa, vård och omsorg . Kvalitetssäkrad 
information behöver finnas tillgänglig för att alla, utifrån behov och 
förutsättningar , ska ha möjlighet att själva agera för att må så bra som möjligt  
och förebygga psykisk ohälsa.   
1177 Vårdguiden är  en av  regionernas gemensamma webbplatser  för bland 
annat information om hälsa  och vård. 25 Där finns information om symtom , 
olika diagnoser  samt vart man kan vända sig vid behov av hjälp och stöd.  
Offentligt finansierade informationskällor bygger på vetenskap o ch beprövad 
erfarenhet och kvalitetsgranskas på olika sätt.   
Tillgång till individspecifik information bidrar till att individen kan fatta 
informerade beslut och på så sätt vara medskapare i den vård och det stöd 
som erbjuds. Åtkomst till digital informati on, exempelvis e -tjänste rna 
Journalen26 respektive  Läkemedelskollen27, sker vanligtvis med hjälp  
e-legitimation .  
Projekt et Uppdrag Psykisk Hälsa samordnar arbetet för att stärka den 
psykiska hälsan utifrån årsvisa överenskommelser som träffas mellan 
regeringen och SKR. Projektet har sammanställt goda exempel och råd 
rörande psykisk hälsa  på sin webbplats .28 Där återfinns bland annat 
Kraftsamling psykisk hälsa, där en rad organisationer ingår , samt en stödlista 
med råd och tips om psykisk hälsa i samband med corona pandemin.  
 
25 youmo.se  och umo.se  är exempel på andra webbplatser som finansieras gemensamt av regionerna och som vänder 
sig till u ngdomar . Webbplatserna innehåller information om bland annat relationer, psykisk hälsa, självkänsla samt  
alkohol och droger.  
26 Journalen ger via 1177 Vårdguidens e -tjänster invånare möjlighet att logga in och läsa sin egen patientjournal.  
27 Läkemedelskoll en ger invånare möjlighet att bland annat se sina, sina barns och husdjurs läkemedel samt 
registrera fullmakt för apoteksärenden.  
28 Uppdrag psykisk hälsa. www.updragpsykiskhalsa.se  [2021 -03-09]   
 20 (33)   Den främsta  informationskällan om socialtjänstens olika stöd och insatser är 
den egna kommunens webbplats. Där finns vanligen information om 
kommunens olika verksamheter som rör psy kisk hälsa samt kontaktuppgifter 
till kommunens aktuella verksamheter och till relevanta aktörer i 
civilsamhället  som kan stödja och hjälpa individer i svåra situationer . 
”Soctanter på nätet” är ett exempel  på en digital tjänst som byggts upp av  
Malmö stad. På webbplatsen ges  råd, stöd, och vid behov information om var 
individer kan vända sig för hjälp  rörande exempelvis missbruk, ekonomi och 
sociala frågor .29  
För personer som upplever  psykisk ohälsa kan det vara  av värde att få kontakt 
med andra som h ar liknande erfarenheter. Den allt högre graden av 
internetanvänd ning har liksom utvecklingen av sociala medier bidragit till nya 
möjligheter för den som önskar stöd och utbyte av erfarenheter som rör den  
psykiska hälsa n. Internetbaserade stödgrupper , till exempel med peer support,  
för personer med psykisk ohälsa har funnits länge  både via hälso - och 
sjukvård och socialtjänst men också via civilsamhällets aktörer.  
Människor  kan också f inna gemenskap eller stöd via sociala medier. Där kan 
individer knyta ko ntakter och interagera med andra som är i liknande 
situation eller välja att enbart ta del av information. Sociala medier är också 
en kanal  för information och marknadsföring för många etablerade aktörer 
inom området psykisk hälsa, ideella som kommersiella.  Till skillnad från  
offentlig t finansierade  informationskällor är innehållet sällan kvalitetssäkrat.  
Vanligt förekommande konsumentprodukt er, som en smarttelefon  med en 
hälsoapp , kan användas för insamling av egna hälsodata , exempelvis om 
sömn och fysisk aktivitet . Att aktivt sträva efter att påverka sådana faktorer i 
en positiv riktning kan bidra till att stärka den psykiska hälsan.  
3.2.2  Tillgä nglighet, bedömning och rådgivning  
Digitala tjänster kan göra vården och omsorgen mer tillgänglig eftersom 
individen ges möjlighet att upprätta kontakt oberoende av plats och tidpunkt. 
Med hjälp av digitala tjänster kan information  och interaktion anpassas  till 
individens förutsättningar. För individer  med frekvent kontakt med hälso - och 
sjukvården  eller socialtjänsten kan digitala kontaktvägar vara ett komplement  
av stor betydelse . 
 
29 https://soc tanter.malmo.se/  [2021 -03-09]   
 
 21 (33)   E-hälsotjänster gör det  möjligt att träffa psykolog, läkare eller annan 
vård- och omsorgspersonal , exempelvis  via videomöten  eller chattfunktioner . 
Utredning och behandling av psykisk ohälsa kräver inte alltid  fysisk 
undersökning eller provtagning . E-hälsolösningar har därför potential att 
bidra till att komplettera och förbät tra vård, omhändertagande och 
tillgänglighet .  
1177 Vårdguiden har en tjänst för rådgivning via telefon samt, i vissa 
regioner, textmeddelande.30 Flera privata vårdgivare med offentlig 
finansiering erbjuder liknande rådgivningstjänster via appar som också 
möjliggör videomöten.  
Automatiserade chattfunktioner , chattbotar , kan också användas för att ge rätt 
vård och stöd till individen . Baserat på hur behovet bedöms av en algoritm 
blir individen sedan kontaktad via video, chatt eller telefon av en profession 
med rätt kompetens.31  
Det finns en rad  olika föreningar och organisationer inom civilsamhället som 
erbjuder råd givning  och stöd på nätet och via telefon. Dessa kan utgöra ett 
viktigt stöd till personer  med psykisk ohälsa och deras  närstående . Vissa 
stödlinjer bemannas av personer med egen erfarenhet, andra av professionellt 
utbildad personal och en del av personer som har fått en kortare utbildning i 
att ge medmänskligt stöd.32  
Projektet Uppdrag Psykisk hälsa har i en utredning föreslagit upprättande av 
en gemensam ingång för stöd för psykisk hälsa  och suicidprevention . Syftet 
med denna ingång skulle bland annat vara att underlätta för personer med 
behov av stöd och deras närstående att navigera bland de olika instanser som 
finns vid sidan av den ordinarie hälso - och sjukvården.33 
3.2.3  Behandling, vård och insatser  
Internetbasera t stöd och  behandling kan bedrivas helt via nätet  eller vara ett 
komplement till mer traditionell t omhändertagande. Det finns idag en mängd 
olika aktörer som erbjuder vår d via video för individer med psykisk ohälsa. 
Detta sker ofta inom primärvården, men även psykiatrisk specialistvård 
erbjuder videolösningar för sina patienter. Möten på distans med videolänk 
har varit möjliga se dan lång tid inom hälso - och sjukvård och so cialtjänst. 
 
30 https://www.1177.se/   
31 Socialstyrelsen (2020) Digitala vårdtjänster riktade till patienter.  Kartläggning och uppföljning.   
32 https://www.1177.se/liv --halsa/psykisk -halsa/att -soka-stod-och-hjalp/  
33 SKR (2020) Utredning om möjligheterna att upprätta ”En väg till stöd” för stödlinje r.   
 22 (33)   Användningen har ökat kraftigt under senare år, inte minst inom området 
psykisk hälsa och i samband med de samhällsrestriktioner som 
corona pandemin har medfört med start våren 2020. Då uppgav 13 av 21 
regioner att man hade infört eller planerad e att införa systemstöd för digitala 
vårdmöten inom psykiatri.34 
Plattformen  Stöd och behandling (SoB) är en nationell invånartjänst som 
förvaltas av 1177 Vårdguiden och Inera. Den ger regionerna och privata 
vårdgivare med offentlig finansiering möjlighet att erbjuda stöd, behandlingar 
och utbildningar till individer samt interagera, kommunicera och dela 
information digitalt på ett säkert sätt via 1177 Vårdguidens e -tjänster .35 
Utbudet a v tjänster som erbjuds i SoB varierar mellan regionerna.36 Nästan 
två tredjedelar av de som använder SoB är kvinnor.37 Under coronapandemin 
har användningen av tjänster på SoB ökat med 88 procent.38  
Genom tjänster som erbjuds via SoB kan individen kommuni cera med sin 
behandlare via text eller genom videomöten. Möjligheten att kunna chatta 
med vården är efterfrågad framför allt av yngre personer, som ofta i hög grad 
använder denna kommunikationsform i sitt dagliga liv. Personliga vårdbesök 
(fysiska eller öv er video) kan upplevas som hämmande, exempelvis när det 
kommer till att berätta om och reflektera kring svåra och traumatiska 
händelser. Funktioner som tillåter textbaserad kommunikation har visat sig 
kunna bidra till att det upplevda stigmat minskar och v ården förbättras.39 
De digitala b ehandlingsprogrammens utformning skiljer sig åt beroende på 
typ av behandling men innehåller ofta text, filmer, övningar och 
skattningsformulär. Individen har tillgång till tjänsten  i sin vardag, och kan 
göra sina uppgifter  var och när det passar. Individen kan också regelbundet 
via ett frågeformulär berätta om sitt mående och få återkoppling om sina 
framsteg. Ansvarig behandlare kan då ta del av information som individen 
lämnar och fånga upp motgångar och framsteg. En vanli g behandlingsform är 
iKBT, kognitiv beteendeterapi via nätet.  
I de fall konsekvenserna av psykisk ohälsa innebär funktionsnedsättning i det 
dagliga livet  kan individen ansöka om stödinsatser hos socialtjänsten i form 
av bistånd enligt socialtjänstlagen. Stödet kan bestå  av digitala verktyg och 
 
34 SLIT -gruppen (2020) eHälsa och IT i regionerna . 
35 Stöd och behandling . https://www.inera.se/tjanster/alla -tjanster -a-o/stod -och-behandling/  [2021 -03-09] 
36 SKR (2020) Användning av program i Stöd och behandling. Intervju med regioner 2020.  
37 I december 2020 var det drygt 41  000 kvinnor och 23  000 män som använde tjänsten. 
https://www.inera.se/tjanster/statistik -for-ineras -tjanst er/statistik -for-stod-och-behandling/invanare/  [2021 -03-09] 
38 Ibid.  
39 Bradley , K m.fl. Adolescent help -seeking for psychological  distress, depression, and anxiety using an internet 
program . Int J Ment Health Promot 2012;  14: 23–34.   
 
 23 (33)   välfärds teknik  som kan hjälpa till med såväl praktiska saker som vid problem 
av mer psykosocial natur.40  
Videoteknik används också i välfärdstekniska lösningar, exempelvis vid 
trygghetsskapande åtgärder som tillsynsb esök på distans , vilket bland annat 
kan vara ett lämpligt stöd för personer som har svårt att  vistas bland andra. 
Denna tjänst har varit tillgänglig under en längre tid som ett alternativ till 
fysiska besök för personer med psykisk ohälsa.  
Digital teknik erbjuds i allt större utsträckning till äldre personer för ökad 
självständighet, delaktighet och trygghet och därmed förbättrat psykiskt  
välbefinnande .41 Användning av internet för att till exempel över video prata 
och umgås med vänner och närstående kan minska den upplevda ensamheten 
som är en riskfaktor för psykisk ohälsa. Ensamhet och social isolering ökar 
med stigande ålder, något som har blivit än mer  påtagligt till följd av de 
rekommendationer och restriktioner som omgärdat äldre personers liv sedan 
pandemins utbrott.  
Digitala lösningar kan också användas för att stärka äldres sociala delaktighet 
och för att stimulera fysisk aktivitet som båda har gynnsamma  effekter på den 
psykiska hälsan. Ett exempel på en sådan lösning är en så kallad 
upplevelsecykel där användaren med hjälp av en styr - och trampenhet får en  
virtuell cykelupplevelse . Cykeln är kopplad till en dator som via Google 
Maps projicerar  miljön användaren vill uppleva.  
3.2.4  Uppföljning, stöd och samordning  
Samordnad planering är särskilt viktigt för individer med komplexa behov 
som till exempel vid samtidig kroppslig sjukdom och psykisk ohälsa.42 När 
samordningsbehov finns ska en  samordnad indivi duell plan (SIP) upprättas 
mellan individen  och involverade aktörer från hälso - och sjukvården 
respektive socialtjänsten  i samband med utskrivning från slutenvård .43  
SIP är ett bra exempel på en samverkansåtgärd där digitalisering kan spela 
stor roll. Ung efär 80 procent av kommunerna använder sig av video vid 
samordnad planering inför utskrivning från slutenvård.44 Också i andra 
 
40 Folkhälsomyndigheten m.fl. (2018) Digital teknik för social delaktighet bland äldre personer.  
41 SOU 2017:21 Nationell kvalitetsplan för vård och omsorg om äldre personer.  
42 Socialstyrelsen. https://patientsakerhet.socialstyrelsen.se/risker -och-vardskador/riskomraden/samverkan -och-
kontinuitet/  [2021 -03-09] 
43 Lag (2 017:612) om s amverkan vid utskrivning från sluten hälso - och sjukvård.  
44 Socialstyrelsen (2020) E-hälsa och välfärdsteknik i kommunerna 2020 .   
 24 (33)   sammanhang när det finns behov av stödinsatser från både hälso - och 
sjukvården och socialtjänsten är det nödvändigt att upprätta  en SIP .45  
För att ta reda på individers och deras närståendes upplevelse och resultatet 
av att få en SIP kan digitala uppföljningsverktyg användas . Ett exempel är 
Sipkollen46 som tagits fram inom ramen för SKR:s projekt Uppdrag Psykisk 
Hälsa. Verktyget kan användas såväl första gången någon får en SIP som vid 
uppföljning och svaren är anonyma. Resultatet sammanställs på aggregerad 
nivå och kan utgöra underlag för att utveckla verksamheterna. Om individen 
så önskar kan den egna informationen också delges övriga inblandade .47 
Den digitala tjänsten Nationella läkemedelslistan som införs den 1 maj 2021 
väntas bidra till förbättrad samordning avseende läkemedel. Förskrivande 
läkare ges då, under förutsättning att individen inte har spärrat funktionen, 
möjlighet att se dennes samtliga förskrivna läkemedel. Detta kan exempelvis 
bidra till att förbättra psykisk hälsa genom att oönskade effekter på grund av 
interaktion mellan olika läkem edel kan undvikas samt genom att 
läkemedelsmissbruk  kan upptäckas.    
 
45 16 kap. 4 § tredje och fjärde styckena hälso - och sjukvårdslagen (2017:30) och 2 kap. 7 § andra och tredje 
styckena socialtjänstlagen  socialtjänstlagen  (2001:453 ). 
46 Sipkollen.se  [2021 -03-09] 
47 SKR (2018) Använd SIP – ett verktyg vid samverkan. För alla över 18 år, vuxna och äldre . Version 3.0    
 
 25 (33)   4 Möjligheter och hinder för medskapande och 
fortsatt digital transformation   
Med utgångspunkt i  behov och tillgängliga lösningar som beskrivits ovan 
följer i detta kapitel  exempel på möjli gheter  och hinde r för en fortsatt 
digital isering , där individen i större utsträckning kan bli  medskapare i sin 
psykiska hälsa . 
4.1 Digital delaktighet möjliggör prevention  
I Sverige finns generellt goda förutsättningar att kunna ta del av 
digitaliseringens möjligheter . Jämfört med många  andra länder har Sverige 
kommit långt i teknisk utveckling, infrastruktur och digital mognad hos 
befolkningen .48 Det finns  en positiv instäl lning till att använda 
e-hälsolösningar och teknik för att förbättra sin hälsa .49 Dessa är gynnsamma  
förutsättningar för att utveckla bra vård och omsorg samt  för att ta tillvara  
individens kraft i det preventiva arbetet.   
För den som själv vill kunna följa och påverka sin psykiska hälsa utan att för 
den delen komma i kontakt med vården eller omsorgen finns en mängd 
digitala lösningar  på den öppna marknaden . Hälsoappar  gör det möjlig t att 
bokföra olika hälsoparametrar eller ger stöd i att hantera situationer i det 
dagliga livet . Värdet kan vara stort och  ge möjlighet att själv förebygga eller 
lindra psykisk ohälsa .  
I Sverige måste individen själv bedöma kvalitet och tillförlitlighet hos 
ovanstående typ  av tjänster . Även  hur känslig hälsoinformation lagras, 
skyddas och eventuellt görs tillgänglig  för andra kan vara svårt för individen  
att ta ställning till . I Storbritannien erbjuder National Health Service (NHS) 
en samlingsplats för evidensbaserade appar på sin webbplats.50 Apparna som 
stödjer psykisk hälsa är uteslutande framtagna och distribuerade på den öppna 
marknaden .51  
En Sifo-undersökning om svenskars inställning till förebyggande 
hälsoåtgärder visar att personer som angivit psykisk ohälsa är ungefär lika 
benägna att följa sina egna hälsovärden som övriga . Av undersökningen  
framgår att drygt hälften av gruppen med  psykisk ohälsa vill  kunna  följa 
 
48 The Digital Economy and Society Index (DESI) där Sverig e rankas på andra plats i EU. 
https://ec.europa.eu/digital -single -market/en/digital -economy -and-society -index -desi [2021 -03-09] 
49 PWC (2019) Från sjukvå rd till hälsovård. Prevention är medicinen för ett hållbart samhälle . 
50 NHS, https://www.nhsx.nhs.uk/key -tools -and-info/digital -technology -assessment -criteria -dtac 
51 NHS , https://www.nhs.uk/apps -library/category/mental -health/  [2021 -03-09]   
 26 (33)   hälsoparametrar  som utgör risk - respektive skyddsfaktorer för psykisk hälsa  i 
större utsträckning än vad som är möjligt idag .52  
Bland personer med återkommande vårdkontakter finns en vilja att använda 
egenproducerade hälsodata  tillsammans med den data som hälso - och 
sjukvården genererar.53 Dagens it-system i hälso - och sjukvården  samt 
socialtjänsten  är huvudsakligen inriktade  på att information  om individens 
vård och omsorg dokumenteras av  utföraren i dennes system . Individens 
möjlighet  att själv , på mots varande sätt, komplettera vårdens information  med 
egenproducerade hälsodata  är däremot begränsad .  
Trots att digitaliseringsnivån i befolkningen generellt är hög finns det 
människor i Sverige som befinner sig i digitalt utanförskap. Det kan 
exempelvis handla om avsaknad av bank -id eller smarttelefon som ofta 
behövs för a tt kunna använda e -hälsotjänster.54 Det är i huvudsak äldre och 
personer med funktionsnedsättning  som befinner sig i digitalt utanförskap55, 
grupper som också har en högre förekomst av psykisk ohälsa jämfört med 
befolkningen i övrigt. Bland  äldre är det e xempelvis dubbelt så vanligt att ha 
vårdats för psykisk sjukdom eller att använ da psykofarmaka56 och 
förekomsten av schizofreni - och ångestdiagnoser  är sju gånger vanligare hos 
personer med autism och intellektuell funktionsnedsättning57. Psykisk hälsa  
och digitalt utanförskap  påverkas också av  socioekonomiska förutsättningar , 
såsom utbildning, inkomst och yrke .58  
4.2 Digitalisering kan bidra till bättre samordning  
Idag är det inte en självklarhet att information som krävs för samordning av 
en individs vård och omsorg finns tillgänglig för berörda aktörer . Individen 
eller dennes närstående blir då ansvarig  för att bevaka och förmedla den. En 
konsekvens kan bli att i nformation en tappas bort eller återges felaktigt , vilket 
kan utgöra en patientsäkerhetsrisk .59 Inspektionen för vård och omsorg (IVO) 
har de senaste åren belyst samordningsbrister för bland annat personer med 
samsjuklighet samt barn och unga med psykisk ohälsa och konstaterar att det 
 
52 PWC (2019) Från sjukvård till hälsovård. Prevention är medicinen för ett hållbart samhälle . Undersökningen 
besvarades av 1  009 respondenter.  
53 PWC (2019) Från sjukvård till hälsovård. Prevention är medicinen för ett hållbart samhälle . 
54 Bräcke diakoni (2 018) Personligt ombud. Erfarenhetsrapport 2018.  
55 Internetstiftelsen (2020) Digitalt utanförskap.  
56 Socialstyrelsen (2020) Öppna jämförelser . 
57 Socialstyrelsen (2020) Insatser och stöd till personer med funktionsnedsättning. Lägesrapport 2020.  
58 Folkhälsom yndigheten (2019) Ojämlikhet i psykisk hälsa i Sverige. Hur är den psykiska hälsan fördelad och vad 
beror det på?  
59 E-hälsomyndigheten (2020) Jämlik e -hälsa. Tillgång, fördelning och användning av e -hälsotjänster och 
välfärdsteknik .   
 
 27 (33)   är svårt att dela inf ormation på ett sätt som främjar en sammanhållen vård och 
omsorg. Bristande samordning är också en bakomliggande orsak till en stor 
andel lex Maria -anmälningar.60 Vanliga b akomliggande felhändelser61 vid 
suicid är, vid sidan av brister i bedömning, brister i uppföljning av åtgärder, 
vård- och behandlingsplaner  samt  brister i samverkan mellan vård - och 
omsorgs aktörer.62  
Vuxna personer med psykisk ohälsa är ofta beroende av insatser från andra  
aktörer utöver vård och omsorg, såsom arbetsgivare, Försäkringskassan eller 
Arbetsförmedlingen för att återfå arbetsförmåga och kunna återgå i arbete. 
Myndigheterna behöver inför olika beslut ofta ta del av information som 
hälso - och sjukvården genererar. Sjukskri vna, inte minst med psykisk ohälsa, 
kan ha svårt att administrera  denna information, som inte får delas direkt 
mellan aktörerna . Ur individ ens perspektiv skulle det underlätta om 
information som lämnats till en aktör därefter skulle kunna användas av andra  
aktörer inom offentlig sektor som individen själv väljer .  
Regeringen har uppdragit åt flera myndigheter att undersöka hur möjlighete n 
till insyn och kontroll över de data om individen som finns hos offentlig 
sektor kan öka. Syftet är att förenkla möjligh eten för individen att bland annat 
begära att data överförs från en aktör till en annan. I uppdraget ingår också att 
ta fram ett koncepttest på lösning(ar) som skulle kunna tillämpas 
förvaltningsgemensamt.63 
Inom socialtjänsten saknas reglering liknande de n som finns för 
sammanhållen journalföring inom hälso - och sjukvården och som tillåter 
olika utförare att ha direktåtkomst till varandras dokumentation. Det är heller 
inte tillåtet med direktåtkomst eller annan elektronisk åtkomst till 
dokumentation  mellan  socialtjänst och hälso - och sjukvård, även om 
individen skulle samtycka till det.64  
Utredningen om sammanhållen information inom vård och omsorg föreslår i 
sitt betänkande att vård - och omso rgsgivare ska få göra dokumentation om 
patienter och omso rgstagare tillgängliga mellan sig, om personen inte 
motsätter sig det. Utredningen har också föreslagit vissa sekretessbrytande 
bestämmelse r mellan olika myndigheter inom socialtjänsten  i samma 
 
60 IVO (2019). Vad har I VO sett 2019? Iakttagelser och slutsatser om vårdens och omsorgens brister för 
verksamhetsåret 2019.  
61 Aktiviteter i vården av patienten som genomförs bristfälligt, fördröjt, är felaktig eller uteblir.  
62 Folkhälsomyndigheten och Socialstyrelsen (2019) Händelseanalys av suicid inom hälso - och sjukvården  
63 Regeringen (2020) Uppdrag att möjliggöra lösningar för individen till kontroll och insyn av data om individen . 
I2020/02024/DF  
64 Dir 2019:37 Översyn av vissa frågor som rör personuppgiftshantering i socialtjänst - och hälso - och 
sjukvårdsverksamhet .   
 28 (33)   kommun . Förslagen om sammanhållen vård - och omsorgsdokumentation är 
avgränsad e till verksamhet som rör äldre personer samt personer med 
funktionsnedsättning , och omfattar därmed inte personer med enbart psykisk 
ohälsa.65  
I takt med att mängden lagrad e person uppgifter  ökar inom och utanför 
offentlig sektor  så ökar också behovet av integritetsskydd  och skydd mot 
obehörig åtkomst . Detta gäller inte minst inom området psykisk hälsa, där det 
ofta förekommer synnerligen känsliga personuppgifter. I Finland drabbades 
nyligen psykoterapiföretaget Vastaamo av ett da taintrång, där hackare 
utövade utpressning och sedan spred journaluppgifter.66  
4.3 Data kan accelerera utvecklingen  
Ny teknik innebär  möjlighet att samla , tillgängliggöra och analysera stora 
mängder data. På så sätt kan forskning och utveckling av vården och 
omsorgen drivas framåt och nya mönster och samband upptäckas.  
Nationella kvalitetsregister är en viktig källa till kunskap, både för klinisk 
forskning och för förbättringsarbete inom hälso - och sjuk vården. En viktig 
förutsättning är att kvalitetsregistren  innehåller korrekta och standardiserade 
data samt  har en hög täckningsgrad.67 Flertalet av de nationella 
kvalitetsregistren inom psykisk hälsa är under uppbygg nad och har 
fortfarande relativt låg täckningsgrad.68 Socialstyrelsen har fått i uppdrag av 
regeringen att se över hur arbetet med nationella kvalitetsregister inom 
psykiatrin kan förbättras. Uppdraget ska redovisas i april 2022.69  
En kunskapsbaserad socialtjänst förutsätter tillgång till relevanta analyser, 
statistik och forskning. Utan tillgång ti ll sådan kunskap är det svårt för 
socialtjänsten att bedriva en verksamhet förenlig med kravet på vetenskap och 
beprövad erfarenhet. Enligt utredningen Framtidens socialtjänst har den 
nationella statistiken inom socialtjänsten stora brister idag, särskilt inom barn - 
och ungdomsverksamheten och missbruks - och beroendevården. Utredningen 
har för eslagit en ny lag om socialtjänstdataregister som förväntas innebära 
förbättrade möjligheter till uppföljning , utvärdering, forskning samt  
framställning av statistik.70  
 
65 SOU 2021:4 Informationsöverföring inom vård och  omsorg.  
66 Sveriges Radio  2020 -10-25 Finskt terapiföretag hackat – tusentals journaler på darknet. [2021 -03-09] 
67 Med täckningsgrad menas andelen patienter som ingår i kvalitetsregistret, i relation till alla patienter som uppfyller 
kraven för att ingå. Hö g täckningsgrad innebär hög trovärdighet för registrets utdata.  
68 Socialstyrelsen (2020) Täckningsgrader för Nationella kvalitetsregister 2020.  
69 Regeringen  (2021) Förbättrade nationella kvalitetsregister inom psykiatrin . Pressmeddelande 2021 -01-22 
70 SOU 2020:47 Hållbar socialtjänst. En ny socialtjänstlag.    
 
 29 (33)   För att kunna nyttja data för dessa ändamål på ett effektivt sätt krävs en 
enhetlig informationsstruktur inom och mellan vård en och omsorg en. Det 
handlar bland annat om att använda gemensamma  standarder, att strukturera 
data enhetligt och att använda gemensamma sätt att överföra data från vård 
och omsorg till olika regist er.71 På EU -nivå pågår ett arbete att utveckla 
formerna för utbyte och nyttjande av hälsodata, både primäranv ändning inom 
hälso- och sjukvården och sekundäranvändning för forskare och 
beslutsfattare.72    
 
71 E-hälsomyndigheten (2020) Vision e -hälsa 2025 - Uppföljning 2019 . 
72 Europeiska kommissionen (u.å) Ett europeiskt hälsodataområde . https://ec.europa.eu/health/ehealth/dataspace_sv  
[2021 -03-09]   
 30 (33)   5 Slutsatser  
uppnå och bibehålla fysiskt, psykiskt och socialt välbefinnande. Det psykiska 
välbefinnandet är en av vår tids stora utmaningar och en politiskt prioriterad 
fråga. Förutom mäns kligt lidande och ökat vård - och omsorgsbehov innebär 
den psykiska ohälsan även omfattande samhälls kostnader – uppskattningsvis 
250 miljarder kronor årligen.  
Denna rapport har med utgångspunkt i psykisk hälsa belyst följande  
frågeställningar:  
• Vilka behov har individer  i olika situationer och hur tillgodoses de 
• Vilka möjligheter och hinder finns  för den fortsatta utvecklingen?  
Flera viktiga föruts ättningar för digitalisering  inom området psykisk hälsa är 
redan på plats.  Samtidigt finns  det fortfarande hinder men också möjligheter i 
det fortsatta  arbetet med att realisera målen i Vision e -hälsa 2025 .  
5.1 E-hälsa  medför stor potential för medskapa nde  
E-hälsa används redan idag för att främja  psykisk hälsa.  
En oberoende aktör skulle kunna bedöma och presentera kvalitetssäkrade 
e-hälsolösningar på marknaden.  
Det b ör klargöras hur individens egenproducerade ”appdata” kan användas.  
Viktigt att säkerställa att de som saknar förmåga eller möjlighet att använda 
e-hälsa inte går miste om offentlig service.  
digitaliseringens möjligheter . Trots att det idag finns en rad olika 
e-hälsolö sningar som tillhandahålls från vården och omsorgen, exempelvis 
inom ramen för Stöd och behandling, är m edskapandet i den egna hälsan med 
en möjlighet som idag inte nyttjas fullt ut.  
E-hälsolösningar som erbjuds på den öppna marknaden kan utgöra substitut  
eller komplement till traditionell vård och omsorg, men det saknas 
gemensamma standarder och en oberoende part som kvalitetssäkrar   
 
 31 (33)   tjänsterna. En offentligt finansierad eller på annat sätt oberoende aktör skulle 
kunna presentera kvalitetssäkrade e -hälsolö sningar på den öppna marknaden. 
I arbetet bör också ingå att beskriva hur informationen lagras och skyddas. På 
så sätt skulle individen kunna göra informerade val.  
Det har hittills varit svårt att använda individens egna hälsodata , exempelvis 
via hälsoapp ar eller andra e -hälsolösningar på den öppna marknaden,  
tillsammans med vårdens och omsorgens information . Det bör därför  
klargöras hur individens egenproducerade hälsodata kan användas för att  
främja psykisk hälsa med bibehållet integritetsskydd, utan att  samtidigt 
överbelasta vårdens och omsorgens system.  
Det går även att tänka bredare beträffande lösningar  som redan finns idag. 
Välfärdsteknik som främst används av äldre personer är exempel på stöd som 
skulle kunna möta liknande behov även hos personer med psykisk ohälsa, 
oavsett ålder och orsak.  
Personer som saknar förmåga eller möjlighet att använda e -hälsa riskerar att 
ställas utanför då alltfler tjänster erbjuds digitalt. När hälso - och sjukvården 
samt socialtjänsten digitaliseras blir det viktigt att säkerställa att ingen  går 
miste om offentlig service.  
5.2 E-hälsa möjliggör mer  behovsanpassad  och effektiv 
Stort ansvar på individen att förmedla information  mellan aktörer  vid 
samordning.  
Egen möjlighet att besluta hur vård - och omsorgsinformation ska delas 
mellan samordnande aktörer kan avlasta individen.  
En digital gemensam ingång fö r frågor och för samordnad återkoppling kan 
avlasta individ och närstående.  
Personer med psykisk ohälsa är ofta beroende av insatser från olika aktörer, 
styrda av olika regelverk. Utöver vård och omsorg finns aktörer såsom skola, 
arbetsgivare och statliga myndigheter . Det samlade stödet kan bli komplext 
och svåröverblickbart för såväl individen, dennes närstående som för 
involverade aktörer. E-hälsa och digitalisering är inte lösningen på alla dessa 
utmaningar men kan bidra till en välfungerande samordning som, utöver 
vinster för individen , kan innebära effektiviseringar. På så sätt kan offentliga  
resurser omfördelas till situationer där de gör bäst nytta.    
 32 (33)   Inom verksamheterna äldre och funktionsnedsättning, två grupper där stort 
behov av samordning ofta fin ns, bereds just nu frågan om möjligheter för 
utförare inom socialtjänsten samt för vårdgivare att ta del av varandras 
dokumentation. Syftet är att kunna möjliggöra god och sammanhållen vård 
och omsorg. Förslagen omfattar inte p ersoner med enbart psykisk ohälsa som 
också, i liknande utsträckning, kan ha omfattande och komplexa 
samordningsbehov. Möjlighet att själv besluta hur vård - och 
omsorgsinformation ska delas mellan samordnande aktörer skulle kunna 
innebära avlastning också för denna grupp.  
För att insatserna ska kunna vara  välkoordinerad e behöver relevant 
information kunna utbytas  och användas när den behövs , samtidigt som den 
personliga integriteten skyddas . Idag får individen ansvara för att säkerställa  
att viss information når rätt a ktör, ä ven om det skulle finnas samtyck e till att 
utbytet istället skulle ske direkt mellan aktörerna . Vid omfattande 
samordningsbehov behövs ett regelverk som bidrar till att höja kvaliteten och 
säkerheten både vad gäller insatserna och dataskyddet.  
Genom att an passa och utveckla regelverk, tillsammans med standarder och 
begrepp , skulle nya digitala lösningar för effektiv samordning kunna tas fram.  
Med högre grad av interaktion mellan aktörers system kan individen med 
närstående i större utsträckning bli en aktiv part i planering och utförande av 
åtgärder. Dessutom  skulle en gemensam  ingång för frågor och samordnad 
återkoppling, i högre utsträckning än idag, kunna avlasta individ och 
närstående.  
5.3 Transformation en behöver fortsätta   
Flera av utmaningarna med d igitalisering inom psykisk hälsa är desamma 
som för vården och omsorgen i övrigt.  
Digitaliseringen har kommit olika långt i olika delar av landet. De som ligger 
efter behöver komma ikapp för att säkra jämlik tillgång.  
Särskilt angeläget är det att komma i kapp och ta tillvara digitaliseringens 
möjligheteter inom socialtjänsten.  
Viktigt att vård och omsorg använder gemensamma standarder och 
strukturerar data enhetligt  för att nyttja digitaliseringens potential . 
Inom ramen för Vision e -hälsa 2025 pågår en ra d olika aktiviteter som 
kommer att bidra till den digitala transformationen.    
 
 33 (33)   Möjligheten för den som så önskar att använda e -hälsa är en viktig rättighet 
för alla men förutsätter att alla ges samma tillgång . Digitaliseringen har 
kommit olika långt i olika delar av landet . Variation en innebär ojämlika 
förutsättningar att använda digitaliseringens möjligheter för att vara 
medskapare sin psykiska hälsa, vård och omsorg.  
Flera av utmaningarna med digitalisering inom psykisk hälsa är desamma 
som för vården och omsorgen i övrigt. För att komma vidare med den digitala 
transformationen på regional och kommunal nivå behöver samarbete och 
erfarenhetsutbyte utvecklas och stärkas. Särskilt angeläget är att öka 
digitaliseringstakten  inom socialtjänsten , där digitaliseri ngen generellt inte 
kommit lika långt som inom hälso - och sjukvården .  
Det finns stor potential i e -hälsa för prevention, behandling  och samordning 
men också för utveckling och forskning. En enhetlig informationsstruktur 
inom och mellan vården och omsorgen skulle åstadkomma nya möjligheter 
och fortsatt utveckling inom alla dessa områden. Det handlar bland annat om 
att använda gemensamma standarder, att strukturera data enhetligt och att 
använda gemensamma sätt att överföra data från vård och omsorg till olika 
register . Inom ramen för Vision e -hälsa 2025 pågår en rad olika aktiviteter 
som kommer att bidra till den digitala transformationen. Genom att ta till vara 
digitaliseringens möjligheter  i form av nya tjänster, arbetssätt och individens 
medskapande kan vi få ett kraftfullt redskap för att möta framtidens 
utmaningar inom området psykisk  hälsa.   
 
Di 
Dnr 2021/03122  
Uppdrag att genomföra en förstudie om ett 
statligt, nationellt datautrymme för 
bilddiagnostik – delredovisning 2  
Regeringsbes lut dnr:  S2021/05259 (delvis)  
Dnr: 2021/03122  
Datum: 2022 -02-25  Diarienummer: 2021/03122  
2/61 
men uppge alltid källa:  Uppdrag att genomföra en förstudie om ett statligt, 
nationellt datautrymme för bilddiagnostik , E-hälsomyndigheten, 2022 . 
Publicerad: E-hälsomyndigheten, februari, 2021. 
Diarienumme r: 2021/03122  
Telefon: 010-458 62 00 www.ehalsomyndigheten.se Diarienummer: 2021/03122  
 
 3/61 
 
Förord  
E-hälsomyndigheten har fått i uppdrag att genomföra en förstudie om ett statligt, 
nationellt datautrymme för bilddiagnostik (S2021/05259 delvis). Förslagen som ska 
redovisas  förväntas bland annat bidra till ökad sekundäranvändning av hälsodata och 
bättre m öjligheter för att identifiera och rekrytera patienter till kliniska studier. 
Uppdraget ska delredovisas till Regeringskansliet vid tre tillfällen och 
slutrapporteras senast  den 1 december 2022.   
Denna delredovisning 2 omfattar  bakgrund och en översiktlig nationell respektive 
internationell omvärldsbevakning samt en inledande nulägesanalys  för att klargöra 
förutsättningarna. Vidare ingår en beskrivning av gällande rätt inom ramen för 
uppdraget. Slutligen redovisas information om det fortsatta arbetet av 
regeringsuppdraget.  
Rapporten är framtagen av utredare Staffan Gullsby, Gustaf Hedström, Petra 
Griekspoor Berglund, Johanna Hellberg, Åke Nilsson, Michael Peolsson , Bessam 
Saleh , Ann Granqvist, kommunikationsstra teg Ulrika Borgelin  Stoltz, 
lösningsarkite kt Jens Fridsén, UX -specialister Linus Ersson och Anette Sunna, 
jurister Joakim Beck -Friis och Tina Chavoshi samt forskare Victor Kardeby . I den 
slutgiltiga handläggningen har enhetschef Michel Silvestri och avdelningschef 
Annemieke Ålenius medverkat. Johanna Hellberg har varit föredragande. Beslut om 
den här rapporten har fattats av generaldirektör Janna Valik.  
 
   Diarienummer: 2021/03122  
 
 4/61 
 
Hälsodata är data relaterad till hälsa för en individ eller en grupp. Inom hälso - och 
sjukvård produceras dagligen en stor mängd hälsodata . Det här uppdraget  rör delning 
av hälso data för bilddiagnostik.  
EU:s datastrategi tillkännager att nio datautrymmen, däribland ett hälsodatautrymme 
ska inrättas inom EU:s inre marknad. Hälsodata  som red an idag är en viktig tillgång,  
en strategisk resurs , för individen, forskning, innovation och vård/omsorg blir 
därmed ännu viktigare för Sveriges framtida utveckling. Idag kan hälsodata inte 
enkelt delas , varken nationellt eller internationellt i ett breda re perspektiv f ör 
relevanta  ändamål . Interoperabiliteten är generellt sett låg även om den bitvis (lokalt) 
kan fungera tillfredsställande.  
För att lyfta vård och omsorg och forskningen kring diagnos och behandling behövs 
en statlig infrastruktur i Sverige  för hälsodatadomänen och datadelning behöver 
främjas , både för primäranvändning men också för sekundäranvändning . 
Som ett led i detta har E -hälsomyndigheten fått i uppdrag att lämna förslag på en 
eller flera piloter för att skapa ett statligt, nationellt hälsodatautrymme för 
datadelning, i ett första skede för delning av bilddiagnostikdata inom 
mammografiområdet. Genom att kartlägga juridiska, tekniska och andra relevanta 
möjligheter belyses området och förutsättningar kan skapas för implementation av 
ett hälsodatautrymme. Den här  delredovisningen presenterar grunderna inom 
området för att i delredovisning 3 och slutrapporten peka på förslag på piloter . 
De insikter som hittills framkommit är följande:  
En komplex bild träder fram  – det saknas samordning mellan alla internationella och 
nationella uppdrag  inom närliggande områden . Det är viktigt att följa flera av dem 
för att skapa en öppen lösning som uppfyller behoven inom hälsodatadomänen.  
Arbetet bör utgå från befintlig och redan framväxande  nationell digital infrastruktur, 
i syfte att nå s amordningsvinster och långsiktigt  hållbara lösningar . 
Vad gäller legala aspekter så bör målsättningen vara balans mellan kvalitet, säkerhet 
och skydd för den personliga integriteten.  De författningsförslag som behöver tas 
fram ska syfta till att skapa förutsättningar för bättre hälso - och sjukvård, såväl 
genom primär - som sekundäranvändning av data . I detta ingår integritetsskydd som 
en viktig beståndsdel.  
I förslag till nationellt datautrymme för hälsodata behöver p rimäranvändarnas behov 
beaktas . 
För att på bästa sätt tillämpa optimal t eknik och arkitektur  så bör lämpliga 
användningsfall och scenarion identifiera s och beskriva s. Interoperabilitet behöver 
främjas på alla nivåer  genom att nyttja vedertagna och  lämpliga standarder i förslag 
till lösningar.  
Avgörande för framgångsrika lösningsförslag är fort satt och utökad samverkan.   Diarienummer: 2021/03122  
 
 5/61 
 
Innehåll  
1.1 Uppdraget  ................................ ................................ ................................ ... 7 
1.2 Omfattning  ................................ ................................ ................................ .. 8 
1.3 Avgränsningar  ................................ ................................ .............................  9 
1.4 Samverkan  ................................ ................................ ................................  10 
1.5 Begrepp  ................................ ................................ ................................ ..... 11 
1.6 Genomförande av delredovisning 2  ................................ ..........................  11 
1.7 Tjänstedesignprocessen  ................................ ................................ ............  12 
1.7.1  Nulägesbeskrivning (Förstå)  ................................ ...............................  13 
1.7.2  Behovskartläggning och lösningsförslag  ................................ ............  14 
2. Bakgrund  ................................ ................................ ................................ ..........  15 
2.1 Hälsodata som strategisk resurs  ................................ ................................  16 
2.2 Bildlagring och bildförflyttning  ................................ ................................  16 
2.3 Interoperabilitet  ................................ ................................ .........................  17 
2.4 Bilddiagnostik  ................................ ................................ ...........................  17 
2.5 Mammografi  ................................ ................................ .............................  19 
3. Nulägesanalys påbörjad  ................................ ................................ ...................  20 
3.1 Primäranvändning av medicinska bilder  ................................ ...................  20 
3.2 Sekundäranvändning av medicinska bilder  ................................ ..............  20 
4. Teknik och arkitektur  ................................ ................................ .......................  22 
4.1 Informationslivscykeln för hälsodata  ................................ ........................  22 
4.2 Behov för forskning med hjälp av AI  ................................ .......................  23 
4.3 Legala förutsättningar och tekniska möjligheter  ................................ ....... 23 
4.4 Aspekter på centraliserad lagring  ................................ .............................  24 
5. En EU -strategi för data  ................................ ................................ ....................  25 
5.1 En utblick mot andra länder  ................................ ................................ ...... 26 
5.1.1  En nod  ................................ ................................ ................................ . 26 
5.1.2  Överblick över tillgängliga hälsodata  ................................ .................  27  Diarienummer: 2021/03122  
 
 6/61 
 
5.1.3  Vägledni ng ................................ ................................ ..........................  27 
5.1.4  Säker driftmiljö  ................................ ................................ ...................  27 
5.1.5  Rättslig reglering  ................................ ................................ ................  27 
6. Rätts liga förutsättningar  ................................ ................................ ...................  28 
6.1 Persondataskydd  ................................ ................................ .......................  28 
6.2 Handlingsoffentlighet och sekretess  ................................ .........................  29 
6.3 Vilken reglering krävs för ett statligt nationellt datautrymme för hälsodata?
  ................................ ................................ ................................ ..................  29 
7. Närliggande projekt och uppdrag  ................................ ................................ ..... 31 
7.1 AIDA – Analytic Imaging Diagnostics Arena  ................................ ..........  31 
7.2 BigPictu re, Patologibilder  ................................ ................................ .........  31 
7.3 Bild- och funktionsregistret  ................................ ................................ ...... 32 
7.4 OPTIMAM och OMI -DB i Storbritannien  ................................ ...............  32 
8. Regeringsuppdrag med beröringspunkter  ................................ ........................  33 
8.1 Ena och grunddata inom  hälsodataområdet  ................................ ..............  33 
8.2 Nationella kvalitetsregister  ................................ ................................ ....... 33 
8.3 Sammanhållen journalföring  ................................ ................................ ..... 34 
9. Fortsatt arbete och tidiga insikter  ................................ ................................ ..... 36 
Bilagor  ................................ ................................ ................................ .....................  39 
Bilaga 1 – Termer och begrepp  ................................ ................................ ..........  39 
Bilaga 2 – Intervjufrågor  ................................ ................................ ....................  42 
Bilaga 3 – Rättsliga förutsättningar - fördjupning  ................................ .............  43 
Bilaga 4 – Exempel på tre länders lösningar för datadelning  ............................  56 
 
    Diarienummer: 2021/03122  
 
 7/61 
 
En av EU-kommissionens  prioriteringar  för 2019 –2025  är att skapa  ett Europeiskt  
hälsodatautrymme,  European  Health  Data  Space,  EHDS.  Syftet  är att göra det lättare  
att dela och få tillgång  till olika  typer  av hälsodata  som till exempel  elektroniska  
patientjournaler  och genomikdata  (data  om arvsmassan) . Data  ska kunna  delas  både 
för vård av patient er och i andra  syften , som exempelvis  forskning  och 
beslutsfattande.1  
Bilddiagnostik  av cancer  tillsammans  med genomikdata  är prioriterade  områden  för 
EU:s  hälsodatautrymme . I Sverige  finns  ingen  nationell  samordning  inom  
bilddiagnostik . Åtgärder  behövs  därför  för att Sverige  ska kunna  leva upp till 
förväntningarna  för detta  initiativ  i Europas  plan mot cancer  och för regerin gens 
nationella  inriktning  för artificiell  intelligens.2 
Varje  år får 3,5 miljoner  människor  i EU en cancerdiagnos  och nästan  40 procent  dör 
av sjukdomen.  Samtidigt  kan runt 40 procent  av cancerfallen  förebyggas,  men 
forskare  måste  fortsätta  att förbättra  diagnostik  och behandling  mot cancer  för den 
som drabbas.  Europas  plan mot cancer  syftar  till insatser  mot sjukdomen  i alla 
stadier.  Planen  ska motverka  cancer , hjälpa  den som drabbas  och underlätta  för 
hälso - och sjukvård  samt  bidra  till en mer jämlik  vård.3 
Under  de närmaste  åren kommer  Europas  plan mot cancer  att inriktas  på forskning  
och innovation . Det görs genom  att utnyttja  de möjligheter  som digitaliseringen  och 
den nya tekniken  erbjuder  och genom  att mobilisera  finansieringsinstrument  för att 
stödja  medlemsstaterna . 
Inriktningen  i detta  regeringsuppdrag,  ”Förstudie  om ett statligt,  nationellt  
datautrymme  för bilddiagnostik”  ligger  i linje med EU:s  strategier  om ”plan  mot 
cancer”  och EU:s  ambition  att skapa  ett europeiskt  hälso datautrymme.   
 
E-hälsomyndigheten har fått i uppdrag att genomföra en förstudie o m ett statligt, 
nationellt datautrymme för delning av bilddiagnostik data. Syftet med u ppdraget är 
att främja kontrollerad datadelning inom datadomänen hälsodata . Detta ska göras  
genom att föreslå pilot projekt  för en statlig infrastruktur på området. Dataut rymmet 
ska i ett första skede användas för delning av bilddiagnostikdata  inom 
mammografiområdet . Möjligheten till datadelning ska i ett senare skede kunna 
kompletteras med ett nationellt screeningregister. Förstudien innefatta r att kartlägga 
 
1 Europeiska  kommissionen (u.å.) Ett europeiskt hälsodataområde , European Health Data Space | Folkhälsa 
(europa.eu)  [2022-02-24] 
2 Uppdrag att genomföra en förstudie om ett statligt, nationellt datautrymme för bilddiagnostik (S2021/05259 delvis)  
3 EU:s cancerplan (europa. eu) [2022 -02-24]  Diarienummer: 2021/03122  
 
 8/61 
 
och beskriva d e juridiska  och tekniska förutsättningarna för att implementera ett 
hälsodatautrymme i Sverige, samt lämna lösningsförslag. Inom uppdraget ska 
myndigheten stödja och främja en eventuell svensk ansökan ur Digital Europe 
Programme (DIGITAL) och ta hänsyn till EU:s datastrat egi samt  EU:s arbete med 
europeiska hälsodatautrymmen.  
I uppdraget anförs att myndigheten bland annat ska beakta följ ande i arbetet med 
uppdraget ; Önskvärt är att piloterna bygger på en nationell, statlig federerings -
lösning. Vidare ska regionernas möjlig het för tillgång till data och tjänstens 
användningsmöjligheter inom  och mellan regioner, externa parter och över 
landsgränser säkras. Tjänsten bör vidare beakta de analyser som Kommittén för 
teknologisk innovation och etik (Komet) gjort  inom området försö ksverksamheter , 
med koppling till regelverk , även kallade regulatoriska växthus . Förstudien ska 
innehålla en integritetsanalys för kontrollerad, säker och transparent datadelning. 
Datamängder som bör utgöra grunddata samt behov av gemensamma digitala 
infra strukturer ska identifieras. Förstudien ska beakta andra länders organisering för 
datadelning och jämföra med svenska förutsättningar.  
Denna förstudie  ska innehålla kravspecifikation, kostnadsberäkning och , i den mån 
det är möjligt, ge förslag  på författni ngsändringar (med tillhörande 
konsekvensutredning) kopplat till de förslag som lämnas .  
I arbetet för uppdraget ska synpunkter inhämtas från Science for Life Laboratories 
(SciLifeLab) och Vårdföretagarna . Vidare ska  samverkan ske med Myndigheten för 
digita l förvaltning (Digg), Integritets skyddsmyndigheten (IMY), Socialstyrelsen  
(SoS) , Tandvårds - och läkemedelsförmånsverket (TLV), Inspektionen för vård - och 
omsorg (IVO) samt andra relevanta myndigheter och aktörer , till exempel  
leverantörer av digitala tjäns ter. 
En första delrapportering gjordes i oktober 2021 och innebar en beskrivning av det 
kommande arbetet.  
 
1.2 Omfattning  
Denna delredovisning  av uppdraget handlar om att förstå , beskriva och analysera 
behoven och förutsättningarna för att dela hälsodata . Fokus är framförallt på  
medicinska bilder  utifrån bland annat, men inte uteslutande, tekniska och rättsliga 
perspektiv . Delredovisning en sammanfattar det omfattande material som 
utredningen arbetar med och fortsatt analyserar . Att skapa en förståelse för behoven i 
primäranvändningen4 och sekundäranvändningen5 är av stor vikt för att på bästa sätt 
kunna föreslå en lösning på ett pilotprojekt .  
 
4 Användning av information till det ändamål den ursprungligen är insamlad för.  
5 Användning av information till andra ändamål än vad den ursprungligen är insamlad för.   Diarienummer: 2021/03122  
 
 9/61 
 
De legala förutsättningarna för data delning är av grundläggande betydelse. Det ingår 
i uppdraget att identifiera eventuella författningsändringar som kan komma att 
behövas. Därför redovisas här gällande rätt för att kunna ta avstamp i den och peka 
på de förändringar som kan vara nödvändiga f ör att syftet med uppdraget ska 
uppnås. I de fall författningsändringar identifieras ska de följas av en 
konsekvensutredning i enlighet med förordningen (2007:2004) om 
konsekvensutredning vid regelgivning.  
Denna rapport  beskriver bakgrunden till uppdraget men också varför det är av vikt 
att dela hälsodata. Vidare beskrivs i viss mån bilddiagnostikens och mammografins 
historik för att skapa en förståelse för vad bilddiagnostik är och hur området har 
vuxit fram. En analys a v de projekt/uppdrag/arbeten som anges i regeringsuppdraget, 
pågår och  identif iering  av andra liknande projekt eller organisationer kommer att 
fortgå under nästa fas . Primär - och sekundäranvändningens behov är drivande i 
uppdraget varför en nulägesanalys  av båda områdena  är av vikt. Nulägesanalysen 
fortgår parallellt med kommande arbete för att identifiera förslag på pilotlösning . 
 
1.3 Avgränsningar  
Uppdraget ska säkra att datadelningstjänsten ska kunna kompletteras av ett statligt, 
nationellt screeningregister samt användas för antalsberäkningar , men inte skapa 
lösningar för detta.  
 
I regeringsbeslutet för uppdraget trycker man på vikten av säkerhet för den enskilde 
vid datadelning: ”Ökad datadelning måste ske under kontrollerade och säkra for mer. 
Med kontrollerad avses här att individen eller personuppgiftsansvarig för data som 
delas ska ha en hög grad av kontroll över hur, när och i vilka syften data kan komma 
att delas. Miljön där data lagras och överförs ska också ha en hög grad av säkerhet  
för att förhindra eventuella intrång. Systemen ska vara byggda på ett sådant sätt att 
det med lätthet går att bedriva tillsyn så att datadelningen efterlever de juridiska och 
säkerhetsmässiga krav som ställs på datadelningen då tillit är en central del av  
datadelning.”6 Stora krav ställs på säkerheten ur många olika aspekter i 
regeringsbeslutet och är en av de viktigaste delarna i uppdraget. Säkerhetsfrågorna 
tas inte upp  i denna delredovisning eftersom lösningar i dessa delar  är beroende av 
de förslag till piloter  som E -hälsomyndigheten ska lämna mot slutet av uppdraget .  
 
I arbetet ingår även att beakta andra uppdrag och projekt . Detta a rbete är pågående 
och redovisas i d elredovisning  3 och/eller i slutrapporten kring  bland annat följande ;  
• EuroHPC (European High Performance Computing Joint Undertaking ), 
• Gaia -X (det europeiska samarbetsprojektet för molntjänster ), 
 
6 https://www.regeringen.se/4a0151/contentassets/0e5c7d95c00d46fb899e9702daed9458/uppdrag -att-genomfora -en-
forstudie -om-ett-statligt -nationellt -datautrymme -for-bilddiagnostik.pdf  [2022 -02-24]  Diarienummer: 2021/03122  
 
 10/61 
 
• GovTech UK, 
• Kommittén för teknologisk innovation och etiks (Komet) arbete kring 
regulatoriska växthus , 
• Kammarkollegiets  arbete med Statens Inköpscentral . 
 
1.4 Sam verkan  
 
Uppdraget har presenterats vid bred myndighetssamverkan med tema t hälsodata och 
hälsodatautrymmen  utifrån arbetet med EU-projektet Towards the European Health 
Data Space, TEHDAS .7   
Kontakt ha r tagits för  framtida  samverkan under arbetet med delredovisning 3 med 
övriga myndigheter som pekats ut i regerings uppdraget ; Digg, IMY, SoS, TLV och 
IVO.  I kontakten  med TLV , där ett första samverkansmöte hållits , har de båda 
myndighete rna tillsammans gjort bedöm ningen  att det i nuläget  inte finns  några 
uppdrag med direkta beröringspunkter , men TLV kommer fortsatt att få samma 
information som övriga myndigheter.  
Vid kontakt med Vårdföretagarna har de gjort bedömningen att den typ av  
verksam hetsnära frågor som uppdraget behandlar bör avhandlas direkt med 
vårdgivare på området , exempel vis; Aleris, Unilabs, Capio och Praktikertjänst . 
Under uppdragets fortsatta arbete kommer dessa aktörer därför  att kontaktas .  
Uppdraget har presenterats , tillsammans med E -hälsomyndighetens övriga 
närliggande regeringsuppdrag och EU -projekt , på ett möte med det nationella 
program området (NPO) för medicinsk diagnostik. NPO är  representerat i 
styrgruppen för inkubator för nationella dataplattfor mar för AI -validering, som 
kortfattat beskrivs i stycket nedan. De har också varit behjälpliga med resurser för 
intervjuer för nulägesanalys, se avsnitt  1.5 Genomförande  av uppdraget . 
En workshop har genomförts med representanter för Analytic Imaging Diagn ostics 
Arena  (AIDA )8, Linköpings universitet (LiU) samt  Region Östergötland om 
beröringspunkter  mellan deras projekt och det här uppdraget . Uppdraget har nära 
beröringspunkter med bland annat datahuben9 för delning av bilddata för forskning 
samt  inkubatorn för nationella dataplattformar för AI -validering. Den ledande 
pilotplattformen i inkubatorn är just mammografiscreening.  Linköpings universitet  
leder infrastrukturutvecklingen inom Europaprojektet BigPicture som har en 
koppling till satsningen  på cancer imaging  i Europa.10 Inom dessa projekt finns en 
 
7 https://tehdas.eu/  [2022 -02-24] 
8 https://medtech4health.se/aida/  [2022 -02-24] 
9 https://datahub.aida.scilifelab.se/  [2022 -02-24] 
10 http://bigpicture.eu/  [2022 -02-24]  Diarienummer: 2021/03122  
 
 11/61 
 
god kunskap om både behov och lösningar för framförallt  användning av data i 
forskningssyfte .  
Möten har genomförts med representanter för Nationell samverkansgrupp  
strukturerad vårdinformation  (NSG ) som arbetar inom  Sveriges Kommuner och 
Regioners (SKR) regi. Under arbetets gång kommer också övriga regioner  att 
informeras om uppdraget i möte med NSG. NSG:s representanter i det här 
sammanhang et är från Västra Götalandsregionen (VGR) och har djup erfarenhet 
sedan många år av bland annat  de lösningar för bilddelning som de skapat för sin  
egen  region (se 7.3 Bild - och funktionsregistret ).  
Flera möten  har hållits med Inera AB där arbetsgruppen för  uppdraget tagit del av 
tidigare kunskap och erfarenhet från liknande genomförda projekt , som Pilotprojekt 
Nationellt Mammografinätverk, Exchange of diagnostic images in network (ExDIN)  
samt  Stöd för diagnostiska nä tverk Stockholm –Gotland (SFDN) . 
E-hälsomyn digheten har delgetts bland annat identifierade  behov , förutsättningar och 
lösningar . 
E-hälsom yndigheten kan också komma att beakta och samverka med a ndra 
myndigheter och aktörer än ovan nämnda . Det finns ett externt intresse för uppdraget 
och inform ation ges allt eftersom förfrågningar kommer in . 
 
1.5 Begrepp  
Några vanliga termer, begrepp och definitioner som används i rapporten listas i 
bilaga 1 . 
 
1.6 Genomförande av delredovisning 2  
E-hälsomyndighetens arbete  inför delredovisning 2 har koncentrerats till att skapa en 
bild av uppdraget och dess omvärld. Det har handlat om att arbeta fram mål och 
aktiviteter för uppdraget internt inom myndigheten och att genom 
tjänstedesignprocessen (se nedan) beskriva nuläge oc h behov för primäranvändning 
och sekundäranvändning. Arbetet har dels utförts  enskilt av medlemmar i 
arbetsgruppen samt  i gemensamma  möten och workshops inom uppdraget , dels  med 
externa parter och genom intervjuer med representanter för primäranvändning och 
sekundäranvändning av data från bilddiagnostik .  
Samtliga  möten , både externt och internt,  har hållits  digitalt på grund av rådande 
pandemi.  Digitalt arbete har utgjort en försvårande omständighet vid exempelvis 
work shops men bedömningen är att det inte påverkat uppdraget menligt.  
Arbetet med förstudien genomförs av  utredare, jurister, lösningsarkitekt och UX -
specialister samt internationell samordnare och annan expertis  från 
E-hälsomyndigheten. Därtill har forskare från RISE knutits till  arbetet , bland annat  Diarienummer: 2021/03122  
 
 12/61 
 
för kompletterande  kompetens och resurser inom uppdragsledning och Artificiell 
Intelligens  (AI). 
 
1.7 Tjänstedesignprocess en 
Tjänstedesign är aktiviteten att planera och organisera en tjänsts resurser och 
processer för att förbättra effektivitet och användarupplevelse. 
Tjänstedesignprocessen innehåller metoder och mallar som lämpar sig väl att 
använda i detta uppdrag för att ide ntifiera aktörer, undersöka behov, beskriva och 
föreslå lösningar.    
Processen  (se Figur 1)  är framtagen av UX -funktionen på E -hälsomyndigheten med 
utgångspunkt bland annat från S KR:s Innovationsguide11 för att utveckla innovativa 
lösningar i offentlig sektor , samt från en modell benämnd Double Diamond 
framtagen av British Design Council12. Uppdraget har hittills fokuserat på de två 
första stegen , nulägesbeskrivning (Förstå) och be hovskartläggning (Definiera). De 
sista stegen , Skapa  och Testa , handlar om att ta fram flera lösningsförslag (genom 
prototyping) och testa dem för att slutligen komma fram till det bästa förslaget  eller 
förslagen . I kapitel 3 ges en överflygning av arbetet  hittills. Det samlade resultatet av 
tjänstedesignprocessen  kommer beskrivas utförligt i avslutande 
uppdragsredovisningar .  
 
Figur  1. Tjänstedesignprocess framtagen av E -hälsomyndighetens UX -funktion . 
 
11 Innovationsguiden, https://innovat ionsguiden.se/ . SKR. [2022-02-04] 
12 Double Diamond model, https://www.designcouncil.org.uk/news -opinion/what -framework -innovation -design-
councils -evolved -double -diamond , British Design Council . [2022-02-04] 
 Diarienummer: 2021/03122  
 
 13/61 
 
1.7.1  Nulägesbeskrivning (Förstå ) 
Syftet med nulägesbeskrivning är att förstå och beskriva nuläget både vad gäller 
primäranvändning och sekundäranvändning av medicinska bilder. E tt arbete med att 
identifiera användargrupper har genomförts med utgångspunkt i vilka som 
interagerar med bilder idag och d e som kan komma att göra det utifrån möjliga 
lösningar framöver. De identifierade grupperna har därefter delats in i kategorierna 
primäranvändning  samt sekundäranvändning .   
Primäranvändning  
Urval och rekrytering av representanter för användargrupper har gjorts genom 
kontakt med NPO medicinsk diagnostik  som identifierat representanter för olika 
roller och regioner. Andra representanter har nåtts genom privata vårdgivare inom 
mammografiscreening samt professionsföre ning för röntgensjuksköterskor och 
yrkesförening för röntgensekreterare. Intervjuer har påbörjats med radiologer och 
forskare och under intervjuerna har fler yrkesroller inom grupperna 
primäranvändning och sekundäranvändning identifierats.  Under studiens g ång 
kommer listan med yrkesroller att successivt utökas och förändras till följd av en 
bättre förståelse för vårdprocesserna som hanterar bilder i diagnostiskt syfte.   
Bland respondenterna finns följande yrkesroller,  med representation från ett flertal 
av regionerna och även från privata aktörer :  
Användargrupp/yrkesroll  Interaktion med diagnostiska bilder  
Radiolog  Specialistläkare; Granskar medicinska 
bilder, går igenom och diagnostiserar.  
Röntgensjukskötersk a Tar medicinska bilder med hjälp av olika 
utrustningar/modaliteter.    
Behandlande läkare ( exempelvis  
bröstkirurger/onkologer)  Tar del av medicinska bilder och 
diagnosti serar med stöd av exempelvis 
medicinsk bild och patologi.  
System -/objektansvarig  Ansvarig för radiologisystem samt andra 
system och objekt et. Mellanhand mellan 
användare och leverantörer.  
Verksamhetschef  Övergripande ansvar för den verksamhet de 
representerar   Diarienummer: 2021/03122  
 
 14/61 
 
röntgensekreterare / 
klinikadministratör  Administratörer. Sköter bland annat 
beställningar och utlämnande av bilder till 
andra vårdenheter, patienter och forskning.   
Tabell 1. Användargrupper  för primäranvändning . 
 
Sekundäranvänd ning 
Representanter för sekundäranvändningen kommer från till exemel följande 
områden: forskning, statistik, innovation, kvalitetsuppföljning, myndighetsstyrning, 
tillsyn och utredning samt undervisning . Fler användargrupper kan komma att 
identifieras under int ervjuerna.  
Datainsamling  
Datainsamling görs med hjälp av kvalitativa semistrukturerade intervjuer med 
respondenter som representerar de olika användargrupperna. Frågorna handlar om 
hantering, lagring och åtkomst av radiologibilder (se bilaga 2).  
Målet är a tt kartlägga gruppernas befintliga hantering av diagnostiska bilder samt 
deras behov och upplevda hinder med dagens hantering. Deras uppfattning om nytta 
med ett statligt nationellt datautrymme inom bilddiagnostik inhämtas också.   
1.7.2  Behovskartläggning  och lö sningsförslag  
Syftet med behovskartläggningen är att med utgångspunkt i nulägesbeskrivningen 
identifiera, beskriva och prioritera både nya behov som kan mötas med ett nationellt 
bildutrymme och behov som idag möts men som kan hanteras på ett mer 
användarvä nligt och/eller kostnadseffektivt sätt.   
Med nulägesbeskrivning (förstå) och behovskartläggning (definiera) kan 
tjänstedesignprocessen sedan övergå i utformningen av lösningsförslag (skapa, 
testa). De senare delarna av denna process, med b ehovskartlägg ning och 
framtagande av lösningsförslag i form av piloter,  kommer beskriv as i sin helhet i  
delrapport  3 och/eller i slutrapporten . 
 
 15/61 
 
Det här kapitlet  beskriver bakgrunden till uppdraget samt varför hälsodata är en 
viktig strategisk resurs. För förståelsen för området beskrivs  också bildlagring, 
bilddiagnostik och mammografi i följande delkapitel.  
I EU:s datastrategi  som lades fram år 2020 tillkännage s att nio datautrymmen  ska 
inrättas inom EU:s inre marknad för att bidra till  en europeisk konkurrenskraftig och 
datadriven ekonomi. ”Datadelning inom ett datautrymme ska kunna innefatta såväl 
primäranvändning som sekundäranvändning för forskning, statistik , innovation , 
kvalitetsuppföljning, myndighetsstyrning, tillsyn och utredning samt 
undervisning. ”13  
Ett hälsodatautrymme är ett utrymme för datadelning av hälsodata för både 
primäranvändning och sekundäranvändning. I EU:s plan mot cancer  framgår att 
bilddiagnostik av cancer tillsammans med genomikdata är prioriterade områden för 
EU:s hälsodatautrymme.  
I seku ndäranvändning  av hälsodata  kan AI vara en viktig faktor för framgång.  Data 
är en strategisk resurs för AI och annan digital innovation. Behovet av data för AI i 
Sverige  har lyfts i Nationella innovationsrådet. I regeringens nationella inriktning för 
AI14 konstatera s att Sverige behöver fortsätta arbetet med att tillgängliggöra data för 
AI-användning.  Genom att tillgängliggöra data inom bilddiagnostik kan man skapa 
bättre förutsättningar för behandling och diagnos men också stärka Sveriges 
konkurrenskraft p å AI-området.  
Varje år får 3,5 miljoner människor i EU en cancerdiagnos och 1,3 miljoner dör av 
sjukdomen.  Genom att undvika risker och hålla en hälsosam livsstil kan man minska 
risken för att insjukna i cancer. För den som drabbas är tidig upptäckt och 
behandling viktig. G enom att använda AI för bilddiagnostik  kan man i hög grad 
förbättra diagnostik och behandling .15 
Sverige har idag inte någon nationell samordning inom bilddiag nostik . Det här 
uppdraget  är ett initiativ för att Sverige ska kunna leva upp till förväntningarna  på 
”Europas plan mot cancer” och regeringens nationella inriktning för artificiell 
intelligens16. Resultatet av u ppdraget förväntas även bidra till ökad 
sekundäranvändning av hälsodata, vilket skapar bättre förutsättning för nya oc h 
redan etablerade företag att utveckla och ta fram nya produkter och tjänster. 
Resultatet förväntas också bidra med bättre möjligheter för att identifiera och 
rekrytera patienter till kliniska studie r. Därigenom kan svensk  innovation s- och 
konkurrenskraft  främjas,  framför allt inom life science -sektorn .  
 
13 Uppdrag att genomföra en förstudie om ett statligt, nationellt datautrymme för bilddiagnostik - Regeringen.se   
14 Nationell inriktning AI, Produktion: Näringsdepartementet Artikelnummer: N2018.14  
15 EU:s pla n mot cancer | Europeiska kommissionen (europa.eu)  [2022-02-24] 
16 Nationell inriktning för artificiell intelligens - Regeringen.se  [2022-02-24] 
  Diarienummer: 2021/03122  
 
 16/61 
 
2.1 Hälsodata  som strategisk resurs  
Hälsodata är data relaterad till hälsa för en individ eller en grupp.  Inom arbetet med 
detta uppdrag begränsar vi definitionen av hälsodata till biologiska data , vårddata 
samt livsstilsdata . I bland annat nationella  life science -strategin  anges att  ”Hälsodata 
är en strategisk resurs för individen, forskning, innovation och vård/omsorg som ska 
kunna tillgängliggöras för relevanta  ändamål på sätt som säkerställer hänsyn till d en 
personliga integriteten”.17 
Genom att tolka och analysera olika typer av data, helst i kombination, finns 
möjligheter att identifiera samband mellan olika faktorer och hitta tidiga tecken på 
sjukdom eller risk för sjukdom. Att använda hälsodata på det sättet kan förbättra 
hälso - och sjukvårdens möjligheter till vård och behandling . Ju större mängd data, av 
god kvalitet, som finns tillgänglig för forskning inom diagnostik och behandling av 
sjukdomar , desto mer tillförlitligt resultat. Det innebär att  Sverige , med en 
befolkning på drygt tio miljoner invånare , har ett för litet underlag för att kunna dra 
säkra slutsatser om diagnostik och behandling , framförallt när det gäller sällsynta 
diagnoser. Den volym data som krävs för att skapa ett tillräckligt kunskapsunderlag 
kräver internationellt informationsbyte. Det gör att Sverige behöver samverka 
internationellt för att förbättra diagnostik och behandling.18  
För att kunna dela svenska hälsodata  nationellt och inom EU, samt ta del av data 
som produceras i  andra EU-länder , ”krävs ett bättre regelverk och infrast ruktur som 
har en tydlighet avseende tillåten användning och delning av hälsodata”.19 
Uppdrag et att ta fram och föreslå pilotprojekt för mammografiscreening för en statlig 
infrastruktur på hälsodatao mrådet för att främja kontrollerad datadelning , är ett steg i 
riktning mot nationell och internationell samverkan för förbättrad diagnostik och 
 
2.2 Bildlagring och bildförflyttning  
Varje  region  i Sverige  har minst ett arkiv för medicinska bilder. I vissa fall kan 
radiologiska bilder och andra typer av medicinska bilder lagras i olika arkiv och 
ibland  kan det finnas flera olika lagringsplatser för samma typ av undersökningar. 
Om en patient genomgår röntgen undersökning är det  rimligt att 
undersökningsresultatet, vid behov,  finns tillgängligt även för andra delar av vården , 
inte minst för att i  strålskyddshänseende minska risken att samma undersökning 
upprepas i onödan . 
Vårdgivare i d e svenska regionerna  och i de privata vårdföretagen  är självständiga 
enheter vars uppgifter om patienter omfattas av sekretess. D et finns bestämmelser i 
 
17 Regeringens samverkansprogram för Hälsa och Life Science , Delrapport från arbetsgruppen för hälsodata . 2021  
18 Årsrapport 2021 Tematisk årsrapport om att använda och tillgängliggöra hälsodata med fokus på hälso - och 
sjukvården . E-hälsomyndigheten, d nr: 2021/03351  
19 Regeringens samverkansprogram för Hälsa och Lif e Science, Delrapport från arbetsgruppen för hälsodata . 2021   Diarienummer: 2021/03122  
 
 17/61 
 
patientdatalagen  (2008:355) om hur patientuppgifter får delas  mellan olika 
vårdgivare. Tekniskt finns det ingen  direktaccess mel lan alla regioner  och privata 
vårdgivare, men det är ändå möjligt  – tekniskt och rättsligt  – att förflytta digitala 
bilder mellan olika delar av landet även om det stundom får göras i flera led. I 
praktiken görs en sådan bildöverföring genom att bilderna teleradiologiskt20 länkas 
via ett annat sjukhus som har en koppling till både avsändan de och mottagande 
sjukhus. Det är dock  i dag inte möjligt för de som har behov av utomregionala bilder 
att hämta upp dessa från ursprungsarkivet , utan det måste vara den vårdgivare som 
har bildmaterialet som initierar förflyttningen.  
De teleradiologiska kopplingar som finns mellan olika sjukhus i Sverige förutsätter 
ett stort antal tekniska kontaktpunkter som måste underhållas. Exempelvis kan en 
systemuppgradering hos en vårdgivare få till följd att ett stort antal kopplingar 
behöver kontrolleras eller justeras  för att fortsätta fungera mot andra vårdgivare . 
Denna hantering  är arbetskrävande  och ger mer manuellt arbete för den som 
uppgraderar syst emet .  
Ett bredare perspektiv på informationsöverföring mellan regionerna är tillgången till 
traditionella journaluppgifter. Patientdatalagens bestämmelser om sammanhållen 
journalföring innebär ett möjliggörande av informations delning  mellan vårdgivare  
under vissa förutsättningar , men tekniskt och legalt är det ibland omständligt.  
 
2.3 Interoperabilitet  
En grundläggande förutsättning för digital informationshantering är förmågan att 
samverka, så kallad interoperabilitet. Interoperabilitet handlar om förmågan hos 
system, organisationer eller verksamhetsprocesser, att fungera tillsammans och 
kunna kommunice ra med varandra genom att följa överenskomna regler , till exempel 
i form av standarder för informationsutbyte och standardiserade arbetssätt . För att 
kunna täcka in olika aspekter av interoperabilit et brukar förmågan att samverka delas 
in i olika lager : juridisk t, organisatorisk t, semantiskt och teknisk t. För att medicinska 
bilder ska kunna delas effektivt och säkert mellan olika parter , nationellt och 
internationellt , krävs interoperabilitet i samtliga lager.  
 
2.4 Bilddiagnostik  
I slutet av 1895 exponerades d en första röntgenbilden. Bilden, som föreställde 
Bertha Röntgens hand, innebar starten på området bilddiagnostik och sedan dess har 
teknik o ch kunskap utvecklats. Numera är den bildmässiga möjligheten till såväl 
anatomisk som patologisk och fysiologisk för ståelse av patienters tillstånd en central 
och viktig del i hälso - och sjukvård, både för diagnostik och behandling.  
 
20 Se bilaga 1  för ordförklaring i Termer och begrepp.   Diarienummer: 2021/03122  
 
 18/61 
 
Emellanåt sätts likhetstecken mellan bilddiagnostik och röntgen, men 
bilddiagnostiken är betydligt bredare än så , även om röntgen kan ses som  en central 
del av området. Röntgenverksamhet handlar historiskt om bildframställning med 
hjälp av joniserande strålning. Konventionell röntgen som undersökning av lungor 
och skelett räknas hit, men så gör även den mer moderna modaliteten (tekniken)  
datortomografi , även kallad  skiktröntgen.  
Vid magnetresonanstomografi (även kallad  magnetkameraundersökning ) används 
inte jonise rande strålning utan magnetfält och radiostrålning. Denna teknik  brukar 
ändå räknas in under röntgenklinikernas verksamhetsområ de. Samma sak med 
ultraljudsundersökningar även om just ultraljud inte är en teknik  som används 
exklusivt av röntgenklinikerna utan i stor utsträckning även av exempelvis klinisk 
fysiologi, kardiologi och obstetrik.  
Nuklearmedicin kan sägas vara ett slags  omvänd röntgen. Vid denna typ av 
undersökningar sprutas radioaktiva eller radioaktivt märkta substanser in i kroppen 
och ansamlas i specifika organ eller tumörer. Den strålning som  sänds ut  från 
patienterna läses av med en detektor som producerar bildunde rlag. Scintigrafi, 
SPECT (Single Photon -Emission Computed Tomography) och PET (Positron 
Emission Tomography) är olika metoder inom detta område.  
Vanliga fotografiska bilder är också en stor del av det bilddiagnostiska området. Som 
exempel kan nämnas skopie r, alltså undersökning med fiberoptiska instrument via 
kroppsöppningar som mun, ändta rm eller urinrör. Även ögonbottenfotograferingar är 
viktig a, inte minst för diabetespatienter . Dermatoskopiska bilder (bilder på 
hudförändringar) har kommit att bli allt v anligare. Fotografiska bilder är generellt 
sett viktiga för att dokumentera aktuella förhållanden, men framför allt förenklar och 
förbättrar de uppföljningar eftersom  det är svårt att textmässigt beskriva patologiska 
förändringar på ett sätt som en bild kan göra.      
Patologi och cytologi är exempel på verksamheter som de senaste åren har kommit 
att bli allt viktigare producenter av bilddiagnostik. På motsvarande sätt är de 
kurvdiagram  som produceras vid elektrokardiografi ( EKG ) och elektroencefalografi 
(EEG ) inte längre pappersbaserade utan digitala, vilket även innebär att mätningar 
och tolkningar kan göras  på både säkrare och mer automatiserade sätt.  
Nya områden som genererar bilder  förväntas komma framöver . Med distansbaserad  
sjukvård ökar behovet av att spara olika former av såväl bilder som filmer för att 
dokumentera bedömningar och åtgärder.          
Sammanfattningsvis kan sägas att bilddiagnostik inte enbart är n ågot som hanteras 
inom ramen för röntgenverksamhet utan i olika utsträckning inom många olika 
medicinska specialiteter.  
 
 19/61 
 
2.5 Mammografi   
E-hälsomyndigheten ska i sin redovisning av u ppdraget föreslå en eller flera piloter 
för delning av mammografidata , varför förståelsen för mammografi är av betydelse. 
Mammografi är bildmässig framställning av bröst och mammografiverksamheten 
utgör en underspecialitet till medicinsk radiologi . Sverige var tidigt ute med 
screeningmammografi där alla kvinno r inom ett visst åldersintervall kallas till 
undersökning oavsett om de har symtom eller inte. Screeningmammografi är den 
stora delen av mammografiverksamheten med omkring 700  000 undersökningar per 
år 21. Den mindre delen av verksamheten utgör klinisk mam mografi, alltså 
under sökningar där det finns en klinisk misstanke om exemp elvis en tumör, där cirka  
200 000 undersökningar genomförs per år 22. Ultraljud används även i stor 
utsträckning i diagnostiken , ibland som enda metod, ibland i kombination med 
röntgen  och på senare år har magnetkameraundersökningar kommit att introduceras 
allt mer.  
Mammografiverksamhet finns idag i samtliga regioner, antingen i egen eller i 
upphandlad regi. Bröstkirurgi är också i  stor utsträckning en regional verksamhet. 
Det kan finnas behov av att skicka patienter eller bildmaterial över regiongränser när 
det gäller bröstcancerområdet, till exempel för att korta köer för diagnostik och 
behandling, men framförallt behöver man kunn a dela bildmaterialet mellan olika 
specialiteter inom en region för patientens diagnostik och behandling.        
  
21 https://skr.se/kvalitetsregister/hittare gister/registerarkiv/mammografi.44230.html  [2022-02-24] 
22 https://www.stralsakerhetsmyndighe ten.se/contentassets/ae6f69b03fab4139a4a1513f047f1123/202014 -
radiologiska -undersokningar -i-sverige -under -2018.pdf  [2022-02-24]  Diarienummer: 2021/03122  
 
 20/61 
 
3. Nulägesanalys påbörjad  
 
Uppdraget har genom metodik beskriven ovan (1.7 T jänstedesignprocessen ) påbörjat 
en nulägesanalys genom att studera befintliga processer , rutiner samt behov  hos 
olika användarkategorier inom primäranvändning respektive sekundäranvändning av 
hälsodata . Metoden är intervjubaserad  med fokus på de olika stegen  Förstå , 
Definiera , Skapa , Testa . Intervjufrågor na återfinns i bilaga 2.  
Nedan ges en kortfattad överflygning av denna nulägesanalys – utförlig 
resultatredovisning och slutsatser presenteras  i uppdragets senare redovisningar.  
3.1 Primäranvändning av medicinska bilder  
De roller som intervjuats om nuläget i primäranvändningen har varit radiologer, 
röntgensjuksköterskor och systemansvariga för radiologisystemen som används hos 
vårdgivarna. Olika regioner i landet  är representerade . 
Frågor och diskussion har rört följande områden:  
• Teleradiologi (Bildöverföring)  
• Administration av medicinska bilder  
• Delning av bilder för primäranvändning , utifrån olika scenarion:  
- När en patient förflyttar sig mellan regioner  
- När vårdpersonal behöver samarbeta över regiongränserna  
- Vid akuta äre nden eller tillstånd  
- Vid distansgranskning av radiologibilder  
- Patienters möjligheter att ta del av medicinska bilde r 
• Möjligheter för primäranvändare med ett nationellt datautrymme  
 
3.2 Sekundäranvändning av medicinska bilder  
När det gäller sekundäranvändning av medicinska bilder behöver bilderna på något 
sätt tillgängliggöras från primäranvändning till sekundäranvändning , vanligen för 
forskning . I detta avsnitt har frågor och diskussion rört:  
• Utlämnande av medicinska bilder fö r forskning  
• Möjligheter för sekundäranvändare med ett nationellt datautrymme  
• AI-forskning : 
o Ansökningsprocessen  
o Tillgång till stora data mängder   Diarienummer: 2021/03122  
 
 21/61 
 
o Överföring  av stora datamängder  
o Federerad datainsamling och federerat lärande  
Det sistnämnda, federerad datainsamling  och f edererat lärande , är aktuellt inom AI-
forskningen  och d atasamlingar kommer att behöva förhålla sig till ett arbetssätt med 
federerat lärande. Det möjliggör en alternativ lösning när det på grund av tekniska 
eller juridiska hinder inte går att föra över data  för analys.  Genom att de algoritmer 
som behöver analy sera data överförs till den grupp där data är lagrad och resultatet 
av algoritmen sänds tillbaka till forskargruppen så kommer forskarna att kunna få 
resultat medan dataägaren kommer att ha full kontroll över sin data under hela 
arbetsflödet.  Med andra ord , algoritmen/AI kommer till Big data istället för tvärtom.  
 
Som nämnts ovan så fortgår nulägesanalysen för att inhämta viktiga synpunkter och 
behovsbeskrivningar från de kategorier av vårdprofessioner och andra yrkesgrupper 
som nyttjar medicinska bilder fö r primär - respektive sekundäranvändning. 
Slutresultat och analys presenteras i de avslutande redovisningarna av detta uppdrag, 
i anslutning till att lösningsförslag ges.  
 
 22/61 
 
4. Teknik och arkitektur  
Det här  kapitlet beskriver några av de överväganden  som uppd raget behöver göra ur 
tekniskt och arkitekturellt perspektiv  inför kommande lösningsförslag på en eller 
flera piloter för ett statligt, nationellt hälsodatautrymme.  
Behovet av att dela hälsodata  mellan vårdgivare och för forskning driver behovet av  
en statlig nationell infrastruktur . I det här uppdragets  kommande  rapporter 
presenteras ett eller flera lösningsförslag för en pilot  för ett nationellt datautrymme 
för hälsodata , i första hand för mammo grafidata . 
En framtida digital infrastruktur för hälsodata har tydliga beroenden till den 
sektorsövergripande nationella digitala infrastrukturen ( se kapitel 8.1 Ena).  Ena – 
Sveriges digitala infrastruktur , bör utgöra stommen i infrastrukturen. De för 
hälsodataområdets unika behov, som inte omfattas  av Ena, kan tillgodoses genom 
kompletterande och specialiserade byggblock och datamängder.   
Vidare finns beroenden även till den europeiska digitala infrastrukt uren som är under 
utveckling och  till delar är etablera d med e‑recept och patientöversikt över 
landsgränser . I den europeiska digitala infrastrukturen pågår också en  utveckling för 
att komplettera med ytterligare  informationsmängder  och tjänster , bland ann at 
medicinsk bild .23 
 
4.1 Informationslivscykeln för hälsodata  
Informationslivscykeln för hälsodata i form av radiologiska bilder innefattar  flera 
faser (skapande, distribution, underhåll, användning och arkivering ). Vem som ska 
ha åtkomst till olika data kan ändras under livscykeln och då är det viktigt med en 
mekanism som följer med och ändrar behörigheter  efter vilken fas i livscykeln 
hälsodata  är. Behovet av tillgänglighet och skydd , tillsammans med legala 
förutsätt ningar , kommer att påverka vilka lösningar som kan övervägas. Det gäller 
till exempel frågan om var uppgifterna om bil ddiagnostik ska lagras, i ett samlat 
nationell t datautrymme eller hos  informationsproducenten.  Det kan även finnas faser 
då informationen lagras dubbelt , men tydlighet krävs i så fall om vilket som är den 
gällande källan för informationen. Mycket pekar därför  på att det nationella 
datautrymmet för hälsodata kanske ska vara en hybridlösning för lagring av 
 
23 X-eHealth - Exchanging Electronic Health Records  [2022 -02-24]  Diarienummer: 2021/03122  
 
 23/61 
 
hälsodata där de olika faserna och scenarierna styr om informationen s lokalisation  är 
distribuerad eller centraliserad.  
En viktig faktor under  hela livscykeln är att information bör finnas centralt sökbar 
med skyddsmekanismer som skyddar känsliga uppgifter från obehörig åtkomst. Det 
finns o ckså ett stort behov av att även anonymiserade uppgifter är sökbara för att 
främja samverkan och delning som kan ha stor betydelse för både direkt vård och för 
utveckling av vården genom forskning.  Förutom behovet av att kunna hitta, dela och 
ta del av information  mellan vårdgivare, så finns det ett stort behov av  
stödfunktioner som eliminerar den resurskrävande administrationen och förenklar 
och snabbar upp det arbete som i  dag krävs inför delning av informationen mellan 
olika vårdgivare och vid delning av  bilder för forskning.   
 
4.2 Behov för forskning med hjälp av A I  
För forskning med hjälp av AI finns stora behov av att få tillgång till mer kvantitativt 
underlag samt  underlag som är mer representativ t för hela befolkningen. AI -
forskningen behöver stöd för att bättre och kontinuerligt kunna skilja på underlag för 
utveckling och underlag för testning och verifiering av utvecklad AI -logik. 
Leverantörer av AI -lösningar s täller krav på forskningen genom att  resultat från 
användning av deras lösning inte får delas eller publiceras vilket är en utmaning som 
hindrar utvecklingen men som måste beaktas för att AI -forskningen ska få nytta av 
ett nationellt datautrymme. Mycket tyder också  på att AI -forskning skulle  främja s 
om en nationell infrastruktur för hälsodata tillhandah öll dedikerade resurser i form 
av superdatorer för AI -utveckling, träning och analys. Dessa skulle kunna placeras så 
att de , beroende på behörighet, har direkt åtkomst till materialet för snabb aste 
möjliga bearbetning. Detta i likhet med hur vissa universitet redan gör men där 
universiteten har  ett mindre underlag  som av naturliga skäl är begränsat . Det måste 
beredas goda  möjligheter för forskare att kunna få tillgång till  underlaget för 
special iserad forskning.   
 
4.3 Legala förutsättningar och tekniska möjligheter  
Legala förutsättningar och tekniska möjligheter tillsammans med integritetsskydd är 
de mest styrande kraven på arkitektur och tekniska lösningar. Därför är det viktigt 
med en robust behörighetsmodell med separation av informationsmängder med 
skydds - och åt komstkontroll baserad på de bästa tillgängliga säkerhetsfunktionerna. 
Behörighetsmodellen kan komma att baseras bland annat på organisationstillhörighet 
via en feder erad lösning  och säkra identiteter för individer. Individen s möjlighet att 
få insyn och kon troll över den data som berör individen själv, med spårbarhet över  Diarienummer: 2021/03122  
 
 24/61 
 
all användning av informationen , är central . Flera lösningar finns etablerade och 
erfarenheter från dessa bör beaktas vid framtagande av förslag på lösning.   
4.4 Aspekter på centraliserad lagri ng 
Vid en eventuellt delvis  centraliserad lagring av bilder och andra media som är 
krävande både vad gäller att lagra och transportera , så finns det behov av separerade 
lagringslösningar som är helt optimerade för att hantera stora medier och som kan 
möjli ggöra tillräckligt snabb åtkomst och transport. Detta kan till och med kräva 
speciallösningar , där så kallade innehållsleveransnätverk  (Content Delivery Network , 
CDN) som distribuerar informationen på geografiskt spridda avspeglade 
lagringsytor , byggs upp. Det  ger bättre tillgänglighet och prestanda genom 
lastbalansering. Det finns också behov av att kunna ta del av informationen enbart 
för visning på ett snabbare  sätt, vilket kan möjliggöras via så kallad streaming där 
inte hela filerna behöver ladda s ner. 
 
 25/61 
 
5. En EU -strategi för da ta 
Ett antal strategiska val och kommande lagstiftningsinitiativ på EU -nivå är av 
särskild vikt att beakta och följa i arbetet med ett nationellt datautrymme.  
Den europeiska datastrategin (En EU -strategi för data) lades fram av Europeiska 
kommissionen i februari 2020 .24  Den ska utgöra ett stöd för EU:s ambitioner att 
skapa en europeisk konkurrenskraftig och datadriven ekonomi samtidigt som en hög 
nivå av säkerhet, dataskydd och personlig integritet säkerställs. Datadelning inom ett 
datautrymme ska kunna innefatta såväl primäranvändning som sekundäranvändning 
för forskning, statistik, innovation, kvalitetsuppföljning, myndighetsstyrning, tillsyn 
och utredning samt undervisning.   
Kommissionen bedömer att ökad tillgänglighet och nyttjande av hälsodata har stor 
potential, vi lket bland annat visats inom precisionsmedicin och beslutsstöd där 
utvecklingen har bidragit till ökad patientnytta, innovation och utvecklad 
konkurrenskraft. Kommissionen har för eslagit att ett europeiskt hälsodataområde, 
European Health Data Space  (EHDS) , ska implementeras i syfte att främja 
gränsöverskridande användning av hälsodata inom forskning, innovation och för att 
skapa nya regelverk och ny lagstiftning inom området.25 
I arbetet med EHDS ingår att öka den tekniska och semantiska interoperabilitete n. 
Infrastrukturen ska beakta hälso - och sjukvårdssektorns särdrag och utgå från 
pågående initiativ såsom infrastrukturen för digitala e -hälsotjänster.26 
Kommissionens förslag till en förordning om dataförvaltning, Data Governance Act , 
(DGA),  är en del av den europeiska datastrategin och syftar till att hantera data på ett 
likartat sätt över hela Europa. Ett övergripande perspektiv för DGA är att stimulera 
datadriven utveckling i enlighet med visionen för den europeiska datastrategin för att 
främja öppna da ta för företag, innovation, policyskapande och forskning. På detta 
sätt är DGA också en grund för att utveckla EHDS . DGA är tänkt att komplettera 
öppna datadirektivet27 genom att öppna upp för vissa typer av offentliga data som 
inte redan träffas av detta  datadirektiv , och fastslå villkor som kan möjliggöra för 
det. Det rör sig om offentliga data som skyddas av tredje parts rättigheter och 
intressen, exempelvis uppgifter som skyddas av affärssekretess, tredje parts 
immateriella rättigheter eller skydd av personuppgifter. Förslaget till förordning 
ligger nu inför formellt beslut av E uropa parlamentet och minister rådet.  
Det finns en europeisk digital infrastruktur som är etablerad för e-recept och 
patientöversikt över landsgränser, där det sker utveckling fö r att komplettera med 
ytterligare  informationsmängder och  tjänster. Sverige, genom E -hälsomyndigheten, 
medverkar i EU -konsortierna X -eHealth och TEHDAS. X -eHealth syftar till att 
förbereda för att fler informationsmängder  än e-recept och patientöversikter ska 
 
24 Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, europeiska ekonomiska och sociala kommittén, En 
EU-strategi för data, Bryssel den 19.2.2020 COM  (2020) 66 final  
25 https://ec.europa.eu/ health/ehealth/dataspace  [2022-02-24] 
26 https://ec.europa.eu/health/ehealth/electronic_crossborder_healthservices  [2022-02-24] 
27 Public Sector Information Directive, 2003/98/EG   Diarienummer: 2021/03122  
 
 26/61 
 
kunna delas över landsgränser . Projektet arbetar bland annat med att skapa 
förutsättningar för att dela bilddata över landsgränser med inriktning på 
primäranvändning och akuta situationer  (X-eHealth imaging). TEHDAS syftar till 
att, utifrån samtliga in teroperabilitetslager, lägga grunden till gränsöverskridande 
delning av hälsodata för sekundäranvändning , till exempel för forskning och 
5.1 En utblick mot andra länder  
Ett antal av EU:s medlemsstater har ur ett nationellt perspektiv tittat på om d et går 
att förbättra förutsättningarna för att hälsodata som samlats in för ett ändamål ska 
kunna åter använda s för ytterligare ett annat ändamål, såsom forskning , 
innovationsverksamhet eller policyutveckling. Av uppdraget till E -hälsomyndigheten 
rörande da tautrymme för bilddiagnostik framgår att myndigheten ska beakta  hur 
andra länder organiserat sig för att förbättra möjligheterna för datadelning . 
Myndigheten ska särskilt titta på Findata i Finland och Health Data Hub i Frankrike 
och hur de ssa lösningar  förhåller sig till förutsättningarna i Sverige , samt  vilka steg 
som skulle behöva tas för att inrätta en liknande statlig struktur för datadelning i 
Sverige. De rättsliga, organisatoriska och tekniska förutsättningarna skiljer sig åt 
från land till land vilk et påverkar vilka lösningar de olika länderna har valt . 
E-hälsomyndigheten har  hittills tittat närmare på tre länder : Finland och Frankrike , 
som specifikt omnämns i uppdraget till myndigheten , samt  Danmark som också har 
kommit långt i detta  arbete och där den föreslagna strukturen och upplägget skiljer 
sig åt jämfört med  Finland och Frankrike. För en närmare beskrivning av ländernas 
organisation hänvisas till bilaga 4. E-hälsomyndigheten kommer, båd e i detta 
uppdrag men också i bland annat TEHDAS -projektet,  fortsätta studera andra länders 
lösningar och förslag till lösningar  när det gäller att tillgängliggöra hälsodata .  
E-hälsomyndigheten har identifiera t några gemensamma nämnare för Finland, 
Danmar k och Frankrike  som presenteras närmare nedan .  
5.1.1  En nod  
Samtliga tre länder har beslutat  etablera en myndighet eller aktör som agerar som en 
samlad ingång till hälsodata, en nod (en ”one-stop-shop ”), som också i förlängningen 
är tänkt att kunna hantera samk örning och sambearbetning av data för de som begär 
tillgång till data. Det skiljer sig dock åt i vilken utsträckning som noden själv är 
registerhållare eller endast har möjlighet att hämta in uppgifterna från andra aktörer. 
Samtliga  tre länder  har centrali serat ansökningsförfarandet men det skiljer sig åt 
huruvida man har valt att behålla tillståndsgivningen hos den aktör som är 
personuppgiftsansvarig för uppgifterna eller , som i Finland , överlåta detta i vissa fall 
till noden. Samtliga tre länder har krav på etikgodkännande  – i de fall d å sådant  
krävs  – innan en ansökan om att få tillgång till data kan börja hanteras.   Diarienummer: 2021/03122  
 
 27/61 
 
5.1.2  Överblick över tillgängliga hälsodata  
Gemensamt för dessa tre länder är även ansatsen att försöka åskådliggöra och ge en 
överblick av vilka data som finns och som eventuellt skulle kunna användas för 
exempelvis forskning . Denna uppgift tillhandhålls av den nationella noden.  
5.1.3  Vägledning  
Ansöknings - och tillstånds processen för  att få  tillgång till personuppgifter var 
tidigare komplex, tidskrävande och utfallet alltför beroende av vem som beslutar om 
att ge tillgång eller inte.  Samtliga tre länders noder har, oavsett om de hanterar 
tillstånd sprocessen, fått i uppgift att underlätta ansöknings - och tillståndsprocessen , 
vilket myndigheterna gör genom att bland annat ta fram och erbjuda vägledning för 
detta.  
5.1.4  Säker driftmiljö  
Gemensamt för länderna är även skyldigheten för noden att tillhandahåll a en säker 
driftmiljö på vilken uppgifterna görs tillgängliga för de som har rätt att ta del av 
dem. De uppgifter som görs tillgängliga är nästan uteslutande i form av 
pseudonymiserad eller anonymiserad  information .  
5.1.5  Rättslig reglering  
Huruvida länderna ha r valt att komplettera befintlig lagstiftning eller anta helt ny 
sådan skiljer sig åt. För etablerandet av själva noden och dess möjlighet att hantera 
data har det krävts ny lagstiftning i samtliga tre länder. För möjliggörandet att 
använda data för ytterl igare ändamål än primäranvändning har exempelvis Finland 
valt att helt anta en ny lag som möjliggör detta. Frankrike och Danmark har snarare 
valt att låta de möjligheter som redan fanns för sekundäranvändning i lag ligga kvar , 
men ge noden tydligare uppdra g för att möjliggöra detta . 
Användning av personuppgifter för andra ändamål än för vilka de ursprungligen 
samlats in är möjlig idag i flertalet av EU:s medlemsländer, även i Sverige  genom 
att: 
Det idag finns  möjlighet att använda uppgifter som ursprunglige n samlats in för 
ändamålet vård av en patient , eller för ändamålet kvalitetsuppföljning , för ytterligare 
andra ändamål såsom  forskning (2 kap. 5 § och 7 kap 5 § patientdatalagen). I vissa 
fall begränsar den nationella lagstiftningen vilka ytterligare ändam ål som uppgifterna 
får användas till, exempelvis när det i bestämmelser om kvalitetsregister anges att 
uppgifterna inte får användas f ör något annat ändamål än vad som framgår av lagen 
(7 kap 6 § patientdatalagen). I andra fall kan det lämnas öppet att upp gifterna kan 
användas för ytterligare ändamål om det görs i enlighet med de bestämmelser som 
finns i dataskyddsförordningen (2 kap. 5 § andra meningen patientdatalagen).   Diarienummer: 2021/03122  
 
 28/61 
 
6. Rättsliga  förutsättningar  
Uppdraget att genomföra en förstudie om ett statligt, nationellt datautrymme för 
hälsodata inom bilddiagnostik inbegriper bland annat att kartlägga och beskriva vilka 
juridiska möjligheter respektive hinder som finns för att implementera ett hälsodata -
utrymme i Sverige . Det vill säga  att klargöra vilka de rättsliga förutsättningarna är 
för ett sådant utrymme . I uppdraget ingår också att vid behov föreslå 
författningsändringar och då tillsammans med en  konsekvensanalys av förslaget. 
Nedan följer en kort genomgång av de bestämmelser om persondataskydd  respektive 
handlingsoffentlighet och sekretess  som kan vara relevanta för detta uppdrag. En 
närmare redogörelse för övriga lagar i gällande rätt som kan vara aktuella att belysa 
finns i bilaga 3. 
6.1 Persondataskydd  
I regeringsformen, förkortad RF, som är en a v Sveriges grundlagar, finns 
bestämmelser om grundläggande fri - och rättigheter. Av 2  kap. 6  § andra stycket 
följer att var och en är skyddad mot betydande intrång i den personliga integriteten . 
Den primära regleringen av dataskydd utgörs av Europaparlamen tets och Rådets 
förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med 
uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskydds förordning), 
även  kallad  EU:s dataskyddsförordning  eller GDPR (förkortningen av den engelska 
benämningen General Data Protection Regulation). EU:s data skyddsförordning 
innehåller bestämmelser om grundläggande principer för behand ling av 
personuppgifter, den registrerades  rättigheter, personuppgiftsansvarig och 
personuppgiftsbiträde, överföring av personuppgifter till tredje land, tillsyns -
myndigheter m.m. Dataskyddsförordningen syftar till att skydda fysiska personers 
grundläggande rättigheter och friheter, särskilt deras  rätt till skydd av person -
uppgifter. Dataskyddsförordning en gäller som svensk lag sedan den 25 maj 2018 och 
ersatte den numera upphävda personuppgiftslagen (1998:204).   
Till dat askyddsförordningens primära reglering finns komplettera nde författningar i 
form av dataskyddslagen (2018:218) men även ett stort antal så kallade register -
författningar inom olika verksamhetsområden. När det gäller vårdgivares behandling 
av personuppgifter inom hälso - och sjukvården ska patientdatalagen (2008:355) 
tillämpas. Patie ntdatalagen  gäller för såväl offentliga som privata  vårdgivare och 
innehåller bestämmelser om skyldighet att föra patientjournal, inre sekretess och 
elektronisk åtkomst i en vårdgivares verksamhet, utlämnande av uppgifter och 
handlingar genom direktåtkomst eller på annat elektroniskt sätt samt nationella och 
regionala kvalitetsregister.  Syftet med patientdatalagen är att informationshantering 
inom hälso - och sjukvården ska vara organiserad så att den tillgodoser patient -
säkerhet och god kvalite t samt främjar kostnadseffektivitet. Personuppgifter ska 
utformas och i övrigt behandlas så att patienters och övriga registrerades integritet  Diarienummer: 2021/03122  
 
 29/61 
 
respekteras. Dokumenterade personuppgifter ska hanteras och förvaras så att 
obehöriga inte får tillgång till dem.  
6.2 Handlingsoffentlighet och sekretess  
Den offentliga hälso - och sjuk vården, d et vill säga  den som bedrivs av myndigheter 
inom kommuner och regioner , omfattas av regleringen om handlings offentlighet 
enligt 2 kap. tryckfrihetsförordningen . Detta innebär att patientjournaler hos 
offentliga vårdgivare är att betrakta som allmänna handlingar. Patientjournaler och 
uppgifter i sådana handlingar skyddas dock av sekretessbestämmelser i offentlighets - 
och sekretesslagen (2009:400) . Patientjournaler hos enskilda (priv ata) vårdgivare 
skyddas på motsvarande sätt av bestämmelserna om tystnadsplikt i 
patientsäkerhetslagen  (2010:659).  
För journalhandlingar  som utgör allmänna handlingar gäller arkivlagen (1990:782) . 
Enligt arkivlagen s huvudregel ska myndigheternas arkiv, der as allmänna handlingar , 
bevar as. Detta gäller även journaluppgifter . Dock finns vissa bestämmelser om att 
allmänna handlingar i vissa fall får gallras.  
 
6.3 Vilken reglering krävs för ett statligt nationellt 
datautrymme för hälsodata?  
I frågor som rör behandli ng av personuppgifter, i synnerhet uppgifter om hälsa som 
betraktas som känsliga uppgifter, är den rättsliga regleringen av stor betydelse för all 
verksamhet som behandlar den typen av uppgifter. I de fall det rör sig om 
personuppgiftsbehandling inom offen tlig hälso - och sjukvård blir regleringen än mer 
betydelsefull eftersom bestämmelserna om handlingsoffentlighet och sekretess  gäller 
för sådan verksamhet. Den reglering som vårdgivare och andra aktörer på detta 
område måste iaktta är således komplex.  
Den rättsliga regleringen utvecklas i relativ t långsam takt, särskilt i förhållande till 
medicinska och tekniska land vinningar som görs i en rasande fart. Juridiken ligger 
således ofta i kölvattnet efter annan samhällsutveckling. Även om EU:s 
dataskyddsförord ning är generell och i princip tillämplig på alla samhällsområden , 
och tryckfrihetsförordningen är teknikneutral , så är flera av de frågor som  behöver 
lösas för att möjliggöra ett statligt, nationellt datautrymme för hälsodata , inte 
reglerade . 
Det nu aktue lla regeringsuppdraget avser en förstudie om ett statligt, nationellt 
datautrymme för hälsodata  inom bilddiagnostik. Uppdraget syftar till att främja 
kontrollerad datadelning inom den utpekade datadomänen genom att ta fram och 
föreslå pilotprojekt för en statlig infrastruktur på området . Av uppdraget framgår 
bland annat att fokus för piloterna bör vara en nationell, statlig federerad lösning , det 
vill säga genom att bygga på och binda samman befintliga lösningar och 
infrastruktur.  E-hälsomyndigheten bedömer  att en statlig myndighet sannolikt  inte  Diarienummer: 2021/03122  
 
 30/61 
 
kan tillhandahålla en nationell, statlig federeringslösning med lagrings - och 
beräkningskraft utan att myndighet en antingen blir personuppgiftsansvarig, 
gemensamt personuppgiftsansvarig eller personuppgiftsbiträde f ör de uppgifter som 
behandlas i en sådan infrastruktur. Myndigheten kan konstatera att i exempelvis de 
finska och franska lösningarna (Findata och Health Data Hub) är dessa , beroende på 
situation , antingen personuppgiftsansvariga, gemensamt personuppgiftsa nsvariga 
eller personuppgiftsbiträden.   
Oavsett vilka alternativ till tekniska lösning ar som väljs i det fortsatta arbetet 
kommer det sannolikt att behövas nya eller ändrade författningar för att möjliggöra 
den personuppgiftsbehandling som aktualiseras. Det kan till exempel komma att 
behövas ändringar i patientdatalagen, offentlighets - och sekretesslagen och någon 
form av reglering av personuppgiftsbehandling en i en ny infrastruktur. 
Författningsförslagen ska til lgodose såväl en ändamålsenlig informationshantering 
som ett gott integritetsskydd.  
.   
 
 31/61 
 
7. Närliggande projekt och uppdrag  
 
Det här kapitlet  beskriver några av de pågående eller avslutade projekt som har 
identifierat s i nuläget. Bilden är alltså inte heltäckande. För att kunna föreslå ett 
pilotprojekt för en statlig infrastruktur behöver området undersökas ytterligare. Det 
är flera olika proje kt och organisationer , fristående eller kopplade  i olika 
konstellationer . Projekten befinner sig i olika faser och är från uppstart till pågående 
sedan några år. Sammantaget skapar det en komplex bild med olika målbilder som 
uppdraget behöver utreda ytterl igare för att kunna föreslå ett pilotprojekt för en 
statlig infrastruktur på området.  
7.1 AIDA – Analytic Imaging Diagnostics Arena  
AIDA28 är den nationella arenan för forskning och innovation kring AI för  medicinsk 
bildanalys. AIDA koordineras av Center for M edical Image Science and 
Visualization  (CM IV)29. En del av AIDA är deras Data hub30, som är en anläggning 
inom SciLifeLab31 där datadelning för forskning, riktlinjer för delningen och tjänster  
erbjuds . Idag finns mer än 5 TB  (5x1012 byte)  i hubben . Andra parter i Data  hubben 
är National Bioinformatics Infrastructure Sweden, NBIS32, och Bio Image 
InFormatics,  BIIF33. AIDA Data Hub leder också Big Pictures 
infrastrukturutveckling, se nedan.  
Förutom AIDA :s ordinarie verksamhet har också medel från Vinno va beviljats för en 
inkubator för nationella dataplattformar för AI -validering. Den ledande 
pilotplattformen är mammografiscreening som är av stort intresse för detta 
regerings uppdrag.  
7.2 BigPicture, Patologibilder  
BigPicture34 är ett europeiskt projekt med  ledande europeiska forskningscenter, 
sjukhus och stora läkemedelsbolag som syftar till att utveckla ett arkiv för att dela 
patologidata. NBIS/UU  (Uppsala universitet)  står för en stor del av 
utvecklingsarbetet av plattformen.  Men det är framförallt arbetet inom CMIV i 
samarbete med nationella bioinformatikplattformen NBIS vid SciLifeLab och 
ELIXIR -SE35 samt finska ELIXIR -noden CSC för infrastrukturen som är intressant 
att följa för detta regeringsuppdrag . 
 
28 https://medtech4health.se/aida/  [2022 -02-24] 
29 Centrum för medicinsk bildvetenskap och visualisering (CMIV) är ett tvärvetenskapligt forskningscentrum på 
Universitetssjukhuset i Linköping  
30 https://datahub.aida.scilifelab.se/  [2022 -02-24] 
31 https://www.scilifelab.se/  [2022 -02-24] 
32 https://nbis.se/  [2022 -02-24] 
33 https://www.scilifelab.se/units/bioimage -informatics/  [2022 -02-24] 
34 http://bigpictur e.eu/  [2022 -02-24] 
35 ELIXIR | A distributed infrastructure for life -science information (elixir -europe.org)  [2022 -02-24]  Diarienummer: 2021/03122  
 
 32/61 
 
7.3 Bild- och funktionsre gistret  
Västra Götalands regionen (VGR) har sedan lång tid tillbaka arbetat med att skapa 
gemensamma datautrymmen med delningsmöjligheter för bilddiagnostik mellan 
vårdgivare. Bild - och funktionsregistr et (BFR) är en lösning vars arkitektur är 
tjänsteorient erad och bygger på SOA -principer, Service Oriented Architecture . 
Systemet är uppbyggt så att varje verksamhets information finns arkivera d i BFR 
och skyddad för annan åtkomst men där det finns möjligheter att öppna upp för 
användning för andra verksamheter . Det går att dra lärdomar från BFR -lösningen .  
Generellt och rent principiellt så skulle ett nationellt datautrymme för bilddiagnostik 
kunna vara en uppskalad version av BFR med fler användare , och baserad på ny 
teknik vilket ger nya möjligheter. Vidare u tredning i uppdraget får visa vilk a 
lösningar som är att föredra . 
 
7.4 OPTIMAM och OMI -DB i Storbritannien  
I Storbritannien har utvärdering av hur olika faktorer påverkar  upptäckt av 
bröstcancer vid mammografi  utförts genom forskningsprojekt en OPTIMAM (2008 -
2013) och OPTIMAM2 (2013 -2018) . Inom ramen för dessa forskningsprojekt , 
skapades en centraliserad databas med mammografibilder och tillhörande data 
(OMI -DB).36  
Projekten är intressanta att fortsatt titta närmare på, särskilt den tekniska lö sningen 
där bilder samlas in från flera olika PACS -servrar vilket ligger i linje med en 
federerad lösning för ett svenskt statligt nationellt datautrymme för bilddiagnostik. 
Projekten har även beslutat vilk a ytterligare  data som behöver samla s in för att 
bilderna ska bli intressanta ur ett forsknings - och utvecklingsperspektiv. OPTIMAM 
har även diskutera t anonymisering av data , och hur datainsamling kan ske 
automatiskt samt har en lösning för att hantera  annoteringar i bilder . 
Vi har sökt liknande uppdrag  i Sverige  men de svenska forskningsprojekt, t ill 
exempel  Masai37, som identifierats utgår från en PACS -databas som används i 
klinisk verksamhet  och likadant är det med Estlands lösning.  
  
36 Halling -Brown MD, Warren LM, Ward D, et al. OPTIMAM Mammography Image Database: A Large -Scale 
Resource of Mammography Images and Clinical Data . Radiol Artif Intell. 2020;3(1): 2020 Nov 25  
37 https://ichgcp.net/sv/clinical -trials -registry/NCT04838756  [2022 -02-24]  Diarienummer: 2021/03122  
 
 33/61 
 
8. Regeringsuppdrag med beröringspunkter  
Nedan beskrivs några andra regeringsuppdrag som bedöms ha nära beröringspunkter 
med det aktuella  uppdrag et för denna rapport . Fler regeringsuppdrag kan komma att 
identifieras och analyseras under arbetet inför delredovisning 3 samt slutrapport en. 
Ett exemp el är Socialstyrelsens ”Uppdrag att kartlägga datamängder av nationellt 
intresse på hälsodataområdet”. I arbetet med E-hälsomyndighetens uppdrag  om 
nationellt datautrymme för bilddiagnostik  behöver vi följa beskrivna och 
identifierade uppdrag och säkra en samverkan för att minska riskerna att uppdragen 
och lösningarna divergerar  på ett negativt sätt .  
 
8.1 Ena och grunddata inom  hälsodataområdet  
Myndigheten för digital förvaltning, D igg, leder sedan några år arbetet med att 
etablera en förvaltningsgemensam digital infrastruktur som ska vara säker, enkel och 
effektiv att använda , Ena – Sveriges digitala infrastruktur . Syftet med Ena är att  
spara tid, kraft och pengar  samt att  möjliggör a utveckling av ny teknik och skapa  
bättre offentliga tjänster.38 En av vinsterna med den gemensamma infrastrukturen är 
att behovet av myndighetskontakter minimeras för privatpersoner och företagare  – 
en uppgift ska till exempel bara behöva lämnas en gång . 
Digg har tillsammans med f lera myndigheter , bland ann at Försäkringskassan, 
Lantmäteriet och E -hälsomyndigheten , fått i uppdrag av regeringen att fortsätta 
etableringen av en förvaltningsgemensam digital infrastruktur för 
Infrastrukturen består i huvudsak av ett antal byggblock , ett ramverk för  nationella 
grunddata  och en  struktur för styrning.  Ett byggblock är ett samlingsnamn  för 
”delar” som tillsammans löser infrastrukturella utmaningar. Det kan vara till 
exempel  tekniska förmågor, tjänster, standardiserade modeller, ramverk och 
mönster. Alla delar i infrastrukturen måste beaktas i den pilotlösning för 
mammografidata som vi ska lämna förslag på . Samverkan är därför nödvändig  kring 
de olika delarna . En av de ssa delar är förstudien om en grunddata domän  inom 
hälsodata. Förutsättn ingarna för en  sådan  grunddata domän  utreds för närvarande  av 
E-hälsomyndigh eten och en rapport förväntas levereras under våren  2022 . Resultatet  
har direkt bäring på detta uppdrag rörande datautrymme bilddiagnostik som också 
har till uppgift a tt identifiera  för datautrymmet relevanta grunddata.  
 
8.2 Nationella kvalitetsregister  
Insamling av nationella data  från vården till nationella kvalitetsregister  har pågått 
sedan 1975 . Numera finns det c irka 100 nationella kvalitetsregister som hanteras 
 
38 https://www.digg.se/utveckling -av-digital -forvaltning/digital -infrastruktur  [2022 -02-24]  Diarienummer: 2021/03122  
 
 34/61 
 
genom överenskommelsen mellan SKR och staten (Nationell Ö verenskommelse  
2012 –2016).  Dessa register är fördelade på ett antal registercentrum (RC) och 
Regionala CancerCentrum  (RCC)  som ingår i registercentrumorganisa tioner (RCO).  
E-hälsomyndigheten har ett pågående regeringsuppdrag att genomföra en förstudie 
om digital nationell infrastruktur för nationella kvalitetsregister,  S2021/06170.   
E-hälsomyndigheten ska lämna ett eller flera förslag på hur myndigheten  eller a nnan 
relevant myndighet till regioner och kommuner kan tillhandahålla en digital nationell 
infrastruktur för nationella kvalitetsregister genom ramavtal eller på sätt som 
myndigheten bedömer som lämpligt. I uppdraget ingår även en analys av om det 
finns be hov av att en myndighet bemyndigas att meddela föreskrifter för exempelvis 
standarder för hälsodata. I de fall det finns legal a hinder för genomförandet ska 
E-hälsomyndigheten även lämna förslag på författningsändringar i den mån det är 
möjligt.  
Målet är a tt kunna skapa en mer sammanhållen (en statlig) digital infrastruktur för 
kvalitetsregister inom hälso -och sjukvården och socialtjänsten samt att öka 
nyttiggörandet av data . 
Gemensamma beröringspunkter mellan uppdraget om datautrymme för 
bilddiagnostik och uppdrage t om nationella kvalitetsregister  är behov av 
gemensamma digitala infrastrukturer , och av att beskriva juridiska, tekniska och 
andra relevanta förutsättningar  samt uppmaning en att lämna förslag på lösningar.  
 
8.3 Samm anhållen journalföring  
 
E-hälsomyndigheten har på regeringens uppdrag föreslagit hur sammanhållen 
journalföring kan nyttjas i så stor utsträckning som möjligt i vården och omsorgen, i 
hela landet och av alla vårdgivare.39 Sammanhållen journalföring innebä r att 
vårdgivare , i vårdsyfte, tillgängliggör journaluppgifter för varandra. Nedan beskrivs 
några av de konstateranden som regeringsuppdraget om bilddiagnostik bör beakta.  
En väsentlig del av uppdraget har varit att överväga tekniska lösningar för att öka 
nyttjandet av sammanhållen journalföring. De utmaningar som identifierats beror 
dock bara delvis på tekniska hinder. De största hindren beror snarare på frågor 
kopplade till organisatorisk hemvist, ekonomiska möjligheter, rättsliga 
konstruktioner och den e gna förmågan att ingå i ett frivilligt system för elektroniskt 
I regeringsuppdraget har E -hälsomyndigheten bedömt att det är nödvändigt att vissa 
särskilt viktiga informationsmängder tillgängliggörs av alla aktörer, och på ett 
 
39 E-hälsomyndigheten (2022) Uppdrag att föreslå hur sammanhållen journalfö ring kan nyttjas i  större utsträckning  
S2021/03119 (delvis).  slutrapportering -av-uppdraget -att-foresla -hur-sammanhallen -journalforing -kan-nyttjas -i-
storre -utstrackning.pdf (ehalsomyndigheten.se)  [2022 -02-24]  Diarienummer: 2021/03122  
 
 35/61 
 
likartat sätt. E nhetlig heten skapar förutsättningar för information att tolkas likartat 
vid utbyte mellan it-system  eller verksamheter  och skapar grundläggande 
förutsättningar för e -hälsoutvecklingen nationellt.   
Förslagen ovan kan genomföras inom ramen för befintlig lagstiftning och förväntas 
bidra till en ökad digitaliseringstakt och att sammanhållen journalföring används i 
större utsträckning. Men för att adressera en rad viktiga frågor och flytta fram 
positionerna ytterligare krävs författningsändringar , till exempel för att göra det 
obligatoriskt för vårdgivarna att tillgängliggöra prioriterade informationsmängder .  
E-hälsomyndigheten framhåller också att det är angeläget att det finns ett tydligt 
nationellt ansvar i frågor som rör standardisering och gem ensamma specifikationer 
inom hälso - och sjukvården och socialtjänsten.  
För att  möjliggöra anslutning för aktörer som i dag av olika anledningar inte kan 
ansluta till Nationella patientöversikten (NPÖ) föreslår E -hälsomyndigheten att 
regeringen ger myndigh eten i uppdrag att utveckla en teknisk lösning för vård - och 
omsorgsgivare som gör det möjligt att dela patientöversikter. Den tekniska lösningen 
för patientöversikter ska kunna användas såväl nationellt som i samband med 
gränsöverskridande vård inom EES .  
 
 36/61 
 
9. Fortsatt  arbete  och tidiga insikter  
Den här delredovisningen  av ”Uppdrag att genomföra en förstudie om ett statligt, 
nationellt datautrymme för bilddiagnostik” är deskriptiv och presenterar inte någon 
lösning för pilotprojekt för delning av bilddiagnostikdata inom mammografiområdet. 
Detta kommer i efterföljande delredovisning samt  i slutrapport en. Under arbetet 
hittills har vi dock  kommit till följande insikter : 
 
Komplex  bild träder fram  
Det är många pågående uppdrag som har beröringspunkter med det här uppdraget, 
inte bara regeringsuppdrag utan också initiativ som pågår inom offentlig förvaltning, 
akademi och den privata marknaden. Dessa finns både nationellt och internationellt 
där en de l är helt fristående medan andra hänger samman i komplexa 
nätverk/ägandeformer. Till stora delar saknas en samordning mellan alla 
internationella och nationella uppdrag. Det är därför extra viktigt att följa flera av 
dem för att skapa en öppen lösning som uppfyller behoven inom hälsodatadomänen .  
 
Samordningsvinster för hållbara lösningar  
Vid utveckling av centrala tjänster bör stor vikt läggas vid att utforma dessa så att de 
även kan användas för andra framtida syften. Genom att bygga dessa tjänster 
modulä rt kan de enklare återanvändas, och rätt utformade skulle dessa tjänster kunna 
utgöra delar i den framväxande nationella digitala infrastrukturen för hälsodata. 
Vidare bör de byggblock som tas fram inom ramen för Digg:s  arbete att skapa 
Sveriges digitala i nfrastruktur användas i så stor utsträckning som möjligt, till 
exempel byggblocken för index, adressregister, tillitsramverk, autentisering, 
auktorisation samt spårbarhet.  
 
Legalt  
En ändamålsenlig och säker informationshantering i syfte att skapa bästa möj liga 
resultat för de individer som har behov av hälso - och sjukvård ger upphov till frågor 
om hur en sådan informationshantering förhåller sig till andra värden. Inte sällan 
uppstår ett behov av att finna en balans mellan sådant som kvalitet, säkerhet och 
skydd för den personliga integriteten.  
E-hälsomyndigheten menar att det inte är en fråga om att antingen skydda den 
enskildes integritet eller öka användningen av vissa data, utan snarare om hur 
integritetsskyddet, med beaktande av 2 kap, 6 och 21 §§ RF, bör utformas för att ge 
så goda förutsättningar som möjligt att bedriva en verksamhet av hög kvalitet som 
ständigt utvecklas och förbättras. Det handlar därför enligt vår uppfattning om att 
upprätthålla ett integritetsskydd som faktiskt bidrar till att sky dda och stimulera en  Diarienummer: 2021/03122  
 
 37/61 
 
god hälso - och sjukvård vilket också är ett krav från lagstiftaren. De 
författningsförslag som behöver  tas fram i det fortsatta arbetet ska syfta till att skapa 
förutsättningar för ett bättre resultat för individer i behov av hälso - och sjukvård, 
såväl genom primär - som sekundäranvändning av data i ett nationellt datautrymme 
för bilddiagnostik. För att möjliggöra detta ingår integritetsskydd som en viktig 
beståndsdel vid utformningen av förslagen.  
 
Primäranvändarnas behov behöver beakta s 
För att data ska kunna samla s in från primäranvändningen och överföra s till ett 
nationellt datautrymme för bilddiagnostik  är det viktigt att utreda vilka incitament 
som finns för det ta. Därtill måste man  se till att minimera eventuella hinder samt 
verka för att automatisera bildinsamlingen.  Risk för merarbete för primäranvändarna 
behöver undersökas  och så långt som möjligt undvikas . Därför är det  viktigt att 
också ta hänsyn  till primäranvä ndningens  behov och nyttor av  ett nationellt 
bildutrymme  för att kunna bygga vidare för sekundäranvändning och tredje part. 
Detta betyder att den infrastruktur som byggs upp bör kunna nyttjas för flera olika 
ändamål, inklusive direkt vårdarbete, men också för forskning och 
kvalitetsup pföljning.   
 
Teknik och arkitektur  
Omvärldsbevakningen har givit en bra bild över olika initiativ och lösningar  inom 
området , både nationellt och internationellt inom främst delning av röntgenbilder och 
användningen av AI. En fortsatt omvärldsanalys  bidrar  till att beskriva  vilka initiativ 
som bör följa s och samarbet as med, men även vilka lösningar som kan bidra med 
värdefulla  erfarenheter. Ur ett arkitekturellt perspektiv kommer arbetet att fortsätta 
med att identifiera och beskriva användningsfall och scenarion ur den relativt 
komplexa kravbilden som ska tillgodoses för alla ingående intressenter. Dessa  
användningsfall kommer att matchas mot IHE40-profiler  (Integrating the Healthcare 
Enterprise)  så att vårdens standardiserade process er och användningsfall i största 
möjliga mån stöds. IHE-profiler används bland annat internationellt inom X -eHealth 
imaging och att jämföra användningsfallen bidrar till en svensk lösning som fungerar 
med det internationella arbetet.   
Det är ett viktigt fo kus att i det fortsatta arbetet främja interoperabilitet på alla 
nivåer. Det gör s bäst genom att försöka nyttja vedertagna och lämpliga standarder i 
förslag till lösningar. Olika standarder för olika områden  behöver identifieras, 
analyseras, och viktas.  
 
40 https://www.ihe -europe.net/about -us/faq  [2022 -02-24], se också termer och begrepp .  Diarienummer: 2021/03122  
 
 38/61 
 
Former för fortsatt arbete  
 
För att skapa en eller flera hållbara möjliga lösningar på piloter för ett statligt, 
nationellt hälsodatautrymme för datadelning, som i ett första skede ska användas för 
delning av bilddiagnostikdata inom mammografiområdet , är fortsatt och utökad 
samverkan av största vikt. Det gäller s amverkan med externa parter  nationellt och 
internationellt . Myndigheten kommer att arbeta iterativt i korta perioder för att prova 
olika möjliga lösningar  och säkra en helhetslösning där alla intero perabilitetslager 
samverkar . Samtidigt kommer nulägesanalys en med behovskartläggningen att 
fördjupas.  
 
 39/61 
 
Bilagor  
Bilaga 1 – Termer och begrepp  
AI Artificiell Intelligens - en algoritm som lär sig från data för 
att utföra en specifik uppgift. (RISE - Tillämpad 
digitalisering)  
Bilddiagnostik  Inbegriper all sorts medicinsk verksamhet som använder 
bilder i diagnostiskt syfte, inte bara de som görs av 
radiologer.  
Datautrymme  Lagringsplats för data (utan närmare spe cificering).  
(Data)delningstjänst  Ett samlingsbegrepp för olika typer av digitala tjänster som 
tillhandahålls för att kunna dela information både från och 
till vårdgivare och andra intressenter.   
Federerad lösning  En grupp nätverk som enas om standarder och kan dela 
resurser.  
Hälsodata    
(för juridisk definition se uppgifter 
om hälsa)  Hälsodata är data, relaterad till hälsa för en individ eller en 
grupp.   
Inom uppdraget begränsar vi definitionen av hälsodata till 
biologisk data, vårddata samt livsstilsdata.   
 
Enterprise)  Ett intitiv mellan vård och industri för att främja 
koordinering av standarder, till exempel DICOM och HL7 . 
Syftet är att hantera kliniska behov i patientvården genom  
att underlätta kommunikatio n mellan och implementeringar 
av olika  system..  
Infrastruktur som tjänst  Tillhandahållande av infrastruktur (främst servrar) för att 
publicera tjänster och lagring av data.  
journal  En sammanställning av handlingar som rör en patient och 
ett vårdtillfälle.   
Journalinformation  Olika typer av informationsmängder som kan visas i en 
Journal. De kan  till exempel  vara av typerna anteckning, 
diagnos , läkemedel, provsvar, remiss 
uppmärksamhetsinformation ,  vaccination .   Diarienummer: 2021/03122  
 
 40/61 
 
PACS  PostDICOM molnlösning för radiologiska hälsodata, som 
används av många vårdgivare för att dela bilder/hälsodata 
vid Sammanhållen journalföring.   
Integrerar sjukhusinformationssystem (HISS), Radiology 
Informat ion System (RIS) eller Electronic Health Record 
(EHR) till PostdiCom -molnet.  
HL7 ADT -meddelanden (Erkänn Discharge Transfer).  
HL7 IAN (Instance Tillgänglig Notification) meddelanden  
Öppna patientbilder   
Röntgeninformationssystem (RIS)   Ett röntgeninformationssystem , vanligen förkortat "RIS", är 
ett datorsystem som används av röntgenavdelningar för att 
hantera administrativa data kring patienter. Vanligen 
erbjuds funktioner som tidsbokning, arbetsplanering och 
Ett RIS implementerar vanligen många gränssnitt mot andra 
system, exempelv is journalsystem,  PACS  och modaliteter . 
För detta används olika standarder, 
exempelvis  DICOM , HL7 och EDIFACT . 
 
Sekundäranvändning   Användning av information till andra ändamål än vad den 
Statlig nationell infrastruktur  Digital nationell statlig infr astruktur  för hälsodata  omfattar 
funktioner, tjänster och andra nyttigheter som behövs för ett 
effektivt och interoperabelt datautbyte. Här ingår 
standarder, regelverk, ramverk och andra nödvändiga 
förutsättningar som aktörerna behöver förhålla sig till fö r 
att dra nytta av infrastrukturen. Den nationella statliga 
infrastrukturen inom hälsodataområdet ska komplettera och 
vara kompatibel med såväl befintlig som tillkommande 
nationell och internationell digital infrastruktur.  
Teleradiologi  En praxis där data  från medicinska avbildningstudier 
överförs till en avlägsen plats för analys och undersökning 
av en radiolog .  Diarienummer: 2021/03122  
 
 41/61 
 
Uppgifter om hälsa  Personuppgifter som rör en fysisk persons fysiska eller 
psykiska hälsa, inbegripet tillhandahållande av hälso - och 
sjukvårdst jänster, vilka ger information om dennes 
hälsostatus (Artikel  4 punkt 15 GDPR) . 
  
 42/61 
 
Bilaga 2  – Intervjufrågor  
Initiala fråg or under behovsanalysen  till respondenterna  i kategorier för 
primäranvändning respektive sekundäranvändning ( se kapitel 1.7 samt  kapitel 3). 
Frågor om vad som behöver undersökas och beskrivas läggs till och förändras under 
uppdragets gång . Följande initiala fråg or har varit utgångspunkten i de inledande 
intervjuerna och de intervjufrågor som tagits fram.  
• Vilka användare och yrkesroller hanterar bilder från de t att de skapas via 
vårdenheter, bedömningar,  och delningar , till de t att en forskare kan använda 
dem i sin forskning ? 
• Hur går det till i  dag d å bilder skapas, sparas och delas mellan olika 
vårdenheter, aktörer och forskare ? 
• Hur kopplas bilderna ihop med annan klinisk information i till exempel 
journal och vilken information behöver komma in i det nationella utrymmet 
för att bilderna ska vara till nytta i forskning?  
• Upplevda hinder vid åtkomst/delning av bilder mellan olika vårdenheter, 
regioner eller för forskning . Vilka  nyttor kan finnas i primäranvändning 
respektive sekundäranvändning med ett nationellt bildutrymme?  
• Finns det incitament för primäranvändningen att bidra till ett nationellt 
bildutrymme?  
• Behöver patienten i något skede samtycka till att dela med sig av sina bilder?  
• Hur ser man på om det skulle krävas ytterligare samtyckeshantering för att 
leverera data till nationellt datautrymm e? 
 
 43/61 
 
Bilaga 3  – Rättsliga förutsättningar - fördjupning  
En vårdgivares användning av bilddiagnostik innebär att personuppgifter behandlas 
inom hälso - och sjukvården.  Uppdrage t att genomföra en förstudie om ett statligt, 
nationellt datautrymme för hälsodata  inom bilddiagnostik inbegriper bland annat att 
kartlägga och beskriva vilka juridiska möjligheter respektive hinder som finns för att 
implementera ett hälsodatautrymme i Sverige . Det vill säga att belysa de  rättsliga 
förutsättningarna för ett sådant utrym me och sedan föreslå eventuella 
författningsändringar . Nedan följer en kort genomgång av bestämmelser om dels 
person dataskydd  i form av EU:s dataskyddsförordning och patientdatalagen, dels 
bestämmelser om handlingsoffentlighet och sekretess  i form av 
tryckfrihetsförordningen, offentlighets - och sekretesslagen samt arkivlagen som kan 
vara relevanta att titta på för detta uppdrag.  
 
I regeringsformen, förkortad RF, finns bestämmelser i 2  kap. om grundläggande fri - 
och rättighete r, bland annat bestämmelser om skydd för den personliga integriteten . 
Enligt 2  kap. 6  § andra stycket RF är var och en gentemot det allmänna skyddad mot 
betydande intrång i den personliga integriteten, om det sker utan samtycke och 
innebär övervakning elle r kartläggning av den enskildes personliga förhållanden. 
Detta grundlagsskydd får visserligen begränsas genom  lag men endast för att 
tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. Begränsningen får 
aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har 
föranlett den och inte heller sträcka sig så långt att den utgör ett hot mot den fria 
åsiktsbildningen såsom en av folkstyrelsens grundvalar. Begränsningen får inte göras 
enbart på grund av politisk, religiös, kulturell eller annan sådan åskådning (jfr 20 och 
21 §§). 
I 8 kap. RF finns bestämmelser om lagar och andra föreskrifter. Där anges 
inledningsvis att förskrifter meddelas av riksdagen genom lag och av regeringen 
genom förordning. Dessa bestämmelser kan aktualiseras i samband med fastställande 
av den rättsliga gru nden för en personuppgiftsbehandling. Om den rättsliga grunden 
anges vara rättslig förpliktelse eller allmänt intresse enligt artikel 6.1.c eller 6.1.e i 
EU:s dataskyddsförordning (se nedan), måste grunden för behandlingen ha faställts i 
enlighet med union srätten eller nationell rätt. För att vara fastställd enligt nationell 
rätt krävs enligt 2 kap. 1 –2 §§ dataskyddslagen  (2018:118)  att den rättsliga grunden 
för behandlingen ska följa av lag eller annan författning, beslut som har meddelats 
med stöd av lag eller annan författning eller av kollektivavtal. Valet mellan lag och  
annan författning avgörs av bestämmelserna i 8 kap. RF . Vid reglering som innebär 
behandling av personuppgifter aktualiseras det särskilda grundlagsskyddet för den 
personliga integritete n som ang es i 2  kap. 6  § andra stycket regeringsformen.  
 
 44/61 
 
Den primära regleringen av persondataskydd utgörs av Europaparlamentets och 
Rådets förordni ng (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska 
personer med avseende  på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av 
sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskydds -
förordning), även kallad EU:s dataskyddsförordning eller GDPR (förkortningen av 
den engelska benämningen General Data Pro tection Regulation). Dataskydds -
förordning en gäller som svensk lag sedan den 25 maj 2018 och ersatte den numera 
upphävda personuppgiftslagen (1998:204).  
Centrala begrepp  
I dataskyddsförordningen definieras ett antal begrepp som är centrala och åter -
kommande i all dataskyddsreglering , till exempel . definieras begreppen 
personuppgifter, behandling och personuppgiftsansvarig.  
Med personuppgifter  avses varje upplysning som avser en identifierad eller identi -
fierbar fysisk person (nedan kallad en registre rad), varvid en identifierbar fysisk 
person är en person som direkt eller indirekt kan identifieras särskilt med hänvisning 
till en identifierare som ett namn, ett identifikationsnummer, en lokaliseringsuppgift 
eller onlineidentifikatorer eller en eller fl era faktorer som är specifika för den fysiska 
personens fysiska, fysiologiska, genetiska, psykiska, ekonomiska, kulturella eller 
sociala identitet (artikel 4.1).  
Med behandling  avses en åtgärd eller kombination av åtgärder beträffande person -
uppgifter elle r uppsättningar av personuppgifter, oberoende av om de utförs auto -
matiserat eller inte, såsom insamling, registrering, organisering, strukturering, 
lagring, bearbetning eller ändring, framtagning, läsning, användning, utlämning 
genom överföring, spridning  eller tillhandahållande på annat sätt, justering, eller 
sammanförande, begränsning, radering eller förstöring (artikel 4.2).  
Med personuppgiftsansvarig  avses en fysisk eller juridisk person, offentlig myndig -
het, institution eller annat organ som ensamt eller tillsammans med andra bestämmer 
ändamålen och medlen för behandlingen av personuppgifter (jfr artikel 4.7). Av 
artikel 24.1 framgår att den personuppgiftsansvariga ska genomföra lämpliga tekni -
ska och organisatoriska åtgärder för att säkerställa och kunna visa att behandlingen 
Principer för behandling av personuppgifter  
I dataskyddsförordningen anges ett antal grundläggande pr inciper för behandling av 
personuppgifter. Samtliga principer måste  vara uppfyllda för att en behandling ska 
vara tillåten. Enligt artikel 5 ska följande grundläggande principer vara uppfyllda vid 
behandling av personuppgifter :  
Enligt principen om laglighet, korrekthet och öppenhet  ska personuppgifter behand -
las på ett l agligt, korrekt och öppet sätt i förhållande till den registrerade (5.1  a).  Diarienummer: 2021/03122  
 
 45/61 
 
Principen om ändamålsbegränsning  innebär att personuppgifter samlas in för sär -
skilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål och inte senare behandlas på ett 
sätt som är oför enligt med dessa ändamål. Ytterligare behandling för arkivändamål 
av allmänt intresse, vetenskapliga eller historiska forskningsändamål eller statistiska 
ändamål i enlighet med artikel 89.1 ska inte anses vara oförenlig med de 
ursprungliga ändamålen (5.1  b). 
Av principen om uppgiftsminimering  framgår att personuppgifter ska vara adekvata, 
relevanta och inte för omfattande i förhållande till de ändamål för vilka de behandlas 
(5.1 c). 
Principen om korrekthet innebär att personuppgifterna ska vara korrekta och  om 
nödvändigt uppdaterade. Alla rimliga åtgärder måste vidtas för att säkerställa att 
personuppgifter som är felaktiga i förhållande till de ändamål för vilka de behandlas 
raderas eller rättas utan dröjsmål (5.1  d). 
Av principen om lagringsminimering  följer att personuppgifter inte förvaras i en 
form som möjliggör identifiering av den registrerade under en längre tid än vad som 
är nödvändigt för de ändamål för vilka personuppgifterna behandlas. Personuppgifter 
får lagras under längre perioder i den mån som  personuppgifterna enbart behandlas 
för arkivändamål av allmänt intresse, vetenskapliga eller historiska forsknings -
ändamål eller statistiska ändamål i enlighet med artikel 89.1, under förutsättning att 
de lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder som  krävs enligt denna förordning 
genomförs för att säkerställa den registrerades rättigheter och friheter (5.1  e). 
Enligt principen om integritet och konfidentialitet  ska personuppgifter behandlas på 
ett sätt som säkerställer lämplig säkerhet för personuppgi fterna, inbegripet skydd 
mot obehörig eller otillåten behandling och mot förlust, förstöring eller skada genom 
olyckshändelse, med användning av lämpliga tekniska eller organisatoriska åtgärder 
(5.1 f). 
Dessutom finns ett krav på ansvarsskyldighet  enligt a rtikel 5.2 som innebär att 
samtliga ovan nämnda principer iakttas för att behandling av personuppgifter ska 
anses vara tillåten enligt förordningen och den personuppgiftsansvariga ska kunna 
visa att dessa principer efterlevs.  
Laglig behandling av personupp gifter  
All behandling av personu ppgifter måste vara laglig, dvs. behandlingen måste ha en 
rättslig grund . Utan en sådan rättslig grund är personuppgiftsbehandling inte laglig. I 
artikel 6.1 EU:s dataskyddsförordning anges ett antal olika villkor för att b ehandling 
av personuppgifter ska betraktas som laglig. Behandling av personuppgifter är endast 
laglig om och i den mån åtminstone ett av följande villkor är uppfyllt:  
a) Den registrerade har lämnat sitt samtycke till att dennes personuppgifter behandlas 
för ett eller flera specifika ändamål.  
b) Behandlingen är nödvändig för att fullgöra ett avtal i vilket den registrerade är 
part eller för att vidta åtgärder på begäran av den registrerade innan ett sådant avtal 
ingås.   Diarienummer: 2021/03122  
 
 46/61 
 
c) Behandlingen är nödvändig för att fullgöra en rättslig förpliktelse som åvilar den 
d) Behandlingen är nödvändig för att skydda intressen som är av grundläggande 
betydelse för den registrerade eller för en annan fysisk person.  
e) Behandlingen är nödvändig för att utföra en uppgift av allmänt intresse eller som 
ett led i den personuppgiftsansvarigas myndighetsutövning.  
f) Behandlingen är nödvändig för ändamål som rör den personuppgiftsansvarigas 
eller en tredje parts berättigade intressen, om inte den registrerades  intressen eller 
grundläggande rättigheter och friheter väger tyngre och kräver skydd av 
personuppgifter, särskilt när den registrerade är ett barn (gäller inte för behandling 
som utförs av offentliga myndigheter när de fullgör sina uppgifter).  
 
Tillämpningsområde, syfte och definitioner  
Patientdatalagen ska tillä mpas vid vårdgivares behandling av personuppgifter inom 
hälso - och sjukvården. I lagen finns också bestämmelser om skyldigheten att föra 
patientjournal (1  kap. 1  § PDL). Patientdatalagen syftar till att informationshantering 
säkerhet och god kvalitet samt främjar kostnadseffektivitet. Personuppgifter ska 
utformas och i övrigt behandlas så att pa tienters och övriga registrerades integritet 
obehöriga inte får tillgång till dem (1  kap. 2  § PDL).  
Bestämmelser i patientdatalagen kompletterar EU:s dataskyddsförordning som är 
den primära dataskyddslagstiftningen i Sverige och i övriga EU -medlemsstater. Vid 
behandling av personuppgifter gäller även den s.k. dataskyddslagen (2018:218).  
I patientdatalagen definieras ett antal centrala och återkommande begrepp, såsom 
hälso - och sjuk vård, journalhandling, patientjournal, sammanhållen journalföring 
och vårdgivare.  
Med journalhandling  avses en framställning i skrift eller bild samt upptagning som 
kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas endast med tekniskt hjälpmedel och 
som upprättas eller inkommer i samband med vården av en patient och som inne -
håller uppgifter om patientens hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden eller 
om vidtagna eller planerade vårdåtgärder.  
Bilder som används inom bilddiagnostiken i hälso - och sjukvården, t.ex. röntgen -
bilder, är att betrakta som journalhandlingar eftersom sådana bilder innehåller 
information om en enskild patient och ska därför dokumenteras i patients journal 
enligt patientdatalagen.  
Med vårdgivare  avses statlig myndighet, region och kommun i fråga om sådan 
hälso - och sjukvård som myndigheten, regionen eller kommunen har ansvar för  Diarienummer: 2021/03122  
 
 47/61 
 
(offentlig vårdgivare) samt annan juridisk person eller enskild näringsidkare som 
bedriver hälso - och sjukvård (privat vårdgivare).  
 
Grundläggande bestämmelser om behandling av personuppgifter  
Den enskildes inställning till personuppgiftsbehandlingen  
Behandling av personuppgifter som är tillåten enligt patientdatalagen får utföras 
även om de n enskilde motsätter sig personu ppgiftsbehandlingen (2  kap. 2  § PDL). 
Undantag från denna huvudregel kan finnas i lag eller förordning. Exempelvis finns 
undantagsbestämmelser i patientdatalagen som avser utlämnande genom så kallad 
direktåtkomst .  
Med direktåtkomst i patientdatalagen avse s en viss form av utlämnande till en mot -
tagare utanför vårdens organisation. Enligt lagen är direktåtkomst endast tillåtet i den 
utsträckning som det uttryckligen är angivet i lag eller förordning (se 5  kap. 4  §). 
Med begreppet direktåtkomst avses vanligt vis att någon har direkt tillgång till någon 
annans register eller databaser och på egen hand kan söka efter information, dock 
utan att kunna påverka innehållet i registret eller databasen. I begreppet direkt -
åtkomst ligger också att den som är ansvarig fö r registret eller databasen inte har 
någon kontroll över vilka uppgifter som mottagaren vid ett visst tillfälle tar del av 
(jfr prop. 2007/08:126 s.  73 f.). 
Samtycke som grund för behandlingen  
Behandling av personuppgifter som inte är tillåten enligt patie ntdatalagen får ändå 
ske om den enskilde lämnat ett uttryckligt samtycke  till behandlingen (2  kap. 3  § 
PDL). Undantag till denna bestämmelse finns såväl i patientdatalagen som i annan 
lagstiftning och regeringen får meddela föreskrifter om ytterligare unda ntag.  
I patientdatalagen finns undantag som avser direktåtkomst till personuppgifter som 
andra vårdgivare har gjort tillgängliga genom ett system för sammanhållen journal -
föring. För behandling av en annan vårdgivares uppgifter om en patient i ett system 
för sammanhållen journalföring gäller särskilda förutsättningar enligt 6  kap. PDL. 
Enligt en lagrådsremiss (beslutad 13 januari 2022) föreslår regeringen en ny lag om 
sammanhållen vård - och omsorgsdokumentation som är tänkt att ersätta 
bestämmelserna i 6 k ap. om sammanhållen journalföring.  
Ändamål med personuppgiftsbehandling  
Som angivits tidigare under rubriken EU:s dataskyddsförordning finns ett antal 
principer för behandling av personuppgifte r som den personuppgiftsansvarige måste 
efterleva och kunna vis a att de  efterlevs. En av dessa är principen om ändamåls -
begränsning , som innebär att vid behandling av personuppgifter ska personuppgift -
erna samlas in för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål och inte 
senare behandlas på ett sätt som är  oförenligt med dessa ändamål. Ytterligare  Diarienummer: 2021/03122  
 
 48/61 
 
behandling för arkivändamål av allmänt intresse, vetenskapliga eller historiska 
forskningsändamål eller statistiska ändamål i enlighet med artikel 89.1 ska inte anses 
vara oförenlig med de ursprungliga ändamålen.  
I 2 kap. 4  § PDL anges att personuppgifter får behandlas inom hälso - och sjukvården 
om det behövs för  
1. att fullgöra de skyldigheter som anges i 3 kap. och upprätta annan dokumenta -
tion som behövs i och för vården av patienter,  
2. administration som rör patien ter och som syftar till att ge vård i enskilda fall 
eller som annars föranleds av vård i enskilda fall,  
3. att upprätta annan dokumentation som följer av lag, förordning eller annan 
författning,  
4. att systematiskt och fortlöpande utveckla och säkra kvaliteten  i verksamheten,  
5. administration, planering, uppföljning, utvärdering och tillsyn av verksamheten, 
eller  
Därtill anges att i 7  kap. 4 och 5 §§ finns särskilda bestämmelser om ändamålen med 
behandling av personuppgifter i nationella och regionala kvalitetsregister.  
Behandling av personuppgifter enligt patientdatalagen avser huvudsakligen 
insamling av personuppgifter för dokumentering i en patientjournal. Socialdata -
skyddsutredningen gjorde be dömningen att den behandling av personuppgifter som 
sker i syfte att föra patientjournal således är nödvändig för att fullgöra en rättslig 
förpliktelse  som åvilar den personuppgiftsansvarige i enlighet med artikel 6.1 c i 
dataskyddsförordningen (jfr Datask ydd inom Socialdepartementets 
verksamhetsområde SOU 2017:66, s.  326 f.).  
Behandling för andra ändamål  
Enligt 2  kap. 5  § andra meningen patientdatalagen får personuppgifter även behand -
las för andra ändamål , under förutsättning att uppgifterna inte behandl as på ett sätt 
som är oförenligt med det ändamål för vilket uppgifterna samlades in. Denna möjlig -
het till behandling av personuppgifter har tidigare benämnts som finalitetsprincipen . 
Bestämmelsen har sin motsvarighet i artikel 5.1 b andra meningen EU:s dataskydds -
förordning, där det anges att ytterligare behandling  för arkivändamål av allmänt 
intresse, vetenskapliga eller historiska forskningsändamål eller statistiska ändamål i 
enlighet med artikel 89.1 ska inte anses vara oförenlig med de ursprungl iga ända -
målen. Artikel 89.1 anger bl.a. att behandling för arkivändamål av allmänt intresse, 
vetenskapliga eller historiska forskningsändamål eller statistiska ändamål ska 
omfattas av lämpliga skyddsåtgärder  i enlighet med denna förordning för den 
registr erades rättigheter och friheter.   Diarienummer: 2021/03122  
 
 49/61 
 
Personuppgiftsansvar  
Enligt 2  kap. 6  § patientdatalagen är en vårdgivare personuppgiftsansvarig för den 
behandling av personuppgifter som vårdgivaren utför. I en region och en kommun är 
varje myndighet som bedriver hälso - och sjukvård personuppgiftsansvarig för den 
behandling av personuppgifter som myndigheten utför.  
Med personuppgiftsansvarig  avses, enligt artikel  4.7 EU:s dataskyddsförordning, en 
fysisk eller juridisk person, offentlig myndighet, institution eller annat o rgan som 
ensamt eller tillsammans med andra bestämmer ändamålen och medlen för behand -
lingen av personuppgifter; om ändamålen och medlen för behandlingen bestäms av 
unionsrätten eller medlemsstaternas nationella rätt kan den personuppgiftsansvarige 
eller d e särskilda kriterierna för hur denne ska utses föreskrivas i unionsrätten eller i 
medlemsstaternas nationella rätt.  
Personuppgiftsansvaret enligt patientdatalagen omfattar även sådan behandling av 
personuppgifter som vårdgivaren, eller den myndighet i en region eller en kommun 
som är personuppgiftsansvarig, utför när vårdgivaren eller myndigheten genom 
direktåtkomst i ett enskilt fall bereder sig tillgång till personuppgifter om en patient 
hos en annan vårdgivare eller annan myndighet i samma region eller kommun. 
Särskilda bestämmelser om personuppgiftsansvar rörande sammanhållen journal -
föring finns i 6  kap. och rörande nationella och regionala kvalitetsregister i 7  kap 
patientdatalagen. Enligt en lagrådsremiss (beslutad 13  januari 2022) föreslår 
regeringe n en ny lag om sammanhållen vård - och omsorgsdokumentation som är 
tänkt att ersätta bestämmelserna i 6  kap. om sammanhållen journalföring.  
Personuppgifter som får behandlas  
Enligt 2  kap. 7  § patientdatalagen får en vårdgivare behandla endast sådana person -
uppgifter som behövs för de ändamål som anges i 4  §. Uppgifter om lagöverträdelser 
som innefattar brott, domar i brottmål, straffprocessuella tvångsmedel eller admini -
strativa frihetsberövanden får endast behandlas om det är absolut nödvändigt för ett 
sådant ändamål.  
Att behandling endast får ske av sådana personuppgifter som behövs för de ändamål 
de behandlas för är grundläggande och följer av principen om uppgiftsminimering  
enligt artikel 5.1  c i dataskyddsförordningen, som anger att uppgifterna ska vara 
adekvata, relevanta och inte för omfattande i förhållande till de ändamål för vilka de 
behandlas.  
Av 2  kap. 7  a § patientdatalagen framgår att personuppgifter som avses i artikel 9.1 i 
EU:s dataskyddsförordning (känsliga personuppg ifter) får behandlas med stöd av 
artikel 9.2 h i förordningen under förutsättning att kravet på tystnadsplikt i artikel 9.3 
i förordningen är uppfyllt.   Diarienummer: 2021/03122  
 
 50/61 
 
Enligt artikel 9.1 EU:s dataskyddsförordning är det förbjudet att behandla person -
uppgifter som avslöjar  ras eller etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller 
filosofisk övertygelse eller medlemskap i fackförening och behandling av genetiska 
uppgifter, biometriska uppgifter för att entydigt identifiera en fysisk person, 
uppgifter om hälsa  eller uppgi fter om en fysisk persons sexualliv eller sexuella 
läggning.  
Artikel 9.2 anger ett antal undantag till förbudet att behandla sådana särskilda kate -
gorier av personuppgifter (känsliga personuppgifter). Bl.a. anges under punkten h att 
förbudet inte ska tillä mpas om behandlingen är nödvändig av skäl som hör samman 
med förebyggande hälso - och sjukvård och yrkesmedicin, bedömningen av en 
arbetstagares arbetskapacitet, medicinska diagnoser, tillhandahållande av hälso - och 
sjukvård, behandling, social omsorg eller  förvaltning av hälso - och sjukvårdstjänster 
och social omsorg och av deras system, på grundval av unionsrätten eller medlems -
staternas nationella rätt eller enligt avtal med yrkesverksamma på hälsoområdet och 
under förutsättning att de villkor  och skyddså tgärder  som avses i punkt 3 är 
uppfyllda.  
Av artikel 9.3 framgår bl.a. att personuppgifter får behandlas för de ändamål som 
avses i punkt 2 h, när uppgifterna behandlas av eller under ansvar av en yrkesutövare 
som omfattas av tystnadsplikt.  
Sökbegrepp  
I 2 kap. 8  § patientdatalagen finns det ett förbud mot  att använda känsliga person -
uppgifter eller uppgifter om lagöverträdelser som sökbegrepp. Som sökbegrepp får 
inte heller uppgifter om att någon fått bistånd eller varit föremål för andra insatser 
inom soci altjänsten eller enligt utlänningslagen (2005:716) användas. Vissa undan -
tag från förbudet anges i bestämmelsen, bl.a. får uppgifter om hälsa användas som 
sökbegrepp, och regeringen får meddela föreskrifter om vissa ytterligare undantag.  
Skyldigheten att f öra patientjournal  
I 3 kap. patientdatalagen regleras skyldigheten att föra patientjournal. I kapitlets 
inledande bestämmelser anges att vid vård av patienter ska det föras patientjournal. 
En patientjournal ska föras för varje patient och får inte vara gemensam för flera 
patienter (1  §). Vidare anges att syftet med att föra en patientjournal i första hand är 
att bidra till en god och säker vård av patienten. En patientjournal är även en 
informationskälla för patienten, uppföljning och utveckling av verksamheten, tillsyn 
och rättsliga krav, uppgiftsskyldighet enligt lag samt forskning (2  §). Vilka som är 
skyldiga att föra patientjournal framgår av 3  §. 
Grundläggande bestämmelser om inre sekretess och elektronisk åtkomst inom 
en vårdgivares verksamhet  
I patientdatalagen finns en bestämme lse om så kallad inre sekretess som innebär att 
den som arbetar hos en vårdgivare får ta del av dokumenterade uppgifter om en  Diarienummer: 2021/03122  
 
 51/61 
 
patient endast om han eller hon deltar i vården av patienten eller av annat skäl 
behöver uppgifterna för sitt arbete inom hälso - och sjukvården (4  kap. 1  §). 
En vårdgivare ska, i egenskap av personuppgiftsansvarig, bestämma villkor för 
tilldelning av behörighet för åtkomst till sådana uppgifter om patienter som förs helt 
eller delvis automatiserat. Sådan behörighet ska begränsas till  vad som behövs för att 
den enskilde ska kunna fullgöra sina arbetsuppgifter inom hälso - och sjukvården 
(4 kap. 2  §). 
En vårdgivare ska se till att åtkomst till sådana uppgifter om patienter som förs helt 
eller delvis automatiserat dokumenteras och kan kon trolleras. Vårdgivare ska göra 
systematiska och återkommande kontroller av om någon obehörigen kommer åt 
sådana uppgifter (4  kap 3  §). 
Patientens möjlighet att begränsa elektronisk åtkomst  
Personuppgifter som doku menterats för vårdändamål (dvs. de ändamål som anges i 
2 kap. 4  § första stycket 1 och 2 PDL) hos en vårdenhet eller inom en vårdprocess 
får inte göras tillgängliga genom elektronisk åtkomst för den som arbetar vid en 
annan vårdenhet eller inom en annan vå rdprocess hos samma vårdgivare, om 
patienten motsätter sig det. I sådana fall ska uppgiften genast spärras . Vårdnads -
havare till ett barn har dock inte rätt att spärra barnets uppgifter. Uppgift om att det 
finns spärrade uppgifter får vara tillgänglig för andra vårdenheter eller vårdprocesser 
(4 kap 4  §). 
Grundläggande bestämmelser om utlämnande av uppgifter och handlingar  
Av 5  kap. 1  § patientdatalagen framgår att b estämmelser om rätten att ta del av hand -
lingar och uppgifter inom den allmänna hälso - och s jukvården finns i tryckfrihets -
förordningen och offentlighets - och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL. 
Journalhandlingar inom den offentliga hälso - och sjukvården betraktas som allmänna 
handlingar och omfattas således av bestämmelserna om handlingsof fentlighet i 2  kap 
tryckfrihetsförordningen men skyddas samtidigt av bestämmelserna om sekretess i 
bland annat 25  kap OSL.  
För den enskilda hälso - och sjukvården finns bestämmelser i patientsäkerhetslagen 
(2010:659) som begränsar möjligheten att lämna ut uppgifter.  
Utlämnande genom direktåtkomst  
Utlämnande genom direktåtkomst till personuppgifter är tillåten endast i den 
utsträckning som anges i lag eller förordning. Om en region eller en kommun 
bedriver hälso - och sjukvård genom flera myndigheter, får en sådan myndighet ha 
direktåtkomst till personuppgifter som behandlas av någon annan sådan myndighet i 
samma region eller kommun (5  kap. 4  § PDL).  
Sammanhållen journalföring  
I 6 kap. patientdatalagen finns bestämmelser om så kallad sammanhållen journal -
förin g. Med sammanhållen journalföring avses ett elektroniskt system, som gör det  Diarienummer: 2021/03122  
 
 52/61 
 
möjligt för en vårdgivare att ge eller få direktåtkomst till personuppgifter hos en 
annan vårdgivare. En vårdgivare, får under vissa förutsättningar, ha direktåtkomst till 
personu ppgifter som behandlas av andra vårdgivare för vårdändamål, dvs. för sådana 
ändamål som anges i 2  kap. 4  § första stycket 1 och 2.  
Lagrådsremiss om sammanhållen vård - och omsorgsdokumentation  
Enligt en nyligen beslutad lagrådsremiss (13 januari 2022) före slår regeringen en ny 
lag om sammanhållen vård - och omsorgsdokumentation. Bestämmelserna i 6  kap. 
patientdatalagen om sammanhållen journalföring föreslås att föras över till den nya 
lagen med nya bestämmelser rörande de delar av socialtjänstens verksamhete r som 
avser omsorg om äldre personer och personer med funktionsnedsättning. Detta 
innebär att vård - och omsorgsgivare, genom direktåtkomst eller annat elektroniskt 
utlämnande, får tillgång till personuppgifter hos andra vård och omsorgsgivare. Den 
nya lage n är tänkt att träda i kraft den 1 januari 2023.  
7 kap. patientdatalagen innehåller bestämmelser om nationella och regionala 
kvalitetsregister. Med kvalitetsregister avses en automatiserad och strukturerad 
samling av personuppgifter som i nrättats särskilt för ändamålet att systematiskt och 
fortlöpande utveckla och säkra vårdens kvalitet.  Kvalitetsregistren ska möjliggöra 
jämförelse inom hälso - och sjukvården på nationell eller regional nivå 
Bestämmelserna i kapitlet gäller för nationella o ch regionala kvalitetsregister i vilka 
personuppgifter samlas in från flera vårdgivare. (7  kap. 1  §). 
Beträffande den enskildes inställning till behandling i kvalitetsregister gäller att 
personuppgifter inte får behandlas i ett nationellt eller regionalt k valitetsregister om 
den enskilde motsätter sig det. Om den enskilde motsätter sig personuppgifts -
behandlingen sedan den påbörjats, ska uppgifterna utplånas ur registret så snart som 
möjligt (7  kap. 2  §). 
Kvalitetsregisters ändamål  
Av 7  kap. 4 § patientdatalagen framgår att personuppgifter i nationella och regionala 
kvalitetsregister får behandlas för ändamålet att systematiskt och fortlöpande 
utveckla och säkra vårdens kvalitet.  
Personuppgifter får även behandlas för ändamålen  
1. framställni ng av statistik,  
2. forskning inom hälso - och sjukvården,  
3. utlämnande till den som ska använda uppgifterna för ändamål som anges i 1 och 
2 eller i 4  §, och  
4. fullgörande av någon annan uppgiftsskyldighet som följer av lag eller förordning 
än den som anges i 6  kap. 5 § offentlighets - och sekretesslagen (7  kap. 5  §). 
 
 53/61 
 
Rättigheter för den enskilde  
Patientdatalagen inneh åller även ett 8 kap. Rättigheter för den enskilde.  I det kapitlet 
finns bestämmelser som kompletterar och preciserar dataskyddsförordning ens 
bestämmelser om den registrerades rättigheter. Den enskildes rättigheter enligt 
patientdatalagen avser bestämmelser om rätt att ta del av uppgifter, förstörande av 
patientjournal och information.  
Lagen om hälsodataregister  
Lagen (1998:543) om hälsodataregiste r är ett annat exempel på så kallad 
registerförfattning. Regleringen av så kallade hälsodataregister består av denna lag 
och sex olika förordningar som reglerar olika hälsodataregister. Enligt förarbetena 
till lagen om hälsodataregister är tanken att de fr ågor som är gemensamma för alla 
hälsodataregister ska regleras i en lag medan närmare föreskrifter om enskilda 
hälsodataregister ska meddelas av regeringen inom de ramar som lagen drar upp.  
Av lagens inledande tillämpningsbestämmelse stadgas att central förvaltnings -
myndighet inom hälso - och sjukvården får utföra automatiserad behandling av 
personuppgifter i hälsodataregister. Den centrala förvaltningsmyndighet som utför 
behandlingen av personuppgifter är person uppgiftsansvarig. Med central 
förvaltningsmyndighet avses Socialstyrelsen.  
I lagen om hälsodataregister regleras därför för vilka ändamål som personuppgifter 
får behandlas i hälsodataregister, innehållet i ett hälsodataregister, möjligheterna att 
inhämta p ersonuppgifter till registret genom samkörning, hälso -och sjukvårdens 
uppgiftsskyldighet till hälsodataregister, vilka sökbegrepp som får användas, vem 
som får ha direktåtkomst till ett register samt frågor om sekretess och utlämnande av 
uppgifter från häl sodataregister. I lagen bemyndigas regeringen att meddela 
föreskrifter som medför begränsningar av sådan behandling av personuppgifter som 
är tillåten enligt lagen om hälsodataregister.  
Ett register som till sin karaktär är att jämställa med hälsodataregi ster är 
Folkhälsomyndighetens register över de nationella vaccinationsprogrammen . Detta 
register var tänkt att regleras i en sådan förordning som sorterar under lagen om 
hälsodataregister. Men registret över nationella vaccinationsprogram ansågs alltför 
integritetskänsligt och registret kom i stället att regleras i en egen lag, lagen 
(2012:453) om register över nationella vaccinationsprogram.  
Tryckfrihetsförordningen, förkortad TF, är en av Sveriges  grundlagar och reglerar 
bland ann at allmänna handlingars offentlighet. Av bestämmelserna i 2  kap. TF om 
handlingsoffentlighet framgår att var och en ska ha rätt att ta del av allmänna 
handlingar till främjande av ett fritt meningsutbyte, en fri och allsidig upplysning 
och ett fritt konstn ärligt skapande (1  §). Rätten att ta del av allmänna handlingar får 
begränsas endast om det krävs med hänsyn till ett antal uppräknade skäl, bland annat 
till skydd för enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden. Begränsning av 
rätten att ta del av allmänna handlingar ska anges noga i författning (jfr 2  §).   Diarienummer: 2021/03122  
 
 54/61 
 
Med handling avses en framställning i skrift eller bild samt en upptagning som 
endast med tekniska hjälpmedel kan läsas eller avlyssnas eller uppfattas på annat sätt 
(3 §). En handling är allmän,  om den förvaras  hos en myndighet och är att anse som 
inkommen  till eller upprättad  hos en myndighet (4  §).  
Bestämmelserna 2  kap. om allmänna handlingars offentlighet gäller normalt endast 
statliga och kommunala myndigheter och vissa jämställda organ. Av 8  kap. 1  § PDL 
framgår att bestämmelserna i 2  kap. tryckfrihetsförordningen även gäller handlingar 
och uppgifter inom den allmänna hälso - och sjukvården i förhållande till en patient, 
dvs patientjournaler inom den offentliga hälso - och sjukvården . 
Offentlighets - och sekretess lagen (2009:400), förkortad OSL, innehåller bestämmel -
ser om myndigheters och vissa andra organs handläggning vid registrering, ut - 
lämnande och övrig hantering av allmänna handlingar. Vidare innehåller lagen 
bestämmelser om tystnadsplikt  i det allmännas verksamhet och om förbud att lämna 
ut allmänna handlingar. Dessa bestämmelser avser förbud att röja uppgift, vare sig 
detta sker muntligen, genom utlämnande av allmän handling eller på något an nat 
sätt. Bestämmelserna innebär begränsningar i yttrandefriheten enligt 
regeringsformen, begränsningar i den rätt att ta del av allmänna handlingar som 
följer av tryckfrihets förordningen samt, i vissa särskilt angivna fall, även 
begränsningar i den rätt att meddela och offentliggöra uppgifter som följer av 
tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen.  
Med sekretess  avses ett förbud att röja en uppgift, vare sig det sker muntligen, 
genom utlämnande av en allmän handling eller på något annat sätt  (3 kap. 1  §). En 
sekretessbelagd uppgift får inte röjas för enskilda eller för andra myndigheter (8  kap. 
1 §). Förbudet att röja uppgifter riktar sig både till myndigheten som sådan och till 
dess personal (2  kap. 1  §). Otillåtet röjande av en sekretessbel agd uppgift är straff -
sanktionerat som brott mot tystnadsplikt enligt 20  kap. 3  § brottsbalken. Vid en 
sekretessprövning görs i princip en bedömning av den skada eller det men 
(olägenhet) som uppstår om uppgifterna skulle lämnas ut i det aktuella fallet.  
Sekretess och tystnadsplikt inom hälso - och sjukvården  
25 kap. O SL innehåller bestämmelser om sekretess till skydd för enskild i verksam -
het som avser hälso - och sjukvård. Sekretess gäller inom hälso - och sjukvården för 
uppgift om en enskilds hälsotillstånd  eller andra personliga förhållanden, om det inte 
står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till 
denne lider men. Detsamma gäller i annan medicinsk verksamhet, exempelvis rätts -
medicinsk och rättspsykiatrisk undersökni ng, insemination, befruktning utanför 
kroppen, fastställande av könstillhörighet, abort, sterilisering, omskärelse och 
åtgärder mot smittsamma sjukdomar (1  §). Denna sekretessregel innehåller ett så 
kallat omvänt skaderekvisit, vilket innebär att det inte är fråga om absolut sekretess, 
däremot är det en presumtion för att uppgifterna ska skyddas av sekretess. Kapitlet 
innehåller även sekretessbrytande bestämmelser (se 11 -14 §§).  Diarienummer: 2021/03122  
 
 55/61 
 
Bestämmelser om tystnadsplikt finns även i 6 kap. patientsäkerhetslagen (2010:6 59). 
Dessa bestämmelser gäller enskild (privat) hälso - och sjukvård medan för allmän 
verksamhet (offentlig) gäller offentlighets - och sekretesslagen.  
I arkivlagen (1990:782) finns bestämmelser om myndigheternas och vissa andra 
allmänna handlingar gäller arkivlagen samt de bestämmelser som meddelas med stöd 
av enligt 3  kap. 18  § patientdatalagen (2008:355).  
En myndighets arkiv bildas av de allmänna handlingarna från myndighe tens verk -
samhet och sådana handlingar som avses i 2  kap. 12  § tryckfrihetsförordningen och 
som myndigheten beslutar ska tas om hand för arkivering. Myndigheternas arkiv är 
en del av det nationella kulturarvet och enligt huvudregeln ska myndigheternas arki v 
bevaras , hållas ordnade och vårdas så att de tillgodoser rätten att ta del av allmänna 
handlingar, behovet av information för rättskipningen och förvaltningen och 
forskningens behov (jfr 3  §).  
Allmänna handlingar får i vissa fall gallras  om det sker med  stöd av lag eller 
 
 56/61 
 
Bilaga 4  – Exempel på tre länders lösningar för datadelning  
Danmark   
Danmark är indelat i fem regioner och 98 kommuner och ger inom dessa vård och 
omsorg till en befolkningsmängd på c irka 5,8 miljoner. Sundheds - og 
Äldreministeriet är den överordnade myndigheten för sjukvård i Danmark. De fem 
regionerna i Danmark har ansvar et för huvudsaklig sjukhusbaserad vård medan 
kommunerna har huvudsakligt ansvar för bland annat primärvård, hemtjänst och 
äldrevård.  
En ingång till hälsodata  
Danmark har etablerat en ny myndighet, Sundhedsdatastyrelsen (Danish Health Data 
Authority), som ska agera som en nationell nod  och portal  med överblick över alla 
register, hälsodatabanker och regionala hälsodata . Syftet är bland annat att förbättra 
och underlätta  för sekundära nvändning av hälsodata. De ändamål som hälsodata ska 
kunna användas för är policyutveckling, administration, forskning och 
kvalitetsutveckling, statistik, och uppföljning.41 
Organisatoriskt är insamling och lagring av hälsodata uppdelad på olika aktörer fr ån 
sjukhus till nationella statliga register och aktörer. Sundhetsdatastyrelsen agerar både 
som förvaltare av egna insamlade hälsodata , och tillgängliggörande av andra 
offentliga aktörers data. Tillsammans med de datamängder som 
Sundhedsdatastyrelsen förva ltar ges tillgång till samtliga nationella och regionala 
hälsodatakällor. Tillgängliggörande sker inom en sluten och säker plattform . Den 
data som kan tillhandahållas på den säkra plattformen är därtill pseudonymiserad  
eller anonymiserad .  
Hälsodata kvalit etssäkras genom standardiserade metoder och datastrukturer. 
Standardisering sker med utgångspunkt i hög digitalisering av samtliga 
dokumentationssystem  och register såväl tekniskt som semantiskt, men även genom 
standardisering av protokoll och riktlinjer. FAIR -principerna (Findable, Accessible, 
Interoperable and Reusable) appliceras på alla datastrukturer.  
Under år 2022 lansera r Sundhetsdatastyrelsen en nationell tjänst för forskare , en 
”ingång till sundhetsdata”42 för att skapa en bättre översikt över häl sodata och stödja 
enkel och säker tillgång till relevant hälsodata för forskning och utveckling. Tjänsten 
består av tre delar: en vägledning för planering av ansökning, en hälsodatakarta 
(metamap) och en vägledning för själva ansökningsprocessen. Väglednin gen för 
ansökan baseras på vilka hälsodata det rör sig om. Detta bygger i vissa fall på 
samtycke av patient, i andra fall på etisk prövning och godkännande genom regionen 
som tillhandahåller hälsodata.  
 
41 https://www.megabank.tohoku.ac.jp/wp/wp -content/uploads/2020/02/ID37398_3.pdf  [2022 -02-24] 
42 https://www.enindgangtilsundhedsdata.dk/en  [2022 -02-24]  Diarienummer: 2021/03122  
 
 57/61 
 
Finland  
I Finland  med en befolkningsmängd på cirka 5,5  miljoner  är ansvaret för hälso - och 
sjukvården fördela t mellan stat och kommun. Tillsyn och lagstiftning styr staten 
över. De 311 kommunerna ansvarar för organisation, primär - och specialistvård samt 
2010 lanserade Finland Kanta -tjänsterna  som är digitala tjänster inom hälso - och 
sjukvården och det som kallas för socialvården i Finland. Kanta -tjänsterna består 
bland annat av:  
• Mina Kanta -sidor  som består av en rad e -tjänster som till exempel att begära  
receptförnyelse, covidbevis, hantera samtycken, och spara ett livstestamente 
eller donationskort. På försök finns här även ett datalager för egna uppgifter 
där individen kan ladda upp data från olika applikationer. Mina Kanta -sidor 
kan ur ett patientpersp ektiv jämföras med Sveriges 1177 som en portal där 
patienten kan ta del av sina vårduppgifter, men till skillnad mot vad som 
gäller för 1177 i Sverige så tillhandahålls den tekniska plattformen/systemet 
för Kanta  av staten o ch omfattar alla vårdgivare som verkar i Finland.  
• Patientdataarkivet  som innehåller a nteckningar som rör individens vård  så 
som journaler, diagnoser  och besök .  
Bilddiagnostik  
Tjänstetillhandahållare inom hälso - och sjukvården och socialvården är skyldiga att i 
Kanta -tjänsterna arkivera bildmaterial som uppstått i samband med diagnostisk 
undersökning av patienten.43 
I Patientdataarkivet ingår tjänsten arkivet över bildmaterial  och funktionen 
arkivering av bilddiagnostikhandlingar . I arkivet över bildmaterial finns EKG - och 
bilddiagnostisk a undersökningar som uppkommit i samband med patientens vård. 
Arkivering av bilddiagnostikhandlingar är en funktion i Patientdataarkivet, med vars 
hjälp vårdhandlingar som rör bilddiagnostiska undersökningar sparas i Kanta -
tjänsterna. Samtidigt kopplas de till undersökningar som sparats i Arkivet över 
bildmaterial.  Med hjälp av tjänsten arkivet över bildmaterial kan hälso - och 
sjukvårdspersonalen hämta bildmaterial som arkiverats i arkivet över bildmaterial 
och i funktionen bilddiagnostikhandlingar.  
Ett ant al nationella aktörer ansvarar gemensamt för Kanta -tjänsterna:  
• Social - och hälsovårdsministeriet ansvarar för samordning och lagstiftning . 
• Folkpensionsanstalten ansvarar för informationssystemen, recepttjänsten, 
läkemedelsdatabasen, patientdataarkivet sam t plattformen Mina Kanta -sidor . 
 
43 Social - och hälsovårdsministeriets förordning om riksomfattande informationstjänster inom hälso - och sjukvården, 
1257/2015 .  Diarienummer: 2021/03122  
 
 58/61 
 
• Institutet för hälsa och välfärd  (THL)  ansvarar för att planera utvecklingen 
av tjänsterna samt för de koder och klassificeringar som används .  
• Valvira (tillstånds - och tillsynsverket för social - och hälsovården) för 
registe r över de datasystem som uppfyller kraven på interoperabilitet, 
datasäkerhet och dataskydd samt övervakar följsamheten.  
yrkesutövare och medborgare .  
Patienten kan inte påverka vilka uppgifter som lagras i patientdataarkivet, men kan 
däremot ge eller återkalla samtycke om att uppgifterna ska visas för andra aktörer. 
Undantag är narkotiska läkemedel och liknande.  
Patienten kan i en logg följa vilka som b ehandlat dennes uppgifter i Kanta. Patienten 
kan inte begränsa användningen av sina uppgifter för forskning.  
Lag om sekundäranvändning  
Finland antog 2019 en lag om sekundäranvändning av personuppgifter inom social - 
och hälsovården .44 Lagens syfte är att möjliggöra en effektiv och informationssäker 
behandling av personuppgifter som har registrerats i social - och 
hälsovårdsverksamhet och för styrnings -, tillsyns -, forsknings - och statistikändamål 
inom social - och hälsovården samt möjlig het till en samkörning av dessa 
personuppgifter med Folkpensionsanstaltens, Befolkningsregistercentralens, 
Statistikcentralens och Pensionsskyddscentralens personuppgifter (1 § lag om 
sekundär användning av personuppgifter inom social - och hälsovården). La gen 
möjliggör att personuppgifter som ursprungligen samlats in för ett ändamål inom 
ramen för det som anges i lagens 1 § kan användas för ytterligare andra ändamål som 
preciseras i 2 §. Dessa ytterligare ändamål är statistik , vetenskaplig forskning , 
utveck lings - och innovationsverksamhet , undervisning , informationsledning , 
myndighetsstyrning , myndighetstillsyn inom social - och hälsovården,  
myndigheternas planerings - och utredningsuppgifter. Vidare anges det vilka 
verksamheters uppgifter och register som får  användas för dessa ytterliga re ändamål 
och vilka begränsningar i behandlingen av uppgifter som gäller.  
Findata  
Genom lagen om sekundäranvändning etablerades även en tillståndsmyndighet, 
Findata, som inryms vid THL. Findata har till uppgift  att istället f ör de som innehar 
personuppgifterna bedöma och fatta beslut om tillstånd för utlämnande av data . 
Findata s ansvar för att bevilja tillstånd omfattar endast när personuppgifter ska 
samköras från verksamheter och register. Om begäran om uppgifter endast rör e tt av 
områdena så hanteras det direkt av berörd  verksamhet eller myndighet. Det finns 
 
44 Lag om sekundär användning av personuppgifter… 552/2019 - Uppdaterad lagstiftning - FINLEX ®  [2022 -02-24]  Diarienummer: 2021/03122  
 
 59/61 
 
dock en möjlighet att överlåta det till Findata om verksamheten eller myndigheten så 
önskar.  Detta gäller för:  
•  Social - och hälsovården  
• Institutet för hälsa och välfärd , THL  (ej uppgifter som samlas in för 
statistiska ändamål)  
• Folkpensionsanstalten (förmåner och recept)  
• Uppgifter som har registrerats i Kanta -tjänsterna  
• Pensionsskyddscentralen (arbets - och inkomstuppgifter, förmåner och 
grunderna till dem)  
• Tillstånds - och t illsynsverket för social - och hälsovården ,Valvira  
• Säkerhets - och utvecklingscentret för läkemedelsområdet , Fimea  
• Arbetshälsoinstitutet (arbetsrelaterade sjukdomar och 
exponeringsmätningar)  
• Regionförvaltningsverken (social - och hälsovårdsärenden)  
• Myndighete n för digitalisering och befolkningsdata (personers basuppgifter, 
familjeförhållanden, bostadsorter och byggnadsuppgifter)  
• Statistikcentralen (till den del uppgifter som avses i lagen om utredande om 
dödsorsak behövs).  
Myndigheten ansvarar även för att bev ilja tillstånd när det rör sig om 
personuppgifter från privata serviceanordnare inom social - och hälsovården eller om 
det rör sig om personuppgifter som finns i Kanta -tjänsterna.  
Myndigheten ska även förvalta en informationssäker driftmiljö där den som har  fått 
ett tillstånd att behandla personuppgifter kan behandla dessa. Myndigheten ska även 
bevaka att villkoren för beviljade tillstånd iakttas och får återkalla ett 
dataanvändningstillstånd om tillståndshavaren inte iakttar lagen eller bryter mot 
villkoren  i tillståndet .  
Findata har ansvar för att samla in personuppgifterna, samköra, förbehandla och 
därefter tillgängliggör a materialet i pseudon ymiserat eller anonymiserat format i det 
distansanvändningssystem som myndigheten tillhandhåller, materialet finns  endast 
tillgängligt för viss förutbestämd tid. Detta gäller för alla användningsändamål som 
lagen anger förutom ändamålen utvecklings - och innovationsverksamhet. För dessa 
ändamål är det endast möjligt att få aggregerade statistikuppgifter, där individer inte 
kan identifieras.  
I vissa fall lämnas personuppgifterna ut till den som gjort begäran istället för att 
hanteras på distandsanvändningssystemet. Den som gjort begäran behöver då visa att 
den behandlar personuppgifterna i enlighet med de krav som ställ s i lagen  om 
sekundäranvändning  avseende informationssäkerhet.   Diarienummer: 2021/03122  
 
 60/61 
 
Lagen gör skillnad på beg äran om information, som avser statistiskt material som är 
aggregerat  material och därmed inte längre utgör personuppgifter , och tillfällen då 
det krävs ett tillstånd och begäran därmed avser personuppgifter.  
En av anledningarna till att Finland valde att förlägga tillståndsgivningen till en 
myndighet var att handläggnings processen för ansökningar om tillstånd kunde ta 
flera år. Ett av lagens syften är att underlätta och påskynda den administrativa 
processen för tillståndsgivning och att göra samkörning av uppgifter i olika register 
smidigare. Tidigare var man tvungen att l ämna in en ansökan till varje registerhållare 
och personuppgiftsansvarig som man vil le få data utlämnad ifrån.  
Findata agerar såväl som personuppgiftsansvarig som personuppgifts biträde 
beroende på var i process en uppgifterna befinner sig.  
Frankrike  
Frankrike har en befolkningsmängd på cirka 67 miljoner. Det franska hälso - och 
sjukvårdssystemet  är centraliserat och  baserar sig på en lagstadgad, allmän och 
obligatorisk sjukförsäkring.  Det finns privata (självständiga) läkare, offentliga 
sjukhus, privata icke -vinstdrivande sjukhus och privata vinstdrivande sjukhus.  
År 2018 lanserade Frankrike en nationell strategi för  AI med syftet att ge landet en 
ledande position inom AI -området med särskilt fokus på hälsa. Delar av den franska 
satsningen byggde på rapporten ”AI to serve healthcare policies”45 som lade fram ett 
förslag om att skapa en tillgänglig plattform för att ma rknadsföra delning av data för 
forskning och hälsoinnovation. Detta blev startskottet för det projekt som ligger till 
grund för etablerandet av det franska Health Data Hub (HDH) som ersatte National 
Institute for Health Data (INDS) och dess uppdrag.  
Health  Data Hub  
Den franska lagen om organisering och transformering av hälsosystemet ligger till 
grund för etablerandet av Health Data Hu b. 46 HDH är en sammanslutning av 56 
aktörer vilka alla utsetts genom ett ministeriellt beslut47. HDH är ett ”Public interest 
group” och består dels av statliga aktörer  och såväl privata som offentliga aktörer 
som producerar  och konsumerar  hälsodata . HDH är tänkt att utgöra ett ”one -stop-
shop” för tillgång till hälsodata i Frankrike samt för att unde rlätta i processen för att 
söka tillstånd för användning av personuppgifter. De ändamål för vilka samkörning 
av uppgifter  från existerande hälsodatabaser f år ske är forskning och utveckling om 
dessa har den legala grunden allmänt intresse för sin behandlin g. Den som ansöker 
om att få tillgång till data måste visa att det rör sig om ett allmänt intresse. För att få 
 
45 https://www.aiforhumanity.fr/pdfs/MissionVillani_Report_ENG -VF.pdf  [2022 -02-24] 
46 Artikel 41 Loi du 24 juillet 2019 relative à l’organisation et la transformation du système de santé  
47 https://www.legifrance.gouv.fr/jorf/id/JORFTEXT000039433105  [2022 -02-24]  Diarienummer: 2021/03122  
 
 61/61 
 
behandla känsliga personuppgifter krävs det etikgodkännande och tillstånd från 
CNIL (den franska dataskyddsmyndigheten – som är tillståndsmyndigh et i dessa 
frågor). HDH ger vägledning inför vad som kr ävs för ett etikgodkännande och 
tillstånd från CNIL. Om den sökande får etikgodkännande och tillstånd från CNIL  så 
kombinerar HDH efterfrågade uppgifter och tillhandhåller de ssa på en säker teknisk 
plattform på vilken behandling av personuppgifterna ska ske. De personuppgifter 
som HDH samlar in pseudonymiseras av tredje part. HDH ska även tillhandahålla 
lagringsmöjligheter, beräkningskraft och dataanalys.  
  
2021
Försäkringskassans
årsredovisning Generaldirektören har ordet
Även verksamhetsåret 2021 har i många avseenden präglats av den pandemi som i skrivande 
stund fortfarande rasar med full kraft. Ärendeinflödet har varit högt eller extremt högt 
under i princip alla årets månader. Det gäller framförallt sjukpenning, smittbärarersättning 
och tillfällig föräldrapenning. Den övervägande delen av Försäkringskassans medarbetare 
har också fortsatt arbeta hemifrån under större delen av året med alla de påfrestningar och 
utmaningar i arbetsmiljön som det innebär. Det gäller framför allt dem som under året börjat 
en anställning i myndigheten.
Många och genomgripande förändringar av centrala regelverk inom socialförsäkringen 
har under året beslutats och trätt i kraft. Tiden för utveckling av nya verksamhetsstöd 
eller ändring av befintliga it-system samt nödvändig utbildning av personal har 
varit mycket knapp. Oavsett om det sker till följd av en samhällskris eller politiska 
beslut i största allmänhet kommer av allt att döma förväntningarna att bestå på att 
Försäkringskassan framgent kan omhänderta och genomföra stora förändringar på 
kort tid. För att möta den utvecklingen behövs omfattande utvecklingsinsatser inom 
Försäkringskassans informations tekniska infrastruktur de närmaste åren. 
Myndighetens strategiska utvecklingsarbete har fortsatt trots pandemin, om än i något 
långsammare takt än planerat. Genomlysningen av Försäkringskassans förvaltning av 
sjukförsäkringen har redan mynnat ut i ett antal beslut om förändringar som också har 
implementerats på kort tid. Flera av dessa beslut påverkar inte bara förvaltningen av 
sjukförsäkringen utan också Försäkringskassan som helhet. 
Som framgår av årsredovisningen rapporterar Försäkringskassan för verksamhetsåret 
2021 överlag goda eller mycket goda resultat. Att vi under de omständigheter som rått har 
kunnat lösa våra uppgifter väl är ett styrkebesked, även om marginalerna under stundom 
varit små. Det förtjänar att särskilt understrykas att detta till stor del har varit möjligt 
enbart tack vare den starka lojalitet och berömvärda engagemang för uppdraget som alltid 
finns hos Försäkringskassans medarbetare.
Nils Öberg  
generaldirektör 
Försäkringskassans årsredovisning 2021
2 (230) Innehållsförteckning
Vårt uppdrag  ................................................................................................................ 4
Resultat redovisning  ............................................................................. 6
Resultatredovisningens uppbyggnad  ....................................................................... 7
Året som gått  ............................................................................................................. 13
Förmåner till barn och familjer  ................................................................................. 32
Mål för föräldraförsäkringen ..................................................................................... 43
Förmåner vid funktionsnedsättning  ....................................................................... 48
Mål för assistans ersättningen  .................................................................................. 57
Förmåner vid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga  ............................................... 61
Mål för sjukförsäkringen  ........................................................................................... 81
Övriga förmåner ....................................................................................................... 107
Mål för att minska felaktiga utbetalningar ............................................................. 116
Gemensamma nyckeltal och nyckeltal per förmån  .............................................. 141
Övrig åter rapportering  ..................................................................... 152
Förtroende  ................................................................................................................ 153
Mörkertal inom bostadstillägg  ............................................................................... 157
Medarbetare och kompetensförsörjning  ............................................................... 161
Verksamhetsutveckling ........................................................................................... 167
Arbetet med mänskliga rättigheter  ........................................................................ 174
Stabs- och expertfunktionen  .................................................................................. 181
Avgiftsbelagd verksamhet  ...................................................................................... 187
Finansiell  redovisning ...................................................................... 190
Resultaträkning  ....................................................................................................... 191
Balansräkning  .......................................................................................................... 192
Anslagsredovisning  ................................................................................................ 193
Redovisning mot inkomsttitlar  .............................................................................. 199
Finansieringsanalys  ................................................................................................ 200
Sammanställning väsentliga uppgifter ................................................................. 201
Tilläggsupplysningar och noter  ............................................................................ 202
Noter  ......................................................................................................................... 206
Övriga tilläggsupplysningar  ................................................................................... 222
Intern styrning och kontroll  .................................................................................... 223
Beslut om årsredovisningen  .................................................................................. 227
Förmånsförteckning  ................................................................................................ 228
3 
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Vårt uppdrag
Försäkringskassans främsta uppdrag är att administrera en stor del av den 
svenska socialförsäkringen. Utöver det hanterar myndigheten även ett  antal 
andra bidrag och ersättningar. Vårt arbete är en viktig del av de offentliga 
trygghetssystemen och har stor betydelse för enskilda, hushåll och företag 
och därmed hela samhällsekonomin. 
service och hög tillgänglighet. Enskilda och företag ska få rätt ersättning i tid och det stöd 
de behöver för att kunna ta tillvara på sina rättigheter och fullgöra sina skyldigheter . 
Myndigheten Försäkringskassan
Försäkringskassan bestod i december 2021 av styrelse, generaldirektör , överdirektör och 
tolv avdelningar. Försäkringskassan har även en internrevision, ett allmänt ombud och ett 
dataskyddsombud. 
säga att
– utreda rätten till, besluta om och betala ut förmåner, bidrag och andra ersättningar
– ge information och service
– motverka felaktiga utbetalningar
– motverka brott mot socialförsäkringen.
Övriga avdelningar har en stödjande eller styrande funktion. 
4Vårt uppdrag
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Vid utgången av 2021 hade Försäkringskassan 14 344 anställda på ett 60-tal orter i 
Sverige. 
Nils Öberg är generaldirektör för myndigheten. Maria Rydbeck är överdirektör.
Styrelsen
Försäkringskassan leds av en styrelse utsedd av regeringen. Styrelsen har fullt ansvar  
för verksamheten, och generaldirektören är ansvarig inför styrelsen.
Styrelsen har haft 11 sammanträden under året. Två personalföreträdare har haft  
Försäkringskassans styrelse har under året bestått av:
Karolinska Universitetssjukhuset
Thomas Pålsson, vice ordförande, f.d. generaldirektör Statens servicecenter ,  
förordnande från och med 1 april 2021
Ulrika Liljeberg, Kommunstyrelsens ordförande i Leksand
Erland Olauson, f.d. vice ordförande och avtalssekreterare LO
Jörgen Olofsson, CIO Euroclear Sweden 
Lotta Vahlne Westerhäll, professor emerita i offentlig rätt 
Nils Öberg, generaldirektör för Försäkringskassan
Personalrepresentanter: 
Siv Norlin, ST (ersättare Thomas Åding) 
Rita Koskinen Lundström, SACO (ersättare Maria Lindgren)
5Vårt uppdrag
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Resultat-
redovisning
6
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Resultatredovisningens 
uppbyggnad
Detta avsnitt behandlar överväganden om resultatredovisningens 
uppbyggnad, val av förmåner som redovisas samt de metoder som  
används för att bedöma verksamhetens resultat.
I resultatredovisningen analyseras och bedöms Försäkringskassans resultat och utveckling 
utifrån kraven i förordningen (2000:605) om årsredovisning och budgetunderlag. 
Resultat  redovisningens indelning utgår från de mest väsentliga förmånerna.
Resultaten redovisas så långt som möjligt i historiska treårsvisa serier . Om det inte är 
möjligt kommenteras det särskilt. Mindre differenser i statistikuppgifter kan förekomma 
mellan åren. Större differenser och förändringar till följd av utveckling av statistiken 
kommenteras i noter till tabellerna. Summeringsdifferenser kan förekomma på grund av 
avrundningar.
Merparten av den individbaserade statistik som redovisas är uppdelad efter kön. Skälen 
till att könsuppdelad statistik i vissa fall inte redovisas är att statistiken behöver vidareut -
vecklas, ännu inte håller tillräcklig kvalitet eller att den hämtas från andra myndigheter 
som inte har könsuppdelad statistik. Vi arbetar för att framöver kunna redovisa all 
individbaserad statistik som hämtas från Försäkringskassan per kön.
Uppgifter som relaterar till enskild redovisas inte om det gäller färre än fyra personer . 
Statistikuppgifter avrundas genomgående för att underlätta för läsaren. Tal upp till  
9 999 avrundas dock inte. 
Redovisningen inleds med en beskrivning av de metoder som används för att bedöma 
resultatet. Detta följs av ett avsnitt som beskriver året som gått och verksamhetens 
finansiering samt den övergripande utvecklingen av kvaliteten i handläggningen. Efter 
detta görs en fördjupad redovisning av resultaten för Försäkringskassan som helhet och 
för de mest väsentliga förmånerna samt för målen i regleringsbrevet. 
I årets redovisning har dispositionen ändrats så att ett antal förmåner och de mål i 
regleringsbrevet som relaterar till dessa redovisas tillsammans: 
7Resultatredovisningens uppbyggnad
Försäkringskassans årsredovisning 2021 – Förmåner till barn och familjer omfattar barnbidrag, bostadsbidrag, underhållsstöd, 
föräldrapenning, tillfällig föräldrapenning och graviditetspenning samt målet för 
föräldraförsäkringen. 
– Förmåner vid funktionsnedsättning omfattar assistansersättning, merkostnads-
ersättning och omvårdnadsbidrag samt målet för assistansersättningen. 
– Förmåner vid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga omfattar aktivitetsersättning, 
sjukersättning, sjukpenning och pandemirelaterade förmåner1 samt målet för 
sjukförsäkringen. 
– Övriga förmåner omfattar aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och 
etableringsersättning samt statligt tandvårdsstöd. 
Därefter följer en sammanställning av nyckeltal för de mest väsentliga förmånerna 
samt en redovisning av tvärfunktionella återrapporteringskrav enligt regleringsbrev , 
förordningen (2000:605) om årsredovisning och budgetunderlag och förordningen 
(2009:1174) med instruktion för Försäkringskassan. 
Sist i årsredovisningen finns en översiktlig beskrivning av de redovisade förmånerna. 
Val av förmåner
För att göra redovisningen överskådlig redovisas enbart resultaten för de mest väsentliga 
förmånerna. Vi har i första hand valt de förmåner som står för de högsta förvaltningskost -
naderna och de största försäkringsutgifterna. I andra hand har vi valt de förmåner som har 
flest beslut eller utbetalningar. I tredje hand redovisas resultaten för andra förmåner med 
väsentliga avvikelser som kan påverka Försäkringskassans resultat.
Utifrån avgränsningarna ovan betraktas i år resultaten för 20 förmåner som väsentliga. Av 
dessa har 13 valts utifrån de två första principerna. Dessa står tillsammans för 86 procent 
av försäkringsutgifterna och 75 procent av förvaltningskostnaderna. Utifrån den tredje 
principen redovisar vi resultaten för merkostnadsersättning och omvårdnadsbidrag. Dessa 
förmåner infördes den 1 januari 2019 efter en relativt kort förberedelsetid, vilket har 
inneburit ett flertal utmaningar. 
Utifrån den tredje principen redovisar vi också resultat för de förmåner som införts 
på grund av pandemin eller på olika sätt påverkats av den. Det gäller ersättning till 
riskgrupper, ersättning för höga sjuklönekostnader, ersättning för karensavdrag, 
smitt   bärarersättning samt graviditetspenning. Med undantag för graviditetspenning 
redovisades resultaten för dessa förmåner även i årsredovisningen 2020. 
Resultaten för aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och etableringsersättning redovisas 
samlat, eftersom alla tre är ersättningar till deltagare i arbetsmarknadspolitiska insatser . 
De förmåner som ingår i resultatredovisningen är markerade med fetstil i tabellen nedan.
1 Ersättning för karensavdrag, ersättning till riskgrupper, smittbärarersättning och ersättning för höga 
sjuklönekostnader.
8Resultatredovisningens uppbyggnad
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 1 Förmånsförteckning
Adoptionsbidrag
Aktivitetsersättning
Aktivitetsstöd
Arbetsskadeersättning
Arbetsskadelivränta
Assistansersättning
Barnbidrag1
arbetshjälpmedel
Bilstöd
Boendetillägg
Bostadsbidrag
Bostadsersättning
BostadstilläggDagpenning till 
hemvärnsmän
totalförsvarspliktiga
arbetsgivare
karensavdrag
riskgrupper
Etableringsersättning
Etableringstillägg
FöräldrapenningGraviditetspenning
Handikappersättning
Internationell vård
Merkostnadsersättning
Närståendepenning
Omvårdnadsbidrag
RehabiliteringsersättningSjukersättning
Sjuklönegaranti
Sjukpenning
Smittbärarersättning
Statlig 
personskadeersättning
Statligt tandvårdsstöd
Tillfällig föräldrapenning
Underhållsstöd
Utvecklingsersättning
Vårdbidrag
Yrkesskadelivränta
1	 Resultaten	för	barnbidrag	redovisas	tillsammans	med	förlängt	barnbidrag	och	flerbarnstillägg,	som	inte	betraktas	som	egna	
förmåner.
Utöver förmånerna som förtecknas i tabellen ovan hanterar Försäkringskassan till 
exempel bidrag till företagshälsovård, samverkan inom rehabiliteringsområdet och 
övrigt inom åtgärder mot ohälsa. Dessa verksamheter har inte tagits med i förteckningen. 
Det gäller även utredningar och ställningstaganden till försäkringstillhörighet och 
sjukpenninggrundande inkomst.
Bedömning av kvaliteten
Försäkringskassan bedömer fyra aspekter av kvaliteten i handläggningen; rättslig kvalitet, 
skyndsamhet, service och produktivitet. Utifrån de underlag som myndighetens arbete 
med systematisk kvalitetsutveckling genererar samt tillkommande resultatinformation 
bedöms om kvaliteten för de fyra aspekterna är tillfredsställande eller inte och om den har 
utvecklats positivt, negativt eller är oförändrad sedan föregående år .2 
Underlagen ska komplettera varandra. Resultat av ett enskilt underlag eller indikator kan 
inte värderas isolerat, utan behöver analyseras i förhållande till och tillsammans med 
övriga indikatorer, uppföljningar och granskningar. Bedömningen ”inte tillfredsställande” 
görs om huvuddelen av informationen i underlagen påvisar väsentliga kvalitetsbrister 
eller om ett underlag som har avgörande betydelse påvisar väsentliga kvalitetsbrister , i 
övriga fall bedöms kvaliteten som tillfredsställande. Det handlar alltså om en kvalitativ 
bedömning utifrån de underlag som beskrivs nedan. Bedömningarna görs per aspekt för 
Försäkringskassan som helhet och för de mest väsentliga förmånerna.3 
2 Riktlinjer 2016:06, Den årliga processen för att upprätta en resultatredovisning för Försäkringskassan 
(resultat redovisning). Försäkringskassans arbete med kvalitetsutveckling beskrivs i riktlinjer 2016:07, 
Arbetet med systematisk kvalitetsutveckling.
3 De förmåner som redovisas på grund av pandemin (ersättning för höga sjuklönekostnader, ersättning till 
riskgrupper, ersättning för karensavdrag, graviditetspenning och smittbärarersättning) redovisas endast 
översiktligt och utan att någon bedömning görs.
9Resultatredovisningens uppbyggnad
Försäkringskassans årsredovisning 2021 De underlag som ligger till grund för bedömningarna är främst 
– resultaten av kvalitetsuppföljningar med stöd av Väksten 
– kvalitetsuppföljningar med stöd av kvalitetsindikatorer 
– resultaten av Försäkringskassans kundundersökning 
– fördjupade rättsliga kvalitetsuppföljningar 
– uppföljningar av applikationskontroller 
– interna och externa granskningar. 
kvalitetsutveckling och bygger bland annat på manuella och maskinella kontroller i 
handläggningen som ska säkerställa att besluten och utbetalningarna är korrekta. Vissa av 
kontrollerna är så kallade nyckelkontroller som bedöms ha avgörande betydelse och utan 
vilka de ekonomiska riskerna skulle öka betydligt. Genom att följa upp och utvärdera 
om kontroller i handlägg  ningen genomförs och är ändamålsenliga, kan vi identifiera 
brister i handläggningen. Uppföljningar med Väksten görs på individ- eller teamnivå 
och inkluderar både tillämpningen av det förmånsspecifika och det förvaltningsrättsliga 
regelverket samt service och bemötande. De ger kunskap om styrkor och utvecklings -
områden i manuellt handlagda ärenden och skapar möjlighet till lärande.
kvaliteten inte bedömas. I år finns tillräckliga underlag för samtliga redovisade förmåner . 
Med anledning av pandemin har vissa förmåner dock behövt frigöra resurser och 
därför inte gjort kvalitetsuppföljningar med Väksten i den utsträckning som riktlinjen 
föreskriver. Dessa förmåner har i stället säkerställt att nyckelkontrollerna är genomförda 
genom en särskild granskning. Det gäller assistansersättning, omvårdnadsbidrag, 
merkostnadsersättning och sjukpenning. 
Att det finns underlag om kvaliteten i handläggningen och att dessa analyseras samlat och 
systematiskt bidrar till myndighetens interna styrning och kontroll. 
Rättslig kvalitet
Den rättsliga kvaliteten4 bedöms utifrån resultat från uppföljningar med stöd av Väksten, 
antalet upptäckta felaktiga utbetalningar, andelen felaktiga utbetalningar som orsakats av 
Försäkringskassan, slumpmässiga och riktade kontroller i den interna försäkrings kontrollen, 
omprövningar, överklaganden, skadestånd och JO-anmälningar, fördjupade rättsliga 
kvalitetsuppföljningar, uppföljningar av applikationskontroller samt interna och externa 
granskningar. Även resultaten från Försäkringskassans kundundersökning är ett underlag. 
I den mäts de enskildas upplevelse av den rättsliga kvaliteten genom frågan ”I vilken 
utsträckning upplever du att det är möjligt att förutse ett beslut från Försäkringskassan?”.
Skyndsamhet 
Skyndsamhet bedöms utifrån den genomsnittliga handläggningstiden från ansökan till 
beslut5, antal pågående ärenden samt de enskildas upplevelse. De enskildas upplevelse 
mäts genom graden av instämmande i påståendet ”Mitt ärende handläggs snabbt” i 
Försäkringskassans kundundersökning.
4 Rättslig kvalitet definieras som korrekt och enhetlig rättstillämpning.
5  Inom aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och etableringsersättning samt barnbidrag, föräldrapenning och 
tillfällig föräldrapenning följs handläggningstiden även genom andelen ärenden där ersättning betalats ut 
på fastställd dag.
10Resultatredovisningens uppbyggnad
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Service
analys av underlag inom områdena tillgänglighet6 och bemötande. Dessa underlag består 
av kvalitetsindikatorer och de enskildas upplevelse av servicen. Kvalitetsindikatorerna 
är tillgänglighet och väntetider i telefon samt användningen av e-tjänster . De enskildas 
upplevelse mäts i Försäkringskassans kundundersökning. I kundundersökningen mäts 
upplevelsen av tillgänglighet och bemötande genom att de enskilda anger i hur hög grad 
som de instämmer i ett antal frågor och påståenden.
Produktivitet
Den samlade produktiviteten för myndigheten som helhet och de individuella förmånerna 
analyseras och bedöms utifrån utvecklingen av de redovisade förmånernas styckkostnad7. 
Tidigare år har myndighetens produktivitetsutveckling även beräknats enligt national -
räkenskapsmetoden. I år har vi beslutat att inte längre göra denna beräkning eftersom vi 
bedömer att resultatet inte tillför analysen något.
Vid bedömningen av om produktiviteten är tillfredsställande eller inte analyseras den 
samlade effektiviteten av verksamheten med hänsyn tagen till förändringar i förutsättningar 
för Försäkringskassans uppdrag. Det innebär att produktiviteten kan bedömas som tillfreds -
ställande trots att utvecklingen i form av ökade styckkostnader är negativ. 
Huvudprincipen är att styckkostnaden beräknas utifrån kostnad per beslut för alla 
förmåner så att måttet blir enhetligt och jämförbart. Undantag görs för sjukpenning, där 
kostnad per avslutat sjukfall används eftersom vi anser att det ger en mer rättvisande bild 
utifrån förmånens förutsättningar.
En fullständig kostnadsfördelning görs per beslut eller avslutat sjukfall. Utöver kostnader 
för handläggning hänför Försäkringskassan kostnader för bland annat it-utveckling direkt 
till den förmån som kostnaden avser. Indirekta kostnader som inte utgör it-kostnader 
fördelas till respektive förmån i proportion till redovisad arbetstid på förmånen eller för 
vissa kostnader baserat på produktionsstatistik. 
Från och med 2021 fördelas indirekta it-kostnader till respektive förmån utifrån principer 
enligt Technology Business Management (TBM). TBM är ett internationellt ramverk 
som innehåller principer för definition av it-kostnader samt principer för kostnadsför -
delningar. Förändringen har gjorts för att ge en mer rättvisande bild av hur it-kostnaderna 
fördelas mellan förmånerna. Det har inte varit möjligt att räkna om jämförelsesif fror för 
tidigare år, vilket innebär att årets styckkostnader inte helt kan jämföras med tidigare år. 
Väsentliga kostnadsförändringar för enskilda förmåner som förklaras av den ändrade 
fördelningen kommenteras i förmånsavsnitten.
6 Tillgänglighet beräknas som antalet besvarade samtal delat med antalet inkomna samtal.
7  Styckkostnaderna för respektive förmån beräknas genom att förvaltningskostnaderna delas med 
antalet beslut, eller för sjukpenning, antalet avslutade sjukfall. Förvaltningskostnaderna och därmed 
styckkostnaderna kan inte delas upp per kön på grund av tidredovisningssystemets uppbyggnad.
11Resultatredovisningens uppbyggnad
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Bedömningar av måluppfyllelse
Försäkringskassan har fyra mål i regleringsbrevet. Dessa redovisas separat i resultat-
redovisningen. Målen gäller föräldraförsäkringen, assistansersättningen, sjukförsäkringen 
samt att minska felaktiga utbetalningar. En bedömning görs av om respektive mål är 
uppfyllt, delvis uppfyllt eller inte uppfyllt. Bedömningarna baseras både på resultat och 
genomförda insatser och bygger för assistansersättningen och sjukförsäkringen i stor 
utsträckning på de resultat som redovisas i avsnitten Förmåner vid funktionsnedsättning 
och Förmåner vid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga.
12Resultatredovisningens uppbyggnad
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Året som gått
I detta avsnitt beskrivs förutsättningarna för Försäkringskassans 
verksamhet under året utifrån utvecklingen av försäkringsutgifter, antal 
individer som tar emot förmåner samt volymer av beslut. Vidare redovisas 
kostnaderna för att bedriva verksamheten och finansieringen av denna 
samt hur handläggningen övergripande har utvecklats med utgångspunkt i 
aspekterna rättslig kvalitet, skyndsamhet, service och produktivitet.
Under 2021 betalade Försäkringskassan ut 252 miljarder kronor, vilket motsvarar 
5 procent av Sveriges BNP. Nästan hälften av pengarna går till personer med nedsatt 
arbetsförmåga på grund av sjukdom eller personer med funktionsnedsättning samt 
till arbetsgivare för deras sjuklönekostnader. Cirka en tredjedel går till barnfamiljer. 
Resterande del består främst av ersättningar inom arbetsmarknadsområdet. Kostnaden 
att administrera förmånerna och övriga uppdrag uppgick till 9 973 miljoner kronor. 
Till största del finansieras administrationen genom ett förvaltningsanslag. 
Försäkringens omfattning
Nedan redovisas försäkringsutgifterna för de mest väsentliga förmånerna och för 
Försäkrings     kassan totalt. Försäkringsutgifterna utgörs av de pengar som betalats ut i form 
av förmåner. Även antalet personer som får utbetalning redovisas. Slutligen redovisas 
antalet utbetalningar och antalet beslut för de mest väsentliga förmånerna.8 
För ersättning för höga sjuklönekostnader, ersättning för karensavdrag och ersättning till 
riskgrupper förmåner finns inte utfall för hela treårsserien eftersom förmånerna införts 
eller har fått förändrat regelverk i och med pandemin. Från och med den 1 oktober 
upphörde de nya tillfälliga förmånerna och förändrade regelverk att gälla.9 
För ersättning till riskgrupper redovisas utfallet för viss förebyggande sjukpenning, viss 
smittbärarersättning redovisas i utfallet för smittbärarersättning.
8 För sjukpenning redovisas antalet avslutade sjukfall. 
9 Regelverket för ersättning för höga sjuklönekostnader ändrades från och med den 1 april 2020. Från 
och med augusti 2020 ändrades ersättningsnivåerna. Ersättning för karensavdrag infördes från och med 
den 11 mars 2020, och ersättning till riskgrupper infördes från och med den 1 juli 2020. Regeringen 
och riksdagen beslutade den 2 februari 2022 att återinföra ersättning för karensdag och ersättning till 
riskgrupper samt det tillfälliga regelverket för ersättning för höga sjuklönekostnader . Bestämmelserna 
gäller retroaktivt från och med den 8  december 2021 förutom för ersättning för höga sjuklönekostnader 
som gäller från och med december 2021.
13Året som gått
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 2 Försäkringsutgifter, miljoner kronor1
Kvinnor Män Totalt Förändring 
2020–2021, 
procentAndel av 
totala för -  
säkrings -
utgifterna, 
procent 2019 2020 2021 2019 2020 2021 2019 2020 2021
Aktivitetsersättning21 607 1 585 1 583 1 879 1 861 1 864 3 486 3 446 3 446 0,0 1,4
Aktivitetsstöd,	utveck ­
lingsersättning och 
etableringsersättning36 364 7 202 9 426 7 091 8 125 11 187 13 455 15 328 20 613 34,5 8,2
Assistansersättning,	
brutto412 760 12 330 12 678 15 775 15 431 15 991 28 536 27 761 28 669 3,3 11,4
Assistansersättning, inbe -
talt från kommunerna* – – – – – – 4 449 4 485 4 470 – –
netto* – – – – – – 24 087 23 276 24 199 – –
Barnbidrag 27 065 26 552 25 965 6 114 6 758 7 412 33 179 33 310 33 377 0,2 13,2
Bostadsbidrag 3 151 3 615 3 346 1 435 1 631 1 428 4 586 5 246 4 773 –9,0 1,9
sjuklönekostnader – – – – – – 1 091 19 497 12 660 –35,1 5,0
sjuklönekostnader under 
pandemin3 – – – – – – – 18 372 12 090 – –
karensavdrag3– 1 921 1 904 – 1 399 1 391 – 3 321 3 294 –0,8 1,3
Ersättning till riskgrupper3– 95 205 – 99 214 – 194 419 116,0 0,2
Föräldrapenning 23 092 22 977 23 038 12 691 12 443 12 120 35 784 35 420 35 158 –0,7 13,9
Merkostnadsersättning 7 60 97 6 51 82 13 112 180 60,7 0,1
Omvårdnadsbidrag 261 1 493 2 395 51 305 513 312 1 798 2 908 61,8 1,2
Sjukersättning 20 000 19 129 18 113 15 556 14 949 14 218 35 556 34 077 32 331 –5,1 12,8
Sjukpenning322 671 23 521 23 466 13 484 14 311 14 326 36 154 37 832 37 792 –0,1 15,0
Smittbärarersättning 3 68 197 1 58 196 5 127 393 210,4 0,2
Statligt tandvårdsstöd 3 401 3 030 3 469 3 236 2 927 3 305 6 637 5 957 6 774 13,7 2,7
Tillfällig föräldrapenning 4 264 5 325 5 343 3 806 4 651 4 738 8 070 9 976 10 080 1,0 4,0
Underhållsstöd 3 257 3 198 3 267 553 553 568 3 810 3 751 3 835 2,2 1,5
av bidragsskyldiga* – – – – – – 1 054 1 158 1 190 – –
Underhållsstöd, netto* – – – – – – 2 756 2 593 2 645 – –
Övriga förmåner5– – – – – – 18 402 15 877 15 419 –2,9 6,1
Totalt6– – – – – –229 074 253 028 252 124 –0,4 100,0
1 I försäkringsutgifterna ingår även statliga ålderspensionsavgifter och avskrivna återkravsfordringar. Eftersom dessa utgifter 
inte går att härleda till person har de fördelats per kön utifrån fördelningen av försäkringsutgifterna i övrigt. De statliga 
ålderpensionsutgifterna utgör cirka 5 procent av försäkringsutgifterna.
2 I	utfalllet	för	aktivitetsersättning	ingår	numer	även	ersättningen	särskilt	bidrag	för	aktivitetsersättning,	vilket	gör	att	resultat	
för tidigare år skiljer sig från tidigare redovisning. Särskilt bidrag för aktivitetsersättning redovisade tidigare under Övriga 
förmåner. 
3 Utfallet per kön stämmer inte med tidigare redovisade siffror då modellen för fördelning har utvecklats. 
4 I utgifterna ingår ersättning för personlig skyddsutrustning till assistansanordnare med anledning av pandemin med 
23 miljoner kronor för 2020 och 18 miljoner kronor för 2021.
5 Statistiken kan inte delas upp per kön på grund av statistiksystemets uppbyggnad. Förmånsutgifter inom Övriga förmåner är 
mindre	än	i	tidigare	årsredovisningar	på	grund	av	att	fler	förmåner	nu	ingår	i	redovisningen.
6 Totalen för 2021 skiljer sig från totalen för transfereringar i resultaträkningen eftersom lämnade bidrag till forskning inom 
socialförsäkringsområdet om 8 miljoner inte ingår.
14Året som gått
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 3 Antal personer med utbetalning av förmån under respektive år1
Aktivitetsersättning 17 599 16 826 16 598 20 350 19 450 19 403 37 949 36 276 36 001 –0,8
Aktivitetsstöd,	
utvecklingsersättning  
och 
etableringsersättning 119 680 129 157 152 383 130 477 137 558 162 951 250 157 266 715 315 350 18,2
Assistansersättning 6 720 6 570 6 476 8 067 7 960 7 849 14 787 14 530 14 325 –1,4
Barnbidrag 1 103 423 1 112 385 1 118 376 454 240 497 186 540 958 1 557 668 1 609 572 1 659 354 3,1
Bostadsbidrag 171 806 173 274 156 265 101 070 102 001 88 461 272 876 275 275 244 727 –11,1
karensavdrag2– 927 040 849 995 – 681 451 639 517 –1 608 491 1 489 515 –7,4
riskgrupper – 1 844 2 183 – 1 523 1 815 – 3 367 3 998 18,7
Föräldrapenning 479 257 462 534 445 474 411 488 394 506 378 103 890 745 857 040 823 583 –3,9
Merkostnads­
ersättning 459 2 562 4 381 336 2 065 3 589 795 4 627 7 970 72,2
Omvårdnadsbidrag 5 232 25 789 50 438 1 125 6 432 12 653 6 357 32 221 63 091 95,8
Sjukersättning 157 840 149 059 140 696 110 245 105 060 100 174 268 085 254 119 240 870 –5,2
Sjukpenning 375 022 421 230 383 051 215 966 258 390 235 901 590 988 679 620 618 952 –8,9
Smittbärarersättning 150 7 497 43 725 65 6 237 39 214 215 13 734 82 939 503,9
Statligt 
tandvårdsstöd22 154 978 1 974 578 2 136 195 1 882 325 1 731 844 1 843 183 4 037 303 3 706 422 3 979 380 7,4
föräldrapenning 494 616 499 791 479 278 439 749 450 384 434 793 934 365 950 175 914 071 –3,8
Underhållsstöd 123 950 120 074 115 813 26 601 24 740 24 295 150 551 144 814 140 108 –3,2
1 På grund av efterregistreringar kan antalet skilja sig från årsredovisningen 2020. 
2 I totalsumman för ersättning för karensavdrag och tandvårdsstöd ingår även individer av okänt kön.
Tabell 4 Personer med utbetalning av förmån under respektive år, andel per kön1
Kvinnor Män
2019 2020 2021 2019 2020 2021
Aktivitetsersättning 46,4 46,4 46,1 53,6 53,6 53,9
Aktivitetsstöd,	utvecklingsersättning	
och etableringsersättning 47,8 48,4 48,3 52,2 51,6 51,7
Assistansersättning 45,4 45,2 45,2 54,6 54,8 54,8
Barnbidrag 70,8 69,1 67,4 29,2 30,9 32,6
Bostadsbidrag 63,0 62,9 63,9 37,0 37,1 36,1
Ersättning för karensavdrag – 57,6 57,1 – 42,4 42,9
Ersättning till riskgrupper – 54,8 54,6 – 45,2 45,4
Föräldrapenning 53,8 54,0 54,1 46,2 46,0 45,9
Merkostnadsersättning 57,7 55,4 55,0 42,3 44,6 45,0
Omvårdnadsbidrag 82,3 80,0 79,9 17,7 20,0 20,1
Sjukersättning 58,9 58,7 58,4 41,1 41,3 41,6
Sjukpenning 63,5 62,0 61,9 36,5 38,0 38,1
Smittbärarersättning 69,8 54,6 52,7 30,2 45,4 47,3
Statligt tandvårdsstöd 53,4 53,3 53,7 46,6 46,7 46,3
Tillfällig föräldrapenning 52,9 52,6 52,4 47,1 47,4 47,6
Underhållsstöd 82,3 82,9 82,7 17,7 17,1 17,3
1 På grund av efterregistreringar kan andel per kön skilja sig från årsredovisningen 2020.
15Året som gått
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 5 Volymer, antal utbetalningar1
Totalt Förändring  
2020–2021,  
procent 2019 2020 2021
Aktivitetsersättning 366 059 362 218 359 866 –0,6
och etableringsersättning 1 404 920 1 799 464 2 121 549 17,9
Assistansersättning 162 658 162 106 162 435 0,2
Barnbidrag 28 596 454 30 189 799 31 314 806 3,7
Bostadsbidrag 1 970 473 2 030 670 1 938 544 –4,5
Ersättning för höga sjuklönekostnader 47 909 448 786 456 138 1,6
varav Ersättning för sjuklönekostnader under pandemin – 397 333 411 244 –
Ersättning för karensavdrag2– 3 804 958 3 614 624 –5,0
Ersättning till riskgrupper2– 11 938 28 921 142,3
Föräldrapenning 4 537 222 4 382 328 4 122 767 –5,9
Merkostnadsersättning 2 807 33 537 74 322 121,6
Omvårdnadsbidrag 22 936 247 175 559 638 126,4
Sjukersättning 3 050 510 2 946 099 2 795 296 –5,1
Sjukpenning 2 675 256 2 758 518 2 675 514 –3,0
Smittbärarersättning 299 15 563 88 230 466,9
Statligt tandvårdsstöd 6 729 513 5 896 090 6 584 196 11,7
Tillfällig föräldrapenning 2 810 936 3 005 741 3 010 807 0,2
Underhållsstöd 1 520 659 1 519 913 1 473 765 –3,0
Övriga förmåner33 985 159 3 354 589 3 044 060 –9,3
Totalt357 883 770 62 969 492 64 425 478 2,3
1 Statistiken kan inte delas upp per kön på grund av statistiksystemets uppbyggnad. 
2 Utfallet för tidigare år stämmer inte med årsredovisningen 2020 på grund av att vi har utvecklat modellen för datafångst.
3 Utfallet för tidigare år stämmer inte med tidigare redovisade uppgifter på grund av utvecklad datafångst.
16Året som gått
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 6 Volymer, antal beslut
Aktivitetsersättning 21 305 19 502 17 710 20 357 18 630 17 013 41 662 38 132 34 723 –8,9
utvecklings­
ersättning och 
etableringsersättning 807 662 931 503 1 139 955 839 831 955 079 1 166 557 1 647 493 1 886 582 2 306 512 22,3
Assistansersättning 2 325 2 524 2 305 2 982 3 386 2 940 5 307 5 910 5 245 –11,3
Barnbidrag1325 446 319 299 313 444 242 739 233 717 236 122 568 189 553 020 549 573 –0,6
Bostadsbidrag 251 475 285 550 279 566 169 836 181 915 159 559 421 311 467 465 439 125 –6,1
sjuklönekostnader – – – – – – 505 741 870 520 921 594 5,9
under pandemin – – – – – – – 454 739 607 040 – 
karensavdrag2–2 332 041 2 170 320 –1 461 045 1 455 487 –3 793 096 3 625 815 –4,4
riskgrupper3– 3 682 4 917 – 3 098 4 497 – 6 780 9 414 38,8
Föräldrapenning 1 938 968 1 906 217 1 821 333 1 317 229 1 289 206 1 214 231 3 256 197 3 195 423 3 035 564 –5,0
ersättning 4 645 14 915 15 205 1 779 7 180 7 704 6 424 22 095 22 909 3,7
Omvårdnadsbidrag 8 654 31 533 43 699 2 468 10 019 15 828 11 122 41 552 59 527 43,3
Sjukersättning 43 728 34 884 28 527 28 972 23 826 20 268 72 700 58 710 48 795 –16,9
Sjukpenning4329 075 395 244 348 105 184 165 234 665 207 494 513 240 629 909 555 599 –11,8
Smittbärarersättning5– – – – – – 301 23 629 97 134 311,1
Statligt 
tandvårdsstöd25 062 904 4 195 273 4 724 767 4 468 813 3 754 843 4 153 795 9 532 643 7 950 819 8 879 400 11,7
föräldrapenning 2 606 314 2 754 220 2 747 797 1 753 431 1 895 415 1 926 803 4 359 746 4 649 635 4 674 600 0,5
Underhållsstöd 104 113 101 652 90 724 88 215 87 262 81 022 192 328 188 914 171 746 –9,1
Övriga förmåner6– – – – – – 364 047 305 500 283 668 –7,1
Totalt6– – – – – –21 498 451 24 687 691 25 720 943 4,2
1 I	resultatet	ingår	även	utfallet	för	flerbarnstillägg.	Redovisning	för	tidigare	år	stämmer	därför	inte	med	årsredovisningen	2020.
2 I totalsumman för ersättning för karensavdrag och statligt tandvårdsstöd ingår även individer av okänt kön. 
3 Utfallet för tidigare år stämmer inte med årsredovisningen 2020 på grund av att vi har utvecklat modellen för datafångst.
4 För sjukpenning redovisas antalet avslutade sjukfall.
5 Statistiken kan inte delas upp per kön på grund av statistiksystemets uppbyggnad.
6 Statistiken kan inte delas upp per kön på grund av statistiksystemets uppbyggnad. Utfallet för tidigare år stämmer inte med 
tidigare redovisade uppgifter på grund av utvecklad datafångst.
Pandemin har fortsatt stor påverkan på utfallet
Försäkringsutgifterna minskade marginellt 2021 jämfört med 2020, men utgifterna var 
fortfarande betydligt högre än under 2019. Pandemin förklarar därmed till stor del även årets 
utfall. De nya förmåner som infördes för att mildra pandemins effekter tillsammans med 
förändringar i regelverken i flera befintliga förmåner ledde till att försäkringsutgifterna ökade. 
På grund av den minskade smittspridningen under hösten fattades beslut att flera av de 
nya tillfälliga förmånerna inte längre skulle betalas ut och att ordinarie regelverk till 
viss del skulle börja gälla igen den 1 oktober. Men när antalet fall av covid-19 ökade 
igen under slutet av året beslutades att återinföra både förmåner och tillfälliga regelverk 
retroaktivt från den 8 december.10 Försäkringsutgifterna för 2021 påverkas dock inte av 
det, eftersom den retroaktiva ersättningen betalas ut under 2022. 
10 Det tillfälliga regelverket för ersättning för höga sjuklönekostnader gäller från och med december 2021. 
17Året som gått
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Förmåner till barn och familj 
Utgifterna för föräldrapenning minskade medan de ökade för tillfällig föräldrapenning. 
För båda förmånerna gäller att de betalades ut till färre personer . Att utgifterna för 
tillfällig föräldrapenning ändå ökade beror på fler vårddagar per barn. 
Fler fick barnbidrag under 2021, men utgifterna ökade bara marginellt. Det visar att fler 
föräldrar väljer att dela på bidraget.
Antalet personer som har bostadsbidrag minskade och var även lägre än under 2019. 
Även utgifterna minskade, men var fortfarande något högre än 2019. Orsaken var det 
tilläggsbidrag som infördes 2020 och som återinfördes under 2021 som en åtgärd riktad 
till barnhushåll som drabbats ekonomiskt under pandemin.
Förmåner vid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga
Utgifterna för aktivitetsersättning var oförändrade, men antalet personer som fick 
förmånen minskade något. Minskningen förklaras av att många av dem som haft 
ersättningen fyllde 30 år och därmed inte länge kunde få förmånen. 
Även utgifterna och antalet personer som har sjukersättning minskade. Det är relativt få som 
nybeviljas förmånen, samtidigt som flera förmånstagare fyller 65 år och får ålderspension 
i stället. 
Pandemin ledde till en början att antalet personer med sjukpenning ökade. Under 2021 
minskade dock antalet med 9 procent, medan det fortfarande var betydlig fler som fick 
sjukpenning än 2019. Antalet beslut minskade därmed också. Utgifterna minskade dock 
enbart marginellt, vilket delvis förklaras av att reglerna förändrats för bedömningen 
av arbetsförmågans nedsättning från dag 181 i sjukfallet. Ändringen gör att fler får 
sjukpenning efter dag 180.
Pandemins effekter märks tydligt även i utfallet för de förmåner som införts eller fått 
förändrade regelverk med anledning av pandemin, även om utvecklingen sett olika ut för 
dessa förmåner. Antalet företag som fick ersättning för höga sjuklönekostnader och antalet 
personer som fick ersättning till riskgrupper och smittbärarersättning ökade, medan 
antalet minskade för ersättning för karensavdrag. Störst var ökningen inom smittbärar -
ersättning. Utgifterna ökade också kraftigt för alla förmåner – förutom ersättning för höga 
sjuklönekostnader och ersättning för karens där den i stället minskade. Minskningen var 
störst för ersättning för höga sjuklönekostnader, vilket framför allt berodde på ändringen 
av taket för ersättningens storlek som gjordes under hösten 2020. Nivån på sjukfrånvaron 
kan dock också ha påverkat utfallet. Färre personer fick ersättning för karens, vilket tyder 
på att även arbetsgivarnas sjuklönekostnader har minskat.
Förmåner vid funktionsnedsättning
Antalet personer som får merkostnadsersättning eller omvårdnadsbidrag ökade. Detta 
gäller även försäkringsutgifter och utbetalningar. Den främsta orsaken är att fler 
medarbetare arbetade med dessa förmåner och att fler ärenden därmed kunnat påbörjas, 
utredas och beslutas. 
Utgifterna för assistansersättning ökade, vilket beror på att det genomsnittliga antalet 
timmar och nivån på timersättningen ökade. Att antalet beviljade timmar ökade beror bland 
annat på förändrat regelverk som innebär att hela hjälpbehovet ska vara assistansgrundande 
när det gäller andning och måltider i form av sondmatning. Även antalet förstagångs -
mottagare ökade efter lagändringen. Det totala antalet personer som får ersättning minskade 
dock, vilket framför allt beror på att personer som fått assistans har avlidit.
18Året som gått
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Övriga förmåner
Utgifterna för aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och etableringsersättning fortsatte 
att öka även under 2021. Ökningen förklaras av att pandemin har lett till en högre 
arbetslöshet och att fler personer därför deltar i arbetsmarknadspolitiska insatser .
Utgifterna för statligt tandvårdsstöd ökade, liksom antalet individer som fick förmånen. 
Ökningen beror på att många sköt upp sina tandläkarbesök under 2020 på grund av 
pandemin. Men även om antalet individer som fick förmånen ökade var det fortfarande 
färre än året före pandemin.
Verksamhetens finansiering
Försäkringskassans verksamhet finansieras till största del med anslaget för 
 förvaltningsmedel. Av verksamhetens förvaltningskostnader om 9 973 miljoner 
kronor finansierades 9 246 miljoner kronor från anslaget.
Utöver förvaltningsanslaget fick Försäkringskassan 263 miljoner kronor från anslaget 
Bidrag för sjukskrivningsprocessen. Dessa medel ska täcka kostnaderna för samverkan 
med Arbetsförmedlingen och hälso- och sjukvården inom bland annat rehabiliterings -
området. Ökningen förklaras främst av verksamheten som avser rehabiliteringsinsatser i 
samverkan mellan Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen.
Avgiftsintäkterna uppgick till 446 miljoner kronor. Av dessa utgjordes 255 miljoner av 
intäkter från tjänster till Pensionsmyndigheten. Tjänsterna är framför allt utbetalnings -
tjänster och it-stöd för handläggning. Ökningen av Försäkringskassans totala avgifts -
intäkter förklaras främst av uppdraget samordnad och säker statlig it-drift (SSSID) som 
har ökat med 14 miljoner kronor. 
Bidragsintäkterna består främst av bidrag för projekt inom ramen för finansiell samordning 
genom samordningsförbund, 22 miljoner kronor, samt bidrag från Arbets  förmedlingen för 
anställda med särskilda anställningsformer, 13 miljoner kronor . De totala bidrags intäkterna 
har minskat med 60 miljoner kronor. Det förklaras bland annat av att den tillfälliga 
ersättningen för höga sjuklönekostnader som infördes som en pandemiåtgärd under 2020 
har upphört under året, vilket gett en minskning om 27 miljoner kronor. Förändringen av 
bidragsintäkterna beror också på att utvecklingsarbetet inom sjukskrivnings- och rehabili -
teringsprocessen mellan staten och Sveriges Kommuner och Regioner (SKR) har avslutats, 
vilket medfört en minskning med 28 miljoner kronor.
Tabell 7 Finansiering av Försäkringskassans verksamhet, miljoner kronor
 2019 2020 2021 Förändring  
procent
Förvaltningsanslag 8 879 9 129 9 246 1,3
Anslag Bidrag för sjukskrivningsprocessen 244 220 263 19,5
Anslag SSC – del till Försäkringskassan 109 – – –
Avgiftsintäkter 354 439 446 1,6
Bidragsintäkter 58 87 27 –69
Finansiella intäkter 5 4 0 –100
Årets kapitalförändring 25 1 –9 –1 000
Totalt 9 674 9 880 9 973 0,9
Förvaltningsanslag
De totala disponibla förvaltningsmedlen för 2021 uppgick till 9 500 miljoner kronor och 
består av årets tilldelning om 9 247 miljoner kronor samt ett anslagssparande från 2020 
om 252 miljoner kronor. Utöver verksamhetens kostnader finansierar förvaltningsanslaget 
19Året som gått
Försäkringskassans årsredovisning 2021 även medarbetarnas uttag av sparad semester från 2008 och tidigare med 8 miljoner 
kronor. Motsvarande kostnad redovisas inte i resultaträkningen.
Regeringen har vid två tillfällen under 2021 beslutat om att tillföra ytterligare förvalt -
ningsmedel. I slutet av april gällde det ett tilläggsanslag om 20 miljoner kronor avsedda 
för en pandemirelaterad regelförändring av graviditetspenning. I början av december 
gällde det 15 miljoner kronor som var ämnade för att förbereda införandet av den nya 
förmånen familjedagspenning.
Vid årets slut uppgick anslagssparandet till 238  miljoner kronor, vilket får disponeras 
under 2022.
Tabell 8 Förvaltningsanslag, miljoner kronor
2019 2020 2021
Anslagssparande (+) / Utnyttjad kredit (–) vid årets ingång 362 3 252
Återbetalning av anslagsmedel –100 – –
Tilldelade medel enligt regleringsbrev 8 638 9 391 9 247
Kostnader för verksamhet1–8 879 –9 129 –9 254
Utgifter för uttag av sparade semesterdagar från 20082 –18 –12 –8
Anslagssparande (+) / utnyttjad kredit (–) 3 252 238
1 I kostnader för verksamhet ingår stöd till forskning inom socialförsäkringsområdet. För 2021 uppgick stödet till 8 miljoner 
kronor.
2 Från och med 2009 redovisas myndigheters förvaltningsutgifter kostnadsmässigt mot anslaget. Enligt undantags­
bestämmelser	ska	dock	ackumulerad	semesterlöneskuld	per	31	december	2008	redovisas	utgiftsmässigt,	vilket	innebär	
att när sparade semesterdagar från 2008 eller tidigare tas ut redovisas dessa mot anslaget.
Förvaltningskostnader per kostnadsslag
Tabellen nedan visar förvaltningskostnader fördelade per kostnadsslag.
Tabell 9 Totala förvaltningskostnader uppdelade på kostnadsslag, miljoner kronor
Kostnadsslag 2019 2020 2021 Förändring 
procentAndel av totala 
förvaltnings-
procent
Personal 7 396 7 560 7 725 2,2 77,5
Lokaler 628 612 619 1,1 6,2
Konsulter/It­tjänster 454 393 363 –7,6 3,6
Övriga kostnader 529 647 610 –5,7 6,1
Av­ och nedskrivningar 664 667 656 –1,6 6,6
Räntor	och	övriga	finansiella	kostnader 3 1 0 –100 0,0
Totalt 9 674 9 880 9 973 0,9 100
Försäkringskassans förvaltningskostnader uppgick till 9 973 miljoner kronor, en ökning 
med 93 miljoner kronor eller 1 procent sedan föregående år. Kostnadsökningen gäller 
huvudsakligen personalkostnader. 
Personalkostnaderna motsvarar 78 procent av förvaltningskostnaderna och uppgick 
till 7 725 miljoner kronor. Det är 164 miljoner kronor mer än under 2020. Ökningen 
förklaras främst av att lönekostnader inklusive sociala avgifter har ökat med 207 miljoner 
kronor. Antalet årsarbetskrafter samt nedlagd tid har minskat något sedan föregående år. 
Förändringen i lönekostnader förklaras i stället av ett högre löneläge, ökade kostnader för 
pensionspremier samt för övertid och mertid. Ökningen i övertid och mertid uppgår till 
39 miljoner kronor, en förändring om 83 procent. Det innebär att dessa kostnader nästan 
är tillbaka på den nivå som gällde innan 2020. 
Att de totala personalkostnaderna bara har ökat med 164 miljoner kronor trots de ökade 
lönekostnaderna beror bland annat på att egen personal arbetar med lånefinansierad 
it-utveckling i högre utsträckning än tidigare. Personalkostnaden som avser it-utveckling 
20Året som gått
Försäkringskassans årsredovisning 2021 och lånefinansieras har ökat med 19 procent. Försäkringskassan har arbetat med att 
minska andelen it-konsulter och i stället använda egen personal i större utsträckning. Det 
har minskat kostnaderna för konsulter och it-tjänster med 30 miljoner kronor. Exempel på 
större förändringar i övriga personalkostnader är kostnaderna för friskvårdssubventionen, 
som har ökat med 13 miljoner kronor. Kostnader för kurser och konferenser minskade 
kraftigt under 2020 men har nu ökat med 8 miljoner kronor, en ökning om 86 procent. 
Övriga kostnader har minskat med 37 miljoner kronor. Det förklaras delvis av ändrade 
arbetssätt till följd av pandemin. Exempelvis har kostnaderna för resor minskat med 
7 miljoner kronor och kostnaderna för kontorsmaterial, trycksaker samt data- och 
telefoniutrusning med 9 miljoner kronor. I övriga kostnader finns också kostnader för 
licenser, programvaror och support, som har ökat med 23 miljoner kronor. Ökningen 
förklaras till en del av att pandemin har skapat behov av ökad it-kapacitet, vilket i sin tur 
lett till ändrade och utökade licensbehov. Ytterligare en förklaring är att uppdraget att 
erbjuda samordnad och säker statlig it-drift (SSSID) har ökat i omfattning.
Förvaltningskostnader fördelade per förmån
Tabellen nedan visar förvaltningskostnader fördelade per förmån.
Tabell 10 Förvaltningskostnader, miljoner kronor
2019 2020 2021 Förändring 
procent
Aktivitetsersättning 540 503 438 –13,0 4,4
Aktivitetsstöd,	utvecklingsersättning	och	
etableringsersättning 545 527 520 –1,2 5,2
Assistansersättning 457 444 422 –4,9 4,2
Barnbidrag 157 150 152 1,7 1,5
Bostadsbidrag 337 358 387 8,2 3,9
Ersättning för höga sjuklönekostnader 15 36 30 –19,1 0,3
Ersättning för karensavdrag – 82 62 –24,2 0,6
Ersättning till riskgrupper – 30 22 –26,4 0,2
Föräldrapenning 643 632 586 –7,2 5,9
Merkostnadsersättning 109 183 228 24,7 2,3
Omvårdnadsbidrag 243 447 706 58,0 7,1
Sjukersättning 432 395 355 –10,0 3,6
Sjukpenning 3 787 3 830 3 648 –4,8 36,6
Smittbärarersättning 1 22 90 309,1 0,9
Statligt tandvårdsstöd 165 150 195 29,7 2,0
Tillfällig föräldrapenning 536 532 529 –0,7 5,3
Underhållsstöd 380 380 376 –1,2 3,8
Övriga förmåner1951 771 790 2,5 7,9
Övrigt2376 409 438 7,0 4,4
1 Uppgiften för 2019 har korrigerats och stämmer därför inte med vad som redovisades i årsredovisningen för 2020.
2 I	posten	ingår	kostnader	för	annan	verksamhet	än	förmåner,	till	exempel	tjänster	som	levereras	till	Pensionsmyndigheten,	tjänster 	
inom	ramen	för	samordnad	och	säker	statlig	it-drift	(SSSID),	Electronic	Exchange	of	Social	Security	Information	(EESSI),	finansiell 	
samordning	av	rehabiliteringsinsatser	samt	uppdraget	om	officiell	statistik.	Jämförelsevärdena	för	år	2019	har	räknats	om.
Förvaltningskostnaderna för förmåner motsvarar 96 procent av de totala förvaltningskost -
naderna och uppgick till 9 536 miljoner kronor för 2021. Det är en ökning om 65 miljoner 
kronor. Även om ökningen är relativt liten så finns det både betydande kostnadsökningar 
och kostnadsminskningar för enskilda förmåner. 
För de förmåner som har andelsmässigt stora kostnadsförändringar förklaras merparten 
av dessa av verksamhetsrelaterade händelser. För vissa förmåner förklaras förändringen 
även av den ändrade fördelningen av indirekta it-kostnader som gäller från och med 
2021. För att få en mer rättvisande kostnadsfördelning hänförs indirekta it-kostnader 
21Året som gått
Försäkringskassans årsredovisning 2021 till förmånerna utifrån principer i Technology Business Management (TBM). TBM är 
ett internationellt ramverk som innehåller principer för definitioner och fördelning av 
it-kostnader. Generellt sett är det framför allt beloppsmässigt mindre omfattande förmåner 
som har fått betydande kostnadsförändringar med anledning av den ändrade fördelningen. 
Dessa redovisas huvudsakligen under raden Övriga förmåner i tabellen ovan. Det finns 
också enstaka förmåner med relativt omfattande förvaltningskostnader där ändringen gett 
väsentlig påverkan på kostnaderna. Det gäller bostadsbidrag och statligt tandvårdsstöd.
Förmåner som fått andelsmässigt eller beloppsmässigt stora kostnadsökningar jämfört 
med föregående år är bostadsbidrag, merkostnadsersättning, omvårdnadsbidrag, 
smittbärarersättning och statligt tandvårdsstöd. Förmåner där kostnaderna i stället har 
minskat mycket är aktivitetsersättning, ersättning för karensavdrag, föräldrapenning, 
sjukersättning, och sjukpenning.
Nedlagd tid i handläggningen av aktivitetsersättning har minskat med 17 procent. Det 
är sannolikt en följd av att medarbetare har lånats ut till andra förmåner under pandemin 
men kan också vara ett resultat av insatser som genomförts i utredningsmetodik som har 
lett till en effektivare handläggning. Minskningen i nedlagd tid är också den huvudsakliga 
förklaringen till att förvaltningskostnaderna har minskat med 65 miljoner kronor, en 
minskning om 13 procent. 
Förvaltningskostnaderna för bostadsbidrag har ökat med 29 miljoner kronor, en ökning 
om 8 procent. Det är delvis en konsekvens av att nedlagt tid i handläggningen har ökat 
till följd av att fler ansökningar än normalt under första halvåret 2021, samt arbetet med 
att byta ut handläggningssystem. En stor del av kostnadsförändringen beror också på den 
ändrade fördelningen av it-kostnader. 
Ersättning för karensavdrag är en av de pandemirelaterade förmåner där det gjordes ett 
omfattade it-utvecklingsarbete under föregående år. I år har nedlagd tid på förmånen 
minskat, främst för it-utveckling men också för handläggning. Det är sannolikt en följd av 
att färre personer har fått ersättningen under 2021 än under 2020. Förändringen i nedlagd 
tid är den huvudsakliga förklaringen till att förvaltningskostnaderna har minskat med 
20 miljoner kronor, en förändring om 24 procent.
Automatiseringsgraden för föräldrapenning fortsätter att öka, vilket troligen i hög 
utsträckning bidragit till att nedlagd tid i handläggningen har minskat med 1 1 procent. 
Minskningen i nedlagd tid utgör i sin tur den främsta förklaringen till att förvaltnings-
kostnaderna har minskat med 46 miljoner kronor, en förändring om 7 procent. 
Under året har nyrekrytering möjliggjort ökad handläggningskapacitet  inom merkostnads -
ersättning och omvårdnadsbidrag. Nedlagd tid i handläggningen har ökat med 17 procent 
för merkostnadsersättning och 59 procent för omvårdnadsbidrag. Förvaltnings kostnaderna 
har därför ökat kraftigt. För merkostnadsersättning är ökningen 45 miljoner kronor, vilket 
motsvarar 25 procent. För omvårdnadsbidrag är den 259 miljoner kronor, en ökning 
om 58 procent. Kostnaderna för omvårdnadsbidrag motsvarar 7 procent av de totala 
förvaltningskostnaderna.
På grund av pandemin har medarbetare inom sjukersättning lånats ut eller flyttats 
till andra förmåner. Som en följd av detta har nedlagd tid för förmånen minskat med 
11 procent, vilket i sin tur påverkar förvaltningskostnaderna som har minskat med 
10 procent. Det är en minskning om 40 miljoner kronor. 
Förvaltningskostnaderna för sjukpenning uppgår till 3 648 miljoner kronor. Det motsvarar 
37 procent av de totala förvaltningskostnaderna. Kostnaderna för förmånen har minskat 
med 182 miljoner kronor, vilket motsvarar 5 procent. Nedlagd tid i handläggningen har 
22Året som gått
Försäkringskassans årsredovisning 2021 minskat med 6 procent, och det är också den främsta förklaringen till att kostnaderna 
har minskat. En viss del av kostnadsminskningen kan också härledas till ändringen i 
fördelningen av it-kostnader. 
Det ökande antalet ansökningar om smittbärarersättning har bland annat medfört att 
medarbetare som normalt arbetar med andra förmåner i stället har stöttat handläggningen 
av smittbärarersättning. Totalt nedlagd tid i handläggningen har ökat med 306 procent och 
förvaltningskostnaderna har ökat med 68 miljoner kronor.
Förvaltningskostnaderna för statligt tandvårdsstöd har ökat med 45 miljoner kronor, en 
ökning om 30 procent. En viss del av ökningen kan kopplas till att inflödet av ärenden har 
ökat igen efter pandemin och att fler medarbetare har anställts men den främsta orsaken är 
ändringen i fördelningen av it-kostnader.
Försäkringskassans kvalitet i handläggningen 
I detta avsnitt redovisas Försäkringskassans resultat avseende 
handläggningen och hur den har utvecklats med utgångspunkt i aspekterna 
rättslig kvalitet, skyndsamhet, service och produktivitet. 
Även 2021 har som redan nämnts i stor utsträckning präglats av pandemin och de 
särskilda krav som ställts på Försäkringskassan med förändrat regelverk, nya förmåner 
och ett ökat antal ärenden att hantera. För att klara av förändringarna och det ökade 
antalet ärenden med god kvalitet har Försäkringskassan även i år fått prioritera att utreda, 
bedöma och betala ut ersättning till de försäkrade framför andra arbetsuppgifter . 
Under året har vi också påbörjat ett arbete med strukturella och processmässiga 
förändringar av Försäkringskassans förvaltning med fokus på sjukförsäkringen. Utgångs -
punkten är ett antal principer som bland annat syftar till ökad kvalitet, stabilitet och 
förutsägbarhet i myndighetens arbetssätt och beslut. 
Försäkringskassan bedömer att den rättsliga kvaliteten för de redovisade förmånerna 
är tillfredsställande. Samtidigt bedömer vi att det finns utvecklingsbehov inom vissa 
områden som handlar om att säkra en korrekt rättstillämpning. Även arbetet med att 
förhindra och upptäcka bidragsbrott och felaktiga utbetalningar, som också är en del av 
den rättsliga kvaliteten i handläggningen, behöver stärkas ytterligare. 
Bedömningen av den rättsliga kvaliteten baseras på en sammanvägning av resultat från 
uppföljningar, indikatorer och övriga granskningar. Men rättslig kvalitet är ett brett 
begrepp som delvis är svårt att följa upp. Det innebär att dessa underlag endast kan ge 
indikationer på väsentliga delar, men inte en fullständig bild av den rättsliga kvaliteten. 
Ett arbete har påbörjats för att utveckla uppföljningen inom detta område. 
De utredningar och granskningar som gjorts under året och tidigare år visar att 
utredningarna i vissa ärenden behöver förbättras för att säkra korrekt rättstillämpning.11 En 
liten andel av myndighetens beslut omprövas och överklagas, men ändringsfrekvenserna 
11 Försäkringskassans tillämpning av regelverken i socialförsäkringen har kritiserats i ett flertal tidigare 
externa granskningar (se till exempel SOU 2020:6, ISF 2020:9 och ISF 2021:3). Försäkringskassan 
har också sedan tidigare konstaterat att det förekommer brister i tillämpningen. Även regeringen har 
konstaterat allvarliga brister i bland annat handläggningen av sjukpenningärenden (se S2020/06863/SF) 
och därför gett Försäkringskassan ett uppdrag för att komma till rätta med bristerna.
23Året som gått
Försäkringskassans årsredovisning 2021 har ökat. Vissa åtgärder som vidtogs för att hantera det höga inflödet inom de förmåner som 
påverkades av pandemin kan ha påverkat kvaliteten, men detta har inte utvärderats. 
Det upptäckta felaktigt utbetalda beloppet är fortsatt högt, vilket indikerar att arbetet för 
att minska de felaktiga utbetalningarna ger effekt. De skattningar som har gjorts av den 
totala omfattningen av felaktiga utbetalningar visar dock att andelen som inte upptäcks är 
mycket stor inom vissa förmåner. 
Eftersom det saknades tillräckliga underlag för att bedöma den rättsliga kvaliteten 
2020 kan vi inte bedöma utvecklingen sedan föregående år. Men utifrån tidigare 
identifierade utvecklingsbehov har flera insatser inletts under året i syfte att stärka den 
rättsliga styrningen och stödet. Vi har också inrättat en intern tillsynsfunktion och tillfört 
resurser till kontrollverksamheten för att förhindra felaktiga utbetalningar . Identifierade 
utvecklingsområden hanteras även inom ramen för ordinarie kvalitetsarbete och ett stort 
antal åtgärder har under året vidtagits framför allt inom sjukförsäkringen. Det är dock för 
tidigt att följa upp effekterna av detta.
Uppföljningar och granskningar
Försäkringskassan har under 2021 fattat omkring 26 miljoner beslut. Den stora 
majoriteten av alla ärenden bedöms handläggas snabbt, korrekt och med hög kvalitet. 
Baserat på de uppföljningar av ärenden som genomförts bedömer alla förmåner att de 
handläggningsmoment som har avgörande betydelse för att säkerställa att rätt beslut fattas 
och rätt ersättning betalas ut görs i all väsentlighet. I en mindre andel ärenden finns dock 
brister i utredning, bedömning, dokumentation och hur aktiva vi är i handläggningen. 
Kvalitetsbrister i utredning och bedömning finns bland annat i ärenden med stort 
tolknings- och bedömningsutrymme. Dessa ärenden kräver att handläggaren värderar 
information och klarlägger faktiska förhållanden utifrån uppgifter som ibland är 
motstridiga och inte alltid möjliga att verifiera. Det kan också vara svårt att veta när de 
faktiska förhållandena är klarlagda i sådan utsträckning att utredningsskyldigheten är 
uppfylld.
Inspektionen för socialförsäkringen (ISF) har granskat Försäkringskassans tillämpning 
av utredningsskyldigheten i ett urval ärenden om sjukpenning och aktivitetsersättning där 
ansökan har avslagits någon gång under perioden juli 2018–juni 2019.12 ISF konstaterar 
att det inte på något enkelt sätt går att slå fast hur långt myndighetens utredningsansvar 
sträcker sig och att den enskilde å ena sidan ska lämna de uppgifter som krävs, men 
att Försäkringskassan å andra sidan har ansvar för att föra utredningen framåt. Denna 
svårighet gör att kvalitetsbrister i utredning och bedömning inte kan åtgärdas med 
enskilda insatser. 
Försäkringskassans rättsavdelning har under året gjort tre fördjupade rättsliga kvalitets -
uppföljningar, varav två gäller sjukpenning och en aktivitetsstöd, etableringsersättning 
och utvecklingsersättning.13 Även i dessa granskningar har vissa utvecklingsbehov 
identifierats.
12 Inspektionen för socialförsäkringen (2021:3) Försäkringskassans utredningsskyldighet – en granskning 
av Försäkringskassans tillämpning av utredningsskyldigheten i ärenden om sjukpenning och 
aktivitetsersättning där ansökan har avslagits .
13 Rättslig uppföljning FK 2021/009034 Aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och etableringsersättning 
– grundbeslut och ändringsbeslut enligt 113 kap. 3§ SFB, Rättslig uppföljning FK 2021/009854 
Tillämpningen av det nya undantaget övervägande skäl vid dag 181 i rehabiliteringskedjan i 
sjukpenningärenden och Rättslig uppföljning 2021/015499 Fortsatt granskning av tillämpningen av 
undantaget övervägande skäl vid dag 181 i rehabiliteringskedjan i sjukpenningärenden.
24Året som gått
Försäkringskassans årsredovisning 2021 I förmåner med en hög automatiseringsgrad beror den rättsliga kvaliteten till stor del 
på hur väl kontrollerna i it-systemen fungerar. Den automatiserade handläggningen 
följs upp genom rapportering av tillgänglighet och pålitlighet, incidenter , stickprov 
och testning. Under året har kontrollerna i stort sett fungerat utan väsentliga störningar , 
vilket skapat goda förutsättningar för likformig och korrekt rättstillämpning. Kvaliteten 
i den automatiserade handläggningen påverkas dock även av riktigheten i de uppgifter 
som lämnas till Försäkringskassan samt hur systemet är uppbyggt. För information om 
riktigheten i de uppgifter som lämnas till Försäkringskassan se avsnittet Mål för att 
minska felaktiga utbetalningar.
Under året har Försäkringskassan arbetat med att ta fram förslag på metoder och 
arbetssätt för att förbättra uppföljning av den automatiserade handläggningen.14 Vi har nu 
påbörjat ett arbete med att genomföra dessa förslag. 
Indikatorer på rättslig kvalitet och deras utveckling 
indikatorer för att få information om systematiska avvikelser som kan vara svåra att 
upptäcka genom andra kvalitetsuppföljningar. Det är dock viktigt att påminna om att 
resultat av en enskild indikator inte kan värderas isolerat, utan behöver analyseras i 
förhållande till andra underlag. Utfallet av indikatorerna för den rättsliga kvaliteten kan 
sammanfattas på följande sätt.15
Felaktiga utbetalningar och intern försäkringskontroll
Det totala upptäckta beloppet som betalats ut felaktigt ligger kvar på ungefär samma 
höga nivå16 som föregående år, men antalet upptäckta felaktiga utbetalningar har minskat. 
Det totala beloppet av upptäckta felaktiga utbetalningar orsakade av att en enskild inte 
har anmält ändrade förhållanden har dock ökat17. Hur många felaktiga utbetalningar som 
upptäcks beror på vilka kontrollinsatser som görs, vilket gör det svårt att dra slutsatser om 
de felaktiga utbetalningarna faktiskt har ökat eller minskat. Den höga nivån på upptäckta 
felaktiga utbetalningar indikerar dock att Försäkringskassans arbete bidrar till att minska 
de felaktiga utbetalningarna.
Den vanligaste orsaken till felaktiga utbetalningar är att en försäkrad har lämnat 
oriktiga uppgifter eller inte anmält ändrade förhållanden. Andelen som beror på att 
Försäkringskassan gjort fel är betydligt mindre. Felen som orsakas av Försäkringskassan 
beror ofta på att information som skulle påverkat utbetalningens storlek inte har tagits om 
hand. 
slumpmässigt urval av utbetalningar, riskfyllda transaktioner samt riktade kontroller. 
Från och med 2021 kontrolleras även ärenden om försäkringstillhörighet och sjukpen -
ninggrundande inkomst. Antalet avvikelser är höga för dessa förmåner och eftersom ett 
felaktigt beslut om försäkringstillhörighet eller sjukpenninggrundande inkomst kan leda 
till felaktiga utbetalningar för flera förmåner är detta särskilt angeläget att åtgärda.
För ytterligare information hänvisas till avsnittet Mål för att minska felaktiga 
utbetalningar.
14 Försäkringskassan, Uppföljning av automatiserad handläggning.
15 Se tabellerna 11–14 för utvecklingen av felaktiga utbetalningar, intern försäkringskontroll, omprövningar, 
mål i förvaltningsrätt. 
16 Jämfört med åren innan 2020.
17 Se tabell 72.
25Året som gått
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 11 Upptäckta felaktiga utbetalningar1
Kvinnor2Män2Totalt
2019 2020 2021 2019 2020 2021 2019 2020 2021
Upptäckta	felaktiga	utbetalningar,	antal	 75 430 84 549 78 180 49 013 54 980 52 822 124 792 145 955 135 406
Handlagda	felaktiga	utbetalningar,	andel	
orsakade	av	Försäkringskassan,	procent325,8 20,3 20,9 26,4 19,4 20,8 26,0 19,9 20,9
1 Uppgifterna inkluderar inte sådana åter­ eller tilläggsbetalningar som görs inom för preliminärt respektive slutligt 
bostadsbidrag. De inkluderar inte heller åter­ och tilläggsbetalningar som sker inom ramen för de särskilda regler om s.k. 
steglös avräkning av sjukersättning som gäller för försäkrade som beviljats sjukersättning enligt regler som gällde före juli 
2008. På grund av förändringar i datakällan har statistikfångsten för felaktiga utbetalningar utvecklats under 2021. Det gör att 
utfallet för tidigare år inte stämmer med årsredovisningen 2020.
2 Cirka en procent av felutbetalningarna varje år gäller sammanboende hushåll med preliminärt bostadsbidrag. För dessa 
utgör könsbestämmelsen i statistiken en mer eller mindre slumpvis uppdelning. Antalet bedöms som försumbart i detta 
sammanhang.
3 Andelen	kan	inte	relateras	till	antalet	felaktiga	utbetalningar	i	den	översta	tabellraden,	eftersom	andelen	har	beräknats	
utifrån felaktiga utbetalningar som hanterats under året. På grund av statistiksystemets uppbyggnad ingår inte utfallet för 
organisationer i andel orsakade felaktiga utbetalningar av Försäkringskassan.
Tabell 12 Intern försäkringskontroll, slumpmässigt urval1
Kvinnor Män Totalt2
Antal granskade ärenden – 23 278 22 214 – 15 842 17 039 31 430 39 319 40 789
Andel	med	avvikelse,	procent – 3,4 4,1 – 2,7 4,1 3,7 3,1 4,2
1  För 2019 kan statistiken inte delas upp per kön på grund av det gamla statistiksystemets uppbyggnad.
2 Den könsuppdelade statistiken summerar inte till totalen på grund av registreringar med okänt kön. Urvalet för granskade 
ärenden	ändrades	under	2020.	I	den	slumpmässiga	kontrollen	ingår	inte	längre	automathandlagda	ärenden.	Det,	och	att	fler	
ärenden	granskats	och	förmåner	tillkommit,	är	uppgifterna	för	2021	heller	inte	jämförbara	med	tidigare	år.	
Omprövningar och mål i förvaltningsrätt
Den som inte är nöjd med sitt beslut kan begära att Försäkringskassan omprövar beslutet. 
Försäkringskassan fattade 26 miljoner beslut under 2021. Av dessa omprövades cirka 
58 300 beslut på begäran av den som fått beslutet, vilket är en minskning sedan året 
innan. Andelen beslut som ändras efter omprövning har ökat från föregående år och 
uppgår till 24 procent. Ändringsfrekvensen har ökat successivt sedan 2017. Cirka 
82 procent av ändringarna beror på att det har tillkommit nya uppgifter i samband med 
omprövningen. Den näst vanligaste ändringsanledningen är att omprövaren gör en annan 
bedömning på samma underlag, 11 procent. 
utsträckning får förmåner. Andelen beslut som ändras efter omprövning är även i år något 
högre för kvinnor än män, men utifrån tillgängliga underlag kan vi inte förklara skillnaden.
Den som inte är nöjd med Försäkringskassans beslut, även efter omprövning, kan 
överklaga beslutet till förvaltningsrätten. Under 2021 har över 12 600 omprövningsbeslut 
överklagats, något färre än tidigare år. Av de överklagade besluten ändrades cirka 
16 procent, vilket är en ökning sedan föregående år. Ökningen gäller främst ärenden om 
internationell vård och statligt tandvårdsstöd. När det gäller internationell vård är orsaken 
delvis att förvaltningsrätten under 2021 ändrade cirka 560 av Försäkringskassans beslut i 
ett så kallat mängdmål.
Tabell 13 Omprövningar1
Inkomna ärenden 35 588 39 459 31 413 24 744 27 367 23 161 60 586 67 165 54 802
Avgjorda ärenden 36 508 38 835 33 759 25 455 27 207 24 277 62 211 66 377 58 298
Ändrade	beslut,	procent 20,3 20,4 24,6 20,3 20,4 23,6 20,4 20,5 24,2
1  På grund av utveckling av statistikfångsten skiljer sig utfallet för tidigare år mot årsredovisningen 2020. Utfallet baseras på 
den senaste registreringen av vilken förmån eller ärendeslag som omprövningen avser.
2 Den könsuppdelade statistiken summerar inte till totalen på grund av registreringar med okänt kön.
26Året som gått
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 14 Mål i förvaltningsrätt1
Inkomna	ärenden,	antal 17 019 15 760 12 613
Avgjorda	ärenden,	antal 14 963 16 653 15 930
Ändrade	beslut,	procent 13,9 13,2	 15,8
1 Statistiken kan inte delas upp per kön på grund av att Domstolsverket inte har könsuppdelad statistik.
Källa: Domstolsverket och ÄHS.
Skadestånd	och	JO-anmälningar
Det är Justitiekanslern eller Försäkringskassan som fattar beslut i skadeståndsärenden på 
socialförsäkringsområdet när det handlar om begäran om skadestånd till följd av fel vid 
myndighetsutövning, fel information eller fel vid behandling av personuppgifter . Under 
året kom det in totalt 250 skadeståndsärenden till Försäkringskassan. Försäkringskassan 
har under året beviljat skadestånd i 7 ärenden. Under året har 69 ärenden handlagts av 
Justitiekanslern. I 11 av dem beviljades skadestånd.
Justitieombudsmannen (JO). Under året har det kommit in 502 JO-anmälningar. Antalet 
ärenden som remitterats från JO till Försäkringskassan för så kallad stor utredning 
minskade från 33 stycken föregående år till 23 stycken under 2021. Under detta år har 
JO fattat beslut i 41 ärenden. Av de 41 besluten har 2 ärende avslutats utan kritik, 33 med 
kritik och 6 med allvarlig kritik. De anmälningar som har remitterats från JO handlar ofta 
om långa handläggningstider eller olika brister i handläggningen. 
Sedan maj 2018 ska vissa personuppgiftsincidenter anmälas till Integritetsskydds-
myndigheten (tidigare Datainspektionen). Under året har det internt rapporterats 2 334 
personuppgiftsincidenter, varav 223 har rapporterats till Integritetsskyddsmyndigheten 
(uppgift från Integritetsskyddsmyndigheten). Den vanligaste orsaken till incidenterna är 
felaktig handläggning.
De enskildas upplevelse av den rättsliga kvaliteten
Resultaten från den nationella kundundersökningen visar att de enskildas upplevelse av 
den rättsliga kvaliteten i handläggningen är oförändrad sedan föregående år . Medelvärdet 
på en femgradig skala uppgår till 3,4. Män är mer positiva till den rättsliga kvaliteten; för 
dem uppgår medelvärdet till 3,5 medan det för kvinnor uppgår till 3,3.
Särskild hantering till följd av pandemin
Flera av de åtgärder som Försäkringskassan vidtog under 2020 för att kunna hantera det 
ökade antalet ansökningar inom vissa förmåner har också funnits kvar under 2021. Bland 
annat har medarbetare som normalt arbetar med andra förmåner stöttat handläggningen 
inom förmåner som haft ett ökat antal ansökningar. Som en följd av detta har nya 
kompetenskrav ställts på dessa handläggare. Prioriteringen av utredning, bedömning och 
utbetalning har lett till att färre handläggare deltagit i interna utbildningar än tidigare år . 
Det är oklart hur detta kan ha påverkat kvaliteten i handläggningen. 
Den förenkling av handläggningen av sjukpenninggrundande inkomst som infördes under 
2020 i syfte att hantera den kraftiga ökningen av antalet ansökningar tillämpades även 
under första kvartalet 2021. Eftersom den sjukpenninggrundande inkomsten används för 
att beräkna beloppen inom flera förmåner kan det ha ökat risken för felaktiga beslut och 
felaktiga utbetalningar i dessa förmåner. 
I syfte att underlätta för vården har Försäkringskassan även under delar av 2021 avstått från 
att begära in intyg i vissa situationer. Till och med den 30 september 2021 avstod vi från 
att begära in intyg från vården från åttonde dagen i barnets sjukdomsperiod vid tillfällig 
föräldrapenning. I april 2020 beslutade regeringen om en tillfällig förordning med slopat 
27Året som gått
Försäkringskassans årsredovisning 2021 krav på läkarintyg de första 14 dagarna i sjukperioden. I samband med detta beslutade 
också Försäkringskassan att avvakta med att efterfråga läkarintyg de första 21 dagarna i 
sjukperioden. Beslutet gällde till 30 september 2021. De tillfälliga regler som infördes under 
2020 inom sjukpenning som innebar att prövningen mot normalt förekommande arbete 
kan skjutas upp om vården försenats på grund av pandemin gällde även hela 2021. Dessa 
åtgärder kan ha påverkat risken för felaktiga beslut och felaktiga utbetalningar.
Omfattande utvecklingsarbete för ökad kvalitet, stabilitet och förutsägbarhet 
Under 2021 har flera omfattande utvecklingsarbeten pågått som ska förbättra styrningen 
inom myndigheten och som syftar till förbättrade förutsättningar för ökad kvalitet, 
stabilitet och förutsägbarhet i myndighetens arbetssätt och beslut.
Ett av dessa gäller den rättsliga styrningen, som ska förstärkas och renodlas. Rättslig 
styrning och rättsligt stöd i försäkringshandläggningen ska skiljas åt för att skapa en 
rättslig styrning som i högre grad är strategisk, långsiktig och proaktiv , medan det 
rättsliga stödet närmare ska integreras med verksamhetens övriga förvaltning och 
utveckling av försäkringen. Inom ramen för detta kommer även formerna för att följa upp 
och utveckla den rättsliga kvaliteten att vidareutvecklas. 
Arbete har också påbörjats för att inrätta en intern tillsynsfunktion. Syftet är att ge 
myndighetsledningen underlag som kontinuerligt visar hur verksamheten bedrivs, samt 
bidra till ett lärande i hela organisationen.
Vi har dessutom påbörjat en stor genomlysning av sjukförsäkringen. Syftet är att identifiera 
vad som behöver göras ytterligare för att skapa en styrning av försäkringens förvaltning 
som är långsiktig och stabil. Genomlysningen har gjorts mot bakgrund av svårigheter och 
problem som uppmärksammats i såväl interna som externa granskningar och publikationer.
Det är ännu för tidigt att se eventuella effekter av de utvecklingsarbeten som påbörjats.
Försäkringskassan har justerat styrande och stödjande dokument för att bland annat 
förtydliga vad som krävs för att uppfylla utredningsskyldigheten. Det gäller bland annat 
vägledningen i förvaltningsrätt och vägledningarna för ett antal förmåner18 under 2021 
samt handläggningsprocesser. 
Skyndsamhet
Försäkringskassan bedömer att skyndsamheten är tillfredsställande med en oförändrad 
utveckling sedan föregående år. Utvecklingen varierar mellan förmånerna. 
Pandemin har påverkat förmånernas handläggningstider på olika sätt. Några förmåner 
har haft ett ökat inflöde och andra ett minskat. Men inom de förmåner som haft ett ökat 
inflöde har en större andel av ärenden varit mindre utredningskrävande än normalt. 
Dessutom har den förenklade handläggningen av vissa förmåner bidragit till att hålla 
nere handläggningstiderna. Även den ökade automatiseringsgraden inom flera förmåner 
kan ha bidragit till det. Å andra sidan har till exempel omvårdnadsbidrag och merkost -
nadsersättning avslutat många äldre ärenden, vilket i stället förlänger den genomsnittliga 
handläggningstiden. En majoritet av de ärenden där Försäkringskassan får kritik från JO 
handlar om långa handläggningstider. 
Handläggningstiderna inom omvårdnadsbidrag och merkostnadsersättning är fortfarande 
för långa. För att hantera situationen har Försäkringskassan haft som målsättning att 
rimliga handläggningstider, motsvarande 90 dagar, ska uppnås senast under 2023. Antalet 
ärenden som väntar på beslut har dock minskat snabbare än prognostiserat under 2021, 
18 Aktivitetsersättning, assistansersättning, merkostnadsersättning, omvårdnadsbidrag, sjukersättning och 
sjukpenning.
28Året som gått
Försäkringskassans årsredovisning 2021 och vår nuvarande bedömning och prognos är därför att målet kommer att uppnås redan 
under tredje kvartalet 2022.19
Antalet pågående ärenden har ökat något under 2021. De förmåner som står för den 
största ökningen är tillfällig föräldrapenning, sjukersättning, ersättning för karensavdrag 
och smittbärarersättning. Alla dessa förmåner med undantag för sjukersättning har haft ett 
ökat inflöde av ansökningar till följd av pandemin. Ökningen av antalet pågående ärenden 
om sjukersättning förklaras av att antalet årsarbetare har minskat när medarbetare har 
flyttats eller lånats ut till andra förmåner.
För flera andra förmåner har antalet pågående ärenden i stället minskat. Det gäller 
exempelvis barnbidrag, assistansersättning, statligt tandvårdsstöd och omvårdnadsbidrag.
Skyndsamheten påverkas också av hur aktiva vi är i handläggningen, till exempel hur 
snabbt vi begär in kompletterade uppgifter. Flera förmåner bedömer att de skulle kunna vara 
mer aktiva i ärendena, vilket skulle kunna bidra till att förkorta handläggningstiderna.
De enskildas upplevelse av Försäkringskassans skyndsamhet
Upplevelsen av Försäkringskassans skyndsamhet har förbättrats från föregående år. 
Medelvärdet på en femgradig skala uppgår till 3,8. Medelvärdet för kvinnor har förbättrats 
från föregående år och uppgår i år till 3,8. Det finns i år alltså inga skillnader mellan könen.
Service
Försäkringskassan bedömer att servicen är tillfredsställande. Förmånernas bedömning av 
utvecklingen varierar dock, och det går därför inte att göra en sammantagen bedömning 
av utvecklingen sedan föregående år.
Försäkringskassan erbjuder service genom olika kontaktvägar, digitala och icke-digitala. 
Användningen av e-tjänster ökar generellt, liksom andelen digitala ansökningar för de 
flesta förmånerna. Färre fysiska brev skickas och tas emot. Samtidigt ökar antalet samtal 
till den bemannade telefonin, medan antalet besök på servicekontoren minskar . 
Trots de utmaningar pandemin medfört och det ökade antalet samtal är tillgängligheten i 
telefonin och den genomsnittliga väntetiden oförändrad och har varit stabil de senaste åren. 
För förmånerna aktivitetsstöd, etableringsersättning och utvecklingsersättning bedöms 
servicen som inte tillfredsställande. Det beror på att tillgängligheten i telefonin har 
minskat och den genomsnittliga väntetiden har ökat till följd av ett ökat antal inskrivna i 
arbetsmarknadspolitiska program.
De enskildas upplevelse av tillgänglighet och bemötande är god och har varit oförändrad 
de senaste åren.
Försäkringskassans arbete med information om socialförsäkringen
som myndigheten ansvarar för. Informationen ska riktas till allmänheten. Här ingår de 
som aldrig har haft kontakt med Försäkringskassan, de som har haft kontakt tidigare och 
de som har ett pågående ärende.
Försäkringskassan informerar om förmåner, aktuella regeländringar, statistik och 
rapporter, forskning samt nyheter i våra tjänster. Vi använder både externa och egna 
kanaler. Även detta år har det till stor del handlat om att förmedla information om vad 
19 Svar på regeringsuppdrag, återrapportering omvårdnadsbidrag och merkostnadsersättning, 
Försäkringskassan (dnr FK2021/009598).
29Året som gått
Försäkringskassans årsredovisning 2021 som gällt under pandemin, som har betydelse för de försäkrade, arbetsgivare och vården. 
Under året har vi också inlett ett arbete för att påverka attityder och beteenden för att 
motverka felaktiga utbetalningar.
Vi anpassar vår kommunikation till olika målgrupper genom att välja relevanta kanaler 
och format. Viss information finns även tillgänglig på andra språk.
Webbplatsen och e-tjänsterna har anpassats för att följa kraven i EU-direktivet (2016/2102) 
om tillgänglighet på offentliga myndigheters webbplatser och mobila applikationer.
Slutligen har vi genomfört riktade informationsinsatser, arrangerat webbinarier, ökat 
vårt proaktiva pressarbete samt närvaron i sociala medier för att sprida kunskap om 
socialförsäkringen.
Tillgänglighet och väntetider i telefon
Under året har det kommit in 5,3 miljoner telefonsamtal till Försäkringskassan via 
huvudtelefonnumren, vilket är en ökning med 10 procent sedan 2020. Den kontinuerliga 
minskningen av antalet telefonsamtal under de senaste åren bröts därmed. En förklaring 
är att antalet samtal inom förmånerna aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och 
etableringsersättning har ökat kraftigt. Det beror i sin tur på att antalet förmånstagare har 
ökat sedan 2020. För dessa förmåner minskade även tillgängligheten.
Inom vissa förmåner har dock antalet samtal minskat under 2021. Det gäller bland annat 
sjukpenning, omvårdnadsbidrag och barnbidrag. 
Tillgängligheten20 har minskat sedan föregående år och uppgår till 83 procent. Den 
genomsnittliga väntetiden är oförändrad sedan föregående år och uppgår till 8 minuter. 
Användning av e-tjänster ökar och färre fysiska brev tas emot och skickas
Antalet besök på Försäkringskassans webbplats uppgår till 68,3 miljoner. En förändring i 
hur antalet besök registreras innebär att antalet inte kan jämföras med tidigare år .
Försäkringskassan skickar post till digitala brevlådor via den nationella infrastrukturen för 
digital post. Under 2021 gjordes 20,2 miljoner utskick till digitala brevlådor, en ökning 
med 12 procent jämfört med föregående år. Samtidigt minskade antalet postförsändelser 
med 7 procent till 9 miljoner. 
De försäkrade kan också välja att få posten från Försäkringskassan till Mina sidor . Hittills 
har cirka 2,8 miljoner personer valt detta, vilket är en ökning med cirka 100 000 personer 
sedan 2020. 
Ökad användning av e-tjänster ger besparingar. Sammantaget har den under 2021 
sparat in 22,9 miljoner pappersutskick, vilket motsvarar 92,5  miljoner kronor för porto, 
kuvertering och tryck. Färre pappersutskick bidrar även till Försäkringskassans miljömål 
om minskad pappersanvändning och avfallsmängd.
20 Andelen av de samtal som rings till myndigheten där uppringaren kommer fram och får prata med en 
handläggare.
30Året som gått
Försäkringskassans årsredovisning 2021 De enskildas upplevelse av tillgänglighet och bemötande är oförändrad
Det sammanvägda resultatet för tillgänglighet och bemötande i kundundersökningen 
är oförändrad från föregående år. Medelvärdet på en femgradig skala uppgår till 3,8. 
Bemötandet får ett fortsatt gott omdöme. Det finns i år inga skillnader mellan könen.
Besök på servicekontoren fortsätter att minska
På servicekontoren kan allmänheten få hjälp med frågor om ärenden som handläggs av 
generell information och hjälp att använda myndigheternas självbetjäningstjänster . 
Statens servicecenter ansvarar för servicekontoren. 
Det gjordes 2,2 miljoner besök på de 117 servicekontoren under 2021, att jämföra med 
2,4 miljoner under 2020. Antalet besök på servicekontoren har minskat kontinuerligt 
sedan 2013, då antalet var 4,8 miljoner. Cirka en tredjedel av besöken, 822 000 stycken 
gällde Försäkringskassan, vilket är en lägre andel än föregående år . De gällde främst 
aktivitetsstöd bostadsbidrag och föräldrapenning.
Försäkringskassan bedömer att produktiviteten är tillfredsställande med en oförändrad 
utveckling. Detta utifrån en sammanvägd bedömning av utvecklingen av styckkost -
naderna för de redovisade förmånerna med hänsyn tagen till väsentliga förändringar i 
förutsättningarna för Försäkringskassans uppdrag. Samtliga redovisade förmåner utom 
bostadsbidrag och underhållsstöd bedömer att produktiviteten är tillfredsställande.
Det är dock i första hand intressant att analysera och bedöma produktiviteten ur ett 
förmånsperspektiv. Förmånerna skiljer sig åt i många avseenden till följd av skillnader 
i regelverken. Det gör att också verksamhetslogiken skiljer sig åt. De förmåner där 
hela eller delar av handläggningen är möjlig att automatisera har lägre styckkostnader , 
medan styckkostnaderna blir högre i de förmåner som kräver mer manuell utredning och 
samordning av insatser.
Styckkostnaderna i fasta priser har minskat för bland annat aktivitetsersättning, 
aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och etableringsersättning, barnbidrag, föräldra -
penning, samt tillfällig föräldrapenning. De har ökat inom assistansersättning, 
bostadsbidrag, merkostnadsersättning, omvårdnadsbidrag, sjukersättning, sjukpenning, 
statligt tandvårdsstöd och underhållsstöd. 
Pandemin har bidragit till såväl ökade som minskade styckkostnader , eftersom den för 
vissa förmåner inneburit relativt stora förändringar i antalet beslut, men inte påverkat 
förvaltningskostnaderna i samma utsträckning. 
31Året som gått
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Förmåner till barn och 
familjer
I detta avsnitt redovisas resultaten och utvecklingen avseende 
handläggningen av förmåner som ges till barn och familjer, vilket omfattar 
barnbidrag, bostadsbidrag och underhållsstöd samt föräldrapenning 
och tillfällig föräldrapenning. Redovisningen görs med utgångspunkt 
i aspekterna rättslig kvalitet, skyndsamhet, service och produktivitet. 
Slutligen redovisas även pandemins effekter på graviditetspenning.
Pandemin har fortsatt att påverka handläggningen av förmåner till barn och familjer , 
framför allt när det gäller tillfällig föräldrapenning, bostadsbidrag och graviditetspenning. 
Antalet ansökningar om förmånerna har varierat stort under året, och dessutom avvikit 
från tidigare mönster. 
För tillfällig föräldrapenning innebar det att antalet ärenden minskade under det första 
halvåret för att sedan öka under det andra. Liksom under 2020 avstod vi under en 
period21 från att begära in intyg från vården från åttonde dagen i barnets sjukdomsperiod 
för att minska belastningen på vården. Detta gjorde också att vi undvek att bygga upp 
omfattande ärendeköer.
Inom bostadsbidrag kom det in betydligt fler ansökningar än normalt under första 
halvåret av 2021, vilket ledde till eftersläpningar i handläggningen och fler telefonsamtal. 
Situationen förvärrades ytterligare när ett byte av handläggningssystemet påbörjades i 
maj, och tilläggsbidraget återinfördes i juli. För att minska väntetiderna förenklade vi 
därför handläggningen och utökade personalstyrkan. Efter sommaren vände trenden, och 
antalet ansökningar om bostadsbidrag har efter det varit lägre än normalt. 
Även antalet ansökningar om graviditetspenning ökade kraftigt under året, vilket var 
en direkt följd av Socialstyrelsens och Folkhälsomyndighetens rekommendationer till 
gravida för att undvika bli smittade. 
Rättslig kvalitet 
Försäkringskassan bedömer att den rättsliga kvaliteten inom handläggningen av föräldra -
penning och tillfällig föräldrapenning är  tillfredsställande och att utvecklingen är 
oförändrad.  Även för barnbidrag, bostadsbidrag och underhållsstöd bedöms den rättsliga 
kvaliteten vara tillfredsställande och dessutom ha utvecklats positivt. 
21 15 december 2020 – 30 september 2021.
32Förmåner till barn och familjer
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Resultat av uppföljningar och granskningar
Inom barnbidrag fungerar kontrollen av försäkringstillhörighet och behörig bidrags -
mottagare väl. Men beslutsbreven hänvisar alltför ofta till fel lagparagrafer och dokumen -
tationen i ärendena behöver bli bättre.
Inom handläggningen av bostadsbidrag fungerar bedömning av försäkringstillhörighet, 
samordning och behörig mottagare väl och uppföljningarna visar att handläggarna har 
goda kunskaper om regelverket. Utvecklingsområden finns när det gäller dokumentation, 
förmågan att driva ärendet framåt samt kommunicering och beslut. Värt att notera 
är att handläggningen förenklades under maj till september för att minska de långa 
ärendeköerna. Förenklingarna innebar att besluten helt baserades på de uppgifter som den 
sökande lämnade och att utredningsmomenten i handläggningen därigenom minimerades.
Även inom handläggningen av underhållsstöd har handläggarna goda försäkrings -
kunskaper och det finns en väl fungerande kompetensöverföring. Utvecklingsområden är 
att ärenden borde startas snabbare och dokumentationen bli tydligare och mer utförlig.
Handläggningen av föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning fungerar väl när det 
gäller bedömning av ersättningens storlek och utredning av om den sökande har vårdat 
barnet. Utvecklingsområden finns främst inom det förvaltningsrättsliga området, till 
exempel när det gäller dokumentation, kommunicering och beslut. Bristerna gäller främst 
information om kommunicering i journalen vid muntliga kontakter, formulering av brev 
eller att beslut fattas utan kommunicering. 
Inom föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning finns det indikation på att kontrollen 
gällande barns bosättning och om barnet omfattas av den svenska socialförsäkringen 
har utvecklingsbehov. Vi ser även att de riktade kontroller som genomförs förhindrar 
fler felaktiga utbetalningar, vilket ger anledning att misstänka att det finns felaktiga 
utbetalningar som aldrig upptäcks.
Indikatorer
kvaliteten i handläggningen av förmånerna till barn och familjer . 
33Förmåner till barn och familjer
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 15 Upptäckta felaktiga utbetalningar per förmån1
Kvinnor Män Totalt
Barnbidrag Upptäckta	felaktiga	utbetalningar,	antal 14 210 14 961 12 785 5 266 5 072 3 998 19 615 20 225 16 908
orsakade	av	Försäkringskassan,	procent213,8 8,0 6,227,6 13,2 9,217,6 9,3 6,9
Bostadsbidrag3Upptäckta	felaktiga	utbetalningar,	antal	
(enskilda) 4 530 4 809 4 082 1 702 1 787 1436 6 232 6 597 5 518
Upptäckta	felaktiga	utbetalningar,	antal	
(solidariska) 298 317 325 899 752 711 1 197 1 069 1 036
Handlagda	felaktiga	utbetalningar,	
andel orsakade av Försäkringskassan 
(enskilda),	procent216,0 17,6 14,9 20,6 23,2 19,8 17,2 19,0 16,1
orsakade av Försäkringskassan (solida ­
riska),	procent217,0 19,3 12,1 18,0 15,8 17,3 17,8 16,9 15,7
Underhållsstöd Upptäckta	felaktiga	utbetalningar,	antal 7 358  7 974 6 356 3 005 3 098 2 655 10 363 11 072 9 011
orsakade	av	Försäkringskassan,	procent213,9 13,8 10,9 13,3 13,7 10,3 13,7 13,8 10,7
Föräldrapenning Upptäckta	felaktiga	utbetalningar,	antal 10 989 10 442 8 631 7 047 7 986 6 185 18 036 18 428 14 816
orsakade	av	Försäkringskassan,	procent225,4 19,3 16,5 17,6 11,6 8,522,4 16,0 13,0
föräldrapenningUpptäckta	felaktiga	utbetalningar,	antal 5 403 5 685 3 747 3 259 3 563 2 500 8 662 9 248 6 247
orsakade	av	Försäkringskassan,	procent213,2 11,9 10,9 9,5 7,0 5,411,8 10,0 8,6
1 På grund av förändringar i datakällan har statistikfångsten för felaktiga utbetalningar utvecklats under 2021. Det gör att 
2 Andelen	kan	inte	relateras	till	antalet	felaktiga	utbetalningar	i	den	översta	tabellraden,	eftersom	den	har	beräknats	utifrån	
felaktiga utbetalningar som hanterats under året.
3 Uppgifterna inkluderar inte sådana åter­ eller tilläggsbetalningar som görs inom för preliminärt respektive slutligt 
bostadsbidrag.	Felaktiga	utbetalningar	av	solidariskt	bostadsbidrag,	som	beviljats	till	två	personer	gemensamt,	registreras	
på den person som har betalningsförmåga. Den könsuppdelade statistiken speglar därför inte könsfördelningen på ett 
rättvisande sätt.
Antalet upptäckta felaktiga utbetalningar och andelen fel som orsakats av Försäkrings -
 kassan inom barnbidrag har minskat . De felaktiga utbetalningarna beror främst på att 
föräldrarna förlänger utlandsvistelser utan att meddela Försäkringskassan, samt att 
flerbarns tillägg betalas ut felaktigt på grund av att information inte kommit in i tid. Fler 
felaktiga utbetalningar görs till kvinnor än till män, även i förhållande till fördelningen av 
mottagare mellan könen. Däremot får fler män än kvinnor sina ärenden felaktigt handlagda 
av Försäkringskassan. Utifrån tillgängliga underlag kan vi inte förklara skillnaden.
Antalet upptäckta felaktiga utbetalningar och andelen fel orsakade av Försäkringskassan 
av bostadsbidrag har minskat. Minskningen beror främst på att vi upptäckt felaktiga 
beslut i tidigare ärenden när vi börjat göra noggrannare utredningar och därmed rättat 
till nuvarande utbetalningar. De beslut som rättades byggde på felaktiga uppgifter om 
barnens eller föräldrarnas boende och om skolgång för barn över 18 år . Även långa 
handläggningstider har bidragit till felutbetalningarna, eftersom information om att 
bidraget upphört inte hunnit hanteras före utbetalning. Liksom för barnbidrag görs fler 
felaktiga utbetalningar till kvinnor än till män, även i förhållande till fördelningen av 
mottagare mellan könen. Fler män än kvinnor får sina ärenden felaktigt handlagda av 
Försäkringskassan. Det rör sig dock om ett fåtal ärenden och utifrån tillgängliga underlag 
kan vi inte förklara skillnaden.
Tabellen ovan visar upptäckta felaktiga utbetalningar av preliminärt bostadsbidrag, 
men de flesta justeringar av utbetalt bostadsbidrag görs när det slutliga bostadsbidraget 
fastställs. Den som ansöker om bostadsbidrag gör en uppskattning av sin årsinkomst, och 
ändras den under utbetalningsperioden ska bidragstagaren så fort som möjligt meddela 
ändringen så att bidraget kan korrigeras till rätt belopp. Om den som får bidraget glömmer 
eller låter bli att meddela sin ändrade inkomst justeras bostadsbidraget efter årets slut 
34Förmåner till barn och familjer
Försäkringskassans årsredovisning 2021 när Skatteverket har uppgifter om årsinkomsten. Ungefär 36 procent av hushållen blir då 
återbetalningsskyldiga, medan 17 procent får en tilläggsutbetalning.
Antalet upptäckta felaktiga utbetalningar inom underhållsstöd har minskat, liksom 
andelen som orsakats av Försäkringskassan. Felaktiga utbetalningar inom underhållsstöd 
beror främst på att föräldrarna inte har separerat och därmed inte har rätt till underhålls-
   stöd, att anmälan om flytt inte har gjorts eller att Försäkringskassan inte uppmärksammat 
att föräldern saknar uppehållstillstånd. Fler kvinnor än män får felaktigt utbetalt 
underhållsstöd, och fler ärenden som rör utbetalning till kvinnor handläggs felaktigt 
av Försäkringskassan. Tar man hänsyn till hur många kvinnor respektive män som får 
underhållsstöd utbetalt är dock männen överrepresenterade i antal felaktiga utbetalningar . 
Utifrån tillgängliga underlag kan vi inte förklara skillnaden.
Antalet upptäckta felaktiga utbetalningar minskar för både föräldrapenning och tillfällig 
föräldrapenning. För tillfällig föräldrapenning kan det delvis bero på färre kontroller , att 
vi under del av året inte haft krav på intyg från vården från den åttonde dagen i barnets 
sjukdomsperiod och införandet av månadsuppgifter för sjukpenninggrundande inkomst. 
Fler felaktiga utbetalningar görs till kvinnor än till män. Skillnaderna mellan könen 
försvinner dock nästan helt när vi tar hänsyn till förhållandet mellan antalet upptäckta 
felaktiga utbetalningar och det totala antalet utbetalningar. Könsskillnaden försvinner 
också nästan helt om vi jämför antal upptäckta felaktiga utbetalningar mot antal beslut.
Inom tillfällig föräldrapenning görs även riskbaserade och slumpmässiga kontroller före 
utbetalning. Kontrollerna kan ge anledning att kontrollera även tidigare utbetalningar , 
vilket kan leda till att fler felaktiga utbetalningar upptäcks. Antalet felaktiga utbetalningar 
som upptäcks via dessa kontroller har ökat sedan förra året, både genom att vi stoppat 
utbetalningar och genom att vi kontrollerat fler ärenden där ersättning redan betalats ut. 
Genom kontrollerna har vi förhindrat att cirka 66,2 miljoner kronor betalats ut felaktigt. 
Det kan jämföras med år 2020, då motsvarande belopp var 48,5 miljoner. Ytterligare en 
anledning till ökningen är en förändring av riskprofilerna inför 2021. Vår uppföljnings -
kontroll visar att andelen av de sökande som blivit kontrollerade och som gör rätt vid 
nästkommande ansökan, har ökat från nästan 56 procent till drygt 66 procent .
Tabell 16 Intern försäkringskontroll, per förmån1
Barnbidrag Antal granskade ärenden – 1 246 1 275 – 711 769 1 324 1 957 2 044
Andel	med	avvikelse,	procent2– –1,6 – –2,0 2,3 2,0 1,8
Bostadsbidrag Antal granskade ärenden – 1 875 1 940 – 1 012 1 144 1 334 2 887 3 091
Andel	med	avvikelse,	procent2– –6,3 – –10,8 8,2 5,5 8,1
Underhållsstöd Antal granskade ärenden – 1 770 1 859 – 717 837 1 325 2 487 2 701
Andel	med	avvikelse,	procent2– –3,5 – –3,3 5,5 5,1 3,6
Föräldrapenning Antal granskade ärenden – 1 241 1 287 – 722 759 1 349 1 963 2 046
Andel	med	avvikelse,	procent2– –1,9 – –2,0 1,2 1,3 1,9
Tillfällig föräldrapenning Antal granskade ärenden – 1 201 1 178 – 796 802 1 350 1 997 1 980
Andel	med	avvikelse,	procent2– –1,9 – –2,5 0,8 1,5 2,1
1 För 2019 kan statistiken inte delas upp per kön på grund av det gamla statistiksystemets uppbyggnad.
2  Andelen kan inte jämföras med tidigare år eftersom urvalet för granskade ärenden förändrades under 2020. I den 
Fler ärenden om barnbidrag har granskats i år än förgående år. De avvikelser som 
upptäcks är främst att det saknas bevakning för att kontrollera om förälder och barn har 
uppehållstillstånd, och att bidraget betalas ut på avi trots att vi har uppgift om konto. 
35Förmåner till barn och familjer
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Även för bostadsbidrag har fler ärenden granskats i år. De avvikelser som upptäcks är främst 
att bidraget beviljats från fel tidpunkt, att vi saknar uppgift om uppehållstillstånd, att bidraget 
inte tidsbegränsas vid tillfälligt uppehållstillstånd, att registrerade uppgifter inte stämmer med 
underlaget eller att utbetalning gjorts till fel betalningsmottagare vid gemensam ansökan.
Fler ärenden för underhållsstöd har granskats. Här är avvikelserna främst att 
underhållstödet betalats ut på avi trots att vi har haft uppgift om konto, att den förälder 
som barnet bor hos och barnet inte är folkbokförda på samma adress samt felaktiga 
avdrag till socialnämnden och vid samordning av etableringstillägg.
Antalet ärenden om föräldrapenning som granskats under 2021 är något fler för både 
kvinnor och män än under 2020. För tillfällig föräldrapenning har något färre ärenden för 
kvinnor och något fler ärenden för män granskats än under 2020. Andelen ärenden där 
avvikelser upptäcks har ökat, marginellt mer inom tillfällig föräldrapenning. Ökningen 
beror sannolikt till stor del på att automatiska utbetalningar exkluderats i slumputtaget för 
kontroll under 2020, vilket gör att siffrorna för 2020 och 2021 inte är jämförbara. 
Den vanligaste avvikelsen i ärenden om föräldrapenning är fortfarande att det saknas 
korrekta och tillräckliga uppgifter om barns bosättning och hur länge föräldern har haft 
en inkomst före förlossningen, det så kallade 240-dagarsvillkoret22. Även inom tillfällig 
föräldrapenning är den vanligaste avvikelsen avsaknad av korrekta och tillräckliga 
uppgifter, till exempel när en försäkrade ansöker med anledning av att ordinarie vårdare 
är sjuk men barnet i vanliga fall vistas på förskola. Det finns då inte behov för någon att 
avstå från arbete för att vårda barnet. 
Fler ärenden i samtliga fem förmåner har granskats där förmånstagaren är en kvinna, 
vilket troligen beror på att fler kvinnor än män är förmånstagare. Andelen ärenden med 
avvikelser inom barnbidrag, bostadsbidrag och tillfällig föräldrapenning är högre för män 
än för kvinnor. För underhållsstöd och föräldrapenning är skillnaden mellan kvinnor och 
män marginell. Skillnaderna kan inte förklaras med tillgängliga underlag.
Tabell 17 Omprövningar, per förmån1
Barnbidrag Inkomna	ärenden,	antal 753 747 687 441 460 419 1 196 1 208 1 106
Avgjorda	ärenden,	antal 795 745 667 475 461 409 1 272 1 206 1 076
Ändrade	beslut,	procent 15,7 17,3 14,8 15,8 15,8 14,9 15,7 16,7 14,9
Bostadsbidrag Inkomna	ärenden,	antal 3 954 4 602 4 106 2 357 2 812 2 069 6 313 7 415 6 175
Avgjorda	ärenden,	antal 4 222 3 833 4 925 2 538 2 361 2 570 6 760 6 194 7 495
Ändrade	beslut,	procent 32,0 29,1 29,3 31,7 32,5 31,5 31,9 30,4 30,1
Underhållsstöd Inkomna	ärenden,	antal 2 196 2 125 1 812 2 585 2 524 2 279 4 781 4 649 4 091
Avgjorda	ärenden,	antal 2 383 2 048 1 871 2 695 2 463 2 289 5 078 4 511 4 160
Ändrade	beslut,	procent 14,5 12,6 11,8 6,7 8,5 5,810,4 10,4 8,5
Föräldrapenning Inkomna	ärenden,	antal 663 658 535 669 792 632 1 333 1 451 1 167
Avgjorda	ärenden,	antal 735 655 554 703 814 603 1 439 1 470 1 157
Ändrade	beslut,	procent 41,5 41,4 45,8 47,8 46,1 46,4 44,5 43,9 46,2
Tillfällig föräldrapenning Inkomna	ärenden,	antal 2 300 2 747 2 037 1 515 1 813 1 420 3 815 4 560 3 457
Avgjorda	ärenden,	antal 2 385 2 732 1 975 1 555 1 812 1 373 3 940 4 544 3 348
Ändrade	beslut,	procent 63,9 63,2 66,4 62,1 60,1 62,9 63,2 62,0 65,0
22 Ett särskilt villkor (12 kap. 35 § SFB) som måste vara uppfyllt för att föräldern ska kunna få ersättning 
utifrån sin årsinkomst. Om villkoret inte är uppfyllt betalas ersättning ut på grundnivå för de första 180 
dagarna som tas ut för barnet och först därefter kan föräldrarna få ersättning beräknad utifrån sin inkomst.
36Förmåner till barn och familjer
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Både antalet beslut som omprövas och andelen som ändras har minskat för barnbidrag. 
Det finns ingen generell anledning till att beslut ändras. Andelen beslut som ändras är den 
samma för kvinnor och män.
Även för bostadsbidrag har antalet beslut som omprövas minskat. Andelen som ändrats 
är densamma som förgående år. Den huvudsakliga orsaken till att beslut ändras är att nya 
underlag tillkommer. Enbart 4 procent av besluten ändras av andra orsaker och då oftast på 
grund av att en annan bedömning görs av om personerna delar bostad eller inte. Färre beslut 
ändras för kvinnor än för män, men skillnaden kan inte förklaras med tillgängliga underlag.
För underhållsstöd har både antalet beslut som omprövas och andelen som ändras minskat 
från en redan låg nivå. Minskningen beror till en del på att tiden som den betalningsskyldige 
föräldern har på sig att begära omprövning har minskat, vilket har lett till att man får göra 
en ny ansökan i stället för att begära omprövning. Den vanligaste orsaken till att besluten 
ändras är att det kommer in nya underlag. Andra orsaker är att vi gör en annan bedömning 
av om föräldrarna lever ihop och om föräldrarna är oeniga om barnets boende. 
Fler beslut om underhållsstöd ändras för kvinnor än för män. Om det verkligen är 
en faktisk skillnad mellan könen går dock inte att uttala sig om utifrån tillgängliga 
underlag. Det beror på att de flesta som får underhållsstöd är kvinnor som får ett beslut 
om rätten till underhållsstöd som gäller till barnet fyller 18 år. De flesta som ska betala 
underhållsstöd är män, och de får ett nytt beslut varje år om vilket belopp de ska betala. 
Besluten kan därmed röra sig om olika saker.
Inom föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning har antalet beslut som omprövas minskat. 
En orsak till att färre beslut om tillfällig föräldrapenning omprövas kan vara att vi på grund 
av pandemin inte begärt in läkarintyg den åttonde dagen i sjukperioden. Andelen beslut som 
ändrats har ökat något. Ökningen gäller både kvinnor och män. Den vanligaste anledningen 
till att besluten ändras är även här underlag som tillkommer i samband med omprövningen; 
för tillfällig föräldrapenning gäller det nästan 90 procent av de beslut som ändras. 
Tabell 18 Mål i förvaltningsrätt, per förmån1
Barnbidrag Inkomna ärenden 132 126 113
Avgjorda ärenden 110 121 131
Ändrade	beslut,	procent 11,8 5,8 13,0
Bostadsbidrag Inkomna ärenden 566 443 635
Avgjorda ärenden 433 601 510
Ändrade	beslut,	procent 9,9 10,5 13,5
Underhållsstöd Inkomna ärenden 601 759 591
Avgjorda ärenden 501 715 699
Ändrade	beslut,	procent 9,6 6,4 6,2
Föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning2Inkomna ärenden 287 339 274
Avgjorda ärenden 287 328 320
Ändrade	beslut,	procent 14,6 10,7 14,1
2 Föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning särredovisas inte av Domstolsverket.
Källa: Domstolsverket.
Antalet ärenden om barnbidrag som prövats i förvaltningsrätten har minskat jämfört med 
förgående år. Andelen beslut som ändras av rätten har ökat. 
Fler ärenden om bostadsbidrag och färre om underhållsstöd har prövats i förvalt -
ningsrätten. Andelen som ändras har ökat för bostadsbidrag och är oförändrad för 
underhållsstöd. Den vanligaste orsaken till att besluten ändras är att rätten gör en annan 
bedömning av om de sökande bor tillsammans eller inte.
37Förmåner till barn och familjer
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Något färre ärenden om föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning har prövats och 
avgjorts i förvaltningsrätten. Andelen beslut som ändras har ökat något. Men i förhållande 
till de ungefär 7,7 miljoner antal beslut som hanteras inom de båda förmånerna är det en 
mycket liten del som överklagas och ändras.
De försäkrades upplevelse av den rättsliga kvaliteten
De försäkrades upplevelse av den rättsliga kvaliteten är oförändrad sedan föregående år . 
Det gäller för alla förmåner inom området. Medelvärdet på en femgradig skala ligger 
mellan 3,4 och 3,6.23 Det finns inga skillnader mellan könen, förutom inom tillfällig 
föräldrapenning. Där är män något mer positiva.
Försäkringskassan bedömer att skyndsamheten är tillfredsställande inom alla fem 
förmåner som betalas ut till barn och familjer. För barnbidrag och bostadsbidrag har den 
utvecklats positivt, medan utvecklingen för övriga förmåner är oförändrad .
Tabell 19 Handläggningstider, antal dagar i genomsnitt per förmån
Barnbidrag126 22 17 20 19 16 24 21 17 –19
Bostadsbidrag 31 31 29 34 32 32 32 31 30 –2
Underhållsstöd 59 43 43 57 43 44 59 43 43 2
Föräldrapenning 8 4 5 9 5 5 8 4 5 11
Tillfällig föräldrapenning 11 6 7 10 6 6 11 6 6 4
1 	 I	resultatet	ingår	även	utfallet	för	flerbarnstillägg.	Utfall	för	tidigare	år	stämmer	därför	inte	med	årsredovisningen	2020.
Tabell 20 Pågående ärenden, antal per förmån1
Barnbidrag 20 222 14 772 10 337 10 820 8 591 5 842 31 042 23 364 16 179
Bostadsbidrag 18 348 19 210 17 966 13 099 12 594 10 804 31 447 31 804 28 770
Underhållsstöd 7 477 5 341 4 541 2 355 1 622 1 522 9 832 6 963 6 063
Föräldrapenning 49 802 24 456 28 994 37 927 16 321 18 756 87 729 40 777 47 750
Tillfällig föräldrapenning 72 556 34 148 44 362 44 659 22 595 30 289 117 216 56 743 74 651
1  Pågående ärenden innefattar endast ärenden som handläggs manuellt.
Handläggningstiden har minskat för barnbidrag. Antalet pågående ärenden har också minskat. 
Anledningarna till det är flera: antalet inkomna ärenden har varit färre än förgående år, en 
ny e-tjänst som automatiserat delar av handläggningen har lanserats och vi har varit väl 
bemannade. Det finns ingen direkt skillnad i handläggningstiden mellan kvinnor och män. 
Handläggningstiden har minskat något för bostadsbidrag, liksom antalet pågående 
ärenden. Skillnad i handläggningstiden mellan kvinnor och män har ökat jämfört med 
förgående år. Utifrån tillgängliga underlag kan vi inte förklara skillnaden.  
För bostadsbidrag har det varit två händelserika år med flera faktorer som påverkat 
skyndsamheten: pandemin, utveckling av handläggningssystemet och lagändringar . När 
pandemin startade i början av 2020 ökade antalet ansökningar samtidigt som tilläggs -
bidraget infördes, vilket skapade långa ärendeköer. Antalet ansökningar fortsatte att vara 
fler än normalt under 2021, men blev aldrig lika högt som under 2020.
23 Barnbidrag 3,4, bostadsbidrag 3,5, underhållsstöd 3,4, föräldrapenning 3,6, tillfällig föräldrapenning 3,4.
38Förmåner till barn och familjer
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Under året påbörjades ett utbyte av handläggningssystemet. Bytet innebär att bostadsbidrag 
under ungefär ett års tid handläggs i två olika system, vilket skapar vissa svårigheter. 
Samtidigt har två lagändringar implementerats i handläggningen, arbetsgivardeklaration 
på individnivå24 och tidigare avstämning av bostadsbidraget25. Lagändringarna kommer 
att medföra förbättringar för de försäkrade, men införandet har inneburit merarbete under 
året. För att hantera situationen gjordes tillfälliga förenklingar i handläggningen och 
personal rekryterades, lånades in från andra förmåner samt hyrdes in.
Handläggningstiden för underhållsstöd är densamma som förgående år. Antalet pågående 
ärenden har dock minskat något. Det finns ingen skillnad i handläggningstid mellan 
kvinnor och män.
Handläggningstiderna för föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning har inte 
förändrats nämnvärt under 2021. Skillnaden i handläggningstider för män och kvinnor 
inom föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning är liten.
Automatiseringsgraden för föräldrapenning fortsätter att öka och ligger nu på 
62,8 procent. För tillfällig föräldrapenning är automatiseringsgraden 70,8 procent, en liten 
minskning från 2020. Minskningen sammanfaller med att vi under merparten av 2021 
inte längre hade samma förenklade hantering av sjukpenninggrundande inkomst som 
tillfällig infördes under 2020 med anledning av pandemin. Automatiseringsgraden är dock 
fortfarande hög. 
Andelen ärenden där ersättning betalas ut i rätt tid26 är oförändrad för föräldrapenning på 
97,6 procent och minskar något för tillfällig föräldrapenning från 91,2 procent 2020 till 
90,7 procent 2021.
De försäkrades upplevelse av skyndsamheten
De försäkrades upplevelse av skyndsamheten förbättrats sedan föregående år för alla 
förmåner förutom bostadsbidrag där upplevelsen är oförändrad. Medelvärdet på en 
femgradig skala ligger mellan 3,6 och 3,9.27 Inom föräldrapenning är männen mer 
positiva till skyndsamheten. För övrigt finns inga skillnader mellan könen.  
Service
Försäkringskassan bedömer att servicen inom bostadsbidrag, underhållsstöd, föräldra -
penning och tillfällig föräldrapenning är tillfredsställande och att utvecklingen är 
oförändrad. Servicen inom barnbidrag bedöms vara tillfredsställande och har utvecklats 
positivt jämfört med förgående år. 
Antalet samtal om barnbidrag har minskat med 10 procent till 110 000. Tillgängligheten 
har ökat till 94 procent och väntetiden minskat från 8 till 5 minuter. Merparten av de 
kunder som ringer Försäkringskassan angående barnbidrag gör det i samband med 
utbetalning. Även under dessa perioder är tillgängligheten hög och väntetiderna korta.
24 Uppgifter på individnivå i arbetsgivardeklarationen prop. 2016/17:58.
25 Tidigare avstämning av bostadsbidraget prop. 2017/18:270. kap 5.4.1.
26 Andel ärenden som avslutas inom 30 dagar för föräldrapenning och andel ärenden som utbetalas i rätt tid 
för tillfällig föräldrapenning (de som har ansökt senast den 10:e får sin ersättning den 25:e).
27 Barnbidrag 3,7, bostadsbidrag 3,6, underhållsstöd 3,6, föräldrapenning 3,9, tillfällig föräldrapenning 3,8.
39Förmåner till barn och familjer
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Antalet samtal om bostadsbidrag har ökat med 8 procent till 375 000. Ökningen beror 
delvis på långa handläggningstider i början på året. Bidragstagarna ringer då in och undrar 
hur det går i deras ärende. Under november och december ökade antalet samtal kraftigt 
på grund av lagändringen om tidigare avstämning,28 som innebär att slutligt bostadsbidrag 
fastställs året direkt efter inkomståret och inte efter två år efter som tidigare. Det innebär att 
två avstämningar har gjorts i år. För att hantera ökningen av antalet samtal har vi lånat in 
personal från andra förmåner samt tagit in tillfällig personal. Trots 27 200 fler samtal har vi 
lyckats hålla en hög tillgänglighet på 85 procent och en väntetid på 11 minuter. 
Antalet samtal om underhållsstöd har minskat med 2 procent till 161 000. Tillgänglig   heten är 
93 procent vilket är något högre än förgående år. Väntetiden har minskat från 8 till 6 minuter.
Antalet samtal om föräldrapenning har ökat något, från drygt 650 000 till cirka 660 000. 
Tillgängligheten är fortsatt hög på 90 procent och på samma nivå som förra året. Den 
genomsnittliga väntetiden ligger även den kvar på samma nivå som tidigare med 8 minuter. 
Antalet samtal om tillfällig föräldrapenning har ökat något, från drygt 400 000 till 
drygt  420 000. Tillgängligheten är fortsatt hög med 91 procent och på samma nivå som 
föregående år. Den genomsnittlig väntetiden ligger även den på samma nivå som tidigare 
med 8 minuter. 
Servicenivån har utvecklats något positivt inom föräldrapenning men något negativt inom 
tillfällig föräldrapenning. Andelen samtal som besvarades inom 15 minuter ökade från 
75 till 77 procent för föräldrapenning men minskade från 79 till 78 procent för tillfällig 
föräldrapenning. 
Användning av e-tjänster
Tabell 21 Användning av e-tjänsten per förmån, procent1
Bostadsbidrag Andel ansökan via e­tjänsten 68,3 82,1 86,2 52,0 70,0 79,2 61,8 77,4 83,7
Underhållsstöd Andel ansökan via e­tjänsten 69,3 73,9 78,6 57,0 64,8 69,5 65,1 70,5 75,1
Föräldrapenning Andel ansökan via e­tjänsten 98,9 99,1 99,3 99,2 99,3 99,5 99,0 99,2 99,4
Andel avstå/ta tillbaka föräldra ­
penning via e­tjänsten97,3 98,1 98,7 96,8 97,4 98,4 96,9 97,5 98,5
Tillfällig föräldrapenning Andel ansökan via e­tjänsten 98,7 99,0 99,1 99,2 99,4 99,5 98,9 99,1 99,3
1 	 Utfallet	skiljer	sig	något	från	årsredovisningen	2020	eftersom	definitionen	av	måttet	har	justerats.
Andelen ansökningar om bostadsbidrag som görs via e-tjänsten har ökat något. 
Fortfarande använder en betydligt högre andel kvinnor än män e-tjänsten, men utifrån 
tillgängliga underlag kan vi inte förklara skillnaden.
Även andelen ansökningar om underhållsstöd via e-tjänsten har ökat. Tjänsten har 
utvecklats, och sedan september är mer information om den sökande förifylld. Liksom för 
bostadsbidrag är det är fortfarande en betydligt högre andel kvinnor än män som använder 
e-tjänsten, men utifrån tillgängliga underlag kan vi inte förklara skillnaden.
Barnbidrag beviljas automatiskt utan ansökan och betalas ut med hälften var till båda 
föräldrarna. I juni 2021 lanserades en e-tjänst där båda föräldrarna kan skriva under om 
de vill att barnbidraget ska betalas ut till en av föräldrarna. Tjänsten används redan av 
80 procent av dem som ändrar fördelningen av bidraget. 
28 Tidigare avstämning av bostadsbidraget prop. 2017/18:270. Kap 5.4.1.
40Förmåner till barn och familjer
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Inom både föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning ökar användandet av e-tjänsterna 
för ansökan från redan höga nivåer på över 99 procent. Även e-tjänsten för att avstå eller 
ta tillbaka dagar ökar till över 98 procent. Ökningarna gäller både kvinnor och män.
De försäkrades upplevelse av tillgänglighet och bemötande
Det sammanvägda resultatet i kundundersökningen för tillgänglighet och bemötande är 
oförändrat för alla förmåner inom området. Medelvärdet på en femgradig skala varierar 
mellan 3,9 och 4.0. Det bästa omdömet får bemötandet. Inom underhållsstöd och 
föräldrapenning är man mindre positiv när det gäller möjligheten att komma i kontakt 
med rätt person, något som dock har blivit bättre inom tillfällig föräldrapenning. Män är 
mer till viss del mer positiva än kvinnor. Bland annat tycker de i högre utsträckning att 
handläggarna inom barnbidrag, underhållsstöd och föräldrapenning har goda kunskaper 
inom sin respektive områden.
Försäkringskassan bedömer att produktiviteten inom barnbidrag, föräldrapenning och 
tillfällig föräldrapenning är tillfredsställande och de fasta styckkostnaderna har minskat. 
Produktiviteten för bostadsbidrag och underhållsstöd bedöms däremot inte som tillfreds -
ställande och styckkostnaderna har ökat.
Tabell 22 Styckkostnad, per förmån1
2019 2020 2021Förändring  
procentFörvaltnings -
kostnad 2021, 
miljoner kronor
Barnbidrag Kronor	per	beslut,	löpande	pris 277 270 277 2,4 152
Kronor	per	beslut,	fast	pris 277 269 265 –1,4 146
Bostadsbidrag Kronor	per	beslut,	löpande	pris 799 765 881 15,2 387
Kronor	per	beslut,	fast	pris 799 762 844 10,9 371
Underhållsstöd Kronor	per	beslut,	löpande	pris 1 977 2 014 2 190 8,7 376
Kronor	per	beslut,	fast	pris 1 977 2 004 2 098 4,7 360
Föräldrapenning Kronor	per	beslut,	löpande	pris 197 198 193 –2,3 586
Kronor	per	beslut,	fast	pris 197 197 185 –6,0 562
Tillfällig föräldrapenning Kronor	per	beslut,	löpande	pris 123 114 113 –1,2 529
Kronor	per	beslut,	fast	pris 123 114 108 –4,9 506
1  Basår för fast pris är 2019.
Den fasta styckkostnaden för barnbidrag har minskat och antalet beslut per årsarbetskraft 
har ökat något. Utvecklingen av e-tjänsten för att ändra mottagare av barnbidrag har 
inneburit omfattande effektiviseringar. Tiden som frigjorts har delvis investerats i 
kvalitetshöjande åtgärder men framför allt har personal lånats ut för hantera det ökade 
antalet ansökningar om bostadsbidrag under pandemin. 
Styckkostnaden för bostadsbidrag har ökat och antalet beslut per årsarbetskraft har 
minskat. Den ökade styckkostnaden beror till stor del på en förändring i fördelningen 
av it-kostnader som innebär att bostadsbidrag belastas med en större andel av dessa.29 
En ytterligare förklaring är att det höga inflödet under delar av året av ansökningar har 
inneburit kostnader för tillfällig personal. 
29 För mer information se avsnitt Resultatredovisningens uppbyggnad, Produktivitet.
41Förmåner till barn och familjer
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Styckkostnaden för underhållsstöd har ökat medan antalet beslut per årsarbetskraft har 
minskat. Det beror främst på att arbetssättet ändrats så att grundligare utredningar av 
inkomst och fler kompletteringar med den bidragsskyldige föräldern görs. 
Styckkostnaden har minskat för föräldrapenning. Det kan bero på de åtgärder som 
vidtagits med anledning av pandemin och som bidragit till stigande automatiseringsgrad. 
För tillfällig föräldrapenning har styckkostnaden också minskat. Anledningen är främst att 
det kommit in betydligt fler ansökningar under andra delen av 2021 än tidigare år .
Övriga förmåner inom Barn och familj
Pandemins påverkan på handläggningen av graviditetspenning
I mars 2021 beslutade Socialstyrelsen och Folkhälsomyndigheten att rekommendera att 
gravida inte borde utsättas för covid-19 efter graviditetsvecka 20. Rekommendationen 
innebar även att de gravida som förbjöds att fortsätta arbeta av sin arbetsgivare eller inte 
längre kunde arbeta kunde ansöka om graviditetspenning.
Det ledde till att antalet avslutade ärenden om graviditetspenning ökade med 36,3 procent 
till 37 127 stycken samtidigt som förmånsutgifterna ökade med 142,9  procent till 1 654 
miljoner kronor. Antal förmånstagare har ökat från 24 551 till 37 754 stycken och antalet 
utbetalningar har ökat från 53 608 till 114 817 stycken. Antalet beslut per årsarbetare 
ökade även dem och antalet pågående ärenden ökade från 7 452 under 2020 till 13 185 
under 2021.
Tilläggsbidrag till barnfamiljer 
Under pandemin har ett tilläggsbidrag införts till barnhushåll som hade bostadsbidrag 
och som fått eller riskerat att få kraftigt sänkta inkomster. Bidraget betalades ut för första 
gången under 2020, och efter ett uppehåll återinfördes det under juli–december 2021. 
Bidraget utgjorde 25 procent av det utbetalda bostadsbidraget, men högst 1 325 kronor 
per månad och krävde ingen extra ansökan. Tilläggsbidraget har betalats ut månadsvis till 
144 200 hushåll. Av dessa var 84 600 ensamsökande kvinnor och 15 700 ensamsökande 
män. De totala försäkringsutgifterna för tilläggsbidraget var 540 miljoner kronor.
Underhållsbidrag och underhållsskyldighet
information och stöd från Försäkringskassan. Syftet är att fler föräldrar som är separerade 
ska komma överens om barnens försörjning själva, utan Försäkringskassans medverkan. 
När föräldrarna önskar ska Försäkringskassan hjälpa dem att enas om underhållsbidraget. 
Försäkringskassan ger information och stöd till föräldrar via telefon. På webbplatsen finns 
ett beräkningsverktyg som hjälper föräldrarna att räkna ut ett underhållsbidrag utifrån 
barnets behov och föräldrarnas gemensamma betalningsförmåga. Under året har 228 000 
personer besökt sidan, jämfört med 240 200 under 2020. 
42Förmåner till barn och familjer
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Mål för föräldraförsäkringen
till att föräldrar får bättre kunskap om föräldraförsäkringens regelverk och om de 
långsiktiga effekterna av fördelningen av föräldraledighet.
Återrapportering:  Försäkringskassan ska återrapportera vilka informations -
insatser och kunskapshöjande åtgärder som genomförts.
Målet är uppfyllt.
Bedömning av måluppfyllelse
Försäkringskassan bedömer att målet för föräldraförsäkringen är uppfyllt.
Vi har verkat för ett jämställt användande genom att informera om föräldraförsäkringens 
regelverk. Vi bedömer att vi har nått ut brett till föräldrarna. Budskapet att dela lika 
genomsyrar hur vi talar, skriver och informerar om föräldraförsäkringen i alla kanaler. 
Vi har genomfört olika riktade aktiviteter för att uppmuntra till ett mer jämställt uttag 
och genom informationsinsatser och informationen på vår webbplats bidrar vi till att öka 
kunskapen om föräldraförsäkringens regelverk. 
Tillfällig föräldrapenning mer jämställd men inte 
föräldrapenningen 
Försäkringskassan arbetar ständigt med att informera om föräldraförsäkringen, dess regler 
och vikten av att dela lika. Vi genomför informationsinsatser via flera plattformar för att 
nå olika grupper. Insatserna ser ut att bidra till att ökad kunskap om föräldraförsäkringen 
och jämställt uttag.30 Men det är samtidigt svårt att bedöma hur mycket de verkligen gör 
att föräldrar i högre utsträckning väljer ett jämställt uttag. 
Den stadiga ökningen av mäns andel av uttaget av föräldrapenning ser ut att ha avstannat. 
Inom tillfällig föräldrapenning fortsätter männens andel däremot att öka. Hur mycket 
pandemin har påverkat utvecklingen av uttagna dagar kommer vi kunna se först när den 
är över. Det är dock viktigt att vara medveten om att beslutet att ta ut föräldrapenning 
och tillfällig föräldrapenning fattas i ett sammanhang av olika normer och idéer , där 
utbildningsnivå och kunskap om försäkringen båda är viktiga parametrar . 
Ett jämställt uttag definieras av Försäkringskassan som att kvinnor och män tar ut mellan 
40 och 60 procent vardera av dagarna med föräldrapenning eller tillfällig föräldrapenning.
30 Rapport 2020-3 Vad vet föräldrar om föräldrapenningen.
43Mål för föräldraförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Diagram 1 Antal uttagna dagar med föräldrapenning
Ökningen av andelen dagar med föräldrapenning som tas ut av män har stannat av 
jämfört med utvecklingen i början av 2000-talet. År 2021 tog män ut 29,6 procent av 
dagarna vilket är en liten minskning från föregående år, då de tog ut 30,1 procent. Om 
utvecklingen fortsätter i samma takt som under de senaste fem åren kommer uttaget av 
föräldrapenning att vara jämställt först år 2054. Prognosen påverkas i hög grad av att 
männens andel av uttaget 2021 för första gången under mätperioden minskade jämfört 
med föregående år. Prognosen måste därför tolkas med försiktighet tills vi kan se om den 
negativa trenden är tillfällig eller håller i sig.
Diagram 2 Antal uttagna dagar med tillfällig föräldrapenning
44Mål för föräldraförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Användningen av tillfällig föräldrapenning är mer jämställd än användandet av föräldra -
penning. Männens andel av antalet uttagna dagar har fortsatt att öka och ligger nu på 
39,7 procent. Troligen beror ökningen liksom föregående år till stor del på pandemin; när 
antalet vårddagar för ett barn ökar under en månad ökar också sannolikheten att männen 
tar en större andel av dagarna. 
Om utvecklingen fortsätter i samma takt som under de senaste fem åren kommer uttaget 
av tillfällig föräldrapenning att vara jämställt redan 2022. Men eftersom ökningen under 
de två senaste åren med stor sannolikhet beror på pandemin är prognosen högst osäker.
Genomförda informationsinsatser
Försäkringskassan har under året genomfört flera insatser för att informera om regelverket 
för föräldraförsäkringen och de möjligheter den ger. Syftet med informationen är att 
föräldrarna ska kunna fatta välinformerade beslut om hur de kan använda föräldra -
försäkringen. Insatserna görs på webbplatsen, i e-tjänsterna och i våra kontakter med 
föräldrar i vardagen via telefon, e-post och sociala kanaler samt i samarbete med 
andra aktörer.
Våra informationsinsatser hänvisar bland annat till föräldrasidorna på webbplatsen, där 
det finns samlad information om regelverket. Webbplatsen hade 5,6 miljoner besök under 
2021, vilket är en liten minskning jämfört med 6,7 miljoner under 2020. 
På webbsidan med information om pandemirelaterade förmåner och ersättningar har det 
också funnits information om ersättning för vård av barn. 
Webbplatsen är en viktig plattform för information och väl känd hos föräldrarna. Enligt 
den årliga kundundersökningen ökar också användningen av den stadigt. Bland personer 
med föräldrapenningärenden har andelen som besökt webbplatsen stigit till 97,2 procent, 
motsvarande siffra för tillfällig föräldrapenning är 98,2 procent. Kvinnor besöker 
webbplatsen i något större utsträckning än män; andelarna är 97,3 respektive 97,1 procent 
för dem som ansökt om föräldrapenning och 98,8 respektive 97,6 procent för tillfällig 
Vid sidan av Försäkringskassans egen webbplats är Facebooksidan Försäkringskassan 
Förälder den kanal som når flest. Hittills i år har den nått ut till 3,7 miljoner människor 
och fått över 48 000 kommentarer. Facebooksidan Försäkringskassan Arabiska är en 
viktig kanal för att nå ut med information till arabisktalande. Från den 1 januari till den 
31 december har sidan nått 300 000 personer. Några av de mest framgångsrika inläggen 
vi gjort på Facebook under perioden har handlat om hur regelverket fungerar , till exempel 
vad som händer när ens barn fyller 4 eller 8 år. 
45Mål för föräldraförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Informationsinsatser riktade till personer som väntar eller nyss fått barn
Under året har vi genomfört flera olika insatser riktade till personer som väntar eller är 
nyblivna föräldrar:
– Kampanj för Vänta barn-guiden.  Försäkringskassan har vid fyra tillfällen under 
året haft en kampanj för att informera blivande föräldrar om Vänta barn-guiden på 
webbplatsen. Kampanjen har gått ut via Facebook förälder, Instagram och Insta 
stories. Vid varje tillfälle nådde vi cirka 300 000 individer, vilket vi bedömer vara ett 
gott resultat. 
– Webbinarium och chatt för blivande föräldrar.  Under året har vi sänt ett 
webbinarium för blivande föräldrar. Vi har i samband med detta och vid två andra 
tillfällen erbjudit möjlighet till livechatt om föräldraförsäkringen. 
– Kommunikationskampanjen Dela lika . Under tre tillfällen under 2021 
kommunicerade Försäkringskassan om att dela lika på föräldraledigheten och 
föräldrapenningen. Varje kampanjperiod pågick i 2–3 veckor och bestod av de filmer 
som togs fram i slutet av 2020 och visades på Facebook, Instagram och Youtube. 
Kampanjerna nådde omkring 53 procent av målgruppen som bestod av 2,3 miljoner 
föräldrar, vilket är väldigt bra.
– Information via telefon . Återkoppling från medlyssning av samtal visar att 
handläggarna på ett naturligt sätt informerar om vikten av att dela lika inom 
föräldraförsäkringen i cirka 70 procent av samtalen. Det gäller både föräldrapenning 
och tillfällig föräldrapenning.
Vi har även genomfört kommunikationsinsatser i samband med mors dag och fars dag. 
Fokus var uttaget av dubbeldagar respektive pappors uttag av ersättning vid vård av barn.
Information till egenföretagare
Vi har gjort flera kommunikationsinsatser riktade till företagare under 2021 inom ramen 
för myndighetssamverkan ”Starta och driva företag”. Under februari och november 
informerade vi om ersättning för vård av barn. I maj informerade vi om föräldrapenning 
och sjukpenninggrundande inkomst, främst riktat till företagare som ska bli eller nyss 
blivit föräldrar. Den senare insatsen lyfter även fram den inbyggda flexibiliteten i 
föräldraförsäkringen med möjligheten att anpassa uttaget av föräldrapenning utifrån sin 
individuella situation, till exempel genom att kombinera arbete med föräldraledighet. 
Kommunikationsinsatserna till företagare genomfördes i den myndighetsgemensamma 
webbplatsen Verksamts31 samtliga kanaler, det vill säga webbplats, sociala medier, 
nyhetsbrev och köpta sökord.
31 Verksamt.se är en myndighetsgemensam webbplats för dem som driver företag.
46Mål för föräldraförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Resultat av informationen
Det finns få statistiska uppgifter som visar om vår information gör skillnad, och på vilket 
sätt. Men Inspektionen för socialförsäkringen (ISF) har tagit fram en rapport som berör 
detta. Rapporten fokuserar främst på föräldrapenning och visar att Försäkringskassan är 
en viktig källa till information för föräldrar med små barn, och att informationen ser ut att 
göra skillnad. Rapporten talar för att en webbplats som är lätt att använda och innehåller 
mycket information har stor betydelse för föräldrars kunskap om föräldrapenningen och 
att Försäkringskassans webbplats är en viktig informationskälla för småbarnsföräldrar .
Rapporten tar även upp vikten av kontinuerlig information om regelverket under 
den tiden barnen växer upp samt vikten av anpassad och riktad information till olika 
målgrupper. Rapporten uttalar sig däremot inte om eventuella samband mellan kunskap 
om försäkringen och användning, men den visar att de pappor som har större kunskap 
om försäkringen också tar ut fler dagar med föräldrapenning. De mammor som har större 
kunskap använder däremot färre dagar med föräldrapenning. Det är dock viktigt att ta 
hänsyn till att beslut om att ta ut föräldrapenning fattas i ett sammanhang av olika normer 
och idéer, där kunskap om försäkringen bara är en parameter. 
Det är inte bara kunskap om försäkringen som ser ut att påverka föräldrars val vid 
fördelningen av dagarna med föräldrapenning. Enligt den senaste rapporten om familje-
politiska indikatorer varierar fördelningen av föräldrapenninguttaget starkt med 
föräldrarnas utbildningsnivå och härkomst. Pappor som har en längre högskoleutbildning 
tar ut nästan en dubbelt så stor andel av dagarna med föräldrapenning jämfört med pappor 
som saknar eftergymnasial utbildning. Pappans andel av uttaget är även högre i par 
där pappan är svenskfödd. Pappans andel av uttaget har dock ökat fram till 2020 i alla 
grupper, oavsett utbildningsnivå och härkomst.
Enligt rapporten om betald och obetald föräldraledighet är föräldrarnas utbildningsnivå 
den faktor som har störst betydelse för hur lika ett par delar på föräldraledigheten. Uttaget 
är mest jämställt i par där minst en av föräldrarna har eftergymnasial utbildning. Föräldrar 
med hög utbildning tar ut mer obetald ledighet under barnets första år , och föräldrar med 
hög utbildning har också en längre total ledighet. Pappors totala ledighet under barnets 
två första år är i genomsnitt 128 dagar bland den med eftergymnasial utbildning, jämfört 
med 88 dagar bland pappor utan eftergymnasial utbildning. 
47Mål för föräldraförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Förmåner vid 
funktionsnedsättning 
assistansersättning, merkostnadsersättning och omvårdnadsbidrag och 
hur dessa har utvecklats med utgångspunkt i aspekterna rättslig kvalitet, 
skyndsamhet, service och produktivitet.
För förmånerna vid funktionsnedsättning har pandemin inneburit utmaningar när det 
gäller introduktion och utbildning av det stora antalet medarbetare som rekryterats inom 
framför allt merkostnadsersättning och omvårdnadsbidrag. Handläggningen av assistans-
ersättning har påverkats genom att hembesök i utredningssyfte inte genomförts.
Inom assistansersättning har vi under året kunnat se att andelen avslag vid ansökan har 
minskat som en följd av den lagändring som trädde i kraft i juli 2020. Ändringen innebär 
att hela hjälpbehovet ska vara assistansgrundande när det gäller andning och måltider i 
form av sondmatning. I övrigt har handläggningen av förmånen präglats av allt kortare 
handläggningstider och stabil hantering av utbetalningar. Under året har även arbetet med 
att säkerställa god kontroll och motverka bidragsbrott fortsatt med målet att förbättra vår 
förmåga att tidigt upptäcka och förhindra brottslighet och risk för felaktiga utbetalningar .
Merkostnadsersättning och omvårdnadsbidrag infördes 2019 utan tillräcklig finansiering 
och därmed otillräcklig kapacitet i handläggningen. Detta har lett till långa ärendeköer 
och oacceptabla handläggningstider. Först för perioden 2021–2023 tilldelades 
Försäkringskassan nödvändig finansiering, vilket gjorde det möjligt att under 2021 
öka antalet årsarbetare till den nivå som krävdes för att både handlägga inflödet av nya 
ansökningar och arbeta av de ärendeköer som byggts upp sedan 2019. Ökningen av 
antalet årsmedarbetare under 2021 var cirka 60 procent inom omvårdnadsbidrag och cirka 
19 procent inom merkostnadsersättning. 
Utöver tillskottet av nya medarbetare som blev möjligt genom ytterligare finansiering 
har ett flertal utvecklings- och effektiviseringsåtgärder genomförts under 2021. 
Insatserna och åtgärderna gäller fyra huvudsakliga fokusområden: rekrytera och utbilda 
nya medarbetare, maximera tillgänglig tid för handläggning, kontinuerligt utveckla 
produktivitet och rättssäkerhet samt minska antalet ansökningar där den sökande inte 
uppfyller villkoren. Omfattande övertidsinsatser har genomförts, handläggningssystemen 
har utvecklats och samtliga handläggande områden har fått egna beslutsfattare vilket 
effektiviserat handläggningen. För att minska antalet ansökningar från sökande som inte 
uppfyller villkoren har informationen på webbplatsen förtydligats. Informationsinsatser 
riktade till intresseorganisationer och hälso- och sjukvården har genomförts och e-tjänsten 
för ansökan om merkostnadsersättning förbättrats. Sammantaget har dessa insatser gjort 
att antalet pågående ärenden har minskat snabbare än prognostiserat under 2021.
48Förmåner vid funktionsnedsättning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Rättslig kvalitet 
Försäkringskassan bedömer att den rättsliga kvaliteten för assistansersättning, merkost -
nadsersättning och omvårdnadsbidrag är tillfredsställande. Eftersom ingen bedömning 
av den rättsliga kvaliteten gjordes för förmånerna år 2020 går det inte att uttala sig om 
Resultat av uppföljningar och granskningar 
Årets kvalitetsuppföljning av ärenden inom assistansersättning, merkostnadsersättning 
och omvårdnadsbidrag har fokuserat på genomförandet av förmånernas viktiga kontroller 
och visar att dessa genomförs i all väsentlighet.
De utvecklingsområden som uppmärksammats inom assistansersättningen är relativt 
begränsade och avgränsade till bedömningen av försäkringstillhörighet, bedömningen 
av behovet av personlig assistans samt samordning med andra ersättningar . Under året 
har ett kontinuerligt arbete bedrivits för att öka den rättsliga kvaliteten, dels i form av 
nationella insatser, dels i form av områdesvisa aktiviteter anpassade utifrån lokala behov 
och förutsättningar.
Inom merkostnadsersättning och omvårdnadsbidrag finns utvecklingsområden inom 
bedömningen av försäkringstillhörighet. För merkostnadsersättning finns även 
utvecklingsområden som handlar om att ta ställning till förmånstiden och verkställande 
av beslut. För merkostnadsersättning har två kontroller för att säkerställa ersättningens 
storlek när ersättning beviljats inte granskats i tänkt omfattning, eftersom förmånen har 
en hög andel avslag. I de ärenden där kontrollerna ändå har varit aktuella framkommer 
dock inga brister. För omvårdnadsbidrag finns utvecklingsområden inom bedömningen av 
omvårdnad och tillsyn samt samordning med andra utbetalda ersättningar . Under året har 
insatser genomförts för båda förmånerna i syfte att öka den rättsliga kvaliteten. 
kvaliteten i handläggningen av förmånerna som ges vid funktionsnedsättning. 
Tabell 23 Upptäckta felaktiga utbetalningar, per förmån1
Assistansersättning Upptäckta	felaktiga	utbetalningar,	antal2305 412 334 393 480 375 698 1136 905
andel	orsakade	av	Försäkringskassan,	
procent324,2 24,0 33,3 25,4 31,0 47,5 24,9 27,9 41,4
Merkostnadsersättning Upptäckta	felaktiga	utbetalningar,	antal – 13 32 – 19 25 – 32 57
procent3–40,0 42,1 –41,7 36,4 –40,9 39
Omvårdnadsbidrag Upptäckta	felaktiga	utbetalningar,	antal – 55 153 – 15 53 8 70 206
procent350,0 58,6 40,2 50,0 37,5 47,6 50,0 54,1 41,7
2 I totalen ingår även felaktiga utbetalningar till organisationer. Den könsuppdelade statistiken summerar därför inte.
3	 Andelen	kan	inte	relateras	till	antalet	felaktiga	utbetalningar	i	den	översta	tabellraden,	eftersom	andelen	har	beräknats	
49Förmåner vid funktionsnedsättning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Antalet upptäckta felaktiga utbetalningar av assistansersättning ligger på liknande nivå 
som föregående år ,	men andelen som orsakats av Försäkringskassan har ökat. Utifrån 
tillgängliga underlag kan vi inte förklara detta. Det totala antalet felaktiga utbetalningar 
orsakade av Försäkringskassan är dock lågt, och den ökning som skett under 2021 gäller 
enbart ett fåtal ärenden. Dessutom är den faktiska andelen lägre, eftersom statistiken 
liksom tidigare år även inkluderar en viss andel slutavräkningar från ärenden där den 
försäkrade får utbetalning i förskott och sedan inte redovisar lika många timmar som har 
betalats ut. Det handlar alltså inte om en felaktig utbetalning, utan är en konsekvens av 
systemet med förskottsutbetalning av ersättning.
Antalet upptäckta felaktiga utbetalningar har minskat för båda könen. Något fler felaktiga 
utbetalningar görs till män än till kvinnor, och en större andel av dessa orsakas av 
Försäkringskassan. Skillnaderna mellan könen kan inte förklaras utifrån tillgängliga 
underlag. 
Inom merkostnadsersättning och omvårdnadsbidrag har antalet upptäckta felaktiga 
utbetalningar ökat, medan andelen som orsakats av Försäkringskassan har minskat. 
Minskningen av andelen felutbetalningar som har orsakats av Försäkringskassan 
beror troligen på kompetenshöjande åtgärder. Ökningen av antalet upptäckta felaktiga 
utbetalningar antas vara en följd av att antalet fler beslut har fattats. 
Anledningarna till felaktiga utbetalningar som orsakats av Försäkringskassan skiljer sig 
inte åt från tidigare år. Dessa beror på att ändrade förhållanden inte åtgärdats i tid, räknefel 
och att utbetalning av merkostnadsersättning eller omvårdnadsbidrag har gjorts samtidigt 
med utbetalningar av handikappersättning eller vårdbidrag. Retroaktiva utbetalningar av 
omvårdnadsbidrag har inte heller samordnats med andra utbetalda ersättningar. 
Underlaget är för litet för att det ska gå att analysera skillnaden mellan kvinnor och män.
Tabell 24 Intern försäkringskontroll, per förmån1
Assistansersättning Antal granskade ärenden – 698 699 – 870 850 3 348 1 568 1 549
Andel	med	avvikelse,	procent – –0,1	 – –0,0 1,0 0,3 0,1
Merkostnadsersättning Antal granskade ärenden –1 042 1 105 – 882 972 671 1 924 2 077
Andel	med	avvikelse,	procent – –1,1 – –1,4 2,7 1,8 1,3
Omvårdnadsbidrag Antal granskade ärenden –1 413 1 448 – 511 636 810 1 924 2 084
Andel	med	avvikelse,	procent – –1,2 – –0,9 0,9 2,4 1,1
Andelen ärenden med avvikelser fortsätter att ligga på en låg och stabil nivå inom 
assistansersättning. Både antalet och andelen ärenden med avvikelser har minskat sedan 
föregående år. De få avvikelser som förekommer gäller ofullständiga räkningar och 
att avtal antingen saknas eller är ofullständiga. Avvikelserna är av samma typ som vid 
föregående års kontroller.
Andelen ärenden med avvikelser inom merkostnadsersättning och omvårdnadsbidrag har 
minskat samtidigt som antalet granskade ärenden har ökat.  De avvikelser som finns inom 
merkostnadsersättning är att ansökan beviljats från en tidigare tidpunkt än reglerna ger 
rätt till, att den sökande beviljats förmånen utan giltigt uppehållstillstånd och att avdrag 
inte görs för försäkrade som har en skuld hos Försäkringskassan. Samtidigt visar den 
interna försäkringskontrollen att antalet tidigare felregistreringar har minskat, framför allt 
när det gäller förmånstiden. Inom omvårdnadsbidrag är avvikelserna att samordning med 
andra utbetalda ersättningar inte har gjorts och att registrerad förmånstid i it-stödet inte 
stämmer med den beslutade. 
50Förmåner vid funktionsnedsättning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Fler ärenden om assistansersättning som gäller män har granskats, vilket kan förklaras av 
att fler män än kvinnor får assistansersättning. Andelen avvikelser är lika mellan könen. 
För merkostnadsersättning och omvårdnadsbidrag gäller det omvända förhållandet när 
det gäller antal granskade ärenden, det vill säga fler kvinnor än män får förmånerna och 
fler ärenden som gäller kvinnor har granskats. För merkostnadsersättning är andelen 
med avvikelse lika mellan könen, medan kvinnor har en högre andel avvikelse gällande 
omvårdnadsbidrag. Skillnaderna kan inte förklaras utifrån tillgängliga underlag.
Tabell 25 Omprövningar, per förmån1
Assistansersättning Inkomna	ärenden,	antal 626 641 442 825 917 660 1 475 1 599 1 161
Avgjorda	ärenden,	antal 642 664 409 810 968 609 1 464 1 679 1 103
Ändrade	beslut,	procent35,5 7,210,0 4,3 5,411,0 4,8 6,0 9,9
Merkostnadsersättning Inkomna	ärenden,	antal 74 676 638 42 320 355 116 997 993
Avgjorda	ärenden,	antal 53 512 795 24 237 443 77 749 1 238
Ändrade	beslut,	procent 1,9 5,5 5,5 8,3 9,3 7,0 3,9 6,7 6,1
Omvårdnadsbidrag Inkomna	ärenden,	antal 218 1 412 1 643 50 329 369 268 1 742 2 012
Avgjorda	ärenden,	antal 131 1 222 1 834 35 261 436 166 1 483 2 270
Ändrade	beslut,	procent 2,3 5,3 6,8 5,7 3,1 5,3 3,0 4,9 6,5
1 På grund av utveckling av statistikfångsten skiljer sig utfallet för tidigare år mot årsredovisningen 2020. Utfallet baseras på 
2 Den könsuppdelade statistiken summerar inte till totalen på grund av registreringar med okänt kön och omprövningar för 
organisationer.
3 På grund av byte av diariehanteringssystem ingår inte samtliga omprövningsärenden av assistansersättning i underlaget för 
ändringsfrekvensen från och med november 2020. Förändringen rör enbart ärenden som rör organisationer.
Antalet begäran om omprövning av beslut om assistansersättning har minskat under 
året. Minskningen gäller båda könen, men är något större för män. De flesta begäran om 
omprövning gäller beslut om rätten till ersättning medan en mindre del gäller beslut om 
utbetalning. En trolig orsak till minskningen är att andelen och även antalet avslag har 
minskat jämfört med föregående år.
Andelen beslut som ändras efter omprövning har fortsatt att öka. Liksom tidigare år gäller 
de flesta ärenden som ändras utbetalning, och den vanligaste orsaken till ändringarna är 
att det tillkommit nya underlag i samband med omprövningen. Att ändringsfrekvensen har 
ökat sedan föregående år kan åtminstone delvis förklaras av att Försäkringskassan under 
slutet av 2020 uppmärksammade en felaktig tillämpning vid nya yrkanden i samband med 
begäran om omprövning av rätten till assistansersättning. Den felaktiga tillämpningen 
innebar till exempel att vi vid omprövning inte tog hänsyn hjälpbehov som tillkommit 
efter att det ursprungliga beslutet fattats.
Inom merkostnadsersättning och omvårdnadsbidrag har både antalet begäran om 
omprövning och ärenden som avgjorts efter omprövning ökat. Orsaken är troligen att 
antalet grundbeslut ökat till följd av åtgärder som påbörjades under 2020 för att minska 
ärendeköerna. 
En orsak till att försäkrade begär omprövning av beslut om omvårdnadsbidrag är 
troligen att föräldrar som tidigare varit beviljade vårdbidrag för samma barn beviljas 
omvårdnadsbidrag på en lägre nivå än tidigare. Andelen avslag inom omvårdnadsbidrag 
har sedan införandet varit cirka 24 procent men har i år minskat till 22 procent. Inom 
merkostnadsersättning kan andelen avslag vara en delförklaring till att antalet begäran 
om omprövning ökar. Andelen avslag inom förmånen är hög och visar på en ökning med 
jämfört med föregående år. För föräldrar till barn är andelen avslag 93  procent för vuxna 
50 procent.
51Förmåner vid funktionsnedsättning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Andelen beslut som ändras vid omprövning har ökat för omvårdnadsbidrag, men minskat 
för merkostnadsersättning. Den vanligaste anledningen till att ett beslut ändras är att det 
har kommit in nya underlag i samband med begäran om omprövning. 
Liksom under tidigare år begär fler män än kvinnor omprövning av beslut om assistans-
ersättning. Det beror sannolikt på att fler män än kvinnor får assistansersättning samtidigt 
som män också i något större utsträckning får avslag på sin ansökan. Andelen beslut 
som ändras efter omprövning är dock relativt lika mellan könen.  Relaterat till andelen 
mottagare av merkostnadsersättning är det färre kvinnor än män som begär omprövning. 
För omvårdnadsbidrag är det fler kvinnor än män som begär omprövning, vilket kan 
förklaras av att det också är fler kvinnor än män som ansöker. Andelen beslut om 
omvårdnadsbidrag som ändras är högre för kvinnor än för män medan andelen beslut om 
merkostnadsersättning som ändras är högre för män. Inga av skillnaderna mellan könen 
kan med säkerhet förklaras utifrån tillgängliga underlag.
Tabell 26 Mål i förvaltningsrätt, per förmån1
Assistansersättning Inkomna	ärenden,	antal 1 032 977 702
Avgjorda	ärenden,	antal 1 132 930 930
Ändrade	beslut,	procent 22,7 23,1 22,6
Merkostnadsersättning Inkomna	ärenden,	antal 310 254 432
Avgjorda	ärenden,	antal 230 273 319
Ändrade	beslut,	procent 10,4 9,9 10
Omvårdnadsbidrag Inkomna	ärenden,	antal 325 476 555
Avgjorda	ärenden,	antal 288 372 505
Ändrade	beslut,	procent 18,4 13,7 12,3
Antalet beslut om assistansersättning som överklagas till förvaltningsrätten har fortsatt 
att minska sedan föregående år, medan andelen som ändras är i stort sett oförändrad. 
Att färre  ärenden överklagas beror troligtvis på att andelen avslag och antalet begäran 
om omprövning har minskat sedan föregående år, samtidigt som fler  beslut ändrats efter 
omprövning. Värt att notera är att drygt 20 procent av de beslut om assistansersättning 
som prövas i förvaltningsrätten ändras. Detta är en relativt hög ändringsfrekvens, och 
ett arbete har påbörjats med att analysera varför besluten ändras samt vilken del av 
utredningarna som ändringarna gäller.
Antalet beslut om merkostnadsersättning och omvårdnadsbidrag som överklagas 
till förvaltningsrätten har ökat. I den redovisade siffran ingår dock även 28 ärenden 
om handikappersättning och 4  ärenden om  vårdbidrag.32 En förklaring till ökningen 
inom merkostnadsersättning kan vara den höga avslagsfrekvensen. Ökningen inom 
omvårdnadsbidrag kan förklaras av att fler beslut har fattats jämfört med tidigare år . 
Andelen beslut som ändras i förvaltningsrätten har minskat för omvårdnadsbidrag och är 
oförändrad för merkostnadsersättning. 
De försäkrades upplevelse av den rättsliga kvaliteten är oförändrad inom alla tre förmåner 
Medelvärdet på en femgradig skala ligger mellan 2,8 och 2,9. Det finns inga skillnader i 
resultaten mellan könen.
32 Från den 1 januari 2019 kommer omvårdnadsbidrag och merkostnadsersättning på sikt ersätta 
 vårdbidrag och handikappersättning enligt övergångsbestämmelser till lagen (2018:1265) om ändring 
i  socialförsäkringsbalken.
52Förmåner vid funktionsnedsättning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Skyndsamhet
Försäkringskassan bedömer att skyndsamheten inom assistansersättning är tillfreds -
ställande och har utvecklats positivt sedan föregående år. Skyndsamheten för merkost -
nadsersättning och omvårdnadsbidrag har däremot utvecklats negativt och bedöms inte 
som tillfredsställande. Inom dessa två förmåner är riktvärdet att den genomsnittliga 
handläggningstiden ska vara 90 dagar. 
Tabell 27 Handläggningstider, antal dagar i genomsnitt per förmån
procent2019 2020 2021 2019 2020 2021 2019 2020 2021
Assistansersättning 148 121 105 152 130 108 150 126 107 –15
Merkostnadsersättning 186 273 325 194 299 336 188 281 329 17
Omvårdnadsbidrag 204 274 296 195 270 274 202 273 292 7
Tabell 28 Pågående ärenden per förmån, antal
Assistansersättning 6 152 4 881 4587 7 687 5 990 5 571 13 839 10 871 10 158
Merkostnadsersättning 7 491 12 946 11 618 3 482 6 213 6 101 10 973 19 159 17 720
Omvårdnadsbidrag 15 758 29 904 23 181 3 879 7 272 5 032 19 637 37 176 28 213
Den genomsnittliga handläggningstiden inom assistansersättningen har minskat kraftigt 
sedan föregående år. En bidragande orsak till det är att vi arbetade av ärendeköerna under 
2020. Det har gjort att vi har färre pågående ärenden per handläggare under 2021.  Det 
leder till en mer koncentrerad handläggning och kortare väntetider , vilket påverkar den 
totala handläggningstiden. I dag är det ofta möjligt att starta handläggningen direkt när 
ett ärende kommit in, vilket gör att färre ärenden tar lång tid att handlägga. De kortare 
handläggningstiderna har gjort att även antalet pågående ärenden har minskat. Även 
effektivare handläggning av utbetalningar genom ökad automatisering har bidragit till 
minskningen . Handläggningstiden är något kortare för kvinnor, men skillnaden kan inte 
förklaras utifrån tillgängliga underlag.
De genomsnittliga handläggningstiderna för merkostnadsersättning och omvårdnads bidrag 
har ökat. Det är en konsekvens av att det främst är ärenden med lång handläggningstid som 
har avslutats. Handläggningstiden i ärenden om merkostnadsersättning är längre för män, 
medan den i ärenden om omvårdnadsbidrag tvärtom är längre för kvinnorna. Skillnaderna 
kan inte förklaras utifrån tillgängliga underlag.
Antalet pågående ärenden har minskat för både merkostnadsersättning och 
omvårdnadsbidrag. Färre ansökningar och ökad handläggningskapacitet har inneburit att 
fler ärenden har kunnat avslutats. Minskningen har gått snabbare än prognostiserat. 
Minskningen av antalet ansökningar beror troligen till viss del  på utökad information 
och förbättring av e-tjänsten. Minskningen av antalet ansökningar om omvårdnadsbidrag 
kan vara en följd av att färre vårdbidragsmottagare, vars ersättning upphört till följd av 
övergångsbestämmelser, har ansökt. Antalet mottagare av  vårdbidrag var cirka 24  800 i 
december 2020 och cirka 3  700 i december 2021, varav 1 600 gällde förlängt vårdbidrag. 
Ett syfte med att införa merkostnadsersättning och omvårdnadsbidrag var att förbättra 
förutsättningarna för ett jämställt ansvarstagande för omvårdnad och tillsyn av barn 
med funktionsnedsättning.33 Vi ser också en positiv utveckling mot ett mer jämställt 
33 Prop. 2017/18:190 Reformerade stöd till personer med funktionsnedsättning s.150. 
53Förmåner vid funktionsnedsättning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 ansvarstagande genom att andelen föräldrar som ansökt gemensamt eller parallellt och 
beviljats omvårdnadsbidrag för samma barn har ökat till 29 procent från 23 procent 
under 2020. För merkostnadsersättning är andelen föräldrar som ansökt gemensamt eller 
parallellt för samma barn 27 procent jämfört med 25 procent för 2020. Andelen föräldrar 
som delade utbetalningen av vårdbidrag med annan förälder var i december 2018 cirka 
5 procent. 
Fler kvinnor än män ansöker om merkostnadsersättning och omvårdnadsbidrag. Kvinnor 
har historiskt sett i högre grad ansökt om och beviljats vårdbidrag, och skillnaden finns 
kvar även för de nya förmånerna. För att kunna förklara dessa skillnader behövs dock 
djupare analyser, tillgängliga underlag räcker inte.
De försäkrades upplevelse av skyndsamheten är oförändrad för assistansersättning och 
merkostnadsersättning. För omvårdnadsbidrag har den förbättrats och uppgår nu till 2,9 
på en femgradig skala. För assistansersättning är medelvärdet 2,9 och för merkostnads-
ersättning 2,6. Det finns inga skillnader i resultaten mellan könen.
Service
Försäkringskassan bedömer att servicen inom assistansersättning, merkostnadsersättning 
och omvårdnadsbidrag är tillfredsställande. Inom assistansersättning är den oförändrad, 
medan den har utvecklats positivt inom merkostnadsersättning och omvårdnadsbidrag.
Antalet telefonsamtal om assistansersättning har fortsatt öka och uppgår till 38 200, en 
ökning från 33 400 under 2020. Tillgängligheten är oförändrad och ligger på 91 procent. 
Den genomsnittliga väntetiden har fortsatt minska och ligger på 4 minuter.
Antalet samtal om merkostnadsersättning har minskat till cirka 24 000 från cirka 25 000 
under 2020. Även inom omvårdnadsbidrag har antalet samtal minskat, från cirka 66 800 
till cirka 42 200. Det är framför allt samtalen om glapp i utbetalningen av ersättning och 
om förlängda vårdbidrag som har blivit färre. 
Minskningen av antalet samtal har lett till att tillgängligheten ökat, och nu ligger på 
91 procent för merkostnadsersättning och 93 procent för omvårdnadsbidrag. Den 
genom snittliga väntetiden har minskat och är nu cirka 7 minuter för merkostnadsersättning 
och cirka 6 för omvårdnadsbidrag. Även förbättrad samtalsteknik och ökad kompetens hos 
handläggarna kan ha bidragit till de förbättrade resultaten, eftersom samtalen troligen blir 
kortare. Bemanningen i telefonin är oförändrad sedan föregående år. 
54Förmåner vid funktionsnedsättning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Användning av e-tjänster
Tabell 29 Användning av e-tjänster inom assistansersättning, merkostnadsersättning 
och omvårdnadsbidrag, procent1
Assistansersättning Andel ansökan via e­tjänsten 13,3 19,8 23,6 11,4 16,7 17,5 12,2 18,1 20,2
Andel elektronisk 
tidsredovisning269,0 74,2 79,5 69,3 74,7 79,3 69,1 74,5 79,4
Andel inskickade räkningar via 
e­tjänsten 4,2 5,4 6,6 3,9 5,1 6,1 4,0 5,2 6,3
Merkostnadsersättning Andel ansökan via e­tjänsten 74,5 75,7 72,4 55,4 57,9 53,0 68,7 70,2 65,7
Omvårdnadsbidrag Andel ansökan via e­tjänsten 85,5 88,3 90,0 83,8 86,9 87,9 85,2 88,0 89,6
1 Utfallet	skiljer	sig	något	från	årsredovisningen	2020	eftersom	definitionen	av	måttet	har	justerats.
2 Utfallet visar genomsnittet per år.
Andelen personer som ansöker om assistansersättning via e-tjänsten har ökat. Även 
användningen av e-tjänsten för tidsredovisning har ökat kontinuerligt sedan den infördes 
2016. Under 2021 skickades 79 procent av tidsredovisningarna in via e-tjänsten. 
Användningen av e-tjänsten för att skicka in räkningar för utförd assistans är dock 
fortfarande låg; andelen är bara 6 procent. 
Att e-tjänsterna för ansökan och räkning inte används i större utsträckning beror 
sannolikt på att många assistansmottagare har en god man eller förvaltare. Varken de eller 
vårdnadshavare som ansöker om assistansersättning för sitt barn kan använda e-tjänsten 
eftersom det saknas tekniska lösningar för signering av annan liksom för dubbel signering 
av vårdnadshavare.
För att det skulle bli möjligt att skicka in information om assistenter elektroniskt infördes i 
slutet av 2020 en teknisk bastjänst som komplement till den befintliga arbetsgivartjänsten. 
Detta har gjort att i genomsnitt 72 procent av underlagen kommer in elektroniskt.
Andelen som ansöker om omvårdnadsbidrag via e-tjänsten har ökat. En trolig orsak är 
att dubbelsignatur i e-tjänsten sedan oktober 2020 gör det möjligt för föräldrarna att 
ansöka gemensamt för samma barn. Andelen som ansöker om merkostnadsersättning 
via e-tjänsten har däremot minskat. Det låga användandet av e-tjänsten för merkost -
nadsersättning kan bero på att vuxna som ansöker om ersättning för sig själva inte är 
lika digitala som föräldrar som ansöker om ersättning för sina barn. En annan orsak kan 
vara att god man eller förvaltare som ansöker om ersättning för sin huvudman inte kan 
använda e-tjänsten.
I juni förtydligades informationen i e-tjänsten om villkoren för att få ersättning, och 
sedan november kan den sökande välja mellan att ange sina kostnader eller att ansöka 
om en garanterad nivå. Sedan maj publiceras också Konsumentverkets referensvärden 
för kostnader för kläder, skor, tvätt och hushållsel på webbplatsen.34 Utveckling av 
e-tjänsten och informationen på webbplatsen under året kan troligen även ha bidragit till 
minskningen av antalet ansökningar där den sökande inte uppfyller villkoren.
Inom samtliga förmåner är det en större andel av kvinnorna som använder e-tjänsterna, 
men utifrån tillgängliga underlag kan vi inte förklara skillnaden. 
34 Sammanställning av Konsumentverkets beräkningar 2021.
55Förmåner vid funktionsnedsättning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 De försäkrades upplevelse av tillgänglighet och bemötande
oförändrat för alla förmåner inom området. Medelvärdet på en femgradig skala är 3,4 för 
merkostnadsersättning, 3,5 för assistansersättning och 3,7 för omvårdnadsbidrag. Män 
ger högre betyg än kvinnor för bemötandet inom assistansersättning och anser i högre 
utsträckning att de får den hjälp de behöver inom omvårdnadsbidrag. I övrigt finns inga 
skillnader mellan könen.
Försäkringskassan bedömer att produktiviteten för assistansersättning, merkostnads-
ersättning och omvårdnadsbidrag är tillfredsställande. Styckkostnaderna har dock ökat 
sedan föregående år. 
Tabell 30 Styckkostnad, per förmån1
procentFörvaltnings-  
Assistansersättning Kronor	per	beslut,	löpande	pris 86 173 75 124 80 480 7,1 422
Kronor	per	beslut,	fast	pris 86 173 74 756 77 103 3,1 404
Merkostnadsersättning Kronor	per	beslut,	löpande	pris 17 005 8 270 9 948 20,3 228
Kronor	per	beslut,	fast	pris 17 005 8 230 9 530 15,8 218
Omvårdnadsbidrag Kronor	per	beslut,	löpande	pris 21 883 10 753 11 861 10,3 706
Kronor	per	beslut,	fast	pris 21 883 10 701 11 363 6,2 676
Under 2020 arbetades ärendeköerna av inom assistansersättningen. Någon motsvarande 
avarbetning har inte behövts under 2021, vilket lett till att färre ärenden handlagts och 
att styckkostnaderna ökat. Antalet beslut per årsarbetare är samtidigt oförändrat från 
föregående år och de totala förvaltningskostnaderna för assistansersättningen har minskat. 
En positiv utveckling kan ses för antalet utbetalningar, där antalet beslut om utbetalning 
per årsarbetskraft har ökat varje år sedan 2018. En bidragande orsak till ökningen är att 
delar av handläggningen har automatiserats. 
Inom merkostnadsersättning och omvårdnadsbidrag har antalet beslut per årsarbetskraft 
minskat. Det totala antalet fattade beslut har dock ökat för båda förmånerna. Den negativa 
utvecklingen av styckkostnaderna är förväntad, framför allt till följd av den nyrekrytering 
som genomförts under året. De totala förvaltningskostnaderna för förmånerna har 
också ökat.
56Förmåner vid funktionsnedsättning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Mål för assistans-
ersättningen
Mål:  Försäkringskassans arbete med assistansersättning ska bidra till det nationella 
målet för funktionshinderspolitiken. Handläggningen ska präglas av hög kvalitet 
och rättssäkerhet så att den som är berättigad till ersättning också får det. Besluten 
ska vara likvärdiga över hela landet, för såväl flickor och pojkar som kvinnor 
och män. Försäkringskassan ska även säkerställa en god kontroll för ett ef fektivt 
och rättssäkert nyttjande av gemensamma resurser och därigenom förebygga och 
förhindra felaktiga utbetalningar och bidragsbrott.
genomförda insatser för att uppnå målet. Vidare ska Försäkringskassan redovisa 
hur samverkan med Inspektionen för vård och omsorg har genomförts och på vilket 
sätt den har bidragit till att förbättra verksamheten.
Bedömning av måluppfyllelsen
Försäkringskassan bedömer att målet för assistansersättningen är uppfyllt.
Försäkringskassan bidrar till jämlika levnadsvillkor och delaktighet i samhället för 
personer med funktionsnedsättning genom att utreda och bevilja assistansersättning. Detta 
ger assistansberättigade möjlighet att leva ett liv som andra. 
Utifrån de uppföljningar som gjorts under året bedöms den rättsliga kvaliteten i 
handläggningen av förmånen vara tillfredsställande och i huvudsak präglas av hög 
kvalitet och rättssäkerhet. 
Andelen ansökningar som avslås är relativt lika över landet, liksom antalet beviljade 
timmar. Detta indikerar att besluten är likvärdiga. 
Arbetet med att säkerställa god kontroll och motverka bidragsbrott har fortsatt under 
året, både genom åtgärder inom den manuella handläggningen och genom utveckling av 
handläggningssystemen. Sammantaget bedömer vi att vi har god kontroll inom ramen för 
vad som är möjligt med nuvarande lagstiftning. Vi bedömer dock att nuvarande regelverk 
inte ger de kontrollmöjligheter som är nödvändiga för att vi på ett ef fektivt sätt ska kunna 
motarbeta risken för brottslighet och oegentligheter.
Samverkan med Inspektionen för vård och omsorg (IVO) har fördjupats och breddats 
under året. Som ett resultatet av detta har IVO under året återkallat flera tillstånd för 
utförare av assistans som av olika anledningar ansetts olämpliga.
57Mål för assistansersättningen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Kvalitet och likvärdiga beslut
Försäkringskassan bedömer att den rättsliga kvaliteten i handläggningen av förmånen är 
tillfredsställande, se avsnittet Förmåner vid funktionsnedsättning, rättslig kvalitet. 
Andelen avslag har minskat märkbart och ligger i år på i genomsnitt 74 procent, att 
jämföra med 81 procent under 2020.35 Minskningen sammanfaller med den lagändring 
som kom den 1 juli 2020. Ändringen innebär att hela hjälpbehovet ska vara assistans -
grundande när det gäller andning och måltider i form av sondmatning.
Den vanligaste orsaken till avslag är att den sökandes behov av hjälp med de 
grundläggande behoven inte uppgår till 20 timmar per vecka. En relativt stor del av 
avslagen beror även på att den sökande inte bedöms tillhöra den personkrets som kan ha 
rätt till assistansersättning. Bland de sökande som tillhör personkretsen är andelen avslag 
högst bland dem med utvecklingsstörning, autism eller autismliknande tillstånd. 
För samtliga sökanden, oavsett ålder, har andelen avslag minskat under 2021 och är i stort 
sett lika i hela landet, vilket indikerar att besluten är likvärdiga. 
Andelen avslag är högre för vuxna än för barn. För vuxna är andelen avslag lika mellan 
könen, medan pojkar oftare får avslag än flickor. Skillnaden mellan pojkar och flickor 
har ökat något under 2021. Orsakerna till skillnaderna är inte känd. De geografiska 
variationer i andel avslag som finns mellan flickor och pojkar samt kvinnor och män är 
inte bestående över tid, vilket kan bero på att antalet beslut är relativt få. 
De som beviljas förmånen för första gången får i genomsnitt ersättning för ungefär lika 
timmar för grundläggande behov eller andra personliga behov.
rättssäkert nyttjande
Försäkringskassan ska anmäla till IVO om det finns anledning att ifrågasätta en assistan -
sanordnares lämplighet. Under året har 59 sådana anmälningar gjorts.36 Försäkringskassan 
har också stoppat utbetalningarna till 10 anordnare som efter utredning bedömts vara 
olämpliga som betalningsmottagare av assistansersättning. 
året. Vi har påbörjat arbete med att förbättra förmågan att tidigt upptäcka och förhindra 
brottslighet och risk för felaktiga utbetalningar inom ramen för nuvarande lagstiftning. 
Vi har även identifierat behov av regeländringar som krävs för att skapa bättre 
förutsättningar för att motverka bidragsbrott inom förmånen. Det senare är nödvändigt, 
eftersom det med nuvarande regelverk inte är möjligt att systematiskt kontrollera om 
assistans verkligen utförts.
Under året har vi även fortsatt att utveckla handläggningssystemen. Bland annat har vissa 
slumpmässiga kontroller vid utbetalning ersatts med ett riskbaserat urval. Utifrån att 
delar av handläggningen av förmånen är mer komplexa och innebär högre risk utvecklar 
vi också systemet för att enligt förutbestämda regler kunna avgöra om en specifik 
utbetalning ska attesteras eller inte. 
35 Avser endast ärenden som fått bifall eller avslag, inte ärenden som avvisats eller avskrivits.
36 Siffran går inte att jämföra med tidigare år på grund av förändrade rutiner.
58Mål för assistansersättningen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 En ny process för handläggning av betalningsmottagare har driftsatts under året. 
Försäkringskassan kommer att ha ett eget register över verksamheter som har tillstånd från 
IVO att utföra assistans för att säkerställa att ersättning inte betalas ut till verksamheter utan 
tillstånd. Samtidigt med registret infördes en maskinell kontroll som markerar tid som inte 
godkänd om assistansen utförts av en verksamhet som saknar tillstånd.
Samarbetet med andra myndigheter fortsätter i syfte att förhindra och upptäcka 
brottslighet. Bland annat biträder vi Polismyndigheten och Åklagarmyndigheten i 
pågående förundersökningar. Vi har också en överenskommelse med Skatteverket om att 
lämna information om olämpliga anordnare.
Sammantaget bedömer vi att kontrollen är god utifrån de möjligheter som nuvarande 
regelverk ger. Vi bedömer dock att nuvarande regelverk inte ger de kontrollmöjlig-
  heter som är nödvändiga för att vi på ett effektivt sätt ska kunna motarbeta risken för 
brottslighet och oegentligheter.
Kontrollutredningar inom assistansersättning
Tabell 31 Kontrollutredningar inom assistansersättning 
Kvinnor Män Totalt1
Antal avslutade kontrollutredningar 499 470 413 463 522 473 1 012 1 072 1 041
Andel	avslutade	ärenden	med	åtgärd,	
procent211 24 20 14 22 17 16 27 23
Antal polisanmälningar 64 118 73 74 128 74 140 258 157
skadestånd,	tusen	kronor 28 988 191 989 192 659 59 635 178 077 135 709 133 152 464 255 461 422
Förhindrade felaktiga utbetalningar3,	
tusen kronor 23 470 73 146 74 531 43 480 107 022 77 718 70 754 183 972 158 472
1	 Uppgift	om	kön	saknas	i	ett	antal	fall	(exempelvis	på	grund	av	att	personen	i	fråga	har	skyddade	personuppgifter),	men	i	
totalsiffran ingår samtliga kontrollutredningar.
2 Andelen åtgärder beräknas på annat underlag från 2020 och är därför inte jämförbar med andel åtgärder 2019. 
ersättningen	inte	hade	avslagits,	dragits	in	eller	minskats.
Försäkringskassan har avslutat 1 041 kontrollutredningar inom assistansersättning under 
2021. Av dessa gällde 393 assistansberättigade och 400 assistenter. Övriga gällde assistans-
anordnare. Antalet avslutade kontrollutredningar är ungefär detsamma som under 2020. 
Andelen avslutade kontrollutredningar som lett till en åtgärd har minskat jämfört med 2020.
De konstaterade felaktiga utbetalningarna i kontrollutredningarna ligger på ungefär 
samma nivå som förra året. Beloppet för förhindrade felaktiga utbetalningar har minskat. 
Det är dock en stor ökning från 2019. Se mer i avsnittet Mål för att minska felaktiga 
utbetalningar om varför beloppen kan skilja sig mycket mellan olika år . 
Resultatet av utredningarna påverkas av att Försäkringskassan har begränsade utrednings -
möjligheter i ärenden där det finns misstankar om att assistans inte har utförts i den 
omfattning som redovisats.37 
För assistansberättigade har fler kontrollutredningar gällt män, vilket förklaras av att fler 
män än kvinnor får assistansersättning. Kvinnor utgör dock en större andel av dem som 
polisanmäls. Sammantaget har 16 kvinnor och 13 män polisanmälts. Underlaget är så litet 
att det inte går att dra några slutsatser om eventuella könsskillnader . 
37 JO-beslut, beslutsdatum 2020-03-13, JO:s dnr 7011-2018 och JO-beslut, beslutsdatum 2008-05-08, JO:s 
dnr 2034-2007.
59Mål för assistansersättningen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Samverkan med IVO
Försäkringskassan samverkar med IVO på nationell, regional och lokal nivå. Samverkan 
ska leda till bättre och mer effektivt utnyttjande av resurser och därmed ökad möjlighet 
att ge god service och ökade förutsättningar att stoppa olämpliga aktörer . På nationell 
nivå hålls regelbundna möten, och myndigheterna beskriver i en viljeinriktning38 
generella och specifika samarbetsformer. Sedan november finns även en ny framtagen 
samverkansrutin39 mellan Försäkringskassan och IVO. Rutinen beskriver informa -
tionsutbytet mellan myndigheterna i tillsyns- eller tillståndsärenden som rör personlig 
assistans. 
Även det operativa samarbetet har utvecklats ytterligare under 2021 för att öka 
möjligheten att agera samtidigt mot verksamheter och företrädare som bedöms olämpliga. 
Detta har även innefattat samarbete med Migrationsverket och Skatteverket. 
Resultatet kan bland annat ses genom att IVO återkallat flera tillstånd.
38 Viljeinriktning för samverkan mellan Inspektionen för vård och omsorg och Försäkringskassan, 
dnr 019929-2018.
39 Samverkansrutin mellan Inspektionen för vård och omsorg och Försäkringskassan, dnr FK 2021/015752.
60Mål för assistansersättningen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Förmåner vid sjukdom och 
nedsatt arbetsförmåga
aktivitetsersättning, sjukersättning och sjukpenning och hur den har 
service och produktivitet. Slutligen redovisas även resultatet för de 
tillfälliga förmåner och de förmåner som har fått förändrade regelverk 
i och med pandemin, ersättning för karensavdrag, ersättning till 
riskgrupper, ersättning till arbetsgivare för höga sjuklönekostnader och 
smittbärarersättning. 
Pandemin har påverkat handläggningen av alla förmåner vid sjukdom och nedsatt 
arbetsförmåga. För aktivitetsersättning och sjukersättning ledde den till en ökad 
arbetsbörda när medarbetare tillfälligt flyttades för att stötta handläggningen i nya 
förmåner och andra förmåner där antalet ärenden ökade på grund av pandemin. För 
sjukpenning ledde den till betydligt fler ärenden, även om antalet ansökningar sjönk något 
från 2020. Flera regeländringar gjordes under året inom sjukpenningen. De tillfälliga 
reglerna från juli 2020 om att prövningen mot normalt förekommande arbete kan skjutas 
upp om vården har försenats på grund av covid-19 förlängdes.40 Kravet på läkarintyg från 
dag 8 i sjukperioden återinfördes den 1 oktober.41
I februari 2021 beslutade Försäkringskassan att göra samlad genomlysning av 
förvaltningen av de förmåner som ingår i sjukförsäkringen, det vill säga aktivitetser -
sättning, sjukersättning, och sjukpenning. Syftet var att identifiera vad som behöver göras 
för att åstadkomma en långsiktig och stabil styrning av förvaltningen av sjukförsäkringen. 
Åtgärder som identifierats och beslutats inom ramen för genomlysningen är förstärkt 
rättslig styrning och rättsligt stöd, inrättandet av en intern tillsynsfunktion samt ökad 
kompetens inom psykisk ohälsa. Genomlysningen utgör underlag för ett program för att 
förnya förvaltningen av sjukförsäkringen. Programmets initiala uppgift är att utarbeta en 
samlad långsiktig målbild och förnyad verksamhetsidé för Försäkringskassans förvaltning 
av sjukförsäkringen.
Inom sjukpenning har även andra förändringar utan kopplingen till pandemin skett under 
året. Regeringen beslutade att tillfälligt stoppa bedömningen i förhållande till normalt 
förekommande arbete under inledningen av året42 inför att lagändringen om övervägande 
skäl skulle träda i kraft den 15 mars 2021. Lagändringen innebär att Försäkringskassan 
inte längre ska bedöma arbetsförmågan mot normalt förekommande arbete från och 
med dag 181 om övervägande skäl talar för att den försäkrade kan åter gå i arbete hos 
arbetsgivaren eller det egna företaget senast dag 365 i rehabiliteringskedjan. Dessutom 
40 Detta har reglerats i en tillfällig förordning men bestämmelserna införs från 1 januari 2022 i 
socialförsäkringsbalken och gäller hela år 2022.
41 Regeringen beslutade i förordning att i sjukpenningärenden gäller krav på läkarintyg från dag 15 i 
sjukperioden, i stället för dag 8 i vanliga fall. Försäkringskassan beslutade därtill att under perioden 
19 mars–31 oktober 2020 samt från den 15 december 2020 att avvakta med att begära in läkarintyg t.o.m. 
dag 21 i sjukperioden och i stället i större omfattning fatta interimistiska beslut.
42 Infördes från och med 8 februari och gällde retroaktivt från den 21 december 2020.
61Förmåner vid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga
Försäkringskassans årsredovisning 2021 har vissa förändringar i organisationen gjorts under 2021. Från och med 15 september 
har handläggningen av ansökningar i nya sjukfall43, utredningen av sjukpenning -
grundande inkomst (SGI) och telefoniverksamheten koncentrerats nationellt. Syftet är att 
renodla uppdraget, skapa förutsättningar för att höja kompetensen inom det avgränsade 
området samt säkerställa bättre förutsättningar för att genomföra de utredningar och den 
samordning som uppdraget kräver utan att störas av variationer av antalet inkommande 
ärenden inom andra områden.44
Försäkringskassan bedömer att den rättsliga kvaliteten för aktivitetsersättning  och 
sjukersättning är tillfredsställande. Utvecklingen för aktivitetsersättning är positiv , medan 
utvecklingen är oförändrad för sjukersättning. 
Även för sjukpenning är den rättsliga kvaliteten tillfredsställande, med det finns 
utvecklingsområden. Eftersom ingen bedömning av den rättsliga kvaliteten gjordes 2020 
går det inte att uttala sig om utvecklingen jämfört med föregående år , men jämfört med 
2019 är den positiv.
Resultat av uppföljningar och granskningar
Aktivitetsersättning vid nedsatt arbetsförmåga
De kvalitetsuppföljningar som har gjorts i ett urval av ärenden visar att utredningar om 
försäkringstillhörighet, samordning med andra ersättningar och verkställande av beslut 
fungerar väl. Likaså är kvaliteten i brev om kommunicering och beslut tillfredsställande.
På grund av pandemin och arbetsläget gjordes det inte någon uppföljning av 
samordningen av rehabiliteringsinsatser och aktiviteter under 2020, vilket gör att vi inte 
kan uttala oss om utvecklingen. Årets uppföljning visar på att den planering, utifrån den 
försäkrades behov, av vad som ska ske under tiden med ersättning fungerar väl. 
Uppföljningarna i år visar på förbättrade resultat inom områdena aktiv handläggning samt 
kommunicering och beslut. Förbättringen kan till viss del bero på åtgärder som vidtagits 
under 2020 utifrån resultatet av en processuppföljning som gjordes hösten 2019. Det 
förbättrade resultatet inom området kommunicering och beslut kan också bero på insatser 
som gjorts för att öka utredarnas förmåga skriva begripligare brev . 
Flera åtgärder för att öka den rättsliga kvaliteten har blivit aktuella i samband med 
två granskningar som gjorts av Inspektionen för socialförsäkringen (ISF). Den ena 
granskningen handlar om variationen i andelen avslag inom aktivitetsersättning vid 
nedsatt arbetsförmåga,45 medan den andra behandlar utredningsskyldigheten i ärenden 
där ansökan om aktivitetsersättning vid nedsatt arbetsförmåga har avslagits.46 Vi har även 
vidtagit åtgärder utifrån ett regeringsuppdrag att förbättra stödet till unga som får avslag 
på ansökan om aktivitetsersättning. Läs mer om detta under rubrikerna Behovsstyrd 
handläggning för att personer ska få effektivt stöd och Åtgärder för att förbättra den 
rättsliga kvaliteten.
43 Den 15 september koncentrerades ärenden inom det s.k. kundflöde 1 som är ärenden där den försäkrade 
är frisk vid ansökan. Under 2022 kommer även nya ansökningar inom kundflöde 2 att koncentreras, det är 
övriga ärenden där eventuella oklarheter om förutsättningarna för åter gång i arbete utreds.
44 Svar på regeringsuppdrag, Uppdrag om förbättrad kvalitet i ärenden om rätt till sjukpenning, 
diarienr 2020/001876.
45 ISF-rapport 2020:9 Variationen inom aktivitetsersättningen.
46 ISF-rapport 2021:3 Försäkringskassans utredningsskyldighet.
62Förmåner vid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Aktivitetsersättning vid förlängd skolgång
Även de kvalitetsuppföljningar som gjorts inom aktivitetsersättning vid förlängd 
skolgång visar ett tillfredsställande resultat när det gäller utredning av försäkringstill -
hörighet, verkställande av beslut och hanteringen av kommunicering och beslut. Ett 
utvecklingsområde som identifierats i ett fåtal ärenden är information när ett ärende 
riskerar att väsentligt försenas.
Sjukersättning
De uppföljningar som har gjorts visar att utredning av försäkringstillhörighet, samordning 
med andra ersättningar och verkställande av beslut fungerar väl. Även utredning och 
bedömning av arbetsförmågans nedsättning samt brev om kommunicering och beslut är 
tillfredsställande. De viktigaste kontrollerna genomförs i all väsentlighet.
Under året har vi också följt upp efterlevnaden av handläggningsprocessen i 
sjukersättning. Resultatet visade att vi i stort sett följer processen. De utvecklingsområden 
som identifierades handlar om att man inte alltid haft muntlig kontakt med den försäkrade 
och att man inte dokumenterat alla arbetsmoment i utredningen enligt processen.
Försäkringskassan bedömer att de viktiga kontrollerna i handläggningen är genomförda i 
all väsentlighet. De uppföljningar som har gjorts visar att vi liksom tidigare år genomför 
inledande handläggningsmoment och tidiga bedömningar av rätten till sjukpenning på ett 
tillfredsställande sätt i merparten av ärendena. Men vi behöver fortfarande bli bättre på 
att utreda och bedöma arbetsförmågan i förhållande till ett normalt förekommande arbete 
samt att utreda och ta ställning till behovet av stöd för återgång i arbete, framför allt i 
längre sjukfall. Dessa utvecklingsområden är kända sedan tidigare och flera åtgärder har 
genomförts under året, vilket också har lett till en positiv utveckling. 
Under året har två rättsliga uppföljningar47 gjorts av tillämpningen av undantaget 
övervägande skäl vid dag 181 i rehabiliteringskedjan som infördes 15 mars. Syftet med 
uppföljningarna har varit att se vilket genomslag lagändringen fått i tillämpningen. 
Antalet ärenden som har granskats vid båda tillfällena har dock varit begränsat, och 
det har därför inte gått att dra några generella slutsatser. Den första uppföljningen 
omfattade beslut som fattats under april till maj och den andra omfattade beslut som 
fattats under juni till augusti. I den första uppföljningen noterades att det var vanligt 
att undantaget övervägande skäl inte prövades före bedömningen av arbetsförmågans 
nedsättning i ett normalt förekommande arbete. I den andra granskningen hade däremot 
den rätta ordningsföljden följts i så gott som samtliga ärenden. Det hade också skett 
en stor förbättring i den andra uppföljningen jämfört med den första när det gäller 
motiveringen av om det fanns övervägande skäl. I den andra uppföljningen fanns en 
sådan motivering i så gott som samtliga ärenden, oavsett om det gällde bifall eller avslag. 
Den stora diskrepans mellan journal och beslut som noterades i avslagsärendena i den 
första uppföljningen hade alltså försvunnit. Däremot visade den andra granskningen 
att kvaliteten i beslutsbreven kunde förbättras ytterligare, både gällande motiveringen 
men även att koppla bedömningen till lagbestämmelsen. Vid den första granskningen 
kunde noteras att utredningen i framför allt avslagsärendena i många fall var bristfällig. 
I samtliga granskade avslagsärenden i den andra uppföljningen bedömdes utredningen 
vara tillräcklig, medan utredningen i bifallsärenden kunde förbättras.
47 Tillämpning av det nya undantaget övervägande skäl vid dag 181 i rehabiliteringskedjan i sjukpenning-
ärenden, (beslutad 2021-06-22) diarienr FK 2021/009854, Fortsatt granskning av tillämpningen av 
undantaget övervägande skäl vid dag 181 i rehabiliteringskedjan i sjukpenningärenden (beslutad 2021-10-
21) diarienr FK 2021/015499.
63Förmåner vid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Indikatorer
kvaliteten i handläggningen av förmåner vid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga.
Tabell 32 Sjukpenning, andel bedömningar av arbetsförmågan gjorda senast vid dag 91 
respektive dag 181, procent (i enlighet med rehabiliteringskedjan)1 
Dag	90,	ärenden	med	läkarintyg	i	tid 74,4 79,2 74,6 73,3 78,0 73,6 74,0 78,7 74,2
Dag	90,	samtliga	ärenden 68,2 71,6 66,6 65,7 68,8 63,1 67,3 70,6 65,3
Dag	180,	ärenden	med	läkarintyg	i	tid 76,5 72,1 71,3 75,0 72,2 69,8 76,0 72,1 70,8
Dag	180,	samtliga	ärenden 69,5 64,1 62,0 66,6 62,7 58,7 68,5 63,6 60,9
1 Utfallet för tidigare år är justerade i förhållande till årsredovisningen 2020 på grund uppdateringar av statistiken.
Andelen ärenden där bedömningar har gjorts vid dag 90 och där läkarintyg fanns i tid 
har minskat sedan 2020. Även andelen bedömningar vid dag 180 och där läkarintyg 
fanns i tid har minskat något. Det finns inga skillnader mellan könen när det gäller 
bedömningarna.
Tabell 33 Upptäckta felaktiga utbetalningar, per förmån1
Aktivitetsersättning Upptäckta	felaktiga	utbetalningar,	
antal 159 255 164 175 225 181 334 480 345
andel orsakade av Försäkrings­
kassan,	procent228,2 25,0 22,6 31,2 28,4 14,4 29,8 26,5 18,3
Sjukersättning Upptäckta	felaktiga	utbetalningar,	
antal 411 594 323 416 507 307 827 1 101 630
kassan,	procent223,8 14,8 17,1 23,6 17,4 28,5 23,7 16,1 22,7
Sjukpenning Upptäckta	felaktiga	utbetalningar,	
antal 10 137 16 430 16 789 5 195 9 715 10 961 15 332 26 145 27 750
kassan,	procent248,5 39,3 36,3 42,3 34,9 30,8 46,4 37,8 34,1
2 Andelen	kan	inte	relateras	till	antalet	felaktiga	utbetalningar	i	den	översta	tabellraden,	eftersom	andelen	har	beräknats	utifrån	
Antalet upptäckta felaktiga utbetalningar av aktivitetsersättning har minskat, men ligger 
på en något högre nivå än under 2019. Minskningen är större för kvinnor , men antalet 
felaktiga utbetalningar är fler för män. Utifrån tillgängliga underlag kan vi inte förklara 
skillnaden. Andelen felaktiga utbetalningar orsakade av Försäkringskassan har också 
minskat. Minskningen gäller för både kvinnor och män men är större för män. Kvinnor 
får en högre andel felaktiga utbetalningar orsakade av Försäkringskassan. Utifrån 
Antalet upptäckta felaktiga utbetalningar för sjukersättning har minskat sedan föregående 
år medan andelen som orsakats av Försäkringskassan har ökat. Det görs fler felaktiga 
utbetalningar till kvinnor än män, men om man tar hänsyn till att fler kvinnor än män 
får sjukersättning är kvinnors andel lägre. Även när det gäller felaktiga utbetalningar 
orsakade av Försäkringskassan är mäns andel större. Utifrån tillgängliga underlag kan vi 
inte förklara skillnaden.
64Förmåner vid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Antalet upptäckta felaktiga utbetalningar av sjukpenning har fortsatt att öka. Ökningen är 
större för män än för kvinnor, men fortfarande får fler kvinnor än män felaktigt utbetald 
sjukpenning. Det beror delvis på att fler kvinnor än män får sjukpenning. Men dessutom 
är kvinnor är sjukskrivna på deltid i högre utsträckning än män, vilket innebär ökad risk 
för fel.48
Antalet fel som orsakas av Försäkringskassan har ökat, men andelen fel som orsakas 
av Försäkringskassan har fortsatt att minska. Det beror på att antalet fel orsakade 
av de försäkrade har ökat kraftigt jämfört med föregående år. Det är vanligare att 
Försäkringskassan orsakat felutbetalningar till kvinnor, men utifrån tillgängliga underlag 
kan skillnaden inte förklaras.
Tabell 34 Intern försäkringskontroll, per förmån1
Aktivitetsersättning Antal granskade ärenden – 1 005 996 – 1 039 1 062 1 254 2 044 2 058
Andel	med	avvikelse,	procent2– –1,6 – –1,6 1,2 0,8 1.6
Sjukersättning Antal granskade ärenden – 990 959 – 873 880 1 234 1 863 1 840
Andel	med	avvikelse,	procent2– –0,9 – –1,5 1,5 1,2 1,3
Sjukpenning Antal granskade ärenden – 6 529 2 076 – 3 515 1 281 1 225 10 044 3 382
Andel	med	avvikelse,	procent2– –8,5 – –6,6 4,7 5,0 8,3
Antalet ärenden om aktivitetsersättning som har granskats i den interna försäkrings kontrollen 
ligger på samma nivå som förra året. Andelen med avvikelse har ökat. Andelen har legat på 
en förhållandevis låg nivå de senaste åren och skiljer sig inte åt mellan könen. De vanligaste 
orsakerna till avvikelser är att tidpunkten för försäkringsfallet, det vill säga när den försäkrade 
uppfyllde villkoren för ersättning, har registrerats felaktigt, att avdrag har hanterats felaktigt 
och att samordning med andra ersättningar inte har gjort på ett korrekt sätt.
Antalet sjukersättningsärenden som har granskats i den interna försäkringskontrollen 
ligger på samma nivå som förra året. Andelen med avvikelser ligger kvar på samma 
låga nivå som tidigare. Den vanligaste orsaken till avvikelser är att tidpunkten för 
försäkringsfallet har registrerats felaktigt. 
Antalet sjukpenningärenden som har granskats i den interna försäkringskontrollen 
har minskat, framför allt på grund av att det under 2020 gjordes en riktad insats som 
innebar att fler ärenden granskades. Andelen ärenden med avvikelse har däremot ökat. 
En förklaring till det kan vara att den löpande kontrollen sedan juli 2020 inte omfattar 
periodiskt löpande utbetalningar av sjukpenning. Anledningen är att mycket få eller inga 
avvikelser förekommer bland dessa ärenden, och när de inte längre ingår i kontrollen bli 
andelen ärenden med risk för avvikelse högre.
Den vanligaste orsaken till avvikelser är fortfarande brister i utredningen av om den 
försäkrade får behålla mer än 10 procent av sin lön under sjukperioden. En ny blankett 
har dock gjort att avvikelserna har minskat sedan föregående år. En annan vanlig orsak till 
avvikelser är att utbetalningshistoriken inte uppdateras manuellt när utbetalning görs med 
en så kallad SR-kod.49
48 Socialförsäkringen i siffror 2021.
49 Med hjälp av en SR-kod kan en utbetalning genomföras trots att en spärr slagit ut i utbetalningssystemet. 
SR-koder ska användas med försiktighet, eftersom aktuella historikuppgifter inte uppdateras och 
 utbetalningen kan vara felaktig. Dokumentation och motivering till varför SR-kod har använts ska alltid 
finnas i journalen.
65Förmåner vid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 35 Omprövningar, per förmån1
Aktivitetsersättning Inkomna ärenden 794 622 398 808 607 376 1 605 1 229 774
Avgjorda ärenden 938 622 457 938 638 414 1 879 1 260 871
Ändrade	beslut,	procent 11,4 11,3 19,0 13,6 11,0 18,1 12,7 11,1 18,6
Sjukersättning Inkomna ärenden 2 981 2 536 1 801 1 979 1 724 1 276 4 961 4 260 3 077
Avgjorda ärenden 3 502 2 530 1 929 2 357 1 751 1 329 5 859 4 281 3 258
Ändrade	beslut,	procent 2,1 2,5 4,3 4,0 4,5 5,6 2,9 3,3 4,8
Sjukpenning Inkomna ärenden 10 886 12 161 6 040 5 334 6 590 3 505 16 222 18 752 9 545
Avgjorda ärenden 10 011 12 379 6 853 4 928 6 662 3 870 14 941 19 042 10 723
Ändrade	beslut,	procent 8,1 7,111,9 9,1 8,915,5 8,4 7,713,2
den senaste registreringen av vilken förmån eller ärendeslag som omprövningen avser. I utfallet för sjukpenning ingår även 
förebyggande sjukpenning och sjuklönegaranti.
Antalet beslut om aktivitetsersättning som omprövas har minskat. Andelen beslut 
som ändras efter omprövning har däremot ökat. Det beror bland annat på att man vid 
omprövningen har gjort en annan bedömning av sambandet mellan funktionsned -
sättningen och den förlängda skolgången i flera ärenden om aktivitetsersättning vid 
förlängd skolgång. Något fler kvinnor än män begär omprövning, vilket kan bero på att en 
högre andel kvinnor får avslag på sin ansökan. Andelen beslut som ändras är något högre 
för kvinnor än för män, men utifrån tillgängliga underlag kan vi inte förklara skillnaden.
Andelen sjukersättningsbeslut som ändras efter omprövning har ökat, men ligger 
fortfarande på en relativt låg nivå. Andelen är högre för män än för kvinnor, men utifrån 
Antalet sjukpenningbeslut som omprövas har minskat markant, vilket sannolikt är en 
följd av att antalet avslag har minskat, se avsnitt Mål för sjukförsäkringen. Andelen beslut 
som ändras efter omprövning har däremot ökat. Den vanligaste anledning till att beslut 
ändras är att det kommit in nya underlag i samband med omprövningen. Det ökade antalet 
ändrade beslut i år beror dock på att det blivit vanligare att det vid omprövningen görs 
en annan bedömning av det underlag som låg till grund för ursprungsbeslutet. Denna 
ökning skedde framför allt under februari–mars och ledde även till att ändringsfrekvensen 
ökade och var historiskt hög under de månaderna. Ökningen hänger därmed med stor 
sannolikhet samman med regeländringen om övervägande skäl inklusive det tillfälliga 
stoppet av bedömningen mot normalt förekommande arbete50 och att samma underlag 
under dessa månader prövades mot den nya lagstiftningen. Under övriga månader var 
den vanligaste ändringsanledningen att det kommit in nya underlag i samband med 
omprövningen.
Beslut som gäller män ändras oftare efter omprövning, men utifrån tillgängliga underlag 
kan vi inte förklara skillnaden mellan könen.
50 Regeringen beslutade att tillfälligt stoppa bedömningen i förhållande till normalt förekommande arbete 
under inledningen av året inför att lagändringen om övervägande skäl skulle träda i kraft 15 mars. Det 
tillfälliga stoppet infördes 8 februari och gällde retroaktivt från 21 december 2020.
66Förmåner vid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 36 Mål i förvaltningsrätt, per förmån
Aktivitetsersättning och sjukersättning1Inkomna ärenden 3 536 2 603 1 898
Avgjorda ärenden 2 548 3 356 2 680
Ändrade	beslut,	procent 16,2 12,9 12,8
Sjukpenning2Inkomna ärenden 5 753 6 851 4 979
Avgjorda ärenden 5 538 6 714 6 436
Ändrade	beslut,	procent 14,5 14,3 13,8
1 Aktivitetsersättning och sjukersättning särredovisas inte av Domstolsverket. Statistiken kan inte delas upp per kön på grund 
av att Domstolsverket inte har könsuppdelad statistik.
2  Domstolsverkets uppdelning på måltyper stämmer inte helt överens med Försäkringskassans uppdelning på förmåner. 
I Domstolsverkets kategori ingår även graviditetspenning samt mål som gäller sjukpenninggrundade inkomst.
Antalet beslut om sjukersättning och aktivitetsersättning som överklagas till förvalt -
ningsrätten har minskat sedan föregående år medan andelen som ändras är oförändrad. 
Eftersom resultaten för aktivitetsersättning och sjukersättning redovisas samlat vet vi inte 
om minskningen gäller båda förmånerna i lika stor grad eller bara en av förmånerna. Den 
vanligaste anledningen till att förvaltningsrätten ändrar ett beslut är att de gör en annan 
bedömning än Försäkringskassan utifrån samma underlag.
Antalet sjukpenningbeslut som överklagas till förvaltningsrätten har minskat sedan 
föregående år. Även andelen beslut som ändras i förvaltningsrätten har minskat något. 
Den vanligaste anledningen till att ett beslut ändras är att förvaltningsrätten gör en annan 
bedömning än Försäkringskassan utifrån samma underlag, följt av att det kommer fram 
nya medicinska fakta i samband med överklagan.
Efterkontroller i sjukersättningsärenden
I ärenden där en försäkrad beviljats sjukersättning efter den 1 juli 2008 följer Försäkrings-
 kassan upp beslutet senast efter tre år. I uppföljningen ingår att utreda den försäkrades 
hälsotillstånd och informera om möjligheterna till rehabilitering och arbete med vilande 
sjukersättning.
Under året har 21 500 sådana uppföljningar avslutats, vilket är 3 200 färre än under 
2020. För 193 försäkrade ledde uppföljningen till att de prövade att arbeta med vilande 
sjukersättning eller till att ersättningen ändrades. Andelen uppföljningar som leder till en 
ändring ligger på samma nivå som föregående år. 
Under året har Försäkringskassan dessutom kontrollerat ärenden där försäkrade har både 
sjukersättning och förvärvsinkomster. 391 ärenden valdes ut för kontroll. Vid årets slut 
hade 277 av utredningarna avslutats. Av dessa resulterade utredningen i 50 ärenden till att 
ersättningen ändrades. Till skillnad från den lagstadgade uppföljningen omfattade denna 
kontroll även dem som beviljats ersättning enligt det tidigare regelverket. 
De försäkrades upplevelse av den rättsliga kvaliteten är oförändrad för alla förmåner inom 
området. Medelvärdet på en femgradig skala ligger mellan 3,1 och 3,2. Det finns inga 
Behovsstyrd handläggning för att personer ska få effektivt stöd
Försäkringskassans samordnande roll
Bedömningen av rättslig kvalitet och skyndsamhet i handläggningen innefattar även 
utredning och bedömning av vilket stöd en sjukskriven försäkrad behöver för att få 
67Förmåner vid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga
Försäkringskassans årsredovisning 2021 tillbaka sin arbetsförmåga och vilket stöd en försäkrad med aktivitetsersättning eller 
sjukersättning behöver för att kunna börja arbeta eller studera. Här har Försäkringskassan 
en samordnande roll som förutsätter samverkan med bland annat hälso- och sjukvården, 
arbetsgivare och Arbetsförmedlingen.
Samverkan för att skapa förutsättningar för individen
Försäkringskassans samordningsuppdrag har två perspektiv. Dels det arbete som sker 
på individnivå i handläggningen. Dels det som sker på strukturell nivå för att skapa 
förutsättningar för effektiv samverkan mellan flera aktörer så att arbetet på individnivå 
fungerar smidigt.
Arbetet för att samverkan i högre grad ska bidra till att ge individen ökat stöd har 
påverkats av pandemin. Utbudet av möjliga insatser har begränsats, såväl insatser på 
arbetsplatsen som insatser genom samordningsförbund och det förstärkta samarbetet 
med Arbetsförmedlingen. Exempelvis har möjligheten att arbetsträna med handledning 
minskat när många anställda har permitterats eller arbetat hemifrån.
Under 2020 bjöd Försäkringskassan in till rådslag om sjukförsäkringen med de centrala 
aktörerna i sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen. Rådslagen syftade bland annat 
till att diskutera vilka utmaningar det finns inom sjukförsäkringen och vilka förbättringar 
vi behöver göra tillsammans för att öka stödet till individen. Arbetet har fortsatt med att 
Försäkringskassan under 2021 bjudit in till så kallade rundabordssamtal om samordnings -
uppdraget. Samtalen har lett till bildandet av fyra arbetsgrupper där aktörerna tillsammans 
ska bedriva utvecklingsarbete inom fyra särskilt angelägna utvecklingsområden:
– Kunskapsuppbyggnad och metodutveckling av anpassnings- och 
rehabiliteringsåtgärder, inklusive kunskaper om psykisk ohälsa
– Utveckling av informationskanalerna på Försäkringskassan med särskilt fokus på 
information till små och medelstora arbetsgivare samt utveckling av kontaktvägarna 
mellan Försäkringskassan och arbetsgivare
– Utveckling av samarbetet mellan rehabiliteringskoordinatorerna i hälso- och 
sjukvården och arbetsgivare
– De fackliga organisationernas roll i rehabiliteringsprocessen51
Mer om vad som hänt inom samverkan med respektive samverkanspart redovisas i 
avsnittet Mål för sjukförsäkringen, under rubriken Strukturell samverkan med andra 
aktörer för att uppnå målet .
Tidiga kontakter med den sjukskrivne
Försäkringskassan har under året tagit en tidig telefonkontakt i cirka 199 800 ärenden, 
en minskning med knappt 2 procent jämfört med 2020 men en ökning med 18 procent 
jämfört med 2019. Syftet med att kontakta en sjukskriven person tidigt i ärendet är dels 
att informera om reglerna i sjukförsäkringen, dels att utreda förutsättningarna för åter gång 
i arbete. Den genomsnittliga tiden till den första kontakten var 36 dagar vilket är en 
ökning med en dag jämfört med 2020. Vi kontaktar fler kvinnor än män, vilket ligger i 
linje med hur könsfördelningen ser ut inom förmånen. Det finns inga skillnader mellan 
könen i tiden till kontakt.
51 Se svar på regeringsuppdrag Uppdrag att stärka sjukförsäkringshandläggningen för att åstadkomma en 
välfungerande sjukskrivningsprocess, dnr 2021/019759.
68Förmåner vid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Möten med den försäkrade för att utreda behovet av samordning
Försäkringskassan ska utreda behovet av samordning i sjukpenningärenden där det är 
svårt att bedöma den försäkrades förutsättningar för att återgå i arbete.52 Inom aktivitets -
ersättning ska Försäkringskassan utreda förutsättningarna för rehabiliteringsinsatser och aktiviteter. I dessa ärenden kan det behövas personliga möten med de försäkrade.
De senaste årens utveckling så att de personliga mötena kan genomföras digitalt gör det 
möjligt att genomföra fler möten och därmed också ge fler personer stöd. Möjligheten till digitala möten har varit särskilt viktig under pandemin. De personliga mötena ska hålla god kvalitet. För att säkerställa det har vi sedan tidigare utvecklat stödet för planering och genomförande av mötena i handläggningsprocesserna. Stödet har utvecklats ytterligare i och med de arbete som gjorts med att klargöra Försäkringskassans utredningsskyldighet, se Åtgärder för att förbättra den rättsliga kvaliteten  nedan. Under året har vi tillsammans 
med Arbetsförmedlingen även utvecklat formerna för omställningsmöten, se under Omställningsmöten nedan.
Avstämningsmöten
Försäkringskassan ska verka för att andra aktörer såsom hälso- och sjukvården, arbetsgivare och Arbetsförmedlingen vidtar rehabiliteringsåtgärder så snart det är lämpligt. Detta kan exempelvis ske inom ramen för ett avstämningsmöte.
Tabell 37  Genomförda avstämningsmöten, sjukpenning1
Tid	till	första	avstämningsmöte, 	
antal dagar i  genomsnitt 400 460 415 392 450 414 397 456 415
Avstämningsmöte, 	antal 	genomförda 	möten 26 621 25 803 33 690 12 258 12 710 16 472 38 879 38 513 50 162
1 Denna statistik baseras på manuella registreringar . Resultaten ska tolkas med försiktighet eftersom viss underregistrering 
kan förekomma. 
Antalet genomförda avstämningsmöten inom sjukpenning har ökat. Trots pandemin har 
vi kunnat genomföra det antal möten som vi planerat för genom att hålla mötena digitalt. 
Vi har fler avstämningsmöten med kvinnor än med män, vilket ligger i linje med hur 
könsfördelningen ser ut för långa sjukfall.
Tiden till första mötet har minskat, totalt och för både kvinnor och män. Det var endast en 
marginell skillnad i tiden till första mötet mellan kvinnor och män under 2021.
Gemensam kartläggning
Ett sätt att komma fram till vilken rehabilitering en person behöver är en gemensam 
kartläggning med Arbetsförmedlingen. Metoden används för personer som har 
sjukpenning eller aktivitetsersättning. Kartläggningen sker vid ett eller flera 
avstämningsmöten och avslutas med att personen tillsammans med arbetsförmedlare och handläggare gör en plan för vilka insatser som hen behöver för att närma sig arbetslivet. 
För vissa kan det handla om arbetsförberedande eller arbetslivsinriktade insatser hos 
Arbetsförmedlingen. För andra kan kartläggningen visa att de lämpligaste insatserna finns 
52  Handläggningen av sjukpenning är differentierad, vilket innebär att den är uppdelad i tre kundflöden. 
I vilket kundflöde ett ärende ska handläggas avgörs utifrån behovet av att utreda den försäkrades förutsättningar för återgång i arbete. Ärenden där den försäkrade är frisk vid ansökan handläggs i kundflöde 1 medan övriga ärenden börjar i kundflöde 2, där eventuella oklarheter om förutsättningarna för återgång i arbete utreds. Handläggningen övergår till kundflöde 3 först när det finns ett konstaterat behov av att utreda om det är aktuellt med arbetslivsinriktad rehabilitering.
69Förmåner vid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga
Försäkringskassans årsredovisning 2021 hos någon annan aktör, eller att insatser ännu inte är meningsfulla.53 Många av de som 
får aktivitetsersättning vid nedsatt arbetsförmåga har aldrig arbetat. De behöver inte en 
gemensam kartläggning, utan andra typer av insatser via ett samordningsförbund som ett 
första steg.54
Tabell 38 Gemensamma kartläggningar1
Aktivitetsersättning Tid	till	första	kartläggning,	antal	  
dagar,	(medelvärde)21 683 1 607 1 596 1 610 1 678 1 525 1 645 1 643 1 560
Antal genomförda kartläggningar 791 874 723 865 871 735 1 656 1 745 1 458
Sjukpenning Tid	till	första	kartläggning,	antal	  
dagar i genomsnitt3930 1 049 1 084 855 913 939 904 1 000 1 030
Antal genomförda kartläggningar44 473 4 511 4 388 2 329  2 529 2 647 7 055  7 263 7 254
1 Statistiken	för	tidigare	år	har	uppdaterats	i	förhållande	till	årsredovisningen	2020	med	anledning	av	att	det	finns	en	
eftersläpning i registreringen av uppgifterna.
2 Tiden till gemensam kartläggning beräknas utifrån den första genomförda gemensamma kartläggningen i respektive 
aktivitetsersättningsfall. 
3  Tiden	till	gemensam	kartläggning	beräknas	utifrån	den	första	genomförda	gemensamma	kartläggningen,	i	den	senaste	
omgången,	i	respektive	sjukfall.	En	person	kan	vara	med	i	flera	omgångar	av	gemensam	kartläggning	och	då	är	det	tiden	från	
sjukfall till första kartläggningen i den senaste omgången personen varit med i gemensam kartläggning.
4 Den könsuppdelade statistiken summerar inte till totalen på grund av viss problematik med att koppla ärendeinformationen 
mellan statistiksystemen.
På grund av omfattande underregistreringar kan vi inte uttala oss om utvecklingen av 
antalet genomförda gemensamma kartläggningar för aktivitetsersättning. 
Antalet genomförda gemensamma kartläggningar för sjukpenning är oförändrat jämfört 
med 2020, men kartläggningarna görs senare i sjukfallen än tidigare år . Fler kvinnor än 
män får en gemensam kartläggning, vilket är i linje med hur könsfördelningen ser ut inom 
förmånen. Men det tar längre tid innan kvinnor får en gemensam kartläggning. Utifrån 
tillgängliga underlag kan vi inte förklara skillnaderna.
Omställningsmöten
När Försäkringskassan bedömer att en person inte längre har rätt till sjukpenning på 
grund av att hen har arbetsförmåga i andra arbeten på arbetsmarknaden, erbjuds personen 
ett omställningsmöte tillsammans med Arbetsförmedlingen. Detsamma gäller för en 
person som fått avslag på ansökan om aktivitetsersättning eller sjukersättning. Syftet är 
att informera om stöd från Arbetsförmedlingen, vilket underlättar övergången mellan 
myndigheterna. Omställningsmötet ska också bidra till att den försäkrade inte förlorar 
sin sjukpenninggrundande inkomst i övergången. Möten där flera olika aktörer deltar 
tydliggör aktörernas respektive roller och kan därigenom även öka individens möjlighet 
att förstå de beslut som fattas.55
53 Arbetet med gemensamma kartläggningar redovisas mer utförligt i återrapporteringen av arbetet med det 
årliga regeringsuppdraget Insatser för personer som är sjukskrivna och för unga med aktivitetsersättning. 
Där redovisas även vad som händer efter insatsen, det vill säga i vilken omfattning de som deltagit i 
insatser lämnar sjukförsäkringen. Återrapportering gjordes den 7 maj 2021, dnr 2020/001246. Nästa 
återrapportering sker den 22 maj 2022.
54 För mer information om samordningsförbund se avsnittet Mål för sjukförsäkringen under rubriken 
Strukturell samverkan med andra aktörer för att uppnå målet .
55 Arbetet redovisas mer utförligt i återrapporteringen av arbetet med det årliga regeringsuppdraget Förstärkt 
stöd för personer som är sjukskrivna och för unga med aktivitetsersättning. Nästa återrapportering sker den 
22 maj 2022.
70Förmåner vid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 39 Omställningsmöten1
Aktivitetsersättning,	antal	genomförda	möten – – 101 – – 127 537 304 228
Sjukersättning,	antal	genomförda	möten 115 83 124 114 74 112 229 157 236
Sjukpenning, antal genomförda möten 2 526 2 525 1 164 1 330 1 318 719 3 856 3 843 1 883
1  Denna statistik baseras på manuella registreringar. Resultaten ska tolkas med viss försiktighet eftersom viss underre ­
gistrering	kan	förekomma.	För	aktivitetsersättning	finns	inte	uppgifter	uppdelat	på	kön	åren	2019	och	2020	på	grund	av	detta	
inte registrerades fram till och med februari 2020. 
Under 2021 har 228 omställningsmöten genomförts inom aktivitetsersättning. Det är en 
minskning jämfört med tidigare år. En förklaring är att antalet som får avslag har minskat 
och att en stor andel av de som erbjuds ett omställningsmöte har tackat nej till mötet. En 
orsak till det är att många redan har en pågående insats hos Arbetsförmedlingen, hälso- 
och sjukvården eller kommunen.56 
Under 2021 har 236 omställningsmöten genomförts inom sjukersättning, vilket är en 
ökning jämfört med 2020. En stor andel av de som erbjuds ett omställningsmöte tackar 
nej till mötet, troligtvis av samma orsaker som inom aktivitetsersättning.
Antalet omställningsmöten med försäkrade som får sjukpenning har minskat sedan 
föregående år. En förklaring till det är att undantagen i försäkringen har gjort att färre 
försäkrade är aktuella för omställningsmöten. Undantagen var först det tillfälliga stoppet 
av bedömning i förhållande till normalt förekommande arbete i väntan på att lagändringen 
om övervägande skäl  skulle träda i kraft 15 mars, och därefter lagändringen som innebär 
en utökad möjlighet att göra undantag från bedömningen i förhållande till normalt 
förekommande arbete. Fler kvinnor än män deltar i omställningsmöten, vilket beror på att 
fler kvinnor är långvarigt sjukskrivna.
Utveckling av formerna för omställningsmöten
Under året har Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen tillsammans utvecklat 
arbetssättet för att hantera övergången mellan myndigheterna. Det har handlat om att 
utveckla formerna för omställningsmöten för att de ska ge ett mer individuellt och 
behovsanpassat stöd. I arbetet har vi tagit tillvara erfarenheter från arbetet med regerings -
uppdraget Förbättrat stöd till unga som får avslag på ansökan om aktivitetsersättning.57 
Ett resultat av arbetet är ett nytt metodstöd för sjuk- och aktivitetsersättning respektive 
sjukpenning.58 Där beskrivs förbättrade rutiner för att ge anpassat stöd i olika skeden 
av omställningssituationen när en individ inte beviljas ersättning. Stödet förtydligar 
även Försäkringskassans respektive Arbetsförmedlingens ansvar för information och 
myndigheternas delade ansvar vid genomförandet av mötet. 
Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen har även förbättrat informationen om 
omställnings situationen på myndigheternas respektive webbplatser. Den som tackar 
nej till möte hänvisas till att ta del av informationen på webben.
56 Insatser för personer som är sjukskrivna och för unga med aktivitetsersättning 7 maj 2021, 
Dnr 2020/001246.
57 Svar på regeringsuppdrag. Rapport – Uppdrag att förbättra stödet till unga som får avslag på ansökan om 
aktivitetsersättning 6 april 2021 (slutredovisning), dnr 2020/000180.
58 IM 2021:193 och IM 2021:194. I metodstödet för sjukpenning finns även uppdaterade rutiner för 
kontaktmöten, som erbjuds vid dag 91 i rehabiliteringskedjan när det finns risk att den försäkrade inte 
kommer kunna återgå i arbete hos sin arbetsgivare före dag 181 i rehabiliteringskedjan, men hen troligen 
inte har nedsatt arbetsförmåga i förhållande till normalt förekommande arbeten på arbetsmarknaden. 
71Förmåner vid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Arbetsgivarens plan för återgång
Arbetsgivaren ska upprätta en plan för återgång i arbete när en arbetstagares 
arbetsförmåga har varit nedsatt i 30 dagar. Försäkringskassan kan hämta in planen 
eller fråga arbetsgivaren om innehållet när vi behöver ytterligare information om vilka 
förutsättningar som finns för att arbetstagaren ska kunna återgå i arbete hos arbetsgivaren. 
Informationen i planen kan också användas för att avgöra om det är aktuellt med 
arbetslivsinriktad rehabilitering hos arbetsgivaren, Arbetsförmedlingen eller med insatser 
via samordningsförbund.
Under 2021 har vi fortsatt att arbeta mer aktivt för att hämta in information från 
arbetsgivaren i samband med att vi utreder arbetsförmågans nedsättning och individens 
behov av rehabilitering. Vi ser att dessa insatser har gett effekt i handläggningen, läs 
mer i avsnittet Mål för sjukförsäkringen, Uppföljning med anledning av uppdraget om 
förbättrad kvalitet . Behovet av information från arbetsgivaren har blivit ännu större 
efter lagändringen om att bedömningen i förhållande till normalt förekommande arbete 
från och med dag 181 kan skjutas upp om övervägande skäl talar för att den försäkrade 
kan återgå i arbete hos arbetsgivaren eller det egna företaget senast dag 365 i rehabilite -
ringskedjan. Antalet planer för återgång som görs har också ökat, från cirka 14 300 under 
2020 till cirka 26 900 under 2021.
Åtgärder för att förbättra den rättsliga kvaliteten
Försäkringskassans utredningsskyldighet
Försäkringskassan har under året fortsatt arbetet med att i styrande och stödjande 
dokument klargöra utredningsskyldigheten och beviskravet inom aktivitetsersättning, 
sjukersättning och sjukpenning. Utifrån det har vi uppdaterat utbildningarna i förvalt -
ningsrätt och utredningsmetodik samt genomfört flera informations- och kompetens-
utvecklingsinsatser riktade till medarbetarna.59 
Under året har vi även påbörjat ett arbete med att stärka det rättsliga stödet. Läs mer 
under avsnittet Försäkringskassans kvalitet i handläggningen.
Förtydliganden om vilken information som behöver finnas i läkarintygen
Det behöver vara tydligt både för handläggare, läkare och den sjukskrivne vilken 
medicinsk information Försäkringskassan behöver för att kunna utreda och bedöma 
arbetsförmågans nedsättning och behovet av rehabilitering. Utan en klar bild av när ett 
medicinskt underlag ska ses som tillräckligt blir både bedömningar av arbetsförmågans 
nedsättning och rehabiliteringsarbete lidande. Vi har därför arbetat med att förtydliga 
vilken information som Försäkringskassan behöver och när det är aktuellt att begära 
in kompletterande uppgifter från hälso- och sjukvården. Arbetet har bedrivits i ett 
gemensamt regeringsuppdrag med Socialstyrelsen60, där syftet var att förbättra samsynen 
mellan Försäkringskassan och hälso- och sjukvården. 
Utveckling av metodstöd inom aktivitets- och sjukersättning
Vägledningarna för aktivitetsersättning och för sjukersättning har uppdaterats under 
året. Utöver förtydliganden om utredningsskyldighet har vi omarbetat metodstöden för 
59 För sjukpenning och sjukersättning se svar på regeringsuppdrag Uppdrag att stärka sjukförsäkrings-
handläggningen för att åstadkomma en välfungerande sjukskrivningsprocess, dnr 2021/019759. För 
 aktivitetsersättning se Svar på ISF-rapport 2021:3 Försäkringskassans utredningsskyldighet, dnr 
2021/005494.
60 Uppdrag att vidareutveckla sjukförsäkringshandläggningen i dialog med hälso- och sjukvården, 
dnr 2020/001239.
72Förmåner vid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga
Försäkringskassans årsredovisning 2021 analys och värdering av medicinska underlag för att ge bättre förståelse för innehållet i 
medicinska underlag och hur de ska analyseras. 
Under året har vi även arbetat vidare med att utveckla och förbättra det digitala 
metodstödet Strukturerad analys av medicinska underlag (SAMU).  SAMU sorterar 
ut information om diagnoser, funktionsnedsättningar och aktivitetsbegränsningar i ett 
läkarutlåtande. Stödet syftar till att öka likformigheten i den försäkringsmedicinska 
analysen och att utveckla försäkringsutredarens kompetens i att analysera medicinska 
underlag. Implementeringen av SAMU kommer att ske successivt för att göra det möjligt 
att utvärdera och eventuellt justera stödet innan det börjar användas av samtliga. I början 
av 2021 fick en första grupp av försäkringsutredare tillgång till stödet. 
Slutligen har vi under året genomfört seminarier om subventionerade anställningar , daglig 
verksamhet och sysselsättning för att öka kunskapen om förhållanden som är relevanta 
vid bedömning av arbetsförmågan.61 
Förstärkt kvalitetssäkring inför beslut av sjukpenningärenden efter dag 180
I juni infördes en förstärkt kvalitetssäkring i ärenden där handläggaren överväger att 
avslå en ansökan om sjukpenning mellan dag 181 och 365 i rehabiliteringskedjan. 
Syftet är att säkerställa att beslut fattas på ett tillräckligt underlag, att motiveringen är 
begriplig, att eventuella synpunkter bemöts och att lagstiftningen tillämpas korrekt. Den 
förstärkta kvalitetssäkringen innebär att alla överväganden om att avslå ansökan om 
sjukpenning för att arbetsförmågan inte bedöms nedsatt granskas av två olika specialister 
vid olika verksamhetsområden. Denna förstärkta kvalitetssäkring görs både inför en 
kommunicering eller underrättelse och inför ett beslut fattas i ärendet.62 
Stärka kompetensen inom psykisk ohälsa
En allt större del av sjukfrånvaron beror på psykisk ohälsa.63 Vi behöver därför förstärka 
förmågan att hantera psykiatriska diagnoser och rehabiliteringsinsatser knutna till dessa, 
och ökade kunskaper om psykisk ohälsa är därmed en viktig del i att förbättra kvaliteten 
i förvaltningen av sjukförsäkringen. Detta arbete har påbörjats under 2021, och bland 
annat har en workshop genomförts med handläggare för att identifiera utmaningar och 
utvecklingsbehov i ärenden där det finns psykisk ohälsa. Underlaget från workshoppen 
kommer att ligga till grund för ytterligare kunskapshöjande åtgärder . Vi har också haft 
dialoger med berörda aktörer i sjukskrivningsprocessen där den psykiska ohälsan och 
utmaningarna kring den varit ett återkommande tema samt genomfört rundabordssamtal 
med expertis inom området.64 Dialoger och samråd kommer att fortsätta, och utifrån 
samtalen kommer vi att bilda ett antal expertgrupper för att påbörja en process där 
berörda aktörer kan gå vidare med gemensam kunskapsutveckling för att förbättra 
individens möjligheter till återgång i arbete.65
61 Se svar på regeringsuppdrag Uppdrag att stärka sjukförsäkringshandläggningen för att åstadkomma en 
62 Se svar på regeringsuppdrag Uppdrag att stärka sjukförsäkringshandläggningen för att åstadkomma en 
63 Sjukfrånvaro i psykiatriska diagnoser – En registerstudie av Sveriges arbetande befolkning i åldern  
20–69 år. Socialförsäkringsrapport 2020:8, 
64 Representanter från Sveriges Kommuner och Regioner, Socialstyrelsen och Karolinska institutet deltog.
65 Se svar på regeringsuppdrag Uppdrag att stärka sjukförsäkringshandläggningen för att åstadkomma en 
73Förmåner vid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Begripligare beslut
Försäkringskassans beslut ska uppfylla förvaltningslagens krav om en klar görande 
motivering. Skälen som ligger till grund för beslutet ska vara begripliga för den enskilde. 
Vi arbetar därför kontinuerligt för att förbättra hur besluten motiveras. Det handlar både 
om kompetensutveckling och stöd till medarbetare för att skriva kommuniceringsbrev 
och beslut. 
Ett sådant stöd är riktlinjerna för att skriva kommuniceringsbrev och beslutsbrev . De har 
reviderats under året, bland annat genom att förtydliga att kommuniceringsbreven ska 
innehålla en redogörelse för Försäkringskassans bedömning motsvarande motiveringen i 
beslutsbrevet. Även i vägledningen Förvaltningsrätt i praktiken har vi förtydligat hur den 
enskilde ska informeras om det tänkta beslutet och ett eventuellt svar på kommunicering 
ska bemötas. Syftet är bland annat att säkerställa att den enskilde förstår hur underlaget i 
ärendet påverkar bedömningen.66
Under året har vi därtill lanserat den andra delen av satsningen på begripliga beslut inom 
sjuk- och aktivitetsersättning.67 Temat var svåra samtal, exempelvis besked om avslag på 
ansökan. För att höja medarbetarnas förmåga togs en film fram som belyser dilemman 
och vad man kan göra för att underlätta svåra samtal, samt dialogmaterial för att stötta 
medarbetarna i att fortsätta utveckla sin kompetens inom området.68
En ny webbutbildning, Att skriva begripliga beslut , har också lanserats under året. Den 
vänder sig till handläggare som skriver komplexa beslutsmotiveringar och fokuserar på 
hur man skriver begripliga beslutsmotiveringar i bland annat ärenden om sjukpenning.69 
Den förstärkta kvalitetssäkringen som beskrivits ovan förväntas också öka begripligheten 
i avslagsbesluten för sjukpenningärenden.
Övriga åtgärder inom aktivitetsersättning
Försäkringskassan har identifierat arbetssätt som kan behöva utvecklas när det gäller att 
förbättra stödet till unga som får avslag.70 Förutom behovet av förändrade arbetssätt för 
omställningsmöten behöver vi utveckla strukturer och samverkansformer med kommuner 
och regioner i syfte att lotsa individer som fått avslag till rätt aktör .
Att förändra arbetssätten och identifiera individuella behov innebär en mer omfattande 
utredning och ett utvidgat ansvar, vilket innebär att Försäkringskassan även i fortsättningen 
kommer att vara beroende av andra aktörer. Vi har därför i första hand prioriterat att 
utveckla arbetssätt för att individanpassa omställningsmötena, eftersom det vanligaste 
behovet vid avslag är stöd från Arbetsförmedlingen. En majoritet av dem som tackar ja till 
ett omställningsmöte behöver hjälp med att komma ut i arbete eller börja studera.
66 Svar på regeringsuppdrag, Uppdrag om förbättrad kvalitet i ärenden om rätt till sjukpenning, 
dnr 2020/001876.
67 Satsningen har tre teman: förståelse, svåra samtal och att skriva beslut, varav förståelse lanserades 
 föregående år.
68 Se svar på regeringsuppdrag Uppdrag att stärka sjukförsäkringshandläggningen för att åstadkomma en 
69 Se svar på regeringsuppdrag Uppdrag att stärka sjukförsäkringshandläggningen för att åstadkomma en 
70 Svar på regeringsuppdrag. Rapport-Uppdrag att förbättra stödet till unga som får avslag på ansökan om 
aktivitetsersättning 6 april 2021 (slutredovisning), dnr 2020/000180. 
74Förmåner vid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga
Försäkringskassan bedömer att skyndsamheten inom aktivitetsersättning, sjukersättning 
och sjukpenning är tillfredsställande. Inom sjukersättning bedöms den ha utvecklats 
negativt medan den är oförändrad inom aktivitetsersättning och sjukpenning.
Tabell 40 Handläggningstider, antal dagar i genomsnitt per förmån
Aktivitetsersättning 82 65 69 79 64 68 80 64 68 7
Sjukersättning 92 81 93 90 79 89 91 80 91 14
Sjukpenning 27 20 23 28 21 24 28 20 23 15
Tabell 41 Pågående ärenden, antal per förmån1
Aktivitetsersättning 3 505 2 563 2 823 3 686 2 640 2 941 7 191 5 203 5 763
Sjukersättning 5 734 4 965 6 547 4 926 4 275 5 465 10 661 9 239 12 011
Sjukpenning fram till 2017 15 009 – 6 988 – 21 997 –
Sjukpenning från 2017 53 097 49 059 47 933 30 353 29 731 29 142 83 450 78 791 77 076
1  Ett nytt systemstöd för handläggning av sjukpenning infördes under 2017. I samband med det ändrades också ärendeslagen 
i handläggningen. Det innebär att resultaten före och efter förändringen inte går att jämföra.
Den genomsnittliga handläggningstiden för aktivitetsersättning har ökat något, men ligger 
fortfarande på en lägre nivå än 2019. Handläggningstiden är något längre för kvinnor än 
för män, men skillnaden är liten och har inte ökat.
Antalet pågående ärenden om aktivitetsersättning har ökat sedan föregående år , men är 
fortfarande betydligt lägre än 2019. Ökningen beror troligtvis på att antalet årsarbetare 
har minskat och att flera medarbetare har lånats ut till andra förmåner under pandemin. 
Fler pågående ärenden gäller män.
Den genomsnittliga handläggningstiden för sjukersättning har ökat. Även antalet 
pågående ärenden har ökat under året. Ökningen beror på att antalet årsarbetare har 
minskat när medarbetare har flyttats eller lånats ut till andra förmåner . 
Den genomsnittliga handläggningstiden för sjukpenning har ökat. Ökningen ska dock 
sättas i relation till att handläggningstiden minskade betydligt under 2020 då en stor 
mängd ärenden inkom till följd av pandemin, och där beslut kunde fattas inom ett fåtal 
dagar utan någon längre utredning. Samtidigt hade vi en särskild hantering av sjukpen -
ninggrundande inkomst som innebar en snabbare hantering. Handläggningstiden är 
något längre för män än för kvinnor, men skillnaden är liten och har inte ökat. Den stora 
ökningen av antalet ansökningar 2020 ligger också bakom en minskning av antalet 
pågående ärenden. Tiden till telefonutredning har ökat med en dag, se Tidiga kontakter 
med den sjukskrivne .
De försäkrades upplevelse av skyndsamheten 
De försäkrades upplevelse av skyndsamheten är oförändrad för förmånerna inom området 
med undantag för sjukpenning, där den har förbättrats och nu har betygsmedelvärdet 
3,7 på en femgradig skala. För de övriga förmånerna är medelvärdet 3,4, utom för 
aktivitetsersättning vid förlängd skolgång där det ligger på 3,5. Det finns inga skillnader 
mellan könen i resultaten för några av förmånerna.
75Förmåner vid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga
Försäkringskassan bedömer att servicen inom aktivitetsersättning, sjukersättning och 
sjukpenning är tillfredsställande och har utvecklats positivt sedan föregående år .
Antalet telefonsamtal som gäller aktivitetsersättning har ökat från 35 200 till 40 300. 
Tillgängligheten har ökat från 94 till 95 procent sedan 2020. Den genomsnittliga 
väntetiden har minskat något, från 4 till 3 minuter.
Antalet samtal om sjukersättning har minskat, från 102 700 till 98 800.  Tillgängligheten 
har minskat marginellt, från 90 till 89 procent. Den genomsnittliga väntetiden har minskat 
från 9 till 8 minuter.  
Antalet samtal om sjukpenning har minskat, från cirka 1,3 till cirka 1,2 miljoner. Det ska 
sättas i relation till att antalet samtal till följd av pandemin ökade kraftigt under 2020. 
Det gällde speciellt i början av pandemin, innan vi hunnit vidta åtgärder för att möta 
den ökade efterfrågan på information. I år har både tillgängligheten i telefon och de 
genomsnittliga väntetiderna förbättrats. Tillgängligheten har ökat från 73 till 79 procent 
och den genomsnittliga väntetiden har minskat från 12 till 11 minuter. 
Tabell 42 Användning av e-tjänster per förmån, procent1
Aktivitetsersättning Andel ansökan via e­tjänst 62,4 69,5 75,1 50,5 59,0 66,0 56,6 64,4 70,6
Andel	elektroniska	läkarutlåtanden,	nedsatt	
arbetsförmåga68,3 73,9 81,9 66,9 71,0 80,0 67,6 72,4 80,9
Andel	elektroniska	läkarutlåtanden,	förlängd	
skolgång58,5 67,1 76,7 61,3 62,4 72,4 59,8 65,0 74,9
Sjukersättning Andel som ansöker om sjukersättning 
via e­tjänst56,0 63,9 69,4 46,5 54,0 60,4 52,1 59,8 65,6
Andel elektroniska läkarutlåtanden 58,9 65,2 73,9 59,7 65,6 73,7 59,3 65,4 73,8
Sjukpenning Andel ansökan om sjukpenning via e­tjänst 81,3 89,3 91,3 80,1 88,7 90,2 80,9 89,1 90,9
Andel elektroniska läkarintyg 81,9 87,1 91,0 80,9 85,8 90,1 81,6 86,6 90,7
Andelen som ansöker om aktivitetsersättning via e-tjänsten och andelen elektroniska 
läkarutlåtanden har successivt ökat de senaste åren. Fler kvinnor än män använder 
e-tjänsten och skickar in elektroniska läkarutlåtanden, men utifrån tillgängliga underlag 
Andelen som ansöker om sjukersättning via e-tjänsten har fortsatt öka. Fler kvinnor än 
män använder e-tjänsten, men inte heller här kan vi förklara skillnaden utifrån tillgängliga 
underlag.
Användningen av e-tjänsten för ansökan om sjukpenning har fortsatt att öka. De 
försäkrade styrs till e-tjänsterna genom bland annat hänvisningar på webben. Även 
andelen läkarintyg som skickas in elektroniskt har fortsatt att öka. Det finns endast en 
marginell skillnad mellan könen. 
Det sammanvägda resultatet i kundundersökningen för tillgänglighet och bemötande har 
förbättrats för sjukpenning, medelvärdet för sjukpenning och aktivitetsersättning ligger nu 
76Förmåner vid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga
Försäkringskassans årsredovisning 2021 på 3,8 på en femgradig betygsskala. För sjukersättning ligger medelvärdet på 3,7 vilket är 
oförändrat sedan föregående år. Inom alla förmåner får bemötandet det bästa omdömet. 
Män är mer positiva än kvinnor till bemötandet inom aktivitetsersättning, och män 
som får ersättning vid nedsatt arbetsförmåga tycker också att det är lättare att förstå de 
skriftliga beskeden. I övrigt finns det inga skillnader mellan könen i resultaten.  
Försäkringskassan bedömer att produktiviteten inom aktivitetsersättning, sjukersättning 
och sjukpenning är tillfredsställande. Styckkostnaden har minskat för aktivitetsersättning 
och ökat för sjukersättning. Den har också ökat marginellt för sjukpenning, men är 
fortfarande lägre än 2019.
Tabell 43 Styckkostnad, per förmån1
2019 2020 2021 Förändring  
miljoner 
kronor
Aktivitetsersättning Kronor	per	beslut,	löpande	pris 12 955 13 186 12 600 –4,4 438
Kronor	per	beslut,	fast	pris 12 955 13 121 12 071 –8,0 419
Sjukersättning Kronor	per	beslut,	löpande	pris 5 939 6 730 7 286 8,3 355
Kronor	per	beslut,	fast	pris 5 939 6 697 6 980 4,2 341
Sjukpenning Kronor	per	avslutat	sjukfall,	löpande	pris 7 379 6 080 6 565 8,0 3 648
Kronor	per	avslutat	sjukfall,	fast	pris 7 379 6 050 6 290 4,0 3 495
Antalet beslut per årsarbetskraft har ökat inom aktivitetsersättning och förvaltningskost -
naderna har minskat. Personalomsättningen är lägre jämfört med föregående år , vilket 
sannolikhet är en orsak till det förbättrade resultatet. En annan orsak är de insatser som 
genomförts i utredningsmetodik, vilket har lett till en effektivare handläggning och fler 
beslut per årsarbetskraft.
För sjukersättning har antalet beslut per årsarbetskraft minskat och styckkostnaden 
har ökat. Anledningen är att antalet medarbetare i handläggningen har minskat och de 
kvarvarande medarbetarna har fått en större arbetsbelastning. På grund av pandemin har 
medarbetare lånats ut eller flyttats till andra förmåner.
Styckkostnaden har ökat för sjukpenning och antalet avslutade sjukfall har minskat. 
Samtidigt har även förvaltningskostnaden minskat. Minskningen av avslutade sjukfall 
beror till en del på att det under 2020 kom in betydligt fler ansökningar på grund av 
pandemin. I många av dessa ärenden krävdes mindre utredning och de kunde avslutas 
under 2020. En annan förklaring till minskningen är lagändringen om övervägande 
skäl, som innebär en utökad möjlighet att göra undantag från bedömning mot normalt 
förekommande arbete, vilket gjort att färre ärenden avslutats. 
Antalet beslut per årsarbetskraft har minskat sedan föregående år , men ligger fortfarande 
på en betydligt högre nivå än 2019. Även detta förklaras till stor del av det större antalet 
ansökningar till följd av pandemin, samt undantagen från bedömningen i förhållande till 
normalt förekommande arbete som beskrivits ovan. Minskningen kan också till viss del 
bero på att vi utreder mer än tidigare vilket tar längre tid.
77Förmåner vid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tillfälliga och anpassade förmåner under pandemin
I detta avsnitt redovisas resultat för tillfälliga förmåner som infördes under 2020 på 
grund av pandemin: ersättning för karensavdrag och ersättning till riskgrupper . Dessutom 
redovisas två förmåner vars regelverk ändrats på grund av pandemin:  smitt bärarersättning 
och ersättning till arbetsgivare för höga sjuklönekostnader. De tillfälliga förmånerna 
tillsammans med förändringarna i det befintliga regelverket syftade till att underlätta 
för försäkrade och arbetsgivare att följa rekommendationerna för att minska smitt -
spridningen. De skulle också stödja arbetsgivarna ekonomiskt genom att låta staten stå 
för en större del av deras sjuklönekostnader.
När smittspridningen minskade under hösten beslutade regeringen att dessa förmåner inte 
längre skulle betalas ut eller att ordinarie regelverk återigen skulle gälla från och med 
den 1 oktober. Men när smittspridningen återigen tog fart under slutet av året beslutades 
att såväl tillfälliga förmåner som tillfälliga regelverk skulle återinföras och att det skulle 
gälla retroaktivt från den 8 december, förutom ersättning för höga sjuklönekostnader där 
förändringen gäller från och med december 2021. Det påverkar dock inte försäkrings -
utgifterna för 2021, eftersom den retroaktiva ersättningen betalas ut under 2022. Nedan 
redogörs närmare för utvecklingen för dessa förmåner under 2021.
Ersättning för karensavdrag
Ersättning för karensavdrag betalas till anställda som har fått karensavdrag på sin sjuklön 
och till egenföretagare som har karens i sjukperiodens början. 
Försäkringskassan fattade under året cirka 3,6 miljoner beslut om ersättning för 
karensavdrag, varav de flesta helt automatiskt. Närmare 1,5 miljoner försäkrade fick 
ersättningen, vilket motsvarar cirka en fjärdedel av den arbetsföra befolkningen. 
Motsvarande siffra för april–december 2020 var 1,6 miljoner. En försäkrad kan ha 
ansökt om ersättning och fått utbetalning för flera olika ersättningsperioder . 57 procent 
av förmånstagarna var kvinnor och 43 procent män. Eftersom handläggningen till stor 
del varit automatiserad har de försäkrade fått sin ersättning snabbt, i genomsnitt inom 
6 dagar.
Förmånsutgifterna uppgick till 3,3 miljarder kronor. Under pandemin gjordes inte avdrag 
för karens vid ansökan om sjukpenning för bland andra arbetslösa, vilket innebär att en 
extra dag med sjukpenning i stället belastade förmånen sjukpenning.
Ersättning till riskgrupper
Ersättning till riskgrupper består av två förmåner: viss förebyggande sjukpenning och viss 
smittbärarpenning. Förmånerna ger ersättning dels till personer som tillhör en riskgrupp 
och därmed riskerar att bli allvarligt sjuka i covid-19, dels till vissa anhöriga.
Viss förebyggande sjukpenning71
Viss förebyggande sjukpenning kunde betalas ut till försäkrade med en anställning eller 
som var egenföretagare och helt eller delvis måste avstå från att arbeta för att undvika att 
smittas på arbetet. 
Försäkringskassan fattade under 2021 beslut i cirka 9 400 ärenden om viss förebyggande 
sjukpenning. Cirka 4 000 försäkrade fick ersättningen, varav 55 procent var kvinnor och 
71 Siffrorna för 2020 skiljer sig från de som redovisades i årsredovisningen 2020. Anledningen är byte av 
källa vilket gjort att vi kunnat matcha ärende med betalning och beslut på ett mer korrekt sätt.
78Förmåner vid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga
Försäkringskassans årsredovisning 2021 45 procent män. Motsvarande siffror för juli–december 2020 var cirka 6 800 ärenden och 
cirka 3 400 försäkrade. Samma person kan ha ansökt om ersättning och fått utbetalning 
för flera olika ersättningsperioder. Den genomsnittliga handläggningstiden var 13 dagar, 
tre dagar kortare än under 2020. 
Förmånsutgifterna uppgick till 419 miljoner kronor under 2021 och till 194 miljoner 
kronor under 2020.
Viss smittbärarpenning
Viss smittbärarpenning kunde betalas ut till personer som var tvungna att avstå från arbete 
för att undvika att smitta en närstående som ingår i en riskgrupp. 
Försäkringskassan fattade under 2021 beslut i cirka 2 400 ärenden om viss smittbärar -
penning, en kraftig ökning från cirka 700 ärenden under 2020. Antalet försäkrade 
som fick ersättningen var cirka 1 200, varav 56 procent kvinnor och 44 procent män. 
Under 2020 var motsvarande siffror cirka 300 personer,72 varav 73 procent kvinnor och 
27 procent män. Den genomsnittliga handläggningstiden ökade från 1673 till 27 dagar. Det 
är troligtvis en följd av antalet ärenden har ökat samtidigt som resursen för att hantera 
ärendena inte ökat i samma omfattning.74
Smittbärarersättning består av två delar: smittbärarpenning och ersättning för 
resekostnader. Smittbärarpenning kan betalas ut till en person som inte kan arbeta på 
grund av att hen har eller antas ha en smittsam sjukdom. Under pandemin har förmånen 
både fått förenklat regelverk och utökats till fler målgrupper.
Smittbärarersättning är normalt sett en liten förmån. Under 2019 kom det totalt in cirka 
1 700 ansökningar om förmånen, varav 350 gällde smittbärarpenning och cirka 1 400 
ersättning för resekostnader. Men till följd av den ökade smittspridningen ökade antalet 
ansökningar om smittbärarpenning under 2020 till cirka 29 400 och under 2021 till cirka 
106 300. Det ökande antalet ansökningar har lett till att det bildats ärendeköer , trots att 
handläggare som normalt hanterar andra förmåner gått in och stöttat handläggningen. 
Antalet ansökningar om ersättning för resekostnader har ökat mar ginellt, till cirka 1 100. 
Försäkringskassan har under 2021 fattat beslut i cirka 97 100 ärenden om smittbärar -
ersättning, 311 procent fler än under 2020. Cirka 82 900 personer fick ersättning75, 
varav 53 procent var kvinnor och 47 procent män. En person kan ha ansökt om och fått 
utbetalning för flera olika ersättningsperioder. Motsvarande siffror för 2020 var cirka 
13 70076 personer, varav 55 procent kvinnor och 45 procent män. Den genomsnittliga 
handläggningstiden ökade från 17 dagar till 28 dagar. Ökningen är en följd det stora 
antalet ansökningar. Förmånsutgifterna uppgick till 393 miljoner kronor, att jämföra med 
127 miljoner kronor 2020 och 5 miljoner kronor 2019.77 
72 Siffran skiljer sig från den som redovisades i årsredovisningen 2020. Anledningen är byte av källa vilket 
gjort att vi kunnat matcha ärende med betalning och beslut på ett mer korrekt sätt.
73 Siffran skiljer sig från den som redovisades i årsredovisningen 2020. Anledningen är byte av källa vilket 
74  Förmånsutgifterna för viss smittbärarpenning ingår i förmånsutgifterna för smittbärarersättning.
75 I uppgiften ingår antalet förmånstagare för viss smittbärarpenning.
76 Siffran skiljer sig från den som redovisades i årsredovisningen 2020. Anledningen är byte av källa vilket 
gjort att vi kunnat matcha ärende med betalning och beslut på ett mer korrekt sätt. 
77 Förmånsutgiften inkluderar utgifterna för smittbärarersättning och viss smittbärarpenning.
79Förmåner vid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Ersättning för höga sjuklönekostnader
Förmånen ersättning för höga sjuklönekostnader78 har anpassats för att stödja arbetsgivare 
vars sjuklönekostnader ökat på grund av pandemin.79 
Förmånsutgifterna för ersättning för sjuklönekostnader uppgick under året till 
12,7 miljarder kronor, varav 12,1 miljarder kronor gällde pandemirelaterade kostnader. 
Det motsvarar en minskning med cirka 6,8 miljarder kronor eller 35 procent jämfört 
med 2020, men är en kraftig ökning jämfört med 2019 när förmånsutgifterna uppgick 
till cirka 1 miljard kronor. Beslut har tagits i cirka 921 600 ärenden, varav cirka 607 000 
varit relaterade till pandemin. Det är en ökning jämfört med 2020, då beslut togs i cirka 
870 500 ärenden varav cirka 454 700 var relaterade till pandemin.80 En förklaring till att 
förmånsutgifterna minskat samtidigt som antalet beslut har ökat, är att det under perioden 
april-–juli 2020 inte fanns något tak för hur stor ersättning arbetsgivaren kunde få. 
Särskilda kontrollinsatser inom tillfälliga och anpassade förmåner
Kontrollutredning
Till följd av de risker för felaktiga utbetalningar som identifierades 2020 görs särskilda 
kontroller av ersättning för sjuklönekostnader till arbetsgivare. Sedan slutet av 2020 
görs en också en särskild kontroll av karensersättning till egna företagare. Resultat från 
kontrollerna visar att andelen felaktiga utbetalningar är högre än för övriga förmåner . 
Se mer om resultaten av kontrollutredningar i avsnittet Mål för att minska felaktiga 
Intern försäkringskontroll
Sedan april 2020 görs ett löpande slumputtag av smittbärarpenning i den interna 
försäkringskontrollen. Under året gjordes även riktade kontroller av ärenden där 
ersättning för karensersättning betalats ut för samma tid som en annan förmån, vilket lett 
till att flera kontrollutredningar startats.
En riktad kontroll har gjorts av viss förebyggande sjukpenning för personer i riskgrupp 
för allvarlig sjukdom i spåren av pandemin. En riktad kontroll har även gjorts av bidraget 
till personlig skyddsutrustning. 
78 Ersättning för höga sjuklönekostnader har anpassats och kallas under pandemin Ersättning för 
79 Arbetsgivarna fick ersättning för hela den sjuklönekostnad som de redovisade i arbetsgivardeklarationen 
under perioden april–juli 2020. Från augusti 2020 har sedan kostnaden för sjuklön ersatts enligt olika 
procentsatser beroende på hur höga de varit. Ersättningen betalas ut via företagens skattekonto och 
arbetsgivaren betalar ut sjuklön till anställda som vanligt. Utbetalningen till skattekontot görs under 
pandemin per månad i stället för per år.
80 Ärenden som inte varit relaterade till pandemin avser perioden före april 2020 och efter 30 september 
2021 och har därmed hanterats enligt ordinarie regelverk. 
80Förmåner vid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Mål för sjukförsäkringen
Mål:  Sjukförsäkringen ska ge ekonomisk trygghet vid sjukdom och ett ef fektivt 
stöd för att individen ska återfå arbetsförmågan och återgå i arbete. Det av 
ligga på en långsiktigt stabil och låg nivå. Försäkringskassans samlade arbete 
ska leda till att sjukpenningtalen minskar långsiktigt med fokus på förebyggande 
insatser, tidigare rehabiliteringsinsatser och bättre samordning. Tillämpningen av 
regelverket ska vara enhetlig och rättssäker för individen. Omotiverade skillnader i 
sjukpenningtal mellan kvinnor och män ska minska, liksom omotiverade regionala 
skillnader i sjukfrånvaro. För att nå målet ska rätt ersättning ges till rätt person och 
stöd ges för återgång i arbete genom samverkan med arbetsgivare, myndigheter 
och andra berörda aktörer. En del är insatser av andra berörda aktörer samt att 
sjukfrånvarons arbetsrelaterade orsaker undanröjs. Försäkringskassan ska även 
verka för att individen förstår myndighetens beslut.
aktörer, för att uppnå målet. Försäkringskassan ska redovisa hur myndigheten 
arbetar för att öka antalet avstämnings- och omställningsmöten och hur 
för att så långt som möjligt tillvarata långtidssjukskrivnas arbetsförmåga även i 
anpassade och skyddade arbeten.
Målet är delvis uppfyllt.
Sjukförsäkringen omfattar förmånerna sjukpenning, rehabiliteringsersättning, aktivitets-
ersättning och sjukersättning.
Försäkringskassan bedömer att målet är delvis uppfyllt. Sedan 201 1 ligger både 
ohälsotalet81 och sjukpenningtalet82 på en historiskt låg nivå. Sjukfrånvaron ligger sedan 
2009 också i nivå med jämförbara länder i Europa.
Sjukpenningtalet har minskat till 9,2 dagar under 2021. Under året har också skillnaderna 
i sjukpenningtal mellan regionerna minskat, liksom skillnaderna mellan könen. Trots det 
är sjukpenningtalet fortfarande nästan dubbelt så högt för kvinnor . Den stora skillnaden 
mellan könen beror till stor del på bristande jämställdhet i arbetslivet och inom det 
obetalda hem- och omsorgsarbetet. 
Ohälsotalet fortsätter att minska. Orsaken är främst att antalet personer med sjuk- eller 
aktivitetsersättning minskat, men även sjukpenningdelen av ohälsotalet minskar . 
81 Ohälsotalet omfattar både tillfälligt och varaktigt nedsatt arbetsförmåga till följd av sjukdom.
82 Sjukpenningtalet anger det sammanlagda antalet nettodagar som ersätts med sjukpenning eller 
rehabiliteringspenning per registrerad försäkrad i åldern 16–64 år .
81Mål för sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 För att nå det långsiktiga målet med en sjukfrånvaro på en stabil och låg nivå är det av 
avgörande betydelse att alla aktörer aktivt bidrar utifrån sina ansvarsområden, i synnerhet 
hälso- och sjukvården, Arbetsförmedlingen och arbetsgivarna. Utifrån Försäkringskassans 
ansvarsområde har vi de senaste åren i högre grad fokuserat på att stärka den rättsliga 
kvaliteten, det vill säga att betala ut rätt ersättning, att identifiera dem som behöver stöd 
av andra aktörer för att kunna återgå i arbete och att samordna stödet. Arbetet behöver 
fortsätta, men det har bland annat lett till att den genomsnittliga tiden med sjukpenning 
minskade fram till 2020. Under 2021 ökade dock den genomsnittliga tiden, vilket var 
en följd av de utökade möjligheterna till undantag från bedömning i förhållande till 
normalt förekommande arbete som innebär att färre sjukfall avslutats efter 180 dagars 
sjukfrånvaro. I huvudsak bedömer vi att rätt ersättning betalas ut och att de individer som 
behöver samordnade insatser får de. 
I arbetet med samordning är möten ett av flera verktyg. Under pandemin har möjligheten 
till att genomföra möten digitalt varit avgörande för att vi har kunnat upprätthålla antalet 
möten. Antalet genomförda avstämningsmöten har dessutom fortsatt att öka samtidigt 
som den genomsnittliga tiden till första mötet har minskat. Antalet gemensamma 
kartläggningar är oförändrat inom sjukpenning. Vi kan inte uttala oss om utvecklingen 
av antalet genomförda gemensamma kartläggningar för aktivitetsersättning på grund av 
omfattande underregisterringar under 2021. Inom sjukpenning och aktivitetsersättning 
har antalet omställningsmöten minskat men inom sjukersättning har antalet ökat. För 
sjukpenning är en förklaring till minskningen att undantagen i försäkringen gjort att färre 
försäkrade är aktuella för omställningsmöte. För aktivitetsersättning är förklaringen till 
minskningen att antalet som fått avslag har minskat och att en stor andel har tackat nej 
till mötet. Läs mer om Försäkringskassan arbete för att möten ska hålla god kvalitet i 
avsnittet Förmåner vid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga.
Kvaliteten har förbättrats men vi behöver fortfarande bli bättre på att utreda behov 
och genomföra samordningsinsatser tidigare i sjukpenningärenden. På strukturell nivå 
fortsätter vi att utveckla samverkan med andra aktörer. Under 2021 har vi bland annat 
bjudit in de centrala aktörerna i sjukskrivningsprocessen till rundabordssamtal om 
samordningsuppdraget. Samtalen har lett till att gemensamma arbetsgrupper bildats kring 
särskilt angelägna utvecklingsområden. 
Det är även inom ramen för samverkan med andra aktörer som förebyggande insatser kan 
göras. Under året har vi därför fortsatt att föra dialog med arbetsgivare med särskilt fokus 
på förebyggande insatser, arbetsplatsinriktade rehabiliteringsinsatser och arbetsgivarens 
plan för återgång i arbete.
Vi fortsätter också arbetet med att öka vår förmåga att kommunicera våra beslut på 
ett begripligt sätt. Under året har vi bland annat fortsatt att utbilda försäkringsutredare 
i att skriva begripliga beslut och publicerat två nya webbutbildningar om att skriva 
klarspråk. Vi har också omarbetat styrande dokument för att tydliggöra myndighetens 
utredningsskyldighet. 
Läs mer om Försäkringskassans insatser för att öka kvaliteten i handläggningen i 
avsnittet Förmåner vid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga.83 Där redovisas även hur 
Försäkringskassan verkar för att individen ska förstå myndighetens beslut.
83 Kvalitetsförbättrande insatser redovisas utförligt i återrapporteringen av regeringsuppdragen Uppdrag att 
2021/019759 och Uppdrag om förbättrad kvalitet i ärenden om rätt till sjukpenning, dnr 2020/001876.
82Mål för sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Sjukfrånvaron i Sverige och internationellt
ur ett internationellt perspektiv. I de följande avsnitten beskrivs ohälsotalet och 
 sjukpenningtalet och de båda måttens utveckling över tid.
Sjukfrånvaro definieras i diagram 3 som en anställd persons heltidsfrånvaro från arbetet 
på grund av sjukdom eller skada, oavsett om frånvaron varit ersatt eller inte.84
Diagram 3 Sjukfrånvaro som andel av anställda i åldern 20–64 år i åtta europeiska länder1
1  För 2020 saknas uppgiften om sjukfrånvaro bland anställda i Storbritannien vilket också medför att medelvärdet beräknats 
utan den.  
Sjukfrånvaron bland anställda ökade under 202085 i sex av länderna i diagrammet. För 
Storbritannien saknas uppgift om sjukfrånvaro sedan brexit, och sett ur ett helårsperspektiv 
minskade sjukfrånvaron i Tyskland. Initialt under pandemin ökade sjukfrånvaron även i 
Tyskland, för att sedan gå ner till lägre nivåer.86 Den ökade sjukfrånvaron berodde till största 
del på pandemin, men eftersom sjukfrånvaron sätts i relation till anställda i åldern 20–64 år 
så har även arbetsmarknaden och sysselsättningsgraden betydelse för måttet. 
Sysselsättningsgraden är i internationell jämförelse hög i Sverige.87 Till skillnad från 
flera andra länder arbetar Sverige också aktivt för att personer som befinner sig långt 
från arbetsmarknaden ska närma sig eller komma tillbaka till den. Sysselsättningsgraden 
bland framför allt äldre personer har ökat väsentligt, bland annat som en följd av att färre 
beviljas sjukersättning sedan 2009. Men samtidigt som sysselsättningsgraden är och har 
84 Se Expertgruppen för Studier i Offentlig Ekonomi (ESO), Ds 2002:49: Den svenska sjukan – 
sjukfrånvaron i åtta länder samt Socialförsäkringsrapport 2009:10: Sjukfrånvaron i Sverige – på väg mot 
europeiska nivåer? för information om metod och definitionen av måttet.
85 Det är statistik för 2020 som redovisas, på grund av att statistik över 2021 inte finns tillgänglig ännu. 
86 Se https://www.oecd.org/coronavirus/policy-responses/paid-sick-leave-to-protect-income-health-and-jobs-
through-the-covid-19-crisis-a9e1a154/
87 Se https://ec.europa.eu/eurostat/databrowser/view/LFSI_EMP_A_H__custom_1666286/default/
table?lang=en
83Mål för sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 varit hög i Sverige så har även sjukfrånvaron historiskt sett varit hög och fluktuerande. 
I dag har Sverige dock en väsentligt lägre och mer stabil sjukfrånvaro. Sedan 2009 ligger 
sjukfrånvaron bland anställda i Sverige i nivå med jämförbara länder i Europa, med 
undantag för 2015, då sjukfrånvaron i Sverige var något högre än genomsnittet för de 
jämförbara länderna. 
Under 2020 var sjukfrånvaron i Sverige återigen högre och låg på 3,0 procent, vilket 
kan jämföras med ett genomsnitt för de sju redovisade länderna på 2,8 procent. Men 
relationen mellan andelen i Sverige och den genomsnittliga andelen kan till stor del 
förklaras av att Storbritanniens bidrag till medelvärdet saknas för 2020 samt att Tyskland 
hade en jämförelsevis låg sjukfrånvaro 2020. 
I alla länder som ingår i diagrammet har kvinnor högre sjukfrånvaro än män. Men 
i Sverige har skillnaden minskat från 68 procent högre sjukfrånvaro under 2019 till 
51 procent högre under 2020. Detta mönster stämmer väl överens med den statistik 
Försäkringskassan tagit fram i samband med en analys av sjukförsäkringen under 
pandemin.88
Ohälsotalets utveckling
Ohälsotalet definieras som antalet utbetalade nettodagar89 inom hela sjukförsäkringen. Talet 
visar utvecklingen av utbetalade dagar med en sjukpenningdel som omfattar sjukpenning, 
arbetsskadesjukpenning och rehabiliteringspenning samt en del som omfattar sjukersättning 
och aktivitetsersättning per försäkrad person i åldrarna 16–64 år. 
Diagram 4 Ohälsotalet1
1  Avser 12­månadersmedelvärden
88 Socialförsäkringsrapport 2021:1 och Sjukfrånvaro efter bransch (Korta Analyser 2021:3). 
89 Dagar med partiell ersättning räknas om till hela dagar, till exempel resulterar två dagar med halv 
ersättning i en nettodag.
84Mål för sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Ohälsotalet minskar. Vid utgången av 2021 var ohälsotalet 22,0 dagar, att jämföra med 
22,6 dagar vid utgången av 2020 och 23,5 dagar vid utgången av 2019. Aktivitets- 
och sjukersättningsdelen av ohälsotalet fortsätter att minska, medan minskningen av 
 sjukpenningdelen har avstannat under 2021.
Minskningen under 2020 av sjukpenningdelen berodde till stor del på att fler sjukfall 
avslutades genom avslag i samband med bedömningen i förhållande till normalt 
förekommande arbete för personer som befinner sig mellan dag 181 och 365 i rehabili -
teringskedjan. Det är därför naturligt att sjukpenningdelen började öka när regeringen 
beslutade att under en period från slutet av 2020 till och med största delen av första 
kvartalet 2021 tillfälligt stoppa den bedömningen. I mars 2021 beslutades också om 
utökade undantagsmöjligheter vid bedömningen av arbetsförmågan enligt rehabilite -
ringskedjan. Såväl det tillfälliga stoppet som de utökade undantagsmöjligheterna påverkar 
utvecklingen av sjukpenningdelen av ohälsotalet, och eftersom måttet baseras på utfallet 
de senaste 12 månaderna kan påverkan förväntas fortsätta.90
Ohälsotalet för kvinnor ligger betydligt högre än ohälsotalet för män, 26,4 dagar 
respektive 17,8  dagar, en skillnad på 48 procent. Men skillnaden är något mindre än den 
under 2020, då skillnaden var 49 procent.
Sjukpenningtalets utveckling
Sjukpenningtalet är i likhet med ohälsotalet ett mått på antalet utbetalade nettodagar per 
försäkrad i åldrarna 16–64 år. Det som skiljer ohälsotalet från sjukpenningtalet är att 
det senare endast visar utvecklingen för sjukpenning och rehabiliteringspenning. För att 
förstå förändringar av sjukpenningtalet är det viktigt att följa både hur många personer 
som beviljas sjukpenning och sjukfallens längd. 
Diagram 5 Sjukpenningtalet1
1  Avser 12­månadersmedelvärden.
90 Försäkringskassans utgiftsprognos för budgetåren 2021–2025, Rapport 2021-10-25, dnr FK 2021/000300.
85Mål för sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Under våren 2020 ökade sjukpenningtalet tillfälligt till 9,5 dagar, till följd av den 
kraftiga ökningen av antalet startade sjukfall på grund av pandemin. Efter sommaren 
vände sjukpenningtalet ned igen och var 9,3 dagar för helåret 2020, att jämföra med 
9,4 dagar för 2019. Sjukpenningtalet har minskat ytterligare under 2021 och under 
 sommar månaderna låg det på 9,0 dagar. För helåret 2021 har sjukpenningtalet därefter 
ökat till 9,2 dagar.
Under pandemin har sjukfrånvaro som inte beror på covid-19 minskat. Minskningen 
kan bero på flera saker. Det kan till exempel vara så att de förändrade arbetssätt 
som pandemin medfört för många har möjliggjort ett mer balanserat arbetsliv med 
mindre stressrelaterad ohälsa som följd. Det kan också vara så att den ökade andelen 
arbete hemifrån gjort det enklare att arbeta vid lindrigare åkommor som annars skulle 
krävt sjukskrivning. Att delar av arbetskraften varit permitterad under pandemin har 
förmodligen också bidragit.91 
Det finns en skillnad mellan olika regioners sjukpenningtal, men skillnaden har minskat 
något under 2021. Den variation som finns kan bara till liten del förklaras av skillnader 
mellan regionerna när det gäller faktorer som individers ålder, kön och inkomst.
Skillnaden mellan kvinnors och mäns sjukpenningtal har också minskat något under 
2021. Historiskt har ett minskande sjukpenningtal samvarierat med en minskande skillnad 
mellan kvinnors och mäns sjukpenningtal. Men trots att skillnaden minskar så har kvinnor 
ett nära dubbelt så högt sjukpenningtal: för kvinnor är det 12,0 dagar och för män 6,6. 
De stora skillnader som finns mellan kvinnors och mäns sjukfrånvaro beror till stor del 
på bristande jämställdhet i arbetslivet och det obetalda hem- och omsor gsarbetet. Många 
kvinnor arbetar inom verksamheter med högre risk för bristande or ganisatorisk och social 
arbetsmiljö, exempelvis inom vård och omsorg. Kvinnor dubbelarbetar också mer och 
lägger mer tid på obetalt hem- och omsorgsarbete än vad män gör.92
Riksrevisionen har i en granskning av sjukskrivningsprocessen också funnit att skillnaden 
i sjukfrånvaro mellan män och kvinnor med lindrig eller medelsvår psykisk ohälsa delvis 
förefaller osaklig och orsakad av att män och kvinnor med likvärdig arbetsförmåga 
sjukskrivs i olika utsträckning.93
Aktiviteter som genomförs inom ramen för arbetet med jämställdhetsintegrering har som 
övergripande syfte att motverka omotiverade könsskillnader, se mer i avsnittet Arbetet 
med mänskliga rättigheter. Det handlar bland annat om att vi har integrerat jämställdhets -
perspektivet i metodstöd till handläggarna.
Sjukpenning och rehabiliteringspenning
I det här avsnittet redovisas utvecklingen av antalet personer med sjukpenning eller 
rehabiliteringspenning. Utvecklingen beror till viss del på inflödet, det vill säga hur 
många som ansöker om och beviljas ersättning. Men utvecklingen påverkas även av 
varaktigheten som är ett mått på hur långa sjukfallen blir.
91 Försäkringskassans utgiftsprognos för budgetåren 2021–2025, Rapport 2021-10-25, dnr FK 2021/000300.
92 Socialförsäkringsrapport 2020:8, 2018:2 och 2014:14.
93 RiR 2019:19 Jämställd sjukfrånvaro – bedöms män och kvinnor likvärdigt i sjukskrivningsprocessen?
86Mål för sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 44 Antal personer som har fått utbetalning i december
Sjukpenning på normalnivå179 623 86 161 88 930 43 207 47 882 49 173 122 830 134 043 138 103 3,0
fortsättningsnivå44 513 41 326 43 542 21 125 20 314 21 493 65 638 61 640 65 035 5,5
på normalnivå2 734 2 780 2 971 2 190 2 298 2 395 4 924 5 078 5 366 5,7
Förebyggande sjukpenning 1 458 1 171 921 805 697 550 2 263 1 868 1 471 –21,3
Rehabiliteringspenning 3 191 3 104 3 485 1 481 1 557 1 875 4 672 4 661 5 360 15,0
1  Normalnivå betalas ut under 364 dagar under en ramtid om 450 dagar. Fortsättningsnivå betalas ut efter 364 dagar. Vid 
mycket	allvarlig	sjukdom	kan	fler	dagar	på	normalnivå	än	364	betalas	ut.
I december 2021 fick 210 000 personer en utbetalning av någon form av sjukpenning: 
sjukpenning på normalnivå, sjukpenning på fortsättningsnivå, fler dagar med 
sjukpenning på normalnivå eller förebyggande sjukpenning. Av dem var 65 procent 
kvinnor och 35 procent män. Antalet personer som i december 2021 fick en utbetalning 
av sjukpenning var 4 procent fler än det antal personer som fick en utbetalning av 
sjukpenning i december 2020. I december 2021 var det likaså fler personer än i december 
2019, då 196 000 personer fick en utbetalning av sjukpenning. 
Förebyggande sjukpenning 
Antalet personer med en utbetalning av förebyggande sjukpenning har minskat 
mycket mellan 2020 och 2021, och det från redan låga nivåer. I december 2021 hade 
1 471 personer förmånen, en minskning med 21 procent från december 2020 då det 
var 1 868 personer. En del av minskningen beror troligtvis på att pandemin lett till 
att medicinsk rehabilitering har ställts in för personer som annars hade kunnat få 
förebyggande sjukpenning för att delta i rehabilitering.94 
Riksrevisionen har granskat om Försäkringskassan arbetar på ett ef fektivt och enhetligt 
sätt med att förebygga sjukskrivningar med särskilt fokus på förebyggande sjukpenning 
och arbetsplatsinriktat rehabiliteringsstöd. Riksrevisionens över gripande slutsats är att det 
finns brister i Försäkringskassans arbete med att förebygga sjukskrivningar , både när det 
gäller effektivitet och enhetlighet. Riksrevisionen konstaterar också att regeringen inte har 
gett Försäkringskassan ett tydligt uppdrag att förebygga sjukskrivningar , vilket ger sämre 
förutsättningar för att genomföra uppdraget.95 
Rehabiliteringspenning 
Antalet personer med rehabiliteringspenning har minskat under ett antal år . Minskningen 
beror troligen dels på ändrade arbetssätt96, dels på att vi arbetat med att höja kvaliteten 
inom handläggningen.97 Men under 2020 avstannade minskningen och under 2021 har 
antalet ökat med 15 procent. I december 2021 fick 5 360 personer rehabiliteringspenning, 
vilket kan jämföras med 4 661 personer i december 2020. Att vi arbetet med att höja 
kvaliteten inom handläggningen är även en trolig förklaring till att antalet personer 
med rehabiliteringspenning nu ökat, se Uppföljning med anledning av uppdraget om 
förbättrad kvalitet  nedan. 
94 Svar på regeringsuppdrag – Effekter som covid-19 har på sjukförsäkringen, dnr 2020/000065.  
95 RIR 2021:19 Försäkringskassans arbete med att förebygga sjukskrivningar – ett otydligt uppdrag
96 Svar på regeringsuppdrag – Effekter som covid-19 har på sjukförsäkringen, dnr 2020/000065.
97 Under 2016 visade en rättslig uppföljning (2016:2 Rehabiliteringsersättning) att många som får 
 rehabiliteringspenning inte skulle ha haft det.
87Mål för sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Inflödet och varaktigheten i sjukskrivningarna
Antalet pågående sjukfall bestäms av inflödet och varaktigheten, där inflöde innebär hur 
många personer som beviljas sjukpenning och varaktighet är sjukfallens längd. Det är 
viktigt att följa utvecklingen av både inflödet och varaktigheten för att förstå förändringar 
av antalet pågående sjukfall. 
Inflödet påverkas av flera faktorer, både sådana som direkt eller indirekt påverkar hälsan 
och arbetsförmågan i befolkningen. Faktorer som påverkar hälsan och arbetsförmågan 
kan exempelvis vara arbetsmiljö, förebyggande insatser i arbetslivet, levnadsvanor samt 
hälso- och sjukvårdens kapacitet och förmåga att identifiera och behandla sjukdomar 
– samt givetvis sjukdomsspridning i samhället. Faktorer som inte handlar om hälsoför -
ändringar kan vara förmågan till anpassningar på arbetsplatserna, inställningen till 
sjukskrivningar hos individer och sjukskrivningsprocessens övriga aktörer , liksom 
försäkringsadministrationens kapacitet och förmåga. 
Antalet startade sjukfall var högre under 2021 än före pandemin, men ökningen var 
mindre än under 2020 när pandemin startade. I slutet av mars 2020 rekommenderade 
Folkhälsomyndigheten de arbetsgivare som kunde att tillåta sina anställda att arbeta på 
distans. Möjligheten att arbeta på distans kan ha minskat antalet sjukfall, dels genom att 
det gjort det enklare att kombinera arbets- och familjeliv, dels genom att man i högre 
utsträckning har kunnat fortsätta arbeta hemma vid lättare sjukdomssymtom. 
Under perioden januari–oktober 2021 startade i genomsnitt 46 000 sjukfall per månad. 
Det är en minskning med 14 procent och kan jämföras med i genomsnitt 53 000 sjukfall 
per månad under motsvarande period 2020. 62 procent av sjukfallen gällde kvinnor och 
38 procent gällde män. 
Varaktigheten beräknas utifrån hur stor andel av sjukfallen som avslutas efter en viss 
tid. Den är viktig för att beskriva utvecklingen av antalet dagar i sjukskrivning på en 
aggregerad nivå. Varaktigheten påverkas av vilka diagnoser de sjukskrivna har, men även 
av de aktiviteter som Försäkringskassan och övriga aktörer genomför för att underlätta 
återgång i arbete. 
Sjukfallens varaktighet har ökat under 2021, främst genom att färre sjukfall avslutats 
efter omkring 180 dagars sjukfrånvaro. Det är en följd dels av det tillfälliga stoppet under 
början av året av bedömningar av arbetsförmågan enligt rehabiliteringskedjan, dels av 
att riksdagen i mars 2021 beslutade om utökade undantagsmöjligheter vid bedömningen 
av arbetsförmågan enligt rehabiliteringskedjan.98 Det tillfälliga stoppet och de utökade 
undantagsmöjligheterna har minskat antalet avslag i pågående sjukfall. En annan 
anledning till den ökade varaktigheten är att de kortare sjukfallen på grund av pandemin 
varit färre under 2021 än under 2020.
Avslag vid ansökan om sjukpenning
även under ett pågående sjukfall. Sedan juni 2021 görs en förstärkt kvalitetssäkring i 
 sjukpenningärenden där handläggaren överväger att avslå en ansökan från och med dag 
181, se avsnittet Förmåner vid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga.
98 Försäkringskassans utgiftsprognos för budgetåren 2021–2025, Rapport 2021-10-25, dnr FK 2021/000300.
88Mål för sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 45 Avslag vid första ansökan om sjukpenning i ett sjukfall1
Antal avslag 13 787 15 305 6 960 6 624 8 183 3 935 20 411 23 488 10 895
Andel	avslag,	procent 4,0 3,6 1,9 3,3 3,2 1,8 3,7 3,5 1,9
1  Måttet innefattar beslut om avslag på ansökan den första gången rätten till ersättning prövas i ett sjukfall. 
Andelen avslag vid den första ansökan har minskat från 3,5 till 1,9 procent, vilket innebär 
att minskningen under de senaste åren har fortsatt i snabbare takt. Minskningen gäller 
för både kvinnor och män, men är större för kvinnor. Andelen avslag vid den första 
ansökan påverkas av hur inflödet ser ut – det vill säga antalet nya sjukfall och karaktären 
på dessa. Andelen påverkas också av hälso- och sjukvårdens arbetssätt, faktorer på 
arbetsmarknaden samt befolkningens sammansättning och attityder. 
Det har fattats jämförelsevis få avslagsbeslut på sjukpenningansökningar med 
 covid relaterade diagnoser, vilket avspeglas i den minskade avslagsfrekvensen. Det 
förefaller även som att det tillfälliga stoppet och de utökade undantagsmöjligheterna 
indirekt påverkat avslagsfrekvensen vid den första ansökan. Undantaget under pandemin 
som innebar en utökad läkarintygsfri period, från dag 8 till och med dag 14 och under 
perioder till och med dag 21, kan också vara en bidragande orsak till färre avslagsbeslut.
Kvinnor får avslag något oftare än män. Detta kan till viss del hänga samman med att 
kvinnor oftare sjukskrivs för en psykiatrisk diagnos, samt att det är vanligare med ett 
avslag på en första ansökan om sjukpenning där personen anger att arbetsförmågan är 
nedsatt på grund av en psykiatrisk diagnos.
Tabell 46 Avslutade sjukfall efter avslutsanledning1
Antal arbetsföra 270 888 342 593 300 803 166 130 219 221 193 802 437 018 561 814 494 605
Andel	arbetsföra,	procent 82,4 84,0 88,2 88,4 89,1 92,5 84,6 85,9 89,9
Antal arbetsförmåga ej nedsatt (Avslag)223 872 30 539 10 852 12 840 16 714 6 947 36 712 47 253 17 799
Andel	arbetsförmåga	ej	nedsatt	(Avslag),	
procent27,3 7,5 3,2 6,8 6,8 3,3 7,1 7,2 3,2
sjukersättning 2 172 2 146 1 761 1 570 1 517 1 335 3 742 3 663 3 096
	sjukersättning,	procent 0,7 0,5 0,5 0,8 0,6 0,6 0,7 0,6 0,6
Antal annan förmån327 151 27 580 23 442 3 712 4 101 3 649 30 863 31 681 27 091
Andel	annan	förmån,	procent38,3 6,8 6,9 2,0 1,7 1,7 6,0 4,8 4,9
Antal övriga avslut 4 702 4 985 4 073 3 700 4 359 3 819 8 402 9 344 7 892
Andel	övriga	avslut,	procent 1,4 1,2 1,2 2,0 1,8 1,8 1,6 1,4 1,4
1 Andelen relaterar till totala antalet avslutade sjukfall.
3 Exklusive	övergångar	till	aktivitetsersättning	eller	sjukersättning.	Vanligast	är	övergångar	till	föräldrapenning/graviditets ­
penning och aktivitetsstöd.
Andelen sjukfall där individen själv anser sig vara arbetsför och avslutar sjukfallet 
ökade under 2021. Det hänger till viss del samman med att färre sjukfall har avslutats 
under 2021 än under 2020. Det beror i sin tur framför allt på att ökningen av kortare 
sjukskrivningar på grund av pandemin var kraftigare under 2020 än under 2021. Antalet 
avslutade sjukfall där individen själv ansåg sig vara arbetsför minskade. 
Både antalet och andelen sjukfall som avslutas med avslag minskade avsevärt under 
2021. Att antalet  minskade beror främst på regeringens beslut att tillfälligt stoppa 
bedömningar i förhållande till normalt förekommande arbete för personer mellan dag 
89Mål för sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 181 och 365 i rehabiliteringskedjan samt införandet av utökade undantagsmöjligheter 
vid bedömningen av arbetsförmågan enligt rehabiliteringskedjan. Att andelen minskade 
är även en följd av att andelen sjukfall där individen själv anser sig vara arbetsför ökade. 
Andelen sjukfall som avslutades genom avslag uppgick under 2021 till 3,2 procent, att 
jämföra med 7,2 procent under 2020. Andelen var något lägre för kvinnor än för män. 
Antalet personer som gick över till aktivitetsersättning eller sjukersättning minskade 
under året, men andelsmässigt finns ingen skillnad. Även antalet som gick över till någon 
annan förmån inom socialförsäkringen minskade. Andelen som gick över till en annan 
förmån var däremot något högre under 2021. Bland kvinnor är det relativt vanligt att gå 
över från sjukpenning till föräldrapenning eller graviditetspenning.
Arbetslivsinriktad rehabilitering med rehabiliteringspenning 
rehabiliteringspenning.99 Som redovisats ovan har antalet personer med rehabiliterings -
penning minskat under ett antal år. En trolig förklaring till minskningen är dels ändrade 
arbetssätt100, dels att vi arbetat med att höja kvaliteten inom handläggningen.101 Under 
2020 avstannade minskningen och under 2021 har antalet ökat. Andelen kvinnor som får 
förmånen är 65 procent, vilket i princip motsvarar andelen kvinnor i långa sjukfall.
Antalet dagar som en person har fått sjukpenning innan hen får rehabiliteringspenning 
har fortsatt att öka. I år var medianen 647 dagar, en ökning från 633 dagar under 2020. 
Det är rimligt att anta att pandemin har bidragit till ökningen även i år . Det har blivit 
svårare att hitta arbetsplatser där personen kan arbetsträna, vilket lett till att personen fått 
sjukpenning i stället för rehabiliteringsersättning.102 
rehabilitering har minskat något, från 30 till 29 procent. Även här kan pandemin haft en 
viss påverkan. Andelen kvinnor som lämnar sjukförsäkringen är lägre än andelen män som 
gör det, 27 jämfört med 33 procent.103 Orsaken är troligen att det bland kvinnor är betydligt 
vanligare med långvarig sjukfrånvaro för stressrelaterad psykisk ohälsa som hänger ihop 
med sociala och organisatoriska förhållanden på arbetsplatsen.104 Detta kan sannolikt 
försvåra möjligheten till verkningsfulla arbetslivsinriktade rehabiliteringsåtgärder.
Åtgärder för att tillvarata arbetsförmåga i anpassade och skyddade arbeten
kan förbättra en persons arbetsförmåga. Det innebär att vi ska se till att åtgärder vidtas 
för en effektiv rehabilitering om en sjukskriven person har arbetsförmåga som kan tas 
tillvara, oavsett om det är i ett normalt förekommande arbete eller i ett skyddat eller 
anpassat arbete.
99 Behov av arbetslivsinriktad rehabilitering identifieras i de allra flesta fall i sjukpenningärendet, och om 
insatsen omfattar minst en fjärdedel kan personen få rehabiliteringspenning.
100 Svar på regeringsuppdrag – Effekter som covid-19 har på sjukförsäkringen, dnr 2020/000065.
101 Under 2016 visade en rättslig uppföljning (2016:2 Rehabiliteringsersättning) att många som får 
rehabiliteringspenning inte skulle ha haft det.
102 Effekter som covid-19 har på sjukförsäkringen, Delrapport 2. Dnr FK 2020/000065.
103 Avser personer som lämnar sjukförsäkringen helt. För 2021 avses perioden januari–september. På grund av 
efterregistreringar kan uppgifterna inte jämföras med årsredovisningen 2020.
104 Sjukfrånvaro i psykiatriska diagnoser – En registerstudie av Sveriges arbetande befolkning i åldern 20–69 
år. Socialförsäkringsrapport 2020:8.
90Mål för sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Om en person är arbetslös eller inte kan återgå till sin ordinarie anställning och behöver 
stöd för att ta tillvara sin arbetsförmåga ska Försäkringskassan initiera en insats genom 
samordningsförbund eller en gemensam kartläggning med Arbetsförmedlingen. Målet 
är att personen genom rehabiliteringsinsatser ska uppnå en arbetsförmåga i ett normalt 
förekommande eller i ett anpassat arbete. Vilken anpassning som behövs bedöms av 
Arbetsförmedlingen, liksom nivån på eventuell lönesubvention. Arbetsförmedlingen 
kan också bedöma att personen i stället behöver en skyddad anställning hos till exempel 
Samhall. Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen har under 2021 inlett en dialog om 
möjligheten för myndigheterna att i rehabiliteringssamverkan i högre utsträckning ta 
tillvara arbetsförmåga hos den som är sjukskriven, till exempel i ett skyddat arbete.
Försäkringskassan och Samhall har en överenskommelse om fördjupad samverkan. Syftet 
med överenskommelsen är att stärka handläggningen och förbättra stödet till individer 
med utökade behov i sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen. Överenskommelsen 
ska bland annat säkerställa att både Försäkringskassans handläggare och Samhalls 
chefer har tillräcklig kunskap och kompetens om vad som gäller vid sjukskrivning 
i en skyddad anställning. Försäkringskassan har särskilt utsedda kontaktpersoner i 
uppdraget och upprättar årliga aktivitetsplaner tillsammans med Samhall om ömsesidigt 
och kontinuerligt informationsutbyte och stöd vid kompetensutveckling kring sjukför -
säkringen och Samhalls uppdrag. 
Syftet med samverkan är att den anställde ska kunna stanna kvar i eller återgå till sin 
anställning hos Samhall. Under 2021 kom Försäkringskassan och Samhall överens om 
att alltid genomföra ett avstämningsmöte när Försäkringskassan överväger att inte längre 
betala ut sjukpenning i pågående ärenden där den anställde har en skyddad anställning 
hos Samhall. Mötet ska säkerställa en bra övergång från sjukförsäkringen till arbetslivet 
genom att både den försäkrade och arbetsgivaren är införstådda med vilket beslut 
Försäkringskassan överväger att fatta. På så sätt ökar möjligheten för Samhall att ta tillvara 
medarbetarens återstående arbetsförmåga, och risken minskar för att medarbetaren ska 
förlora sin sjukpenninggrundande inkomst. Om medarbetaren inte bedöms kunna återgå 
till tidigare arbetsuppgifter ska Samhall initiera ett omställningsarbete för att hitta lämpliga 
arbetsuppgifter åt medarbetaren genom omplacering eller anpassningar på arbetsplatsen.
Uppföljning med anledning av uppdraget om 
förbättrad kvalitet i sjukpenningärenden
I enlighet med regeringsuppdraget105 har vi undersökt hur kvaliteten har utvecklats 
i ärenden om sjukpenning mellan 2019 och 2021106.
105 Försäkringskassan har i svaret på regeringsuppdrag Uppdrag om förbättrad kvalitet i ärenden om rätt 
till sjukpenning (2020/001876) redovisat vilka åtgärder vi genomfört och planerar att genomföra för att 
förbättra kvaliteten. Främst betonas åtgärder som gäller ledning och styrning, åtgärder för att förtydliga 
utredningsskyldigheten samt åtgärder för att stärka handläggningen i bland annat svåra samtal och möten.
106 Som underlag för analysen använder vi en aktstudie, en intervjustudie som omfattar elva handläggare 
och data från våra register. I aktstudien jämför vi ärenden från samma tidsperiod 2019 och 2021 för att 
kunna påvisa en eventuell förändring. Alla ärenden som granskades hade pågått minst 180 dagar, och den 
dagen inföll i juni eller juli respektive år. Vi har enbart analyserat sjukskrivna som har en anställning och 
vi har analyserat det som hände i ärendet från dag 1 till dag 240 i rehabiliteringskedjan i 300 ärenden från 
respektive år.
91Mål för sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Regeringen efterfrågar särskilt att Försäkringskassan redovisar i vilken utsträckning de 
åtgärder som vidtagits lett till 
– att behovet av rehabiliteringsinsatser utreds tillräckligt, och 
– att rehabiliteringsinsatser som behövs görs så tidigt som möjligt i ärendet.107
Tecken på att kvaliteten har förbättrats
På flera av de områden som regeringsuppdraget omfattar kan vi se tecken på förbättrad 
kvalitet. Det gäller såväl kartläggning av rehabiliteringsbehov och samordnande åtgärder , 
som bedömning av rätten till ersättning. Nästan samtliga handläggare som intervjuats 
anger att förbättringen dels beror på åtgärder som genomförts för att förbättra kvaliteten, 
såsom arbete med utredningsskyldigheten, dels på införandet av övervägande skäl som 
undantag i rehabiliteringskedjan. Det senare har skapat ett arbetssätt med mer fokus på att 
utreda förutsättningarna för återgång i arbete generellt, eftersom regeländringen innebär 
att handläggaren inför prövningen av övervägande skäl måste utreda om den försäkrade 
kan återgå i arbete. Det är dock svårt att dra några slutsatser om åtgärdernas effekt för 
individens återgång i arbete, eftersom det har gått för kort tid mellan uppföljningen och 
det att åtgärderna genomförts. Det har inte heller varit möjligt att analysera i vilken 
utsträckning aktiviteter genomförs tidigare i rehabiliteringskedjan.
Sammanfattningsvis så ser vi en förändring där vi i dag i enskilda ärenden
– hämtar in mer information från den försäkrade 
– oftare för dialog med arbetsgivaren inför utredningen av den försäkrades åter gång i 
arbete
– oftare följer upp de försäkrades återgång i arbete 
– oftare agerar på information om rehabilitering
– i mindre utsträckning begär in kompletterande uppgifter av läkarintygen från hälso- 
och sjukvården.
– gör mer heltäckande utredningar.
Mer information hämtas in från den försäkrade
Hur Försäkringskassan utreder och med vem eller vilka parter utredningen görs påverkar 
möjligheterna att identifiera den försäkrades behov av rehabilitering. I arbetet med att 
förtydliga vad utredningsskyldigheten innebär har vi betonat vikten av att den försäkrades 
uppgifter ingår som en del av beslutsunderlaget.
107 De utredande åtgärder som studeras används för att kunna bedöma såväl rätten till ersättning som för 
att klarlägga behov av rehabilitering och samordna eventuella rehabiliteringsinsatser , men vi har försökt 
synliggöra vad som är tydligare kopplat till det senare.
92Mål för sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 47 Information som handläggaren hämtat in från den försäkrade vid utredning av 
återgång i arbete, andel i procent
2019 2021
Allmänna uppgifter om hälsotillstånd och sjukskrivning 71 84* 
Uppgifter om arbetssituation och arbetsfaktorer som kan påverka återgång 68 80* 
Uppgifter om medicinsk rehabilitering 31 37 
Uppgifter om sociala faktorer som kan påverka återgång 13 19* 
*Skillnaden mellan åren är statistiskt säkerställd. Källa: Aktstudie 2021108.
Andelen ärenden där handläggare har varit i kontakt med den försäkrade har ökat 
från 90 till 94 procent mellan 2019 och 2021. Tabellen ovan visar att det jämfört med 
2019 har blivit vanligare att handläggaren hämtar in uppgifter från den försäkrade om 
hälsotillstånd, arbete och sociala situation109. Handläggaren hämtar också in uppgifter på 
fler områden än tidigare. Det har blivit vanligare att telefonutredningar görs i ärenden 
innan de pågått i 90 dagar110. Andelen har ökat från 42 till 53 procent111. I ärenden som 
pågått längre är det ännu vanligare att handläggaren har gjort en telefonutredning: i 
ärenden som pågått i 90 men inte 180 dagar har andelen ökat från 59 till 67 procent112.
Samtliga handläggare som intervjuats uppger att de utöver läkarintyget nu hämtar in 
information från den försäkrade oftare än tidigare. Nästan alla säger också att de nu 
lägger mycket större vikt vid dessa uppgifter än tidigare. Mer om detta återfinns under 
rubriken om kompletteringar av läkarintyg nedan.
Mer dialog med arbetsgivaren inför utredning av återgång i arbete
Att Försäkringskassan för en dialog med arbetsgivaren är betydelsefullt för möjligheterna 
att identifiera den försäkrades behov av rehabilitering. 
Tabell 48 Uppgifter om arbetsgivarens plan för återgång som framkommit i dialog med 
arbetsgivaren, andel i procent
2019 2021
Arbetsgivaren avser att ta fram plan 18 24
Arbetsgivaren har tagit fram plan 12 23* 
Den framtagna planen
  är skriftlig och inkommen till Försäkringskassan 11 16 
  har förmedlats muntligt av arbetsgivaren till Försäkringskassan 1 8* 
*Skillnaden mellan åren är statistiskt säkerställd. Källa: Aktstudie 2021.
Det har blivit vanligare att handläggaren försökt att kontakta arbetsgivaren i syfte att 
diskutera individens förutsättningar för återgång i arbete; andelen har ökat från 43 procent 
2019 till 61 procent 2021. Oftast lyckas också handläggaren etablera kontakt och få 
information, andelen ärenden där detta skett ökade från 40 till 57 procent. I de fall där 
man får kontakt med arbetsgivaren har det blivit vanligare att arbetsgivaren uppger att det 
finns möjligheter till rehabiliteringsåtgärder på arbetsplatsen. Den vanligaste åtgärden är 
108 Beräkningar i aktstudien är inte uppdelade på kvinnor och män. Aktstudier är mycket resurskrävande och 
fokus här är skillnader över tid. Indelning i mindre grupper riskerar att skillnaderna inte blir statistiskt 
säker ställda. Det finns inte heller några indikationer på att det finns skillnader i handläggning mellan 
 kvinnor och män. 
109 Uppgifter i denna och föregående mening bygger på analyser i aktstudien.
110 Uppgifter i denna och nästa mening bygger på analyser av data från våra register. Ärendena kan ha 
 avslutats innan de blir 90 dagar men de kan vid tidpunkten för avläsning inte ha blivit längre än så.
111 Alla förändringar som presenteras i text men inte finns i tabell är statistiskt säkerställda.
112 I beräkningarna av att det har blivit vanligare görs enbart för ärenden som klassificeras som kundflöde 
2 och kundflöde 3.
93Mål för sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 anpassade arbetsuppgifter. Andelen ärenden där arbetsgivaren erbjuder sådana har ökat 
från 41 till 55 procent.
I kontakten med arbetsgivaren kan handläggaren efterfråga arbetsgivarens plan för 
återgång i arbete. Vi kan se i akterna att det blivit något vanligare att handläggaren 
och arbetsgivaren för en dialog om denna plan. Oftast handlar det om att arbetsgivaren 
uppger att de avser att ta fram en plan, men ännu inte har gjort det. Men andelen ärenden 
i studien som faktiskt innehåller arbetsgivarens plan för återgång har ändå nästan 
fördubblats under tidsperioden. De flesta av planerna är skriftliga, men det har även 
blivit vanligare att handläggaren dokumenterar att de fått muntlig information om att 
arbetsgivaren har en plan. Analyser av statistik visar till exempel att andelen ärenden som 
innehåller en plan ökat från 5 till 12 procent i ärenden som pågått max 180 dagar.113 Det 
är vanligare att det finns en plan i ärenden som pågått mellan 180 och 365 dagar.
Handläggaren följer oftare upp den försäkrades återgång i arbete
Försäkringskassans uppföljning av ärendena syftar till flera saker . Den ska säkerställa 
att den försäkrade kan återgå i arbete som planerat, att eventuella insatser fungerar som 
planerat och vid behov kan revideras.
Tabell 49 Handläggarens uppföljning av den försäkrades återgång i arbete, andel i 
procent
2019 2021
Ärendet följs upp med den försäkrade 67 85*
Ärendet följs upp med arbetsgivaren 8 16*
Ärendet följs upp med hälso­ och sjukvården 6 6
Andelen ärenden där handläggaren följer upp den försäkrades åter gång i arbete114 har 
ökat från 69 till 86 procent mellan 2019 och 2021. Både uppföljning med den försäkrade 
och arbetsgivare har ökat. Det har dessutom blivit vanligare att handläggaren i ett ärende 
följer upp med fler än en aktör.
Vid handläggningen används även avstämningsmöten som en del av uppföljningen. 
I avsnittet Förmåner vid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga framgår att antalet 
avstämningsmöten har ökat mellan 2019 och 2021. I våra analyser ser vi att de nu 
genomförs tidigare i rehabiliteringskedjan. I jämförelse med 2019 görs en något större 
andel av genomförda avstämningsmöten 2021 innan ärendet pågått 365 dagar . 
Handläggarna agerar oftare på information om rehabilitering
För att nå hög kvalitet i handläggningen är det viktigt att vi uppfyller utrednings-
skyldigheten; finns det oklarheter som kan ha betydelse för utfallet i ärendet så behöver 
dessa utredas vidare. I aktstudien analyserade vi därför hur handläggaren hanterar ny 
information om rehabilitering eller återgång i arbete115. Det kan handla om information 
från en rehabiliteringskoordinator, uppgifter i läkarintyget om behov av rehabilitering 
eller samordning, eller signaler om problem på arbetsplatsen. Resultaten visar att 
handläggarna i allt större utsträckning tar hand om och agerar utifrån ny information 
113 I beräkningarna ingår enbart ärenden som klassificeras som kundflöde 2 eller 3. Jämförelsen avser utfallet 
för sista kvartalet 2019 och andra kvartalet 2021.
114 Beräkningarna avser aktstudien. Uppföljning med den försäkrade kan till exempel omfatta återgång i 
 arbete eller om den försäkrade får den rehabilitering som planerats från vården. Uppföljning med arbets-
givaren kan till exempel vara att påminna om att ta fram en plan för den försäkrades åter gång.
115 Impulser om rehabilitering fanns i en dryg tredjedel av de granskade ärendena både 2019 och 2021.
94Mål för sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 som kommer in i ärendet i sin handläggning; andelen har sedan 2019 ökat från 41 till 
55 procent. 
Handläggarna begär in kompletteringar av läkarintygen från hälso- och sjukvården 
i mindre utsträckning
Det har blivit mindre vanligt att handläggare begär kompletteringar av läkarintyg.116 
Andelen ärenden där sådan kompletteringar gjordes minskade från 37 till 22 procent 
mellan 2019 och 2021. Andra utredningar med hälso- och sjukvården, som inte gäller 
komplettering av läkarintyg, har också blivit mindre vanliga. Andelen minskade från 40 
till 31 procent mellan 2019 och 2021. 
I intervjuerna med handläggarna framkommer att de som underlag för sina bedömningar 
tidigare enbart eller främst använde läkarintyget, men att de nu i mycket större 
utsträckning använder andra underlag som till exempel uppgifter från den försäkrade. 
Förändringen bekräftas i aktstudien som visar att underlag från både den försäkrade och 
arbetsgivaren används i bedömningen inför dag 181 i rehabiliteringskedjan. Ärenden 
där handläggaren använde den försäkrades berättelse som underlag ökade från 4 till 
17 procent mellan 2019 och 2021. Användningen av underlag från arbetsgivaren ökade 
under samma period från 2 till 11 procent. 
Sedan 2019 har läkarintygen reviderats och den nuvarande versionen ger handläggaren 
ett mer omfattande underlag. Dessutom har det förtydligats i verksamheten att 
handläggaren kan hämta information från flera parter. Den försäkrade kan till exempel 
själv lämna uppgifter om sina aktivitetsbegränsningar för att komplettera informationen i 
läkarintygen. Utöver detta har handläggarna avvaktat med att efterfråga kompletteringar 
från hälso- och sjukvården i syfte att avlasta vården under pandemin.
Om minskningen gällande kompletteringar av läkarintyg beror på att handläggarna i 
och med den nya versionen av läkarintyget och information från den försäkrade och 
arbetsgivaren har tillräckligt underlag för sin bedömning så är det en positiv utveckling. 
Det förändrade arbetssättet under pandemin kan dock också ha påverkat utfallet. 
Ytterligare studier behövs för att kunna uttala sig om detta.
Mer heltäckande utredningar
Flera av handläggarna menar i intervjuerna att de numera överlag gör djupare utredningar . 
Jämfört med 2019 har det också blivit mindre vanligt med uppenbara luckor117 i 
utredningen av sjukpenningärenden. Andelen ärenden med uppenbara luckor minskade 
från 39 till 26 procent mellan 2019 och 2021. Tabellen nedan beskriver de tre typer av 
luckor som vi på förhand definierade och visar att alla tre har blivit mindre vanliga. 
Tabell 50 Förekomst av uppenbara luckor i utredningen, andel i procent
2019 2021
Möjligheterna hos arbetsgivaren är inte utredda 32 22*
Information saknas som borde ha inhämtats 24 16*
Det	finns	motstridiga	uppgifter	i	ärendet	som	inte	utreds	 5 2*
116 Beräkningarna i stycket avser aktstudien.
117 I aktstudien avgränsades uppenbara luckor till att avse sådana som skulle kunna förändra hela ärendets 
inriktning eller utfall.
95Mål för sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Sjukersättning
I det här avsnittet redovisas antalet pågående och nybeviljade sjukersättningar , avslag på 
ansökan om sjukersättning samt antalet personer som har en vilande sjukersättning för att 
prova på att arbeta eller studera.
Pågående ärenden om sjukersättning
I december 2021 hade 222 000 personer sjukersättning. Det är en minskning sedan 
december 2020, då det var 234 000 personer. Av dem som hade sjukersättning i december 
2021 hade 126 000 personer beviljats förmånen med stöd i 2008 års regelverk och 96 000 
personer enligt det regelverk som gällde tidigare. Bland dem som omfattas av 2008 års 
regelverk är 59 procent kvinnor och 41 procent män. Bland dem som omfattas av det 
äldre regelverket är 57 procent kvinnor och 43 procent män. Orsaken till det är att fler 
kvinnor än män ansöker om sjukersättning.
Antalet personer med sjukersättning förväntas fortsätta att minska. Många av dem som 
har förmånen är äldre och sjukersättningen upphör vid 65 års ålder , när den försäkrade i 
stället kan få ålderspension. Ytterligare en faktor som kommer bidra till att minskningen 
fortsätter är om den förhållandevis låga nivån av nybeviljanden består .118
Nybeviljande av sjukersättning
Antalet nybeviljanden är historiskt lågt, vilket är en effekt av de regeländringar som 
infördes 2008 och som innebar att kraven för att få sjukersättning skärptes.119 Under 2021 
nybeviljades 5 433 personer sjukersättning – en minskning med 6 procent från 2020, då 
antalet var 5 769 personer. Under 2021 var antalet nybeviljanden 1,3 sjukersättningar per 
1 000 försäkrade, vilket är oförändrat sedan 2018. 
Skillnaden mellan kvinnor och män i antal nybeviljade sjukersättningar per 1 000 
försäkrade har minskat mellan 2020 och 2021. Men antalet är fortfarande högre för 
kvinnor, 1,4 i jämförelse med 1,1 för män. Det högre antalet beror till viss del på att det är 
fler kvinnor som har långvariga sjukskrivningar och att det ofta är långa sjukskrivningar 
som föregår sjukersättning. Det högre antalet beror även på att det är fler kvinnor än män 
som ansöker om sjukersättning. 
Sedan februari 2017 kan en person som är yngre än 30 år få sjukersättning om hen har en 
så omfattande funktionsnedsättning att rehabilitering och inträde eller åter gång i arbete 
aldrig kommer att bli aktuellt. Av de som nybeviljades sjukersättning under 2021 var 
99 personer yngre än 30 år, jämfört med 112 personer under 2020. I den gruppen ingår 
inte personer som gått direkt från aktivitetsersättning till sjukersättning. 
118 Försäkringskassans utgiftsprognos för budgetåren 2021–2025, Rapport 2021-10-25, dnr FK 2021/000300. 
119 Se svar på regeringsuppdrag Uppföljning av sjukfrånvarons utveckling 2020, dnr 001382-20.
96Mål för sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Diagram 6 Nybeviljade sjukersättningar per 1 000 försäkrade (30–64 år)1
1  Avser 12­månaders rullande medelvärden.
Bland de personer som beviljats sjukersättning under januari till oktober 2021 har 
78 procent själva ansökt om förmånen. I övriga fall har Försäkringskassan tagit initiativ 
till att byta sjukpenning mot sjukersättning. Under januari till oktober 2021 ansökte 
4 303 personer själva om sjukersättning, vilket kan jämföras med 3 785 personer under 
januari till oktober 2020.
Avslag vid ansökan om sjukersättning
Antal och andel avslag som redovisas här gäller den initiala ansökan om sjukersättning. 
Den höga andelen avslag beror till stor del på det restriktiva regelverket.
Tabell 51 Avslag vid ansökan om sjukersättning1
Antal avslag 7 602 6 215 4 311 5 808 4 772 3 250 13 410 10 987 7 561
Andel	avslag,	procent 72,1 68,4 61,5 64,9 62,9 55,5 68,8 65,9 58,8
1	 Avser	initial	ansökan.	På	grund	av	efterregistreringar	kan	antalet	skilja	sig	från	årsredovisningen	2020,	vilket	även	gör	att	
andelen kan skilja sig.
Under 2021 har 7 600 initiala ansökningar om sjukersättning avslagits. Det är färre än 
under 2020, då 11 000 avslogs. Andelen avslag har också minskat, från 66 till 59 procent. 
Att andelen avslag minskar kan bero på en dom i Högsta förvaltningsdomstolen 2019 som 
förtydligade begreppet förvärvsarbete på arbetsmarknaden. Andelen avslag är fortfarande 
högre för kvinnor än för män, men utifrån tillgängliga underlag går det inte att förklara 
den skillnaden.  
Arbete och studier under tid med sjukersättning
med vilande sjukersättning. Under 2021 prövade i genomsnitt 769 personer per månad 
att arbeta. Motsvarande antal under 2020 var 887. Det var fler personer som provade att 
studera under 2021 än under 2020, 130 personer i genomsnitt per månad i jämförelse 
97Mål för sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 med 122. Av dem som använde sig av möjligheten till vilande ersättning var 71 procent 
kvinnor och 29 procent män. Den högre andelen bland kvinnor beror sannolikt på 
skillnader i diagnoser mellan könen.120
Även de som har beviljats sjukersättning enligt det äldre regelverket kan prova att 
till ett fribelopp121 sjukersättningen. Under januari till november 2021 har per månad i 
genomsnitt 4 029 personer någon gång utnyttjat denna möjlighet.
I det här avsnittet redovisas antalet pågående och nybeviljade aktivitetsersättningar , 
avslag på ansökan om aktivitetsersättning, antalet personer som har vilande aktivitets -
ersättning för att prova på att arbeta eller studera samt antalet personer som lämnat 
aktivitetsersättningen. 
Pågående aktivitetsersättningar
I december 2021 hade 28 900 personer aktivitetsersättning. Det är färre än i december 
2020, då antalet var 29 300. Av dem som hade aktivitetsersättning i december 2021 fick 
4 900 personer ersättningen för förlängd skolgång, medan 23 700 personer fick den på 
grund av nedsatt arbetsförmåga.
Av dem som har aktivitetsersättning för antingen förlängd skolgång eller vid nedsatt 
arbetsförmåga är 46 procent kvinnor och 54 procent män. Vid förlängd skolgång är 
andelen kvinnor 49 procent och andelen män 51 procent och vid nedsatt arbetsförmåga 
är andelen kvinnor 45 procent och andelen män 55 procent. Skillnaden beror sannolikt 
på skillnader i diagnoser mellan könen.122 Andelen kvinnor som får aktivitetsersättning 
vid förlängd skolgång har minskat från 50 procent år 2020. Andelen kvinnor som får 
aktivitetsersättning för nedsatt arbetsförmåga var oförändrad. 
En viktig förklaring till att färre har aktivitetsersättning är att många av dem som haft 
ersättningen fyller 30 år och därmed inte länge tillhör målgruppen. Ytterligare en orsak är 
lagändringen i februari 2017 som innebar att en person kan få sjukersättning från 19 års 
ålder, och att en del personer därför fått sjukersättning i stället för aktivitetsersättning.
Antalet nybeviljade aktivitetsersättningar
Under 2021 nybeviljades 6 713 personer aktivitetsersättning. Det är en minskning med 
2 procent sedan 2020, då det var 6 860 personer.
120 Se svar på regeringsuppdrag Uppföljning av sjukfrånvarons utveckling 2020, dnr 001382 20.
121 Storleken på fribeloppet är beroende av omfattningen på personens sjukersättning. Vid hel sjukersättning 
uppgick fribeloppet under år 2021 till 47 600 kronor. 
122 Se svar på regeringsuppdrag Uppföljning av sjukfrånvarons utveckling 2020, dnr 001382 20.
98Mål för sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Diagram 7 Nybeviljade aktivitets- och sjukersättningar per 1 000 försäkrade för personer 
i åldern 19–29 år1
1 Nybeviljade aktivitets­ och sjukersättningar per 1 000 försäkrade baseras på medelantalet beslut under en rullande 
12månadersperiod.	Sedan	lagändringen	i	februari	2017	finns	en	möjlighet	att	beviljas	sjukersättning	från	19	års	ålder.
För att komplettera bilden av antalet nybeviljanden av aktivitetsersättning visas 
i diagram 7 ett mått där antalet personer som nybeviljats aktivitetsersättning och 
sjukersättning sätts i relation till antalet försäkrade i åldern 19–29 år .
Antalet personer per 1 000 försäkrade som nybeviljas ersättning började efter en öknings-
period att minska under hösten 2015, och minskningen fortsatte fram till och med 2018. 
Under 2019 började antalet nybeviljande ersättningar att öka igen, och ökningen fortsatte 
under första halvåret 2020. Ökningen berodde både på att fler personer ansökte och på att 
andelen beviljanden ökade.123
Från hösten 2020 minskade antalet nybeviljade ersättningar, om än långsamt. Under 
sista kvartalet 2021 ökar nybeviljandet återigen och 5,3 personer av 1 000 försäkrade 
beviljades ersättning. Det är dock något färre än under 2020 då det var 5,4 personer. 
Det finns en liten skillnad mellan könen. Bland kvinnor beviljades 5,2 personer per 
1 000 försäkrade ersättning, medan siffran för män var 5,5 personer per 1 000 försäkrade.
Avslag vid ansökan om aktivitetsersättning
Sammantaget avslogs 2 916 ansökningar om aktivitetsersättning under 2021. Det är 
37 procent färre än under 2020, då 4 629 ansökningar avslogs. Även andelen avslag har 
minskat, både vid ansökan om aktivitetsersättning vid nedsatt arbetsförmåga och vid 
förlängd skolgång. 
123 Se svar på regeringsuppdrag Uppföljning av sjukfrånvarons utveckling 2020, dnr 001382 20.
99Mål för sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Avslag vid ansökan om aktivitetsersättning vid nedsatt arbetsförmåga
Tabell 52 Avslag vid ansökan om aktivitetsersättning vid nedsatt arbetsförmåga1
Antal avslag vid initial ansökan 1 452 1 204 857 1 434 1 185 841 2 887 2 389 1 698
Andel	avslag	vid	initial	ansökan,	procent 50,4 44,6 35,7 48,6 41,2 32,8 49,5 42,9 34,2
Antal avslag vid förlängningsansökan 929 505 289 964 553 272 1 893 1 058 561
Andel	avslag	vid	förlängningsansökan,	
procent 15,5 9,4 6,0 14,5 9,4 5,0 15,0 9,4 5,5
1	 På	grund	av	efterregistreringar	kan	antalet	skilja	sig	från	årsredovisningen	2020,	vilket	även	gör	att	andelen	kan	skilja	sig.
Under 2021 fick 1 698 personer avslag på sin initiala ansökan om aktivitetsersättning vid 
nedsatt arbetsförmåga. Det är färre än under 2020, då det var 2 389 personer. Andelen 
personer som fått avslag på sin initiala ansökan har också minskat, från 43 procent till 
34 procent. Avslagsandelen skiljer sig mellan kvinnor och män, men skillnaden har 
minskat något. Under 2021 fick 36 procent av kvinnorna och 33 procent av männen 
avslag på sin initiala ansökan, men vi kan utifrån tillgängliga underlag inte förklara 
den skillnaden. 
Andelen avslag på förlängningsansökningar var under året 6 procent. Det motsvarar 
561 avslag, vilket är färre än under 2020 då 1 058 ansökningar avslogs. Även vid förläng -
ningsansökan var avslagsandelen högre för kvinnor än för män. Att andelen avslag 
minskar vid både initial ansökan och förlängningsansökan skulle kunna bero på delvis 
förändrad rättspraxis efter en dom i Högsta förvaltningsdomstolen från oktober 2019.124 
Domen förtydligar begreppet förvärvsarbete på arbetsmarknaden, vilket har bidragit till 
minskningen av andelen avslag.
Avslag vid ansökan om aktivitetsersättning vid förlängd skolgång
Tabell 53 Avslag vid ansökan om aktivitetsersättning vid förlängd skolgång1
Antal avslag 579 639 364 516 543 293 1 095 1 182 657
Andel	avslag,	procent 18,1 18,4 12,9 15,7 16,7 10,3 16,9 17,6 11,6
Under 2021 fick 657 personer avslag på ansökan om aktivitetsersättning vid förlängd 
skolgång. Det är färre än under 2020, när det var 1 182 personer. Andelen som fått avslag 
har också minskat, från 18 procent under 2020 till 12 procent under 2021. Kvinnor fick 
avslag i större utsträckning än män – 13 procent av kvinnors ansökningar avslogs, medan 
det var 10 procent av männens ansökningar. Vi kan utifrån tillgängliga underlag inte 
förklara skillnaden.
Arbete och studier under tid med aktivitetsersättning
ersättning. Under 2021 hade i genomsnitt 391 personer per månad vilande ersättning, 
varav 48 procent var kvinnor och 52 procent män. Färre hade vilande ersättning under 
2021 än under 2020, då det var i genomsnitt 529 personer per månad.
124 Se domsnytt 2019:027 angående dom i HFD 11 oktober 2019 i mål nr 707:19 (HFD 2019 ref. 48).
100Mål för sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Aktiviteter för unga med aktivitetsersättning
Alla som beviljas aktivitetsersättning ska erbjudas möjlighet till aktiviteter . Aktiviteterna 
ska antas ha en gynnsam inverkan på sjukdomstillstånd eller den fysiska och psykiska 
prestationsförmågan. Försäkringskassan och den försäkrade sätter tillsammans upp ett 
mål för aktiviteten.
särskild ersättning. Utgifterna för särskild ersättning har minskat de senaste åren. Under 
2021 betalades cirka 21 miljoner ut i ersättning, att jämföra med cirka 24 miljoner under 
2019 och 23 miljoner under 2020. Ersättning gällde framför allt kostnader för idrottsakti -
viteter, resor mellan bostaden och aktiviteten samt kursavgifter.
Personer som lämnar aktivitetsersättningen
Under 2021 lämnade 5 270 personer aktivitetsersättningen, vilket kan jämföras med 
5 376 personer under 2020. Av dem som lämnade ersättningen under 2021 var 49 procent 
kvinnor och 51 procent män. 
Den som fyller 30 år har inte längre rätt till aktivitetsersättning. Under 2021 lämnade 
i genomsnitt 242 personer per månad aktivitetsersättningen av det skälet. Av dem som 
lämnat ersättningen under perioden juli 2020 till juni 2021 på grund av att de fyllt 30 år 
hade 51 procent inom ett halvår ansökt om och beviljats sjukersättning.125 Andelen som 
fick sjukpenning i särskilda fall126 var 28 procent, medan andelen som fick sjukpenning 
baserad på en tidigare inkomst var 6 procent. Övriga hade antingen börjat arbeta 
eller studera, skrivit in sig hos Arbetsförmedlingen, beviljats föräldrapenning eller 
 försörjningsstöd eller försörjde sig på annat sätt.
Efter period med aktivitetsersättning
Tabell 54 Resultat efter period med aktivitetsersättning1
Arbete,	antal 583 478 387 663 454 396 1 246 932 783
Arbete,	andel	procent 6,0 5,5 4,4 6,2 4,9 4,2 6,1 5,2 4,3
Studier,	antal 486 288 222 375 176 129 861 464 351
Studier,	andel	procent 5,0 3,3 2,5 3,5 1,9 1,4 4,2 2,6 1,9
1  Informationen utgår från Försäkringskassans registrering vid avslutad period. Observera att tabellen endast anger antal och 
andel som går till arbete och studier efter en avslutad period med aktivitetsersättning och behöver inte innebära att personen 
lämnar ersättningen helt. Det går därför inte att sätta andelen som går till arbete eller studier i relation till det antal personer 
som lämnade aktivitetsersättningen under 2021.
Andelen personer som börjar arbeta efter en period med aktivitetsersättning har 
minskat sedan föregående år. Även andelen som börjar studera minskar. En högre 
andel av kvinnorna börjar studera och en något större andel börjar också arbeta. Utifrån 
tillgängliga underlag kan vi inte förklara skillnaden. Cirka 1,5 procent av dem som haft 
aktivitetsersättning är arbetssökande, jämfört med 2020 då det var 2,7 procent. 
125 Uppgifterna som redovisas i stycket är en halvårsuppföljning av dem som lämnat aktivitetsersättningen. 
Exempelvis följs de som lämnade i juli 2020 upp i januari 2021 och de som lämnade i juni 2021 följs upp 
i december 2021. 
126 Sjukpenning i särskilda fall kan beviljas den som haft tidsbegränsad sjukersättning eller aktivitets-
ersättning och har en låg eller ingen sjukpenninggrundande inkomst. 
101Mål för sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Andelen personer som går vidare till arbete eller studier efter en period med aktivitets -
ersättning är liten. Samtidigt är det många som haft aktivitetsersättning som aldrig har 
arbetat och många har också relativt stora funktionsnedsättningar . Att andelen personer 
som både börjar arbeta och studera minskar även i år kan även bero på pandemin och 
därmed ändrade förutsättningar för arbete eller studier.
Strukturell samverkan med andra aktörer för att 
uppnå målet
Samverkan med hälso- och sjukvården127
Försäkringskassan har en väl utbyggd struktur för samverkan med hälso- och sjukvården. 
Det finns bland annat en strategisk samverkansgrupp som hanterar nationella frågor inom 
ramen för aktuella överenskommelser128 och gemensamma frågor som rör sjukskrivnings- 
och rehabiliteringsprocessen. Vi diskuterar också fortlöpande de utmaningar som finns 
i sjukskrivningsprocessen med samtliga regioner. De forum där samverkan sker har 
under 2020–2021 till stor del fått ta hand om pandemins konsekvenser i form av ändrade 
förutsättningar, både utifrån resursmässig påverkan i regionerna och utifrån konsekvenser 
av regelförändringar. De ändrade förutsättningarna har också haft inverkan på möjligheten 
att realisera andra utvecklingsbehov kopplade till exempelvis sjukskrivningsfrågorna.
Försäkringskassan har under 2021 haft en förstärkt dialog med Sveriges Kommuner och 
Regioner (SKR) för att hantera pandemirelaterade frågeställningar och säkerställa att 
regionerna löpande har fått ta del av information om förändringar i sjukförsäkringen. 
Utöver detta pågår löpande dialog om gemensamma frågor för att ge förutsättningar 
för en god dialog mellan Försäkringskassan och regionerna i den lokala och regionala 
samverkan. Avvikelser eller frågor som uppkommer i samverkan för en välfungerande 
sjukskrivningsprocess ska hanteras inom ramen för de regionalt överenskomna 
arbetssätten och i de samverkansforum som finns mellan Försäkringskassan och hälso- 
och sjukvården i varje region.
Under 2021 har insatser pågått inom ramen för det gemensamma regeringsuppdraget 
med Socialstyrelsen. Myndigheterna har genomfört utvecklingsinsatser inom områdena 
samarbete för bättre försäkringsmedicinska underlag, bättre stöd och utveckling av 
hälso- och sjukvårdens försäkringsmedicinska arbete samt strukturer och arbetsformer 
för dialog.129 
Särskilda medel för att utveckla sjukskrivningsprocessen
Regeringen har sedan 2006 avsatt särskilda medel för att stimulera bland annat hälso- 
och sjukvården att bidra till att utveckla sjukskrivningsprocessen. Under 2021 har 
Försäkringskassan betalat ut sammanlagt 902 miljoner kronor. Av dessa har 805 miljoner 
kronor gått till regionerna. Utbetalningarna har skett i enlighet med villkoren i överens -
kommelsen En kvalitetssäker och effektiv sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocess 
2020 och tillhörande Tilläggsöverenskommelse till överenskommelsen En kvalitetssäker 
och effektiv sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocess 2020.
127 Se svar på regeringsuppdrag Uppdrag att stärka sjukförsäkringshandläggningen för att åstadkomma en 
128 Det finns nationella överenskommelser mellan Socialdepartementet och Sveriges Kommuner och Regioner 
(SKR).
129 Uppdrag att vidareutveckla sjukförsäkringshandläggningen i dialog med hälso- och sjukvården, dnr 
2020/001239.
102Mål för sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Samverkan med Arbetsmiljöverket130
Försäkringskassan och Arbetsmiljöverket har sedan 2017 en nationell överenskommelse 
om samverkan. Utöver den nationella överenskommelsen upprättas årligen en plan för 
aktiv samverkan.131 Målet med samverkan är att bidra till ett hållbart arbetsliv och i 
förlängningen en låg och stabil sjukfrånvaro. Detta bedöms även bidra till arbetet med att 
minska skillnaderna i sjukpenningtal mellan kvinnor och män, eftersom arbetsplatser i 
kommuner och regioner ofta är kvinnodominerade och har hög sjukfrånvaro.
Myndigheternas nationella samverkan har liksom 2020 främst skett inom ramen för 
organisationer. Försäkringskassans roll i tillsynen är att vid återkopplingsmöten med 
kommun- och regionledningar föra dialog om förbyggande förmåner, aktuell sjukskriv -
ningsstatistik och hur sjukskrivningsprocessen fungerar generellt. Arbetsmiljöverket och 
Försäkringskassan har i samarbetet kunnat stärka varandra i sina olika uppdrag inom 
ohälso- och rehabiliteringsområdet.
Försäkringskassan har under året även arbetat för att bli bättre på att identifiera 
arbetsgivare som brister i sitt arbetsanpassnings- och rehabiliteringsansvar och föra en 
dialog med Arbetsmiljöverket om eventuella åtgärder. Internt på Försäkringskassan har 
arbetet främst handlat om information- och kommunikationsinsatser . 
Samverkan med arbetsgivare132
De flesta arbetsgivare ska få tillräckligt stöd på Försäkringskassans webbplats, av 
Kundcenter för partner och genom kontakter i handläggningen. En fördjupad samverkan 
med arbetsgivare kan också etableras efter dialog och behovsbedömning. Åtgärderna 
inom ramen för den fördjupade samverkan anpassas till de behov som arbetsgivaren och 
Försäkringskassan är överens om och dokumenteras i en överenskommelse. De flesta av 
dessa överenskommelser görs mellan Försäkringskassan och kommuner eller regioner 
som arbetsgivare.
På nationell nivå träffar Försäkringskassan återkommande de stora arbetsgivar- och 
arbetstagarorganisationerna. Dessa möten är viktiga för dialogen om våra gemensamma 
utmaningar i sjukskrivningsprocessen. 
Försäkringskassan genomförde under våren en inventering av lokala goda exempel i 
arbetsgivarsamverkan som gett kvantitativa eller kvalitativa effekter på arbetsgivares 
arbete med sjukfrånvaro hos sina anställda, Försäkringskassans handläggning vid 
utredning och samordning samt samverkan mellan arbetsgivare och Försäkringskassan 
i individärenden. De framgångsfaktorer som framkom vid inventeringen används 
dels i Försäkringskassans fortsatta verksamhetsutveckling lokalt och nationellt, 
dels i de arbetsgrupper som Försäkringskassan har bildat tillsammans med andra 
aktörer i sjukskrivningsprocessen efter rundabordssamtal om Försäkringskassans 
samordningsansvar och hur Försäkringskassan kan stödja arbetsgivarnas rehabilite -
ringsarbete, se avsnitt Förmåner vid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga.
Under året har vi fortsatt att föra dialoger med arbetsgivare med särskilt fokus på 
förebyggande insatser, arbetsplatsinriktade rehabiliteringsinsatser och arbetsgivarens plan 
130 Se svar på regeringsuppdrag Uppdrag att stärka sjukförsäkringshandläggningen för att åstadkomma en 
131 Överenskommelse om samverkan mellan Arbetsmiljöverket och Försäkringskassan 2021-2024, dnr. FK 
2020/004786.
132 Se svar på regeringsuppdrag Uppdrag att stärka sjukförsäkringshandläggningen för att åstadkomma en 
103Mål för sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 för återgång i arbete. Till exempel har vi bjudit in till olika former av samtal, ibland med 
endast arbetsgivare och ibland med representanter från hälso- och sjukvården. Initiativen 
har riktat sig till arbetsgivares högsta ledning, första linjens chefer och HR, liksom till 
fackliga ombud och skyddsombud i lokala arbetstagarorganisationer. Den förväntade eller 
önskade effekten har handlat om stöd till individen, både i förebyggande syfte och för 
återgång i arbete eller vid omställning.
Därtill har vi fortsatt vår dialog med de större arbetsgivarorganisationerna om hur 
vi gemensamt kan arbeta för en mer effektiv rehabilitering. I dessa dialoger har det 
framkommit att arbetsgivarorganisationerna ser ett behov av tidiga rehabiliteringsåtgärder 
med låg tröskel för försäkrade. De har också framfört att de ser ett behov av en möjlighet 
för de anställda att arbetspröva hos sin arbetsgivare med bibehållen sjukpenning. Utifrån 
detta har vi under året förtydligat vilka aktiviteter som är möjliga för en sjukskriven att 
utföra med bibehållen sjukpenning. Det pågår även ett arbete med att utreda vilka rättsliga 
möjligheter som finns att förenkla administrationen av rehabiliteringsersättning för att 
skapa enklare övergångar mellan förmånerna.133 
Bidrag för arbetsplatsinriktat rehabiliteringsstöd
Försäkringskassan handlägger och administrerar bidrag för köp av arbetsplatsinriktat 
för att förebygga sjukfall och underlätta återgång i arbete efter sjukdom. Stödet 
omfattar insatser för att utreda, initiera, planera, genomföra och följa upp åtgärder för 
arbetstagarens återgång i arbete. 
För 2021 fanns 150 miljoner kronor avsatta för bidraget och Försäkringskassan har betalat 
ut 49 miljoner kronor till 1 220 arbetsgivare.
Samverkan med Arbetsförmedlingen134
När det gäller sjukförsäkringen samverkar Försäkringskassan med Arbetsförmedlingen 
främst inom det förstärkta samarbetet135, samordningsförbunden och projektverksamhet 
inom ramen för den Europeiska socialfonden (ESF). Det förstärkta samarbetet är ett årligt 
uppdrag i myndigheternas regleringsbrev. Det består av två delar: dels att myndigheterna 
ska utreda behovet av rehabiliteringsinsatser som förkortar tiden i sjukförsäkringen 
och genomföra dessa, dels att ge försäkrade som inte längre har ersättning från sjukför -
säkringen stöd i övergången till Arbetsförmedlingen.
samarbetet. Myndigheterna gör en årlig överenskommelse och en samarbetsplan på 
gör överenskommelser på respektive nivåer.
133 Eftersom vi med nuvarande lagstiftning inte ser någon möjlighet att fullt ut tillgodose de behov som lyfts 
av arbetsgivarorganisationerna har gjort en hemställan till regeringen om möjligheten till arbetsprövning 
med bibehållen sjukpenning.
134 Se svar på regeringsuppdragen Uppdrag att stärka sjukförsäkringshandläggningen för att åstadkomma en 
välfungerande sjukskrivningsprocess, dnr 2021/019759 och Uppdrag om förbättrad kvalitet i ärenden om 
rätt till sjukpenning, dnr 2020/001876. 
135 Arbetsförmedlingen och Försäkringskassan har sedan 2014 en gemensam process som beskriver ett 
överenskommet arbetssätt för myndigheternas rehabiliteringssamverkan. Det förstärkta samarbetet 
utförs och leds i respektive myndighets linjeorganisation och regeringen anslår särskilda medel för det 
gemensamma uppdraget.
104Mål för sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Under 2021 har det förstärkta samarbetet med Arbetsförmedlingen präglats av pandemin 
och de förändringar som sker på Arbetsförmedlingen med anledning av myndighetens 
reformering. Trots dessa utmaningar har myndigheterna lyckats bibehålla stödet till 
individer, mycket tack vare den struktur med samverkansgrupper på alla nivåer som 
gör att myndigheternas chefer tillsammans kunnat agera snabbt vid förändringar . 
Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen har under året betonat vikten av att den 
enskilde även i fortsättningen får ett individuellt stöd trots pandemin.
Under året har Försäkringskassans och Arbetsförmedlingens gemensamma dialogmaterial 
som heter Ge fler möjlighet – våga prova  fortsatt att implementerats. Materialet syftar till 
att fler sjukskrivna ska få ta del av rehabiliteringsinsatser via det förstärkta samarbetet 
genom ett myndighetsgemensamt förhållningssätt. Försäkringskassan och Arbetsför -
medlingen har också vidareutvecklat sitt arbete med att säkerställa att individer ges goda 
och individuellt anpassade förutsättningar i övergången mellan myndigheterna, se avsnitt 
Förmån vid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga. 
Samordningsförbund för bättre samverkan och rehabilitering
Samordningsförbund136 är en frivillig form av samverkan mellan Försäkringskassan, 
Arbetsförmedlingen, en eller flera kommuner och en eller flera regioner . Samverkan med 
samordningsförbund syftar till att personer ska uppnå eller förbättra sin arbetsförmåga. 
Samordningsförbunden finansierar individinriktade och strukturöver gripande insatser. 
De individinriktade insatserna är arbetslivsinriktade, aktiverande och motiverande, 
behandlande eller förebyggande. De strukturövergripande insatserna syftar till att 
stärka stödet till individerna genom att stödja samverkan mellan myndigheterna 
och öka kunskapen om olika gruppers behov av arbetslivsinriktad rehabilitering. 
Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen ska arbeta för att samordningsförbunden ska 
prioritera finansiering av insatser för långtidssjukskrivna, unga med funktionsnedsättning 
och unga som har aktivitetsersättning. Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen 
ska också bidra till att alla parter i samverkan tar ansvar för samordningsförbundens 
insatser.137
Försäkringskassan bidrar med statens andel, motsvarande hälften av resurserna, till 
den finansiella samordningen. Kommuner och regioner bidrar med var sin fjärdedel. 
För 2021 avsatte staten 339 miljoner kronor till den finansiella samordningen. När 
Försäkringskassan har fördelat de statliga medlen till förbunden är det styrelsen som 
förfogar över dem.
Vid utgången av 2021 fanns det 76 samordningsförbund som omfattade 273 av landets 
290 kommuner och samtliga regioner. Försäkringskassan har utsett både ordinarie 
ledamot och suppleant till samtliga styrelser i förbunden. Därutöver ingår medarbetare 
från Försäkringskassan i den beredningsgrupp som finns hos respektive samordnings -
förbund. Försäkringskassan har också bidragit med personal till de insatser som parterna 
bedriver och samordningsförbunden finansierar.
136 Ett samordningsförbund bildas när samtliga förbundsmedlemmar har tagit beslut om en gemensam 
förbundsordning. Förbundsmedlemmarna utgörs av Försäkringskassan, Arbetsförmedlingen, en eller flera 
kommuner och en eller flera regioner. Dessa kan påverka samordningsförbundens verksamhet genom 
förbundsordning, medelstilldelning, beredningsgrupp och medlemssamråd. Samordningsförbunden är 
fristående juridiska personer. De leds av en styrelse som fattar beslut om mål och riktlinjer för förbundets 
verksamhet och vilka insatser som ska finansieras med den egna budgeten.
137 Arbetet kommer att redovisas utförligt i återrapporteringen av regeringsuppdraget Återrapportering 
för uppdrag för att identifiera fler individer med behov av stöd genom rehabiliteringssamverkan och 
samordningsförbunden. Återrapporteringen sker den 9 maj 2022.
105Mål för sjukförsäkringen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Försäkringskassan arbetar löpande med att stärka samverkan inom ramen för 
samordningsförbund. Målet är bland annat att öka kunskapen om de lokala insatser 
som finansieras genom samordningsförbund så att fler individer med ersättning 
från Försäkringskassan kan hänvisas till relevanta insatser. Målet är också att 
Försäkringskassan ska ta initiativ till att fler samordnande insatser startar . I detta arbete 
ingår också att på ett bättre och mer effektivt sätt identifiera vilka sjukskrivna som 
är i behov av insatser via samordningsförbund och att lyfta de behov av insatser som 
Försäkringskassan har identifierat för våra målgrupper till förbunden. Detta arbete har 
påverkats av pandemin när planerade insatser inte har kunnat genomföras fullt ut på 
grund av begränsningar i tillgång på arbetsträningsinsatser, mötesplatser för projekt -
deltagare med mera. Under 2021 har Försäkringskassan tillsammans med de andra 
parterna i Nationella rådet138 tagit fram ett digitalt kunskapsstöd som ska ge parterna och 
förbundens medarbetare ett samlat kvalitetssäkrat stöd och vägledning för arbetet.139
Samverkan med Svenska ESF-rådet
Svenska ESF-rådet är förvaltande myndighet för socialfonden i Sverige. Arbetet med 
socialfonden pågår i sjuårsperioder, i enlighet med EU:s långtidsbudget, och kallas för 
programperioder.140 Försäkringskassan samverkar strukturellt med Svenska ESF-rådet på 
lokal, regional och nationell nivå inom ramen för uppdraget med socialfonden. 
Liksom samordningsförbunden finansierar socialfonden såväl strukturöver gripande som 
individinriktade projekt. Syftet med fonden är att förebygga och bekämpa arbetslöshet, 
med fokus på de som har en särskild utsatt position på arbetsmarknaden. Projekten kan 
exempelvis handla om att stödja sjukskrivna att återgå i arbete.141
Ett exempel på ett projekt med samarbete på strukturell nivå är 4ESS, som avslutades 
i början av 2020.142 4ESS startade till följd av den ökande sjukfrånvaron med psykisk 
ohälsa och diffus smärtproblematik hos kommunanställda kvinnor. De arbetsmetoder 
som användes inom projektet är etablerade hos Försäkringskassan och har använts sedan 
tidigare i vår strukturella samverkan. Däremot har kombinationen av metoderna som 
projektet använde och den omfattande utvärderingen bidragit till att ytterligare öka våra 
kunskaper om metoderna och vilka effekter de kan ge. 
Försäkringskassan har under 2021 internt spritt de arbetsmetoder som inom projektet 
visat sig bidra till att arbetsgivaren i högre utsträckning hittar sin roll och arbetar mer 
aktivt med arbetsanpassning, både i det förebyggande arbetet och när medarbetare 
varit sjukskrivna.143
138 För att stödja utvecklingen av finansiell samordning genom samordningsförbund finns ett Nationellt råd. 
I rådet ingår representanter för Försäkringskassan, Arbetsförmedlingen, Socialstyrelsen och Sveriges 
 Kommuner och Regioner.
139 Kunskapsstödet finns publicerat på Finsam.se. 
140 Under programperiod 2014–2020 hette fonden Europeiska socialfonden (ESF), men har bytt namn till 
Europeiska socialfonden Plus (ESF+) för programperiod 2021–2027 då fonden även omfattar fattigdoms- 
och ungdomsfrågor.
141 Se svar på regeringsuppdrag i regleringsbrev 2021 om de nationella programmen för Europeiska 
socialfonden (ESF) 2014–2020 och Europeiska socialfonden plus (ESF+) 2021–2027, dnr FK 
2021/019345.
142 4ESS står för Smart Samverkan Småland Sydost, som var området i vilket projektet bedrevs. Projektet 
pågick perioden 1 februari 2017 till och med 31 januari 2020.
143 Se svar på regeringsuppdrag Uppdrag att stärka sjukförsäkringshandläggningen för att åstadkomma en 
106Mål för sjukförsäkringen
I detta avsnitt redovisas resultaten avseende handläggningen av aktivitetsstöd,  
utvecklingsersättning och etableringsersättning samt statligt tandvårds-
stöd och hur de har utvecklats med utgångspunkt i aspekterna rättslig 
kvalitet, skyndsamhet, service och produktivitet.
etableringsersättning
Pandemin har även under 2021 påverkat handläggningen av aktivitetsstöd, utvecklings -
ersättning och etableringsersättning, främst genom att antalet ansökningar fortsatte att 
öka under första halvåret. Ökningen har upphört, men antalet ansökningar är fortfarande 
större än före pandemin. Orsaken är ökad arbetslöshet och att fler personer därför deltar i 
Försäkringskassan bedömer att den rättsliga kvaliteten inom aktivitetsstöd, utvecklings -
ersättning och etableringsersättning är tillfredsställande med en oförändrad utveckling 
sedan föregående år.
Handläggningen håller genomgående god kvalitet och de viktigaste kontrollerna har 
genomförts i all väsentlighet. En rättslig uppföljning av beslut som ändrats på grund av 
uppenbara fel visar dock att det finns förbättringsområden, framför allt när det gäller 
beslutsfattande, beslutsmotiveringar och dokumentation.144 Dessa brister bekräftas även 
av lokala uppföljningar.
Interna granskningar
Under året har två interna granskningar gjorts som visar att det finns brister i 
handläggarnas kontroller av beräkningen av ersättningens storlek. Den ena gällde ärenden 
där deltagaren samtidigt fick föräldrapenning, medan den andra gällde utbetalning av 
utvecklingsersättning till deltagare under 18 år. Utbetalningen av utvecklingsersättning till 
deltagare under 18 år granskades även förra året, och årets granskning visade att andelen 
fel minskat och samt att handläggarna upptäcker och åtgärdade felen i större utsträckning.
Här redovisas ett antal indikatorer som är relevanta för den samlade bedömningen av 
den rättsliga kvaliteten i handläggningen av aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och 
etableringsersättning.
144 Rättslig uppföljning; Aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och etableringsersättning – grundbeslut och 
ändringsbeslut enligt 113 kap.3§ SFB, dnr FK 2021/009034.
107Övriga förmåner
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 55 Upptäckta felaktiga utbetalningar, aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och 
etableringsersättning1
Upptäckta	felaktiga	utbetalningar,	antal 9 376 8 881 11 592 12 360 10 747 13 596 21 736 19 628 25 188
	orsakade	av	Försäkringskassan,	procent235,9 24,6 29,8 31,0 	21,3 28,6 33,1 22,8 29,2
2	 Andelen	kan	inte	relateras	till	antalet	felaktiga	utbetalningar	i	den	översta	tabellraden,	eftersom	andelen	har	beräknats	utifrån	
Antalet upptäckta felaktiga utbetalningar har ökat sedan förra året på grund av att det 
totala antalet utbetalningar har ökat. Dock har även andelen som Försäkringskassan 
orsakat ökat. Den vanligaste orsaken till felaktiga utbetalningar som orsakas av 
Försäkringskassan är att information som kommit in efter att ett beslut har fattats inte har 
uppmärksammats innan utbetalningen gjorts. Det kan i sin tur bero på att vi har prioriterat 
att betala ut ersättningen i rätt tid. 
Fler av de upptäckta felaktiga utbetalningarna har gjorts till män än till kvinnor , vilket 
delvis kan förklaras av att andelen män som får förmånerna är större. Andelen felaktiga 
utbetalningar orsakade av Försäkringskassan är däremot större för kvinnor än för män. 
Utökade kontroller för att minska de felaktiga utbetalningarna
Även i år har vi kontrollerat ärenden där deltagarna kan lämna felaktiga uppgifter . En av 
kontrollerna gäller uppgifter om frånvaro som deltagaren anger på ansökan. I 46 procent 
av ärendena som kontrollerades fanns det felaktiga uppgifter i ansökan. I dessa ärenden 
har vi beslutat om avslag och därmed förhindrat felaktiga utbetalningar . I ett fåtal fall har 
vi även krävt tillbaka pengar.
I ärenden där deltagaren lämnat uppgifter om lön i ansökan har vi på samma sätt som 
under 2020 jämfört med uppgifter om pensionsgrundande inkomst från Skatteverket. 
I 28 procent av de kontrollerade ärendena stämde inte uppgifterna från deltagaren. I 
dessa fall har vi beslutat om återkrav av sammanlagt 36,3 miljoner kronor. Denna typ 
av felaktiga utbetalningar är svåra att förebygga, eftersom Försäkringskassan inte har 
uppgifter om inkomst från Skatteverket när besluten fattas.
Under året har en ny kontroll införts av om deltagare befinner sig utomlands under tid 
med ersättning.145 I 90 procent av de kontrollerade ärendena betalades ersättning ut 
felaktigt, och totalt 9,4 miljoner kronor har ställts i återkrav i dessa ärenden. Den höga 
andelen felaktiga utbetalningar som upptäckts beror på att de ärenden som kontrollerats 
är sådana där man redan konstaterat att det är sannolikt att deltagaren befinner sig 
utomlands. Mer statistik om kontrollutredningar inom aktivitetsstöd, utvecklings-
ersättning och etableringsersättning redovisas i avsnittet Mål för att minska felaktiga 
145 Kontroll genomförs av om Arbetsförmedlingen förlagt deltagarens program utanför Sverige och om 
deltagaren har rätt till ersättning utifrån förpliktelserna i programmet.
108Övriga förmåner
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 56  Intern försäkringskontroll, aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och 
Antal granskade ärenden – 3 267 3590 – 3 614 3724 3 745 6 881 7 314
Andel	med	avvikelse, 	procent2– – 1,6 – – 1,7 3,1 1,4 1,7
Fler ärenden har granskats 2021 än under förra året. Andelen avvikelser har ökat marginellt. En förklaring till ökningen är troligen övergången till en ny handläggnings -
process i samband med att handläggningen av enklare ärenden automatiserades. Den 
nya processen kan innebära att handläggaren får ta över ärendet mitt i processen när 
handläggningen av någon anledning inte kan slutföras i systemet. 
I den interna försäkringskontrollen har även ärenden granskats som handlagts helt 
maskinellt. Inga brister har hittats i denna granskning.
Omprövningar
Tabell 57  Omprövningar, aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och etableringsersättning1
Inkomna 	ärenden, 	antal 2 892 3 217 5 110 2 945 3 419 5 430 5 837 6 636 10 540
Avgjorda 	ärenden, 	antal 2 648 3 411 4 995 2 699 3 617 5 327 5 347 7 028 10 322
Ändrade 	beslut,	procent 11,3 13,0 26,1 10,0 12,3 21,8 10,7 12,6 23,9
Antalet beslut som omprövas har fortsatt att öka. En förklaring till det är att antalet 
ansökningar ökat. En annan förklaring är att ärenden som tidigare kunde ändras av en specialist numera ska handläggas som en begäran om omprövning. Andelen beslut som ändras efter omprövning har också ökat. En vanlig orsak till att beslut ändras är att nya underlag tillkommer i samband med omprövningen. I regel handlar det om att deltagaren har missförstått e-tjänsten och lämnat felaktiga uppgifter, vilket medfört att hen har fått för lite ersättning. 
Män har begärt omprövning av något fler beslut än kvinnor, vilket stämmer med att 
andelen män som får förmånerna är större. Däremot är andelen ändrade beslut högre för kvinnor. Utifrån tillgängliga underlag kan vi inte förklara skillnaden.
Mål i förvaltningsrätt
Tabell 58  Mål i förvaltningsrätt, aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och 
Inkomna 	ärenden, 	antal 383 396 476 408 474 592 791 870 1 068
Avgjorda 	ärenden, 	antal 300 362 495 308 439 607 608 801 1 102
Ändrade 	beslut,	procent 4,1 5,2 13,3 4,1 6,4 9,4 4,1 5,9 11,2
1 Även förmånerna bostadsersättning och etableringstillägg ingår i statistiken.
Källa. Domstolsverket och ÄHS
Antalet beslut om aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och etableringsersättning som 
överklagas har fortsatt att öka, vilket beror på att också antalet ansökningar har ökat och 
109Övriga förmåner
Försäkringskassans årsredovisning 2021 därmed en ökning av antalet avslag. Förvaltningsrätten har avgjort fler ärenden i år än 
tidigare och andelen beslut som ändrats har ökat. Den vanligaste anledningen till att ett 
beslut ändras är att förvaltningsrätten gör en annan bedömning utifrån samma underlag.  
Fler män har överklagat sina beslut än kvinnor, vilket beror på att andelen män som 
får förmånerna är större. Däremot är andelen ändrade beslut högre för kvinnor . Utifrån 
Deltagarnas upplevelse av den rättsliga kvaliteten
Deltagarnas upplevelse av den rättsliga kvaliteten är oförändrad. Medelvärdet på en 
femgradig skala ligger på 3,6. Det finns inga skillnader i resultaten mellan könen.
Försäkringskassan bedömer att skyndsamheten inom aktivitetsstöd, utvecklingsersättning 
och etableringsersättning är tillfredsställande och att utvecklingen är oförändrad. Andelen 
som får sin utbetalning i tid har dock minskat något, även om majoriteten av deltagarna 
fortfarande får sina pengar i tid.
Tabell 59 Handläggningstider, andel utbetalda i tid1
procentenhet 2019 2020 2021 2019 2020 2021 2019 2020 2021
och etableringsersättning 97,0 97,0 95,3 96,7 96,5 94,8 96,8 96,7 95,0 –2,0
1  Avser andel utbetalningar av ansökningar om ersättning som kommit in senast den sjunde och som betalas ut senast den 
26:e varje månad.
Andelen utbetalningar som görs i tid är något lägre än förra året. De främsta orsakerna 
till att ersättning inte betalats ut i tid är att ansökan har avslagits eller behöver 
kompletteras.146 Anledningen till att andelen som får sin utbetalning i tid har minskat är 
främst att ansökan som helt avslås har ökat något men även att alla utbetalningar inte 
hann verkställas i tid under semesterperioden i juli 2021. 
Handläggningstiderna är ungefär desamma för kvinnor och män.
Deltagarnas upplevelse av skyndsamheten
Deltagarnas upplevelse av skyndsamheten är oförändrad. Medelvärdet på en femgradig 
skala uppgår på 3,8. Det finns inga skillnader mellan könen.
Service
etableringsersättning inte är tillfredsställande och har utvecklats negativt.
Antalet telefonsamtal har ökat från 271 400 under 2020 till 445 900 under 2021. Det 
beror till en del på pandemin som lett till att fler är inskrivna i arbetsmarknadspolitiska 
program. Men det beror även på att en ny e-tjänst har lanserats, vilket har lett till fler 
samtal med frågor om hur ansökan ska fyllas i. Tillgängligheten har minskat från 93 till 
146 Antalet ansökningar som kommer in senast den sjunde innehåller alla unika ansökningar. Andelen ställs 
sedan mot antalet utbetalningar som verkställts samma månad. Därav förekommer ansökningar som 
 avslagits i statistiken för andelen som inte har fått sin ersättning i tid.
110Övriga förmåner
Försäkringskassans årsredovisning 2021 66 procent och den genomsnittliga väntetiden har ökat från 5 till 14 minuter. En orsak 
till det försämrade resultatet är att det ökade antalet ansökningar gjort att det inte funnits 
personal tillgänglig för att också svara i telefon. 
Tabell 60 Användning av e-tjänster inom aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och 
etableringsersättning, procent1
Andel ansökningar via e­tjänst 89,0 92,8 95,1 89,9 92,5 94,5 89,5 92,6 94,8
Användningen av e-tjänsten har fortsatt öka. Under året har e-tjänsten utvecklats, bland 
annat med en kalenderfunktion.
Deltagarnas upplevelse av tillgänglighet och bemötande
Det sammanvägda resultatet i form av ett medelvärde för tillgänglighet och bemötande 
inom aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och etableringsersättning är oförändrat från 
föregående år. Medelvärdet på en femgradig skala uppgår i år till 3,9. Det bästa omdömet 
får bemötandet, medan deltagarna är mindre positiva när det gäller möjligheten att 
komma i kontakt på rätt person. Det finns inga skillnader mellan könen i resultaten.
Försäkringskassan bedömer att produktiviteten inom aktivitetsstöd, utvecklingsersättning 
och etableringsersättning är tillfredsställande och styckkostnaden har minskat.
Tabell 61 Styckkostnad, aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och etableringsersättning1
Kronor	per	beslut,	löpande	pris 331 279 226 –19,2 520
Kronor	per	beslut,	fast	pris 331 278 216 –22,2 499
Styckkostnaden har fortsatt att minska. Orsaken till det är framför allt att de enklaste 
ärendena sedan april handläggs helt automatiskt. Dessa utgör cirka 23 procent av alla 
ärenden.
Efter en kraftig minskning under 2020 när många patienter valde att skjuta på sina 
tandläkarbesök på grund av pandemin har inflödet av nya ärenden under 2021 åter gått till 
mer normala nivåer. De medarbetare som lånats ut till andra förmåner har som en följd av 
det gått tillbaka till handläggningen inom tandvårdsstödet.
Så mycket som 99 procent av alla ärenden om statligt tandvårdsstöd handläggs helt 
automatiskt och antalet ärenden som handläggs manuellt har fortsatt att minska. 
Försäkringskassan gör efterhandskontroller för att säkerställa att rätt ersättning har 
betalats ut från tandvårdsstödet. De kontroller som genomförts under året har varit 
111Övriga förmåner
Försäkringskassans årsredovisning 2021 effektiva, och det felaktigt utbetalda beloppet som återkrävts efter kontrollerna har ökat 
Försäkringskassan bedömer att den rättsliga kvaliteten inom tandvårdsstödet är tillfreds -
ställande och som helhet oförändrad sedan föregående år.
Den automatiska handläggningen av tandvårdsstödet ger goda förutsättningar för en 
korrekt och likformig tillämpning. De kontroller som är inbyggda i systemet och som 
ska se till att rätt ersättning betalas ut har fungerat utan problem. Även i ärenden som 
handlagts manuellt genomförs kontrollerna korrekt. 
Här redovisas ett antal indikatorer som är relevanta för den samlade bedömningen av den 
rättsliga kvaliteten i handläggningen av statligt tandvårdsstöd.
För sent inskickade ärenden
Vårdgivaren ska rapportera in utförd tandvård till Försäkringskassan inom två veckor . 
Om inrapporteringen görs senare handläggs ärendet manuellt och begäran om ersättning 
godkänns bara om det finns särskilda skäl. Under 2021 fattades beslut i 14 400 sådana 
ärenden, en minskning från 17 800 under 2020. Andelen ärenden där de särskilda skäl 
som vårdgivaren angett har godkänts har minskat till 57 procent från 63 procent under 
2019 och 59 procent under 2020.
Vårdgivarna har de senaste åren i allt större utsträckning sett till att skicka in begäran om 
ersättning i tid. Det är en förväntad effekt av att färre begäran om ersättning som kommer 
in för sent godkänns. 
Efterhandskontroller
Tabell 62 Efterhandskontroller, statligt tandvårdsstöd
Kontrollerade	ärenden,	antal153 132 39 269 31 008
Återkrävt	belopp,	kronor 36 356 279 32 395 850 38 411 570
1  Innefattar både riktade och slumpmässiga efterhandskontroller.
Antalet kontrollerade ärenden har minskat med 8 261 stycken jämfört med 2020. Det 
totala återkrävda beloppet har däremot ökat med drygt 6 miljoner kronor eller 19 procent. 
Det innebär också att det återkrävda beloppet per beslutad efterhandskontroll har ökat. 
En av orsakerna till att antalet kontrollerade ärenden minskat är att medarbetare har slutat 
under året och inte har kunnat ersättas med nyrekryteringar. Ökningen av det återkrävda 
beloppet per ärende beror på att andelen kontroller som görs slumpmässigt har minskat, 
Riktade kontroller genererar större återkrav eftersom de valts ut på basis av misstanke om 
felaktigheter.
Sanktioner,	nekade	anslutningar	och	upphörande	av	anslutning
När en vårdgivare bryter mot reglerna i det statliga tandvårdsstödet kan Försäkrings  kassan 
Beslut om sanktioner fattas restriktivt och endast när de kan ge eftersträvad effekt. 
112Övriga förmåner
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Det finns två typer av sanktioner: innehållande av ersättning och föreläggande om 
förhandsprövning. Under 2021 fattades 5 beslut om innehållande av ersättning, 
vilket är en ökning från 3 beslut under 2020. Endast ett beslut om föreläggande om 
förhandsprövning fattades. Förra året fattades inga sådana beslut. Före år 2020 låg 
antalet beslut per år om innehållande av ersättning på en högre nivå. Under 2019 fattades 
exempelvis 12 sådana beslut. Den stora nedgången beror främst på en regeländring som 
kom den 1 maj 2019 och som ger Försäkringskassan möjlighet att stänga av vårdgivare 
som allvarligt åsidosätter reglerna inom det statliga tandvårdsstödet.
Under 2021 stängdes 3 vårdgivare av, en minskning från 2020 då 8 vårdgivare stängdes 
av. Sannolikt beror minskningen på att de vårdgivare som historiskt har missbrukat 
tandvårdsstödet mest var bland de första som stängdes av och sedan har hållits utanför 
stödet.
Under 2021 nekades 13 vårdgivare anslutning till tandvårdsstödet, en minskning från 18 
stycken under 2020. En ansökan om anslutning kan avslås om vårdgivaren inte uppfyller 
grundkriterierna för att bli ansluten eller om det finns misstanke om att vårdgivaren vid 
anslutning kommer att missbruka tandvårdsstödet.
Anmälan till andra myndigheter
Om Försäkringskassan upptäcker allvarliga brister i den inrapporterade tandvården kan 
vi göra en anmälan till Inspektionen för vård och omsorg (IVO). Under 2021 gjordes 
15 anmälningar till IVO, lika många som  föregående år.
Försäkringskassan polisanmälde 7 vårdgivare, fler än under 2020 då 3 stycken 
polisanmäldes.  Att en vårdgivare åsidosatt sina skyldigheter i tandvårdsstödet betyder inte 
nödvändigtvis att brott har begåtts.
Försäkringskassan kan också anmäla missförhållanden till Läkemedelsverket och Strål  -
säkerhetsmyndigheten. En sådan anmälan gjordes under året.
Tabell 63 Omprövningar, statligt tandvårdsstöd1
Inkomna	ärenden,	antal 373 374 339 413 418 352 941 994 717
Avgjorda	ärenden,	antal 469 438 312 505 412 325 1 133 1 058 662
Ändrade	beslut,	procent349,5 38,8 –48,5 44,4 –47,5 40,5 –
3 På grund av byte av diariehanteringssystem ingår inte samtliga omprövningsärenden av statligt tandvårdsstöd i underlaget 
för ändringsfrekvensen från och med november 2020. Det gör att ändringsfrekvens inte kan beräknas för 2021. Förändringen 
rör enbart ärenden som rör organisationer. 
Både antalet inkomna begäran om omprövning och antalet avgjorda ärenden har minskat 
sedan 2020. Fördelningen mellan könen är jämn. Det saknas uppgift om hur stor andel av 
besluten som ändras efter omprövning. 
113Övriga förmåner
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Mål i förvaltningsrätt
Tabell 64  Mål i förvaltningsrätt, statligt tandvårdsstöd1
Inkomna ärenden 146 152 107
Avgjorda ärenden 137 142 189
Ändrade 	beslut,	procent 4,4 9,2 29,6
Antalet beslut som överklagas till förvaltningsrätten har minskat sedan föregående år 
medan antalet avgjorda ärenden har ökat. Andelen beslut som ändrats har ökat, men underlag som kan förklara ökningen saknas. 
Försäkringskassan bedömer att skyndsamheten inom det statliga tandvårdsstödet är tillfredsställande och har utvecklats positivt sedan föregående år .
Vårdgivarna rapporterar in uppgifter om den utförda tandvården elektroniskt. Deras upplevelse av skyndsamheten avgörs därför till stor del av hur systemet fungerar . 
Cirka 99,1  procent av alla inrapporterade ärenden beslutas direkt och ger vårdgivarna 
omedelbar återkoppling.
Tabell 65  Pågående ärenden, antal1 
Statligt tandvårdsstöd 15 081 7 782 7 527 19 244 9 845 9 137 34 442 17 668 16 747
1 Pågående ärenden innefattar endast ärenden som handläggs manuellt. 
Antalet pågående manuellt handlagda ärenden har minskat påtagligt de senaste åren. Det 
beror dels på att färre begäran om ersättning kommer in för sent och dels på att handlägg -
ningstiden har kortats i ärenden där patientens försäkringstillhörighet behöver utredas. Utredning av försäkringstillhörighet är den vanligaste orsaken till att ett ärende behöver 
handläggas manuellt.
Utredning av om en patient omfattas av svensk socialförsäkring
Ärenden där patientens försäkringstillhörighet behöver utredas måste handläggas 
manuellt. Under 2021 fattades beslut i totalt 62  200 sådana ärenden, vilket är färre än 
år 2020 då motsvarande siffra var 70  700. I 66  procent av ärendena hade patienten rätt 
till statligt tandvårdsstöd. Den genomsnittliga handläggningstiden för dessa ärenden var 
77 dagar, en minskning från 117  dagar under 2020. Minskningen beror bland annat på att 
delar av handläggningen automatiserades under 2020.
Service
Försäkringskassan bedömer att servicen inom det statliga tandvårdsstödet är tillfreds -
ställande och oförändrad sedan föregående år. Tillgängligheten i telefonin är oförändrad 
och väntetiden har minskat något jämfört med förra året. Servicenivån för vårdgivarna 
avgörs främst av tillgängligheten för inrapportering av utförd tandvård via journalsystem 
eller Försäkringskassans tandvårdsportal. Under 2021 har tillgängligheten i genomsnitt 
för dessa varit hög, 100 respektive 99,7  procent.
114Övriga förmåner
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tillgänglighet och väntetider i telefon
Under 2021 kom det in totalt 46 300 samtal från privatpersoner och vårdgivare, vilket är i 
nivå med 2020. Tillgängligheten är oförändrad jämfört med föregående år och uppgår till 
94 procent. Den genomsnittliga väntetiden har minskat och var 3,4 minuter under året. 
Försäkringskassan bedömer att produktiviteten inom tandvårdsstödet är tillfredsställande 
men styckkostnaden har ökat.
Tabell 66 Styckkostnad, statligt tandvårdsstöd1
Kronor	per	beslut,	löpande	pris 17 19 22 16,1 195
Kronor	per	beslut,	fast	pris 17 19 21 11,8 187
Den ökade styckkostnaden beror till stor del på en förändring i fördelningen av 
it-kostnader som innebär att statligt tandvårdsstöd belastas med en större andel av 
dessa.147 En ytterligare förklaring är att medarbetare som under pandemin varit utlånade 
till andra förmåner har kommit tillbaka till tandvårdsstödet samt att fler medarbetare har 
anställts i syfte att utöka kontrollverksamheten inom tandvården.
147 För mer information se avsnitt Resultatredovisningens uppbyggnad, Produktivitet.
115Övriga förmåner
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Mål för att minska felaktiga 
utbetalningar
Försäkringskassan har i uppgift att säkerställa att felaktiga utbetalningar 
inte görs och att motverka bidragsbrott. Här redovisas arbetet för att 
minska de felaktiga utbetalningarna, resultatet av interna kontroller och 
arbetet för att upptäcka och motverka bidragsbrott. Slutligen redogörs 
för återkrav och fordringar. Information om arbetet för att säkerställa 
korrekta utbetalningar finns också i avsnittet Försäkringskassans kvalitet 
i handläggningen, i de förmånsspecifika avsnitten och i avsnittet Mål för 
assistansersättning.
Mål för att minska felaktiga utbetalningar
Mål:  Försäkringskassan ska bidra till det övergripande målet om minskade 
felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen. Andelen felaktiga utbetalningar från 
de bidragssystem/ersättningssystem som Försäkringskassan hanterar ska därför 
minska.
genomförda insatser för att uppnå målet. Redovisningen ska, när så är möjligt, 
delas upp på misstänkta bidragsbrott och övriga fel.
Redovisningen ska omfatta följande:
Upptäckta felaktiga utbetalningar, antal återkrav och antal polisanmälningar och en 
analys av hur dessa har utvecklats
Upptäckta felaktiga utbetalningar i förhållande till de totala utbetalningarna och till 
den senaste uppskattningen av den totala omfattningen av felaktiga utbetalningar
Betydande risker för felaktiga utbetalningar, utvecklingen av dessa risker och en 
bedömning av vilka ersättningssystem som är särskilt riskfyllda
Upptäckta felaktiga utbetalningar i de särskilt riskfyllda ersättningssystemen 
i förhållande till systemens totala utgifter och i förhållande till den senaste 
uppskattningen av felaktiga utbetalningar från systemen
Vidtagna åtgärder för att minska felaktiga utbetalningar och en bedömning av 
åtgärdernas effekter
Målet är delvis uppfyllt. 
116Mål för att minska felaktiga utbetalningar
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Bedömning av måluppfyllelse
Försäkringskassan bedömer att målet delvis är uppfyllt. Försäkringskassan och andra 
har konstaterat att det finns en omfattande bidragsbrottslighet och andra felaktiga 
utbetalningar inom det svenska välfärdsystemet.148 Inom socialförsäkringen bedömer 
Försäkringskassan att bidragsbrott är det mest betydande riskområdet, följt av andra fel 
orsakade av enskild genom att ändrade förhållanden inte anmäls. 
Försäkringskassan har under 2021 kraftigt stärkt arbetet med att framför allt motverka 
bidragsbrott. De största förstärkningarna har gjorts inom kontrollutrednings verksamheten. 
En strategisk enhet inom kontrollutredning har inrättats, fler riskbaserade kontroller 
genomförs och cirka 50 kontrollutredare har anställts för att utreda misstänkta 
bidragsbrott, en utökning av utredningskapaciteten med cirka 25 procent. Satsningen 
bedöms få sin fulla effekt under nästa år när många utredningar som nyanställda 
kontrollutredare arbetat med under detta år kommer att slutföras. Ytterligare satsningar 
under året gäller förmågan att upptäcka och förhindra fel och bidragsbrott. Samverkan 
med andra myndigheter har förstärkts och kunskapsuppbyggnad, regelutveckling och 
informationskampanjer har genomförts. Satsningar som samlat förväntas ge ef fekt inom 
de närmaste åren och på längre sikt. Även kontrollinsatser på försäkringsavdelningarna 
bidrar till att bidragsbrott och andra fel upptäcks och förhindras. Vissa avdelningar har 
dock tvingats att dra ned på sitt kontrollarbete för att klara det ökade inflödet av ärenden 
på grund av pandemin. 
Att det upptäckta felaktigt utbetalda beloppet fortsätter att ligga på en hög nivå liksom 
antalet polisanmälningar av misstänkta bidragsbrott indikerar att Försäkringskassans 
arbete bidrar till att minska de felaktiga utbetalningarna. Det förstärkta arbetet förväntas 
bidra till att det upptäckta felaktiga utbetalda beloppet ökar redan nästa år . De skattningar 
som har gjorts av den totala omfattningen av felaktiga utbetalningar visar dock att 
andelen felaktiga utbetalningar som inte upptäcks är mycket stor inom vissa förmåner . 
Det innebär att även om arbetet för att motverka felaktiga utbetalningar har stärkts krävs 
ytterligare satsningar och utveckling för att nå målet.
Betydande risker för felaktiga utbetalningar och 
särskilt riskfyllda förmåner
I detta avsnitt presenteras en analys av Försäkringskassans betydande risker för felaktiga 
utbetalningar och vilka förmåner som bedöms vara särskilt riskfyllda. De två stora 
riskområdena som identifieras är bidragsbrott och övriga fel orsakade av enskilda. Det 
finns vissa skillnader mellan kvinnor och män, till exempel i det polisanmälda beloppet 
avseende vad kontrollutredningen handlade om. Vi har inte utifrån tillgängliga underlag 
haft möjlighet att analysera och förklara dessa skillnader.
Orsaker till felaktiga utbetalningar
Sett till beloppet för felaktiga utbetalningar har enskilda eller andra aktörer149 orsakat 
89 procent av de upptäckta felaktiga utbetalningarna år 2021. Det innebär att fel orsakade 
av Försäkringskassan utgör en liten del av beloppet för upptäckta felaktiga utbetalningar . 
148 SOU 2019:59. 
149 Annan aktör är till exempel företag, assistansanordnare och andra myndigheter.
117Mål för att minska felaktiga utbetalningar
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 67 Andel av beloppet för upptäckta felaktiga utbetalningar orsakade av 
enskild eller annan aktör i relation till totala beloppet för upptäckta felaktiga 
utbetalningar, procent
Aktivitetsersättning 80 91 94 79 91 90 80 91 92
etableringsersättning66 91 84 68 90 85 67 91 84
Assistansersättning183 97 99 94 96 95 90 98 99
Barnbidrag 89 92 92 86 91 91 88 92 92
Bostadsbidrag 93 93 95 84 89 88 91 92 93
Bostadstillägg 86 85 86 87 88 89 86 86 87
Föräldrapenning 76 82 82 90 93 94 83 89 89
Merkostnadsersättning2– 22 74 – 50 67 – 41 71
Omvårdnadsbidrag 53 64 81 60 55 70 54 62 78
Sjukersättning 94 99 98 97 97 97 96 98 97
Sjukpenning 59 67 69 73 82 80 65 74 75
Tillfällig föräldrapenning 95 95 92 98 96 95 96 96 94
Underhållsstöd 86 91 90 88 86 92 86 90 90
Övriga förmåner378 85 84 76 94 87 77 90 86
Totalt 81 89 87 85 92 89 83 92 89
1		 Uppgift	om	kön	saknas	i	ett	antal	fall	(exempelvis	på	grund	av	att	utredningen	gällt	organisationer),	men	i	totalsiffran	ingår	
samtliga utredningar. 
2  Inga återkravsutredningar avslutades under år 2019.
3 Statistik för beloppet för upptäckta felaktiga utbetalningar inom ersättning för höga sjuklönekostnader och statligt 
tandvårdsstöd saknas på grund av statistiksystemets uppbyggnad.
Skattningar av omfattningen av felaktiga utbetalningar
Skattningar baserade på slumpmässiga urval visar också att betydligt större summor 
betalas ut på grund av fel orsakade av enskild eller annan aktör jämfört med fel orsakade 
av Försäkringskassan. Tabellen nedan visar skattningar av de felaktiga utbetalningarnas 
omfattning för fel orsakade av Försäkringskassan baserad på intern försäkringskontrollens 
slumpmässiga kontroller.150 Det totala skattade beloppet orsakat av Försäkringskassan 
är cirka 133 miljoner kronor år 2021. Det kan jämföras med skattningar inom tillfällig 
föräldrapenning och föräldrapenning av felaktiga utbetalningar som beror på att föräldern 
inte avstår arbete eller att barnet är närvarande i förskola eller skola. För år 2020 är den 
skattade omfattningen inom tillfällig föräldrapenning cirka 1,2 miljarder kronor och inom 
föräldrapenning är motsvarande skattning cirka 1,1 miljarder kronor. Försäkringskassan 
har även skattat omfattningen för år 2018 av felaktiga utbetalningar av statligt 
tandvårdsstöd orsakade av vårdgivare till cirka 351 miljoner kronor. 
150 Den interna försäkringskontrollen gör slumpmässiga kontroller inom ett antal förmåner och kontrollerar 
bland annat om det finns fel i handläggningen som har orsakat felaktiga utbetalningar . Statistik förs 
över de felaktiga utbetalningar som upptäcks. Beräkningar har gjorts för de fel där Försäkringskassan 
har  betalat ut för mycket pengar för att skatta hur stora de felaktiga utbetalningarna skulle vara om hela 
 populationen under ett år hade kontrollerats.
118Mål för att minska felaktiga utbetalningar
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 68 Skattning av beloppet för felaktiga utbetalningar orsakade av 
Försäkringskassan utifrån resultat från intern försäkringskontroll, 
slumpmässigt urval, tusen kronor1
2019 2020220212
Aktivitetsersättning – 0 91
Aktivitetsstöd,	utvecklingsersättning	och	etableringsersättning – 639 17 703
Assistansersättning – 0 0
Barnbidrag – 251 236
Bostadsbidrag – 6 663 2 733
Föräldrapenning – 27 572 16 273
Merkostnadsersättning – 286 57
Omvårdnadsbidrag – 254 316
Sjukersättning – 69 214
Sjukpenning – 82 282 68 932
Smittbärarpenning – – 3 667
Statligt tandvårdsstöd – 0 87
Tillfällig föräldrapenning – 25 129 21 501
Underhållsstöd – 3 030 742
1 Statistiken kan inte delas upp per kön på grund av statistiksystemets uppbyggnad.
2  I de fall skattningen är 0 har inga felaktiga utbetalningar av ett för stort belopp upptäckts vid granskningen.
Fel orsakade av enskild eller annan aktör
Som framgick ovan står enskild eller annan aktör för merparten av det upptäckta felaktigt 
utbetalda beloppet. Fel orsakade av enskild eller annan aktör kan grovt delas upp i 
misstänkta bidragsbrott och övriga fel.  För att beskriva omfattningen av misstänkta 
bidragsbrott redovisas i tabellen nedan andel misstänkta bidragsbrott av beloppet för 
samtliga felaktiga utbetalningar orsakade av enskild eller annan aktör . Med misstänkta 
bidragsbrott avses här de ärenden som har polisanmälts till följd av en kontrollutredning.
Tabell 69 Andel misstänkta bidragsbrott1 av beloppet för upptäckta felaktiga 
utbetalningar fördelat per förmån, procent2
Aktivitetsersättning 13 28 24 14 28 4 14 28 14
etableringsersättning15 21 19 12 24 21 13 23 20
Assistansersättning392 99 84 53 60 67 78 55 55
Barnbidrag 35 35 42 26 31 44 33 34 43
Bostadsbidrag 53 50 61 28 35 46 48 47 58
Bostadstillägg 11 9 7 18 16 7 15 13 7
Föräldrapenning 36 38 37 43 47 45 40 43 42
Merkostnadsersättning4– – – – – – – – –
Omvårdnadsbidrag4– 6 51 – 20 69 – 9 55
Sjukersättning 53 56 47 64 72 73 60 64 61
Sjukpenning 36 36 30 56 50 35 46 43 33
Tillfällig föräldrapenning 84 66 56 87 70 55 86 68 56
Underhållsstöd 33 21 40 9 5 6 29 18 34
Totalt 45 48 43 45 48 40 48 44 40
1  Det polisanmälda beloppet inkluderar både upptäckta felaktiga utbetalningar och skadeståndsbelopp.
2  Statistik för beloppet för upptäckta felaktiga utbetalningar inom ersättning för höga sjuklönekostnader och statligt 
3		 Uppgift	om	kön	saknas	i	ett	antal	fall	(exempelvis	på	grund	av	att	utredningen	gällt	organisationer),	men	i	totalsiffran	ingår	
samtliga utredningar.
4		 Andel	saknas	för	att	inga	polisanmälningar	har	gjorts,	alternativt	att	uppgift	om	polisanmält	felaktigt	utbetalt	belopp	saknas.	
Enligt skattningen ovan utgör det polisanmälda beloppet för misstänkta bidragsbrott 
40 procent av beloppet för upptäckta felaktiga utbetalningar orsakade av enskild eller 
annan aktör. Detta är troligen en underskattning av andelen misstänka bidragsbrott. För 
119Mål för att minska felaktiga utbetalningar
Försäkringskassans årsredovisning 2021 det första är det rimligt att anta att bidragsbrott är svårare att upptäcka än andra typer av 
fel. För det andra polisanmäls sällan misstänkta bidragsbrott där det felaktigt utbetalda 
beloppet understiger 5 000 kronor. För det tredje är Försäkringskassans möjligheter 
att upptäcka misstänkta bidragsbrott begränsade av kontrollutredningsverksamhetens 
resurser. Vi bedömer därför att bidragsbrott är den allvarligaste risken för felaktiga 
utbetalningar, även om övriga fel orsakade av enskilda också utgör en betydande risk. 
Andra aktörer bedöms stå för en mindre del av dessa övriga fel.
I de följande avsnitten analyseras de två fastställda riskområdena, bidragsbrott och övriga 
fel orsakade av enskilda, mer i detalj.
Betydande risker för bidragsbrott
I tabellen nedan presenteras det felaktigt utbetalda beloppet samt skadeståndsbeloppet för 
polisanmälningar uppdelade på vad kontrollutredningen handlade om. 
Tabell 70 Polisanmälningar – belopp för upptäckta felaktiga utbetalningar eller 
skadeståndsbelopp fördelat på utredningstyp, tusen kronor1
201912020 2021 201912020 2021 201912020 2021
Arbete trots förmån – 77 831 50 586 –116 026 79 909 –193 857 130 495
Assistans har inte utförts i enlighet med 
tidredovisning– 41 779 59 855 – 54 650 49 649 –131 765 132 146
Bor inte i bostaden – 1 069 730 – 1 965 2 146 – 3 034 3 512
Deltar inte i program/åtgärd – 402 730 – 1 990 1 057 – 2 393 1 787
Felaktiga inkomstuppgifter – 7 452 2 725 – 2 354 7 656 – 9 806 10 719
Felaktigt uppgivna kostnader – 157 661 – 306 466 – 1 069 8 769
Felaktigt uppgivna medicinska besvär – 65 971 32 686 – 31 710 3 787 – 97 681 52 756
Fritidsaktiviteter som kan påverka rätten 
till förmån– 48 144 – 1 472 806 – 1 520 950
Förfalskade underlag – 1 275 529 – 1 474 254 – 2 749 784
Oriktiga underlag – 24 193 3 691 – 22 959 7 896 – 47 151 12 237
Sammanboende/skenseparation – 37 158 41 290 – 3 226 1 912 – 40 385 43 202
Uppdrag som kan påverka rätten till 
förmån– 622  – – 8 916 – 630 916
Utlandsvistelse/­bosättning – 56 838 66 596 – 34 089 37 501 – 90 927 104 097
Övrigt/flera	saker – 35 797 25 243 – 35 259 58 532 – 71 149 106 316
Totalt2–350 591 286 104 –307 490 252 486 –694 117 608 685
1	 Statistik	över	utredningstyp	började	föras	under	slutet	av	2019.	Siffror	för	2019	redovisas	inte,	eftersom	de	bara	finns	för	
delar av året. 
2	 Uppgift	om	kön	saknas	i	ett	antal	fall	(exempelvis	på	grund	av	att	utredningen	gällt	organisationer),	men	i	totalsiffran	ingår	
Baserat på de upptäckta felaktiga utbetalningarna som har polisanmälts bedöms 
bidragsbrott inom assistansersättning, arbete trots förmån och bosättning vara betydande 
risker. Bosättning används här som ett samlingsbegrepp för felaktig folkbokföring 
inom Sverige eller att personen vistas eller har flyttat utomlands utan att ha meddelat 
Försäkringskassan. 
Att arbete trots förmån är en betydande risk stärks även av Försäkringskassans skattningar 
baserade på slumpmässiga kontroller inom tillfällig föräldrapenning och föräldrapenning. 
Skattningarna indikerar att stora belopp betalas ut felaktigt, framför allt på grund av att 
föräldern inte har avstått arbete. De förmåner som bedöms som särskilt riskfyllda på 
grund av arbete trots förmån är tillfällig föräldrapenning, föräldrapenning, sjukpenning, 
sjukersättning och aktivitetsstöd.
120Mål för att minska felaktiga utbetalningar
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Inom bosättning är möjligheterna att upptäcka bidragsbrott begränsad, särskilt för fel 
kopplade till skenseparation, misstänkt sammanboende eller att en person inte bor på 
uppgiven adress. Det innebär att mörkertalet misstänks vara betydande inom detta område. 
Bidragsbrott inom assistansersättning bedöms vara en betydande risk baserat på de stora 
upptäckta felaktiga utbetalningarna som polisanmäls. Framför allt upptäcks att assistans 
inte är utförd enligt tidredovisning, men även felaktigt uppgivna medicinska besvär är 
relativt vanligt. Assistansersättning står för merparten av det polisanmälda beloppet för 
felaktigt uppgivna medicinska besvär. Att upptäcka bidragsbrott inom assistansersättning 
är svårt och mörkertalet bedöms därför vara stort. 
Tabell 71 Utredningstyp – belopp för förhindrade felaktiga utbetalningar vid 
kontrollutredningar som medfört polisanmälan, tusen kronor1
Kvinnor Män Totalt3
201922020 2021 201922020 2021 201922020 2021
Arbete trots förmån – 47 577 32 333 – 70 033 43 834 – 117 611 76 167
tidredovisning– 3 964 18 790 – 16 738 18 847 – 24 506 37 637
Bor inte i bostaden – 1 889 1 416 – 3 266 1 998 – 5 156 3 414
Deltar inte i program/åtgärd – 609 795 – 1 568 1 454 – 2 177 2 249
Felaktiga inkomstuppgifter – 1 183 447 – 326 814 – 1 508 1 484
Felaktigt uppgivna kostnader – – 42 – 111 2 892 – 515 5 094
Felaktigt uppgivna medicinska besvär – 25 897 10 493 – 16 099 2 326 – 41 996 12 819
till förmån– 39 – – 759 46 – 797 46
Förfalskade underlag – 86 – – 171 25 – 258 25
Oriktiga underlag – 5 221 722 – 3 202 601 – 8 423 2 179
Sammanboende/skenseparation – 67 040 73 532 – 2 810 3 121 – 69 850 76 652
förmån– 30 78 – 12 900 – 42 978
Utlandsvistelse/­bosättning –126 309 154 256 – 42 566 56 772 –168 875 211 028
Övrigt/flera	saker – 6 029 6 076 – 6 954 7 959 – 13 266 14 101
Totalt2–285 873 298 980 –164 615 141 590 –454 981 443 874
1 Förhindrade felaktiga utbetalningar är en bedömning av hur mycket ersättning som skulle ha betalats ut felaktigt om 
ersättningen	inte	hade	avslagits,	dragits	in	eller	minskats. 
2	 Statistik	över	utredningstyp	började	föras	under	slutet	av	2019.	Siffror	för	2019	redovisas	inte,	eftersom	de	bara	finns	för	
3	 Uppgift	om	kön	saknas	i	ett	antal	fall	(exempelvis	på	grund	av	att	utredningen	gällt	organisationer),	men	i	totalsiffran	ingår	
Förhindrade felaktiga utbetalningar är en uppskattning av den ersättning som skulle 
ha betalats ut felaktigt om det misstänkta bidragsbrottet inte hade upptäckts. De största 
förhindrade felaktiga utbetalningarna för polisanmälningar gäller sammanboende/
skenseparation och utlandsvistelse/-bosättning. Detta visar att det är viktigt att upptäcka 
bidragsbrott inom bosättning tidigt, eftersom ersättning kan betalas ut under en längre tid 
utan att nya beslut om ersättning tas. De förmåner som bedöms som särskilt riskfyllda 
på grund av sammanboende/skenseparation är bostadsbidrag och underhållsstöd. För 
bosättning eller vistelse utomlands är barnbidrag och föräldrapenning särskilt riskfyllda 
förmåner.
Betydande risker för övriga fel orsakade av enskild
Ett andra riskområde utöver bidragsbrott är övriga fel orsakade av enskilda som beror 
på att felaktiga uppgifter lämnas vid ansökan eller att ändrade förhållanden under tid 
med ersättning inte anmäls. För att undersöka när dessa fel främst uppstår , det vill 
säga vid ansökan eller under tid med ersättning, så studeras endast upptäckta felaktiga 
121Mål för att minska felaktiga utbetalningar
Försäkringskassans årsredovisning 2021 utbetalningar som inte har varit föremål för kontrollutredning.151 Att enskilda inte 
anmäler ändrade förhållanden är orsaken till 74 procent av beloppet för upptäckta 
felaktiga utbetalningar. Vi bedömer därför att detta utgör ett betydande riskområde. 
Försäkringskassan har i dag inte tillräckligt detaljerad information i statistiksystemet 
om vilka ändrade förhållanden den enskilde missar att anmäla. De särskilt riskfyllda 
förmånerna i förhållande till denna risk är bostadstillägg, underhållsstöd, sjukpenning 
och föräldrapenning, sett till det upptäckta felaktigt utbetalda beloppet.
Tabell 72 Belopp för upptäckta felaktiga utbetalningar orsakade av att enskild inte har 
anmält ändrade förhållanden, tusen kronor1
Aktivitetsersättning 1 758 1 203 1 512 2 251 1 071 2 212 4 009 2 274 3 725
etableringsersättning 271 456 285 257 378 477 528 834 763
Assistansersättning 851 641 – 188 1 716 84 1 040 2 357 84
Barnbidrag 12 971 15 327 19 544 4 412 4 484 7 102 17 384 19 811 26 646
Bostadsbidrag 10 052 10 563 10 548 4 527 4 288 3 927 14 579 14 851 14 475
Bostadstillägg 25 632 39 984 68 004 21 119 37 196 66 344 46 750 77 180 134 348
Föräldrapenning 13 593 15 169 16 369 10 228 14 831 13 821 23 821 30 001 30 191
Merkostnadsersättning – 14 70 – 34 71 – 48 141
Omvårdnadsbidrag 4 216 598 4 25 102 7 241 699
Sjukersättning 5 556 5 603 1 705 4 405 5 855 2 173 9 960 11 458 3 878
Sjukpenning 15 096 20 083 25 815 12 023 14 481 23 644 27 119 34 563 49 458
Tillfällig föräldrapenning 389 395 475 372 191 326 761 586 801
Underhållsstöd 21 016 28 495 24 853 7 931 10 908 8 223 28 947 39 403 33 076
Övriga förmåner 4 102 5 087 12 054 7 175 9 646 27 892 11 277 14 732 39 946
Totalt 111 290 143 235 181 832 74 892 105 103 156 398 186 181 248 339 338 230
1  Statistik över om den upptäckta felaktiga utbetalningen var föremål för kontrollutredning började föras under 2019. Året som 
redovisas i tabellen är beslutsår för återkravsärendet. En del av återkravsärendena som beslutades under denna tidsperiod 
inkluderar	ärenden	som	inte	har	klassificerats	utifrån	om	de	var	föremål	för	kontrollutredning.	Dessa	ärenden	har	exkluderats	
från	beräkningen	av	det	sammantagna	beloppet	(2019:	6	procent,	2020:	9	procent,	2021:	6	procent).	
Ökningen inom bostadstillägg förklaras av att fler efterhandskontroller har genomförts 
under året. Det innebär att felaktiga utbetalningar har förhindrats i fler fall jämfört med 
föregående år, eftersom de annars hade fortsatt betalats ut felaktigt. Utifrån befintliga 
underlag kan vi inte förklara ökningen inom sjukpenning.
Upptäckta felaktiga utbetalningar
I följande avsnitt redovisas antal och belopp för upptäckta felaktiga utbetalningar .152 De 
upptäckta felaktiga utbetalningarna relateras också till de totala utbetalningarna inom 
förmånerna samt till de senaste skattningarna av omfattningen av felaktiga utbetalningar . 
Det finns vissa skillnader mellan kvinnor och män, till exempel i antal upptäckta felaktiga 
utbetalningar. Vi har inte utifrån tillgängliga underlag haft möjlighet att analysera och 
förklara dessa skillnader.
151 På grund av statistiksystemets uppbyggnad är det inte är möjligt att direkt koppla kontrollutrednings-
ärenden som har polisanmälts till återkravsärenden. Därför görs skattningen av övriga fel orsakade 
av enskild utifrån återkravsärenden som inte har lett till kontrollutredning vid misstänkt bidragsbrott. 
Statistiken inkluderar dock vissa ärenden som efter avslutad återkravsutredning har blivit föremål 
för kontroll utredning, vilket är fallet framför allt inom aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och 
etableringsersättning.  Uppgifterna baserade på denna data ska därför ses som en skattning av övriga fel. 
152 Felaktiga utbetalningar kan upptäckas i handläggning, via olika former av kontroller efter utbetalning 
eller externa impulser från till exempel andra myndigheter eller allmänheten. Försäkringskassan genomför 
också kontroller före utbetalning, vilket förhindrar att en felaktig utbetalning sker . Dessa förhindrade 
felaktiga utbetalningar ingår inte i statistiken över upptäckta felaktiga utbetalningar .
122Mål för att minska felaktiga utbetalningar
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Hur många felaktiga utbetalningar som upptäcks och hur stort det totala upptäckta 
beloppet är påverkas av vilka kontroller som Försäkringskassan gör och hur omfattande 
de är. Om fler kontroller efter utbetalning görs kommer med stor sannolikhet fler felaktiga 
utbetalningar att upptäckas. 
I redovisningen av upptäckta felaktiga utbetalningar är det viktigt att särskilja antal och 
belopp. Detta är särskilt viktigt i analysen av resultat där andelar redovisas utifrån vem 
som har orsakat den felaktiga utbetalningen. Exempelvis står Försäkringskassan för 
21 procent av de felaktiga utbetalningarna sett till antalet, men bara för 1 1 procent sett 
till beloppet. 
Antal och belopp för upptäckta felaktiga utbetalningar
Antalet upptäckta felaktiga utbetalningar har minskat sedan föregående år . Även beloppet 
har minskat, men ligger fortfarande på en hög nivå jämfört med 2019. 
Tabell 73 Antal upptäckta felaktiga utbetalningar1
Aktivitetsersättning 159 255 164 175 225 181 334 480 345
och etableringsersättning9 376 8 881 11 592 12 360 10 747 13 596 21 736 19 628 25 188
Assistansersättning 305 412 334 393 480 375 698 1 136 905
Barnbidrag 14 210 14 961 12 785 5 266 5 072 3 998 19 615 20 225 16 908
Bostadsbidrag34 828 5 126 4 407 2 601 2 539 2 147 7 429 7 666 6 554
Bostadstillägg 8 442 8 905 9 169 6 033 7 251 7 519 14 475 16 156 16 688
Ersättning för höga sjuklönekostnader – – – – – – 173 5 937 4 066
Föräldrapenning 10 989 10 442 8 631 7 047 7 986 6 185 18 036 18 428 14 816
Merkostnadsersättning – 13 32 – 19 25 – 32 57
Omvårdnadsbidrag – 55 153 – 15 53 8 70 206
Sjukersättning 411 594 323 416 507 307 827 1 101 630
Sjukpenning 10 137 16 430 16 789 5 195 9 715 10 961 15 332 26 145 27 750
Statligt tandvårdsstöd4– – – – – – – – –
Tillfällig föräldrapenning 5 403 5 685 3 747 3 259 3 563 2 500 8 662 9 248 6 247
Underhållsstöd 7 358 7 974 6 356 3 005 3 098 2 655 10 363 11 072 9 011
Övriga förmåner 3 802 4 808 3 697 3 257 3 756 2 316 7 103 8 631 6 035
Totalt 75 430 84 549 78 180 49 013 54 980 52 822 124 792 145 955 135 406
2008. På grund av förändringar i datakällan har statistikfångsten för felaktiga utbetalningar utvecklats under 2021. Det gör 
att utfallet för tidigare år inte stämmer med årsredovisningen 2020.
3  Cirka en procent av felutbetalningarna varje år gäller sammanboende hushåll med bostadsbidrag. För dessa utgör 
könsbestämmelsen i statistiken en mer eller mindre slumpvis uppdelning. Antalet bedöms som försumbart i detta 
4 Statistik saknas på grund av statistiksystemets uppbyggnad.
123Mål för att minska felaktiga utbetalningar
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 74 Belopp för upptäckta felaktiga utbetalningar fördelat per förmån, miljoner 
kronor
Aktivitetsersättning 3,1 3,4 2,9 4,6 2,6 2,8 7,7 6,0 5,6
och etableringsersättning 55,4 66,2 47,6 77,6 86,0 66,3 133,0 152,2 113,9
Assistansersättning148,6 150,9 123,8 110,6 199,3 105,7 159,2 548,1 424,2
Barnbidrag 38,8 73,1 72,2 12,3 23,7 24,9 51,2 96,8 97,1
Bostadsbidrag 45,9 58,0 58,3 12,5 16,1 15,8 58,4 74,1 74,1
Bostadstillägg 42,8 70,4 116,0 37,5 63,5 103,6 80,3 133,9 219,5
Föräldrapenning 50,4 68,9 61,4 52,4 91,2 87,6 102,8 160,1 149,0
Merkostnadsersättning2– 0,1 0,1 – 0,1 0,1 – 0,2 0,3
Omvårdnadsbidrag 0,04 0,5 1,4 0,01 0,1 0,4 0,05 0,6 1,8
Sjukersättning 36,7 64,3 33,6 48,7 74,6 41,9 85,4 138,9 75,5
Sjukpenning 69,0 90,7 136,1 58,5 80,9 146,3 127,4 171,6 282,4
Tillfällig föräldrapenning 45,6 32,7 29,2 36,9 31,2 30,7 82,6 63,9 59,9
Underhållsstöd 55,7 94,5 62,6 12,9 22,3 11,4 68,6 116,8 74,0
Övriga förmåner326,4 25,5 34,8 42,8 29,3 51,1 69,2 54,8 85,8
Totalt 518,5 799,2 779,8 507,4 720,9 688,6 1 025,9 1 718,0 1 663,2
1  I totalen ingår även felaktiga utbetalningar till organisationer. Den könsuppdelade statistiken summerar därför inte.
3  Statistik för beloppet för upptäckta felaktiga utbetalningar inom ersättning för höga sjuklönekostnader och statligt 
För att kontrollera för ökade försäkringsutgifter redovisas i diagrammet nedan upptäckta 
felaktiga utbetalningar i relation till totala utbetalningar. Diagrammet visar att andelen 
upptäckta felaktiga utbetalningar har ökat sedan 2017. Ökningen av de upptäckta 
felaktiga utbetalningarna kan alltså inte förklaras av ökade försäkringsutgifter . 
Diagram 8 Andel upptäckta felaktiga utbetalningar av totala utbetalningar, procent1
1  Beloppet för felaktiga utbetalningar och beloppet för totala utbetalningar inkluderar inte statligt tandvårdsstöd eller ersättning 
för höga sjuklönekostnader.
Det upptäckta felaktigt utbetalda beloppet ligger kvar på en hög nivå inom framför 
allt assistansersättning, barnbidrag, bostadstillägg, föräldrapenning, sjukpenning och 
underhållsstöd. 
124Mål för att minska felaktiga utbetalningar
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Inom sjukersättning har det upptäckta felaktigt utbetalda beloppet minskat jämfört med 
föregående år. Under år 2020 genomfördes särskilda kontroller av personer som fått hel 
sjukersättning samtidigt som de fått lön från arbete, vilket innebar att ett större felaktigt 
utbetalt belopp upptäcktes. Sådana kontroller har också genomförts under år 2021, men 
har inte avslutats och det finns ännu inget resultat från dessa. 
Inom assistansersättning ligger det upptäckta felaktigt utbetalda beloppet kvar på en 
hög nivå, även om det har minskat sedan föregående år. Ärenden om assistansersättning 
kan omfatta stora utbetalningar, vilket innebär att små förändringar i antalet ärenden där 
felaktiga utbetalningar upptäcks kan få stor påverkan på det totala beloppet för felaktiga 
utbetalningar under ett år. Den stora ökningen i det upptäckta felaktigt utbetalda beloppet 
mellan 2019 och 2020 sammanfaller med att det under hösten 2019 bildades en särskild 
enhet som utreder assistansärenden där det finns anledning att misstänka felaktigheter 
eller brottslighet. I de fall utredningen visar på fel eller oegentligheter utreds dessa upp 
till 10 år tillbaka i tiden, vilket i många fall är längre tillbaka än vad som gjordes i tidigare 
utredningar. Detta medför att de felaktigt utbetalda belopp som upptäckts i många fall är 
betydligt större än tidigare. 
Inom aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och etableringsersättning har det upptäckta 
felaktigt utbetalda beloppet minskat under 2021. Minskningen har framför allt gällt fel 
orsakade av att den enskilde lämnar oriktiga uppgifter. Den beror troligen på att färre 
kontroller gjorts av personer med program som även fått inkomst från arbete. Även inom 
underhållsstöd är det upptäckta beloppet lägre. Minskningen rör i huvudsak fel orsakade 
av att den enskilde inte har anmält ändrade förhållanden. 
Inom bostadstillägg och sjukpenning är det upptäckta beloppet högre. Inom sjukpenning 
består ökningen framför allt av fel som har orsakats av att den enskilde har lämnat 
oriktiga uppgifter. En möjlig förklaring är att fler fel kan ha upptäckts inom ersättning 
för karensavdrag, men det går inte att avgöra eftersom statistiken för upptäckta felaktiga 
utbetalningar inom sjukpenning och ersättning för karensavdrag inte särredovisas. 
Inom bostadstillägg har ett större felaktigt utbetalt belopp upptäckts för fel orsakade av 
att enskilda inte har anmält ändrade förhållanden. Troligen beror ökningen på att fler 
efterkontroller har genomförts under året.
Upptäckta felaktiga utbetalningar i relation till totala utbetalningar
För att få en bättre förståelse för omfattningen av de upptäckta felaktiga utbetalningarna 
redovisas relationen mellan beloppet för de upptäckta felaktiga utbetalningarna och 
beloppet för de totala utbetalningarna per förmån. 
125Mål för att minska felaktiga utbetalningar
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 75 Andel upptäckta felaktiga utbetalningar av totala utbetalningar fördelat per 
förmån, procent 
Aktivitetsersättning 0,2 0,2 0,2 0,2 0,1 0,1 0,2 0,2 0,2
och etableringsersättning 0,9 0,9 0,5 1,1 1,1 0,6 1,0 1,0 0,6
Assistansersättning 0,4 1,2 1,0 0,7 1,3 0,7 0,6 2,0 1,5
Barnbidrag 0,1 0,3 0,3 0,2 0,4 0,3 0,2 0,3 0,3
Bostadsbidrag 1,5 1,6 1,7 0,9 1,0 1,1 1,3 1,4 1,6
Bostadstillägg1– – – – – – 1,6 2,7 4,4
Föräldrapenning 0,2 0,3 0,3 0,4 0,7 0,7 0,3 0,5 0,4
Merkostnadsersättning2– 0,1 0,1 – 0,2 0,1 – 0,2 0,1
Omvårdnadsbidrag 0,02 0,03 0,1 0,01 0,04 0,1 0,02 0,03 0,1
Sjukersättning 0,2 0,3 0,2 0,3 0,5 0,3 0,2 0,4 0,2
Sjukpenning 0,3 0,4 0,6 0,4 0,6 1,0 0,4 0,5 0,7
Tillfällig föräldrapenning 1,1 0,6 0,5 1,0 0,7 0,6 1,0 0,6 0,6
Underhållsstöd 1,7 3,0 1,9 2,3 4,0 2,0 1,8 3,1 1,9
Övriga förmåner – – – – – – – – –
Totalt 0,4 0,6 0,6 0,6 0,9 0,8 0,5 0,8 0,7
1  Könsuppdelad statistik saknas.
2 Inga återkravsutredningar avslutades under år 2019.
År 2021 utgjorde de upptäckta felaktiga utbetalningarna 0,7 procent av de totala utbetal -
ningarna. Inom de flesta förmåner utgör de upptäckta felaktiga utbetalningarna mindre 
än en procent. Andelen är högst inom bostadstillägg, underhållsstöd, bostadsbidrag och 
assistansersättning. Med undantag för assistansersättningen är dessa förmåner små 
och har försäkringsutgifter på mellan 3,8 och 5 miljarder kronor vardera.
Upptäckta felaktiga utbetalningar i relation till den senaste 
skattningen av omfattning
De upptäckta felaktiga utbetalningarna kan också sättas i relation till skattningar av de 
felaktiga utbetalningarnas omfattning. Inom ramen för arbetet i Delegationen för korrekta 
utbetalningar från välfärdssystemen skattades omfattningen av felaktiga utbetalningar . 
Skattningarna är i flera fall osäkra, men indikerar att de felaktiga utbetalningarna är 
omfattande. Tabellen nedan visar upptäckta felaktiga utbetalningar som andel av den 
senaste skattningen av omfattningen av felaktiga utbetalningar, omräknade till 2021 års 
försäkringsutgifter. 
126Mål för att minska felaktiga utbetalningar
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 76 Upptäckta felaktiga utbetalningar i förhållande till den senaste uppskattningen 
av den totala omfattningen av felaktiga utbetalningar, procent
Omfattning, 
skattad andel 
fel1Uppskattat fel -
aktigt utbetalt 
belopp, mkr3Andel upp -
täckta av 
uppskattade 
felaktiga 
Aktivitetsersättning 3,5 121 5
Aktivitetsstöd,	utvecklingsersättning	och	etableringsersättning 4,2 866 13
Assistansersättning 11,4 3 268 13
Barnbidrag 0,2 67 145
Bostadsbidrag 3,5 167 44
Bostadstillägg 3,5 174 126
Ersättning för höga sjuklönekostnader21,2 152 –
Föräldrapenning 2,2 773 19
Sjukersättning 4,1 1 326 6
Sjukpenning 3,6 1 361 21
Statligt tandvårdsstöd25,5 373 –
Tillfällig föräldrapenning 20,7 2 087 3
Underhållsstöd 3,5 134 55
1	Skattad	omfattning	av	felaktiga	utbetalningar	från	SOU	2019:59,	Rapport	6:	Läckaget	i	välfärdssystemen,	del	2.
2 Statistik för upptäckta felaktiga utbetalningar saknas på grund av statistiksystemets uppbyggnad.
3 Uppskattat	felaktigt	utbetalt	belopp	baserat	på	totala	utbetalningar	per	förmån	år	2021,	miljoner	kronor.	
Resultaten visar att det finns ett stort felaktigt utbetalt belopp som inte upptäcks inom 
förmåner där det finns säkrare skattningar av de felaktiga utbetalningarnas omfattning, 
som inom tillfällig föräldrapenning och föräldrapenning där skattningarna är baserade 
på slumpmässiga urval, eller där det finns konstaterade stora problem med felaktiga 
utbetalningar, som inom assistansersättning. Det är också rimligt att anta att det finns 
stora mörkertal inom flera förmåner där det inte finns lika god kunskap om de felaktiga 
utbetalningarnas omfattning.
Att flera av dessa skattningar är osäkra framgår också av andelen upptäckta felaktiga 
utbetalningar i relation till den uppskattade omfattningen. Inom vissa förmåner 
överstiger denna andel 100 procent, vilket visar att den totala omfattningen av felaktiga 
utbetalningar är underskattad inom dessa förmåner.  Detta gäller barnbidrag och bostads -
tillägg.  Även omfattningen av felaktiga utbetalningar inom underhållsstöd verkar vara 
underskattad, eftersom andelen är över 50 procent. 
127Mål för att minska felaktiga utbetalningar
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Resultat från kontrollutredningar
Fakta – kontrollutredning
förmånshandläggare. Den kan också starta efter en anmälan från allmänheten eller 
kontroller som Försäkringskassan initierar. 
Kontrollutredningarna	är	inriktade	på	att	identifiera	och	åtgärda	fel	där	en	person	eller	
en annan aktör avsiktligt lämnat felaktiga uppgifter i syfte att få ersättning. Eftersom 
kontrollutredningarna i regel är omfattande genomförs de av utredare med särskild 
kompetens och inte i de ordinarie handläggningsprocesserna. 
Orsaker till felaktiga utbetalningar som upptäcks i kontrollutredningarna återkopplas 
till de handläggande avdelningarna för att användas i deras utvecklingsarbete.
Försäkringskassan gör kontrollutredningar för att upptäcka och stoppa misstänkta 
bidragsbrott. Under året har fler kontrollutredningar genomförts än tidigare. Det har både 
lett till att vi i efterhand har upptäckt felaktiga utbetalningar till ett högt belopp och att 
många felaktiga utbetalningar har kunnat förhindras.
Tabell 77 Antal avslutade kontrollutredningar fördelat per förmån1
201932020 2021 201932020 2021 201932020 2021
Aktivitetsersättning 32 58 70 24 50 56 56 109 126
etableringsersättning357 940 868 660 1 394 1 479 1 018 2 337 2 348
Assistansersättning 499 470 413 463 522 473 1 012 1 072 1 041
Barnbidrag 1 076 1 733 2 161 429 834 1 028 1 506 2 567 3 189
Bostadsbidrag 1 937 2 564 3 055 604 747 819 2 550 3 312 3 874
Ersättning för höga sjuklönekostnader 0 1 4 0 1 2 7 336 446
Ersättning för karensavdrag4– – 580 – – 1 045 – – 1 629
Föräldrapenning 1 045 1 530 1 546 1 754 2 790 2 708 2 802 4 320 4 255
Merkostnadsersättning5– 8 9 – 3 7 – 11 16
Omvårdnadsbidrag5– 36 86 – 13 26 – 49 112
Sjukersättning 639 902 921 664 842 888 1 309 1 745 1 810
Sjukpenning 1 434 1 739 2 018 1 288 1 659 2 007 2 725 3 408 4 032
Tillfällig föräldrapenning 2 605 2 300 1 788 2 160 2 381 2 119 4 773 4 682 3 909
Underhållsstöd 906 1 308 1 532 127 202 195 1 036 1 512 1 727
Övriga förmåner 1 045 1 013 1 047 886 2 289 975 1 943 1 918 3 680
Totalt 11 575 14 602 16 098 9 059 12 333 13 827 20 737 27 378 30 565
2 Uppgift	om	kön	saknas	i	ett	antal	fall	(exempelvis	på	grund	av	att	personen	har	skyddade	personuppgifter),	men	i	totalsiffran	
ingår samtliga utredningar.
3 Statistikregistreringen	ändrades	under	senare	delen	av	2019,	vilket	innebar	att	resultatet	för	2019	inte	är	helt	jämförbara	med	
2021 och 2020.
4 Förmånen	infördes	under	pandemin	och	statistik	finns	sedan	mars	2021.
5  Resultat för 2019 saknas på grund av att förmånerna infördes 2019 och att det genomförts kontroller först under 2020. 
Cirka 30 600 kontrollutredningar genomfördes under 2021. Det är en ökning sedan 
föregående år och beror på att verksamheten fått ökade resurser. Ökningen gäller framför 
allt barnbidrag, bostadsbidrag och sjukpenning. Antalet utredda ärenden hade ökat 
ytterligare om inte medarbetare under året hade lånats ut för att stötta handläggningen 
av de tillfälliga och anpassade pandemiförmånerna. Pandemin är också orsaken till att 
färre utredningar har gjorts inom föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning, eftersom 
utredningen av tillfälliga och anpassade förmåner har prioriterats under pandemin.
128Mål för att minska felaktiga utbetalningar
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Inom vissa förmåner finns skillnader mellan könen i antalet kontrollutredningar som görs. 
En sådan förmån är föräldrapenning, där en oproportionerligt stor andel av utredningarna 
gäller män. De flesta av dessa utredningar startas på grund av externa anmälningar, ofta från 
a-kassorna. Försäkringskassan har inte någon förklaring till varför a-kassorna oftare anmäler 
män än kvinnor. Eventuella skillnader kan vi inte förklara utifrån tillgängligt underlag.
Tabell 78 Andel avslutade kontrollutredningar med åtgärd fördelat per förmån, procent1
2019 202032021 2019 202032021 2019 202032021
Aktivitetsersättning 22 24 18 17 23 14 20 24 16
och etableringsersättning46 56 54 38 55 48 41 56 50
Assistansersättning 11 24 20 14 22 17 16 27 23
Barnbidrag 44 63 61 43 60 62 44 62 61
Bostadsbidrag 31 42 38 27 46 45 30 43 39
Ersättning för höga sjuklönekostnader – – – – – – 43 60 78
Ersättning för karensavdrag4– – 68 – – 72 – – 70
Föräldrapenning 52 57 57 57 65 66 55 62 63
Merkostnadsersättning5– 0 0 – 0 0 – 0 0
Omvårdnadsbidrag5– 25 30 – 13 19 – 21 27
Sjukersättning 18 32 25 21 34 23 19 33 24
Sjukpenning 23 30 34 28 34 41 25 32 38
Tillfällig föräldrapenning 70 71 71 66 67 70 68 69 70
Underhållsstöd 43 46 41 43 42 34 43 46 40
Övriga förmåner 16 32 39 21 39 41 19 35 39
Totalt 40 49 49 42 54 56 41 52 53
2 Uppgift	om	kön	saknas	i	ett	antal	fall	(exempelvis	på	grund	av	att	personen	i	fråga	har	skyddade	personuppgifter),	men	i	
totalsiffran ingår samtliga utredningar.
3 Andel avslutade kontrollutredningar med åtgärd beräknas från och med år 2020 på ett annat underlag och går inte att jämföra 
med resultat för 2019.
4 Statistik	finns	sedan	mars	2021.
5 Resultat för 2019 saknas på grund av att förmånerna infördes 2019 och att det genomförts kontroller först under 2020. 
Andelen avslutade kontrollutredningar som lett till åtgärder153 är högre än tidigare år. 
Den är hög inom de tillfälliga och anpassade pandemiförmånerna ersättning för höga 
sjuklönekostnader och ersättning för karensavdrag. Detta kan delvis förklaras med att 
regelverket för ersättning för höga sjuklönekostnader har ändrats under pandemin, medan 
ersättning för karensersättning är en helt ny förmån. Det handlar om snabba förändringar 
som inneburit mer automatiserad handläggning och begränsade möjligheter till kontroller 
innan utbetalning. Andelen avslutade kontrollutredningar som lett till åtgärder är fortsatt 
hög inom tillfällig föräldrapenning, föräldrapenning och barnbidrag. 
153 Med åtgärd avses att beslut har fattats om att en ersättning ska upphöra eller sättas ned, beslut har 
fattats om att en ansökan ska avslås eller att felaktiga utbetalningar ska återkrävas. För aktivitetsstöd, 
 utvecklingsersättning och etableringsersättning avses med åtgärd även avstängningsbeslut.
129Mål för att minska felaktiga utbetalningar
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Konstaterade och förhindrade felaktiga utbetalningar efter 
kontrollutredning
Tabell 79 Konstaterade felaktiga utbetalningar eller skadeståndsbelopp samt förhindrade 
felaktiga utbetalningar vid kontrollutredningar, tusen kronor1
utbetalningar/ begärda 
skadestånd 231 177 486 324 466 197 229 334 453 652 394 839 505 148 1 037 941 1 014 160
Förhindrade felaktiga 
utbetalningar3326 822 551 727 570 057 152 674 298 706 259 687 483 875 860 054 853 617
2	 Uppgift	om	kön	saknas	i	ett	antal	fall	(exempelvis	på	grund	av	att	utredningen	gällt	ett	företag),	men	i	totalsiffran	ingår	
Diagram 9 Konstaterade felaktiga utbetalningar eller skadeståndsbelopp, totalt
De totala beloppen för konstaterade felaktiga utbetalningar och för förhindrade felaktiga 
utbetalningar är ungefär samma som förra året. Beloppen är betydligt högre för 2020 och 
2021 än för tidigare år. Den främsta orsaken är fler avslutade kontrollutredningar och 
mer träffsäkra riskbaserade kontroller, men det beror även på fler anmälningar från andra 
myndigheter och aktörer.
130Mål för att minska felaktiga utbetalningar
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Polisanmälningar
Tabell 80 Antal polisanmälningar, per förmån1
Aktivitetsersättning 4 4 4 2 4 1 6 8 5
och etableringsersättning 66 266 268 100 428 428 166 694 696
Assistansersättning 64 118 73 74 128 74 140 258 157
Barnbidrag 231 446 507 78 180 238 309 626 745
Bostadsbidrag 312 394 487 74 127 152 386 521 639
Ersättning för höga sjuklönekostnader 0 0 0 0 0 1 0 14 32
Ersättning för karensavdrag2– – 164 – – 327 – – 492
Föräldrapenning 252 381 334 457 732 683 709 1 113 1 017
Merkostnadsersättning3– 1 0 – – 0 – 1 0
Omvårdnadsbidrag3– 2 11 – 1 3 – 3 14
Sjukersättning 65 115 62 97 133 81 162 248 143
Sjukpenning 154 158 187 204 210 271 358 368 459
Tillfällig föräldrapenning 863 621 419 743 707 531 1 607 1 328 950
Underhållsstöd 204 231 266 23 30 19 227 261 285
Övriga förmåner 75 95 126 101 123 128 178 218 255
Totalt42 290 2 832 2 908 1 953 2 803 2 937 4 248 5 661 5 889
2 Statistik över ersättning för karensavdrag började föras under mars 2021. Utredningar av ersättning för karensavdrag som 
avslutats dessförinnan ingår i Övriga förmåner. 
3  Resultat för 2019 saknas på grund av att förmånerna infördes 2019 och att det genomförts kontroller först under 2020. 
4 Uppgift	om	kön	saknas	i	ett	antal	fall	(exempelvis	på	grund	av	att	personen	har	skyddade	personuppgifter),	men	i	totalsiffran	
Antalet polisanmälningar har ökat något jämfört med förra året. Färre polisanmälningar 
har gjorts inom tillfällig föräldrapenning, vilket beror på att färre utredningar har gjorts. 
Statistik för utredningar inom ersättning för karensavdrag började föras mars 2021 och 
sedan dess har 492 polisanmälningar har gjorts inom ersättning för karensavdrag. Troligtvis 
har flera polisanmälningar inom den här ersättningen gjorts även före mars 2021.
Resultat från myndighetsimpulser
Tabellerna nedan visar resultatet av de impulser till kontrollutredningar som kommit 
från regionala underrättelsecenter (RUC), regionala samverkansråd (RSR), Nationellt 
underrättelsecentrum (NUC) samt resultat av impulser från övriga myndigheter .
Tabell 81 Resultat för impulser från RUC, RSR, NUC1 och LUS-projekt
Antal utredningar 322 414 489 232 308 435 574 743 956
Andel	med	åtgärd,	procent 45 49 48 38 51 47 43 51 49
Antal polisanmälningar 73 128 147 62 127 123 136 258 277
Konstaterade felaktiga utbetalningar/ska ­
destånd,	tusen	kronor 11 601 26 238 22 017 16 858 40 357 21 343 42 913 120 886 50 061
tusen kronor 22 557 40 653 29 937 5 826 24 686 17 125 28 520 65 339 48 122
1 Resultat för kontrollutredningar av statligt tandvårdsstöd ingår i statistiken. 
131Mål för att minska felaktiga utbetalningar
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 82 Resultat för impulser från övriga myndigheter1
Antal utredningar 3 034 3 763 4 871 2 827 4 168 5 060 5 881 7 949 9 953
Andel	med	åtgärd,	procent 45 60 56 47 60 60 46 60 58
Antal polisanmälningar 623 874 980 587 907 1 078 1 212 1 781 2 059
destånd,	tusen	kronor 60 651 110 010 91 922 46 043 114 022 95 429 114 231 225 044 211 518
tusen kronor 104 329 192 666 213 658 35 840 74 625 76 753 140 196 267 290 296 634
3 Förhindrade felaktiga utbetalningar är en bedömning av hur mycket ersättning som skulle ha gått ut felaktigt om ersättningen 
inte	hade	avslagits,	dragits	in	eller	minskats.
Antalet kontrollutredningar har ökat jämfört med 2020 och det är nästan samma andel 
utredningar som lett till åtgärd. Beloppet för felaktiga utbetalningar som upptäckts efter 
kontrollutredningar som startats efter impulser från RUC, NUC och RSR är dock lägre än 
förra året, vilket främst beror på färre utredningar inom assistansersättning. 
Riktade insatser från intern försäkringskontroll
Fakta – intern försäkringskontroll
slumpmässigt	urval	av	utbetalningar,	riskfyllda	transaktioner	samt	riktade	kontroller.	
Riskfyllda transaktioner är utbetalningar av höga belopp och lokala utbetalningar. 
högrisktransaktion,	eller	utgöra	en	andel	av	det	totala	antalet	utförda	transaktioner.	
Kontrollnivåer och urval av risktransaktionerna ändras regelbundet och anpassas till 
varje	förmåns	risker,	vilket	gör	att	resultaten	inte	går	att	jämföra	år	från	år.
I	samband	med	särskilda	riskanalyser	identifieras	risker	som	inte	tas	om	hand	i	den	
löpande	kontrollen.	Det	kan	handla	om	dubbelutbetalningar,	brister	i	samordning	
mellan	förmåner,	brister	i	it-stöden	med	mera.	I	de	fall	en	identifierad	risk	bedöms	ha	
ett kontrollvärde görs en riktad kontroll. Beroende på riskens art och omfattning görs 
kontrollen antingen som engångsåtgärd eller över längre tid.
Intern försäkringskontroll genomförs inom alla förmåner för att upptäcka och motverka 
felaktiga utbetalningar, misstänkta interna överträdelser, systematiska avvikelser som kan 
leda till felaktiga utbetalningar samt avvikelser som gäller registrerade kontonummer . 
Det är också ett sätt att följa upp att de manuella och maskinella kontrollerna innan 
utbetalning fungerar och är ändamålsenliga. Den interna försäkringskontrollen ger 
Försäkringskassan möjlighet att göra undantag från dualitetsprincipen, det vill säga att 
utbetalningar ska verkställas först när två personer godkänt utbetalningen.
kvalitetsutvecklingsarbetet.
I detta avsnitt redovisas kontroller av löpande riskfyllda transaktioner och riktade 
kontroller. Resultat från den slumpmässiga kontrollen redovisas i förmånsavsnitten under 
rättslig kvalitet, i Försäkringskassans kvalitet i handläggningen och i Målet för att minska 
132Mål för att minska felaktiga utbetalningar
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Kontroll av riskfyllda transaktioner
Med riskfyllda transaktioner avses utbetalningar av höga belopp och lokala utbetalningar 
med manuella moment. Vid höga belopp kontrolleras enbart att inga interna överträdelser 
skett. Vid lokala utbetalningar kontrolleras att de manuella momenten för utbetalningen 
har fungerat samt att utbetalningen är attesterad och har gjorts till rätt mottagare.
Under 2021 kontrollerades 12 434 ärenden där det gjorts riskfyllda transaktioner. Andelen 
avvikelser är 0,5 procent. 
De avvikelser som upptäckts handlar främst om att attestanten är obehörig eller att attest 
saknas vid lokala utbetalningar.
Riktade kontroller
Riktade kontroller ger kunskap om kvalitetsbrister och möjliggör åtgärder för att minska 
antalet felaktiga utbetalningar på sikt. De riktade kontrollerna kan visa om de kontroller 
som görs innan utbetalning inte fungerar på ett tillfredsställande sätt och om maskinella 
utbetalningar borde ha fallit ut för manuell handläggning, till exempel när det finns flera 
anspråk för samma dag.
Återkoppling från de riktade kontrollerna har lett till ändringar i vägledningar , handlägg -
ningsprocesser och it-stöd. Den har också lett till ändrade rutiner för när en utbetalning 
som normalt görs maskinellt ska hanteras manuellt och till förbättringar i de riskbaserade 
kontrollerna. Flera kontrollutredningar har också startats efter återkoppling från riktade 
kontroller.
försäkringskontrollen. Under 2021 genomfördes 19 riktade kontroller inom områden 
där risker för felaktiga utbetalningar har identifierats. Resultaten från en av dessa 
redovisas nedan.
Redovisad assistanstid som sammanfaller med utbetald dagersättning 
En riktad kontroll har genomförts för att undersöka om personliga assistenter redovisar 
arbetstid samtidigt som de får hel sjukpenning, föräldrapenning eller tillfällig föräldra -
penning. Granskningen gäller ärenden där assistenter under januari–december 2020 
redovisat arbetstid för samma dagar som de fått hel dagersättning. 
Under 2020 var 116 917 personer registrerade som assistenter hos Försäkringskassan. 
Av dessa var det totalt 14 510 assistenter eller 12 procent som under 2020 har redovisat 
arbetstid för samma dagar som de har fått hel dagersättning.154 
Det går inte att utifrån granskningen uttala sig om hur stora belopp som eventuellt har 
betalats ut felaktigt eller var i handläggningsprocessen det kan ha blivit fel. Vi har varken 
möjlighet att kontrollera att samtliga försäkrade verkligen avstår arbete vid ansökan 
om en dagersättning eller att samtliga assistenter faktiskt utfört assistans. Myndigheten 
arbetar därför vidare med att analysera resultatet för att se vilka åtgärder som ska vidtas. 
154 7 590 assistenter har fått hel sjukpenning för 1 dag till som mest 203 dagar samtidigt som de har redovisat 
arbetstid, 2 759 assistenter har fått hel föräldrapenning enligt sjukpenningnivå för 1 dag till som mest 
168 dagar samtidigt som de har redovisat arbetstid och 4 161 assistenter har fått hel tillfällig föräldra-
penning 1 dag till som mest 96 dagar samtidigt som de har redovisat arbetstid.
133Mål för att minska felaktiga utbetalningar
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Kontokontroll
Registrering av kontouppgifter bedöms som särskilt riskfyllt, och därför kontrolleras 
alla registreringar mot bankgirot och bankerna. Under året återkopplade bankgirot 
och bankerna avvikelser i 14 722 ärenden. Av dessa var 296 felhanterade av 
Försäkringskassan, 274 var felregistrerade och i 22 fall hade konton registrerats utan 
underlag. 
förbättrat it-stöd och att intern försäkringskontroll återkopplar avvikelserna till berörda 
Misstanke om interna överträdelser
Intern försäkringskontroll har under 2021 lämnat 6 impulser om misstänkta interna 
överträdelser.155
Åtgärder för att minska felaktiga utbetalningar
I detta avsnitt redovisas de åtgärder som Försäkringskassan har vidtagit för att minska 
felaktiga utbetalningar. Det gäller åtgärder mot bidragsbrott genom kontrollutredningar, 
samverkan med andra myndigheter, riskbaserade kontroller genom dataanalys, åtgärder 
inom förmånshandläggningen och generella åtgärder som till exempel att skapa rättsliga 
förutsättningar för att minska felaktiga utbetalningar.
Förstärkt arbete mot bidragsbrott
Under året har cirka 50 kontrollutredare anställts. Vi har förstärkt både den ordinarie 
verksamheten och de riktade insatserna för att upptäcka avancerad brottslighet mot de 
välfärdssystem som Försäkringskassan administrerar. Rekryteringar och introduktion av 
nya medarbetare har skett löpande under året och det är därför för tidigt att se resultatet. 
Försäkringskassan deltar i flera projekt enligt lagen (2016:774) om uppgiftsskyldighet 
vid samverkan mot viss organiserad brottslighet som gäller brott mot välfärdssystemet. 
Arbetet i projekten leder till att fler kontrollutredningar startas. 
En förutsättning för att arbetet mot bidragsbrott ska bli effektivare är att 
Försäkringskassan har de utredningsmöjligheter som krävs. Vi har därför lämnat flera 
författningsförslag som skulle ge oss större möjligheter för att utreda sådana ärenden, 
effektivisera handläggningen och återkräva felaktiga utbetalningar.
Samverkan med andra myndigheter
Försäkringskassan arbetar för att fördjupa samverkan med andra myndigheter . Det är 
nödvändigt, eftersom vi saknar möjlighet att själva identifiera och åtgärda vissa typer 
av bidragsbrott. Det handlar i huvudsak om brott mot socialförsäkringen som begås av 
nätverk av personer eller företag som tillsammans och systematiskt försöker få ersättning 
på felaktiga grunder.
Pandemin har inneburit att all samverkan och kontakt med andra myndigheter i princip 
skett digitalt. Det har också medfört att det hållits färre samverkansmöten på central nivå.
155 Med intern överträdelse menas att en anställd, praktikant eller uppdragsgivare gör sig skyldig till brott 
enligt brottsbalken eller annan författning eller till avsteg från interna styrande dokument. Se riktlinjerna 
(2018:03) Hanteringen av misstänkta interna överträdelser och brott mot Försäkringskassan.
134Mål för att minska felaktiga utbetalningar
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Samverkan med Polismyndigheten och Åklagarmyndigheten
Försäkringskassan samverkar med Polismyndigheten och Åklagarmyndigheten både på 
nationell och regional nivå. Samverkan sker i flera olika nätverk inom olika frågor och 
områden. 
–Polismyndigheten och Åklagarmyndigheten deltar tillsammans med andra
myndigheter i initiativet Motståndskraft hos utbetalande och rättsvårdande
myndigheter, mot missbruk och brott i välfärdssystemen (MUR) och iett myndighetsgemensamt nätverk. Från och med 2021 kommer även
Ekobrottsmyndigheten att delta.
–Försäkringskassan Polismyndigheten och Åklagarmyndigheten deltar i samverkan
om pandemirelaterade förmåner, där även sju andra myndigheter medverkar. Syftet
är i första hand att förhindra felaktiga utbetalningar av förmåner och ersättningarrelaterade till pandemin.
–Försäkringskassan har under året samverkat med Nationellt bedrägericentrumom standardisering av Försäkringskassans polisanmälningar. Syftet är att öka
Försäkringskassans likabedömning och göra det lättare för Polismyndigheten att
avgöra om en förundersökning ska inledas.
Vi kan inte uttala oss om effekterna av samverkan med Polis- och Åklagarmyndig -
heterna, eftersom statistiken gällande återrapporterade polisanmälningar inte är tillräckligt tillförlitlig. 
Initiativet MUR 
Försäkringskassan tog i slutet av 2019 initiativ till ett fördjupat samarbete med andra myndigheter för att stärka arbetet mot bidragsbrott och missbruk av välfärdssystemet. Initiativet fick namnet Motståndskraft hos utbetalande och rättsvårdande myndigheter , 
mot missbruk och brott i välfärdssystemen (MUR), och i nuläget deltar 22  myndigheter156
i initiativet. Myndighetscheferna träffas två gånger per år, senast i oktober 2021. 
Arbetet i MUR bedrivs inom fem arbetsgrupper med specifika uppdrag inom olika 
områden. Fokus är att utveckla de generella förutsättningarna för att förebygga, förhindra och upptäcka missbruk av välfärdssystemen. Det har bland annat lett till 
–att en begäran har lämnats till regeringen om att landets 21  regioner ska omfattas
av lagen (2008:206) om underrättelseskyldighet vid felaktiga utbetalningar frånvälfärdssystemen
 och att underrättelser ska kunna lämnas elektroniskt mellan
myndigheterna157
–nya metoder för samverkan för att hantera myndighetsöverskridande risker och för
samverkan vid beredning av remisser av exempelvis författningsändringar .
Vi har även inlett samverkan som syftar till att öka möjligheterna att gemensamt kartlägga 
och undersöka brottsliga upplägg samt vidta åtgärder mot specifika individer och 
organisationer. 
156 Deltagande myndigheter är Arbetsförmedlingen, Arbetsmiljöverket, Bolagsverket, Brottsförebyggande 
rådet, CSN, Domstolsverket, Ekobrottsmyndigheten, Ekonomistyrningsverket, Försäkringskassan, 
Inspektionen för socialförsäkringen, Inspektionen för vård och omsor g, Kriminalvården, Kronofogde -
myndigheten, Migrationsverket, Pensionsmyndigheten, Polismyndigheten, Skatteverket, Skolinspektionen, Skolverket, Socialstyrelsen, Tillväxtverket, Åklagarmyndigheten.
157 I Försäkringskassans årsredovisning från 2020 stod det felaktigt att denna lämnades under 2020. 
135Mål för att minska felaktiga utbetalningar
Försäkringskassans årsredovisning 2021 I maj 2021 inrättades en styrgrupp158 för initiativet som leds av Försäkringskassan. 
Styrgruppen ska framför allt stötta och styra arbetsgrupperna. I september 2021 
inrättades även ett kansli på Försäkringskassan med uppdrag att utveckla, samordna och 
administrera arbetet. Kansliet bemannas av Försäkringskassans medarbetare, men även 
övriga myndigheter erbjuds att delta i kansliets arbete.
arbetslivet 
Försäkringskassan är en av åtta myndigheter159 som fått i uppdrag av regeringen att 
genom samverkan motverka fusk, regelöverträdelser och brottslighet i arbetslivet. 
Uppdraget startade 2018 och myndigheterna fick januari 2021 ett fortsatt uppdrag.160 
Arbetsmiljöverket samordnar uppdraget.
Myndigheterna ska fortsätta utveckla metoder för och genomföra myndighetsge -
mensamma kontroller. Det ska vara särskilt fokus på att skapa förutsättningar för varaktig 
samverkan. Myndigheterna ska bland annat delta i gemensamma kontroller utifrån sina 
uppdrag, ta fram indikatorer för uppföljning och genom förebyggande informations -
insatser öka allmänhetens kunskap och förändra attityder.
Möjligheterna att göra kontroller i form av arbetsplatsbesök och inspektioner har varit 
begränsade under pandemin. Men en extern informationskampanj har genomförts från 
november 2021 i syfte att informera allmänheten om arbetslivskriminalitet samt påverka 
attityder och normer.
Samverkan mot organiserad brottslighet 
Försäkringskassan deltar sedan 2009 tillsammans med elva andra myndigheter161 i en 
myndighetsgemensam satsning mot den organiserade brottsligheten. Satsningen har 
gett goda resultat under de senaste åren, se mer i tabell 81. Arbetet under året har bland 
annat handlar om att ta fram en myndighetsgemensam lägesbild av den or ganiserade 
brottsligheten och dess utveckling. 
De deltagande myndigheterna har haft två regeringsuppdrag som båda har slutrapporterats 
den 1 oktober 2021.162 
Riskbaserade kontroller genom dataanalys 
Syftet med riskbaserade kontroller är att minimera risken för felaktiga utbetalningar . 
Under året har användningen av riskbaserade kontroller i handläggningssystemen 
ökat i enlighet med en långsiktig myndighetstrategi. Vi har förstärkt handläggningen 
med nya och förbättrade riskbaserade kontroller inom bland annat assistansersättning, 
arbetshjälpmedel, arbetsskadelivränta, försäkringstillhörighet och sjukpenninggrundande 
inkomst. 
158 Övriga myndigheter i styrgruppen är Arbetsförmedlingen, Migrationsverket, Pensionsmyndigheten, 
Polisen och Skatteverket.
159 Deltagande myndigheter är Försäkringskassan, Arbetsförmedlingen, Arbetsmiljöverket, 
Ekobrottsmyndigheten, Jämställdhetsmyndigheten, Migrationsverket, Polismyndigheten och Skatteverket.
160 Regeringsbeslut, A2021/00085, Arbetsmarknadsdepartementet, 2021-01-14.
161 Deltagande myndigheter är Försäkringskassan, Arbetsförmedlingen, Ekobrottsmyndigheten, 
Kriminalvården, Kronofogdemyndigheten, Kustbevakningen, Migrationsverket, Polismyndigheten, 
Skatteverket, Säkerhetspolisen, Tullverket och Åklagarmyndigheten.
162 Felaktig folkbokföring, kopplad till organiserad brottslighet , Fi 2020/02991 samt Inrätta pilotprojekt som 
riktar sig mot näringsverksamhet kopplad till organiserad brottslighet i utsatta områden , Ju2020/02483/
PO.
136Mål för att minska felaktiga utbetalningar
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Åtgärder inom förmånshandläggningen 
Under året har åtgärder genomförts inom ett antal förmåner i syfte att motverka felaktiga 
utbetalningar. En stor del av dessa åtgärder handlar om att göra det lättare att meddela 
ändrade förhållanden till Försäkringskassan. Men vi har även förbättrat informationen 
om när man ska meddela ändrade förhållanden. För att göra det enklare för den sökande 
att lämna korrekta uppgifter vid ansökan har vi också uppdaterat information på 
webbplatsen och i ansökningsblanketter och e-tjänster. Även andra informationsinsatser 
har genomförts. Nedan redovisar vi några exempel på åtgärder som vidtagits under året. 
Inom bostadstillägg har vi förtydligat texterna i e-tjänsten för att anmäla ändringar , till 
exempel när det gäller typ av bostad. De uppgifter som krävs för prövningen måste nu 
fyllas i vid ändringsanmälan. Syftet är att säkerställa att den som har beviljats ersättning 
lämnar korrekta uppgifter om ändrade förhållanden som kan ha betydelse för rätten 
till ersättning. 
I samverkan med CSN och Skatteverket har vi tagit fram ett gemensamt utskick 
till personer som studerar utomlands samt lagt till gemensam information i CSN:s 
bekräftelsebrev till dem som ansöker om studiemedel för utlandsstudier . Syftet är att det 
ska leda till fler anmälningar om utvandring till Skatteverket. Det skulle minska risken för 
felaktiga utbetalningar, eftersom vi utgår från Skatteverkets folkbokföring i bedömningen 
av rätten till förmåner.
En informationskampanj som riktar sig till föräldrar som ansöker om föräldrapenning 
och tillfällig föräldrapenning har genomfört i flera kanaler. Syftet är att informera 
om skyldigheten att lämna korrekta uppgifter vid ansökan och att meddela om 
förhållanden ändras. 
Generella åtgärder
Försäkringskassan har lämnat flera förslag till regeringen som syftar till att förbättra 
förutsättningarna för arbetet med att säkerställa korrekta utbetalningar:
– utökade kontrollmöjligheter av att assistansersättning har använts för att betala 
assistans till den assistansberättigade. Detta skulle kunna göra det lättare att ställa 
återkrav till assistansberättigade och till anordnare som påstår sig inte ha känt till att 
ersättning har betalats ut felaktigt
– utökad möjlighet för Försäkringskassan att lämna ut personnummer och 
samordningsnummer digitalt i syfte att inhämta uppgifter som enligt lag eller annan 
författning får lämnas till Försäkringskassan
– en översyn av regelverket för sekretess för att underlätta informationsutbyte mellan 
Försäkringskassan har också stärkt arbetet med att ta fram fördjupade kunskapsunderlag 
om felaktiga utbetalningar och bidragsbrott. Kunskapsunderlagen har bidragit med en 
bättre förståelse för de allvarligaste riskerna för felaktiga utbetalningar och bidragsbrott. 
Arbetet syftar till att stödja arbetet med att utforma ändamålsenliga åtgärder och följa upp 
effekterna av åtgärderna.
137Mål för att minska felaktiga utbetalningar
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Återbetalning
Återbetalningsverksamheten är uppdelad i återkrav och fordringshantering. Syftet med 
verksamheten är huvudsakligen att rätta till myndighetens felaktiga utbetalningar och 
därigenom säkerställa att rätt ersättning har tillfallit rätt person.
I en återkravsutredning prövar Försäkringskassan om den enskilde är återbetalnings -
skyldig eller inte. Om den enskilde är återbetalningsskyldig prövar vi även möjligheten 
till eftergift. Om pengarna inte har betalats tillbaka inom 30 dagar efter att beslutet om 
återkrav fattats påbörjas fordringshanteringen, som innebär att vidta indrivningsåtgärder 
för att få tillbaka felaktigt utbetalda pengar till staten.
Resultat återkrav
Tabell 83 Återkravsärenden, återbetalningsskyldighet och eftergift, antal och belopp
Avslutade	återkravsärenden,	antal2 113 597 117 360 136 502 65 814 65 395 74 387 208 266 211 981 249 311
Avslutade	återkravsärenden,	totalt	
belopp miljoner kronor2794 1 061 1 182 612 822 830 1 691 2 365 2 575
Återbetalningsskyldighet,	antal	ärenden370 874 74 766 98 528 42 272 43 360 54 434 142 001 147 347 191 384
Återbetalningsskyldighet,	totalt	belopp	
miljoner kronor3730 999 1 136 566 760 790 1 581 2 238 2 489
Eftergift	(hel	eller	delvis),	antal	ärenden 1 853 7 023 5 352 1 351 3 112 3 350 3 204 10 135 8 702
Eftergift	(hel	eller	delvis),	totalt	belopp	
miljoner kronor 22 74 72 31 35 54 53 109 126
1 I totalen ingår även återkrav som inte kan delas upp på kön. Det innefattar solidariska bostadsbidrag och återkravsärenden 
i assistansersättning på organisationer. På grund av statistiksystemets uppbyggnad ingår inte andra återkravsärenden på 
organisationer i utfallet
2 Inkluderar återkrav av slutligt beslut om bostadsbidrag över 1 200 kronor samt felaktiga utbetalningar som hanterats enligt 
nuvarande beloppsgräns på 2 000 kronor.
3 Inkluderar återkrav av slutligt beslut om bostadsbidrag över 1 200 kronor.
Resultatet visar att det återkrävda beloppet sedan 2020 legat på en avsevärt högre nivå 
än tidigare, vilket beror på att vi har prioriterat återkravsutredningar till följd av kontroll-
utredningar. Dessa återkravsärenden, så kallade kontrollkrav, avser ofta större belopp än 
övriga återkravsutredningar. Ökningarna av antal och belopp i avslutade återkravsärenden 
och återbetalningsskyldighet för 2021 förklaras av återkrav av slutligt bostadsbidrag 
vilket beskrivs nedan.
Den fortsatta ökningen av belopp i eftergift beror sannolikt på de insatser som gjorts 
under 2021 med att avsluta äldre återkravsärenden. Försäkringskassans dröjsmål med att 
utreda en felaktig utbetalning är en faktor som kan tala för efter gift.
Beloppsgräns för återkravsutredning
Sedan 2015 utreds inte felaktiga utbetalningar som är lägre än 2 000 kronor. Det 
möjliggör för oss att i stället fokusera resurserna på återkravsärenden till följd av kontroll-
utredningar som gäller högre belopp. Totalt uppgick de felaktiga utbetalningar som inte 
utreddes för återkrav till 50 miljoner kronor under 2021, varav 63 procent gått till kvinnor 
och 37 procent till män. Detta är en liten minskning sedan 2020, då den totala summan 
var 51 miljoner kronor. Fördelningen mellan könen var ungefär densamma. 
Vi har under året utrett förutsättningar för ett nytt regelverk för återkrav i socialförsäk -
ringsbalken med syftet att kunna hantera alla felaktiga utbetalningar . Utredningen är 
avsedd att vara underlag för ett eventuellt lagförslag. 
138Mål för att minska felaktiga utbetalningar
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Slutligt bostadsbidrag
47 procent av återkravsärendena gäller slutligt bostadsbidrag. Det är en följd av 
bostadsbidragets konstruktion med preliminära beslut som baseras på den försäkrades 
uppskattning av sin årsinkomst. För 2021 var återbetalningsbeloppet för slutligt 
bostadsbidrag 911 miljoner kronor fördelat på 118 000 återkrav. Det är en kraftig ökning  
sedan 2020, då beloppet var 647 miljoner kronor fördelat på 83 600 återkrav. Det beror 
på en förändring av inkomstavstämningen i bostadsbidraget som gör att 2021 utgör ett 
övergångsår under vilket det har skett avstämningar för två olika bidragsår. 49 procent 
av återkraven gällde kvinnor, 19 procent män och 32 procent sammanboende hushåll. 
Återkravsbeloppets fördelning var 44 procent för kvinnor, 16 procent för män och 
40 procent för sammanboende hushåll. 
Resultat fordringshantering
Diagram 10 Försäkringskassans fordringsstock med inbetalningar, miljoner kronor
Diagrammet ovan visar att fordringsstocken, det vill säga den totala fordran, har ökat 
kontinuerligt sedan 2013. Det beror på att återkraven inte betalas av i samma takt som 
nya återkrav tillkommer. Sedan två år tillbaka ser vi en kraftig ökning samtidigt som 
inbetalningarna ligger på en i stort sett oförändrad nivå. Inbetalningarna uppgick 2021 till 
1,4 miljarder kronor och mellan 2020 och 2021 ökade fordringsstocken från 5,9 miljarder 
till 6,9 miljarder kronor.
Orsaken till den kraftiga ökningen av fordringsstocken är komplex. Utvecklingen 
påverkas både av faktorer i samhället i stort och orsaker som är specifika för 
 social försäkringen och Försäkringskassan.
När det gäller specifika orsaker hos Försäkringskassan så är ökningen dels en följd 
av prioriteringen av kontrollkrav som vi visat på ovan. När vi blir allt bättre på att 
upptäcka felaktiga utbetalningar så blir det en utmaning att hantera den ökade mängden 
återkravsärenden och fordringar. Dels är ökningen en följd av att övergångsåret i 
bostadsbidrag inneburit en kraftig ökning återkrav av bostadsbidrag under 2021. 
Därutöver har den senare av de två avstämningarna 2021 skett i slutet av året vilket får 
direkta konsekvenser för fordringsstockens storlek per den 31 december. Bland annat så 
inträffar inte förfallodagen för en del av dessa återkrav förrän i januari 2022.
139Mål för att minska felaktiga utbetalningar
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Åtgärder för att stärka återkrav och fordringshantering 
Försäkringskassan genomför och planerar att genomföra en rad åtgärder för att göra 
verksamheten mer effektiv och ändamålsenlig:
– Utökad personal.  Vi har under året gjort personalrekryteringar på cirka 60 årsarbetare 
inom återkrav och fordringshantering, men bedömer att det tar drygt sex månader 
innan de nyanställda producerar fullt. Därutöver har vi en utmaning med en stor 
personalomsättning.
– Arbetssätt.  Vi utvecklar våra arbetssätt genom att bland annat se över i 
vilka situationer vi ska vända oss till Kronofogden. Det försvåras dock av att 
återkravsbesluten inte är direkt verkställbara hos Kronofogden, och det är både tids- 
och resurskrävande att ansöka om betalningsföreläggande eller väcka talan i domstol 
för att kunna driva in fordran.
– Automatisering . Mycket av fordringshanteringen går att automatisera, eftersom 
arbetsuppgifterna i stor utsträckning är administrativa. En förstudie pågår för att 
ta fram en plan för hur automatiseringen ska gå till. Utmaningen är att vi har ett 
föråldrat it-stöd som kräver förflyttning till ny systemmiljö, vilket innebär stora 
investeringskostnader.
– Maskinell beräkning . Vi utvecklar en maskinell beräkning av den enskildes 
betalningsförmåga för att frigöra tid i handläggningen. 
– Tillgänglig statistik.  Vi har även börjat ett utvecklingsarbete för att göra statistik om 
fordringshanteringen tillgänglig genom Försäkringskassans statistiksystem Store. 
Det är dock ännu för tidigt att se några resultat av dessa åtgärder .
Samverkan med Pensionsmyndigheten om fordringshantering
Försäkringskassan handlägger Pensionsmyndighetens fordringar, tillhandahåller it-stöd 
samt ansvarar för process och vägledning för handläggningen av fordringar .
Innehållet i samverkan mellan myndigheterna har varierat genom åren. Sedan ett par 
år har vi månadsvisa möten med verksamhetsutvecklare och it-personal från respektive 
myndighet för att hantera behov av utveckling och förvaltning av tjänsten. Pensions-
myndigheten finns även alltid med i styrgruppen när vi bedriver it-utveckling. Vi åter rap-
porterar tjänstens utförande, statistik och kostnader tertialvis till Pensionsmyndigheten.
Försäkringskassan anser att samverkan med Pensionsmyndigheten fungerar bra och 
kommer verka för en fortsatt god samverkan utifrån båda myndigheternas behov . 
140Mål för att minska felaktiga utbetalningar
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Gemensamma nyckeltal 
och nyckeltal per förmån
I detta avsnitt redovisas en sammanställning av ett antal viktiga nyckeltal 
som finns tillgängliga på förmånsnivå.
avrundningar. Uppgifter som relaterar till enskild redovisas inte om det gäller färre än 
fyra personer. 
upphörde de nya tillfälliga förmånerna och förändrade regelverk att gälla.163 
163 Regelverket för ersättning för höga sjuklönekostnader ändrades från och med den 1 april 2020. Från 
gäller retroaktivt från och med den 8 december 2021 förutom för ersättning för höga sjuklönekostnader 
141Gemensamma nyckeltal och nyckeltal per förmån
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 84 Försäkringsutgifter, miljoner kronor1
procentAndel 
av totala 
Assistansersättning,	brutto412 760 12 330 12 678 15 775 15 431 15 991 28 536 27 761 28 669 3,3 11,4
Assistansersättning, inbetalt 
från kommunerna* – – – – – – 4 449 4 485 4 470 – –
Assistansersättning, netto* – – – – – –24 087 23 276 24 199 – –
pandemin3– – – – – – –18 372 12 090 – –
Ersättning för karensavdrag3– 1 921 1 904 – 1 399 1 391 – 3 321 3 294 –0,8 1,3
bidragsskyldiga* – – – – – – 1 054 1 158 1 190 – –
Övriga förmåner5– – – – – –18 402 15 877 15 419 –2,9 6,1
förmåner. 
mindre	än	i	tidigare	årsredovisningar	på	grund	av	att	fler	förmåner	nu	ingår	i	redovisningen.	
142Gemensamma nyckeltal och nyckeltal per förmån
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 85 Förvaltningskostnader, miljoner kronor
Aktivitetsersättning 540 503 438
Aktivitetsstöd,	utvecklingsersättning	och	etableringsersättning 545 527 520
Assistansersättning 457 444 422
Barnbidrag 157 150 152
Bostadsbidrag 337 358 387
Ersättning för höga sjuklönekostnader 15 36 30
Ersättning för karensavdrag – 82 62
Ersättning till riskgrupper – 30 22
Föräldrapenning 643 632 586
Merkostnadsersättning 109 183 228
Omvårdnadsbidrag 243 447 706
Sjukersättning 432 395 355
Sjukpenning 3 787 3 830 3 648
Smittbärarersättning 1 22 90
Statligt tandvårdsstöd 165 150 195
Tillfällig föräldrapenning 536 532 529
Underhållsstöd 380 380 376
Övriga förmåner1951 771 790
Övrigt2376 409 438
Totalt 9 674 9 880 9 973
1  Uppgiften för 2019 har korrigerats och stämmer därför inte med vad som redovisades i årsredovisningen för 2020. 
2 I	posten	ingår	kostnader	för	annan	verksamhet	än	förmåner,	till	exempel	tjänster	som	levereras	till	Pensionsmyndigheten,	
tjänster	inom	ramen	för	samordnad	och	säker	statlig	it-drift	(SSSID),	Electronic	Exchange	of	Social	Security	Information	
(EESSI),	finansiell	samordning	av	rehabiliteringsinsatser	samt	uppdraget	om	officiell	statistik.	Jämförelsevärdena	för	år	2019	
har räknats om.
Tabell 86 Antal personer med utbetalning av förmån under respektive år1
 etableringsersättning 119 680 129 157 152 383 130 477 137 558 162 951 250 157 266 715 315 350 18,2
Assistans­  
ersättning 6 720 6 570 6 476 8 067 7 960 7 849 14 787 14 530 14 325 –1,4
Merkostnads­  
Omvårdnads­  
bidrag 5 232 25 789 50 438 1 125 6 432 12 653 6 357 32 221 63 091 95,8
Statligt 
143Gemensamma nyckeltal och nyckeltal per förmån
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 87 Personer med utbetalning av förmån under respektive år, andel per kön1
Tabell 88 Volymer, antal beslut 
Merkostnads  ersättning 4 645 14 915 15 205 1 779 7 180 7 704 6 424 22 095 22 909 3,7
Statligt 
1	 I	resultatet	ingår	även	utfallet	för	flerbarnstillägg.	Redovisning	för	tidigare	år	stämmer	därför	inte	med	årsredovisningen	2020.
144Gemensamma nyckeltal och nyckeltal per förmån
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 89 Volymer, beslut, andel per kön
Aktivitetsersättning 51,1 51,1 51,0 48,9 48,9 49,0
och etableringsersättning49,0 49,4 49,4 51,0 50,6 50,6
Assistansersättning 43,8 42,7 43,9 56,2 57,3 56,1
Barnbidrag 57,3 57,7 57,0 42,7 42,3 43,0
Bostadsbidrag 59,7 61,1 63,7 40,3 38,9 36,3
sjuklönekostnader– – – – – –
Ersättning för karensavdrag – 61,5 59.9 – 38,5 40,1
Ersättning till riskgrupper – 54,3 52,2 – 45,7 47,8
Föräldrapenning 59,5 59,7 60,0 40,5 40,3 40,0
Merkostnadsersättning 72,3 67,5 66,4 27,7 32,5 33,6
Omvårdnadsbidrag 77,8 75,9 73,4 22,2 24,1 26,6
Sjukersättning 60,1 59,4 58,5 39,9 40,6 41,5
Sjukpenning 64,1 62,7 62,7 35,9 37,3 37,3
Smittbärarersättning1– – – – – –
Statligt tandvårdsstöd 53,1 52,8 53,2 46,9 47,2 46,8
Tillfällig föräldrapenning 59,8 59,2 58,8 40,2 40,8 41,2
Underhållsstöd 54,1 53,8 52,8 45,9 46,2 47,2
Tabell 90 Volymer, antal utbetalningar1
etableringsersättning1 404 920 1 799 464 2 121 549 17,9
varav Ersättning för sjuklönekostnader under 
pandemin– 397 333 411 244 –
145Gemensamma nyckeltal och nyckeltal per förmån
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 91 Styckkostnader, kronor per beslut, löpande priser1
Aktivitetsersättning 12 955 13 186 12 600
Aktivitetsstöd,	utvecklingsersättning	och	etableringsersättning 331 279 226
Assistansersättning 86 173 75 124 80 480
Barnbidrag 277 270 277
Bostadsbidrag 799 765 881
Ersättning för höga sjuklönekostnader230 42 32
Ersättning för karensavdrag – 22 17
Ersättning till riskgrupper3– 4 369 2 315
Föräldrapenning 197 198 193
Merkostnadsersättning 17 005 8 270 9 948
Omvårdnadsbidrag 21 883 10 753 11 861
Sjukersättning 5 939 6 730 7 286
Sjukpenning47 379 6 080 6 565
Smittbärarersättning 3 378 932 928
Statligt tandvårdsstöd 17 19 22
Tillfällig föräldrapenning 123 114 113
Underhållsstöd 1 977 2 014 2 190
1 Redovisning av kostnader i löpande priser uttrycker det faktiska värdet och är inte rensat för värdeförändringar. Statistiken 
kan inte delas upp per kön på grund av tidredovisningssystemets uppbyggnad.
2 Uppgifter för 2020 är rättade i förhållande till årsredovisningen 2020. 
4 För sjukpenning redovisas kostnad per avslutat sjukfall.
Tabell 92 Styckkostnader, kronor per beslut, fasta priser1
Aktivitetsersättning 12 955 13 121 12 071
Aktivitetsstöd,	utvecklingsersättning	och	etableringsersättning 331 278 216
Assistansersättning 86 173 74 756 77 103
Barnbidrag 277 269 265
Bostadsbidrag 799 762 844
Ersättning för höga sjuklönekostnader 30 42 31
Ersättning för karensavdrag – 21 16
Ersättning till riskgrupper – 4 348 2 218
Föräldrapenning 197 197 185
Merkostnadsersättning 17 005 8 230 9 530
Omvårdnadsbidrag 21 883 10 701 11 363
Sjukersättning 5 939 6 697 6 980
Sjukpenning27 379 6 050 6 290
Smittbärarersättning 3 378 928 889
Statligt tandvårdsstöd 17 19 21
Tillfällig föräldrapenning 123 114 108
Underhållsstöd 1 977 2 004 2 098
1 	 Redovisning	av	kostnader	i	fasta	priser	uttrycker	värdet	i	priser	från	en	tidigare	period,	rensat	för	värdeförändringar.	Basåret	
för fasta priser är 2019. Statistiken kan inte delas upp per kön på grund av tidredovisningssystemets uppbyggnad.
2 För sjukpenning redovisas kostnad per avslutat sjukfall.
146Gemensamma nyckeltal och nyckeltal per förmån
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 93 Handläggningstider, antal dagar i genomsnitt
Aktivitetsersättning 82 65 69 79 64 68 80 64 68
etableringsersättning197,0 97,0 95,3 96,7 96,5 94,8 96,8 96,7 95,0
Assistansersättning 148 121 105 152 130 108 150 126 107
Barnbidrag226 22 17 20 19 16 24 21 17
Bostadsbidrag 31 31 29 34 32 32 32 31 30
Ersättning för höga sjuklönekostnader – – – – – – – – –
Ersättning för karensavdrag – 4 6 – 4 6 – 4 6
Ersättning till riskgrupper3– 14 12 – 17 15 – 16 13
Föräldrapenning 8 4 5 9 5 5 8 4 5
Merkostnadsersättning 186 273 325 194 299 336 188 281 329
Omvårdnadsbidrag 204 274 296 195 270 274 202 273 292
Sjukersättning 92 81 93 90 79 89 91 80 91
Sjukpenning 27 20 23 28 21 24 28 20 23
Smittbärarersättning320 17 28 17 17 28 19 17 28
Statligt tandvårdsstöd – – – – – – – – –
Tillfällig föräldrapenning 11 6 7 10 6 6 11 6 6
Underhållsstöd 59 43 43 57 43 44 59 43 43
1	 Avser	andel	ärenden	utbetalade	i	tid	vid	fast	utbetalningsdag,	procent.
2 I	resultatet	ingår	även	utfallet	för	flerbarnstillägg.	Utfall	för	tidigare	år	stämmer	därför	inte	med	årsredovisningen	2020.
Tabell 94 Pågående ärenden, antal
etableringsersättning1– – – – – – – – –
Assistansersättning 6 152 4 881 4 587 7 687 5 990 5 571 13 839 10 871 10 158
Ersättning för höga sjuklönekostnader – – – – – – 775 397 786
Ersättning för karensavdrag – 25 773 32 828 – 16 452 21 964 – 42 225 54 792
Ersättning till riskgrupper – 705 199 – 763 229 – 1 468 429
Sjukpenning från 2017253 097 49 059 47 933 30 353 29 731 29 142 83 450 78 791 77 076
Sjukpenning fram till 2017215 009 – – 6 988 – – 21 997 – –
Smittbärarersättning 41 895 3 968 37 848 3 772 78 1 743 7 741
1  Inom	aktivitetsstöd,	utvecklingsersättning	och	etableringsersättning	mäts	skyndsamheten	i	form	av	handläggningstid	från	
inkommen försäkran till utbetalning.
2  Ett nytt systemstöd för handläggning av sjukpenning infördes under 2017. I samband med det ändrades också ärendeslagen 
147Gemensamma nyckeltal och nyckeltal per förmån
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 95 Upptäckta felaktiga utbetalningar, antal1
Bostadsbidrag (enskilt) 4 530 4 809 4 082 1 702 1 787 1 436 6 232 6 597 5 518
Bostadsbidrag (solidariskt)3298 317 325 899 752 711 1 197 1 069 1 036
Smittbärarersättning – 67 305 – 29 245 8 96 550
Övriga förmåner 12 239 13 646 12 561 9 287 10 978 9 590 21 570 24 691 22 173
1 Uppgifterna inkluderar inte sådana åter­ eller tilläggsbetalningar som görs inom för preliminärt respektive slutligt bostadsbidrag. 
De inkluderar inte heller åter­ och tilläggsbetalningar som sker inom ramen för de särskilda regler om s.k. steglös avräkning 
av sjukersättning som gäller för försäkrade som beviljats sjukersättning enligt regler som gällde före juli 2008. På grund av 
förändringar i datakällan har statistikfångsten för felaktiga utbetalningar utvecklats under 2021. Det gör att utfallet för tidigare år 
inte stämmer med årsredovisningen 2020.
könsbestämmelsen i statistiken en mer eller mindre slumpvis uppdelning. Antalet bedöms som försumbart i detta sammanhang.
Tabell 96 Handlagda felaktiga utbetalningar, andel orsakade av Försäkringskassan, procent1
Aktivitetsersättning 28,2 25,0 22,6 31,2 28,4 14,4 29,8 26,5 18,3
och etableringsersättning 35,9 24,6 29,8 31,0 21,3 28,6 33,1 22,8 29,2
Assistansersättning 24,2 24,0 33,3 25,4 31,0 47,5 24,9 27,9 41,4
Barnbidrag 13,8 8,0 6,2 27,6 13,2 9,2 17,6 9,3 6,9
Bostadsbidrag (enskilt) 16,0 17,5 14,9 20,6 23,2 19,8 17,2 19,0 16,1
Bostadsbidrag (solidariskt)217,0 19,3 12,1 18,0 15,8 17,3 17,8 16,9 15,7
Föräldrapenning 25,4 19,3 16,5 17,6 11,6 8,5 22,4 16,0 13,0
Merkostnadsersättning –40,0 42,1 –41,7 36,4 –40,9 39,0
Omvårdnadsbidrag 50,0 58,6 40,2 50,0 37,5 47,6 50,0 54,1 41,7
Sjukersättning 23,8 14,8 17,1 23,6 17,4 28,5 23,7 16,1 22,7
Sjukpenning 48,5 39,3 36,3 42,3 34,9 30,8 46,4 37,8 34,1
Smittbärarersättning –67,4 42,9 –56,5 40,4 22,2 63,8 41,9
Statligt tandvårdsstöd3– – – – – – – – –
Tillfällig föräldrapenning 13,2 11,9 10,9 9,5 7,0 5,4 11,8 10,0 8,6
Underhållsstöd 13,9 13,8 10,9 13,3 13,7 10,3 13,7 13,8 10,7
Övriga förmåner 31,3 25,8 25,8 28,0 21,9 20,9 29,8 24,1 23,6
Totalt 25,8 20,3 20,9 26,4 19,4 20,8 26,0 19,9 20,9
De inkluderar inte heller åter­ och tilläggsbetalningar som sker inom ramen för de särskilda regler om s.k. steglös avräkning av 
sjukersättning som gäller för försäkrade som beviljats sjukersättning enligt regler som gällde före juli 2008. Andelen har beräknats 
utifrån felaktiga utbetalningar som hanterats under året. På grund av förändringar i datakällan har statistikfångsten för felaktiga 
utbetalningar utvecklats under 2021. Det gör att utfallet för tidigare år inte stämmer med årsredovisningen 2020. På grund av 
statistiksystemets uppbyggnad ingår inte återkrav ställda till organisationer i utfallet. 
2 Cirka en procent av felutbetalningarna varje år gäller sammanboende hushåll med bostadsbidrag. För dessa utgör 
3 Statistik saknas på grund av statistiksystemets uppbyggnad.
148Gemensamma nyckeltal och nyckeltal per förmån
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 97 Intern försäkringskontroll, antal granskade ärenden1
Aktivitetsersättning – 1 005 996 – 1 039 1 062 1 254 2 044 2 058
och etableringsersättning – 3 267 3 590 – 3 614 3 724 3 745 6 881 7 314
Assistansersättning – 698 699 – 870 850 3 348 1 568 1 549
Barnbidrag – 1 246 1 275 – 711 769 1 324 1 957 2 044
Bostadsbidrag – 1 875 1 940 – 1 012 1 144 1 334 2 887 3 091
Ersättning för karensavdrag – – – – – – – – –
Ersättning till riskgrupper – – – – – – – – –
Föräldrapenning – 1 241 1 287 – 722 759 1 349 1 963 2 046
Merkostnadsersättning – 1 042 1 105 – 882 972 671 1 924 2 077
Omvårdnadsbidrag – 1 413 1 448 – 511 636 810 1 924 2 084
Sjukersättning – 990 959 – 873 880 1 234 1 863 1 840
Sjukpenning – 6 529 2 076 – 3 515 1 281 1 225 10 044 3 382
Statligt tandvårdsstöd – – – – – – – 199 1 495
Tillfällig föräldrapenning – 1 201 1 178 – 796 802 1 350 1 997 1 980
Underhållsstöd – 1 770 1 859 – 717 837 1 325 2 487 2 701
Övriga förmåner – 1 001 3 802 – 580 3 323 12 461 1 581 7 128
Totalt – 23 278 22 214 – 15 842 17 039 31 430 39 319 40 789
1  För 2019 kan statistiken inte delas upp per kön på grund av det gamla statistiksystemets uppbyggnad. 
Tabell 98 Intern försäkringskontroll, andel med avvikelse1
Aktivitetsersättning – – 1,6 – – 1,6 1,2 0,8 1,6
och etableringsersättning – – 1,6 – – 1,7 3,1 1,4 1,7
Assistansersättning – – 0,1 – – 0,0 1,0 0,3 0,1
Barnbidrag – – 1,6 – – 2,0 2,3 2,0 1,8
Bostadsbidrag – – 6,3 – –10,8 8,2 5,5 8,1
Föräldrapenning – – 1,9 – – 2,0 1,2 1,3 1,9
Merkostnadsersättning – – 1,1 – – 1,4 2,7 1,8 1,3
Omvårdnadsbidrag – – 1,2 – – 0,9 0,9 2,4 1,1
Sjukersättning – – 0,9 – – 1,5 1,5 1,2 1,3
Sjukpenning – – 8,5 – – 6,6 4,7 5,0 8,3
Statligt tandvårdsstöd – – – – – – – 9,5 4,6
Tillfällig föräldrapenning – – 1,9 – – 2,5 0,8 1,5 2,1
Underhållsstöd – – 3,5 – – 3,3 5,5 5,1 3,6
Övriga förmåner – – 9,5 – – 8,7 5,3 7,1 9,2
Totalt – 3,4 4,1 – 2,7 4,1 3,7 3,1 4,2
1 För 2019 kan statistiken inte delas upp per kön på grund av det gamla statistiksystemets uppbyggnad. På grund av 
förändringar	i	urvalet	under	2020	då	automathandlagda	ärenden	sedan	juli	inte	längre	ingår,	ska	jämförelser	mellan	åren	
göras med försiktighet.
149Gemensamma nyckeltal och nyckeltal per förmån
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 99 Inkomna omprövningar, antal1
Aktivitetsersättning 794 622 398 808 607 376 1 605 1 229 774
och etableringsersättning 2 892 3 217 5 110 2 945 3 419 5 430 5 837 6 636 10 540
Assistansersättning 626 641 442 825 917 660 1 475 1 599 1 161
Barnbidrag 753 747 687 441 460 419 1 196 1 208 1 106
Bostadsbidrag 3 954 4 602 4 106 2 357 2 812 2 069 6 313 7 415 6 175
Ersättning för höga sjuklönekostnader 106 121 83 46 31 28 192 209 254
Ersättning för karensavdrag – 69 83 – 44 105 – 113 188
Ersättning till riskgrupper – 24 18 – 31 36 – 55 54
Föräldrapenning 663 658 535 669 792 632 1 333 1 451 1 167
Merkostnadsersättning 74 676 638 42 320 355 116 997 993
Omvårdnadsbidrag 218 1 412 1 643 50 329 369 268 1 742 2 012
Sjukersättning 2 981 2 536 1 801 1 979 1 724 1 276 4 961 4 260 3 077
Sjukpenning 10 886 12 161 6 040 5 334 6 590 3 505 16 222 18 752 9 545
Smittbärarersättning – 40 112 – 22 98 – 62 210
Statligt tandvårdsstöd3373 374 339 413 418 352 941 994 717
Tillfällig föräldrapenning 2 300 2 747 2 037 1 515 1 813 1 420 3 815 4 560 3 457
Underhållsstöd 2 196 2 125 1 812 2 585 2 524 2 279 4 781 4 649 4 091
Övriga förmåner 6 770 6 687 5 529 4 734 4 514 3 752 11 528 11 234 9 281
Totalt 35 588 39 459 31 413 24 744 27 367 23 161 60 586 67 165 54 802
Tabell 100 Avgjorda omprövningar, antal
Aktivitetsersättning 938 622 457 938 638 414 1 879 1 260 871
och etableringsersättning 2 648 3 411 4 995 2 699 3 617 5 327 5 347 7 028 10 322
Assistansersättning 642 664 409 810 968 609 1 464 1 679 1 103
Barnbidrag 795 745 667 475 461 409 1 272 1 206 1 076
Bostadsbidrag 4 222 3 833 4 925 2 538 2 361 2 570 6 760 6 194 7 495
Ersättning för höga sjuklönekostnader – – – – – – 177 219 264
Ersättning för karensavdrag – 68 83 – 44 105 – 112 188
Ersättning till riskgrupper – 17 25 – 21 46 – 38 71
Föräldrapenning 735 655 554 703 814 603 1 439 1 470 1 157
Merkostnadsersättning 53 512 795 24 237 443 77 749 1 238
Omvårdnadsbidrag 131 1 222 1 834 35 261 436 166 1 483 2 270
Sjukersättning 3 502 2 530 1 929 2 357 1 751 1 329 5 859 4 281 3 258
Sjukpenning 10 011 12 379 6 853 4 928 6 662 3 870 14 941 19 042 10 723
Smittbärarersättning – 35 112 – 20 99 – 55 211
Statligt tandvårdsstöd 469 438 312 505 412 325 1 133 1 058 662
Tillfällig föräldrapenning 2 385 2 732 1 975 1 555 1 812 1 373 3 940 4 544 3 348
Underhållsstöd 2 383 2 048 1 871 2 695 2 463 2 289 5 078 4 511 4 160
Övriga förmåner 7 503 6 787 5 878 5 148 4 631 4 003 12 676 11 448 9 881
Totalt 36 508 38 835 33 759 25 455 27 207 24 277 62 211 66 377 58 298
1  Den könsuppdelade statistiken summerar inte till totalen på grund av registreringar med okänt kön.
150Gemensamma nyckeltal och nyckeltal per förmån
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 101 Ändrade beslut vid omprövning, procent
Aktivitetsersättning 11,4 11,3 19,0 13,6 11,0 18,1 12,7 11,1 18,6
och etableringsersättning 11,3 13,0 26,1 10,0 12,3 21,8 10,7 12,6 23,9
Assistansersättning25,5 7,2 10,0 4,3 5,4 11,0 4,8 6,0 9,9
Barnbidrag 15,7 17,3 14,8 15,8 15,8 14,9 15,7 16,7 14,9
Bostadsbidrag 32,0 29,1 29,3 31,7 32,5 31,5 31,9 30,4 30,1
Ersättning för höga sjuklönekostnader2– – – – – –18,1 16,4 –
Ersättning för karensavdrag –48,5 42,2 –40,9 18,1 –45,5 28,7
Ersättning till riskgrupper –17,6 20,0 – 4,8 15,2 –10,5 16,9
Föräldrapenning 41,5 41,4 45,8 47,8 46,1 46,4 44,5 43,9 46,2
Merkostnadsersättning 1,9 5,5 5,5 8,3 9,3 7,0 3,9 6,7 6,1
Omvårdnadsbidrag 2,3 5,3 6,8 5,7 3,1 5,3 3,0 4,9 6,5
Sjukersättning 2,1 2,5 4,3 4,0 4,5 5,6 2,9 3,3 4,8
Sjukpenning 8,1 7,1 11,9 9,1 8,9 15,5 8,4 7,7 13,2
Smittbärarersättning –34,3 54,5 –20,0 50,5 –29,1 52,6
Statligt tandvårdsstöd249,5 38,8 –48,5 44,4 –47,5 40,5 –
Tillfällig föräldrapenning 63,9 63,2 66,4 62,1 60,1 62,9 63,2 62,0 65,0
Underhållsstöd 14,5 12,6 11,8 6,7 8,5 5,8 10,4 10,4 8,5
Övriga förmåner 29,2 38,4 38,2 30,8 33,5 33,4 29,8 36,3 36,2
Totalt 20,3 20,4 24,6 20,3 20,4 23,6 20,4 20,5 24,2
2	 På	grund	av	byte	av	diariehanteringssystem	ingår	inte	samtliga	omprövningsärenden	av	assistansersättning,	ersättning	
för höga sjuklönekostnader och statligt tandvårdsstöd i underlaget för ändringsfrekvensen från och med november 
2020 Förändringen rör enbart ärenden som rör organisationer. Det gör att ändringsfrekvens för ersättning för höga 
sjuklönekostnader och statligt tandvårdsstöd inte kan beräknas för 2021. Utfallet för assistansersättning påverkas i 
mindre utsträckning eftersom ärenden som rör organisationer är färre och påverkar därför inte möjligheten att redovisa 
ändringsfrekvensen.
151Gemensamma nyckeltal och nyckeltal per förmån
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Övrig åter-
rapportering
– Regleringsbrev
– Förordningen (2000:605) om årsredovisning och budgetunderlag
– Förordning (2009:1174) med instruktion för Försäkringskassan
152
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Förtroende
I detta avsnitt redovisas utvecklingen av förtroendet för myndigheten samt 
vilka åtgärder som vidtagits för att stärka detta.
Förtroendet för Försäkringskassan 
Försäkringskassan följer utvecklingen av allmänhetens förtroende för myndigheten 
med hjälp av flera årliga undersökningar. För att belysa hur förtroendet har utvecklats 
redovisas här de senaste resultaten från dessa undersökningar. 
Sammanfattningsvis visar undersökningarna att förtroendet för Försäkringskassan har 
legat på en jämn och låg nivå sedan 2017, undantaget förändringarna i SOM-institutets 
mätning 2020. De av allmänheten som har varit i kontakt med Försäkringskassan har ett 
högre förtroende för myndigheten än övriga.
SOM-institutets mätning av förtroendet
Diagram 11 Förtroendet för Försäkringskassan 2012–2021 (SOM-institutets 
förtroendeundersökning)
SOM-institutet har mätt och följt utvecklingen av allmänhetens förtroende för 
Försäkringskassan och andra myndigheter sedan 1999. SOM-institutet redovisar 
förtroendet genom ett balansmått.164 Under 2021 har institutet gjort två studier för att 
undersöka om förtroendet för myndigheterna förändrats under pandemin. 
164 Förtroendebalans bland dem med åsikt avser andelen som svarat ’mycket’ eller ’ganska stort förtroende’ 
minus andelen som svarat ’mycket’ eller ’ganska litet förtroende’. 
153Förtroende
Försäkringskassans årsredovisning 2021 I den senare av de två studier som SOM-institutet genomförde under 2021 hamnar 
Försäkringskassans balansmått på minus 19 procent. Det är en tydlig försämring 
från 2020 när det låg på minus 6 procent, och något sämre än 2019 när det låg på 
minus 16 procent. Vi kan alltså se att förtroendet ökade tillfälligt under 2020 för att sedan 
gå tillbaka till tidigare nivåer. Det finns inga större skillnader mellan män och kvinnor 
avseende förtroende för Försäkringskassan. 21 procent av kvinnorna och 20 procent av 
männen uppger ett stort eller mycket stort förtroende för Försäkringskassan, det är en 
minskning med 4 respektive 5 procentenheter  
jämfört med 2020. 165
Försäkringskassans image- och förtroendeundersökning
Sedan 2008 har Försäkringskassan följt utvecklingen av allmänhetens förtroende för 
myndigheten genom en egeninitierad image- och förtroendeundersökning, utförd av 
Kantar Sifo. I denna uppgår medelvärdet för förtroendet under 2021 till 2,8 på en 
femgradig skala, vilket är oförändrat sedan 2020. Andelen med stort eller mycket stort 
förtroende för Försäkringskassan är 23 procent, medan andelen med litet eller inget 
förtroende är 36 procent, vilket är en liten förbättring jämfört föregående år. Sammantaget 
visar undersökningen att drygt 6 av 10 hyser oförändrat förtroende för Försäkringskassan. 
Det fanns inga skillnader mellan män och kvinnor i andelen som uppgav att de hade högt 
förtroende för Försäkringskassan, men signifikant fler män än kvinnor uppgav ett uttalat 
lågt förtroende för Försäkringskassan, 39 respektive 32 procent. Förtroendet är större 
hos personer som har varit i kontakt med Försäkringskassan och har eller har haft ett 
pågående ärende hos Försäkringskassan. Andelen som angav att de har stort till mycket 
stort förtroende är 37 procent, vilket är i nivå med föregående år. 
De som anger ett minskat förtroende för Försäkringskassan motiverar det i öppna svar 
främst med hanteringen av sjukförsäkringen och andras återberättande av negativa 
erfarenheter. Även felaktiga utbetalningar, dålig kontroll och förmåga att upptäcka 
fusk nämns. 
Förtroende är högre för Försäkringskassan än för socialförsäkringen. 23 procent uppger 
att de har högt eller mycket högt förtroende för Försäkringskassan medan 21 procent 
uppger att de har högt eller mycket högt förtroende för socialförsäkringen.166
165 Myndighetsförtroende under pandemin 2020–2021.
166 Försäkringskassans image – och varumärkesundersökning 2021_220112 (Kantar Sifo 2022).
154Förtroende
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Den nationella kundundersökningen
Diagram 12 Förtroendet för Försäkringskassan 2012–2021 (Försäkringskassans nationella 
kundundersökning)
Försäkringskassan gör varje år en kundundersökning bland dem som haft ett aktivt ärende 
hos myndigheten. I årets undersökning är medelvärdet för förtroendet 3,6 på en femgradig 
skala. För män uppgår medelvärdet till 3,7 och för kvinnor till 3,5. Det betyder att det 
bara rört sig marginellt under de senaste sex åren. Av deltagarna i undersökningen har 
62 procent stort till mycket stort förtroende, medan 18 procent har litet eller mycket litet 
förtroende för myndigheten. Bägge siffrorna är likvärdiga med föregående år. Bland våra 
förmåner finns högst andel missnöjda inom sjukförsäkringen och assistansersättningen, 
22 respektive 23 procent. 
Försäkringskassans arbete med att stärka 
förtroendet för myndigheten
Försäkringskassan analyserade i en rapport 2020 vilka faktorer som påverkar 
medborgarnas bristande och varierande förtroende för myndigheten. I rapporten dras 
slutsatsen att de variationer som visats i förtroendemätningarna över tid har att göra med 
framför allt två saker. Dels den ökade andelen avslag inom framför allt sjukpenningen. 
Dels bilden av, och i vilken utsträckning det förekommer felaktiga utbetalningar och 
missbruk av socialförsäkringen. Detta innebär inte att andra faktorer saknar betydelse, 
men dessa två bedöms vara de mest centrala för att förstå utvecklingen av förändringen 
i förtroendesiffrorna över tid.167 Rapporteringen av åtgärder för att stärka förtroendet 
utgår från de faktorer som identifierats som drivande för förtroendet. Dessa åtgärder ska 
ses som en del i ett långsiktigt arbete med att förstärka förtroendet för myndigheten och 
socialförsäkringen. Vi förväntar oss inte och kan inte heller se kortsiktiga effekter av 2021 
års arbete i förtroendemätningarna. 
167 Medborgarnas bristande och över tid varierande förtroende för Försäkringskassan  
Analys av orsaker och förslag på förtroendehöjande åtgärder, Försäkringskassan (PM 2020:4).
155Förtroende
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Utveckling av förvaltningen av sjukförsäkringen
Under 2021 påbörjades en samlad genomlysning av Försäkringskassans förvaltning 
av sjukförsäkringsförmånerna. Syftet med genomlysningen var att identifiera vad vi 
behöver göra för att åstadkomma en långsiktig och stabil styrning av förvaltningen av 
sjukförsäkringen.
Bakgrunden till genomlysningen är bland annat att avslagsfrekvensen varierat över 
tid på ett sätt som inte kan förklaras av förändringar i regelverk eller av förändringar i 
omvärlden, såsom folkhälsa eller arbetsmarknadens krav. 
Genomlysningen har gett underlag till att starta ett flerårigt program, vars initiala uppgift 
är att utarbeta en samlad långsiktig målbild och förnyad verksamhetsidé för Försäkrings -
kassans förvaltning av sjukförsäkringen. Förslagen som lämnas ska bidra till att öka 
människors förtroende för Försäkringskassans förmåga att fatta materiellt korrekta beslut 
i enlighet med gällande rätt. Programmet ska vidare föreslå en ändamålsenlig organisation 
och effektiv styrning av alla delar av förvaltningen av sjukförsäkringen. Förslaget ska 
vara anpassat till de olika verksamhetslogiker som sjukförsäkringen motiverar .
Strategiskt kommunikationsarbete
Allmänhetens förtroende för Försäkringskassan påverkas av en rad faktorer kopplade 
till kommunikation. För att långsiktigt och hållbart bidra till ett ökat förtroende har flera 
arbeten inom kommunikation inletts och genomförts under året: 
– utveckling av kommunikationen om Försäkringskassans arbete med sjukförsäkringen 
och assistansersättning, inklusive en granskning av hur vi tillgodoser de försäkrades 
behov utifrån livssituationer och livshändelser 
– en ny vägledning för en samlad gemensam tonalitet i kommunikationen
– en enhetlig beskrivning av Försäkringskassans roll och uppgift, hur vi ser på oss själva 
och dem vi är till för.
Arbete mot felaktiga utbetalningar inom Försäkringskassans 
förmåner
Vi har under året förstärkt arbetet med att motverka felaktiga utbetalningar och 
bidragsbrott, läs mer i avsnittet Mål för att minska felaktiga utbetalningar .
156Förtroende
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Mörkertal inom 
bostadstillägg
I detta avsnitt redovisas en skattning av underutnyttjandet av bostads-
tillägg bland personer med sjuk- eller aktivitetsersättning och hur det 
påverkar andelen med låg ekonomisk standard. Även genomförda insatser 
för att öka andelen som ansöker om bostadstillägg redovisas.
Bostadstillägget ska bidra till skälig levnadsnivå och bostadsstandard för ålders pen-
sionärer och försäkrade som får sjuk- eller aktivitetsersättning. Men förmånen nyttjas 
inte av alla som har rätt till den. Under 2019–2021 har mellan 244 000 och 268 000 
försäkrade haft sjukersättning. Av dessa har cirka 40 procent också fått bostadstillägg. 
Antalet försäkrade med aktivitetsersättning har varierat mellan 36 000 och 38 000, varav 
cirka 60 procent har fått bostadstillägg. 
Här redogörs för det uppskattade underutnyttjandet av bostadstillägget för försäkrade 
med sjuk- eller aktivitetsersättning, det så kallade mörkertalet. Vi beskriver också vilken 
betydelse detta har för hur många som lever i hushåll med låg ekonomisk standard168 och 
vilka åtgärder som vidtagits för att fler ska nyttja förmånen. 
Det kan finnas flera anledningar till att försäkrade med sjuk- eller aktivitetsersättning 
inte ansöker om bostadstillägg. Därför krävs också flera typer av åtgärder. De åtgärder 
Mörkertal inom bostadstillägg.169 Fokus har legat på proaktiva insatser för att öka den andel 
som ansöker om bostadstillägg direkt efter att de beviljats sjukersättning eller aktivitets -
ersättning. Syftet har dessutom varit att få kunskap om vilka insatser som ger störst effekt 
för att kunna använda vid kommande insatser riktade till försäkrade som sedan tidigare 
beviljats sjukersättning eller aktivitetsersättning, men som inte ansökt om bostadstillägg.
168 Låg ekonomisk standard (LES) avser en ekonomisk standard (hushåll med disponibel inkomst) som är 
lägre än 60 procent av medianvärdet i befolkningen.
169 RIR 2019:22.
157Mörkertal inom bostadstillägg
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Uppskattat underutnyttjande av bostadstillägg och 
koppling till ekonomisk standard
Nedan redovisas det uppskattade underutnyttjandet av bostadstillägg bland försäkrade 
med sjuk- eller aktivitetsersättning och hur detta påverkar antalet som lever i hushåll 
med låg ekonomisk standard. För att uppskatta underutnyttjandet och antal som lever i 
hushåll med låg ekonomisk standard har SCB:s fördelningsanalytiska statistiksystem för 
inkomster och transfereringar (FASIT) använts.170
Tabell 102 Uppskattat underutnyttjande av bostadstillägg bland försäkrade med sjuk- eller 
aktivitetsersättning, antal och andel av uppskattat antal berättigade mottagare 
av bostadstillägg
2018 2019 2020 2018 2019 2020 2018 2019 2020
Sjukersättning,	antal 17 700 16 400 15 800 13 300 13 000 12 800 31 000 29 400 28 700
Sjukersättning,	andel 24 23 23 22 22 22 23 23 23
Aktivitetsersättning,	antal 2 800 2 800 2 700 3 200 2 700 2 600 6 000 5 600 5 300
Aktivitetsersättning,	andel 22 24 24 21 20 20 21 22 22
Källa: SCB FASIT Star.
Tabellen ovan visar dels antalet försäkrade som uppskattas ha rätt till bostadstillägg 
men som inte ansökt om förmånen, dels hur stor andel de utgör av alla som har rätt till 
bostadstillägg – cirka en femtedel.171 Det uppskattade underutnyttjandet är marginellt 
högre bland kvinnor än bland män. 
Nedan redovisas dels en uppskattning av antalet och andelen försäkrade med sjuk- 
eller aktivitetsersättning som lever i hushåll med låg ekonomisk standard, dels hur det 
uppskattade underutnyttjandet av bostadstillägg påverkar denna andel. 
Med underutnyttjande  visar en uppskattning av situationen, som den är för tillfället, när 
personer med rätt till bostadstillägget inte ansökt om det. 
Utan underutnyttjande  visar en uppskattning av hur situationen hade sett ut om personer 
med rätt till bostadstillägget ansökt om det.
170 I urvalet ingår endast personer som är folkbokförda vid årets slut och har en disponibel inkomst som 
skiljer sig från noll, och hushåll där alla individer i hushållet fanns i hushållet både 1 januari och 
31 december.
171 I analysen definieras underutnyttjandet för 2018 och 2019 som antalet som har rätt till bostadstillägg minus 
antalet individer som mottagit bostadstillägg enligt simuleringsmodellen F ASIT. På grund av en 2-årig 
eftersläpning i den ingående grunddata till FASIT baseras underutnyttjandet 2020 på en framskrivning 
baserad på 2019 års grunddata. 
158Mörkertal inom bostadstillägg
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 103 Uppskattat antal och andel mottagare av sjuk- eller aktivitetsersättning som 
lever i hushåll med låg ekonomisk standard, med och utan underutnyttjat 
Förekomst av låg ekonomisk standardKvinnor Män Totalt
Bland sjukersättningsmottagare
Med	underutnyttjande,	antal 45 700 47 500 46 300 44 600 45 600 44 100 90 300 93 000 90 500
Utan	underutnyttjande,	antal 41 500 43 000 42 200 39 100 39 300 38 500 80 600 82 300 80 600
Med	underutnyttjande,	andel 28 31 32 41 45 45 33 37 37
Utan	underutnyttjande,	andel 26 28 29 36 38 39 30 32 33
Bland aktivitetsersättningsmottagare 
Med	underutnyttjande,	antal 8 000 7 600 7 300 9 700 8 500 8 200 17 700 16 100 15 400
Utan	underutnyttjande,	antal 7 600 7 200 7 000 9 000 8 300 7 900 16 600 15 500 14 900
Med	underutnyttjande,	andel 43 44 44 44 43 44 44 44 44
Utan	underutnyttjande,	andel 41 42 43 41 42 42 41 42 43
Det är alltså en relativt stor andel av dem som har sjuk- eller aktivitetsersättning som 
lever i hushåll med låg ekonomisk standard. Beräkningen visar att om de som potentiellt 
hade rätt till bostadstillägg hade sökt och fått tillägget skulle den totala andelen minska 
med några procentenheter.172
Av dem som hade sjukersättning skulle cirka 9 900 försäkrade lyftas över gränsen för låg 
ekonomisk standard om de hade fått bostadstillägg under 2020. Motsvarande sif fra för 
aktivitetsersättning var cirka 500 försäkrade. 
Den totala andelen försäkrade med sjukersättning som lever i hushåll med låg ekonomisk 
standard skulle därmed ha minskat med 3 procentenheter under 2018, med 5 procent -
enheter under 2019 och med 4 procentenheter under 2020. Den totala andelen försäkrade 
med aktivitetsersättning som lever i hushåll med låg ekonomisk standard skulle ha 
minskat med 3 procentenheter under 2018, 2 procentenheter under 2019 och med 
1 procentenhet under 2020 .
Det finns en skillnad mellan könen när det gäller sjukersättning, där män i högre 
utsträckning än kvinnor lever i hushåll med låg ekonomisk standard.
Brev med information om bostadstillägg
Sedan våren 2020 används en automatisk urvalsprofil för att söka ut försäkrade som kan 
vara berättigade till bostadstillägg. Vi skickar ut brev med information om bostadstillägg 
till försäkrade som beviljats aktivitets- eller sjukersättning och inte ansökt om bostads -
tillägg efter tre månader. Brevet hänvisar också till ett verktyg på webbplatsen där man 
kan göra en preliminär beräkning för att se om man har rätt till bostadstillägg. 
172 Låg ekonomisk standard baseras på hushållets inkomst och är framför allt ett mått på relativa inkomst-
skillnader. Det gör det till en indikator över den ekonomiska betydelsen av bostadstillägget, som är 
en ersättning på individnivå. Det är därför möjligt att bostadstillägget kan fylla syftet att bidra till en 
skälig levnadsnivå och bostadsstandard, även om det inte påverkar hushållets disponibla inkomst per 
konsumtionsenhet, relativt medianinkomsten i befolkningen, i någon större omfattning.
159Mörkertal inom bostadstillägg
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Upp emot 30 procent av dem som fått brevet har sedan ansökt om bostadstillägg. Vissa 
som fick brevet i en digital brevlåda ansökte via Mina sidor redan samma dag som de fick 
brevet, vilket visar på vikten av väl fungerande digitala tjänster .
Vi arbetar med att utvidga informationsinsatsen även till försäkrade som beviljades 
ersättning före 2020, och planerar att börja skicka brev till dem under 2022.
Kvalitetsuppföljning av avslagsärenden
Riksrevisionens visade i sin rapport också att vissa av dem som fått avslag på sin ansökan 
om bostadstillägg i själva verket uppfyllde villkoren för förmånen.173 Problemet var att 
de inte klarade av att på egen hand sammanställa och lämna all den information om sin 
ekonomi och sitt boende som Försäkringskassan behöver för att kunna fatta beslut om 
bostadstillägg.
För att ta reda på om vi gör vad som krävs för att ärendena blir tillräckligt utredda har 
vi därför granskat ärenden om bostadstillägg där den sökande fått avslag. Granskningen 
gjordes inom ramen för den systematiska kvalitetsuppföljningen. Den visade att 
handläggaren vidtagit åtgärder för att hjälpa den sökande att lämna rätt information i 
89 procent av de granskade ärendena. Resultatet av granskningen kommer att användas 
för att skapa riktade insatser som kan förbättra resultatet ytterligare.
Uppdateringar av handläggningsprocesser 
Under året har en ny handläggningsprocess införts där arbetsmoment för att minska 
underutnyttjandet av bostadstillägg arbetats in. Bland annat ska vi enligt processen alltid 
påminna den sökande om vi inte fått de uppgifter som behövs för att pröva rätten till 
bostadstillägg. Vi har även gett handläggarna utökade möjligheter att rimlighetsbedöma 
uppgifter vilket minskar behovet av att begära in kompletterande uppgifter .
Även processen för sjukersättning har uppdaterats så att den täcker in fler tillfällen där 
personer får information om bostadstillägget. 
Nytt handläggningssystem
Under året har arbete inletts med ett nytt it-stöd för bostadstillägg. I samband med att 
det nya it-stödet börjar användas 2023 kommer vi även att se över blanketter , e-tjänster 
och handläggningsprocessen. Det ska vara enkelt att hitta information om bostadstillägg, 
ansökan ska vara enkel att fylla i och e-tjänsterna lätta att använda. Även besluten ska 
vara tydliga och det ska vara enkelt att förstå sina skyldigheter och hur man anmäler 
förändringar. Sammantaget bedömer vi att det nya it-stödet och de förändringar vi gör 
kopplade till det kommer göra det enklare att få information, ansöka om och få bostads -
tillägg och därigenom också minska underutnyttjandet.
173 Mörkertal inom bostadstillägget (RiR 2019:22).
160Mörkertal inom bostadstillägg
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Medarbetare och 
kompetensförsörjning
Försäkringskassans kompetensförsörjning bedöms utifrån hur väl vi 
lyckas attrahera, rekrytera, utveckla, behålla och avveckla personal. 
En god kompetensförsörjning är en förutsättning för att kunna utföra 
kärnuppdraget effektivt och rättssäkert med hög kvalitet och god service. 
Här redovisas åtgärder som har vidtagits i syfte att säkerställa detta, samt 
en bedömning av åtgärdernas resultat.
Pandemin har påverkat vår verksamhet och kompetensförsörjning på ett omfattande 
sätt, men sammantaget bedöms kompetensförsörjningen inom verksamheten ha fungerat 
tillfredsställande.
Personalstruktur
Vid utgången av 2021 hade Försäkringskassan 14 344 anställda. 
Tabell 104 Antal anställda, årsarbetskrafter och genomsnittsålder
Antal anställda¹ 10 782 10 539 10 712 3 547 3 579 3 632 14 329 14 118 14 344
Medeltal anställda² 10 748 10 608 10 591 3 518 3 551 3 595 14 266 14 159 14 185
Årsarbetskrafter³ 9 112 9 325 9 162 3 229 3 346 3 306 12 341 12 671 12 468
Genomsnittligt antal årsarbetskrafter49 120 9 219 9 244 3 198 3 288 3 326 12 317 12 506 12 570
Genomsnittsålder543 44 43 43 43 43 43 43 43
1 Totalt antal anställda den 31 december.
2 Baserat på mätningar den 1 januari och den 31 december.
3 Baserat på månadsvärde för tolv månader dividerat med årsarbetstid (1 920 timmar).
4 Baserat på månadsuppgifter 1 januari till 31 december.
5 Genomsnittsålder för alla anställda den 31 december.
Medelåldern hos de anställda var under året 43 år. 30 procent var över 50 år och 
10 procent var över 60 år.
Tabell 105 Könsfördelning anställda, procent
Kvinnor 75 75 75
Kvinnor i chefsposition 70 71 71
Män 25 25 25
Män i chefsposition 30 29 29
underrepresenterade på chefspositioner i relation till könsfördelningen bland samtliga 
anställda.
161Medarbetare och kompetensförsörjning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Attrahera och rekrytera rätt kompetens
Försäkringskassan har under 2021 gjort 3 229 rekryteringar. Av dessa var 2 015 
externa, och 1 615 ledde till en tillsvidareanställning. Det är en ökning sedan 2020, då 
1 176 personer anställdes genom extern rekrytering och 872 rekryteringar ledde till en 
tillsvidareanställning. 
Det har varit en utmaning att rekrytera och introducera nya medarbetare under pandemin 
eftersom vi i hög grad har arbetat hemifrån, men det har överlag fungerat väl. I huvudsak 
har vi också gott om kvalificerade sökande. På vissa orter och för vissa tjänster har det 
dock varit svårt att hitta rätt kompetens.
Under 2021 har vi påbörjat arbetet med att implementera vårt arbetsgivarvarumärke. 
Syftet med varumärket är att stärka förmågan att attrahera, rekrytera och behålla 
medarbetare med rätt kompetens.
Rekrytering med särskilda anställningsformer
Försäkringskassan har i uppdrag av regeringen att tillhandahålla praktikplatser för 
nyanlända och personer med funktionsnedsättning. Under året har 23 personer påbörjat 
sådan praktik. Det är färre än föregående år, då det var 34 personer.
Växla och avveckla kompetens
Försäkringskassan använder primärt medarbetarsamtal för att fånga behov av utveckling. 
Det finns riktlinjer som bland annat beskriver hur en omställning174 kan förebyggas, 
hur omställningen går till och hur partsgemensamma omställningsmedel kan stödja en 
omställningsprocess.
Totalt har vi under året beviljat 6,8 miljoner kronor i partsgemensamma omställ -
ningsmedel, vilket är mindre än 2020 då 9,3 miljoner kronor beviljades. Dessa medel 
finansierar även coachning som stöd i utveckling och vid individuell omställning för 
medarbetare och chefer.
Statlig närvaro i landet
Sedan 2018 har vi som en del av arbetet med vår kompetensförsörjning aktivt prövat var 
i landet vi ska rekrytera. Det har lett till att vi har ökat vår bemanning utanför storstads -
områden med drygt 500 medarbetare under perioden 2018–2021. Vid utgången av 2021 
var 65 procent av Försäkringskassans medarbetare placerade utanför storstadsområden. 
Ökningen har i huvudsak åstadkommits genom förläggning av ny och utökad verksamhet 
utanför storstadsområdena.
174 Omfördelning eller minskning av antalet medarbetare på grund av verksamhetsförändring eller åtgärder 
som genomförs när en medarbetare bedöms behöva byta arbetsuppgifter eller yrkesroll.
162Medarbetare och kompetensförsörjning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Behålla personal och utveckla rätt kompetens
I detta avsnitt beskrivs bland annat personalomsättning och sjukfrånvaro.
Personalomsättning
Minskad extern personalomsättning fortsätter att vara ett prioriterat område som vi följer 
kontinuerligt. Personalomsättningen ska vara anpassad efter verksamhetens behov och 
minska i de delar av verksamheten där den är alltför hög.
Tabell 106 Personalomsättning tillsvidareanställda
Antal tillsvidareanställda 10 417 10 091 10 268 3 419 3 442 3 478 13 836 13 533 13 746
Antal som börjat 1 682 711 1 055 594 310 365 2 276 1 021 1 420
Antal som slutat 1 503 979 910 507 286 333 2 010 1 265 1 243
Personalomsättning i procent 14,5 9,6 8,9 15,0 8,4 9,6 14,6 9,3 9,1
Genomsnittlig	anställningstid,	antal	år 10,0 10,3 9,8 8,8 9,3 9,2 9,7 10,0 9,6
Tabell 107 Avgångsorsaker, procent
Pension119 22 19 14 14 9 18 20 16
Egen uppsägning 55 58 62 58 58 68 56 58 63
Visstidsanställning upphört26 14 17 9 19 22 7 15 19
Övrigt320 6 2 19 9 1 20 7 2
1 I	pension	ingår	avgång	enligt	övergångsbestämmelse,	avgång	i	pensioneringssyfte,	avgång	med	sjukersättning	och	avgång	
med ålderspension.
2	 I	visstidsanställning	ingår	allmän	visstidsanställning,	arbetstagare	67,	nystartsjobb,	tim-	och	daglönsanställda	samt	vikariat.
3	 I	övrigt	ingår	arbetsbrist,	avliden,	avsked	och	uppsägning	av	personliga	skäl,	flyttat	till	annan	statlig	tjänst	och	provanställning	
upphör.	Under	2019	har	370	personer	flyttat	till	annan	statlig	tjänst.	Fördelningen	av	avgångsorsaker	2019	påverkades	
kraftigt av att medarbetare på servicekontoren gick över till Statens servicecenter.
Personalomsättningen uppgick under 2021 till 9,1 procent. Det är en minskning med 
0,2 procentenheter från 2020. Den genomsnittliga anställningstiden har minskat 
marginellt och var 9,6 år. Andelen pensionsavgångar minskade och egna uppsägningar 
ökade under året. Avgångsorsaken ”visstidsanställning upphört” har ökat under 2021. 
Förändringarna gäller både kvinnor och män.
Åtgärder för att minska personalomsättningen
Vi följer och analyserar kontinuerligt personalomsättningen, vad som ligger bakom den 
och vilka effekter den har för verksamheten. Materialet utgörs av statistik, avgångssamtal 
samt stanna-kvar-samtal175. Utifrån våra uppföljningar och analyser har vi vidtagit 
åtgärder, både inom rekrytering och introduktion av nyanställda och för att få fler 
medarbetare att stanna kvar längre. Det är inte möjligt att säkert avgöra hur mycket 
åtgärderna har bidragit till att personalomsättningen har minskat något, men vi bedömer 
att de har haft effekt. I år kan också pandemin ha bidragit till minskningen, vilket gör 
bedömningen ännu mer osäker.
175 Samtal som genomförs för att identifiera de framgångsfaktorer som gör att medarbetare väljer att arbeta 
kvar hos oss.
163Medarbetare och kompetensförsörjning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 De åtgärder som vi vidtagit är:
– Rekrytering och introduktion. Vi har sett över yrkesrollsbeskrivningar, 
utformningen av annonser och beskrivningen av uppdraget under intervjun.
– Stärkta förutsättningar för chefer . Vi har arbetat med att ge stöd för 
kommunikation, förändringsledning och för att förbättra dialogen med medarbetarna 
om uppdraget, förutsättningar och prestation. Trygga chefer bidrar till att också 
medarbetarna känner sig trygga i sin yrkesroll och vill stanna på Försäkringskassan. 
– Utveckling av det systematiska arbetsmiljöarbetet.  För att skapa en god arbetsmiljö 
och ge medarbetarna goda förutsättningar utvecklar vi kontinuerligt det systematiska 
arbetsmiljöarbetet. Under året har vi utvecklat den årliga uppföljningen av arbetet och 
förbättrat riskbedömningar. Majoriteten av våra enheter har nu också handlingsplaner 
för arbetet.
Utbildningar
Pandemin har påverkat både formen för och omfattning av de utbildningar som getts 
under året. Vi har enbart genomfört utbildningar på distans. 
Det finns vissa prioriterade utbildningar som är myndighetsgemensamma, bland 
annat vissa chefsutbildningar och en nationell introduktionsutbildning som ska ge en 
grundläggande förståelse för Försäkringskassans uppdrag, socialförsäkringens roll i 
Sverige, den statliga värdegrunden samt för hur förvaltningslagen och övrig lagstiftning 
styr vår myndighetsutövning i handläggning, beslut och bemötande. Utbildningen är 
obligatorisk för nyanställda, och har getts som en lärarledd utbildning på plats. Men på 
grund av pandemin har introduktionsutbildningen under hela 2021 getts som en lärarledd 
distansutbildning.
De myndighetsgemensamma chefsutbildningarna gavs också på distans under året. 
Det gällde chefsintroduktion samt utbildningar i arbetsmiljö och förändringsledning. 
För att stödja cheferna i deras uppdrag under pandemin har vi även gjort kortare 
utbildningsinsatser i att leda på distans.
Antalet deltagare i våra utbildningar har i likhet med 2020 varit betydligt lägre 
jämfört med tidigare år. Sammantaget under året levererades myndighetsgemensamma 
utbildningar till 82 900 deltagare, vilket är 6 100 färre än under 2020. De lärarledda 
utbildningarna hade 11 300 deltagare jämfört med 11 900 deltagare föregående år. 
Webbutbildningarna hade 71 600  deltagare jämfört med 77 000 deltagare föregående 
år. Minskningen av antalet deltagare i våra utbildningar jämfört med tidigare år 
beror sannolikt på verksamhetens prioritering. Medarbetarnas tid har i mycket högre 
utsträckning behövts i försäkringshandläggningen, och utbildningarna har därför 
prioriterats ner. 
Hälsa och sjukfrånvaro
Sjukfrånvaron på Försäkringskassan ska vara låg och stabil. Minskad intern sjukfrånvaro 
fortsätter därför att vara ett prioriterat område, med särskilt fokus på långtidsfrånvaro. 
164Medarbetare och kompetensförsörjning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tabell 108 Sjukfrånvaro
Sjukfrånvaro, procent
Totalt 5,5 4,5 5,1
Kvinnor 6,2 5,1 5,7
Män 3,5 3,0 3,4
Anställda –29 år 4,4 3,6 3,6
Anställda 30–49 år 5,5 4,6 5,3
Anställda 50 år– 5,9 4,8 5,2
Sjukfrånvarons längd, andel av sjukfrånvaron ≥ 60 dagar
Totalt 47,2 46,3 47,8
Kvinnor 49,0 48,2 49,2
Män 38,0 37,1 41,0
Kostnader för sjukfrånvaro, miljoner kronor1
Totalt 99,3 87,1 75,3
Dag 2–14 80,4 72,4 56,7
Dag 15–90 16,7 12,4 16,4
Dag 90– 2,3 2,3 2,2
1  Kostnader för sjukfrånvaro avser utbetald sjuklön.
Den totala sjukfrånvaron är högre än föregående år. Ökningen gäller båda könen 
och anställda som är 30 år eller äldre. Kostnaderna för sjukfrånvaron har minskat, 
minskningen gäller främst dag 2–14. Kostnaderna för dag 15–90 har däremot ökat.
En viktig faktor för ett hållbart arbetsliv är en balanserad arbetssituation. Därför följer vi 
hur behovet av övertid utvecklas. Under året har övertidsuttaget ökat. Uttaget var totalt 
214 200 timmar, vilket innebär 15 timmar i genomsnitt per anställd 2021, jämfört med 
totalt 98 700 timmar och 7 timmar i genomsnitt per anställd föregående år.
Försäkringskassan har under 2021 fortsatt att fokusera på att förebygga långtidssjuk -
frånvaro. Vi har utvecklat stödet till cheferna, bland annat genom att ta fram en plan för 
att säkerställa enhetlighet och effektivitet i rehabiliteringsarbetet. Vi har också utvecklat 
samarbetet med företagshälsovården, exempelvis när det gäller arbetsförmågebe -
dömningar och nya tjänster inom arbetsanpassning och skadligt bruk. Även utvecklingen 
av strukturen för det systematiska arbetsmiljöarbetet har fortsatt. 
Det är svårt att avgöra i vilken utsträckning de åtgärder som vidtagits har haft ef fekt på 
sjukfrånvaron. Men vi bedömer ändå att det arbete som pågått under en längre tid kan ha 
bidragit på ett positivt sätt. Vilken bidragande effekt den pågående pandemin har haft på 
sjukfrånvaron under 2021 är svårt att bedöma.
Arbete hemifrån
Försäkringskassan har följt Folkhälsomyndighetens rekommendationer och regeringens 
beslut under pandemin. Arbetet hemifrån under 2020, då samtliga medarbetare arbetade 
hemifrån om deras arbetsuppgifter tillät det, fortsatte fram till och med september 2021. 
Trots detta bedömer vi att verksamheten överlag har fungerat väl. Arbetet hemifrån har 
dock inneburit utmaningar i arbetsmiljön. Vi har därför uppdaterat och tagit fram olika 
stödmaterial för chefer och medarbetare. Företagshälsan har även erbjudit flera tjänster 
digitalt, bland annat inom ergonomi på arbetsplatsen i hemmet. Vi har också tillhan -
dahållit kontorsutrustning för de medarbetare som har behövt det.
Från den 1 oktober påbörjades en successiv återgång till kontoren. På grund av ökad 
smittspridning avbröts återgången den 23 december.
165Medarbetare och kompetensförsörjning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Hot och kränkningar
Varje år utsätts ett antal medarbetare för otillåten påverkan genom hot, kränkningar 
eller trakasserier av personer som har kontakt med Försäkringskassan. Under 2021 
rapporterades 1 907 otillåtna påverkansförsök, jämfört med 2 434 under 2020. Av dessa 
var 910 stycken suicidhot medan 512 var kränkningar och trakasserier av medarbetare, 
268 hot mot medarbetare och 2 gällde våld mot medarbetare.  Försäkringskassan har sedan 
tidigare både processer och stödmaterial för att hjälpa medarbetare som utsätts för detta. 
Under 2021 har även ett myndighetsövergripande samverkansforum konkretiserats där 
fokus ligger på att skapa gemensamma processer för att hantera otillåten påverkan och 
skapa ett bättre skydd för medarbetarna.
i Försäkringskassans lokaler. Under 2021 har 13 sådana incidenter inträffat, att jämföra 
med 21 under 2020 och 44 under 2019. Minskningen under 2021 jämfört med 2020 
och 2019 kan tillskrivas effekten av att medarbetare arbetar hemifrån. Detta gör att in- 
och utpasseringar på kontoren har minskat och därmed minskar även möjligheten för 
obehöriga att komma in i lokalerna. 
166Medarbetare och kompetensförsörjning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Verksamhetsutveckling
I detta avsnitt redovisas de viktigaste insatserna inom verksamhets- och 
it-utveckling som Försäkringskassan gjort under 2021 och planerar för 
perioden 2022–2025. Därutöver redogörs för insatsernas förväntade 
och realiserade nytta. Slutligen beskrivs större framtida utmaningar där 
utvecklingsarbete ännu inte har inletts. 
I huvudsak redovisas verksamhetsutveckling med it-inslag. För övrig verksamhets-
utveckling hänvisas till tidigare avsnitt i årsredovisningen. I den mån en utvecklings insats 
omfattar flera rubriker har den redovisats under den rubrik som motsvarar det huvud    sakliga 
syftet. Uppdrag och insatser som redovisas i särskild ordning tas inte upp här, vilket till 
exempel gäller uppdraget att erbjuda samordnad och säker it-drift till andra myndigheter. 
Verksamhetsutveckling med it-inslag 
Modernisering och utbyte av föråldrade it-system och underliggande 
tekniska plattformar
Många av Försäkringskassans it-system och underliggande tekniska plattformar är 
föråldrade, vilket begränsar möjligheterna till effektiv handläggning i modern miljö. De 
föråldrade it-systemen är också svåra och dyra att förvalta och utveckla. På sikt kan det 
leda till att Försäkringskassan riskerar att inte kunna fullgöra uppdraget att administrera 
socialförsäkringen på ett tillfredsställande sätt.
Därför har vi under året gjort stora investeringar för att modernisera både de föråldrade 
it-systemen och deras underliggande plattformar. Investeringarna ska ge verksamheten 
långsiktigt hållbara, ändamålsenliga och säkra it-system som är enkla att utveckla 
och förvalta. Sådana it-system är också en grundläggande förutsättning för fortsatt 
 effektivisering och förbättrad service genom digitalisering. 
Nedan redovisas både genomförda och planerade investeringar. Fram till 2025 kommer 
en stor del av Försäkringskassans investeringar att gå till modernisering av föråldrade 
it-system och plattformar, men investeringsbehovet bedöms vara fortsatt högt även 
efter 2025.
Moderniserad teknisk plattform och förbättrade utvecklings- och 
produktionsmiljöer
Försäkringskassan har driftsatt en ny underliggande teknisk plattform under 2021. 
Därutöver har vi moderniserat miljöerna för både it-utveckling och it-produktion. 
Utvecklingen ska bland annat skapa förutsättningar för att flytta verksamhetens it-system 
från föråldrade plattformar, och förväntas också bidra till en stabilare it-utveckling och 
it-drift. Arbetet med detta kommer att fortsätta också under 2022. 
167Verksamhetsutveckling
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Modernisering av verksamhetens it-system
Handläggningen av bilstöd och slutligt bostadsbidrag har under året flyttats till den nya 
tekniska plattformen och ett nytt it-system. Handläggningen sker nu i en modernare 
miljö med hjälp av system som är lättare att förvalta och utveckla. Övriga delar av 
handläggningen och it-systemet av bostadsbidrag kommer att flyttas under de närmaste 
åren, vilket förväntas ge effekt efter 2023. Flytten är försenad bland annat på grund av att 
arbetet med den föreslagna förmånen familjedagspenning prioriterades under året.
Även handläggningen av sjukpenning, förebyggande sjukpenning och rehabiliterings-
ersättning sker nu i en modern miljö, vilket är det första steget i att flytta dessa förmåner 
till ett modernt it-system. Förflyttningen till det nya systemet kommer att fortsätta under 
de närmaste åren och effekterna förväntas realiseras efter 2023.
Den förflyttning av it-systemen för utbetalningar som påbörjades tidigare har fortsatt 
under året och kommer att fortsätta fram till 2025.
En flytt av it-systemen till modernare miljö och nya plattformar har även påbörjats 
för bostadstillägg, den externa webbplatsen, tandvårdsstöd samt sektorsöver gripande 
uppföljning av samverkan inom rehabiliteringsområdet. För tandvårdens del är det 
kommande utvecklingsarbetet omfattande och beräknas pågå fram till 2025.
Utöver vad som nämnts ovan kommer vi fram till 2025 även att behöva göra insatser 
för att flytta sjukersättning, aktivitetsersättning, återbetalning och underhållsstöd till nya 
plattformar och it-system.
Moderniserad plattform för kundmöte
En moderniserad plattform för kundmöte har driftsatts under året. Plattformen bygger 
på ett antal standardprodukter och tjänster som integreras till en ny lösning som driftas 
i egen regi. 
Framtidssäkrad lagring av försäkringsrelaterade dokument
Ett it-system för framtidssäkrad lagring av försäkringsrelaterade dokument har tagits 
fram. Under 2022 ska ett 20-tal förmåner flyttas till det framtidssäkrade systemet.
Utveckling för att implementera regeländringar
I avsnitten nedan redovisas genomförda och planerade investeringar som gjorts eller ska 
göras på grund av regeländringar. Därutöver har ytterligare insatser gjorts där kompetens -
försörjning och implementering i verksamheten utgjort större delen av utvecklingen men 
eftersom it-inslaget där bara utgör en mindre del redovisas inte detta här . Ytterligare 
utvecklingsinsatser med anledning av nya och förändrade förmåner förväntas under 
perioden fram till 2025.
Familjedagspenning
På särskilt uppdrag från regeringen har Försäkringskassan under 2021 arbetat med att 
utveckla it-system och ta fram processer för den nya förmånen familjedagspenning.  
Arbetet avbröts dock i slutet av året eftersom familjedagspenningen inte ingick i 
riksdagens budgetbeslut. 
Tillgänglighetsdirektivet och tillgänglighetslagen
Webbplatser och e-tjänster har under 2021 vidareutvecklats för att uppfylla kraven i 
tillgänglighetsdirektivet och tillgänglighetslagen. Fokus har varit att anpassa befintliga 
168Verksamhetsutveckling
Försäkringskassans årsredovisning 2021 e-tjänster för arbetsgivare. De närmaste åren kommer det också att behövas ytterligare 
utvecklingsinsatser, eftersom alla e-tjänster ännu inte når upp till lagkraven.
Etableringsjobb
Införandet av den nya förmånen etableringsjobb har förskjutits till våren 2022 på grund 
av riksdagens budgetbeslut.
Förbättringar i kundmötet
En rad olika insatser har gjorts som bidrar till ökad säkerhet och bättre service till 
användare och försäkrade. 
Förbättrad säkerhet i digitala möten
Under 2021 utvecklades en lösning för att identifiera deltagare i digitala möten med 
e-legitimation. Lösningen gäller både medarbetare och externa användare och används 
i dag i möten med hälso- och sjukvården, Arbetsförmedlingen, arbetsgivare och 
försäkrade inom handläggningen av sjukpenning och rehabiliteringsersättning.
Ytterligare funktionalitet i den moderniserade plattformen för kundmöte kommer att 
driftsättas under 2022. Bland annat kommer det att bli möjligt för de försäkrade att 
identifiera sig med bank-id, både vid samtal med handläggare och i mejlkonversationer .
Fler brev skickas ut digitalt
Under 2021 har ett 20-tal olika brevtyper digitaliserats, vilket innebär att en stor del av 
myndighetens utskick nu sker digitalt, se vidare avsnittet Användning av e-tjänster ökar 
och färre fysiska brev tas emot och skickas.
Utvecklade e-tjänster kan användas av fler
Befintliga e-tjänster har vidareutvecklats under året och kan nu kan användas av fler . 
Bland annat finns nu dubbelsignering för föräldrar som vill ändra vem som ska få 
barnbidragsutbetalningen samt åtkomst för ställföreträdare. Ytterligare ett tiotal e-tjänster 
har blivit tillgängliga för personer med skyddad identitet. En ny app har lanserats där det 
bland annat är möjligt att ansöka om tillfällig föräldrapenning. 
Större möjligheter att följa sina ärenden på Mina sidor
Försäkringskassans Mina sidor har utvecklats för att göra det möjligt för de försäkrade att 
i större utsträckning följa status i sina ärenden. I ett första steg kan den som ansöker om 
graviditetspenning följa vad som händer i ärendet, se vilka blanketter och brev som har 
kommit in eller skickats ut och om hen behöver agera på något sätt. På Mina sidor kan nu 
också de flesta av dem som fått bostadsbidrag få besked om sitt slutliga bidrag betydligt 
tidigare än förut, något som blivit möjligt genom flytten av handläggningen till ett nytt 
it-system och ny plattform. 
Bättre service i internationella ärenden
En pågående utvecklingsinsats inom internationell vård kommer under de närmaste 
åren att göra att de sökande får korrekt ersättning snabbare. Utveckling pågår också för 
att göra det möjligt att logga in med utländska e-legitimationer , eIDAS, för att lämna 
uppgifter om arbete och bosättning i Sverige.
169Verksamhetsutveckling
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Effektiviseringar i handläggningen
Investeringar som primärt syftar till att effektivisera handläggningen utgör en mindre del 
av myndighetens totala investeringar. Men under året har ny funktionalitet effektiviserat 
handläggningen av aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och etableringsersättning samt av 
assistansersättning. 
Ytterligare funktionaliteter för att effektivisera handläggningen kommer att tillkomma 
under perioden fram till 2025. Det gäller bland annat tidskrävande administrativa moment 
i verksamheten för kontrollutredningar, manuell hantering i samband med utbetalningar 
och it-systemen för omvårdnadsbidrag och merkostnadsersättning. 
Insatser för att minska felaktiga utbetalningar
Försäkringskassan har under 2021 fortsatt att göra insatser för att minska felaktiga 
utbetalningar. Insatserna är nära knutna till arbetet med att upptäcka brottsligt 
utnyttjande av socialförsäkringen och därmed skapa bättre underlag för de rättsvårdande 
myndigheterna att lagföra brott. 
Effektivare kontrollutredningsarbete och ökad automatisering  
Tre nya it-system har driftsatts under året för att effektivisera arbetet mot felaktiga 
utbetalningar och misstänkta bidragsbrott. Ett effektiviserar kontrollutredningar av 
föräldrapenningförmåner genom att bland annat säkerställa korrekta beräkningar vid 
beslut om rätten till ersättning. Ett annat automatiserar hanteringen av polisanmälningar 
och bidrar till effektivare handläggning vid misstänkt brott. Det tredje driftsattes i slutet 
av året och möjliggör automatisk registrering av personer som ”ej försäkrade” om de inte 
lämnat uppgifter om flytt till eller arbete i utlandet, trots att de enligt Skatteverket har 
utvandrat.
Inom förmånerna aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och etableringsersättning har 
it-systemet utvecklats så att det kan fatta automatiserade beslut, vilket bidrar till att 
minska de felaktiga utbetalningarna.
Slutligen pågår en kartläggning av processen för kontrollutredningar inom assistans-
ersättning för att på sikt skapa ett bättre digitalt stöd för utredningarna.
Informationsinhämtning från Migrationsverket  
Under 2021 driftsattes ett it-system som efter förfrågan hos Migrationsverket identifierar 
om en person uppfyller villkoren för att vara försäkrad i Sverige eller saknar tillstånd 
för att bo eller arbeta i Sverige. Ännu så länge används systemet av ett fåtal förmåner , 
och effekter i form av minskade felaktiga utbetalningar förväntas uppstå först när fler 
förmåner under 2022 börjar använda systemet.
E-tjänst riktad till arbetsgivare
En ny interaktiv e-tjänst där arbetsgivare kan lämna uppgifter om arbetstid och frånvaro 
för anställda som ansöker om föräldrapenningförmåner är under utveckling. Leveransen 
är planerad till sommaren 2022. Förväntade effekter är att kontroll kan göras innan 
utbetalning samt effektivare handläggning och minskade kostnader för arbetsgivare.
170Verksamhetsutveckling
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Artificiell intelligens som stöd för analyser inom tandvården och fler riskbaserade 
kontroller
Inom statligt tandvårdsstöd vidareutvecklar vi artificiell intelligens och analysbaserade 
modeller som ska underlätta för handläggarna att identifiera och hantera avvikelser. Under 
2021 har en insats pågått för att ta fram flera riskbaserade kontroller för att motverka 
felaktiga utbetalningar. Insatsen kommer att fortsätta under 2022–2023.
Förbättrade möjligheter till digital samverkan och informationsutbyte 
med andra aktörer
Under 2021 har Försäkringskassan påbörjat två pilotprojekt. Dels ett som genomförs 
tillsammans med Arbetsförmedlingen inom ramen för samarbetet Säker digital 
kommunikation. Dels ett som gäller informationsutbyte med företagshälsovården. 
Därutöver har vi tillsammans med Sveriges Kommuner och Regioner tecknat en avsikts -
förklaring om utveckling av framtida infrastruktur för informationsutbyte med hälso- och 
sjukvården. 
Inom E-samverkansprogrammet har vi tillsammans med Arbetsförmedlingen, 
Migrationsverket och Skatteverket fortsatt att utveckla tjänsten Flytta. Den syftar till att 
göra det enklare att flytta till Sverige, och ska under 2022 utvidgas så att den även kan 
användas av EU-medborgare som flyttar till Sverige för att arbeta.
Slutligen förbereder vi utveckling som ska göra det möjligt att utbyta information med 
myndigheter i andra EU/EES-länder från och med december 2023. 176
Förbättrad säkerhet genom skanning i egen regi och moderniserade 
it-system och plattformar
Försäkringskassan har under året tagit hem hela verksamheten med skanning av 
inkommande handlingar. Detta förväntas leda till ökad kvalitet och effektivisering. 
Förbättrade kontroller vid skanningen av handlingarna som kommer in förväntas också 
minska antalet personuppgiftsincidenter. Även det utbyte och den modernisering av 
föråldrade it-system och plattformar som tidigare beskrivits förbättrar förutsättningarna 
för att öka säkerheten. 
Utveckling på grund av pandemin
Behovet av utveckling med anledning av pandemin har minskat under 2021. Utvecklings -
verksamheten har under året därför successivt kunna återgå till ett normalläge. Viss 
förvaltning och utveckling som skulle gjorts 2020 men sköts fram på grund av pandemin 
har dock inte kunnat prioriteras under 2021, utan skjutits fram ytterligare en tid.
De it-system som införts med anledning av pandemin kommer att behöva utvecklas och i 
vissa fall avvecklas de närmaste åren. 
176 Inom ramen för EU-förordningen (EU) 2018/1724 för En gemensam digital ingång (Single Digital 
Gateway).
171Verksamhetsutveckling
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Omfattning av verksamhetsutveckling med it-inslag 
Tabell 109 Utvecklingskostnader med it-inslag, tusen kronor1 
Genomförandeprojekt 847 900 591 193 607 059
Förstudier 17 465 10 643 11 427
Utvecklingskostnad,	totalt2 865 364 601 836 618 486
1  Från och med 2020 redovisas vissa indirekta kostnader inte längre som kostnader för it­utveckling. Utfallet för 2020 och 2021 
kan därför inte direkt jämföras med tidigare år.
2 Jämförelsevärden	för	2019	och	2020	har	räknats	om	från	föregående	årsredovisning	och	inkluderar	nu	kostnader	som	
tidigare inte klassades som it­utveckling. 
Tabell 110 Utfall utveckling med it-inslag, antal timmar
2019 2020 2021 
Utveckling med it­inslag1 830 455 909 864 923 211
1 Jämförelsevärden	för	2019	och	2020	har	räknats	om	från	föregående	årsredovisning	och	inkluderar	nu	timmar	som	tidigare	
inte klassades som it­utveckling.
Kostnader för utveckling med it-inslag har ökat med knappt 3 procent. Jämfört med 
den plan som sattes upp vid början av året har flera utvecklingsinitiativ senarelagts eller 
inte startat i den takt som planerats vilket främst beror på kapacitetsbrist till följd av att 
it-resurser inte kunnat rekryteras i tillräcklig omfattning. Kostnadsökningen beror på 
ökade personalkostnader till följd av ett högre löneläge men också för att timmar avseende 
utveckling med it-inslag har ökat. Försäkringskassan har minskat andelen it-konsulter för 
att istället använda egen personal i större utsträckning vilket har bidragit till att de totala 
kostnaderna inte har ökat i den takt som de annars skulle ha gjort. Utvecklingskostnader och 
antal timmar för pandemirelaterad utveckling har varit betydligt lägre under 2021 jämfört 
med föregående år eftersom behovet av utveckling har minskat.
Verksamhetsutveckling utan it-inslag 
Förstärkt rättsligt stöd och styrning, genomlysning av 
sjukförsäkringen och ny struktur för utveckling och förvaltning
Försäkringskassan bedriver också verksamhetsutveckling utan it-inslag för att 
kontinuerligt förbättra och effektivisera förmågan att utföra vårt uppdrag. Se mer om 
förbättringar inom handläggningen i förmånsavsnitten. Här beskrivs de viktigaste 
utvecklingsinsatserna på myndighetsnivå: 
– Ett antal genomgripande åtgärder ska vidtas för att höja kvaliteten i det rättsliga 
arbetet inom myndigheten som helhet. Åtgärderna omfattar 
o förstärkning och renodling av den rättsliga styrningen 
o utveckling av det rättsliga stödet
o införande av en intern tillsynsfunktion
– En genomlysning av sjukförsäkringen som gjorts under året har gett underlag till 
starten av ett program för att förnya förvaltningen av sjukförsäkringen. Programmets 
initiala uppgift är att utarbeta en samlad långsiktig målbild och ta fram en ny 
verksamhetsidé för förvaltningen.
– En ny struktur för samarbete och hantering av interna beroenden inom förvaltning och 
utveckling har införts.
172Verksamhetsutveckling
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Större utmaningar framöver
Nedan beskrivs de större utmaningar som myndigheten identifierat där utvecklingsarbete 
ännu inte inletts.
Vår förmåga att klara befintliga och kommande utvecklingsbehov 
Som vi tidigare har beskrivit är många av Försäkringskassans it-system och plattformar 
föråldrade. Arbetet med att förnya dem kommer att pågå under lång tid framöver och det 
kommer att skapa svårigheter att möta kraven på effektivisering, förbättrad informations -
säkerhet och ökad samverkan med andra aktörer. Därtill kommer en ökad förändrings- 
och reformtakt som gör det utmanande att kunna möta förväntningar på att implementera 
regelförändringar snabbt. Inom vissa områden saknas också juridiska förutsättningar 
för de informationsutbyten som behövs för att öka kvaliteten och ef fektiviteten. Inom 
it-utveckling har vi dessutom brist på resurser och svårt att rekrytera personer med rätt 
kompetens. Att balansera alla dessa behov parallellt, och på både kort och lång sikt, 
innebär sammantaget en stor utmaning för myndigheten.  
Rådighet över känsliga och samhällsviktiga uppgifter och it-system
Det aktuella säkerhetsläget och samhällets digitalisering kräver att Försäkringskassans 
verksamhetskritiska it-system är tillräckligt robusta för att kunna fungera även vid en 
kris och i värsta fall krig.177 Cyberangrepp blir vanligare och allt mer sofistikerade och 
främmande makters intressen av information ökar.178 Vi behöver därför ställa om för att 
säkerställa robusthet och rådighet över såväl information som it-system. Detta omfattar 
utbyggnaden av området cybersäkerhet, minskat beroende av it-system som inte är 
förenliga med europeisk dataskyddslagstiftning och förmågan att skala upp it-system.
Utvecklingstakt och finansiering av digital samverkan
Digital samverkan och ökat informationsutbyte med andra aktörer är nödvändigt för att 
kunna effektivisera verksamheten, minska felaktiga utbetalningar och möta medborgarnas 
behov. Vi behöver öka takten i utvecklingsarbetet och skapa styrning, reglering och 
incitament för samverkan och finansieringsmodeller som stödjer detta. 
Etik och juridik vid användande av artificiell intelligens (AI) 
Artificiell intelligens skapar nya möjligheter, men även svåra frågeställningar om etik, 
juridik och säkerhet. Det kräver att rätt avvägningar görs utifrån vad som är möjligt och 
vad som är lagligt, rättvist och etiskt försvarbart. Att ha rätt kunskap och verktyg för att 
kunna förstå och göra dessa avvägningar ser vi som en stor utmaning. 
177 Totalförsvaret 2021-2025 (prop. 2020/21:30).
178 Rapport Cybersäkerhet i Sverige – Hot, metoder, brister och beroenden 2020, rapporten har tagits fram av 
Säkerhetspolisen, Försvarsmakten, Polismyndigheten, Försvarets radioanstalt (FRA) och Myndigheten för 
samhällsskydd och beredskap (MSB).
173Verksamhetsutveckling
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Arbetet med 
mänskliga rättigheter
Försäkringskassan har i uppdrag att belysa, analysera och uppmärksamma 
Sveriges åtaganden enligt internationella konventioner till skydd för de 
mänskliga rättigheterna. Försäkringskassan ska också beakta barns 
rättigheter, stödja genomförandet av funktionshinderspolitiken och 
integrera ett jämställdhetsperspektiv i verksamheten.
Mänskliga rättigheter och den statliga 
värdegrunden
Utgångspunkten för Försäkringskassans arbete med mänskliga rättigheter är den statliga 
värdegrunden, som är väl förankrad inom myndigheten. I en enkät som gjordes i 
november svarade 99 procent av myndighetens chefer att de har ganska stor eller mycket 
stor kännedom om värdegrunden, vilket är samma resultat som 2020. Motsvarande sif fra 
för myndighetens medarbetare är 96 procent, vilket även det liknar resultatet från 2020. 
En stor majoritet uppger också att de i sitt arbete har diskuterat den statliga värdegrunden 
och mänskliga rättigheter.
Arbetet mot interna överträdelser och korruption
Under 2021 har Försäkringskassan fortsatt att arbeta förebyggande mot korruption. 
Riskanalyser har genomförts, och de identifierade riskerna har legat till grund för 
en kontrollplan som beslutats av Säkerhetsstaben och HR. Utfallet från de riktade 
kontrollerna har utretts, liksom anmälningar om misstänkta interna överträdelser och 
brott mot Försäkringskassan. Regelefterlevnadsansvariga har under året också publicerat 
”Månadens diskussion” på intranätet, en dilemmadiskussion som handlar om exempelvis 
korruption, andra oegentligheter och värdegrund. Syftet är att hålla samtalet om den 
statliga värdegrunden och risker för korruption levande inom myndigheten. Arbetet mot 
korruption bidrar indirekt till flera mål i Agenda 2030, men framför allt till mål 16 om 
fredliga och inkluderande samhällen.
Agenda 2030 och den statliga värdegrunden
Försäkringskassans arbete med den statliga värdegrunden är en del av myndighetens 
bidrag till de globala målen för social, miljömässig och ekonomisk hållbarhet i FN:s 
Agenda 2030. 
174Arbetet med mänskliga rättigheter
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Under 2021 har bland annat följande insatser med konkret koppling till Agenda 2030 
genomförts:
– Genom myndighetsnätverket GD-Forum (Svenska myndigheter i samverkan för 
Agenda 2030) har vi tagit fram underlag för analys av och dialog om styrning av 
myndigheternas arbete med Agenda 2030.
– Agenda 2030 har lyfts på intranätet i samband med årets nätverksträf f inom GDForum 
och i samband med årets miljövecka. 
– Intranätets sida om hållbarhetsarbetet har utvecklats under året med tydligare 
information om Agenda 2030 och kopplingen till hållbarhetsarbetet.
Förverkligandet av mänskliga rättigheter är ett övergripande mål för Agenda 2030  och 
arbetet bidrar till flera mål i agendan. Försäkringskassans arbete med skydd av mänskliga 
rättigheter för utsatta grupper bidrar framför allt till målen 1 Ingen fattigdom, 3 God hälsa 
och välbefinnande, 5 Jämställdhet, 10 Minskad ojämlikhet, 16 Fredliga och inkluderande 
samhällen och 17 Genomförande och globalt partnerskap.
Skydd av mänskliga rättigheter för utsatta grupper
För att motverka diskriminering och utsatthet av de nationella minoriteterna har 
Försäkringskassan genomfört kunskaps- och medvetandehöjande åtgärder som riktat sig 
till chefer och medarbetare. Åtgärderna ryms inom Försäkringskassans arbete med den 
statliga värdegrunden och mänskliga rättigheter och består av bland annat kompetens -
utveckling och dilemma- och temadiskussioner och årliga uppföljningar av arbetet med 
den statliga värdegrunden. För att stärka inflytande och delaktighet har samråd erbjudits 
de nationella minoriteterna, men på grund av pandemin har endast ett samråd genomförts 
med representanter från en av de nationella minoriteterna ,179 den tornedalska . Samrådet 
genomfördes på distans.
Försäkringskassan tillhandahåller en rad tjänster och kommunicerar på flera språk än 
svenska, bland annat minoritetsspråken. Under 2021 har vi genomfört en kartläggning 
för att säkerställa att dessa tjänster följer de juridiska krav som finns, men den syftade 
också till att identifiera andra behov som kan finnas i samhället och i myndigheten. 
Kartläggningen utgör ett underlag för Försäkringskassans fortsatta arbete med att utveckla 
vår verksamhet och kommunikation på andra språk än svenska.
Vi har även genomfört en språköversyn av våra möten med försäkrade på andra språk. 
I översynen framkom behov av att se över Försäkringskassans tjänster inriktade på de 
nationella minoritetsspråken, exempelvis behöver informationen på vår hemsida ses över 
och möjligheten för enskilda att ta muntlig kontakt på de nationella minoritetsspråken 
förenklas. En utmaning i arbetet med muntlig kontakt med de försäkrade är att det idag 
saknas auktoriserade tolkar inom flera av minoritetsspråken
Försäkringskassan deltar som en representant i ett myndighetsnätverk som leds av 
Delegationen mot segregation. Delegationen har haft två regeringsuppdrag med syfte att 
kartlägga och analysera hur segregationen ser ut idag och hur den utvecklats över tid.
På grund av pandemin ställdes de fysiska arrangemangen i Stockholm Pride och Göteborg 
Pride in. Försäkringskassan deltog inte i de digitalt arrangerade aktiviteterna i Pride 
2021.  Försäkringskassans interna arbete för ett jämlikt samhälle med lika rättigheter för 
HBTQI-personer som är fritt från diskriminering har dock inte påverkats av pandemin.
179 De nationella minoriteterna i Sverige är judar, romer, sverigefinnar, tornedalingar och urfolket samerna. 
175Arbetet med mänskliga rättigheter
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tips och klagomål till Diskrimineringsombudsmannen (DO) 
Under 2021 har det kommit in 57 tips och klagomål om diskriminering till Diskrimi -
neringsombudsmannen (DO) som rör Försäkringskassan. Det är en minskning från 64 
under 2020 och 60 under 2019. Merparten handlar om enskilda individer som har upplevt 
sig diskriminerade i kontakten med Försäkringskassan. De vanligaste diskriminerings -
grunderna som anges är funktionsnedsättning, kön och etnisk tillhörighet. För 7 tips och 
klagomål saknades diskrimineringsgrund.
Barns rättigheter
Försäkringskassan har under 2021 arbetat med regeringsuppdraget ”Ett kunskapslyft 
för barnets rättigheter”180. Regeringsuppdraget har för Försäkringskassans del bestått i 
att analysera behovet av att utveckla den praktiska tillämpningen av FN:s konvention 
om barnets rättigheter inom sitt verksamhetsområde. I arbetet har vi fått stöd från 
Barnombudsmannen (BO). Försäkringskassans samordnare för regeringsuppdraget har 
också deltagit i de nätverksmöten och seminarier som BO har bjudit in till under 2021.
Analysen visade att det finns behov både av ett generellt kunskapslyft och vidare utveckling 
av stöddokument och riktlinjer inom området. Vi har därför genomfört två workshoppar 
för att ge BO större inblick i myndighetens verksamhet och utmaningar och därmed större 
möjligheter att bistå med riktade stödinsatser. Vi har också tagit fram fyra diskussionsfilmer 
som ska lanseras inom myndigheten under 2022. Delar av de medel som vi fått genom 
regeringsuppdraget har använts för att producera filmerna. 
Försäkringskassans arbete med åtgärder vid misstanke om att barn far illa har fortsatt 
under året, och 279 anmälningar till socialtjänsten gjordes. Detta är en ökning från 
tidigare år. År 2020 gjordes 255 anmälningar, 2019 gjordes 183 anmälningar och år 
2018 gjordes 69 anmälningar. År 2017 då de nya riktlinjerna infördes, gjordes totalt 
sex anmälningar. 
I enkäten om den statliga värdegrunden som genomfördes i november 2021 svarar 
drygt sex av tio medarbetare på Försäkringskassan att de vet hur man gör en orosanmälan 
i situationer där de får kännedom om eller misstänker att ett barn far illa. Enkäten visar 
också att majoriteten av cheferna på Försäkringskassan uppger att de vet hur de ska 
agera när medarbetarna i sin yrkesutövning får kännedom om eller misstänker att ett 
barn far illa.
Genomförande och systematisk uppföljning av 
funktionshinderspolitiken
Ny regeringsstrategi för uppföljning av funktionshinderspolitiken
Regeringen har under hösten beslutat om en strategi för systematisk uppföljning av 
funktionshinderspolitiken under 2021–2031. Strategin innebär att 28 myndigheter , 
däribland Försäkringskassan, får ett tydligt ansvar för att följa upp funktionshinders-
politiken inom sina respektive ansvarsområden utifrån det nationella målet. Utöver 
sitt eget ansvarsområde har Försäkringskassan även ett särskilt ansvar för uppföljning 
inom två prioriterade samhällsområden: Arbete och försörjning tillsammans med 
180 I regleringsbrevet för budgetåret 2021 tilldelades Försäkringskassan 500 000 kronor avseende 
utgiftsområde 9, anslag 5:2, ap . 2. Regeringsuppdraget ska slutrapporteras den 31 mars 2022.
176Arbetet med mänskliga rättigheter
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Arbetsförmedlingen och Arbetsmiljöverket samt Hälsa, folkhälsa och social välfärd där 
vi delar ansvaret med Folkhälsomyndigheten, Inspektionen för vård och omsor g och 
Socialstyrelsen. 
Efter att den nya strategin beslutades under hösten 2021 har Försäkringskassan genomfört 
en nulägeskartläggning av myndighetens arbete med de funktionshinderpolitiska målen. 
Delar av de medel som tilldelats myndigheten inom ramen för strategin har därmed 
använts till att genomföra karläggningen, där bland annat intervjuer med myndighetens 
avdelningschefer har gjorts. 
Försäkringskassan har arbetat med frågor kopplade till funktionshinder under lång tid 
och även haft regelbundna samråd med civilsamhället genom myndighetens funktions -
hinderråd. Ända sedan regeringens funktionshinderpolitik infördes har myndigheten 
arbetat för att ta fram en gemensam intern styrning som utgår från att frågorna rör hela 
myndigheten och inte bara vissa förmåner eller avdelningar. Funktionshindersperspektiv 
och tillgänglighetsanpassningar integrerats på så sätt kontinuerligt i verksamheten. 
Myndigheten arbetar också med anpassning av arbetsuppgifter och arbetsmiljö utifrån 
olika funktionsnedsättningar, bland annat när det gäller webbplattformar. 
Försäkringskassans funktionshindersråd
Försäkringskassans funktionshindersråd har under 2021 haft fyra möten som alla 
genomförts digitalt. Funktionshindersrådet är ett forum som syftar till att aktivt involvera 
funktionshindersrörelsen i myndighetens arbete. Rådets arbete samordnas av Försäkrings -
kassans rättsavdelning.
Digital tillgänglighet
Vi fortsätter att utveckla och förbättra våra webbplatser och e-tjänster enligt kraven i 
EU-direktivet (2016/2102) om tillgänglighet på offentliga myndigheters webbplatser och 
mobila applikationer. Alla användare ska kunna använda myndigheternas digitala tjänster. 
För att möjliggöra det har vi arbetat vidare med intern utbildning i att skapa tillgängliga 
e-tjänster. Vi har också fokuserat på kraven för digital tillgänglighet vid upphandlingar 
och inköp.
Försäkringskassans arbete med att stödja genomförandet av funktionshinderspolitiken 
och den systematiska uppföljningen av politiken bidrar till målen i Agenda 2030. Det är 
framför allt målen 4 God utbildning för alla, 5 Jämställdhet, 8 Anständiga arbetsvillkor 
och ekonomisk tillväxt, 10 Minskad ojämlikhet, 16 Fredliga och inkluderande samhällen 
och 17 Genomförande och globalt partnerskap som arbetet bidrar till.
Arbetet med att genomföra och systematiskt följa upp funktionshinderspolitiken har både 
ett internt och ett externt perspektiv.
177Arbetet med mänskliga rättigheter
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Arbetet med att bidra till ökad jämställdhet
Försäkringskassan har tagit fram en inriktning för det fortsatta arbetet med jämställdhets -
integrering 2022–2025. Inriktningen ska bidra till att uppfylla de jämställdhetspolitiska 
målen och innehåller fyra övergripande mål:
– Det ska inte förekomma några osakliga könsskillnader i handläggning, beslut eller 
bemötande i Försäkringskassans verksamhet. 
– När föräldrar och andra anhöriga kan välja vem som ska ta ut en viss förmån fördelar 
de uttaget jämställt . 
– Försäkringskassan ska upptäcka och motverka mäns våld mot kvinnor och våld i nära 
relationer . 
– Skillnaderna mellan kvinnors och mäns hälsa som beror på olika aspekter av 
ojämställdhet ska minska. 
Försäkringskassan har också identifierat sex fokusområden för åren 2022 –2025. De är
– fortsatt fokus på att stärka kärnverksamheten 
– utveckling av ledning och styrning 
– ökad  kunskap om och analys av risker för könsskillnader i handläggningen 
– stärkt utvärdering av jämställdhetsinsatsers effekter
– förbättring av utvecklingsarbete så att det i högre grad bidrar till ökad jämställdhet 
– tydligare jämställdhetsperspektiv i samverkan med andra aktörer. 
Regeringsuppdrag för ökad upptäckt av våld
För att bättre kunna upptäcka våld har Försäkringskassan fått i uppdrag av regeringen 
att samverka med Arbetsförmedlingen, Migrationsverket, Socialstyrelsen och Jämställd -
hetsmyndigheten. Arbetet har samordnats med Försäkringskassan uppdrag att bidra till 
jämställdhetspolitiska målen.
Arbetet i kärnverksamheten 
Arbetet med jämställdhetsintegrering ska gynna dem som berörs av Försäkrings -
kassans verksamhet, alltså alla som omfattas av socialförsäkringen. Därför har fokus för 
jämställdhetsintegreringen de senaste åren legat på handläggning av enskilda ärenden. 
Under 2021 har arbetet med att integrera perspektivet mäns våld mot kvinnor i styr - och 
stöddokument fortsatt. Vi har också analyserat kvaliteten i handläggningen och upptäckt 
vissa oförklarade könsskillnader. Dessa behöver utredas ytterligare för att förstå om de är 
osakliga. Analysen visar även att det finns vissa brister i utredning och dokumentation när 
det gäller att ställa frågor om våld.
Kunskap om jämställdhet och mäns våld mot kvinnor 
Sedan 2015 har medarbetare och chefer fått kompetensutveckling i jämställdhet och mäns 
våld mot kvinnor. Det har fortsatt även under 2021, men på grund av pandemin har de 
flesta utbildningar genomförts på distans och vissa har ställts in. 
I enkäten om den statliga värdegrunden som genomfördes i november 2021 svarade drygt 
åtta av tio medarbetare på försäkringsavdelningarna att de i ganska eller mycket stor 
utsträckning vet vad ett jämställdhetsperspektiv i handläggningen innebär . 
178Arbetet med mänskliga rättigheter
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Inom de förmåner där medarbetare arbetar med att ställa frågor om våld svarade knappt 
nio av tio att de i mycket eller ganska stor utsträckning vet hur de ska agera när en enskild 
har erfarenhet av eller lever i en relation där våld förekommer. Nästan alla deras chefer 
anger också att de i mycket eller ganska stor utsträckning har tillräcklig kunskap för att 
stödja sina medarbetare i dessa frågor. 
Jämställdhetsintegreringen har delvis lett till ändrade arbetssätt 
För att kunna bidra till ökad jämställdhet har Försäkringskassan de senaste åren utvecklat 
sina arbetssätt. Vi informerar till exempel om möjligheterna att dela en ersättning med 
föräldrar och andra anhöriga och ställer frågor om våld i mötet med de enskilda. 
Jämställt uttag av förmåner där föräldrar och andra anhöriga kan välja 
Inom de förmåner där föräldrar och andra anhöriga kan välja vem som ska använda 
förmånen ska vi bidra till ett jämställt uttag. Enkäten om den statliga värdegrunden som 
genomfördes i november 2021 visar att ungefär fem av tio medarbetare som handlägger 
ärenden om föräldrapenning eller tillfällig föräldrapenning informerar om möjligheten 
att dela ersättningen med en annan förälder i hälften eller fler av sina kontakter . Inom 
omvårdnadsbidrag gällde det knappt åtta av tio och för merkostnadsersättning sex av tio. 
Av de handläggare som informerar om möjligheten att dela ersättningen vid få tillfällen 
eller aldrig uppger ungefär en tredjedel som skäl att de inte tycker att Försäkringskassan 
bör påverka föräldrar och andra anhöriga när de kan välja vem som ska ta ut en viss 
förmån. 
Behovet att informera om möjligheterna att dela på ersättningen ser olika ut inom de olika 
förmånerna och resultaten bör därför inte jämföras.
Det är vanligare att informera om möjligheten att dela på ersättningen än att uppmuntra 
till ett jämställt uttag. Drygt fyra av tio handläggare inom föräldrapenning och 
omvårdnadsbidrag uppmuntrar till ett jämställt uttag i hälften eller fler av sina kontakter 
eller ärenden. Även här uppger många att de inte tycker att Försäkringskassan bör 
påverka föräldrarna. 
Upptäcka och motverka mäns våld mot kvinnor
Inom vissa förmåner ska handläggarna fråga den enskilde om hen är utsatt för våld i nära 
relation. Det handlar främst om sjukpenning, aktivitetsersättning och underhållsstöd. I 
enkäten om den statliga värdegrunden svarar handläggare i viss utsträckning att de ställer 
frågor om våld i mötet med försäkrade. Det innebär att arbetssättet till viss del har ändrats 
de senaste åren. 
Inom utredningskrävande sjukpenningärenden ska försäkringsutredarna ställa frågor 
om våld rutinmässigt. Nästan hälften av dem som svarat på enkäten om den statliga 
värdegrunden som genomfördes i november 2021, uppger att de ställer frågor om våld i 
samtliga eller de flesta av sina utredningar. Det är ökning från förra året.181 Ungefär fyra 
av tio uppger dock fortfarande att de aldrig eller i få ärenden ställer frågor om våld. Det 
finns en skillnad mellan hur många som säger att de har kunskap om hur de ska agera och 
hur många som faktiskt ställer frågor om våld i mötet med enskilda. 
181 Frågan har till en viss del ändrats från enkäten 2020.
179Arbetet med mänskliga rättigheter
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Inom aktivitetsersättning ska handläggarna ställa frågor om våld på indikation. De flesta 
uppger att de ställer frågor om våld i få ärenden. Många av medarbetarna inom aktivitets -
ersättning anger som skäl till detta att det generellt är ombud som hanterar ärendet.
Många av de medarbetare inom aktivitetsersättning och sjukpenning som uppger att de 
aldrig eller i få ärenden ställer frågor om våld anger som skäl att de inte har uppfattat att 
personen är utsatt. Detta trots att frågor om våld ska ställas rutinmässigt i utrednings -
krävande sjukpenningärenden. Ungefär en femtedel säger också att de saknar kunskap om 
hur de ska gå till väga eller att de känner sig obekväma med att ställa frågor om våld. 
Hälften av de som ställer frågor om våld uppger också att de lämnar information om 
och hänvisar personen till var det finns stöd och hjälp att få, oavsett om personen är 
våldsutsatt eller inte. Av de som ställer frågor om våld inom sjukpenning och aktivitetser -
sättning har drygt hälften vid något tillfälle identifierat en våldsutsatt individ. En majoritet 
av dessa medarbetare säger dock att de som är våldsutsatta ofta redan har relevant stöd 
och att samordning därför inte är aktuellt. 
Även inom underhållsstöd ställer handläggare frågor om våld. Enkäten visar att 
majoriteten utreder och informerar om hot och våld i deras handläggning av ansökan om 
ersättning. Drygt en femtedel uppger dock att de aldrig eller endast i få ärenden gör det. 
Majoriteten uppger också att om de får veta att det förekommer hot och våld eller våld i 
en utredning av den fortsatta rätten till underhållsstöd bedömer de alltid eller oftast att det 
finns särskilda skäl, och att personen därmed har rätt till underhållsstöd. Det innebär att 
våldsutsatta individer, främst kvinnor, får rätt till ekonomisk ersättning utan att behöva ha 
kontakt med våldsutövaren. 
180Arbetet med mänskliga rättigheter
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Stabs- och 
expertfunktionen
Avsnittet beskriver Försäkringskassans uppgift som stabs- och 
expertfunktion till regeringen.
Försäkringskassan ansvarar för en kvalificerad kunskapsuppbyggnad inom sitt verksam -
hets område. Det innebär att vi följer och analyserar socialförsäkringssystemets utveckling 
och effekter för enskilda och samhället. Resultaten av analyserna förmedlas till 
regeringen och allmänheten genom olika typer av publikationer.
Försäkringskassan ansvarar också för Sveriges officiella statistik inom socialförsäkrings -
området, för utbyte av kunskap med andra länder samt för att stödja regeringen i det 
internationella arbetet.
Kunskapsuppbyggnad
Som kunskapsmyndighet kan Försäkringskassan initiera egna studier av social för-
säkringens effekter för individ och samhälle. I tabellen nedan redovisas hur många 
publikationer Försäkringskassan gett ut under perioden 2019–2021. Sammantaget har 
Analysavdelningen gett ut något färre publikationer under 2021 än under föregående år . 
Förklaringen är främst att ett flertal pågående analysarbeten inom olika områden är i sin 
slutfas och ska publiceras under första kvartalet 2022.
Tabell 111 Publikationer, antal 
Socialförsäkringsrapporter 5 9 3
Korta analyser 3 5 4
Promemorior 6 2 1
De socialförsäkringsrapporter som publicerats under 2021 handlade om tillfällig föräldra -
penning vid vård av barn182, socialförsäkringen och pandemin183 184, samt personlig 
assistans och föräldraskap185. De fyra korta analyser som publicerades handlade om 
bostadsbidrag under pandemin186, sjukfrånvaro i grupper där färre arbetar187, sjukfrånvaro 
182 Socialförsäkringsrapport 2021:2 Tillfällig föräldrapenning vid vård av barn. Varför ökade totalt antal 
nettodagar 2009–2018?  
183 Socialförsäkringsrapport 2021:1 Socialförsäkringen och coronapandemin. Rapporten beskriver hur 
socialförsäkringen har använts under pandemin och om anpassningarna av socialförsäkringen uppfyllt 
sina syften.
184 Socialförsäkringsrapport 2021:1 Socialförsäkringen och coronapandemin. Bilaga till rapporten 
socialförsäkringen och pandemin.
185 Forskarrapport 2021:1 Personlig assistans och föräldraskap. Barnperspektiv i personlig assistans.
186 Korta analyser 2021:2 Bostadsbidrag under coronapandemin. Analysen beskriver hur användandet av 
bostadsbidrag har sett ut under pandemin.
187 Korta analyser 2021:1 Sjukfrånvaro i grupper där färre arbetar. Sjukfrånvaron högst bland de som saknar 
gymnasieutbildning och bland utrikes födda som varit länge i Sverige.
181Stabs-	och	expertfunktionen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 efter bransch188 och föräldrapenning bland samkönade och olikkönade föräldrar189. 
Den promemoria som publicerades rörde felaktiga utbetalningar till barnfamiljer som 
inte bor i Sverige.190
Försäkringskassans engagemang i forskning inom 
socialförsäkringen
Försäkringskassan får enligt regleringsbrevet årligen använda 8,9 miljoner kronor 
till forskning inom socialförsäkringsområdet. Myndigheten betalade under 2021 ut 
8,2 miljoner kronor till 10 forskningsprojekt. Av det totala beloppet gällde 3,1 miljoner 
kronor tre nya projekt medan resten betalades ut till pågående projekt. 
Tabell 112 Forskning vid högskola och universitet finansierad av Försäkringskassan, 
tusen kronor
organisationProjekttitel 2021
Göteborgs universitet Förtroende som feedback – hur policyförändringar och kunskap påverkar 
förtroendet för socialförsäkringarna 757
Karolinska institutet Multipel	skleros,	förvärvsarbete	och	sjukfrånvaro:	vilka	strategier	innebär	
goda chanser att vara kvar i arbetslivet längre? 1 496
Högskolan i Halmstad Unga	vuxna	med	intellektuell	funktionsnedsättning	på	arbetsmarknaden	
– framgångsfaktorer för förvärvsarbete och därmed minskat beroende av 
socialförsäkringen” 1 166
Göteborgs universitet Sociodemografiska	faktorer	och	risken	att	utveckla	långtidssjukdom	och	
komplikationer efter mild respektive svår Covid­19 – Ett fokus på nedsatt 
arbetsförmåga och utvecklandet av sjukdom i efterförloppet av Covid­19 1 222
Lunds universitet Kommunikativa offentliga organisationer 150
Högskolan i Gävle Att fråga om våld och ta hand om svaret: Möjligheter och hinder för 
arbetslivsrelaterad rehabilitering vid långtidssjukskrivning kopplad till 
våldsutsatthet 699
Göteborgs universitet Chefers kunskap om arbetsförmåga hos medarbetare med vanlig psykisk 
sjukdom. 1 224
Göteborgs universitet Vilka faktorer stärker individens arbetsförmåga och möjligheter att arbeta 
med psykisk ohälsa – en prospektiv enkät­ och registerundersökning 400
Lunds universitet Socialförsäkringarna inför utmaningen från gig ekonomin – socialförsäk ­
ringsskydd för plattformsarbetare och andra i nya arbetsformer med sär ­
skild	inriktning	på	sjukpenning,	föräldrapenning	och	arbetsskadeersättning 400
 Linnéuniversitet Försäkringskassans samverkan gällande arbetslösa med ohälsa – bety ­
delse för organisation och försäkrade 678
Totalt 8 191
Försäkringskassan, Forskningsrådet för hälsa, arbetsliv och välfärd (Forte) samt Central -
förbundet för socialt arbete (CSA) arrangerar årligen ett forskarseminarium i Umeå. 
Seminariet är ett forum för att sprida forskning och annan kunskap inom socialförsäk -
ringsområdet, att stimulera till ny forskning samt en möjlighet för forskare och praktiker 
att utbyta erfarenheter och knyta kontakter. Det ger också möjlighet för andra personer 
med koppling till socialförsäkringen att lyssna, diskutera och få nya insikter . 2021 års 
tema var ”Ett hållbart socialförsäkringssystem i kristid – hur robusta är systemen och 
hur har människor påverkats?”. På grund av pandemin var seminariet digitalt och i 
konferensform. Det samlade cirka 620 deltagare som såg hela eller delar av konferensen.
188 Korta analyser 2021:3 Sjukfrånvaro efter bransch. Kvinnors sjukfrånvaro är dubbelt så hög som mäns men 
under pandemin har mäns sjukfrånvaro ökat mer än kvinnors.
189 Korta analyser 2021:4 Föräldrapenning bland samkönade och olikkönade föräldrar. Kvinnor i samkönade 
föräldrapar delar mer jämställt på föräldrapenningen.
190 PM 2021:1 Felaktiga utbetalningar till barnfamiljer som inte bor i Sverige. Personer som flyttar utomlands 
ska anmäla förändringen till Skatteverket och till Försäkringskassan – om personen får bidrag eller 
ersättningar. Ett utökat samarbete mellan myndigheter och mer information till allmänheten behövs.
182Stabs-	och	expertfunktionen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 I sin roll som statistikansvarig myndighet stödjer Försäkringskassan också forskning 
verksamhet beskrivs närmare nedan.
Statistikansvarig myndighet
publicera officiell och annan statistik inom områdena Stöd till barnfamiljer och Stöd 
vid sjukdom och handikapp. Sedan 2021 har Försäkringskassan tillsammans med 
Socialstyrelsen även statistikansvar inom tandvårdsområdet. Som statistikansvarig 
myndighet ansvarar Försäkringskassan för att utveckla statistikens innehåll och kvalitet 
samt anpassa den till användarnas informationsbehov.
Försäkringskassan producerar och publicerar löpande officiell och annan statistik om 
socialförsäkringens utveckling och dess effekt för individ och samhälle. Publiceringarna 
görs på Försäkringskassans webbplats. Under året har nya statistiksidor publicerats 
på webbplatsen som ska öka tillgängligheten och göra det enklare att tolka och förstå 
statistiken. Sidorna har en rad nya funktioner som underlättar för både den vana och 
ovana användaren. Stor vikt läggs vid stöd för tolkning och kommenterad statistik. 
Webbplatsen innehåller dessutom en ny statistikdatabas, som möjliggör en automatiserad 
statistikframställning och tätare publiceringar. 
Statistiken omfattar antalet mottagare av olika förmåner, beslut samt utbetalt belopp. Den 
kan fördelas på region, ålder och kön och möjliggöra jämförelser mellan olika grupper . 
Det gör den central för en kunskapsbaserad samhällsdebatt om socialförsäkringen, både 
för enskilda individer och för samhället. Statistiken är därför en viktig informationskälla 
och en förutsättning för att beslutsfattare och allmänhet ska kunna fatta beslut grundade 
på kunskap. 
Vi har under året fortsatt tillgängliggöra statistik om de delar av socialförsäkringen som 
påverkats mest av pandemin. Statistiken presenteras på en särskild sida som skapats 
speciellt för ändamålet på webbplatsen. Under året har även ny statistik över avslag inom 
området Stöd vid sjukdom och handikapp publicerats. Andra exempel på ny statistik är 
uttaget av dubbeldagar inom området Stöd till barnfamiljer. 
Utöver att publicera officiell och annan statistik besvarar Försäkringskassan årligen cirka 
1 200 frågor om statistik. Vi lämnar även ut individdata, för forskningsändamål och till 
andra myndigheter. Slutligen publiceras den årliga skriften Socialförsäkringen i siffror 
(Social Insurance in Figures), som ger en samlad redogörelse för socialförsäkringens 
utfall genom kortfattad kommenterad statistik. 
Försäkringskassan har som en av Sveriges 29 statistikansvariga myndigheter även 
samverkat med de andra myndigheterna inom det svenska statistiksystemet. Bland annat 
har vi deltagit i rådet för den officiella statistiken samt bidragit till arbetet för att skapa en 
gemensam målbild för Sveriges officiella statistik.
183Stabs-	och	expertfunktionen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Försäkringskassans internationella arbete
Försäkringskassan ska stödja regeringen i internationella frågor samt medverka i 
EU-arbetet och annat internationellt samarbete inom vårt verksamhetsområde. Nedan 
redovisas de viktigaste delarna av detta arbete samt Försäkringskassans övriga interna -
tionella arbete under året. På grund av pandemin har de flesta mötena genomförts digitalt.
Nordiskt samarbete
av de sociala trygghetssystemen. Under året har Försäkringskassan deltagit i möten inom 
områdena tillämplig lagstiftning, familjeförmåner, sjukförsäkring med inriktning på 
arbetslivsinriktad rehabilitering, sjukvårdsförmåner samt pension inklusive sjukersättning 
och aktivitetsersättning. 
Inom Norden har det även hållits ett handläggarseminarium med utredare från de nordiska 
länderna där man diskuterat praktiska frågor om tillämplig lagstiftning. Försäkringskassan 
har även deltagit i Stora nordiska förbindelseorgansmötet. 
Försäkringskassans generaldirektör har deltagit i det årliga generaldirektörsmötet.191 
Mötet är ett forum för beslut och för informations- och erfarenhetsutbyte. Här fastställs 
myndigheternas inriktning för det nordiska samarbetet inom socialförsäkringsområdet. 
Försäkringskassan har även deltagit i Nordiskt socialförsäkringsmöte.
Försäkringskassan har vidare ett samarbete med Nordens länder inom den arbetslivsin -
riktade rehabiliteringen för de sjukskrivna personer som bor och arbetar i olika länder 
inom Norden. Det finns bilaterala överenskommelser som tydliggör ansvar och arbetssätt 
mellan länderna. Dessa följs upp årligen för att säkerställa att arbetet fungerar bra.192 
Medverkan i EU-arbetet
Administrativa kommissionen, tekniska kommissionen, revisionskommittén
Försäkringskassans stöd till regeringen i EU-arbetet består bland annat av att lämna 
redogörelser och yttranden i samband med olika möten samt bistå med representanter om 
regeringen så önskar.
Försäkringskassan har deltagit i administrativa kommissionens möten vid fyra tillfällen 
och i samtliga möten med tekniska kommissionens möten som ledamot. Vi har också 
representerat Sverige som ledamot och ställföreträdande ledamot vid revisions-
kommitténs möte.
Utöver ovanstående deltar Försäkringskassan i administrativa kommissionens temadagar 
samt i ett antal arbetsgrupper och nätverk för utvalda arbetsområden. I egenskap av 
nationell kontaktpunkt för gränsöverskridande hälso- och sjukvård har Försäkringskassan 
också deltagit i ett möte med ländernas kontaktpersoner.
191 På mötena deltar ATP i Danmark, Folkpensionsanstalten och Pensionsskyddscentralen i Finland, NA V 
i Norge, Tryggingastofnun rikisins i Island samt IAF, Pensionsmyndigheten och Försäkringskassan i 
Sverige.
192 Överenskommelserna bygger på EU-förordningarna 883/2004 och 987/2009 och Nordisk konvention om 
social trygghet samt administrativa avtalet till Nordisk konvention om social trygghet. Överenskommelser 
har ingåtts år 2015 med Norge, Finland, Island och Danmark.
184Stabs-	och	expertfunktionen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Försäkringskassans arbete med Electronic Exchange of Social Security 
Information (EESSI)193
Under 2021 har Försäkringskassan deltagit i arbetet med EESSI-systemet på flera 
sätt, bland annat som ledamot i Change Advisory Board samt i arbetsgrupper för 
säkerhet, överlämning av RINA och kontinuitet. Inför mötena i tekniska kommissionen 
presenterar Försäkringskassan ett gemensamt yttrande för berörda myndigheter som även 
sammanfattar pågående aktiviteter.
Övrigt stöd till regeringen
Försäkringskassan har på olika sätt varit involverad i förhandlingarna om ändring av EU:s 
samordningsbestämmelser om social trygghet. 
Europeiska socialfonden
Europeiska socialfonden (ESF) är EU:s viktigaste verktyg för att skapa fler och bättre 
arbeten för personer som står längst ifrån arbetsmarknaden i Europa. I fondens arbete 
är Försäkringskassan en viktig aktör som projektägare och medfinansiär , till exempel 
i projekt för att stödja sjukskrivna att återgå i arbete, att underlätta för unga och 
utlandsfödda att etablera sig på arbetsmarknaden och att kompetensutveckla personal.
Försäkringskassan samarbetar med bland andra Svenska ESF-rådet och Arbetsför -
medlingen för att identifiera områden för projekt som syftar till att ge stöd till individer att 
komma närmare arbetsmarknaden och för att uppnå förändringar på strukturell nivå.194
Under 2021 har Försäkringskassan tagit vidare erfarenheter från ESF-projektet 4ESS195 
som Försäkringskassan var ägare till. Projektet som avslutades förra året syftade till att 
minska och förebygga sjukfrånvaro hos kommunanställda genom att utveckla samarbetet 
och kompetensen hos Försäkringskassan, hälso- och sjukvården och tre kommuner som 
arbetsgivare. Erfarenheter från projektet har under 2021 lett till förtydliganden i styrande 
och stödjande dokument som gäller strukturell samverkan, samt i metodstödet för 
handläggningen.
Under året fortsatte förberedelsearbetet inför kommande programperiod 2020–2027, 
där Svenska ESF-rådet arrangerat möten och möjlighet till skriftliga synpunkter från 
medverkande aktörer. Försäkringskassan deltar aktivt i detta arbete som aktör och 
intressent. Utöver externa förberedelser har Försäkringskassan under 2021 arbetat med att 
förtydliga det interna arbetet med fonden kommande programperiod, bland annat genom 
att utveckla de riktlinjer som styr arbetet.
193 Electronic Exchange of Social Security Information är ett it-system som ska hjälpa socialförsäkrings-
organen inom EU/EES-området samt Schweiz att snabbare och säkrare utbyta information i enlighet med 
EU-reglerna om samordning av de sociala trygghetssystemen.
194 Se avsnittet Sjukförsäkringen, Strukturell samverkan med andra aktörer för att uppnå målet, Samverkan 
med Svenska ESF-rådet.
195 4ESS står för Smart Samverkan Småland Sydost, som var området i vilket projektet bedrevs. Projektet 
pågick perioden 1 februari 2017 till och med 31 januari 2020. I projektet utvecklades samarbetsmetoder 
och kompetens för att bättre förebygga ohälsa och minska sjukfrånvaron hos kommunanställda, med fokus 
på psykisk ohälsa och diffus smärtproblematik.
185Stabs-	och	expertfunktionen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Övrigt europeiskt samarbete
Work and Occupational Diseases och dess konferens ”Flytta över gränser: förebyggande 
av olyckor, kulturell mångfald”. Försäkringskassan har också deltagit i European 
samarbete i fråga om underhållsskyldighet.
Internationellt samarbete
om socialförsäkringsavtal med Japan med ett administrativt avtal som resultat. 
Försäkringskassan deltar även i National Child Support Enforcement Associations 
internationella kommitté, där frågor om underhållsbidrag diskuteras. I kommittén 
deltar medlemsstater från New Yorkkonventionen, Haagkonventionen från 2007 samt 
förordning (EG) nr 4/2009 och andra stater som har federala eller bilaterala överens -
kommelser med USA. Möten har hållits ungefär en gång per månad. Mötena har till 
stor del handlat om hur staterna gör eller har gjort förändringar i handläggningen med 
anledning av pandemin.
Försäkringskassan bedriver sedan januari 2019 tjänsteexport genom Sidas internationella 
kapacitetsutvecklingsprogram (ITP) inom social trygghet. Arbetet görs tillsammans 
med Arbetsförmedlingen, Skatteverket, Pensionsmyndigheten och ett sydafrikanskt 
forskningsinstitut, Economic Policy Research Institute . Programmet kommer att pågå till 
och med 2023. Tjänsteexporten är fokuserad på länder i Afrika och Asien. För närvarande 
utförs arbetet digitalt.
186Stabs-	och	expertfunktionen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Avgiftsbelagd verksamhet
I detta avsnitt redovisas avgiftsbelagd verksamhet som anges i 
resultaträkningen med tillhörande tilläggsupplysningar och noter.
Administration av statlig fordran
Avgiftsintäkterna avser de avgifter som tas ut av gäldenärer i enlighet med bestämmelser i 
olika författningar. Reglerna anger ofta ett högsta belopp som får tas ut. Avgiftsintäkterna 
för 2021 uppgick till 15,3 miljoner kronor. De kostnader som inte täcks av avgiftsintäkter 
finansieras med anslagsmedel.
Den totala kostnaden för administration av statlig fordran uppgick 2021 till 47,3 miljoner 
kronor. Det är en ökning med 10,8 miljoner kronor jämfört med föregående år. Ökningen 
beror på att fordringsverksamheten har utökats under året.
Tabell 113 Administration av statlig fordran, tusen kronor
2019 2020 2021 Budget 2021
Ingående balans – – –
Avgiftsintäkter111 520 14 207 15 301 19 000
Totala kostnader –37 747 –36 564 –47 325
– kostnader som täcks av avgiftsintäkter 11 520 14 207 15 301 19 000
– kostnader som täcks av anslagsmedel 26 227 22 357 32 024
Årets resultat – – –
Utgående balans – – –
1 Beloppen för 2019 och 2020 är justerade jämfört med årsredovisningen 2020. På raden avgiftsintäkter redovisas nu både 
fakturerade och nedskrivna avgiftsintäkter.
Ersättning från försvaret
soldater som betalas ut enligt förordningen (1997:147) om förmån för hemvärnssoldater , 
frivilliga enligt förordningen (1994:523) om förmåner till frivilliga, officersaspiranter 
enligt officersförordningen (2007:1268) och rekryter enligt förordningen (2015:613) om 
militär grundutbildning. Vidare ska Försäkringskassan ta ut avgifter för administration av 
familjebidrag och dagpenning till totalförsvarspliktiga som betalas ut enligt förordningen 
(1995:239) om förmåner till totalförsvarspliktiga. 
Tabell 114 Ersättning från försvaret, tusen kronor
Ingående balans –207 – – –
Avgiftsintäkter 15 377 16 025 16 835 17 200
Kostnader –15 170 –16 025 –16 835 –17 200
Årets resultat – – – –
Utgående balans – – – –
187Avgiftsbelagd verksamhet
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Ersättning från affärsdrivande verk
Försäkringskassan tar ut en avgift för administration av arbetsskadeärenden vid 
affärsdrivande verk för skador som reglerats före den 1 juli 1995. Avgiften tas ut i 
samband med debitering av utbetalda arbetsskadeersättningar och ska motsvara den andel 
av kostnaderna som enskilda arbetsgivare betalar genom arbetsskadeavgiften.
Tabell 115 Ersättning från affärsdrivande verk, tusen kronor
Avgiftsintäkter 464 413 352 400
Totala kostnader1–893 –870 –996
– kostnader som täcks av avgiftsintäkter 464 413 352 –400
– kostnader som täcks av anslagsmedel 429 457 644
Intäkter från Pensionsmyndigheten
De tjänster som Försäkringskassan tillhandahåller till Pensionsmyndigheten är 
framför allt it-stöd för handläggning och utbetalning av de förmåner som hanteras av 
Pensionsmyndigheten, datacenter samt stödtjänster inom behörighetsadministration 
och internservice.
Intäkterna för 2021 är 254,7 miljoner kronor, vilket är en minskning med 16,8 miljoner 
kronor jämfört med föregående år. Minskningen beror på att avgiften sätts i förväg och 
beräknas som ett genomsnitt av budgeterade kostnader de kommande tre åren. Intäkterna 
är 25,3 miljoner kronor lägre än budgeten i regleringsbrevet. Avvikelsen jämfört med 
budgeten i regleringsbrevet beror på att justeringar av beräknade belopp gjordes efter att 
uppgifterna lämnades till regleringsbrevet.
Kostnaderna för 2021 är 235,9 miljoner kronor. Det är en minskning jämfört med 
föregående år med 36,8 miljoner kronor och en avvikelse jämfört med budgeten i 
regleringsbrevet med 36,1 miljoner kronor. De lägre kostnaderna beror framför allt på 
lägre kostnader för it-tjänster. 
Det ackumulerade överskottet är 17,7 miljoner kronor, varav årets resultat är 
18,8 miljoner kronor. Orsaken till överskottet är dels att kostnaderna blev lägre än 
vad som budgeterats, dels att avgiften fastställs i förväg och inte justeras under året. 
Försäkringskassan räknar med full kostnadstäckning på några års sikt.
Tabell 116 Intäkter från Pensionsmyndigheten, tusen kronor
Ingående balans – – –1 132
Avgiftsintäkter 236 303 271 562 254 714 280 000
Kostnader –236 303 –272 694 –235 898 –272 000
Årets resultat – –1 132 18 816
Utgående balans – –1 132 17 684
188Avgiftsbelagd verksamhet
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Electronic exchange of social security information 
(EESSI)
EESSI är ett system för digitalt utbyte av socialförsäkringsinformation inom EU/
EES-området och Schweiz. Systemet togs i drift under 2019. Försäkringskassan driver 
systemet för eget utbyte av information samt hanterar driften åt andra samverkande parter 
inom Sverige. Uppbyggnaden av systemet är delvis finansierat av bidrag från EU i form av medel från programmet Connecting Europe Facility. I tabellen nedan redovisas den avgiftsfinansierade delen av verksamheten. 
Tabell 117  Intäkter från EESSI, tusen kronor
Ingående balans – –56 –
Avgiftsintäkter 1 761 3 636 3 314 5 000
Kostnader –1 817 –3 580 –3 276 –5 000
Årets resultat –56 56 38
Utgående balans –56 – 38
Samordnad och säker statlig it-drift (SSSID)
Regeringen har gett Försäkringskassan i uppdrag att erbjuda samordnad och säker 
statlig it-drift under åren 2018–2022196. Det ekonomiska målet är full kostnads -
täckning. Verksamheten finansieras med avgiftsintäkter från de myndigheter som nyttjar 
Försäkringskassans tjänster. Under åren 2017–2020 finansierades delar av uppbyggnaden 
av verksamheten med bidrag från Kammarkollegiet. I tabellen nedan redovisas den 
avgiftsfinansierade delen av verksamheten.
Både intäkter och kostnader har ökat från föregående år. Ökningen beror på att fler 
myndigheter har anslutits eller håller på att ansluta sig till SSSID-samarbetet. Intäkterna 
är 30,1  miljoner kronor högre än budgeten i regleringsbrevet och kostnaderna är 
36,8 miljoner kronor högre. Avvikelsen beror bland annat på tillkommande verksamhet 
under året, som till exempel etablering och drift av den tekniska miljön till covidbevisen. 
Det utgående ackumulerade underskottet uppgår till totalt 20,9  miljoner kronor, 
varav årets underskott är 6,0  miljoner kronor. Det finns flera orsaker till underskottet. 
Verksamheten är under uppbyggnad och har expanderat på kort tid, vilket försvårar 
kostnadsfördelning och avgiftssättning eftersom avgifterna beräknas och bestäms i 
förväg. Därutöver har Försäkringskassan ännu inte debiterat för delar av gemensam 
utveckling som kommer flera kunder till del, utan det sker när den utvecklade tjänsten 
tas i drift. Sammantaget bedömer Försäkringskassan att verksamheten kommer ha full 
kostnadstäckning på några års sikt.
Tabell 118  Samordnad och säker statlig it-drift, tusen kronor
Ingående balans – –19 467 –14 933
Avgiftsintäkter 27 043 77 051 91 064 61 000
Kostnader –46 510 –72 517 –97 073 –60 300
Årets resultat –19 467 4 534 –6 009
Utgående balans –19 467 –14 933 –20 942
196 Fi2017/03257/DF och ändring av uppdrag att erbjuda samordnad och säker statlig it-drift, dnr I2019/02515/DF.
189Avgiftsbelagd verksamhet
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Finansiell 
 redovisning
190
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Resultaträkning
Belopp i miljoner kronor
Not 2021 2020
VERKSAMHETENS INTÄKTER 
Intäkter av anslag 1 9 509 9 349
Intäkter av avgifter och andra ersättningar 2 446 439
Intäkter av bidrag 3 27 87
Finansiella intäkter 0 4
Summa 9 982 9 879
VERKSAMHETENS KOSTNADER
Kostnader för personal 4 –7 725 –7 560
Kostnader för lokaler –619 –612
Övriga driftkostnader –973 –1 040
Finansiella kostnader 0 –1
Avskrivningar och nedskrivningar –656 –667
Summa –9 973 –9 880
VERKSAMHETSUTFALL 9 –1
UPPBÖRDSVERKSAMHET
Intäkter av avgifter m.m. som inte disponeras 5 217 252
Socialavgifter 6 622 761 572 562
Skatteintäkter 4 849 4 906
Summa 627 827 577 720
Medel som tillförts statens budget från uppbördsverksamheten –439 622 –398 045
Inleverans till AP­fonderna –145 160 –138 131
Överföring till premiepensionssystemet –42 928 –41 353
Summa –627 710 –577 529
SALDO UPPBÖRD 117 191
TRANSFERERINGAR
Medel	som	erhållits	från	statens	budget	för	finansiering	av	bidrag  227 358 230 058
Medel	som	erhållits	från	myndigheter	för	finansiering	av	bidrag 7 20 970 15 844
Övriga	erhållna	medel	för	finansiering	av	bidrag 8 5 919 5 851
Finansiella intäkter 9 25 38
Finansiella kostnader 10 –48 –10
Summa 254 224 251 781
Avsättning till/upplösning av fonder m.m. för transfereringsändamål 11 29 –22
Lämnade bidrag och ersättningar
UO	9	Hälsovård,	sjukvård	och	social	omsorg –36 751 –34 644
UO 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och funktionsnedsättning –101 539 –110 168
UO 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn –92 864 –92 372
Andra utbetalningar 12 –20 978 –15 844
Summa –252 132 –253 028
SALDO TRANSFERERINGAR 2 121 –1 269
ÅRETS KAPITALFÖRÄNDRING 13 2 247 –1 079
191Finansiell  redovisning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Balansräkning
Not 2021-12-31 2020-12-31
Immateriella anläggningstillgångar 14
Balanserade utgifter för utveckling av it­system 1 245 1 327
Förvärvade	licenser,	rättigheter	m.m. 46 23
1 291 1 350
Förbättringsutgifter på annans fastighet 15 32 33
Maskiner och inventarier 16 380 444
412 477
Varulager 0 0
Kundfordringar 14 4
Fordringar hos andra myndigheter 17 26 658 25 647
Övriga kortfristiga fordringar 18 4 511 4 043
31 183 29 694
Periodavgränsningsposter
Förutbetalda kostnader 19 414 425
Upplupna bidragsintäkter 124 115
Övriga upplupna intäkter 20 631 622
1 169 1 162
Avräkning med statsverket 21 –23 584 –22 461
Kortfristiga placeringar
Obligationer 22 1 062 1 362
Kassa och bank
Behållning räntekonto i Riksgäldskontoret 23 961 718
Kassa och bank 411 116
1 372 834
SUMMA TILLGÅNGAR 12 905 12 418
KAPITAL OCH SKULDER
Myndighetskapital 24
Statskapital 0 0
Balanserad kapitalförändring 25 1 865 2 944
Kapitalförändring enligt resultaträkningen 13 2 247 –1 079
4 112 1 865
Fonder 11 1 348 1 377
Avsättningar för pensioner och liknande förpliktelser 26 2 3
Övriga avsättningar 27 110 98
112 101
Skulder m.m.
Lån i Riksgäldskontoret 28 1 685 1 787
Övriga krediter i Riksgäldskontoret 29 140 140
Kortfristiga skulder till andra myndigheter 30 359 489
Leverantörsskulder 332 189
Övriga kortfristiga skulder 31 3 665 3 592
6 181 6 197
Upplupna kostnader 32 1 107 2 842
Oförbrukade bidrag 33 45 34
Övriga förutbetalda intäkter – 2
1 152 2 878
SUMMA KAPITAL OCH SKULDER 12 905 12 418
Ansvarsförbindelser – –
192Finansiell  redovisning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Anslagsredovisning
Perioden 1 januari–31 december 2021
Anslag NotIngående 
över förings-
beloppÅrets 
 tilldelning 
enligt 
regleringsbrevOmdis-
ponerat 
anslagIndrag-
ningTotalt 
belopp Utgifter Inkomster1)Utgående  
över-
förings-
belopp
omsorg
9 1:4 Tandvårdsförmåner  
ap.1  Statligt tandvårdsstöd 35 1 074 7 286 –1 074 7 286 –6 775 511
9 1:6  Bidrag till folkhälsa och 
sjukvård  
ap.27   Statlig ålderspensionsavgift 
för smittbärarpenning 2)– 0 0 0 –
ap.37   Smittbärarpenning 2)36 452 48 500 –393 107
Summa 9 1:6 Bidrag till folkhälsa 
och sjukvård 452 48 500 –393 107
9 1:7  Sjukvård i internationella 
förhållanden
ap.1  Sjukvård i internationella 
förhållanden 26 513 –26 513 –474 39
9 4:3  Bilstöd till personer med 
funktionsnedsättning
ap.1  Bilstöd till personer med 
funktionsnedsättning 37 127 263 –127 263 –138 125
9 4:4  Kostnader för statlig 
assistansersättning
ap.1  Kostnader för statlig 
assistansersättning 38 923 24 476 –923 24 476 –28 535 4 400 341
Ekonomisk trygghet vid sjukdom 
och funktionsnedsättning
10 1:1  Sjukpenning och 
 rehabilitering m.m.
ap.5  Boendetillägg 34,39 3 231 17 –3 248 –250 –2
ap.8  Sjukpenning respektive 
 rehabiliteringspenning i 
särskilda fall 34 –4 193 189 –195 –6
ap.15   Närståendepenning 40 23 191 –30 –23 161 –145 16
ap.16   Statlig ålderspensionsavgift 
för närståendepenning – 19 19 –19 –
ap.17   Statlig ålderspensionsavgift 
för rehabiliteringspenning – 32 32 –32 –
ap.18   Statlig ålderspensionsavgift 
för sjukpenning 41 – 3 515 3 515 –3 515 –
ap.19   Rehabiliteringspenning 34,42 8 677 53 –8 730 –748 –18
ap.20   Arbetshjälpmedel m.m. 43 20 150 –40 –20 110 –95 15
ap.21   Sjukpenning 34,44 6 575 36 441 –6 575 36 441 –37 619 –1 178
Summa 10 1:1 Sjukpenning och 
 rehabilitering m.m. 6 625 41 449 – –6 629 41 445 –42 619 –1 174
193Finansiell  redovisning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Anslag NotIngående 
enligt 
ponerat 
över-
förings-
belopp
10 1:2  Aktivitets- och sjuk-
ersättningar m.m.
ap.5  Aktivitets­ och 
sjukersättningar 34,45 –484 30 749 2 30 268 –31 053 –785
ap.6  Bostadstillägg till perso ­
ner med aktivitets­ och 
sjukersättningar 34 –149 5 028 4 879 –4 996 –117
ap.8  Statlig ålderspensions ­
avgift för aktivitets­ och 
sjukersättningar – 4 696 4 696 –4 696 –
Summa 10 1:2 Aktivitets- och 
sjukersättningar m.m. –633 40 473 2 39 843 –40 745 –902
10 1:3  Merkostnadsersättning 
och handikappersättning
ap.1  Handikappersättningar 77 1 115 –77 1 115 –1 072 43
ap.2  Merkostnadsersättning 46 31 240 –31 240 –180 60
Summa 10 1:3 Merkostnadser -
sättning och handikappersättning 108 1 355 –108 1 355 –1 252 103
10 1:4  Arbetsskadeersättningar 
m.m.
ap.4  Statlig ålderspensionsavgift 
för arbetsskadelivränta – 169 169 –169 –
ap.5  Arbetsskadelivränta 41 2 252 –41 2 252 –2 211 41
Summa 10 1:4 Arbetsskade-
ersättningar m.m. 41 2 421 –41 2 421 –2 380 41
10 1:5  Ersättning inom det stat -
liga personskadeskyddet
ap.3  Ersättning inom det statliga 
personskadeskyddet 34 –1 35 34 –35 –1
ap.4  Statlig ålderspensionsav ­
gift för ersättning inom det 
statliga personskadeskyddet – 2 2 –2 –
Summa 10 1:5 Ersättning inom 
det statliga personskadeskyddet –1 37 36 –37 –1
10 1:6  Bidrag för 
sjukskrivningsprocessen
ap.3  Finansiell samordning 
genom samordningsförbund 2 339 –2 339 –337 2
ap.4  Medicinsk service – 55 55 –52 3
ap.5  Rehabiliteringsinsatser 
i samarbete mellan För ­
säkringskassan och 
Arbetsförmedlingen 84 700 –84 700 –662 38
ap.8  Arbetsplatsinriktat 
rehabiliteringsstöd 47 121 150 –121 150 –49 101
ap.9  Försäkringsmedicinska 
utredningar 48 59 250 –59 250 –204 46
ap.10  Bidrag till hälso­ och 
sjukvården 61 944 –61 944 –902 42
Summa 10 1:6 Bidrag för 
sjukskrivningsprocessen 327 2 438 –327 2 438 –2 207 231
10 1:7  Ersättning för höga 
sjuklönekostnader
ap.1  Ersättning för höga 
sjuklönekostnader 49 3 365 19 850 –3 365 19 850 –14 479 5 371
10 2:1  Försäkringskassan
ap.1 Förvaltningsmedel 50 252 9 247 9 500 –9 261 238
194Finansiell  redovisning
enligt 
ponerat 
över-
förings-
belopp
och barn
12 1:1  Barnbidrag
ap.1  Allmänt barnbidrag 51 70 29 592 –10 –70 29 582 –29 356 226
ap.2  Flerbarnstillägg 66 3 789 –66 3 789 –3 731 58
ap.3  Förlängt barnbidrag 3 277 –3 277 –271 6
ap.4  Tilläggsbelopp vid 
familjeförmån 52 –1 23 10 32 –31 1
Summa 12 1:1 Barnbidrag 138 33 681 – –139 33 680 –33 389 291
12 1:2 Föräldraförsäkring
för föräldrapenning – 3 412 3 412 –3 412 –
ap.8  Statlig ålderspensionsavgift 
för tillfällig föräldrapenning – 857 857 –857 –
ap.9  Föräldrapenning 53 1 663 34 813 –2 722 –1 663 32 091 –31 768 323
ap.10  Statlig ålderspensionsavgift 
för graviditetspenning – 59 59 –59 –
ap.11  Tillfällig föräldrapenning 54 703 7 866 1 379 –703 9 245 –9 228 17
ap.12  Graviditetspenning 55 15 646 1 343 –15 1 989 –1 596 393
Summa 12 1:2 Föräldraförsäkring 2 381 47 653 – –2 381 47 653 –46 919 733
12 1:3 Underhållsstöd
ap.1  Underhållsstöd 34 –8 2 594 2 586 –3 849 1 157 –106
12 1:4 Adoptionsbidrag
ap.1  Adoptionsbidrag 56 11 15 –11 15 –9 6
12 1:6 Omvårdnadsbidrag och 
vårdbidrag 
ap.1  Statlig ålderspensionsavgift 
för omvårdnadsbidrag – 265 265 –265 –
ap.2  Omvårdnadsbidrag 390 2 677 –390 2 677 –2 644 33
ap.3  Statlig ålderspensionsavgift 
för vårdbidrag för funktions ­
hindrade barn – 198 198 –198 –
ap.4  Vårdbidrag för funktionshin ­
drade barn 57 324 2 227 –324 2 227 –844 1 383
Summa 12 1:6 Omvårdnads-
bidrag och vårdbidrag 714 5 367 –714 5 367 –3 951 1 416
12 1:8 Bostadsbidrag
ap.2  Bostadsbidrag 58 446 5 741 –446 5 741 –5 020 721
Summa 16 368 244 907 2–16 310 244 967 –242 432 5 557 8 092
Avslutade anslag
10 1:2 Aktivitets- och sjuk-
ap.7  Kostnader för vissa per ­
soner med aktivitets­ och 
sjukersättningar 2 –2 –
Summa totalt 16 370 244 907 ––16 310 244 967 –242 432 5 557 8 092
1 Enligt Försäkringskassans regleringsbrev ska inkomster till anslag 9 4:4 ap.1 Kostnader för statlig assistansersättning 
och anslag 12 1:3 ap.1 Underhållsstöd särredovisas under respektive anslag. Inkomster till anslag 9 4:4 ap.1 avser 
inbetalningar från kommunerna för de första 20 timmarna per vecka. Inkomster till anslag 12 1:3 ap.1 avser inbetalningar från 
bidragsskyldiga föräldrar.
2 Försäkringskassan disponerar anslagsposterna 9 1:6 ap.27 Statlig ålderspensionsavgift för smittbärarpenning och 9 1:6 
ap.37 Smittbärarpenning enligt regleringsbrev 2020­12­22 avseende Kammarkollegiet. 
195Finansiell  redovisning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Villkor i anslagsredovisningen 
Anslag 10 1:4 Arbetsskadeersättningar m.m.
Anslagspost 5 Arbetsskadelivränta
Försäkringskassan får från och med den 1 januari 2021 räkna om livräntor från den 
frivilliga yrkesskadeförsäkringen med den procentsats som motsvarar förändringen av 
prisbasbeloppet mellan 2020 och 2021. Omräkning för 2021 har gjorts med 0,6 procent.
Anslag 10 1:6 Bidrag för sjukskrivningsprocessen
Anslagspost 3 Finansiell samordning genom samordningsförbund
– Av anslagsposten får högst 3,0 miljoner kronor användas för administrativa kostnader. 
Det förbrukade beloppet uppgår till 2,3 miljoner kronor.
Anslagspost 9 Försäkringsmedicinska utredningar 
– Högst 1,5 miljoner kronor får användas för utveckling av metoden för 
aktivitetsförmågeutredning. Det förbrukade beloppet uppgår till 0,4 miljoner kronor .
– Högst 2,2 miljoner kronor får användas för kostnader för att tillhandahålla utbildningar 
enlighet med 4 § i förordning (2018:1633) om försäkringsmedicinska utredningar . Det 
förbrukade beloppet uppgår till 0,6 miljoner kronor.
Anslagspost 10 Bidrag till hälso- och sjukvården
Anslagsposten får användas för utbetalning av bidrag till regioner i enlighet med överens -
kommelsen mellan staten och Sveriges Kommuner och Regioner (SKR) En kvalitetssäker 
och effektiv sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocess 2020 (S2019/05301) och Tilläggs -
överenskommelse till överenskommelsen En kvalitetssäker och effektiv sjukskrivnings- 
och rehabiliteringsprocess 2020 (S2020/05367). 
196Finansiell  redovisning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 – Högst 9,5 miljoner kronor får utbetalas till SKR för villkor 5 Utvecklingsmedel för 
stöd till rätt sjukskrivning. Hela beloppet är utbetalt. 
– Högst 1,5 miljoner kronor får utbetalas till Socialstyrelsen för villkor 5 
Utvecklingsmedel för stöd till rätt sjukskrivning. 1,4 miljoner kronor är utbetalt.
– Högst 1,2 miljoner kronor får utbetalas till Socialstyrelsen för villkor 1 Ledning och 
styrning i försäkringsmedicin. 0,3 miljoner kronor är utbetalt.
– Högst 3,0 miljoner kronor får utbetalas till SKR som ersättning för SKR:s arbete 
med utvecklingsinsatser i syfte att förbättra samverkan mellan arbetsgivare och/eller 
företagshälsovården och hälso- och sjukvården. Hela beloppet är utbetalt. 
– Högst 6,3 miljoner kronor får utbetalas till SKR som ersättning för SKR:s arbete med 
samordning och stöd. Hela beloppet är utbetalt.
– Högst 10,0 miljoner kronor får användas för utvecklingsinsatser som 
Försäkringskassan ansvarar för, där syftet är att förbättra samarbetet mellan hälso- och 
sjukvården och Försäkringskassan. Det förbrukade beloppet uppgår till 9,9 miljoner 
kronor.
– Högst 39,0 miljoner kronor får utbetalas till SKR för villkor 4 Utökat elektroniskt 
informationsutbyte. Hela beloppet är utbetalt.
– Högst 11,5 miljoner kronor får utbetalas till Socialstyrelsen för villkor 4 Utökat 
elektroniskt informationsutbyte. 10,5 miljoner kronor är utbetalt.
– Högst 12,0 miljoner kronor får användas för villkor 4 Utökat elektroniskt 
informationsutbyte. Det förbrukade beloppet uppgår till 7,0 miljoner kronor .
– Högst 2,0 miljoner kronor får utbetalas till Socialstyrelsen för uppdrag om att 
utveckla sjukförsäkringshandläggningen i dialog med och hälso- och sjukvården 
(S2019/04627). Hela beloppet är utbetalt. 
– Högst 8,0 miljoner kronor får utbetalas till Socialstyrelsen för uppdrag om att stödja 
och utveckla hälso- och sjukvårdens arbete med sjukskrivning och försäkringsmedicin 
(Socialstyrelsens regleringsbrev för 2021). Hela beloppet är utbetalt.
Anslag 10 2:1 Försäkringskassan
Anslagspost 1 Förvaltningsmedel
– Av anslagsposten får högst 8,9 miljoner kronor användas för forskning inom 
socialförsäkringens område. Det förbrukade beloppet uppgår till 8,2 miljoner kronor .
– Av anslagsposten ska högst 7,6 miljoner kronor användas för det allmänna ombudet 
och ombudets kansli. Det förbrukade beloppet uppgår till 6,4 miljoner kronor .
– Försäkringskassan ska kunna använda och samverka med det gemensamma 
radiokommunikationssystemet Rakel. Försäkringskassan ska betala totalt 1 11 750 
kronor till Myndigheten för samhällsskydd och beredskap som abonnemangsavgift 
för detta system. Beloppet ska betalas efter fakturering från Myndigheten för 
samhällsskydd och beredskap. Hela beloppet är utbetalt.
– Av anslagsposten får 60,0 miljoner kronor endast användas för att finansiera insatser, 
återrapportering och uppdrag kopplade till det övergripande målet om minskade 
felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen, Försäkringskassans deltagande i 
uppdraget att genomföra riskanalyser. Vidare får 50,0 miljoner kronor endast användas 
för att effektivisera och öka kontrollutredningar och återkrav. Försäkringskassan har 
använt 60,0 miljoner kronor respektive 50,0 miljoner kronor endast för dessa ändamål. 
– Av anslagsposten får 15,0 miljoner kronor användas först efter beslut av regeringen. 
Försäkringskassan har inte fått något beslut från regeringen och medlen har inte 
använts.
197Finansiell  redovisning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Beställningsbemyndigande
Utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och funktionsnedsättning
1:6 Bidrag för sjukskrivningsprocessen
Redovisning av äldre beställningsbemyndigande
Anslagsbenämning Ingående åtaganden Utestående åtaganden
10 1:6 ap.10 944 –
I äldre beställningsbemyndigande för 10 1:6 ap.10 Bidrag till hälso- och sjukvården, 
redovisar Försäkringskassan de ekonomiska åtaganden som ingåtts av regeringen 
(Socialdepartementet). Bemyndigandet tilldelades under budgetåret 2019. För 
bemyndigande på anslag 10 1:6 ap.10 Bidrag till hälso- och sjukvården har Socialde -
partementet under 2019 ingått en överenskommelse med Sveriges Kommuner och 
Regioner avseende 2020 som medför infriande av åtaganden med 944 miljoner kronor 
under år 2021. Under 2020 har en tilläggsöverenskommelse till denna överenskommelse 
ingåtts, som justerat vissa villkor samt datum för redovisningar och utbetalningar . 
Inga överenskommelser som innebär nya åtaganden har ingåtts under 2020 eller 2021. 
Försäkringskassan bedömer utifrån tidigare erhållna intyg och överenskommelser från 
Socialdepartementet att redovisningen är rättvisande.
Ingående åtaganden uppgående till 944 miljoner kronor har under 2021 minskats med 
944 miljoner kronor, varav 902 miljoner kronor har betalats ut och redovisats mot anslag. 
Resterande belopp som har minskat ingående åtagande uppgår till 42 miljoner kronor och 
kommer inte betalas ut då villkoren för utbetalning inte har uppfyllts. Inga utestående 
åtagande finns per 2021-12-31.  
198Finansiell  redovisning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Redovisning mot inkomsttitlar 
Perioden 1 januari–31 december 2021. Belopp i miljoner kronor
Inkomsttitel Inkomster Utgifter Netto
2811 Övriga inkomster av statens verksamhet
140 Övriga inkomster 100 100
Summa 2811 Övriga inkomster av statens verksamhet 100 100
9111 Fysiska personers inkomstskatt, netto
411	Egenavgift,	sjukförsäkringsavgift –152 –152
412	Egenavgift,	föräldraförsäkring –518 –518
413	Egenavgift,	arbetsskadeförsäkringsavgift –50 –50
414	Egenavgift,	ålderspensionsavgift –3 982 –3 982
415	Egenavgift,	efterlevandeavgift –158 –158
416	Egenavgift,	arbetsmarknadsavgift –1 –1
417	Egenavgift,	allmän	löneavgift –4 136 –4 136
Summa 9111 Fysiska personers inkomstskatt, netto –8 997 –8 997
9212 Efterlevandepensionsavgift
011 Arbetsgivaravgift 11 610 11 610
012 Egenföretagaravgift 158 158
Summa 9212 Efterlevandepensionsavgift 11 768 11 768
9221 Sjukförsäkringsavgift
011 Arbetsgivaravgift 68 681 68 681
012 Egenföretagaravgift 152 152
Summa 9221 Sjukförsäkringsavgift 68 833 68 833
9222 Föräldraförsäkringsavgift
011 Arbetsgivaravgift 50 299 50 299
012 Egenföretagaravgift 518 518
Summa 9222 Föräldraförsäkringsavgift 50 817 50 817
9251 Ålderspensionsavgift, netto
011 Arbetsgivaravgift 207 013 207 013
012 Egenföretagaravgift 2 964 2 964
015	AP-fondsandel,	ut –145 160 –145 160
017	Egenföretagaravgift,	slutreglering	 1 018 1 018
051 Arbetsgivaravgift innevarande år –42 046 –42 046
052 Arbetsgivaravgift föregående år –135 –135
053 Arbetsgivaravgift äldre år 67 67
054 Egenföretagaravgift innevarande år –605 –605
056 Egenföretagaravgift äldre år –209 –209
Summa 9251 Ålderspensionsavgift, netto 210 995 –188 088 22 907
9253 Arbetsskadeavgift
011 Arbetsgivaravgift 3 869 3 869
012 Egenföretagaravgift 50 50
Summa 9253 Arbetsskadeavgift 3 919 3 919
9254 Arbetsmarknadsavgift
011 Arbetsgivaravgift 48 174 48 174
012 Egenföretagaravgift 1 1
Summa 9254 Arbetsmarknadsavgift 48 175 48 175
9281 Allmän löneavgift
011 Arbetsgivaravgift 224 118 224 118
012 Egenföretagaravgift 4 136 4 136
Summa 9281 Allmän löneavgift 228 254 228 254
9291 Särskild löneskatt
011 Arbetsgivare 346 346
021 Statliga myndigheter 2 651 2 651
022 Statliga affärsverk 54 54
031 Kåpan 1 798 1 798
Summa 9291 Särskild löneskatt 4 849 4 849
9299 Avräkning socialavgifter
019 Debiterade arbetsgivaravgifter till Försäkringskassan –614 110 –614 110
Summa 9299 Avräkning socialavgifter –614 110 –614 110
TOTALT INKOMSTTITLAR 627 710 –811 195 –183 485
Uppgift	om	influtna	socialavgifter	och	debiterade	egenföretagares	avgifter	lämnas	av	Skatteverket.
199Finansiell  redovisning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Finansieringsanalys
Drift
Kostnader 59 –9 305 –9 196
Finansiering av drift
Intäkter av anslag  9 509 9 349
Intäkter av avgifter och andra ersättningar 60 443 437
Intäkter av bidrag 27 87
Övriga intäkter 0 4
Summa	medel	som	tillförts	för	finansiering	av	drift 9 979 9 877
Ökning (–)/Minskning (+) av lager 0 0
Ökning (–)/Minskning (+) av kortfristiga fordringar 19 –65
Ökning (+)/Minskning (–) av kortfristiga skulder 213 –41
Kassaflöde från (+) / till (–) drift 906 575
Investeringar i materiella tillgångar –117 –290
Investeringar i immateriella tillgångar –416 –374
Summa investeringsutgifter –533 –664
Finansiering av investeringar 
Lån från Riksgäldskontoret 557 710
Amorteringar –659 –714
Försäljning av materiella anläggningstillgångar 4 38
Summa	medel	som	tillförts	för	finansiering	av	investeringar –98 34
Förändring av kortfristiga skulder –25 34
Kassaflöde från (+) / till (–) investeringar –656 –596
Uppbördsverksamhet
Intäkter av avgifter m.m. som inte disponeras 217 252
Intäkter av uppbörd 627 610 577 468
Förändring av kortfristiga fordringar och skulder –130 –24
Inbetalningar i uppbördsverksamheten 627 697 577 696
Medel som tillförts statens budget från uppbördsverksamhet  –627 710 –577 531
Kassaflöde från (+) / till (–) uppbördsverksamhet –13 165
Transfereringsverksamhet
Lämnade bidrag –252 132 –253 028
Förändring av kortfristiga fordringar och skulder –2 914 443
Utbetalningar i transfereringsverksamhet –255 046 –252 585
Finansiering av transfereringsverksamhet
Medel	som	erhållits	från	statens	budget	för	finansiering	av	bidrag 227 358 230 058
Medel	som	erhållits	från	andra	myndigheter	för	finansiering	av	bidrag 20 970 15 844
Övriga	erhållna	medel	för	finansiering	av	bidrag 5 919 5 851
Finansiella	intäkter	och	kostnader,	netto –23 28
Summa	medel	som	tillförts	för	finansiering	av	transfereringsverksamhet 254 224 251 781
Kassaflöde från (+) / till (–) transfereringsverksamhet –822 –804
Förändring av likvida medel –585 –660
Specifikation förändring av likvida medel
Likvida medel vid årets början –21 627 –20 967
Ökning (+)/Minskning (–) av kassa och bank 295 –16
Ökning (+)/Minskning (–) av tillgodohavande Riksgäldskontoret 243 241
Ökning (+)/Minskning (–) av avräkning med statsverket –1 123 –885
Summa förändring av likvida medel –585 –660
Likvida medel vid årets slut –22 212 –21 627
200Finansiell  redovisning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Sammanställning väsentliga uppgifter 
Belopp i miljoner kronor om inget annat anges
2021 2020 2019 2018 2017
Lån i Riksgäldskontoret
Beviljad låneram 1 940 1 990 2 000 1 950 2 000
Utnyttjad låneram 1 685 1 787 1 791 1 705 1 616
Krediter hos Riksgäldskontoret
Räntekonto 
Beviljad kredit 500 500 436 349 413
Maximalt	utnyttjad	kredit – 136 – – –
Beviljad kredit 170 170 170 170 170
Maximalt	utnyttjad	kredit 140 140 140 141 141
Utnyttjad kredit per 31 december 140 140 140 140 141
Ränta på kredit i Riksgäldskontoret
Räntekostnader – 0 2 4 3
Ränteintäkter – – 0 – –
Totala avgiftsintäkter 
Beräknade enligt regleringsbrev 383 350 329 284 292
Utfall (not 2) 446 439 354 469 446
Anslagskredit 10 2:1 Försäkringskassan
Beviljad kredit 276 282 259 262 252
Utnyttjad kredit – – – – –
Anslagskredit övriga anslag
Beviljad kredit 10 120 9 846 9 728 9 939 10 763
Utnyttjad kredit (not 34) 2 213 647 1 412 489 480
Anslagssparande 10 2:1 Försäkringskassan238 252 3 362 100
Anslagssparande övriga anslag10 067 16 764 2 744 3 775 8 901
Totalt gjorda åtagande– – – – –
Tilldelade bemyndiganden– – – – –
Personal 
Antal årsarbetskrafter 12 468 12 671 12 341 12 293 12 381
Medelantalet anställda 14 185 14 159 14 266 13 932 13 910
Driftkostnad per årsarbetskraft, tusen kronor 2)747 727 730 698 683
Balanserad kapitalförändring (not 25)1 865 2 944 2 739 2 243 2 087
Årets kapitalförändring (not 13) 2 247 –1 079 205 496 156
1 Försäkringskassan har en övrig kredit för att tillgodose behovet av likviditet i utbetalning av ersättning för vård i andra länder 
som regioner har kostnadsansvar för.
2 Driftkostnad	utgörs	av	verksamhetens	kostnader	enligt	resultaträkningen	exklusive	finansiella	kostnader	och	avskrivningar.
201Finansiell  redovisning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Tilläggsupplysningar och noter 
Alla belopp redovisas i miljoner kronor om inget annat anges och därmed kan 
avrundningsdifferenser förekomma. Jämförelsetalen anges i en särskild kolumn eller 
inom parentes. 
Redovisnings- och värderingsprinciper
Försäkringskassans årsredovisning är upprättad enligt bestämmelserna i förordningen 
(2000:605) om årsredovisning och budgetunderlag (FÅB) med tillhörande föreskrifter och 
allmänna råd, samt de krav på återrapportering som regeringen angivit i regleringsbrevet. 
Bokföringen följer god redovisningssed och förordningen (2000:606) om myndigheters 
bokföring med tillhörande föreskrifter och allmänna råd. 
Enligt Ekonomistyrningsverkets föreskrifter till FÅB får benämningar till poster i 
resultat- och balansräkningen anpassas till myndighetens verksamhet, och nya poster får 
tillföras under respektive rubrik. Vi har, beroende på verksamhetens art och omfattning, 
gjort sådana anpassningar för att de finansiella rapporterna ska ge nödvändig information. 
Det gäller till exempel vissa poster i avsnitten för transfereringar och uppbörd.
Ingen förändrad redovisning 
Under året har samma redovisningsprinciper tillämpats som i årsredovisningen för 2020.
Händelser efter balansdagen
Regeringen och riksdagen beslutade den 2 februari 2022 att återinföra ersättning för 
karensdag och ersättning till riskgrupper samt det tillfälliga regelverket för ersättning för 
höga sjuklönekostnader. Bestämmelserna gäller retroaktivt från och med den 8 december 
2021 förutom för ersättning för höga sjuklönekostnader som gäller från och med 
december 2021. Beslutet har inte påverkat de finansiella rapporterna i årsredovisningen. 
Finansiering 
Försäkringskassans verksamhet finansieras huvudsakligen med anslag i statens budget. 
Övriga finansieringskällor är ersättningar från externa parter för utförda tjänster , 
inbetalningar från bidragsskyldiga inom underhållsstöd samt inbetalningar från 
kommuner för de första 20 timmarna per vecka inom assistansersättning. 
För de avgiftsområden i den avgiftsbelagda verksamheten där indelning och 
struktur framgår av regleringsbrevet redovisas intäkter, kostnader, årets resultat och 
ackumulerat resultat. För ytterligare information, se avsnittet Avgiftsbelagd verksamhet. 
Försäkringskassan disponerar intäkterna från den avgiftsbelagda verksamheten.
Uppbörd 
Uppbörden består i huvudsak av socialavgifter och särskild löneskatt. Försäkringskassan 
fördelar via inkomsttitel de socialavgifter som Skatteverket är uppbördsmyndighet för . 
Fördelningen görs enligt lagen (2000:981) om fördelning av socialavgifter . Ålderspen -
sionsavgifterna fördelas till staten, till Riksgäldskontoret och till AP-fonderna medan 
övriga avgifter förs till staten för att finansiera systemen för social trygghet. 
Försäkringskassan är uppbördsmyndighet för särskild löneskatt på pensionskostnader 
som utgår på pensionsavsättningar inom det statliga tjänstepensionsavtalet. Det 
framgår av förordningen (1991:704) om fastställande av särskild löneskatt på statens 
pensionskostnader.
202Finansiell  redovisning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Redovisning mot anslag och inkomsttitlar
I förvaltningsverksamheten sker redovisning mot anslag kostnadsmässigt, vilket innebär 
att anslagsintäkten bokförs samtidigt som kostnaden bokförs. I de fall faktura eller 
motsvarande inkommit efter fastställd brytdag, den 5 januari 2022, eller när fordrings- 
eller skuldbeloppet inte är exakt känt när bokslutet upprättas, redovisas den ekonomiska 
händelsen som periodavgränsningspost. Försäkringskassan tillämpar 100 000 kronor som 
beloppsgräns för periodavgränsningsposter. 
transfereringar till enskilda redovisas som en kostnad vid den tidpunkt då de betalas. 
Utgifter för internationell vård och vissa köp av tjänster och ersättningar till vårdgivare 
periodiseras när kostnaderna tydligt går att hänföra till ett visst år .
I uppbördsverksamheten sker redovisning mot inkomsttitel kassamässigt. Det gäller även 
uppbörd från utlandet för internationell vård av pensionärer, trots att övriga inkomster 
av detta slag ska redovisas mot inkomsttitel det budgetår som inkomsterna hör till enligt 
anslagsförordningen. Orsaken är att intervallet när en fordran på utlandet för interna -
tionell vård av pensionärer blir betald, sträcker sig från två till fem år . Inkomster för 
internationell vård periodiseras när intäkterna tydligt går att hänföra till ett visst år .
Värdering och klassificering av fordringar och skulder 
Fordringar tas upp till de belopp som de förväntas bli betalda. Återkrav redovisas som 
kortfristiga fordringar när beslut om återkrav av en felaktig utbetalning har fattats, 
även om betalningen inte förväntas komma in inom tolv månader från balansdagen. 
Fordringarna värderas utifrån kravets ålder i kombination med inbetalningshistoriken. 
Fordringar som gäller underhållsstöd värderas dock utifrån faktisk inbetalningsgrad. 
Fordringar och skulder för internationell vård klassificeras som kortfristiga poster i 
balansräkningen. Beroende på postens karaktär redovisas dessa som fordringar respektive 
skulder, eller som periodavgränsningsposter. Vid reservering av upplupna intäkter och 
kostnader för internationell vård råder viss osäkerhet då flera antaganden måste göras. 
Reserveringen av upplupna intäkter påverkas av antaganden om antal EU-medbor gare 
(pensionärer) som bosätter sig i Sverige och under hur lång tid de bosätter sig här . 
Reserveringen av upplupna kostnader påverkas av antaganden om kostnadsutvecklingen 
av vård utomlands, vilken är svår att uppskatta på grund av eftersläpning i fakturering 
från andra länder. Reserverade belopp påverkas också i hög grad av att betalningarna 
varierar mellan åren, beroende på när respektive land framställer krav på ersättning. 
Anläggningstillgångar
Utgifter för utveckling som är av väsentligt värde för myndighetens verksamhet under 
kommande år tas upp som en immateriell anläggningstillgång i balansräkningen. 
Försäkringskassan tillämpar beloppsgränsen tre miljoner kronor för att utveckling med 
it-inslag ska redovisas som en anläggningstillgång. Tillgången värderas till anskaff -
ningsvärdet efter avdrag för av- och nedskrivningar. Avskrivningar påbörjas när tillgången 
tas i drift och avskrivningstiden är fem år.
Beloppsgränsen för aktivering av förbättringsutgifter på annans fastighet är 
21 200 kronor. Avskrivningstiden beräknas utifrån nyttjandeperioden, vilket vanligtvis är 
hyreskontraktets längd.
Maskiner, inventarier och programvarulicenser med ett anskaffningsvärde över 
21 200 kronor och en ekonomisk livslängd över tre år aktiveras. Möbler eller inventarier 
med ett anskaffningsvärde under 21 200 kronor aktiveras när det sammanlagda värdet för 
203Finansiell  redovisning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 större anskaffning av likartade tillgångar överstiger 100 000 kronor. Inventarier som har 
ett funktionellt samband med varandra bedöms som en fungerande enhet och aktiveras 
om det sammanlagda anskaffningsvärdet är över 21 200 kronor. Tillgångarna värderas till 
anskaffningsvärdet efter avdrag för av- och nedskrivningar. Som huvudregel tillämpas 
fem års avskrivningstid, vilket bedöms motsvara genomsnittlig nyttjandeperiod. För 
it-utrustning tillämpas tre till fem års avskrivningstid beroende på utrustningens karaktär . 
Fonder inom socialförsäkringsområdet 
Försäkringskassans innehav av värdepapper består av tillgångar i fonder inom socialför -
säkringsområdet som förvaltas av Kammarkollegiet. Innehavet utgörs av obligationer 
som redovisas som omsättningstillgångar och värderas till marknadsvärde. Förvaltningen 
regleras i lagen (1998:1757) om förvaltning av vissa fonder inom socialförsäkrings -
området och omfattar : 
– Fonden för frivillig yrkesskadeförsäkring 
– Affärsverksfonden 
– Trafiklivräntefonden
Ansvaret för förvaltningen av fonderna är delat mellan Försäkringskassan och 
Kammarkollegiet. Försäkringskassan ansvarar för att fondernas ändamål uppfylls samt 
redovisar samtliga ekonomiska transaktioner som rör fonderna. Kammarkollegiet 
ansvarar för kapitalförvaltningen av fonderna. Kammarkollegiet gör i samråd med 
Försäkringskassan en årsredovisning över kapitalförvaltningen som lämnas till 
regeringen. 
Anslagsredovisning 
Ingående överföringsbelopp per anslag är lika med utgående överföringsbelopp per anslag 
enligt årsredovisningen för 2020. I kolumnen för årets tilldelning enligt regleringsbrev 
redovisas de belopp som anges i regleringsbrev från Socialdepartementet den  22 
december 2020 avseende 2021 med ändringar daterade 4 februari, 26 februari, 1 1 mars, 
29 april, 23 juni, 28 oktober och 2 december 2021. Ändringarna av regleringsbrevet beror 
huvudsakligen på ändrade anslagstilldelningar till följd av pandemin.  
Avvikelser mellan anslagsutfall och tilldelade medel på minst 10 procent eller minst 100 
miljoner kronor kommenteras i noterna 35–58. Avvikelsen anges både i belopp och i 
procent. I de fall ytterligare anslagsmedel har erhållits under året har bakgrunden till detta 
angivits.
Av bemyndiganderedovisningen framgår de ekonomiska åtaganden som 
ingåtts av regeringen (Socialdepartementet) inom anslaget 10 1:6 Bidrag för 
sjukskrivningsprocessen. 
Redovisning mot inkomsttitlar utgörs främst av fördelning av socialavgifter mellan olika 
avgiftsändamål. 
Undantag från det ekonomiadministrativa regelverket
(2011:210), använda statens centralkonto i Riksbanken för:
204Finansiell  redovisning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 – utbetalningar av medel enligt förordningen (2013:711) om ersättningar för vissa 
vårdkostnader i internationella förhållanden under tiden tills medel för utbetalningarna 
lämnats från ansvarigt försäkringsland i EU/EES, Schweiz eller Storbritannien,
– utbetalningar av aktivitetsstöd, utvecklingsersättning, etableringstillägg, 
ersättning till deltagare i arbetsmarknadspolitiska insatser under tiden tills medel för 
utbetalningarna lämnats från Arbetsförmedlingen,
– utbetalningar av dagpenning och familjebidrag enligt förordningen (1995:239) 
Försvarsmakten,
– utbetalningar av medel för studiehjälp genom familjeförmån enligt 
2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen, under tiden tills medel för 
utbetalningarna lämnats från Centrala studiestödsnämnden,
– utbetalningar av ersättningar för arbetsskadeärenden vid affärsverk samt bolagiserade 
före detta affärsverk enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring samt 
motsvarande äldre lagstiftning under tiden tills medel för utbetalningarna lämnats från 
affärsverk samt bolagiserade före detta affärsverk,
– utbetalningar av ersättningar för Fonden för frivillig yrkesskadeförsäkring, 
Affärsverksfonden och Trafiklivräntefonden enligt lagen (1998:1757) om förvaltning 
av vissa fonder inom socialförsäkringsområdet under tiden tills medel för 
utbetalningarna erhållits från respektive fond,
– utbetalningar av pensioner och pensionsrelaterade förmåner som Försäkringskassan 
ombesörjer åt Pensionsmyndigheten enligt förordningen (2002:782) om ansökan 
och utbetalning av pension m.fl. förmåner under tiden tills medel för utbetalningarna 
lämnats från Pensionsmyndigheten, och
– hantering av medel som betalas in efter sådana återkrav som avses i 108 kap. 14 a § 
socialförsäkringsbalken.
205Finansiell  redovisning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Noter
Not 1 Intäkter av anslag
2021 2020
10 2:1 Förvaltningsmedel 9 246 9 129
10 1:6 Bidrag för sjukskrivningsprocessen 263 220
Summa 9 509 9 349
Not 2 Intäkter av avgifter och andra ersättningar
2021 2020
Administration av statlig fordran 15 14
Ersättning från försvaret 17 16
Ersättning från affärsdrivande verk 0 0
Intäkter från Pensionsmyndigheten 255 272
Electronic	Exchange	of	Social	Security	Information	(EESSI) 3 4
Samordnad och säker statlig it­drift (SSSID) 91 77
Delsumma 381 383
Intäkter enligt avgiftsförordningen (1992:191)
Avgifter enligt 4 § 59 52
Avgifter enligt 15 § 2 1
Delsumma 61 53
Övriga ersättningar 4 3
Totalsumma 446 439
Avgiftsintäkterna består till stor del av intäkter från Pensionsmyndigheten. 
leveranser för bland annat utbetalningstjänster och it-stöd för handläggning. Intäkterna 
från Pensionsmyndigheten har minskat med 17 miljoner kronor vilket huvudsakligen 
förklaras av lägre kostnader för tjänsterna.
och säker it-drift till statliga myndigheter (SSSID). Intäkterna från SSSID har ökat med 
14 miljoner kronor jämfört med föregående år vilket beror på att fler myndigheter har 
anslutit sig till tjänsten.
I beloppet på raden Administration av statlig fordran ingår numera även nedskrivningar 
kopplat till avgiftsområdet. Tidigare redovisades de på raden Övriga ersättningar. 
Jämförelsetalen har ändrats. 
206Finansiell  redovisning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Not 3 Intäkter av bidrag
2021 2020
Bidrag från statliga myndigheter 20 56
Bidrag	från	kommuner,	regioner	och	samordningsförbund 6 30
Bidrag från övriga 1 1
Summa 27 87
Intäkterna av bidrag har minskat med 60 miljoner kronor vilket beror på att ersättningen 
för höga sjuklönekostnader har minskat jämfört med föregående år . Minskningen 
förklaras också av att utvecklingsarbetet mellan staten och Sveriges Kommuner och 
Regioner (SKR) inom sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen har avslutats 
under året. Bidrag från regioner redovisades förra året på raden Bidrag från övriga. 
 Jämförelse talen har ändrats. 
Not 4 Kostnader för personal
2021 2020
Lönekostnader	exkl.	arbetsgivaravgifter,	pensionspremier	och	andra	avgifter	 –5 347 –5 236
– varav arvoden –1 –1
Sociala avgifter –2 414 –2 317
Övriga personalkostnader –181 –190
Aktivering av utgifter för egenutvecklade immateriella tillgångar 217 183
Summa –7 725 –7 560
Personalkostnaderna har ökat med 2,2 procent. Ökningen beror på ett högre löneläge 
och ökade kostnader för pensionspremier, övertid och mertid. Även kostnaderna för 
friskvårdssubvention har ökat. Aktivering av utgifter för egenutvecklade immateriella 
tillgångar har ökat med 34 miljoner kronor jämfört med föregående år . Det beror främst 
på att egen personal har arbetat med it-utveckling i högre grad. Aktivering redovisas 
på egen rad i noten, den var tidigare inkluderad i raden Övriga personalkostnader . 
 Jämförelsetalen har ändrats
Not 5 Intäkter av avgifter m.m. som inte disponeras
2021 2020
Andra ersättningar
Ersättning internationell vård pensionärer 100 112
Övrigt 0 2
Finansiella intäkter
Dröjsmålsränta avseende försäkring 2 2
Ränta på återkravsfordringar 215 184
Nedskrivning ränta på återkravsfordringar –100 –48
Summa 217 252
Intäkterna har minskat med 35 miljoner kronor i jämförelse med föregående år . Ersättning 
internationell vård avseende pensionärer har minskat med 12 miljoner kronor . Ersättning 
för internationell vård varierar mellan åren, bland annat beroende på när krav framställs 
mellan länderna. Totala ränteintäkter för återkravsfordringar efter nedskrivning har 
minskat med 21 miljoner kronor vilket huvudsakligen beror på ökad nedskrivning av 
ränta på återkravsfordringar. I beloppet på raden Ränta på återkravsfordringar redovisas 
nu enbart ränteintäkter. Tidigare ingick även vissa nedskrivningar som nu redovisas på 
raden Nedskrivning ränta återkravsfordringar. Jämförelsetalen har ändrats.
207Finansiell  redovisning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Not 6 Socialavgifter
2021 2020
Arbetsgivaravgifter 613 764 562 672
Egenavgifter 8 997 9 890
Summa 622 761 572 562
Socialavgifterna har ökat med 50 199 miljoner kronor i jämförelse med föregående år , 
vilket motsvarar 8,8 procent. Med anledning av pandemin infördes 2020 en tidsbegränsad 
nedsättning av arbetsgivaravgifter och allmän löneavgift vilket medförde lägre redovisade 
socialavgifter för 2020. Motsvarande nedsättning har inte gällt under 2021. 
Not 7 Medel	som	erhållits	från	myndigheter	för	finansiering	av	bidrag
2021 2020
Medel från Arbetsförmedlingen 20 856 15 762
Medel från Försvarsmakten 90 53
Medel från övriga myndigheter 24 29
Summa 20 970 15 844
Erhållna medel från Arbetsförmedlingen har ökat med 5 094 miljoner kronor, motsvarande 
32,3 procent. Medlen finansierar utbetalning av aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och 
etableringsersättning. Pandemin har medfört ökad arbetslöshet och fler personer deltar 
därför i arbetsmarknadspolitiska program. 
Not 8 Övriga	erhållna	medel	för	finansiering	av	bidrag
2021 2020
Medel från kommuner 4 470 4 456
Medel från bidragsskyldiga föräldrar avseende underhållsstöd 1 190 1 158
Medel från övriga 259 237
Summa 5 919 5 851
Not 9 Finansiella intäkter avseende transfereringar
2021 2020
Ränteintäkter,	fonder	m.m. 24 29
Kursvinster och värdereglering obligationer 1 9
Summa 25 38
Not 10 Finansiella kostnader avseende transfereringar
2021 2020
Kursförluster och värdereglering obligationer –48 –10
Summa –48 –10
208Finansiell  redovisning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Not 11 Avsättningar till/upplösning av fonder m.m. för transfereringsändamål
 Trafiklivränte -
fondenFrivilliga 
yrkesskade-
fondenAffärs verks-
fondenFiskarförsäk -
ringsfondenSumma
2021 2020 2021 2020 2021 2020 2021 2020 2021 2020
Ingående balans 1 097 1 077 156 154 124 124 – 2 1 377 1 357
Inleverans av medel till inkomsttitel – – – – – – – –2 – –2
Årets avsättning till (+)/ upplösning av (–) –22 20 –3 2 –4 0 – – –29 22
Utgående balans 1 075 1 097 153 156 120 124 – – 1 348 1 377
Not 12 Andra utbetalningar
Kostnaderna för andra utbetalningar uppgår till 20 978 miljoner kronor vilket är en 
ökning jämfört med föregående år med 5 134 miljoner kronor. Ökningen förklaras 
framförallt av utbetalningar för aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och etablerings-
ersättning som finansieras av medel från Arbetsförmedlingen. Dessa kostnader har ökat 
med 5 094 miljoner kronor i jämförelse med föregående år. Orsaken är ökad arbetslöshet 
och att fler personer därför deltar i arbetsmarknadspolitiska program.
Not 13 Årets kapitalförändring
2021 2020
Anslagsfinansierad verksamhet
Periodisering underhållsstöd 33 28
Periodisering återkrav 355 582
Periodisering internationell vård –30 119
Periodisering assistansersättning 71 4
Periodisering ersättning för höga sjuklönekostnader 1 820 –1 822
Övriga periodiseringsposter försäkring –15 7
Delsumma 2 234 –1 082
Avgiftsbelagd verksamhet
Periodisering avgiftsbelagd verksamhet 13 3
Delsumma 13 3
Summa 2 247 –1 079
Årets kapitalförändring uppgår till 2 247 miljoner kronor och består huvudsakligen av 
ersättning för höga sjuklönekostnader om 1 820 miljoner kronor. Ersättning för höga 
sjuklönekostnader minskade under 2021 framförallt på grund av den ändring i taket för 
ersättningen som gjordes under hösten 2020.
209Finansiell  redovisning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Not 14 Immateriella anläggningstillgångar
2021 2020
Balanserade utgifter för utveckling av it-system
Ingående anskaffningsvärde 8 270 8 014
Årets anskaffning 379 360
Avgår årets utrangering –454 –104
Utgående anskaffningsvärde 8 195 8 270
Ingående avskrivningar –6 943 –6 561
Årets avskrivningar –461 –486
Avgår årets utrangering 454 104
Utgående avskrivningar –6 950 –6 943
Bokfört värde 1 245 1 327
Förvärvade licenser, rättigheter m.m.
Ingående anskaffningsvärde 233 224
Årets anskaffning 37 13
Avgår årets utrangering –37 –4
Utgående anskaffningsvärde 233 233
Ingående avskrivningar –210 –206
Årets avskrivningar –14 –8
Avgår årets utrangering 37 4
Utgående avskrivningar –187 –210
Bokfört värde 46 23
Immateriella anläggningstillgångar utgörs till största delen av balanserade utgifter för 
egen utveckling av it-system. De flesta avser it-stöd för ärendehantering, självbetjäning 
och automatisering. Anläggningstillgångarna finansieras med lån i Riksgäldskontoret 
och avskrivningar påbörjas för de internt upparbetade anläggningstillgångarna när 
dessa driftsätts i Försäkringskassans it-miljö. För licenser påbörjas avskrivningarna vid 
inköpstillfället. Avskrivningstiden för balanserade utgifter för it-utveckling är fem år och 
för licenser tre till fem år. 
Försäkringskassan förvaltar vissa it-system för Pensionsmyndighetens räkning och 
vidareutvecklar dessa samt hanterar nyutveckling enligt uppdrag från Pensionsmyn -
digheten. Pensionsmyndigheten faktureras kostnaderna för de avskrivningar som avser 
dessa anläggningstillgångar. 
Under året har nedskrivning skett av tidigare aktiverade belopp med 8 (16) miljoner 
kronor på grund av utrangering av immateriella anläggningstillgångar som inte längre 
används.
210Finansiell  redovisning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Not 15 Förbättringsutgifter på annans fastighet
2021 2020
Ingående anskaffningsvärde 116 119
Årets anskaffning 9 16
Avgår årets utrangering –6 –19
Utgående anskaffningsvärde 119 116
Ingående avskrivningar –83 –92
Årets avskrivningar –10 –8
Avgår årets utrangering 6 17
Utgående avskrivningar –87 –83
Bokfört värde 32 33
Not 16 Maskiner och inventarier
2021 2020
Ingående anskaffningsvärde 1 160 1 000
Årets anskaffningar 109 274
Avgår årets försäljning/utrangering –143 –114
Utgående anskaffningsvärde 1 126 1 160
Ingående avskrivningar –716 –628
Årets avskrivningar –171 –165
Avgår årets försäljning/utrangering 141 77
Utgående avskrivningar –746 –716
Bokfört värde 380 444
Maskiner och inventarier utgörs till största delen av utrustning för datoranläggningar .
Not 17 Fordringar hos andra myndigheter
2021 2020
Fordran Pensionsmyndigheten 26 174 25 189
Övrigt 484 458
Utgående balans 26 658 25 647
Not 18 Övriga kortfristiga fordringar
 2021 2020
Fordringar	bidragsskyldiga	för	underhållsstöd,	brutto 1 772 1 744
 – Nedskrivning –1 119 –1 123
Återkravsfordringar,	brutto 6 862 5 883
 – Nedskrivning –3 628 –2 987
Fordringar internationell vård 439 414
Fordringar hos kommuner för assistansersättning 163 91
Övriga fordringar 22 21
Utgående balans 4 511 4 043
Övriga kortfristiga fordringar har ökat med 468 miljoner kronor, vilket framför allt 
förklaras av ökade återkravsfordringar. Återkravsfordringar efter nedskrivning har ökat 
med 338 miljoner kronor.
211Finansiell  redovisning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Not 19 Förutbetalda kostnader
2021 2020
Förutbetalda hyror 129 132
Förutbetalda it­kostnader 273 249
Övriga förutbetalda kostnader 12 44
Utgående balans 414 425
Not 20 Övriga upplupna intäkter
2021 2020
Upplupna intäkter internationell vård avseende pensionärer 327 353
Upplupna ränteintäkter avseende återkrav 294 256
Upplupna ränteintäkter avseende fonder 6 7
Övriga upplupna intäkter 4 6
Utgående balans 631 622
Not 21 Avräkning med statsverket
 2021 2020
Uppbörd
Ingående balans 401 377
Redovisat	mot	inkomsttitel,	inkomster	 –627 710 –577 529
Redovisat	mot	inkomsttitel,	utgifter	 811 195 752 585
Uppbördsmedel	som	betalats	till	icke	räntebärande	flöde –183 276 –175 032
Fordringar/Skulder avseende Uppbörd 610 401
Anslag i icke räntebärande flöde
Ingående balans 2 995 2 641
Redovisat mot anslag 227 613 230 279
Medel	hänförbara	till	transfereringar	m.m.	som	betalts	till	icke	räntebärande	flöde –227 881 –229 925
Fordringar/Skulder	avseende	anslag	i	icke	räntebärande	flöde 2 727 2 995
Anslag i räntebärande flöde
Ingående balans –252 –3
Redovisat mot anslag 9 261 9 141
Anslagsmedel som tillförts räntekonto –9 247 –9 391
Fordringar/Skulder	avseende	anslag	i	räntebärande	flöde –238 –252
Fordran avseende semesterlöneskuld som inte har redovisats mot anslag
Ingående balans 55 67
Redovisat mot anslag –8 –12
Fordran avseende semesterlöneskuld som inte har redovisats mot anslag 47 55
Övriga fordringar/skulder på statens centralkonto i Riksbanken
Ingående balans –25 660 –24 658
Inbetalningar	i	icke	räntebärande	flöde 341 785 328 231
Utbetalningar	i	icke	räntebärande	flöde –754 012 –734 190
Betalningar hänförbara till anslag och inkomsttitlar 411 157 404 957
Saldo –26 730 –25 660
Utgående balans –23 584 –22 461
212Finansiell  redovisning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Not 22 Obligationer
2021 2020
Statsobligationer 57 59
Hypoteksobligationer 744 1 023
Övriga obligationer 261 280
Utgående balans 1 062 1 362
Obligationer redovisas till marknadsvärde. Marknadsvärdet överstiger anskaf fningsvärdet 
med totalt 43 (81) miljoner kronor. Marknadsvärdet för statsobligationer överstiger 
anskaffningsvärdet med 19 (21) miljoner kronor. För hypoteksobligationer överstiger 
marknadsvärdet anskaffningsvärdet med 18 (36) miljoner kronor och för de övriga 
obligationerna överstiger marknadsvärdet anskaffningsvärdet med 6 (24) miljoner kronor. 
Not 23 Behållning räntekonto i Riksgäldskontoret
2021 2020
Behållning räntekonto i Riksgäldskontoret 961 718
Beviljad kreditram 500 500
Under året utnyttjad kredit – 136
Not 24 Myndighetskapital
 
Stats-  
kapitalBalanserad kapi -
talförändring, 
anslagsfinansie -
rad verksamhetBalanserad 
kapitalförändring, 
avgifts finansierad 
verksamhetKapital-
enligt resultat-
räkningen Summa
Ingående balans 0 2 964 –20 –1 079 1 865
Föregående års kapitalförändring – –1 082 3 1 079 –
Årets kapitalförändring – 2 247 2 247
Summa årets förändring – –1 082 3 3 326 2 247
Utgående balans 0 1 882 –17 2 247 4 112
Not 25 Balanserad kapitalförändring
 2021 2020
Periodisering underhållsstöd 648 620
Periodisering återkrav 3 003 2 421
Periodisering internationell vård –29 –148
Periodisering assistansersättning 92 88
Periodisering ersättning för höga sjuklönekostnader –1 823 –1
Periodiseringsposter försäkring –9 –16
Delsumma 1 882 2 964
Avgiftsfinansierad verksamhet
Periodisering avgiftsbelagd verksamhet –17 –20
Delsumma –17 –20
Utgående balans 1 865 2 944
213Finansiell  redovisning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Not 26 Avsättningar för pensioner och liknande förpliktelser
2021 2020
Ingående avsättning 3 6
 + Årets pensionskostnad 0 0
 – Årets pensionsutbetalningar –1 –3
Utgående avsättning 2 3
Not 27 Övriga avsättningar 
 2021 2020
Avsättning lokala omställningsmedel
Ingående avsättning 87 81
Årets förändring 8 6
Utgående avsättning 95 87
Avsättning avtalsförsäkring
Ingående avsättning 11 0
Årets förändring 4 11
Utgående avsättning 15 11
Utgående balans 110 98
eller ökar förutsättningarna i övrigt till ett längre arbetsliv. Under 2021 har medlen även 
använts för individuella avgångsvederlag. Av avsättningen för lokala omställningsmedel 
beräknas 10 miljoner kronor av utgående avsättning bli reglerade under 2022. 
Årets avsättning avtalsförsäkring omfattar tjänstepension för föräldralediga som inte har 
beräknats korrekt i lönesystemet sedan PA 16 infördes. En utredning pågår och under året 
har ytterligare 4 miljoner kronor avsatts. Beloppet som Försäkringskassan kommer att 
betala är osäkert. Avsättningen förväntas blir reglerad i sin helhet under 2022.
Not 28 Lån i Riksgäldskontoret
2021 2020
Ingående balans 1 787 1 791
Årets upptagna lån 557 710
Årets amorteringar –659 –714
Utgående balans 1 685 1 787
Avser lån i Riksgäldskontoret för investeringar i anläggningstillgångar. Försäkringskassan 
har disponerat en låneram på 1 940 (1 990) miljoner kronor för lån till anläggnings -
tillgångar. Av upptagna lån avser 1 242 (1 324) miljoner kronor balansposten balanserade 
utgifter för utveckling av it-system.
214Finansiell  redovisning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Not 29 Övriga krediter i Riksgäldskontoret
2021 2020
Ingående	balans,	utnyttjad	kredit 140 140
Förändringar under året – –
Utgående balans, utnyttjad kredit 140 140
För år 2021 har Försäkringskassan en kreditram på 170 (170) miljoner kronor för att 
täcka detta likviditetsbehov.
Not 30 Kortfristiga skulder till andra myndigheter
2021 2020
Skuld till Arbetsförmedlingen för återkrav m.m. 160 197
Skuld till Pensionsmyndigheten avseende socialavgifter – 118
Skuld arbetsgivaravgifter 147 133
Övrigt 52 41
Utgående balans 359 489
Not 31 Övriga kortfristiga skulder
 2021 2020
Preliminärskatt pension 785 815
Preliminärskatt dagersättning 2 446 2 346
Skuld Kåpan avseende uppbörd 262 273
Skulder internationell vård 20 16
Personalens källskatt 127 114
Övrigt 25 28
Utgående balans 3 665 3 592
Not 32 Upplupna kostnader
2021 2020
Internationell	vård,	tandvård	och	andra	försäkringskostnader 470 2 205
Semesterlöneskuld 598 560
Upplupna löner 6 43
Övriga upplupna förvaltningskostnader 33 34
Utgående balans 1 107 2 842
Upplupna kostnader har minskat med 1 735 miljoner kronor, huvudsakligen på grund av 
minskad reservering om 1 820 miljoner kronor avseende förmånen ersättning för höga 
sjuklönekostnader. På grund av pandemin infördes särskilda bestämmelser under 2020 
som innebär att arbetsgivarna får ersättning för sjuklönekostnader över den normala 
nivån. Bestämmelserna upphörde att gälla vid utgången av september 2021. 
Reserverat belopp för internationell vård har ökat med 69 miljoner kronor . Reserveringen 
påverkas i hög grad av att betalningarna varierar mellan åren, beroende på när respektive 
borgenärsland framställer krav på ersättning.
215Finansiell  redovisning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Not 33 Oförbrukade bidrag
2021 2020
Oförbrukade bidrag från annan statlig myndighet 37 28
Övriga oförbrukade bidrag 8 6
Utgående balans 45 34
Oförbrukade bidrag från annan statlig myndighet beräknas  
tas i anspråk inom följande tidsintervall:
– inom tre månader 36 1
– tre månader till ett år 1 0
– mer än ett år till tre år – 27
Oförbrukade bidrag har ökat med 11 miljoner kronor. Ökningen avser främst 
periodisering av bidragsmedel som Försäkringskassan erhållit för att finansiera kostnader 
för personlig skyddsutrustning till assistansanordnare med anledning av pandemin. 
Merparten av de oförbrukade inomstatliga bidragen kommer att återbetalas i början av 
2022.
Not 34 Utnyttjade anslagskrediter 
Anslag Beviljad kredit  Utnyttjad kredit 
10 1:1 ap.5 Boendetillägg 12 2
10 1:1 ap.8 Sjukpenning respektive rehabiliteringspenning i särskilda fall 10 6
10 1:1 ap.19 Rehabiliteringspenning 34 18
10 1:1 ap.21 Sjukpenning 1 658 1 178
10 1:2 ap.5 Aktivitets­ och sjukersättningar 1 538 785
10 1:2 ap.6 Bostadstillägg till personer med aktivitets­ och sjukersättningar 251 117
10 1:5 ap.3 Ersättning inom det statliga personskadeskyddet 2 1
12 1:3 ap.1 Underhållsstöd 207 106
Summa 3 712 2 213
Not 35 9 1:4 ap.1 Statligt tandvårdsstöd
Utfallet för statligt tandvårdsstöd uppgick till 6 775 miljoner kronor , vilket är 
511 miljoner kronor (7,0 procent) lägre än tilldelade medel. Den regeländring som 
infördes 1 september 2020 och som innebar att ersättningsperioderna förlängdes för dem 
som inte kunde besöka tandvården i början av pandemin blev betydligt mindre kostsam 
än beräknat. Det lägre utfallet förklaras också av att besöksfrekvensen var lägre än 
normalt under de perioder när smittspridningen var hög.
Not 36 9 1:6 ap.37 Smittbärarpenning
Utfallet för smittbärarpenning uppgick till 393 miljoner kronor, vilket är 345 miljoner 
kronor (718,8 procent) högre än tilldelade medel. Det anslagssparande om 452 miljoner 
kronor som fanns från 2020 fick disponeras under året då det antogs att antalet individer 
som har rätt till smittbärarpenning skulle öka kraftigt under 2021. Dessutom tillfördes 
anslagsposten ytterligare 40 miljoner kronor under året med anledning av pandemin. Vid 
årets slut finns ett utgående överföringsbelopp om 107 miljoner kronor som får disponeras 
under 2022. 
216Finansiell  redovisning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Not 37 9 4:3 ap.1 Bilstöd till personer med funktionsnedsättning
Utfallet för bilstöd till personer med funktionsnedsättning uppgick till 138 miljoner 
kronor, vilket är 125 miljoner kronor (47,5 procent) lägre än tilldelade medel.  Under 2020 
genomfördes en regeländring som beräknades öka utgifterna med ungefär 50 miljoner 
kronor för kommande år. Den effekten uteblev nästan helt under 2021.Troligen har 
pandemin haft en bromsande effekt för reformen och för bilstödet. Att genomföra ett 
köp med bilstöd innebär många kontakter för den sökande, både med myndigheter och 
bilföretag, vilket har försvårats under pandemin.
Not 38 9 4:4 ap.1 Kostnader för statlig assistansersättning
Utfallet för statlig assistansersättning uppgick till 24 135 miljoner kronor , vilket 
är 341 miljoner kronor (1,4 procent) lägre än tilldelade medel. Den huvudsakliga 
förklaringen till avvikelsen är att antalet utbetalda timmar i förhållande till antalet på 
förhand beviljade timmar blev något lägre än vad som prognosticerats, vilket har haft en 
minskande effekt på utgifterna.
Not 39 10 1:1 ap.5 Boendetillägg 
Utfallet för boendetillägg uppgick till 250 miljoner kronor, vilket är 2 miljoner kronor 
(0,8 procent) högre än tilldelade medel. Anslagsposten tillfördes 17 miljoner kronor 
under året genom omdisponering från anslaget 10 1:1 ap.15 Närståendepenning. Medlen 
omdisponerades eftersom utgifterna blev högre än tidigare beräknat. Utgiftsökningen 
beror på att antalet mottagare av boendetillägg har ökat. 
Not 40 10 1:1 ap.15 Närståendepenning
Utfallet för närståendepenning uppgick till 145 miljoner kronor, vilket är 16 miljoner 
kronor (9,9 procent) lägre än tilldelade medel.  Utgifterna för närståendepenning blev 
lägre än beräknat, vilket sannolikt kan förklaras av periodvisa besöksförbud i äldrevården 
samt allmänna rekommendationer om att inte träffa äldre närstående under delar av året 
på grund av pandemin.
Not 41 10 1:1 ap.18 Statlig ålderspensionsavgift för sjukpenning 
Anslagsposten tillfördes ytterligare 360 miljoner kronor under året i samband med 
regeländringar inom sjukförsäkringen.
Not 42 10 1:1 ap.19 Rehabiliteringspenning
Utfallet för rehabiliteringspenning uppgick till 748 miljoner kronor , vilket är 18 miljoner 
kronor (2,5 procent) högre än tilldelade medel.  Anslagsposten tillfördes 53 miljoner 
kronor under året genom omdisponering från anslaget 10 1:1 ap.15 Närståendepenning 
och anslaget 10 1:1 ap.20 Arbetshjälpmedel. Medel tillfördes då utgifterna blev högre 
än tidigare beräknat. De högre utgifterna beror på att andelen sjukfall som får rehabilite -
ringspenning ökade under 2021, efter att tidigare ha minskat under många år .
217Finansiell  redovisning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Not 43 10 1:1 ap.20 Arbetshjälpmedel m.m.
Utfallet för arbetshjälpmedel m.m. uppgick till 95 miljoner kronor , vilket är 15 miljoner 
kronor (13,6 procent) lägre än tilldelade medel. En möjlig förklaring är att det är fler 
som arbetar hemma på distans med anledning av pandemin och då finns sannolikt inte 
samma behov av hjälpmedel. En annan förklaring kan vara att man på grund av pandemin 
avvaktar med att ansöka om hjälpmedel. 
Not 44 10 1:1 ap.21 Sjukpenning
Utfallet för sjukpenning uppgick till 37 619 miljoner kronor, vilket är 1 178 miljoner 
kronor (3,2 procent) högre än tilldelade medel. Anslagsposten tillfördes 3 290 miljoner 
kronor i ytterligare anslagsmedel under året dels med anledning av att ersättnings -
perioderna för de särskilda ersättningarna till vissa riskgrupper samt ersättningen för 
karensavdrag förlängts, dels med anledning av andra regelförändringar . Ersättning för 
karensavdrag uppgick till 3 294 miljoner kronor och för viss förebyggande sjukpenning 
till 419 miljoner kronor. Utgifterna för sjukpenning blev högre än beräknat, vilket främst 
beror på att de regeländringar som införts vid bedömning av arbetsförmåga efter 180 
dagars sjukfrånvaro medfört en stor effekt på sjukfallens varaktighet.
Not 45 10 1:2 ap.5 Aktivitets­ och sjukersättningar
Utfallet för aktivitets- och sjukersättningar uppgick till 31 053 miljoner kronor , vilket är 
302 miljoner kronor (1,0 procent) högre än tilldelade medel. Ingående överföringsbelopp 
uppgick till –484 miljoner kronor. Utgifterna översteg tilldelade medel under 2021 vilket 
kan förklaras av att tidigare prognoser underskattat medelersättning och inflöde till 
aktivitetsersättning för nedsatt arbetsförmåga.
Not 46 10 1:3 ap.2 Merkostnadsersättning 
Utfallet för merkostnadsersättning uppgick till 180 miljoner kronor , vilket är 60 miljoner 
kronor (25,0 procent) lägre än tilldelade medel. Det lägre utfallet kan till en del förklaras 
av de långa handläggningstiderna som gör att beviljande och utgifterna förskjuts .
Not 47 10 1:6 ap.8 Arbetsplatsinriktat rehabiliteringsstöd 
Utfallet för arbetsplatsinriktat rehabiliteringsstöd uppgår till 49 miljoner kronor , vilket 
är 101 miljoner kronor (67,3 procent) lägre än tilldelade medel. En möjlig förklaring till 
att anslagsutfallet är lägre än tilldelade medel kan vara den pågående pandemin, vilket 
kan ha begränsat arbetsgivares möjligheter till rehabiliteringsinsatser . En annan möjlig 
förklaring är den beloppsbegränsning på 200 000 kronor per arbetsgivare som infördes 1 
juli 2018. Tidigare saknades beloppsbegränsning per arbetsgivare och stora arbetsgivare 
kunde beviljas större belopp per år.
Not 48 10 1:6 ap.9 Försäkringsmedicinska utredningar
Utfallet för försäkringsmedicinska utredningar uppgår till 204 miljoner kronor , vilket 
är 46 miljoner kronor (18,4 procent) lägre än tilldelade medel. Såväl antalet beställda 
som utförda utredningar har påverkats av pandemin. Vissa regioner som själva utför 
pandemin.
218Finansiell  redovisning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Not 49 10 1:7 ap.1 Ersättning för höga sjuklönekostnader
Utfallet för ersättning för höga sjuklönekostnader uppgår till 14 479 miljoner kronor , 
vilket är 5 371 miljoner kronor (27,1 procent) lägre än tilldelade medel. Anslagsposten 
har tillförts 15 250 miljoner kronor i ytterligare anslagsmedel under året med anledning 
av de regeländringar som införts på grund av pandemin. Från januari till september 
har kostnaderna för sjuklön över den normala nivån ersatts enligt olika procentsatser 
beroende på hur höga de varit.
Not 50 10 2:1 ap.1 Försäkringskassan förvaltningsmedel
Utfallet för förvaltningsmedel uppgick till 9 261 miljoner kronor, vilket är 14 miljoner 
kronor (0,2 procent) högre än tilldelade medel. Från 2020 finns även ett ingående anslags -
sparande om 252 miljoner kronor. Under året har anslagsposten tillförts ytterligare 
medel vid två tillfällen. I slutet av april tillfördes 20 miljoner kronor med anledning 
av en pandemirelaterad regeländring av graviditetspenning som beräknades medföra 
fler ärenden och därmed ökade kostnader för Försäkringskassan. I början av december 
tillfördes ytterligare 15 miljoner kronor som enligt höständringsbudgeten var ämnade för 
att förbereda införandet av familjedagspenning. Vid årets slut uppgick anslagssparandet 
till 238 miljoner kronor som får disponeras under 2022.
Not 51 12 1:1 ap.1 Allmänt barnbidrag
Utfallet för allmänt barnbidrag uppgick till 29 356 miljoner kronor , vilket är 226 miljoner 
kronor (0,8 procent) lägre än tilldelade medel. Utfallet blev lägre än tilldelade medel då 
antalet födda barn samt invandringen till Sverige var något lägre än beräknat.
Not 52 12 1:1 ap.4 Tilläggsbelopp vid familjeförmån
Utfallet för tilläggsbelopp vid familjeförmån uppgick till 31 miljoner kronor , vilket är 
1 miljon kronor (3,0 procent) lägre än tilldelade medel. Ingående överföringsbelopp 
uppgick till –1 miljon kronor. Under året tillfördes anslaget ytterligare 10 miljoner kronor 
genom omdisponering från anslaget 12 1:1 ap.1 Allmänt barnbidrag. Utgifterna för 
tilläggsbelopp vid familjeförmån varierar mycket per månad och därför är osäkerheten i 
prognosen stor.
Not 53 12 1:2 ap.9 Föräldrapenning
Utfallet för föräldrapenning uppgick till 31 768 miljoner kronor, vilket är 323 miljoner 
kronor (1,0 procent) lägre än tilldelade medel. Antalet födda barn blev lägre än tidigare 
förväntat, vilket påverkade uttaget av föräldrapenning. En del av minskningen skulle 
också kunna relateras till pandemin med anledningen av ökad arbetslöshet och fler 
permitteringar. 
219Finansiell  redovisning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Not 54 12 1:2 ap.11 Tillfällig föräldrapenning
Utfallet för tillfällig föräldrapenning uppgick till 9 228 miljoner kronor , vilket är 
17 miljoner kronor (0,2 procent) lägre än tilldelade medel. Under året tillfördes 
anslaget 0,85 miljoner kronor. Dessutom tillfördes anslaget ytterligare 1 379 miljoner 
kronor genom omdisponering från anslaget 12 1:2 ap.9 Föräldrapenning. Nyttjandet av 
tillfällig föräldrapenning var större än väntat under 2021, främst till följd av pandemin. 
Smittspridningen har bidragit till att många förskolor och skolor skärpt sina regler kring 
barns hälsotillstånd. Det innebär att barn hålls hemma under längre perioder med mildare 
symptom än annars, vilket medfört att benägenheten att ansöka om tillfällig föräldra -
penning har varit högre än normalt.
Not 55 12 1:2 ap.12 Graviditetspenning
Utfallet för graviditetspenning uppgick till 1 596 miljoner kronor , vilket är 393 miljoner 
kronor (19,8 procent) lägre än tilldelade medel.  Socialstyrelsen har under 2021 identifierat 
gravida som riskgrupp för att drabbas av allvarligt sjukdomsförlopp vid insjuknande i 
covid-19. Det har inneburit ett ökat antal mottagare av graviditetspenning och ett ökat 
antal uttagna dagar per mottagare. Under året tillfördes anslaget 1 343 miljoner kronor 
genom omdisponering från anslaget 12 1:2 ap.9 Föräldrapenning.
Not 56 12 1:4 ap.1 Adoptionsbidrag
Utfallet för adoptionsbidrag uppgick till 9 miljoner kronor, vilket är 6 miljoner kronor 
(40,0 procent) lägre än tilldelade medel. De reserestriktioner som införts under pandemin 
har gjort att färre internationella adoptioner har kunnat genomföras vilket påverkar 
utfallet.
Not 57 12 1:6 ap.4 Vårdbidrag för funktionshindrade barn 
Utfallet för vårdbidrag för funktionshindrade barn uppgick till 844 miljoner kronor , 
vilket är 1 383 miljoner kronor (62,1 procent) lägre än tilldelade medel. Vårdbidrag är 
ett bidrag som är på väg att fasas ut och ersättas av omvårdnadsbidraget. Under året har 
vårdbidragen upphört i snabbare takt än tidigare beräknat, vilket medfört att utgifterna 
minskat mer än tidigare prognostiserat .
Not 58 12 1:8 ap.2 Bostadsbidrag
Utfallet för bostadsbidrag uppgick till 5 020 miljoner kronor, vilket är 721 miljoner 
kronor (12,6 procent) lägre än tilldelade medel. Antalet mottagare av bostadsbidrag har 
sjunkit vilket kan förklara det lägre utfallet. Anslagsposten har tillförts 560 miljoner 
kronor i ytterligare anslagsmedel under året med anledning av en regeländring som 
medförde ökade bidrag till barnfamiljer under perioden 1 juli till 31 december . Utfallet 
för detta tilläggsbidrag till barnfamiljer uppgick till 540 miljoner kronor .
220Finansiell  redovisning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Not 59 Finansieringsanalys,	verksamhetens	kostnader
 2021 2020
Kostnader enligt resultaträkningen –9 973 –9 880
Justeringar:
Avskrivningar och nedskrivningar 656 667
Realisationsförluster 1 3
Förändring av avsättningar 11 14
Verksamhetens kostnader –9 305 –9 196
Not 60 Finansieringsanalys,	intäkter	av	avgifter	och	andra	ersättningar
 2021 2020
Intäkter enligt resultaträkningen 446 439
Realisationsvinster –3 –2
Intäkter av avgifter och andra ersättningar 443 437
221Finansiell  redovisning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Övriga tilläggsupplysningar
Redovisning av sjukfrånvaro
myndigheten redovisa sjukfrånvaro i årsredovisningen. För uppgifter om sjukfrånvaron se 
resultatredovisningsavsnittet Medarbetare och kompetensförsörjning.
Ledande befattningshavares förmåner samt skattepliktiga ersättningar till styrelsen
För generaldirektör Nils Öberg har lön och övriga förmåner under 2021 uppgått till 
2 115 690 kronor. Pensionsvillkoren är enligt PA 16. 
För överdirektör Maria Rydbeck har lön och övriga förmåner under 2021 uppgått till 
1 400 485 kronor. Pensionsvillkoren är enligt PA 16.
Till styrelsen har det utgått arvoden med 600 000 kronor. Av tabellen framgår styrelsens 
arvoden och antal styrelsemöten.
Arvode, kr Antal möten
Heidi Stensmyren ordförande 150 000 10/11
Thomas Pålsson vice ordförande fr o m 2021­04­01 75 000 7/11
Jörgen	Olofsson 75 000 11/11
Erland Olauson 75 000 11/11
Lotta Vahlne Westerhäll 75 000 11/11
Ella Niia 75 000 11/11
Ulrika Liljeberg 75 000 10/11
Nils	Öberg,	generaldirektör	 – 11/11
Sidouppdrag för ledande befattningshavare och styrelse
Generaldirektör Nils Öberg var under 2021 styrelseledamot i Riksgäldskontorets styrelse.
Överdirektör Maria Rydbeck hade inga sidouppdrag under 2021. 
Heidi Stensmyren var under 2021 styrelseledamot i Folksam ömsesidig sakförsäkring till 
den 15 april 2021.
Thomas Pålsson var under 2021 ordförande i Redaktörspoolen Ann Pålsson AB samt 
styrelseledamot i Statens kulturråd och ledamot i Jämställdhetsmyndighetens insynsråd.
Jörgen Olofsson var under 2021 styrelseledamot i Miljömärkning Sverige AB.
Erland Olauson var under 2021 styrelseledamot i Startkraft AB och ledamot i Medlingsin -
stitutets insynsråd.
Lotta Vahlne Westerhäll hade inga sidouppdrag under 2021.
Ella Niia hade inga sidouppdrag under 2021.
Ulrika Liljeberg var under 2021 styrelseordförande i Leksands kommunstyrelse och 
Leksandsbostäder AB samt styrelseledamot i Dala Energi AB, Tankesmedjan Fores och 
ledamot i Upphandlingsmyndighetens insynsråd.
Anita Johansson, tidigare tillförordnad ordförande, entledigades från sitt uppdrag som 
styrelseledamot i Försäkringskassans styrelse per 2021-01-01.
222Finansiell  redovisning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Intern styrning och kontroll
I detta avsnitt redovisas Försäkringskassans bedömning av processen för 
intern styrning och kontroll.
Försäkringskassans verksamhet omfattas av förordningen (2007:603) om intern styrning 
och kontroll. Med intern styrning och kontroll menas den process som ska säkerställa 
att myndigheten med rimlig säkerhet fullgör sina uppgifter, uppnår verksamhetens mål 
och uppfyller kraven i 3 § myndighetsförordningen (2007:515). Intern styrning och 
kontroll ska även förebygga att verksamheten utsätts för korruption, otillbörlig påverkan, 
bedrägeri och andra oegentligheter. Myndighetsledningen ska säkerställa att det finns 
en god intern miljö som skapar förutsättningar för en väl fungerande process för intern 
styrning och kontroll. 
Bedömningen av om myndigheten har en betryggande intern styrning och kontroll 
baseras på uppföljningar av ett antal faktorer: årets genomförda riskhantering, avdelnings -
chefernas intyganden i form av självvärderingar, efterlevnaden av styrande dokument, 
den systematiska kvalitetsutvecklingen, säkerhet och överträdelser , iakttagelser från 
internrevision och extern revision, samt hanteringen av det förbättringsområde som 
redovisades i årsredovisningen 2020. 
Modell och miljö för intern styrning och kontroll
Försäkringskassan har en etablerad modell för intern styrning och kontroll. Det går 
att med rimlig säkerhet säga att modellen tillämpas och att den interna miljön är 
ändamålsenlig.
Modellen beskrivs dels i en policy som fastställdes av Försäkringskassans styrelse 2020, 
dels i riktlinjer för intern styrning och kontroll. Riktlinjerna anger tillsammans med 
generaldirektörens arbetsordning hur ansvaret för intern styrning och kontroll fördelas 
inom organisationen. Riktlinjerna reglerar vad som ska ingå i uppföljningen av intern 
styrning och kontroll och att det inom varje avdelning ska finnas en tydligt definierad 
funktion för intern styrning och kontroll inklusive riskhantering. Policyn och riktlinjerna 
kompletteras med anvisningar och metodstöd för arbetet med riskhantering, uppföljning 
och rapportering. Riktlinjerna reviderades 2021. 
Miljön för intern styrning och kontroll på Försäkringskassan utgår från den statliga 
värdegrunden och innefattar de förutsättningar som behövs för att myndigheten ska kunna 
fullgöra sina uppdrag och nå de övergripande målen för verksamheten. Förutsättningarna 
är bland annat fördelning av ansvar och befogenheter, organisering av verksamheten, 
kompetens hos medarbetarna samt etik och förhållningssätt. 
Riskhantering är central inom intern styrning och kontroll. På Försäkringskassan är 
riskhantering obligatorisk på både avdelnings- och verksamhetsområdesnivå. Den ska 
inte bara vara en del i planering och uppföljning av verksamheten, utan även göras 
inför alla väsentliga administrativa beslut och beslut om att förändra tillämpningen av 
socialförsäkringen. Riskanalyser ska genomföras regelbundet i alla verksamhetskritiska 
processer. Avdelningars och verksamhetsområdens riskhantering kompletteras också med 
223Intern styrning och kontroll
Försäkringskassans årsredovisning 2021 riskhantering för vissa specifika områden, till exempel inom arbetet med att motverka 
En annan viktig del av intern styrning och kontroll är det förebyggande arbetet mot 
korruption och andra oegentligheter. Arbetet sker bland annat genom utbildningar 
i etik och den statliga värdegrunden, obligatoriska säkerhetsutbildningar och 
dilemmadiskussioner. 
Att bibehålla kunskapen om den statliga värdegrunden på en god nivå och att följa upp 
efterlevnaden av styrdokument är ett ständigt pågående arbete. Under året har vi därför 
bland annat reviderat styrdokument och utökat stödmaterial på området samt genomfört 
informationsinsatser.
Årets uppföljning av intern styrning och kontroll
Årets uppföljning av den interna styrningen och kontrollen har inte påvisat några 
väsentliga brister, men vi redovisar ett område där vi anser att den interna styrningen och 
kontrollen kan bli bättre. Det rör förvaltningen av sjukförsäkringen och beskrivs närmare 
under rubriken Identifierade förbättringsområden.
Under pandemin har Försäkringskassan prioriterat att utreda, bedöma och betala ut 
ersättning till de försäkrade. Den ökade arbetsbördan inom vissa förmåner har gjort att 
det inte varit möjligt för alla förmåner att följa upp kvaliteten i handläggningen på samma 
sätt som tidigare. För att ändå få tillräcklig kunskap om kvaliteten har uppföljningen 
därför i större utsträckning än tidigare gjorts centralt. Baserat på de uppföljningar av 
ärenden som genomförts bedömer alla förmåner att de handläggningsmoment som har 
avgörande betydelse för att säkerställa att rätt beslut fattas och rätt ersättning betalas ut i 
allt väsentligt genomförs. 
Nedprioriteringarna av kvalitetsuppföljningarna påverkar dock inte Försäkringskassans 
möjlighet att bedöma den interna styrningen och kontrollen. Vi bedömer inte heller att 
nedprioriteringarna i sig utgör en väsentlig brist eller ett förbättringsområde i den interna 
styrningen och kontrollen. Samtliga förmåner har genomfört kvalitetsuppföljningar 
på ärendenivå, antingen med stöd av verktyget Väksten eller genom aktgranskning. I 
kombination med uppföljning av olika indikatorer ger dessa underlag en rättvisande 
bild av verksamheten så att det med rimlig säkerhet går att uttala sig om kvaliteten i 
Nedan redogör vi kortfattat för delar av årets uppföljning. 
Årets riskhantering
Årets riskhantering har i hög grad präglats av pandemin. Den har på olika sätt medfört 
risker i de anställdas arbetsmiljö, risker förknippade med förenklade kontroller i 
handläggningen och risker med snabbt införande av nya eller ändrade förmåner . Det 
finns också risker kopplade till utvecklingsverksamhet som fått stå tillbaka på grund av 
pandemin. Flera av riskerna kommer att finnas kvar och vara svåra att påverka i någon 
större utsträckning så länge pandemin pågår.
I många fall har åtgärder vidtagits under året som lett till att identifierade risker kunnat 
avskrivas. Samtidigt har vi också identifierat nya risker och beslutat om åtgärder för att 
hantera dem. Tre samlade riskuppföljningar har genomförts under året. Uppföljningarna 
visar att avdelningarna bedriver en aktiv riskhantering och följer den styrning som gäller 
på området. 
224Intern styrning och kontroll
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Styrelsen har under 2021 fått löpande rapportering av myndighetens över gripande 
riskbild. Styrelsen har därmed kunnat diskutera de olika riskområdena och hur de 
utvecklats, hur riskåtgärderna fungerat samt ta ställning till riskbedömningarna.
Styrande dokuments ändamålsenlighet och efterlevnad
Försäkringskassans administrativa styrdokument anger överenskomna arbetssätt och 
utformade och efterlevs, och de följs därför upp regelbundet.
Årets uppföljning visar att alla berörda avdelningar har följt upp de administrativa 
styrdokument som de ansvarar för och att dokumenten huvudsakligen efterlevs, även om 
det finns några undantag. Uppföljningen visar också att det finns några dokument som är i 
stort behov av revidering. 
Vi har sedan tidigare konstaterat ett utvecklingsbehov i processen för uppföljning av 
administrativa styrande dokument. Uppföljningen behöver med större säkerhet kunna visa 
om dokumenten är ändamålsenliga och efterlevs. Ett arbete med att se över och föreslå en 
ny struktur för Försäkringskassans styrande dokument pågår för närvarande. När detta är 
klart kan vi utveckla processen för uppföljning av dokumenten.
Identifierade förbättringsområden
Här redovisar vi kort hur vi hanterat ett tidigare redovisat förbättringsområde och ett nytt 
förbättringsområde.
Informationssäkerhet
Uppföljningen av intern styrning och kontroll för verksamhetsåret 2020 ledde till att 
informationssäkerhet redovisades som ett förbättringsområde. Informationssäkerheten 
har tagits upp som ett förbättringsområde i årsredovisningen i flera års tid och har tidigare 
också redovisats som en brist i den interna styrningen och kontrollen. En rad åtgärder 
har genomförts både tidigare år och under 2021. Det handlar huvudsakligen om att 
myndigheten tagit fram och implementerat ett ledningssystem för säkerhet, uppdaterat 
och tagit fram nya styrdokument, utvecklat riskhanteringen, implementerat ett nytt 
incidenthanteringsverktyg och genomfört klassning av myndighetens information för att 
kunna ge den rätt skydd. Vi kan nu se tydliga effekter av insatserna och bedömer förbätt -
ringsområdet som hanterat utifrån perspektivet intern styrning och kontroll.
Förvaltning av sjukförsäkringen
Det finns ett antal svårigheter och problem förknippade med förvaltningen av 
sjukförsäkringen och som synliggjorts i såväl interna som externa granskningar och 
publikationer. Några av dessa handlar om hur avvägningen av de olika mål och intressen 
som försäkringen omfattar ska göras. Andra rör Försäkringskassans ledning, styrning, 
uppföljning och kontroll av förvaltningen av försäkringen. Under 2021 inleddes 
en genomlysning av sjukförsäkringen som syftar till att identifiera åtgärder för att 
åstadkomma en långsiktig och stabil styrning av förvaltningen av sjukförsäkringen. 
Genomlysningen gäller hela förvaltningen av sjukförsäkringen och samtliga berörda 
avdelningar. Bakgrunden är bland annat att avslagsfrekvensen varierat över tid på ett 
sätt som inte kan förklaras av förändringar i regelverk eller av förändringar i omvärlden. 
Flera problem som identifierats i arbetet har lett till att beslut fattats om åtgärder som 
nu pågår eller planeras. Bland åtgärderna kan nämnas förstärkt rättslig styrning till 
handläggningen som nu byggs upp samt ett förbättrat rättsligt stöd. Utöver det skapas 
också en intern tillsynsfunktion som ska stärka vår förmåga att själva upptäcka kvalitets -
brister, hitta förbättringar och bidra till lärande. Vidare har vi påbörjat ett arbete med 
225Intern styrning och kontroll
Försäkringskassans årsredovisning 2021 att öka kompetensen internt om psykisk ohälsa samt startat ett uppdrag som ska stärka 
myndighetens verksamhet inom forskning och utveckling med fokus på kunskap 
om psykisk ohälsa. Genomlysningen har även gett underlag till att starta ett flerårigt 
program, vars initiala uppgift är att utarbeta en samlad långsiktig målbild och förnyad 
verksamhetsidé för Försäkringskassans förvaltning av sjukförsäkringen. Arbetet med att 
förbättra förvaltningen av sjukförsäkringen kommer därför fortsätta tills vi har genomfört 
ytterligare åtgärder och kan se tydliga effekter av dem.
Läs mer om genomlysningen av sjukförsäkringen i avsnittet Förmåner vid sjukdom och 
nedsatt arbetsförmåga.
Samlad bedömning
Utifrån årets uppföljning går det att med rimlig säkerhet bedöma den interna 
styrningen och kontrollen inom myndigheten. Vi bedömer att Försäkringskassan har en 
ändamålsenlig intern miljö och en etablerad modell för intern styrning och kontroll. 
Den samlade uppföljningen av Försäkringskassans interna styrning och kontroll 2021 
visar inte att det finns några väsentliga brister. Däremot kan förvaltningen av sjukför -
säkringen förbättras i enlighet med beskrivningen ovan.
226Intern styrning och kontroll
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Beslut om 
årsredovisningen
Årsredovisningen har fastställts genom styrelsens beslut den 15 februari 2022.
Vi bedömer att den interna styrningen och kontroller vid myndigheten har varit 
betryggande under den period som årsredovisningen avser. 
Vi intygar att årsredovisningen ger en rättvisande bild av verksamhetens resultat samt av 
kostnader, intäkter och myndighetens ekonomiska ställning.
Heidi Stensmyren Thomas Pålsson Ulrika Liljeberg  
ordförande vice ordförande 
Ella Niia Erland Olauson Jörgen Olofsson
Lotta Vahlne Westerhäll Nils Öberg  
 generaldirektör  
 Försäkringskassan 
227Beslut om årsredovisningen
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Förmånsförteckning
Aktivitetsersättning  – till den som är högst 29 år och på grund av en funktionsned -
sättning behöver längre tid för att avsluta sin skolgång eller har nedsatt arbetsförmåga i 
minst ett år.
Aktivitetsstöd  – till den som deltar i aktiviteter i ett arbetsmarknadspolitiskt program hos 
Arbetsförmedlingen.
behöver personlig assistans för att klara sin vardag. De 20 första assistanstimmarna 
bekostas av kommunen. Resterande timmar bekostas av Försäkringskassan.
Barnbidrag  – till föräldrar som har barn under 16 år eller äldre barn som går i 
grundskolan. I barnbidrag ingår även förlängt barnbidrag och flerbarnstillägg.
Bostadsbidrag  – till barnfamiljer och till ungdomar som är 18–28 år om de har låga 
inkomster.
sjuklönekostnad som överstiger en viss andel av den totala lönekostnaden.  
Ersättning för karensavdrag – till den som är anställd och har fått karensavdrag på sin 
sjuklön och till egenföretagare som har karens i sjukperiodens början.
Etableringsersättning  – till den som deltar i aktiviteter i det arbetsmarknadspolitiska 
programmet etableringsinsatser sedan den 1 januari 2018. För tid före den 1 januari 
2018 kunde etableringsersättning ges till nyanlända med etableringsplan efter beslut från 
Föräldrapenning  – till föräldrar när de avstår från arbete under tiden de vårdar barn. 
Ersättningen ska underlätta för föräldrar att kombinera förvärvsarbete med familjeliv .
Graviditetspenning  – till en gravid person som inte får sköta sitt vanliga arbete på grund 
av risker för fosterskador i arbetsmiljön, eller som i slutet av graviditeten inte klarar av 
sitt fysiskt ansträngande arbete.
Merkostnadsersättning  – till personer som har merkostnader med anledning av sitt eller 
sitt barns funktionsnedsättning. Om ett barn som inte har fyllt 21 år och har en underhålls -
skyldig förälder ska merkostnadsersättningen betalas till föräldern och inte till barnet. Två 
föräldrar kan ha rätt till merkostnadsersättning för ett barn.
Omvårdnadsbidrag  – till föräldrar till barn med funktionsnedsättning. Bidraget 
ska förbättra förälderns ekonomiska förutsättningar att tillgodose barnets behov av 
omvårdnadsbidrag för ett barn till och med juni det år barnet fyller 19 år .
Ersättning till riskgrupper – består av två separata förmåner: viss förebyggande 
sjukpenning och viss smittbärarpenning. Förmånerna ger ersättning till personer , eller 
covid-19. 
228Förmånsförteckning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 Sjukersättning  – till den som är 30–64 år och har stadigvarande nedsatt arbetsförmåga. 
Ersättningen beviljas alltid tills vidare.
eller skada.
Smittbärarersättning  – till den som inte kan arbeta på grund av att hen är eller kan vara 
smittad av en allmänfarlig sjukdom och avstängd av läkare. Ersättning kan lämnas i form 
av smittbärarpenning och reskostnadsersättning i samband med vårdbesök.
samt ett högkostnadsskydd. Allmänt tandvårdsbidrag ges per kalenderår beroende på 
patientens ålder. Särskilt tandvårdsbidrag ges halvårsvis till patienter med sjukdomar eller 
funktionsnedsättningar som innebär en risk för försämrad tandhälsa. Högkostnadsskyddet 
innebär att ersättning ges för 50–85 procent av patientens kostnader över 3 000 kronor.
Tillfällig föräldrapenning  – till den som tillfälligt behövt avstå från arbete för att ta hand 
om ett sjukt eller smittat barn eller vid läkarbesök och när barn har avlidit. I samband 
med barns födelse kan tillfällig föräldrapenning även betalas ut för tio dagar till den andra 
föräldern.
Underhållsstöd  – till separerad förälder med barn under 18 år eller studerande under 
20 år, om den andra föräldern inte betalar underhåll alls, betalar ett lägre belopp än 
underhållsstödet eller inte betalar i tid.
Utvecklingsersättning  – till den som är under 25 år, deltar i ett arbetsmarknadspolitiskt 
program och inte uppfyller villkoren för att rätt till a-kassa.
229Förmånsförteckning
Försäkringskassans årsredovisning 2021 ISBN 978 91-7500-410-5 
ISSN 1653-57 74FK 202

Screening för cystisk fibros   
Vetenskapligt underlag 
  
Denna publikation skyddas av upphovsrättslagen. Vid citat ska källan uppges.  
För att återge bilder, fotografier och illustrationer krävs upphovsmannens tillstånd.   
 
Publikationen finns som pdf på Socialstyrelsens webbplats. Publikationen kan också  
tas fram i alternativt format på begäran. Frågor om alternativa format skickas till  
alternativaformat@socialstyrelsen.se    
    
 Förord  
Socialstyrelsen har i detta dokument samlat det vetenskapliga underlaget för 
nyföddhets screening för cystisk fibros. Dokumentet utgör underlag för krite-
rierna 1 –9 i Socialstyrelsens modell för att bedöma, införa och följa upp nat-
ionella screeningprogram. Underlaget har tagits fram i samarbete med exper-
ter på området. Projektorganisationen finns presenterad i huvudrapporten.  
 I bilagan till det vetenskapliga underlaget  presenteras tabell 3, 5 –6, 9–12 
samt de metaanalyser som Socialstyrelsen har tagit fram inom ramen för ar-
betet med kriterium 6. Där återfinns också sökdokumentation för de systema-
tiska litteratursökningar som gjordes för kriterium 4 och 6.  
Socialstyrelse ns rekommendation om screening för cystisk fibros och 
myndighetens modell för att bedöma, införa och följa upp nationella scre-
eningprogram finns publicerad på myndighetens webbplats, www.socialsty-
relsen.se/riktlinjer/nationellascreeningprogram . 
Socialstyrelsen vill tacka alla som med  stort engagemang och expertkun-
nande har medverkat i arbetet.  
    
 Innehåll   
Förord  ................................ ................................ ................................ .........................  3 
1. Tillståndet ska vara ett viktigt hälsoproblem  ................................ ..................  7 
Symtomatologi  ................................ ................................ ................................ ..... 7 
2. Tillståndets naturalförlopp ska vara känt  ................................ ........................  9 
Naturalförlopp  ................................ ................................ ................................ ...... 9 
Ålder vid första symtom och diagnos  ................................ ......................  10 
Tidigarelagd diagnos vid nyföddhetsscreening  ................................ .... 11 
Varierande uttryck och förlopp  ................................ ................................ ......12 
Vanliga CFTR -mutationer i Sverige ................................ ............................  13 
Oklar diagnos (CFSPID)  ................................ ................................ ...............  14 
3. Tillståndet ska ha en symtomfri fas som går att upptäcka .......................  15 
4. Det ska finnas en lämplig testmetod  ................................ ............................  16 
Sammanfattning  ................................ ................................ ................................ 16 
Flerstegsprotokoll  ................................ ................................ ..........................  17 
Diagnostik ................................ ................................ ................................ ............ 17 
Screeningen utförs i flera steg  ................................ ................................ ......... 18 
Gränsvärden och bestämningsfaktorer för IRT -nivåer  ..........................  18 
Sensitivitet i initialt IRT -test beror på gränsvär den ................................ .. 18 
Gränsvärden och bestämningsfaktorer för PAP -nivåer  ........................  19 
Mutationer och DNA -analysmetoder  ................................ ......................  20 
Säkerhetsnät -förfarande  ................................ ................................ .............  22 
Testegenskaper hos olika typer av screeningprotokoll  .............................. 22 
Val av screeningalgoritm i Sverige  ................................ ................................ 23 
Uppskattad prestanda för föreslagen screenin galgoritm  ...................  24 
5. Det ska finnas åtgärder som ger bättre effekt i en tidig fas än vid klinisk 
upptäckt  ................................ ................................ ................................ .................  27 
Åtgärder som leder till en bättre lungfunktion ................................ ............. 28 
Vaccination  ................................ ................................ ................................ ... 29 
Lungtransplantation  ................................ ................................ .....................  29 
Åtgärder som leder till en bättre nutrition och tillväxt  ................................ 29 
Behandling av mekoniumileus  ................................ ................................ ........ 30 
Läkemedelsbehandlingar  ................................ ................................ ............... 30 
Framtida läkemedel inom CF  ................................ ................................ .... 31 
Övrig behandling  ................................ ................................ .............................. 31 
Stöd till familj er ................................ ................................ ................................ ...31   
 6. Screeningprogrammet ska minska dödlighet, sjuklighet eller 
funktionsnedsättning som är förknippat med tillståndet  ...............................  33 
Introduktion  ................................ ................................ ................................ ........  33 
Överlevnad  ................................ ................................ ................................ ........  34 
Vikt ................................ ................................ ................................ ........................  35 
Längd  ................................ ................................ ................................ ..................  37 
BMI ................................ ................................ ................................ ........................  38 
Lungfunktion  ................................ ................................ ................................ ....... 38 
Infektion med P. aeruginosa  ................................ ................................ ...........  39 
Sjukhu sinläggningar  ................................ ................................ ..........................  41 
7. Testmetoden och den fortsatta utredningen ska accepteras av avsedd 
population  ................................ ................................ ................................ ..............  42 
Screeningdel  ................................ ................................ ................................ ...... 42 
Klinisk del  ................................ ................................ ................................ .............  42 
Föräldrars upplevelser av nyföddhetsscreening  ................................ .........  43 
Tiden mellan e tt positivt screeningresultat och en klinisk diagnos  ...... 44 
8. Åtgärderna vid tillståndet ska vara klarlagda och acceptabla för den 
avsedda populationen  ................................ ................................ ........................  45 
Kommunikation av screeningresultat  ................................ ............................  47 
Hantering av resultat från CF -utredning i Sverige i dag  ............................  47 
Oklar diagnos (CFSPI D) ................................ ................................ ....................  48 
9. Hälsovinsterna ska överväga de negativa effekterna av 
screeningprogrammet  ................................ ................................ .........................  50 
Positiva effekter  ................................ ................................ ................................ . 50 
Optimerad funktionsnivå hos barn med CF  ................................ ............  50 
Tidigarelagd diagnos och möjlighet till förberedelse  ............................  50 
Identifikation av friska anlagsbärare  ................................ .........................  51 
Egen testning bland anhöriga ................................ ................................ .... 51 
Negativa effekter  ................................ ................................ ..............................  52 
Falskt positiva screeningresultat  ................................ ................................ . 52 
Falskt negativa screeningresultat  ................................ ..............................  52 
Mutationer med varierande kliniska konsekvenser  ................................  52 
Psykosociala aspekter  ................................ ................................ ......................  53 
Oro och anknytning  ................................ ................................ .....................  53 
Resultat med CFSPID och oro vid oklar diagno s ................................ .... 54 
Referenser  ................................ ................................ ................................ ...............  56 
 
SCREENING FÖR CYSTIS K FIBROS - VETENSKAP LIGT UNDERLAG  
SOCIALSTYRELSEN  7 
 1. Tillståndet  ska vara ett viktigt 
hälsoproblem  
Tillståndet (det som screeningprogrammet avser att upptäcka) ska ge allvar-
liga konsekvenser, till exempel för tidig död, svår skada eller funktionsned-
sättning. Screening kan också vara aktuellt för tillstånd som har mindre all-
varliga konsekvenser, men som är viktiga för samhället eller individen på 
andra sätt, genom att en tidig åtgärd kan minska lidan de och resursåtgång. 
Sammantaget ska tillståndets negativa konsekvenser vara viktiga hälsopro-
blem för den enskilda individen eller för samhället . 
 
Cystisk fibros (CF) är en  allvarlig ärftlig sjukdom som drabbar organ med 
slemproducerande körtlar, såsom lungor, bukspottkörtel, lever, bihålor och 
underlivsorgan. Sjukdomen har komplikationer såsom lunginsufficiens, 
pankreasinsufficiens, diabetes mell itus, levercirrhos, kronisk sin uit och infer-
tilitet  [1]. Bland kaukasier är CF  den vanligaste autosomalt recessivt 
nedärvda  sjukdomen  med dödlig utgång [1]. Förekomsten av sjukdomen va-
rierar mellan etniciteter och länder . 
I Sverige är incidensen 1:5 600 och förekomsten av anlagsbä rare 1:37 [1, 
2]. Varje år föds cirka 20 barn med sjukdomen. Prevalensen av CF är cirka 
0,7 per 10  000 invånare. År 2019 fanns 740 aktiva patienter med CF  i det 
svenska nationella CF -registret ( med aktiva patienter menas  alla patienter , 
minus patienter  som har exk luderats  på grund av dödsfall, flytt utomlands, 
felaktig diagnos, eller önskemål om avregistrering ) [1, 3] .     
Trots att medelålder n i CF -populationen succes sivt har öka t visar rapporter 
en dödlighet under  barnaå ren på 17,7  procent  i Europa  [4]. I åldersgruppen 
21–30 år var dödligheten  30,9 procent  och för gruppen 31 –40 år 22,9  procent  
(av totala antalet avlidna patienter med CF  i Europa 2018 ) [5]. 1982 rappor-
terades en  överlevnad på 18 år i Sverige [6]. Tack vare modern behandling 
har överlevnaden f örbättrats. I Sverige är i dag cirka 60 –65 procent  av alla 
patienter med CF över 18 år  [1].   
Symtomatologi  
Vid CF producerar de slemproducerande kört larna ett visköst, mindre vatten-
innehållande sekret som skapar problem främst i lungor na, mag-tarmkanalen  
och bukspottskörteln . Även levern och reproduktionsförmågan kan påverkas. 
Kloridhalten i kroppssvett är förhöjd och medför känslighet för uttorkning 
vid värmeböljor.  
Det sega sekretet  är en grogrund för upprepade och svåra luftvägs -infekt-
ioner som på sikt leder till försämrad lungfunkt ion och högersidig hjärtsvikt. 
Cirka 95 procent  av orsaken till för tidig död beror på  lungsvikt , och patien-
ter med kla ssisk CF behöver ofta en lungtransplantation för att överleva.  Fö-
rebyggande andningsvård och fysisk träning för att  mobilisera slem bildning 
tar mycket tid och inverkar påtagligt på det vardagliga livet [1].   
8 SCREENING FÖR CYSTIS K FIBROS - VETENSKAP LIGT UNDERLAG  
SOCIALSTYRELSEN  
 Pankreasinsufficiens (PI) ses vid födseln hos 85 –90 procent av barn en med 
CF, eller utvecklas under första levnadsåret [7, 8] . Tillståndet  medför  fettin-
nehållande diarréer och undernäring.  Med ökande ålder ger CF även ofta 
upphov till  insulinberoende diabetes melli tus [9]. Leverpåverkan medför  ned-
satt gallflöde och avflödeshinder  och i värsta fall skrum plever och leversvikt 
[10]. I vissa fall kan även transplantation av levern bli aktuellt.  
Av de 698 patienter i Sverige som gjorde en årskontroll eller annat besök 
under 2019 var 13,3 procent födda med mekoniumileus (MI) [1]. Detta är ett 
allvarligt förstoppningstillstånd som behandlas med lavemang eller kirurgi. 
Denna grupp av patienter med CF upptäckts oftast direkt efter födseln.    
SOCIALSTYRELSEN  9 
 2. Tillståndets naturalförlopp ska 
vara känt  
Tillståndets naturalförlopp ska vara beskrivet på gruppnivå, det vill säga till-
ståndets förlopp om det inte behandlas. Framför allt ska utvecklingen från 
latent sjukdom till sjukdom med symtom vara beskriven. Om tillståndet inte 
är progressivt ska i stället konsekvenserna av tillstån det vara kända.  
 
CF är en autosomalt  recessivt ärftlig sjukdom . Den orsakas av  att en klorid-
kanal som kallas Cystic Fibrosis Transmembrane Conductance Regulator 
(CFTR)  fungerar sämre, eller saknas helt eller delvis i cellmembranet på epi-
telceller . Detta på  grund av två mutationer  (en från varje förälder) i en gen på 
kromosom 7 vilken  kodar för proteinet  CFTR [1].  
Sannolikheten att ett barn till två friska anlagsbärare ska få sjukdomen är 
25 procent, sannolikheten att deras barn blir frisk anlagsbärare  (liksom sina 
föräldrar ) är 50 procent och sannolikheten att det blir ett friskt barn utan an-
lag är 25 procent.  Om en förälder har sjukdomen och den andra är frisk an-
lagsbärare är sanno likheten 50 procent  att barnet får sjukdomen .  
Sjukdomen är  progressiv men försämringen går att fördröja.  
Naturalförlopp  
Barn med CF föds i princip med normal födelsevikt men malabsorption av 
näringsämnen hämmar tillväxten redan under de första levnadsveckorna. 
Även lungstatus är normal vid födseln , men barnen har  ett segare slem i de 
nedre luftvägarna. Detta ger hosta och tilltäppta små luftvägar , vilket gör att 
delar av lungan kan ”stängas av”. Det onormalt sega slemmet ger vidare en 
oförmåga att rensa luftvägarna från mikroorganismer vilket i sin tur leder till 
upprepade eller kroniska infektioner som successivt förstör lungvävnaden. 
Initialt ses bakterier som Staphylococcus aureus . Senare får Pseudomonas 
aeruginosa  snabbt fäste och inflammationsmarkörer kan ses även hos barn 
som i övrigt är symtomfria [11]. Kronisk infektion/kolonisation med Pseudo-
monas aeruginosa  är associerat med sämre prognos (sämre lungfunktion, ti-
digare död). Såväl lungfunktionsstudier som röntgenundersökningar av 
lungor (konventionell lung röntgen och datortomografi  av lungor) visar på 
strukturella förändringar av lungan re dan vid 2 månaders ålder [12]. Inga stu-
dier med kontrollgrupp som har studerat nyföddhetsscreening (NBS) har haft 
datortomografi av lungor som utfallsmått. Däremot har man i andra studier , 
som primärt inte varit NBS -studier , sett att patienter med CF haft färre lung-
förändringar högre upp i åldr arna om de diagnosti serats tidigt [13]. 
Med ökande ålder ses alltfler komplikation er av sjukdomen , som CF -
relaterad diabetes mellitus, levercirrhos, njurpåverkan, fertilitetsproblem, 
ökad gastrointestinal cancerutveckling samt komplikationer sekundära till ge-
nomgången lungtranspla ntation.   10 SCREENING FÖR CYSTIS K FIBROS - VETENSKAP LIGT UNDERLAG  
SOCIALSTYRELSEN  Eftersom barnen många gånger kommer under någon form av behandling 
när de utreds för sina symtom är det svårt att beskriva sjukdomsutvecklingen 
utan insatt behandling. Den medianöverlevnad om 7 månader som 
observera-des 1936, då CF först beskrevs [14], är den information som finns 
tillgänglig och beskriver allvarligheten i tillståndet. Allvarligheten i 
tillståndet kan nu-mera ses i de länder som inte har tillgång till den intensiva 
symtomatiska vård vi har i Sverige. 
Kunskapen om naturalförloppet för de individer med icke-klassisk CF 
(som har minst en mild mutation som ger ett mindre allvarligt kliniskt för-
lopp) är i dagsläget begränsad. Nyföddhetsscreening för cystisk fibros är de-
signad för att hitta de individer med CF för vilka en tidig diagnos kommer att 
ha en avgörande betydelse, inte för dem med mycket mild sjukdom, se figur 
nedan. 
Källa: nordamerikanska CF -kongres sen, Cystic Fibrosis Foundation, CFF . 
Ålder vid första symtom och diagnos  
Medianåldern vid första symtom  bland barn som diagnostiserades i Stock-
holm 1975 –2004 var, enligt rapport från förälder, ½ –1 månad [15]. De van-
ligaste symtomen var dålig viktuppgång/undernäring (67,2 procent), illaluk-
tande fettinnehållande diarréer (65,6 procent), upprepade luftvägsinfektioner 
(47,9 procent), mekoniumileus (20,2 procent) och elektrolytrubbning (5,0 
procent). Bland 119 bar n födda 1974 –2001 som följdes upp vid Stockholms 
CF-center var 39 procent äldre än ett år när de diagnostiserades [16]. Enligt 
Figur 1. Sjukdomens olika uttrycksgrad.  SCREENING FÖR CYSTIS K FIBROS - VETENSKAP LIGT UNDERLAG  
SOCIALSTYRELSEN  11 det svenska nationella CF-registret var 13,3 procent av de som gjorde en års-
kontroll eller annat besök under 2019 födda med mekoniumileus (se krite-
rium 1).  
Medianåldern vid säkerställd klinisk diagnos bland patienter med CF i 
Sverige är 0,80 å r, cirka 9,5 månader, baserat på information från svenska 
CF-registret över totalt 879 patienter. Tabell 1 visa r ålder för klinisk diagnos 
för samtliga patiente r med CF respektive de m ed pankreasinsufficiens i 
svenska födelsekohorter 1970 –2015. Observera att data variera r över tid och 
inte är normalfördelad. Medianålder vid diagnos är lägre i den sista åldersko-
horten 2010 –2015, då alla patienter ännu inte är diagnostiserade. För varje ny 
diagnostisera d patient komme r medianen att öka. Därför presenteras inte fö-
delsekohorte n 2010 –2019 här, då de nna kohort inte är representativ. En me-
dian på 0,35 år för födelsekohorten 2010 –2015 betyder att 50 procent, cirka 
42 av patienterna med CF, upptäcktes före fyra månaders ålder, och av de 
resterande patienterna upptäcktes 50 procent före 6,77 års ålder. Enligt data 
från det svenska nationella CF-registret hade 22 procent (19/84) av patien-
terna i födelsekohorten 2010–2015 MI och diagnostiserades därför vid föd-
seln, det vill säga 19 patienter av de 42 patienter som upptäcktes före fyra 
månaders ålder har varit MI-patienter. Att procentsatse n är så stor som 22 
procent be ror på att många barn ännu inte fått diagnosen i kohor ten, vilket 
drar upp procentsatsen. Om vi räknar på äldre 10-årsperiode r är det cirka 13–
15 procent som har MI. I denna födelsekohort har 41 procent diagnostiserats 
efter 1 års ålder.  
Tabell 1. Tid till säkerställd klinisk diagnos för samtliga patienter med CF 
(pankreassufficiens [P S] och pankreasinsufficiens [P I]) samt för patienter 
med CF och PI i svens ka födelsekohorter. 
Alla CF  
Födelsekohort  Antal barn  Median  (år) Max (år)  
1970–1979  125 (121)  0,99 42,31  
1980–1989  153 (149)  0,74 35,67  
1990–1999  178 (177)  0,68 26,02  
2000–2009  170 (169)  0,53 19,35  
2010–2015  84 (82)  0,35 6,77 
CF med PI  
1970–1979  108 (105)  0,78 38,88  
1980–1989  133 (131)  0,53 25,68  
1990–1999  161 (160)  0,53 26,02  
2000–2009  156 (155)  0,48 15,09  
2010–2015  78 (76)  0,35 6,77 
Källa: Svenska CF -registret per 2020 -01-31. Inmatad data i CF -registret varierar över tid. Patientdata har 
matats in från Stockholm CF -center sedan centrets start 1974, från Göteborgs CF -center sedan 1992, och 
från Lund och Uppsala CF -center sedan 201 2. Det saknas diagnosdatum på vissa patienter, därför är be-
räkningarna gjorda på färre antal patienter än de som har ingått i kohorten. Antal patienter som beräk-
ningar är gjorda på visas inom parentes.  
Tidigarelagd diagnos vid nyföddhetsscreening  
Barn som diag nostiseras via nyföddhetsscreening beräknas kunna få sin dia-
gnos vid cirka 1 månads ålder. För att räkna ut hur många svenska barn som  12 SCREENING FÖR CYSTIS K FIBROS - VETENSKAP LIGT UNDERLAG  
SOCIALSTYRELSEN  skulle ha fått en tidigarelagd diagnos med hjälp av screening, gjordes ett da-
tauttag från det nationella CF -registret den  8 oktober 2020. I uttaget ingick 
alla då levande patienter med säker CF -diagnos och minst 10 års uppföljning 
efter födelsen. Uttaget innehöll information om de patienter som diagnostise-
rades mellan 1 januari 2000 till 31 december 2009, totalt 180 patiente r.  
För dessa barn var medelåldern vid diagnos 4,9 år och medianåldern vid 
diagnos 0,7 år. Dessa data inkluderar de 24 patienter (13 procent) som är 
födda med MI och som även utan nyföddhetsscreening diagnostiserats tidigt, 
före 1 månads ålder.  
För barn u tan MI (N=156) var medelåldern vid diagnos 5,68 år (5 år och 8 
månader) och medianåldern vid diagnos 1,05 år. I ovanstående datauttag var 
endast 28 patienter pankreassufficienta (PS), varav 6 barn hade symtom tidigt 
och fick diagnos före 5 års ålder. Datab asen anger inte hur länge symtom har 
funnits innan diagnosen ställt s. Patienter med PS har ofta minst en mild mu-
tation, vilket gör att de ofta får sin diagnos senare i livet. Som en följd av 
detta skulle troligtvis längre uppföljningstid öka antalet patien ter med PS.  
För åtta barn fastställdes diagnos före 1 månads ålder, trots att de inte hade 
MI, vilket medför att 148 patienter skulle ha fått sin diagnos tidigare med 
hjälp av screening under de 10 år som ligger till grund för analysen. För att 
beräkna hu r mycket tidigare barnen kunde ha fått sin diagnos om screening 
hade varit tillgänglig korrigeras medel - och medianålder vid diagnos med 1 
månad, vilket ger följande resultat: De 148 patienterna med cystisk fibros 
hade med hjälp av screening fått diagnosen  i medeltal 5 år och 7 månader ti-
digare, och som median cirka 1 år tidigare. Cirka 15 patienter per år skulle ha 
fått en tidigare  diagnos med hjälp av screening, enligt dessa historiska data. 
Nio patienter med PI var äldre än 10 år vid diagnostillfället oc h skulle därför 
ha identifierats många år tidigare (högsta ålder vid diagnos med PI i datautta-
get var 36,55 år).  
Varierande uttryck och förlopp  
Ungefär 2 000  CFTR -mutationer finns för närvarande upptagna i en internat-
ionell databas [8]. De kliniska konsekvenser na av dessa kartläggs kontinuer-
ligt i ett samverkansprojekt  [7]. För många CFTR -mutationer som är väldigt 
sällsynta är de kliniska konsekvenserna ännu inte klarlagda. Per den 7 juli 
2020 har  de vanligas te mutationerna  beskrivits med avseende på om de fram-
kallar CF i kombination med en annan CF -framkallande mutation och sitt kli-
niska uttryck (svett -kloridnivåer, lungfunktion, pankreasstatus, infektion med 
Pseudomonas aeruginosa ).  
De sjukdomsframkallande CFTR -mutationerna har klassificerats i fem 
grupper utifrån effekterna på cellnivå [8]. För svårare mutationer (grupp I –
III) leder avvikelserna till att funktionellt CFTR -protein inte produceras (I),
inte uttrycks på cellmembranet (II) eller inte fung erar på cellmembranet (III).
Mildare mutationer (IV –V) medför nedsatt funktion hos CFTR -protein eller
färre CFTR som uttrycks på det apikala membranet.
Det finns inte ett tydligt samband mellan enskilda mutationer och sjukdo-
mens svårighetsgrad. Uttryck oc h förlopp kan variera även mellan in divider 
med samma CFTR -genotyp [8]. Svårare mutationer (klass I –III) associeras  SCREENING FÖR CYSTIS K FIBROS - VETENSKAP LIGT UNDERLAG  
SOCIALSTYRELSEN  13 dock med pankreasinsufficiens (PI), vilket generellt medför en svårare sjuk-
dom [17].  
Sambandet mellan en viss mutation och CF -sjukdomens svårighetsgrad är 
särskilt svagt när det gäller lung komplikationer  [8]. Resultat från e n svensk 
studie tyder på  att patienter som har klass I -mutationer på båda allelerna ris-
kerar att utveckla sämre lungfunk tion än de som har en klass I -mutation i 
kombination med en klass II -mutation , och än de  som har klass I I-mutationer 
på båda allelerna [18].  
Idag finns mutationsspecifika terapier där typ av mutation avgör möjlighet 
till en eventuell behandling, d ärför är det viktigt att identifiera typ av mutat-
ion hos varje patient [1].  
Vanliga CFTR -mutationer i Sverige  
Tabell 2  visar de vanligaste CF TR-mutationerna i Sverige.  Vanligast är 
F508del som utgör 2/3 av de CF -orsakande mutationerna i norra Europa och 
Norda merika [8]. Därefter följer 394delTT som huvudsakligen  förekommer i 
Norden, och 3659delC. I Sverige och enligt data från CF -registret visar data 
från de 698 patienter som besökte vården under 2019, att 46 procent har 
F508del i dubbel upplaga (är homozygota) samt  att 38 procent har en 
F508del (är heterozygota) [1]. 394delTT  förekommer främst i norra Sverige  
[15]. Även för andra mutationer skiljer sig förekomsten mellan olika regioner 
[19].  
Tabell 2. Klass och allelfrekvens för de vanligaste CFTR -mutationerna hos 
patienter med CF i Sverige.  
Benämning  Klass  Svårighetsgrad  Allelfrekvens (%)  
F508del  II Svår 66,98  
394delTT  I Svår 7,03 
3659delC  I Svår 5,64 
R117C  IV Mild 1,26 
Annan (ej definierad i 
CFTR2 register)  1,13 
S945L  II PI/PS  0,93 
G542X  I Svår 0,86 
N1303K  II Svår 0,80 
Okänd (Ingen mutation 
hittad)  Mest PI  0,60 
2183AA ->G PI 0,53 
CFTRdel  exon 2-3 PI 0,46 
R117H  V Mild 0,46 
621+1G>T  I Svår 0,46 
E60X  I Svår 0,46 
1898+3A>G  Mild 0,46 
G551D  III Svår Gating  0,40 
R553X  I Svår 0,40 
3849+10kb  C>T V Mild 0,40 
T338I  IV Mild 0,40 
W1282X  Svår 0,40 
Källa: Svenska CF -registret per 2020 -07-06, baserat på 754 CF patienter födda efter 1970, både levande 
och avlidna, med information om genotyp (information om genotyp saknades för 17 patienter). Allelfre-
kvenser understigande 0,4 % har exkluderats. PI= pankreasinsufficiens, PS = pankreassufficiens.  
14 SCREENING FÖR CYSTIS K FIBROS - VETENSKAP LIGT UNDERLAG  
 Oklar diagnos ( CFSPID )  
Vid en utredning av CF uppvisar ett fåtal patienter en oklar diagnos trots ut-
vidgade undersökningar. Dessa patienter följs individuellt, vilket kan inne-
bära alltifrån nästan full CF -behandling till glesar e besök utan behandling 
men med möjlighet att vid behov snabbt sätta in en sådan. Varje år tas ställ-
ning till om patienten utvecklar/har utvecklat CF eller om patienten kan frisk-
skrivas. Patienter med oklar CF -diagnos kan ha ett stort behov av stöd, vilket  
kan erbjudas på respektive CF -center med hjälp av dess multiprofessionella 
team.  
Vid en screening kallas patienter med en oklar diagnos för CFSPID, som 
står för ”Cystic Fibrosis Screening Positive, Inconclusive Diagnosis”. Be-
teckningen ges till nyfödda m ed ett positivt screeningresultat men utan en de-
finitiv diagnos av CF [20].  Dessa barn har i de flesta fall en gynnsam pro-
gnos och det finns inge t bevis på en förbättrad prognos till följd av en tidig 
behandling [21]. Rekommendationerna är att dessa barn ska följas upp till 
sex års ålder då 6 –48 procent utvecklar CF [22]. 
 
SOCIALSTYRELSEN  15 
 3. Tillståndet ska ha en symtomfri 
fas som går att upptäcka  
Tillståndet ska ha en diagnostiserbar latent eller symtomfri fas. Om det finns 
en symtomfri fas där tillståndet går att åtgärda, måste det vara möjligt att 
diagnostisera det i denna fas. Vid progressiva sjukdomar med ett snabbt för-
lopp kan den lat enta eller symtomfria fasen vara relativt kort. Det betyder att 
det kan vara lätt att missa den korta tidsperiod när screeningen är effektiv. 
Om den symtomfria fasen däremot är längre finns en risk att screeningen le-
der till överdiagnostik och överbehandli ng av tillstånd som ändå aldrig 
skulle ha lett till för tidig död, svår skada eller funktionsnedsättning.   
 
Barn med CF, frånsett de som föds med mekoniumi leus, är symtomfria vid 
födseln. Den symtomfria fasen är kort. I Sverige är medianåldern för första 
symtom ungefär 1 månad [2, 15] . Genom screening med den metodik som 
beskrivs under kriterium 4 kan patienterna (med undantag för patienter med 
mekoniu mileus) upptäckas i en fas då eventuella symtom är så diskreta att de 
kliniskt inte inger misstanke om CF.  
Tiden till klinisk diagnos är längre. I Sverige är medianålder vid diagnos 
cirka 9 ,5 månader (se kriterium 2). Vid misstanke om CF vid kliniskt upp-
täckt av mekoniumileus, diagnosticeras CF i symtomfri fas med hjälp av 
svettest där förhöjd kloridkoncentration kan påvisas (se kriterium 4). För dia-
gnos ska den positiva svettesten vara kombinera d med 2 sjukdomsframkal-
lande mutationer, hereditet för sjukdom en eller symtom förenliga med sjuk-
domen.   
 
16 SCREENING FÖR CYSTIS K FIBROS - VETENSKAP LIGT UNDERLAG  
 4. Det ska finnas en lämplig 
testmetod  
Testmetoden ska ha en vetenskapligt bevisad förmåga att hitta eller utesluta 
det aktuella tillståndet, med god precision (utifrån sensitivitet, specificitet 
samt positivt o ch negativt prediktivt värde). Testmetoden ska också ha utvär-
derats i en relevant population. Eventuella likvärdiga testmetoder kan utvär-
deras samtidigt. Ibland behövs kompletterande tester efter ett första positivt 
screeningtest för att säkerställa en dia gnos eller behov av åtgärder. Då ska 
även dessa testmetoder vara klarlagda och utvärderade. När det har bety-
delse ska underlaget också ange kriterier för hur testresultaten ska bedömas. 
Om ett genetiskt test ingår i testmetoden ska typen av test vara beskr iven. Det 
ska också finnas en plan för hur informationen från testet ska förmedlas till 
testpersonen (exempelvis information om anlagsbärarskap). Om resultatet 
motiverar test av nära släktingar ska underlaget ange en lämplig omfattning 
för detta. Informati onen om testresultatet ska lagras på ett säkert sätt, vilket 
också ska beskrivas.  
 
Nyföddhetsscreening för cystisk fibros har sedan länge utförts i Australien 
och Nya Zeeland samt delar av USA.  
I dag genomförs nyföddhetscreening för cystisk  fibros i hela USA och nat-
ionella och regionala screeningprogram finns i tjugotvå länder i Europa [23, 
24]. Ingen nyföddhetsscreening har lagts ner, men flera har modifierats under 
åren. Alla screeningprogram är flerstegs -algoritmer som börjar med mätning 
av ”immunoreactive tr ypsinogen” (IRT) [23]. De flesta nutida screeningpro-
tokoll innefattar en DNA -komponent och dessutom har några europeiska län-
der börjat analysera ”pancreatitis associated protein” (PAP), som ett ytterli-
gare steg i screeningprogrammet, för att minska antalet genetiska analyser 
och därmed också minska upptäckt av friska anlagsbärare samt barn med 
oklar diagnos (CFSPID) [25-27].  
IRT-värdena skiljer sig åt mellan olika etniska grupper och likaså behöver 
mutationspanelen anpassas till förekomst en av CFTR -mutationer i befolk-
ningen i det land där screeningen utförs [28-30]. Vilket protokoll som slutli-
gen används skiljer sig därför något åt från land till la nd. Screeningprotokol-
let kommer kontinuerligt att behöva följas upp och revideras vid behov.   
En sammanställning av 69  screeningprotokoll som undersökts i 36 studier 
(se tabell 3 i bilaga)  visar att det är möjligt att utforma protokoll som upp -
fyller de e uropeiska riktlinjernas minimikrav på 95 procents  sensitivitet och 
30 procents  positivt prediktivt värde (PPV)  [31]. Sensitiviteten (känslig-
heten) varierar mellan 71 och 100 procent och PPV (s annolikheten att en per-
son med positivt testresultat kommer att diagnosti seras med sjukdomen ) vari-
erar mellan 3,5 och 87,5 procent. Åtta protokoll uppfyller miniminivåer vad   
SOCIALSTYRELSEN  17 
 gäller såväl sensitivitet som PPV. Specificiteten (träffsäke rheten) är hög för 
samtliga protokoll, medan negativt prediktivt värde (NPV, andelen med ne-
gativt testresultat som verkligen är negativa) ofta inte rapporteras.  
Flerstegsprotokoll  
Samtliga protokoll  inleds med en mätning av IRT i det blodprov för nyfödd-
hetsscreening som i dag tas dag 0 –10 (olika i olika länder) (se tabell 3 i bi-
laga för en översikt av granskade studier ). Därefter används ett eller flera ef-
terföljande steg för att förbättra specificiteten:  
1.  Biokemisk komponent; mätning av PAP.  
2.  DNA -komponent;  analys för specifika CFTR -mutationer , eventuell 
gensekvensering eller gendeletionsanalys . Ibland två efterföljande 
DNA -analyser.  
3.  Nytt blodprov för mätning av IRT vecka 2 –6 där fortsatt förhöjda ni-
våer anger ett positivt screeningresultat.  
Vissa screeningprogram inkluderar ett så kallat säkerhetsnät -förfarande, där 
0,01–0,02 procent av de nyfödda som uppvi sar extremt höga  IRT-värden 
oavsett resultat av genetisk analys går vidare till diagnostisk undersökning 
med svettest.  
Diagnostik  
Ett posi tivt screeningtest verifieras genom mätning av kloridhalt i ett så kallat 
svettest, som genomförs efter stimulering  av huden  med pilokarpin jontofo-
res. Tillförlitliga d iagnostiska svettest  kan utföras från två veckors ålder på 
spädbarn som väger ≥ 3 kilo, har normal vätskestatus och som inte visar 
tecken på systemisk sjukdom . Prematura barn måste vänta med att genom-
föra svettestet [32]. Testet  bör utföras vid ett erfaret CF -center  i enlighet med 
internationella riktlinjer  [27, 32, 33] . 
Enligt europeiska riktlinjer anses en CF -diagnos kunna ställas efter ny-
föddhetsscreeni ng om ett positivt svettest -resultat (≥ 60 mmol/l ) erhålls i 
kombination med minst en CF -orsakande mutation . Koncentrationer < 30 
mmol/l utgör ett negativt resultat  [27].  
I de allra flesta fall kan korrekt diagnos ställas vid kloridnivåer ≥ 60  
mmol/l och uteslutas vid nivåer < 30 mmol/l  [25]. Ett kloridvärde på mellan 
30 och 60 mmol/l utgör ett gränsvärde. Några specifika CF -orsakande mutat-
ioner g er dock ett normalt svettest -resultat. För en mindre andel barn  kan CF -
diagnos, efter att ha testats positiv i screeningen, inte v erifieras men inte hel-
ler avskrivas på grund av intermediära svettest -resultat , dessa kallas för 
CFSPID [3]. En uppskattning av CFTR -funktionen genom potentialdifferens-
analys av nässlemhinna  har visat sig användbart fö r att identifiera de barn 
som slutligen utvecklar CF  [25]. Det är viktigt a tt verifiera att resultatet är in-
termediärt genom förnyad mätning ; alla intermediära resultat ska alltid ge-
nomgå två svettester.  Om barnet endast har en identifi -erad mutation bör en 
utvidgad gentestning utföras. Barnet bör även bedömas kliniskt med avse-
ende på luftvägssjukdom eller annan sjukdom och regelbundet följas upp vid   
18 SCREENING FÖR CYSTIS K FIBROS - VETENSKAP LIGT UNDERLAG  
 ett CF -center. Om barnet inte bedöms ha symtom på CF bör en förnyad be-
dömning göras vid ett CF -center med ett nytt svettest vid 6 –12 månaders ål-
der [34]. Enligt riktlinjerna från ECFS bör barn med CFSPID följas upp vid 
ett CF -center, upp till åtminstone 6 års ålder, då studier har visat att 6 -48 pro-
cent utvecklar CF. Uppföljning och behandling individualiseras ju äldre bar-
net blir [22]. 
I Sverige, som inte har  screening  för CF , ställs diagnosen på  kliniska sym-
tom, hereditet samt patologiskt svettest (negativt hos några få procent, se 
ovan). Mutationsanalys kan vara diagnostisk och potentialdifferensanalys av 
nässlemhinna bidrar till diagnos i vissa f all (liksom ICM – intestinal current 
measurement). Svettest kan göras från 1 –2 veckors ålder. För definitiv dia-
gnos krävs två patologiska svettest och kliniska symtom förenliga med sjuk-
dom eller positiv hereditet alternativt ett patologiskt svettest och ko nfirme-
rande mutationsanalys.  
Screeningen utförs i flera steg  
Som nämndes ovan är alla screeningprogram för CF flerstegs -algoritmer. De 
olika stegen som kan ingå i en screeningalgoritm beskrivs nedan.  
Gränsvärden och bestämningsfaktorer för IRT -nivåer  
Grän svärden för förhöjda IRT -nivåer varierar vanligtvis från 95:e till 99,5:e 
percentilen, där de lägre nivåerna ger högre sensitivitet på bekostnad av en 
lägre specificitet [35]. Eftersom IRT -nivåer kan variera med årstiden och 
testreagens -batch används ibland en regelbundet uppda terad percentil som 
gränsvärde [36-38].  
Vissa tillstånd kan medföra förhöjda eller sänkta IRT -nivåer. Möjliga orsa-
ker till förhöjda nivåer, och därmed falskt positiva IRT -resultat, är p rematuri-
tet, särskilt gestation < 29 veckor , kongenital infektion, njurinsufficiens, tar-
matresi, nefrogen diabetes insipidus , kromosomavvi kelser och även etnicitet 
[28, 29, 38] . 
Möjliga orsaker till sänkta nivåer och falskt negativa IRT -resultat är  meko-
niumileus , blodtransfusion, virusinfektion som leder till aku t magtarminfekt-
ion eller luftvägsinfektion, och prematuritet eller tillväxthämning  [39]. 
En fransk studie av cirka 5 miljoner barn bekräftar att 15 –20 procent av 
barnen med CF som föds med mekoniumileus riskerar att klassas som falskt 
negativa vid det initiala IRT -testet. Man fann att 20 procent  av barnen med 
CF och samtidig mekoniumileus  hade värden under det använda gränsvärdet 
(99,5:e percentilen)  jämfört med 6 procent av barnen med CF utan samtidig 
mekoniumileus [40]. Eftersom mekoniumileus så gott som uteslutande orsa-
kas av CF, utreds dessa barn omgående för CF och får ändå en tidig CF -
diagnos. Sensitivitet ska därför anges med och utan mekoniumileus enligt 
riktlinjer från ECFS [25].   
Sensitivitet i initialt IRT -test beror på gränsvärden  
Två studier jämför olika gränsvärden för IRT utan att ändra andra paramet-
rar. Dessa studier kan använda s för att undersöka olika IRT -nivåer s effekt  på 
sensitiviteten :   
SOCIALSTYRELSEN  19 
 En studie av Munck et al. [41] rapporterar resultaten av modifiering av det 
IRT/DNA/IRT -protokoll som användes inom det franska nationella scre-
eningprogrammet 2002 –2014. Målet var initialt att barn vars IRT -värde dag 
3 låg över den 99,5:e percentilen skulle gå vidare till DNA -analys. E fter 2 års 
monitorering kunde man konstatera att 0,72 procent (betydligt fler än 0,5 
procent) gick vidare till DNA -analys. En höjning av gränsvärdet för initialt 
IRT-värde från 60 till 65 µg/l medförde att andelen under den följande 8 -års-
perioden sjönk til l 0,49 procent, vilket ansågs vara en acceptabel nivå med 
hänsyn taget till kostnader och erhållen sensitivitet. Sensitiviteten påverkades 
inte signifikant av förändringen. Studien omfattade 10 miljoner barn.  
Torresani et al. [42] beskriver i en pilotstudie resultaten av en höjning av 
gränsvärdet för initialt IRT -värde (dag 4) inom det IRT/DNA/IRT -protokoll 
som infördes i det schweiziska nationella screeningprogrammet 201 1. Under 
de första fyra månaderna användes gränsvärde > 45  µg/l vilket motsvarade 
99,0:e percentilen. Under årets resterande månader användes > 50  µg/l 
(99,2:e percentilen). Då avstod man också från att återkalla de barn, som ini-
tialt hade < 60 µg/l och so m inte hade någon av de vanligaste 7 mutationerna, 
till nytt IRT -test. Under period 2 återkallandes en signifikant lägre andel barn 
än under period 1 (0,48 procent jämfört med 0,94 procent). Sensitiviteten 
ökade från 90,0 (95 % KI 55,5 –99,8) till 100 proce nt (95 % KI 83,9 –100,0). 
Antalet testpositiv a barn som i slutändan också hade CF (positivt prediktivt 
värde, PPV ) ökade från 23 till 47 procent. Studien är dock liten och resulta-
ten får betraktas som osäkra.   
En viss försiktighet bör iakttas vid överför ing av resultat från en popula -
tion till en annan , då sensitiviteten relaterad till en viss IRT -percentil kan 
skilja sig  åt mellan populationer , beroende på deras  genetiska  sammansätt-
ning.  
Gränsvärden och bestämningsfaktorer för PAP -
nivåer  
PAP upptäcktes  1994 som e tt möjligt biokemisk t komp lement till IRT -
analys en och används i dag i 5 europeiska nyföddhetsscreeningprogram [26, 
43]. 
Ospecifikt förhöjda PAP -värden k an orsakas av prematuritet, gastro -intes-
tinala abnormiteter, blodtransfusion, infektioner, låg födelsevikt hos full-
gångna barn, och provtagningsålder (särskilt barn äldre än 168 timmar) [44, 
45].  
Generellt har tre olika strategier för PAP -gränsvärde rapporterats  i inklu-
derade studier ( se tabell 3  i bilaga ): 
1. Ett lågt gränsvärde för alla barn över IRT -gränsen [46-48].  
2. Två olika gränsvärden beroende på IRT -värden [49-56] 
3. För barn över IRT -gränsen beräknas produkt av IRT x PAP, resultatet 
jämförs med ett tröskelvärde [55, 57] . 
Variant 1 används i dag i Tyskland, där ”PKU -provet” tas så tidigt som 36 
timmar efter födseln. Variant 2 används i de fyra övriga europeiska scre-
eningprogrammen. Variant 3 används inte [26].   
20 SCREENING FÖR CYSTIS K FIBROS - VETENSKAP LIGT UNDERLAG  
 Mutationer och DNA -analysmetoder  
Mer än 2  000 olika mutationer finns registrerad e i CFTR1 -databasen varav 
betydelsen är klarlagd för 442 av dessa ( annotera t i CFTR2 -databasen , Cli-
nical and  Functional Translation of CFTR) [7, 8] . Av dessa mutationer anses 
360 orsaka CF  och 23 inte  leda till  CF. Resterande mutationer  har oklar eller 
variabel  effekt.  Medan F508del -mutationen (p.F508del, c.1521_1523del ) är 
den vanligaste mutationen (allelfrekvens: 69,77 procent i CFTR2 -databasen, 
66,98 procent i det svenska nationella CF -registret, se tabell 2) beror före-
komst en av de olika övriga mutationer na på befolkningens  etnisk samman-
sättning  [30]. R117H -mutationen visar en varierande  klinisk svårighetsgrad 
beroende på genetisk bakgrund : R117H;T7 -allelen tillsammans med en svår 
CF-mutation på den andra al lelen (till exempel F508del) orsakar  hos flertalet  
individer inte klassisk CF, medan R117H;T5 leder till CF tillsammans  med 
andra patogena varianter. R117H;T5 har visat sig vara mycket sällsynt i en 
fransk studie, data för Sverige finns inte i  dag [58]. 
Den generella rekommendationen avseende mutationsurval för screening-
program är baserad på populationsgenetiska beräkningar. Dessa visar att en 
täckning utöver 80 procent av förekommande mutationer bara har en liten ef-
fekt på antalet barn med CF som inte kan detekteras [59]. 
Utvalda mutationer  (så kallade mutationspaneler) kan analyseras med olika 
metoder. Till exempel kan en utvidgad genanalys, extended gene analysis 
(EGA), utföras genom sekvensering av CFTR -genen eller genom deletions - 
och dup likationsanalys. EGA har som fördelar att minoriteter inte diskrimi-
neras eftersom sällsynta mutationer detekteras samt att kunskapen om CFTR -
mutationer ökar [60]. 
I 41 av de inkluderade screeningalgoritmerna för CF finns en DNA -
komponent och 8 av dessa har som första DNA -steg analys av F508del -mu-
tationen (se tabell 3 i bilaga ). I 32 screeningprotokoll analyseras mellan 4 
[46] och 570 mutationer [61], med an man i flertalet av studierna analyserar 
färre än 50 mutationer.  
I 6 av de inkluderade algoritmerna ingår ett andra DNA -steg: i Norge ana-
lyseras inledningsvis 72 mutationer, och efter identifiering av en mutation se-
kvenseras ytterligare 20 mutationer i CFTR -genen. Mutationerna har valts 
med hänsyn till mutationer funna hos norska CF -patienter samt den demo-
grafiska utvecklingen [62]. I Danmark, där 96 procent av alla CF - patienter 
har F508del -varianten på minst en allel, kombineras analysen av F508del -
status med EGA, men bara mutationer med hög evidens att orsaka  CF rap-
porteras [63]. Likaså  rapporter ar två holländsk a studie r och en studie från 
Kalifornien två konsekutiva DNA -steg: mutationspanel följt av EGA i de fall  
en mutation detekterades i det första DNA -steget  [53, 54, 64] . 
Sensitivitet av olika DNA -analysmetoder  
Avgörande för D NA-stegets sensitivitet är mutationspanelens täckningsgrad 
av i befolkningen förekommande varianter. För att beräkna detta användes 
allelfrekvensen från det svenska  nationella CF -registret där det finns inform-
ation om 1  508 alleler (utdragsdatum 2020 –07–06, Anders Lindblad) och en 
stor andel av all a patienter med CF  i Sverige .   
SOCIALSTYRELSEN  21 
 Eftersom det inte finns något rekommenderat urval av CFTR -mutationer 
för Europa eller Sverige analyserades täckningen av teoretiska mutationspan-
eler som innehåller de 10 elle r 15 vanli gaste mutationerna i det svenska nat-
ionella CF -registret. En panel som inkluderar de 10 vanligaste mutationer na 
skulle ha detekter at 84,95 procent av alla alleler i CF -registret . Enligt Hardy -
Weinbergformeln betyder  det att hos 72,2 procent av p atienter na med CF  
skulle båda mutationer na ha upptäckts, hos 25,6 procent  minst en mutation 
och att 2,3 procent av patienterna  skulle ha missats. Det  kan tolkas som att 1 
barn vartannat  år inte skulle  ha detekteras i DNA -steget om man anta r att 20 
barn med CF föds va rje år  i Sverige. En liknande beräkning utfördes för de 
15 vanligaste  mutationer na och redovisas i tabell  4. 
Tabell 4. Teoretisk täckningsgrad av två olika mutationspaneler i Sverige  
Andelen  svenska patienter med CF  
 Detektion av 2 al-
leler Detektion av minst 1 
allel Falskt negativa 
barn  
Topp 10 -mutationer  72,2 25,6 2,3 
Topp 15 -mutationer  76,5 21,9 1,6 
 
Sammanfattningsvis uppfyller de undersök ta mutationspanelerna i stort se tt 
det generella kravet på mutationspanelens uppsättning  [60]. Liknande beräk-
ningar behöver utföras vid valet av en kommersiell mutationspanel så att en 
tillräckligt hög täckningsgrad och sensitivitet kan uppnås i DNA -
analyssteget.  
Som nämnts  är beräknin garna  känsliga för förändringa r i befolkningens 
sammansättning genom t.ex. migration. Dessa förändringar är svåra att upp-
skatta, bland annat för att det finns otillräckliga data på mutationer i befolk-
ningar från Mellanöstern och Afrika, vilka representerar de största invandrar-
grupperna  i Sverige [65]. 
För att säkerställa detektionen av potentiella mutationer i dessa minoriteter 
kan det över vägas att använda EGA som komplement till mutationspaneler.  
EGA rapporteras i 5 studier från 4 länder (se tabell 5 i bilaga ). I Nederlän-
derna , Danmark  och Kalifornien använd s EGA som ett andra DNA -steg för 
barn där en panelmutation har upptäckts. Medan de  danska och holländska 
programmen för nyföddhetsscreening visar utmärkta PPV, ligger PPV i Kali-
fornien runt 34 procent. Sensitiviteten ligger något under de önskade 95 pro-
centen i alla program [53, 54, 63, 64] . I Polen utförs i da g EGA som enda 
DNA -analyssteg (tidigare analyserades 570 mutationer). Båda screeningalgo-
ritmerna visar en sensitivitet på ungefär 100 procent medan PPV ligger under 
de önskade 30 procenten, detektion av CFSPID och anlagsbärare rapporteras 
inte [61].   
Nämnda studier tyder på att då mutationspaneler (innehåller huvudsakligen 
patogena mutationer) ersätts med EGA leder det till ett ökat antal svettester 
jämfört m ed då mutationspaneler ersätts med DNA -analys i två steg. Detta 
beror troligtvis på en ökad detektion av varianter med oklar eller varierande 
klinisk effekt [60, 61] .    
22 SCREENING FÖR CYSTIS K FIBROS - VETENSKAP LIGT UNDERLAG  
 Säkerhetsnät -förfarande  
Säkerhetsnätet  använts som komplement till huvudalgoritmen och möjliggör 
upptäckt av  barn med CF som har andra CFTR -mutationer än de som ingår i 
den använda mutationspanelen [66]. PPV på säkerhetsnät -förfarandet varie-
rar mycket beroende på uppsättningen: medan säkerhetsnätets PPV i Austra-
lien var 1,69 procent var det 37,5 procent i Nederländerna [54, 67] . I Austra-
lien ledde extremt höga IRT -värden (>99,9:e percentilen) utan känd mutation 
direkt till svettest, me dan det utfördes en utvidgad analys av CFTR -genen 
(EGA) i Nederländerna innan de barn som hade minst en känd sjukdoms-
framkallande mutation svett -testades. Nederländernas förfarande ledde till 
bäst screeningprestanda. Generellt rekommenderas säkerhetsnät -förfarande 
för multietniska populationer [60]. 
Testegenskaper hos olika typer av 
screeningprotokoll  
Tabell 3 i bilaga redovisar sensitivitet, specificitet samt PPV för 69 scre-
eningprotokoll som undersökts i 36 studier. Studiern a är publicerade 1990 –
2020. Totalt 21  studier är gjorda i Europa, tio i USA , tre i Australien  och två 
i Asien (Turkiet) . 
 Tolv av studierna avser olika protokoll som använts under olika tidspe-
rioder , nio studier studerar olika protokoll som använts i en och samma ko-
hort, ibland med hjälp av post -hoc simulering  (modellering)  gjord a på befint-
liga data , och de resterande 15 studierna rapporterar om ett protokoll i en 
studiekohort.  
Även protokoll som baseras på samma komponenter varierar med  avse-
ende på gränsvärden och tidpunkt för initialt IRT -test, antal test för respek-
tive nivå, eventuellt säkerhetsnät -förfarande samt mutationspanelens storlek 
och täckning i de fall DNA -analys ingår. Detta reflekteras i den  stora variat-
ionen i screeningalgoritmernas prestanda.  Huvuddragen avseende sensitivitet 
och PPV för de olika protokoll en redovisas i tabell 3 i bilaga . Sensitiviteten 
varierar mellan 71 och 100 procent och PPV mellan 3,5 och 87,5 procent. 
Specificiteten ä r hög för majoriteten av protokollen (99,6 –100,0 procent). Ef-
tersom NPV inte rapporteras i majoriteten av studier, redovisas det inte i ta-
bellen.  
Europeiska screeningsriktlinjer anger som acceptabla miniminivåer  95 
procents sensitivitet och 30 procents PPV , samt att detektion av anlagsbärare 
och CFSPID ska minimeras [31]. Ingen typ av screeningprotokoll uppfyller 
de europeiska riktlinjerna. Antalet detekterade friska anlag sbärare är dock 
lägre i algoritmer som inkluderar PAP och färre CFSPID -barn detekteras i al-
goritmer utan DNA -analys. Emellertid uppnås krav på sensitivitet och PPV 
av nio olika protokoll, varav två använder IRT/DNA [68, 69] , och ett vardera 
IRT/DNA/IRT [42], IRT/IRT/DNA + SN (säkerhetsnät) [70], 
IRT/DNA/DNA [62], IRT/DNA/EGA, IRT/PAP/D NA/EGA [53], 
IRT/PAP/DNA+SN [48] och IRT x PAP/IRT [55]. Studierna redovisas i ta-
bell 6 i bilaga .    
SOCIALSTYRELSEN  23 
 Sammanfattningsvis kan det dock fastslås att screeningprotokoll som krä-
ver två provtagningstillfällen [42, 70]  är svåra att inkludera i den nuvarande 
svenska nyfödhetsscreeningen, eftersom strukturer för en andra PKU -
provtagning inte finns. Utöver detta kommer en kal lelse till en andra provtag-
ning att skapa rädsla hos de nyblivna föräldrarna, oftast i onödan, och det 
finns en risk att alla inte kommer att utföra den andra provtagningen. 
IRT/DNA -programmen som rapporteras av Ranieri et al. och Wilcken et al. 
[68, 69]  beräknas upptäcka 94 –95,8 procent av patienterna med minst en 
sjukdomsframkallande mutation. Emellertid kommer en panel med samma 
mutationsurval som finns rapporterat i Ranieri et al. bara att det ektera 90,1 
procent av patienterna med CF i Sverige och därmed missa 10 procent, det 
vill säga 2 CF - patienter per år. Dessa två algoritmer kan därför inte överfö-
ras oförändrade till Sverige.   
En utvidgad IRT/DNA -algoritm med två successiva DNA -steg, som h ar 
använts i Norge, rapporteras av Lundman et al.  [62]. Om den norska mutat-
ionspanelen skulle användas i Sverige skulle 99 procent av CF -patienterna 
med minst en sjukdomsframkallande allel detekteras redan i det första steget. 
Sensitiviteten och PPV skulle vara höga, men många anlagsbärare och barn 
med CFSPID skulle detekteras. En uppskattning är att en screening med den 
norska algoritmen skulle upptäcka cirka 96 friska anlagsbärare och cirka 20 
barn med CFSPID per år  i Sverige.  
PAP används som et t tillägg till IRT - och DNA -analysen av Sommerburg 
et al. och Vernooij -van Langen et al. [48, 53] . Detta minskar tydligt detekt-
ionen av anlagsbärare: med  120 000 nyfödda per år i Sve rige skulle detta be-
tyda cirka  7 [53] eller 10 [48] friska anlagsbärare , cirka  en tiondel jämfört 
med om man använder den norska algoritmen. Dessutom upptäcks betydligt 
färre barn med CFSPID. Vernooij -van Langen et al. använder 
IRT/DNA/EGA och IRT/PAP/DNA/EGA i samma population, och deras re-
sultat understryker betydelsen av PAP för minskad upptäckt av anlagsbärare 
och barn med CSPID [53]. Den holländska mutationspanelen skulle kunna 
användas i Sverige eftersom en mutation enligt beräkningar skulle detekteras 
i 98,2 procent  av alla svenska patienter . Det  innebär att 1 patient skulle mis-
sas i Sverige  vart tredje år i steget där DNA -analysen utförs. Denna algoritm 
används i dag i Nederländerna, men där kan 95 procent sensitivitet inte rik-
tigt uppnås [54]. 
Även med den tyska mutationspanelen [71] skulle en mutation detekteras i 
minst 96 procent av patienterna med CF i Sverige, det vill säga  under en 15 -
månaders period skulle cirka  1 barn missas i DNA -steget .  
Val av screeningalgoritm i Sverige  
Basera t på inkluderade studier och utvärderingar föreslås följande screening-
algoritm för Sverige  (Figur A ): Efter initial mätning av IRT analyseras  PAP i 
de prover som ligger över IRT -gränsvärdet , medan prov med resultat under 
IRT-gräns värdet  är negativa. Eftersom IRT -resultaten varierar med reagens -
batch och årstid  [37-39] ska ett  percentil -basera t gränsvärde använd as. Vilket 
värde som används kommer att beslutas om  under  metodens uppsättningsfas.    
24 SCREENING FÖR CYSTIS K FIBROS - VETENSKAP LIGT UNDERLAG  
 PAP-analysen innebär en viss risk att programmets sensitivitet  försämras  
något, men samtidigt minskar PAP -steget antal et DNA -analyser som måste 
utföras och antalet friska anlagsbärare  som hittas . Inkludering av PAP -steget 
uppskattas fördröja provsvaret ungefär en vecka. ECFS riktlinjer, som re-
kommenderar att barn får diagnos vid cirka 1 månads ålder, kommer fortfa-
rande att uppnås [25]. Till en början föreslås användning av ett lågt PAP -
gränsvärde, enligt Sommerburg et al [26, 48] . I de prover där PAP -värdet lig-
ger över gränsvärdet analyseras provet med en mutationspanel.  
Mutationspanelen väljs enligt de generella rekommendationer som redan 
finns utarbetad e [59, 60] . Eftersom CF -screeningens syfte är att upptäcka ny-
födda barn med svår form av CF, det vill säga patienter som utvecklar sym-
tom redan under de första levnadsmånader na, bör mutationspanelen innehålla 
de vanligaste mutationer na i Sverige som ger svår form av CF. Baserat på de 
mutationer som finns i svenska CF -registret, bör mutationspanelen i dagslä-
get innehålla minst följande mutationer; F508del, 394delTT, 3659delC, 
G542X, N1303K, 621+1G>T, E60X, G551D, R553X, W1282X (jämför ta-
bell 2) för att kunna uppnå en tillräckligt hög detektionsgrad. Genom analys 
av dessa mutationer skulle två mutationer detekteras hos 74,6 procent av bar-
nen med CF och minst en mutation detekteras hos 23,6 procent . Detta inne-
bär att i DNA -steget kommer 1 ,9 procent av barnen med CF , eller ett barn 
per 2,5 år , inte att upptäckas.  
Mutationspanelen kan innehålla fler mutationer än de ovan nämnda och 
bör inte bestämmas i sin helhet i förväg, däremot rekommenderas att R117H -
mutationen exkluderas eftersom  mutat ionen inte ger upphov till en svår form 
av CF [58].   
Eftersom allelfrekvensen kan ändras , till exempel på grund av migration, 
samt att genetiska analysmetoder utvecklas i snabb takt ska metoden oc h mu-
tationsurvalet utvärderas regelbundet.  
 För att provsvaret ska anses vara positivt  krävs minst en mutation  från 
mutationspanelen. Prover utan mutation ska  hanteras med ett  så kallat säker-
hetsnät -förfarande . Dessa prover anses vara screeningpositiva om både IRT 
och PAP ligger över ett högt gränsvärde. Detta är för att säkerställa att barn 
med sällsynta mutationer  inte missas.  
 Prover utan mutation och under de höga gränsvärdena anses vara nega-
tiva. I framtiden kan man även  överväga att utföra EGA enligt Dankert -Ro-
else et al . [54]. 
Uppskattad prestanda för föreslagen 
screeningalgoritm  
För att uppskatta den ungefärliga screeningprestandan kan man, under vissa 
omständigheter, använda liknande screeningmetoder. Om man antar att den 
svenska befolkningen liknar den holländska och tyska skulle man kunna upp-
skatta situationen i Sverige på följ ande sätt:  
 Om 98,5:e percentilen används som IRT -gränsvärde kommer ungefär 1 
800 prover att analyseras för PAP. Av dessa uppskattas  180 prover (0,15 pro-
cent av alla screenade barn) ligga över 1,6 ng/ml PAP. Detta gränsvärde an-
vänds i dag i Tyskland [48]. I 13 –20 procent av alla prover som ingår i DNA -
analys en detekterades en eller två mutationer i holländska och tyska studier   
SOCIALSTYRELSEN  25 
 [48, 53] , vilket skulle betyda att mutationer kommer att upptäckas hos 23 –36 
barn i Sverige. Eftersom en mutati onspanel antagligen kommer att detektera 
en mutation hos 98 procent av CF -patienterna i det svenska registret, skulle 
cirka 20 barn med CF hittas i DNA -steget per år. Det innebär att uppskatt-
ningsvis mellan 3 och 16 anlagsbärare skulle detekteras.  
Vi ska eftersträva att uppfylla kravet på 95 procents sensitivitet och 30 
procents PPV enligt europeiska riktlinjer. Med den föreslagna metoden (IRT, 
PAP och DNA -analys) skulle 95 procent s sensitivitet kunna uppnås för hela 
CF-screeningen , vilket skulle be tyda att 5 procent av de cirka 20 barn som 
föds med CF per år, det vill säga  en CF -patient om året , inte skulle detekteras 
(falskt negativ). Uppskattningen  är baserad på liknande screeningmetoder 
[48, 53].   
Antalet falskt positiva barn kommer huvudsakligen bero på hur många 
barn som kommer att anses screeningpositiva genom säkerhetsnät -förfaran-
det. Det föreslagna säkerhetsnätet avviker från den holländska och tyska mo-
dellen, varför vi inte kan använda deras siffror för att göra en beräkning, men 
dessa barn kommer inte att bidra till antalet anlagsbärare.  
Baserat på siffror rapporterade av Vernoij -van Langen et al. [53] och Som-
merburg et al. [48] skulle mellan 0 och 4 ba rn med CFSPID detekteras i Sve-
rige. 
Alla dessa beräkningar får betraktas som osäkra eftersom publicerade 
gränsvärden och resultat är populationsspecifika. För Sverige kommer gräns-
värdena fastställas under uppsättningsfasen och alla siffror angående scre-
eningprestanda kan beräknas först när screeningen har genomförts under en 
längre period.  
Barn med mekoniumileus kommer att  genomgå  screeningen . Sensitivitet 
samt PPV beräknas med och utan barn med mekoniumileus.  
I nyfödhetsscreeningen i Sverige ingår även äldre barn som invandrar till 
Sverige  – upp till 8 års ålder (2 år för SCID) . För dessa barn finns inga inter-
nationella screeningerfarenheter som man kan använda som riktlinjer. Däre-
mot finns studier som visar att IRT -koncentrationen min skar exponentiellt 
under det första levnadsåret och därefter ligger på samma eller lägre nivå hos 
patienter med CF som hos friska individer  [72, 73] . Detta innebär att CF -
screening av icke -nyfödda barn inte går att utföra med nuvarande metod.  
Testresultatet kommer a tt lagras i laboratoriets informations -system till-
sammans med resultatet från övriga nyföddhetsscreeningar.  
Eftersom det inte finns några erfarenheter av CF -screening i Sverige 
kommer screeningprotokollet kontinuerligt att anpassas för att uppnå 
kraven på sensitivitet och PPV samtidigt som detektion av barn med 
CFSPID och friska anlagsbärare hålls på en låg nivå.  
   26 SCREENING FÖR CYSTIS K FIBROS - VETENSKAP LIGT UNDERLAG  
SOCIALSTYRELSEN  Figur 2. Screeningmetod. Valda gränsvärden är ungefärliga och kommer 
att beslutas under uppsättningsfasen. Andelen prover som går vidare i 
varje  screeningsteg uppskattades baserat på holländska och tyska stud-
ier [48, 54] . Antalet screeningpositiva barn som detekteras genom säker-
hetsnät -förfarande kan inte uppskattas, eftersom fördelningen av IRT - och 
PAP-värdena inom populationen inte är känd. Dessa nyf ödda kommer 
dock inte att bidra till detektion av anlagsbärare.  
  
SOCIALSTYRELSEN  27 
 5. Det ska finnas åtgärder som ger 
bättre effekt i en tidig fas än vid 
klinisk upptäckt  
Det ska finnas effektiva åtgärder för det tillstånd som screeningen avser att 
upptäcka. Dessutom ska åtgärderna ha bättre effekt i en tidig fas än om till-
ståndet upptäcks kliniskt, i en senare fas. Man ska även ta hänsyn till åtgär-
dernas negativa effekter.  Åtgärder som utförs när ett tillstånd har upptäckts 
vid screening, har i vissa fall färre negativa effekter än åtgärder som utförs 
efter att tillståndet har upptäckts kliniskt.  
 
Insatser som ges efter nyföddhetsscreening för CF syftar till att förebygga 
undernäring och irreversibla förändringar på olika organ, framför allt lung-
orna. För den grupp  barn som man vill identifiera med CF -screeningen be-
räknar man uppskattningsvis att åtgärderna kan tidigareläggas med i medeltal 
drygt 5 år och 7 månader (medianv ärde cirka  1 år) om screening införs (se 
kriterium 2).  
Monitorering samt förebyggande och behandlande åtgärder för nyfödda 
som diagnostiserats genom nyföddhetsscreening beskrivs i  konsensusbase-
rade internationella riktlinjer [25, 74] . Riktlinjer finns även för CF -
sjukdomens olika aspekter under andra skeden i livet [31]. I Sverige följs de 
europeiska riktlinjerna.  
Diagnosen fastställs alltid på ett CF -center. Patienten får därmed omedel-
bar tillg ång till CF -centrets multidisciplinära vårdteam i enlighet med inter-
nationella riktlinjer [25]. Patienten kommer initialt att följas upp minst e n 
gång i månaden. Eftersom sjukdomen är fortskridande och behandlingen än 
så länge inriktad på symtomen är det viktigt med ett optimalt omhänderta-
gande , såväl  medicinskt som psykosocialt. De patienter som inte har möjlig-
het att få hela sin vård vid ett CF-center behöver ha ett starkt stöd på hemma-
plan med regelbundna kontroller på ett CF -center (förutom vid diagnos och 
årsuppföljningar, vid komplikationer, vid transplantations utredningar etc.). 
Ett CF -center erbjuder ökad specialisering och kunskap vad gäl ler alla 
aspekter av CF -sjukdomen och dess behandling. Ett stort antal utländska 
undersökningar (bland annat från USA, Australien, Storbritannien och Dan-
mark) har visat att täta kontroller och en ”aggressiv” behandling med hjälp 
av multiprofessionella vård team på CF -center är den absolut viktigaste fak-
torn för ökad överlevnad.  
De flesta patienter med CF (cirka 85 procent)  dör av andningssvikt – att 
minska lungfunktionens försämring är därför ett primärt mål med CF -
behandling. Nutritionsstatus har ett starkt  samband med lungfunktion och 
överlevnad i CF. Därför är en normal tillväxt hos barn och en adekvat nä-
ringsstatus hos vuxna viktiga mål för CF -behandling [25]. För att kunna be-
hålla lungfunktionen och en bra nutritionsstatus sätts behandlingarna in tidigt 
och i förebyggande syfte.         
28 SCREENING FÖR CYSTIS K FIBROS - VETENSKAP LIGT UNDERLAG  
 De åtgärder som sätts in för behandling av  CF har länge varit huvudsakli-
gen symtomatiska , men de senaste åren har de första sjukdomsmodifierande 
behandlingarna kommit, så kallade CFTR -modulatorer (behandling som på-
verkar CFTR -proteinet på cellnivå). Nedan presenteras både läkemedelsbe-
handlingar me d CF -modulatorer samt andra åtgärder som leder till bättre 
lungfunktion och tillväxt.  
Åtgärder som leder till en bättre 
lungfunktion  
Vid varje uppföljningstillfälle  görs e n noggrann genomgång av luftvägarna . I 
samband med detta tas även bakterieodling frå n dessa, oftast i form av upp-
hostningsprov. Lungröntgen görs som en baslinjemätning då diagnosen har 
ställts, därefter årligen samt om problem med lungor och luftvägar kvarstår 
trots behandling.  
Lungbehandlingen  består av slemlösande mediciner i peroral f orm och i 
inhalationsform. Vidare krävs slemmobiliserande och slemevakuerande åt-
gärder i form av andningsgymnastik.  
Inhalationsbehandlingen ges två gånger dagligen med efterföljande lung-
behandling  och andningsgymnastik. Lungbehandlingen måste alltid individu-
aliseras i förhållande till individens ålder, intressen och motivation samt all-
männa tillstånd. I begreppet andningsgymnastik innefattas fysisk aktivitet, 
kontrollerad andning med och utan motstånd, huffning  (en teknik för att ge-
nom forcerad utandning eliminera slem) , autogent dränage, god hostteknik 
och lägesändringar . Andningsgymnastiken är dels till för att avlägsna sekret, 
dels för att bygga upp kondition och styrka samt för att behålla bröstkorgs-
rörlighet.  
Vid minsta tecken till låggradig infektion  i nedre luftvägarna  – till exempel  
mer färgade sputa  (upphostningsprov) , allmän trötthet, dålig viktökning  alter-
nativt viktnedgång, ökad andningsfrekvens, tillkomst av hosta  eller försäm-
rade lungauskult ationsfynd  – ges antibiotika  samtidigt som den dagliga lung-
behandlingen intensifieras. Antibiotika ges även under virusangrepp , såsom 
vanliga förkylningar, eftersom p atienter  med CF ständigt härb ärgerar bakte-
rier i sina nedre luftvägar. Vid förekomst av S. aureus  och H. influenzae ges 
antibiotika företrädesvis peroralt, vid Pseudomonas -arter oftast intravenöst, 
vilket mestadels sker i hemmet och sköts av patienterna själva. Numera finns 
ett flertal betalaktamantibiotika i inhalationsform , förutom tobramycin , vilket 
möjliggör inhalation av antibiotika som ger  höga koncentrationer i lungorna. 
Antibiotika ges i stora doser (på grund av clearanceförhållanden ), som  korta 
kurer ( tio till fjorton  dagar) och i kombination (på grund av  risken för re-
sistensutveckling ). Under senare år har infektioner med Aspergillus  och icke-
tuberkulösa mykobakterier  (NTM -bakterier ) ökat. Här , liksom vid ovanstå-
ende infektioner , är tidig insatt behandling viktigt m ed förhoppning om att 
det ska gå att behandla bort (eradikera) aktuell p atogen.  
Antiinflammatorisk behandling kan var a aktuell , men är ännu inte helt ut-
värderad [75].    
SOCIALSTYRELSEN  29 
 Broncho -alveolär sköljning övervägs för nyfödda med symtom om de inte 
svarar på standardbehandling och om inget påvisats i de vanligaste odling-
arna [74]. 
Vaccination  
Förutom  att erhålla  det vanliga vaccinationsprogrammet  bör barn med CF 
vaccineras med influensa - och hepatitvaccin et, samt med BCG -vaccinet mot 
tuberkulos . Det är lika viktigt att en vuxen individ med CF har ett fullgott 
vaccinationsskydd. Influensavaccination ska ske årligen.  Patienter  med CF 
ska inte röka och inte heller vistas i rökig miljö. Alla me d CF mår sämre när 
de utsätts för passiv rökning.  
Lungtransplantation  
Ovan beskrivna förebyggande behandling syftar till att patienten inte ska be-
höva en lungtransplantation. Dock kan personer med höggradigt utvecklade 
lungförändringar lungtransplant eras framgångsrikt. Resultaten är lika goda 
som för personer med andra lungsjukdomar. I Sverige har hittills drygt  
hundra  lungtransplantation er genomförts på patienter med CF.  
Åtgärder som leder till en bättre nutrition 
och tillväxt  
Mot bakgrund av att 95 proce nt av nordeuropeiska barn med CF utvecklar 
pankreasinsufficiens under det första levnadsåret är möjligheten att kunna 
sätta in tidig nutritionsbehandling betydelsefull  [7]. När diagnosen har ställts 
bör barnets pankreasfunktion bedömas kliniskt samt genom mätning av pank-
reas elastas i avföring.  
Om barnet är pankreas sufficient vid diagnos bör upprepade mätningar gö-
ras under första levnadsåret med tanke på att pankreasinsuffuc iens kan upp-
komma senare. Då insufficiens uppträder  är tillförsel av pankre asenzym nöd-
vändig  för att ta tillvara fettinnehållet i kosten och åstadkomma en normal 
tillväxt. Mängden  pankreasenzym anpassas till måltidernas storlek och fram-
för allt till deras  fettinnehåll. Målsättningen är normal tillväxt med normala 
avföringar ; de senare bedöms utifrån  antal, färg  och konsistens.  Som regel 
börjar man med en låg dos , vilket innebär 1–2 kapslar per måltid , för att se-
dan öka  till behövlig dos . I extrema fall kan  detta  vara 20 kapslar per måltid 
(motsvarande cirka 10  000 enheter lipas  per kilo kroppsvikt och dygn ). Bar-
nen följs upp av en erfaren CF -dietist eller av en barnläkare och gastroentero-
log med erfarenhet av CF.   
Vuxna patienter med CF kan i vissa fall kla ra sig med en mindre mängd 
lipasenheter  per kilo kroppsvikt och dygn.  
Måltiderna bör vara energirika och innehålla extra mycket fleromättat fett. 
Energibehovet är 120 –150 procent  av svenska näringsrekommendationer, 
ibland större. Extra tillskott av fettlös liga vitaminer (främst A -, D- och E -vi-
tamin) ges , liksom K -vitamin före kirurgiska ingrepp. Storleken av vitamin-
tillförseln baseras på regelbundna koncentrationsbestämningar  i blod .   
30 SCREENING FÖR CYSTIS K FIBROS - VETENSKAP LIGT UNDERLAG  
 Salttillskott bör övervägas för alla nyfödda som fått diagnosen, i synnerh et 
under varma perioder och i samband med andra orsaker till hög saltförlust 
(feber, diarré).  
Vikt, längd och huvudomfång registreras  vid varje uppföljningstillfälle. 
Tillväxtmål sätts utifrån barnets genetiska förutsättningar. För att åstad-
komma en normal tillväxt anpassas det dagliga energiintaget till att utgöra 
upp till 150 procent av det normala. Vid kliniska tecken på problem med till-
växt och nutrition görs en genomgång av dietist och en utredning av en even-
tuell bakomligga nde infektion. Ökat energiintag, fortsatt optimering av dosen 
pankreasenzym och insättning av syraneutraliserande läkemedel kan övervä-
gas, liksom en eventuell gastrostomi (se kriterium 2) [74]. 
Behandling av mekoniumileus  
Mekoniumileus  kan i många fall  behandlas med gastrografin -acetylcystein -
lavemang – i annat fall krävs kirurgisk åtgärd, av och till med temporär stomi 
(”påse på magen”). Likartade besvär (DIOS, distalt  intestinalt obstruktions-
syndrom ) senare i livet kan behandlas på samma sätt. Det kan  i dessa fall 
också vara aktuellt att ge gastrografin peroralt med efterföljande speciell lös-
ning för tarmsköljning.  
Läkemedelsbehandlingar  
I Sverige finns fyra godkända CFTR -modulatorer som är delvis överlappande 
och delvis riktade mot olika patientgruppe r, baserat på mutationstyper. I ta-
bell 7 visas en översikt av aktuella CFTR -modulatorer, för vilka typer av mu-
tationer de används, från vilken ålder de kan användas, om de är med i för-
månen och kommande indikationsutvidgning inom den närmaste tiden. 
Tabell  8 visar resultatet från godkännande -studier av dessa läkemedel.  
Tabell 7. Översikt över godkända CF läkemedel.  
Uppgifterna är hämtade från läkemedelsföretaget Vertext Pharmaceutical 2020 –09–23 Läkemedel  Typ av mutation  Ålder  Förmån  Indikationsvidgning 
2020/2021  
Kalydeco  
( ivakaftor ) Gating -mutat-
ioner, R117H  Från 4 må-
nader  Nej, process 
pågår  4 månader  
Ytterligare gating -
mutationer  
Orkambi  
( ivakaftor  
lumakaftor ) F508del homozy-
got Från 2 år  Ja  
Symkevi  
ivakaftor  
tezakaftor  
 F508del homozy-
got 
F508 del heterozy-
got + Residual 
funktion  Från 12 år  Nej, process 
pågår  6–11 år  
Kaftrio  
elexakaftor  
ivakaftor  
got 
F508del  
+ Minimal funktion  Från 12 år  Nej, process 
Ytterligare mutat-
ionstyper i kombi-
nation med  
heterozygot för 
F508del    
SOCIALSTYRELSEN  31 
 Tabell 8. Översikt över resultat från  fas 3 -studier  på vuxna och barn från  
12 år.  
Läkemedel  Komparator  Studielängd  Absolut 
ppFEV1 
förbättring  Minskning av 
pulmonära ex-
acerbationer  Ökning av 
BMI/vikt  Minskning 
av svett-
klorid, mM  
Kalydeco 
[76]  Placebo  24 veckor  10,6 %  55 %  2,7 kg  48,1 
Orkambi 
[77] Placebo  24 veckor  2,8–3,3 %  30–39 %  0,24–0,28 en-
heter  - 
Symkevi 
[78] Placebo, 
Kalydeco  24 veckor  4 % 35 %  Ej signifikant  10,1 
Kaftrio [79, 
80] Placebo, 
Symkevi  24 veckor, 
4 veckor  10–14,3 %  63 %  1,04 enheter  41,8 
Uppgifterna är hämtade från läkemedelsföretaget Ver text Pharmaceutical 2020 –09–23 
Enligt de europeiska riktlinjerna ska följande läkemedel användas för be-
handlingen av lungfunktionen:  
• Ivacaftor bör betraktas som en del av vårdstandarden  hos patienter med 
gatingmutationer.  
• Ivacaftor har också visat effekt vid mutationer med kvarvarande  CFTR -
funktion.  
• Lumacaftor i kombination med ivacaftor bör finnas som  ett behandlingsal-
ternativ för 5 08del/ 508del -patienter.  
För närvarande  ges dessa CFTR -modulatorer som ett komplement till stan-
dardbehandlingen.  Nästa steg är  att på ett standardiserat sätt undersöka om 
det går att avsluta delar av standardbehandlingen.  
Framtida läkemedel inom CF  
Behandlingen av en screenad patient  med CF  kommer i framtiden att ändras 
beroende på vilka CFTR -mutationer barnet har, och riktlinjer na för framtida 
sjukdomsmodifierande behandlingar kan komma att ändras  snabbt.  Det pågår 
flera fas I - och fas II -studier för nya CFTR -modulatorer [81].  
Övrig behandling  
Redan vid diagnos ses ofta förhöjda nivåer av levertransaminaser. Det görs 
kontinuerlig uppföljning av leverpåverkan. Individer med CF och leverpåver-
kan behandlas med ursodeox icholsyra . Cirka 4 procent utvecklar en klinisk 
leversjukdom och kan behöva levertransplant eras. 
Ungefär 20 procent av ungdomar med CF och 40 –50 procent av vuxna 
med CF utvecklar en CF -relaterad diabetes  (CFRD). Denna är ett mellanting 
mellan typ 1 - och typ 2 -diabetes. Individer med CFRD utvecklar inte någon 
ketoacidos. Insulinbehandling är ofta st aktuell. K osten ska anpassas efter 
grundsjukdomen och inte vara en strikt diabeteskost.  
Stöd till familjer  
Vid diagnos krävs förutom medicinsk information också krisbehandling. In-
formation om sjukdomen och dess behandling ges av olika yrkeskatego rier.   
32 SCREENING FÖR CYSTIS K FIBROS - VETENSKAP LIGT UNDERLAG  
 Kurator, psykolog, dietist och sjukgymnast är här mycket viktiga kompeten-
ser. Av kurator ges även information om samhällets stödåtgärder.  
Psykologiskt stöd är förutom vid diagnostillfället också viktigt vid olika 
tillfällen under livet, så som vid olika f aser av patientens frigörelse från för-
äldrarna (skolstart, eget boende), försämringsfaser, val av utbildning och 
yrke, inledande av sambo förhållande/ingående av äktenskap, inför famil je-
planering, inför respektive efter en eventuell lungtransplantation, i nför dö-
den, samt efter en CF -individs bortgång. Viktigt att beakta är också den in-
formation och det stöd som barn till sjuka föräldrar har rätt till.  
CF-centren är så kallade kunskapscenter. Detta innebär att de ska ligga i 
frontlinjen vad gäller såväl med icinskt som psykosocialt omhändertagande 
samt bedriva forskning och utveckling. Vidare ska de ansvara för utbildning 
och kunskapsöverföring. Det senare sker genom att centren har regelbunden 
utbildning av patienter och anhöriga (webbinarier med patienter f rån hela 
landet, föräldraskolor m.m.) ofta tillsammans med patientföreningen (RfCF). 
CF-centren ger också regelbunden utbildning av såväl extern som intern 
vårdpersonal (regiondagar, studiebesök) samt regelbunden skräddarsydd ut-
bildning av den egna persona len.    
SOCIALSTYRELSEN  33 
 6. Screeningprogrammet ska 
minska dödlighet, sjuklighet eller 
funktionsnedsättning so m är 
förknippat med tillståndet  
Screeningens effekt ska ha utvärderats i randomiserade populationsbaserade 
studier. Screeningen ska ha visats minska dödlighet, sjukl ighet eller funkt-
ionsnedsättning till följd av tillståndet. Screening för vissa tillstånd kan dock 
inte utvärderas i randomiserade studier, av praktiska eller etiska skäl. Ett al-
ternativ kan då vara dokumentation från flera oberoende vetenskapliga stu-
dier med annan design, som belyser tillståndens förlopp med och utan scre-
ening. Screeningprogram som har pågått en längre tid kan man också 
bedöma utifrån en utvärdering. Även negativa effekter av screeningen ska 
beskrivas inom ramen för detta kriterium.  
 
Introduktion  
I sammanställningen ingår en randomiserad kontrollerad studie (RCT), den 
så kallade Wisconsinstudien, som har resulterat i ett flertal publikationer. På 
grund av det begränsade antalet RCT, som troligtvis inte kommer att bli fler i 
framtiden, inkluderades även observationsstudier med kontrollgrupp.  
Litteratursökningen (se sökdokumentation i bilaga) utfördes i februari 
2020 och identifierade 664 publikationer. Av dessa inkluderades totalt 13 
publikationer (en RCT och 12 observationsstudier ) i sammanställningen. I ta-
bell 9 i bilaga  anges o rsak till exklusion av primärstudier som lästes i fulltext . 
Resultaten från  de inkluderade studier na beskrivs kortfattat nedan samt i ta-
bell 10  i bilaga . Resultaten har evidensgraderats med GRADE, vilket redovi-
sas i tabell 11  och 12 i bilaga . De negativa effekterna av ett införande av ny-
föddhetsscreening för CF beskrivs i kriterium 9.  
För att kunna utvärdera införandet av  nyföddhetsscreening krävs studier 
där relevanta utfallsmått  har studerats . I huvudsak använd s följande paramet-
rar för CF : nutritionsstatus, lungstatus, kolonisering/infektion med Pseudo-
monas aeruginosa  i de nedre luftvägarna, försämringsepisoder ( exacer-
bationer ), sjukhusinläggningar. Viktigast är överlevnad.  
Vid nyföddhetsscreening föreligger in ga svårigheter att utvärdera nutrit-
ionstillstånd  med mätmetoder som längd, vikt och BMI . Svårigheter förelig-
ger däremot vad gäller lungstatus på nyfödda och små barn. Först vid 5 –6 års 
ålder kan ett barn utföra ett lungfunktionstest (FEV 1). På senare år ha r LCI 
(lung clearance index) börjat att användas  på små barn, men framförallt 
forskningsmässigt. Inga studier som ingår i denna samman -ställning har an-
vänt sig av LCI. Strukturella lungförändringar kan ses på lungröntgen och 
datortomografi hos barn med CF,  men eftersom olika system för bedömning   
34 SCREENING FÖR CYSTIS K FIBROS - VETENSKAP LIGT UNDERLAG  
 används är det problematiskt att sammanväga resultaten. Förekomst av P 
aeruginosa  fastställs genom odling  på upphostningsprov från nedre luftvä-
garna . En bedömning av antal  exacerbationer liksom antal  sjukhusinlägg-
ningar kan ingå i utvärderingen. Antal sjukhusinläggningar går inte alltid att 
översätta från ett land till ett annat, eftersom skillnaden i användandet av 
intravenös antibiotikabehandling i hemmet kan skilja stort. I vissa länder sker 
det alltid på sjukhus.  
Nyföddhetsscreening för CF introducerades i ett fåtal länder redan på 
1970 -talet.  Dessa länder är de länder som har kunnat presentera längst över-
levnadsdata. Överlevnadsdata finns dock också från studier som initierats se-
nare.   
CF drabbar få barn (se krit erium 1). Därför är det svårt att genomföra stu-
dier som är tillräckligt stora för att det ska gå att se en statiskt signifikant ef-
fekt på utfallsmåtten.  
Vid en utvärdering av att införa nyföddhetsscreening för CF presenteras 
ofta data från patienter utan m ekoniumileus, eventuellt presenteras data från 
patienter med mekoniumileus separat. Detta beror på att dessa patienter upp-
täcks tidigare än vid en nyföddhets screening, det vill säga  de skulle inte ha 
nytta av en screening. CF -patienter med mekoniumileus har heller inte någon 
symtomfri fas.  Patienterna kan vara svårt sjuka och ha en allvarligare pro-
gnos jämfört med andra patienter med CF. I några av de studier som ingår i 
den här sammanställningen inkluderas patienter med mekoni umileus. För att 
resultaten inte ska snedvridas i dessa studier är det viktigt att patienter med 
mekoniumileus ingår både i den screenade gruppen och i kontrollgruppen, el-
ler studeras var för sig.  
Överlevnad  
Fyra olika studier presenterar mortalitetsdata (se tabell 10 i bilaga). Totalt in-
går 10  676 deltagare i studierna. Dijk 2011 och McKay 2005 publicerar re-
sultat från en australiensisk observationsstudie där barnen har följts i 15 re-
spektive 18 år [82, 83] . I vår sammanvägning ingår data på CF -relaterade 
dödsfall under barnens första 18 år. Det är den längsta uppföljningstiden 
bland de studier som ingår i den na sammanställning. I den screenade gruppen 
dör 14,6 procent av barnen och i kontrollgruppen dör 19,1 procent av barnen. 
Historiska kontroller används, vilket kan ha påverkat resultatet till de scree-
nades fördel, eftersom CF -vården hela tiden utvecklas och  blir bättre.   
Lai 2005 studerar ett stort antal barn (n=10 190), men genom att de använ-
der data från vissa år och inte när barnen har nått en viss ålder, finns det en 
risk att barnen i kontrollgruppen i genomsnitt är något äldre än barnen i den 
screenade  gruppen när de inkluderas i kohorten [84]. Ingen hänsyn har tagits 
till detta i de statistiska analyserna i denna sammanställning. Lai studerar död 
av alla olika orsaker. I den screenade gruppen dör 1,4 procent av barnen och i 
kontrollgruppen dör 3,5 procent av barnen.  
Siret 2 003 studerar CF -relaterade dödsfall  under barnens första 10 år  [85]. 
I den screenade gruppen dö r 0 procent av barnen och i kontrollgruppen dör 
8,3 procent av barnen. Resultatet är osäkert på grund av den korta uppfölj-
ningstiden .    
SOCIALSTYRELSEN  35 
 Mastella 2001 studerar antalet dödsfall av alla orsaker under barnens första 
16 år [86]. Det saknas information om huruvida barn med m ekoniumileus 
och falskt negativt screeningresultat är inkluderade. I den screenade gruppen 
dör 1,6 procent av barnen och i kontrollgruppen dör 11,8 procent av barnen.  
Sammanvägningen av de 4 studierna visar att risken att avlida är 6 procen-
tenheter lägre om nyföddhetsscreening har införts , jämfört med om  sjukdo-
men har upptäckts genom klinisk dia gnos (riskskillnad -0,06 (95 % konfi-
densintervall (KI) -0,12 till 0,00)). Detta motsvarar en risk att dö för patienter 
med CF som är 65 procent lägre om nyföddhetsscreening har införts jämfört 
med om den inte har införts (risk ratio 0,35 (95 % KI 0,16 till  0,77)). Se träd-
diagram 1 och 2 i bilaga.  
Litteratursökningen identifierade ytterligare en observationsstudie som un-
dersöker överlevnaden bland personer med CF i Italien [87]. Den här studien 
analyserar dock effekten av tidig jämfört med sen upptäckt, och inte effekten 
av införandet av nyföddhetsscreening. Artikelförfattarna låter den stora ande-
len falskt positiva från screeningtestet ingå i kontrollgruppen och detta påver-
kar eventuellt den gen omsnittliga åldern vid diagnos i kontrollgruppen. Me-
dianåldern vid diagnos är 1,8 år. I andra studier, och i Sverige i dag, är 
medianåldern cirka ett halvår. Därför ingår inte den här studien i vår sam-
manställning. Resultaten överensstämmer dock med dem so m presenteras 
ovan; en signifikant större andel av de barn som diagnostiserades tidigt ge-
nom nyföddhetsscreening – jämfört med de som diagnostiserades sent genom 
klinisk upptäckt – överlevde till både 20 år (91,75 % (95 % KI 86,96 till 
94,84) jämfört med 7 5,40 % (95 % KI 65,07 till 83,06)) och till 30 år (78,34 
% (95 % KI 68,99 till 85,18) jämfört med 58,50 % (95 % KI 47,32 till 
68,10)). I vidare analyser ser författarna att skillnaden mellan grupperna är 
störst bland dem med svårast symtom.  
Ytterligare en italiensk observationsstudie identifierades, men även i denna 
är medianåldern för diagnos i kontrollgruppen för hög (1,3 år) för att studien 
ska inkluderas i underlaget [88]. Den här studien på 309 barn födda mellan 
1973 och 1992 ser ingen skillnad i överlevnad mellan grupperna (p = 0,13) 
och vid 20 års ålder levde 80 procent av barnen i den screenade gruppen 
(standard error, SE; 4 procent) o ch 76 procent (SE, 5 procent) i kontrollgrup-
pen. Dock såg man en tydlig effekt av ”tidsperiod” – överlevnaden var statist-
iskt signifikant bättre bland barn diagnostiserade 1983 –1992 jämfört med 
dem som diagnostiserades 1973 –1982 (p = 0,0013).  
De identifiera de studierna som studerar mortalitet är alla observationsstu-
dier med kontrollgrupp. Tillförlitligheten till att införandet av nyföddhets-
screening leder till en mortalitetsminskning bedöms som låg (motsvarar det 
tidigare begreppet ”begränsat vetenskapligt u nderlag”), det går dock inte att 
säga hur stor effekten  är och om den är kliniskt relevant.  
Vikt 
Vikt för åldern finns rapporterat i sju studier (se tabell 10 i bilaga). Totalt in-
går 2 047 deltagare i studierna. Tyvärr redovisar studierna effekter som är 
uppmätta på olika sätt eller beräknade med olika statistiska metoder. Några 
studier utelämnar kvantitativa data och redovisar endast resultaten i figurer.   
36 SCREENING FÖR CYSTIS K FIBROS - VETENSKAP LIGT UNDERLAG  
 Sammantaget försvårar detta en kvantitativ sammanvägning av effekterna 
och därför ingår endast två stu dier i metaanalysen [89, 90] . Metaanalysen vi-
sar att den genomsnittliga skillnaden mellan gruppernas z -score -median för 
vikt är 0,30 (95 % KI 0,01 till 0,58),  se träddiagram 3 i bilaga. Det vill säga, 
screenade barns medianvärde för vikt för åldern är i genomsnitt 0,3 standard-
avvikelser högre än medianvärdet bland barn i kontrollgruppen. Totalt deltar 
1 431 barn i de två studierna. I den mindre studien ingår ba rn med mekoniu-
mileus endast i kontrollgruppen, vilket kan leda till att effekten av att införa 
nyföddhetsscreening ser större ut än vad den verkligen är [89]. 
Två äldre studier skriver att z -värdet är större i den screenade gruppen 
jämfört med kontrol lgruppen, men redovisar inga siffror för skillnaden [85, 
86]. Statistisk signifikans uppnås i den större studien. Det saknas info om 
barn med  mekoniumileus och falskt negativa screeningresultat är inkluderade 
[86]. I den mindre studien är b arn med falskt negativ t screeningresultat  ex-
kluderade, vilket kan leda till att effekten av att införa nyföddhetsscreening 
ser större ut än vad den verkligen är [85]. 
Två mycket små studier (totalt 121 barn) redovisar hur z -värdet skiljer sig 
åt mellan grupperna när barnen är 15 år [83, 91] . Det redovisas inga sprid-
ningsmått i den ena studien, därför kan de inte sammanvägas i en metaana-
lys. Statistisk signifikans uppnås i en av studierna (barnen väger mer  om ny-
föddhetsscreening har införts jämfört med om sjukdomen har upptäckts 
genom klinisk diagnos, skillnad i z -värde 1,1, p = 0,0002 ) men inte i den 
andra (medelskillnad i z -värde 0,3 (95 % KI -0,1 till 0,8 ).  
Farrell 2001  analyserar de barn som föddes 198 5–1994 och som ingår i 
den randomiserade kontrollerade Wisconsinstudien  [92]. Författa rna använ-
der upprepade data från 0 till 13 års ålder och undersöker hur stor andel av 
barnen som ligger under 10:e percentilen vad gäller vikt för åldern. De finner 
att sannolikheten för att vara allvarligt undernärd (det vill säga ligga under 
den 10:e per centilen) är 4 gånger högre  för barn i kontrollgruppen än för 
screenade barn (OR 4, 12 (95  % KI 1,64 till 10,38)).  
I litteratursökningarna identifierades även en observationsstudie med kon-
trollgrupp från 2020 som exkluderades efter genomläsning. Schlüter  analyse-
rade brittiska barn födda mellan 2000 och 2015 [93]. I gruppen där nyfödd-
hetsscreening hade införts ingick  1 526 barn, och i kontrollgruppen  
1 827 barn. I genomsnitt låg båda gruppernas barn över normalvärdet för vikt 
för åldern under hela studietiden. Det stämmer inte överens med aktuella data 
från det europeiska CF -registret (European Cystic Fibrosis Societ y Patient 
Registry) där brittiska barn med CF, 17 år eller yngre, har ett z -värde som är 
-0,3 (medianvärde). Artikelns värden stämmer heller inte överens med de 
värden som presenteras i det europeiska CF -registret för Sverige: -0,1 (range 
-3,6 till 2,7). D ärför inkluderades inte Schlüter i sammanställningen.   
Sammanfattningsvis beskriver endast en av de inkluderade artiklarna en 
RCT. Tillförlitligheten till resultatet i den studien bedöms som mycket låg. 
Orsaken är att det endast finns en studie, den är li ten, precisionen är dålig och 
publikationsbias kan inte uteslutas. Sex av de inkluderade artiklarna beskri-
ver observationsstudier med kontrollgrupp. Endast två av dem kan samman-
vägas i en metaanalys, vilket försvårar en uppskattning av storleken på effek-
ten. Alla studierna beskriver dock att barnen är tyngre om   
SOCIALSTYRELSEN  37 
 nyföddhetsscreening har införts jämfört med om sjukdomen har upptäckts 
genom klinisk diagnos. I vissa studier är effekten statistiskt signifikant, i 
andra studier är den inte det . Tillförlitligheten till att det finns en positiv ef-
fekt av införandet av nyföddhetsscreening på ”vikt för åldern ” bedöms som 
låg (motsvarar det tidigare begreppet ”begränsat vetenskapligt underlag”), 
det går dock inte att säga hur stor denna effekt är och om den är kliniskt rele-
vant.  
Längd  
Längd för åldern finns rapporterat i sju studier med totalt 1 990 deltagare (se 
tabell 10 i bilaga). Endast två av studierna kan sammanvägas i en metaana-
lys, på grund av de orsaker som nämns i avsnittet om vikt [89, 90] . Metaana-
lysen visar att den genomsnittliga skillnaden mellan gruppernas z -score -me-
dian för längd är 0,52 (95 % KI 0,10 till 0,95), se träddiagram 4 i bilaga. Det 
vill säga scree nade barns medianvärde för längd för åldern är i genomsnitt 
0,5 standardavvikelser högre än medianvärdet bland barn i kontrollgruppen. 
Totalt deltar 1 420 barn i de två studierna. Barn med falskt negativt scre-
eningresultat är exkluderade i den stora studie n [90]. I den mindre studien in-
går barn med mekoniumileus endast i kontrollgruppen, vilket kan leda till att 
effekten av att införa nyföddhetsscreening ser större ut än vad den verkligen 
är [89]. Båda studierna är observationsstudier med kontrollgrupp.  
Zhang 2016 analyserar de barn som föddes 1985 –1994 och som ingår i den 
randomiserade kontrollerade Wisconsinstudien [94]. Barn med mekoniu-
mileus  eller pankreassu fficiens exkluderades. Författarna använder uppre-
pade data från 2 till 18 års ålder, justerar för genetisk potential för längd och 
finner att de screenade barnen är längre än de barn som har fått sin CF -
diagnos genom klinisk upptäckt. Skillnaden i z -värde är 0,30, p = 0,02. Det 
finns inga spridningsmått redovisade och därför kan studien inte ingå i me-
taanalysen.  
lys. Statistisk signifikans uppnås i en av studierna (barnen är längre om ny-
genom klinisk diagnos, skillnad i z -värde 0,87 , p = 0,01) men inte i den andra 
(medelskillnad i z -värde 0,4 (95  % KI -0,1 till 0,9) .  
Två äldre studier skriver att z -värdet är högre i den screenade gruppen 
jämfört med kontrollgruppen, men redovisar inga siffror för skillnaden. Stat-
istisk signifikans uppnås i den större studien [86]. Skillnaden mellan grup-
perna i den andra studien är statistiskt signifikant vid några mätningar, men 
inte alla. Bristen på sign ifikans kan bero på att många av barnen inte har hun-
nit uppnå de äldre åldrarna [85]. 
Sammanfa ttningsvis beskriver endast en av de inkluderade artiklarna en 
Orsaken är att det endast finns en studie, den är mycket liten, precisionen är 
osäker (då inga spridningsmått presen teras) och publikationsbias kan inte 
uteslutas. Sex av de inkluderade artiklarna beskriver observationsstudier med   
38 SCREENING FÖR CYSTIS K FIBROS - VETENSKAP LIGT UNDERLAG  
 kontrollgrupp. Endast två av dem kan sammanvägas i en metaanalys, vilket 
gör det svårt att uppskatta effektens storlek. Alla studierna beskri ver dock att 
barnen är längre om nyföddhetsscreening har införts jämfört med om sjukdo-
men har upptäckts genom klinisk diagnos. I vissa studier är effekten statist-
iskt signifikant, i andra studier är den inte  det. Tillförlitligheten till att det 
finns en po sitiv effekt av införandet av nyföddhetsscreening på utfallsmåttet 
”längd för åldern ” bedöms som låg (motsvarar det tidigare begreppet ”be-
gränsat vetenskapligt underlag”), det går dock inte att säga hur stor denna ef-
fekt är och om den är kliniskt relevant.  
BMI 
BMI för åldern finns rapporterat i 5 studier med t otalt 745 deltagare (se tabell 
10 i bilaga ). Inga av studierna kan sammanvägas i en metaanalys, eftersom 
studiedesignen, eller hur utfallsmåttet är analyserat/redovisat skiljer sig åt. I 
två av studier na (en RCT och en observationsstudie) rapporteras BMI för ål-
dern när deltagarna är 18 år [82, 94] . Zhang analyserade de barn som föddes  
1985 –1994 och som ingår i den randomiserade kontrollerade Wisconsinstu-
dien. De ser ingen skillnad i z -värde mellan grupperna  
-0,077, p  = 0,76. Dijk, som ser en skillnad mellan grupperna, använde histo-
riska kontroller i sin observationsstudie. Medelskilln aden i z -värde är 0,6, 
p<0,01.  
De övriga tre studierna är observationsstudier med kontrollgrupp. Två av 
studierna ser ingen skillnad mellan barn som screenades och de som upptäck-
tes kliniskt [86, 89] . Mastella presenterar inga siffror. Mak ser inte någon 
skillnad i z -värde över tid -0,05 (95  % KI -0,24 till 0,15) även om barnen i 
kontrollgruppen har ett högre BMI än de screenade barnen , vid det första be-
söket. Den tredje studien är en mindre studie (n  = 21) från USA som under-
söker barn som är 15 år  [91]. Den redovisar en s tatistiskt signifikant skillnad  
mellan grupperna . När barnen är yngre finns ingen skillnad.  
Sammantaget är det svårt att bedöma effekten av att införa nyföddhetsscre-
ening på BMI  för åldern, eftersom olika studier visar olika resultat. Förutom 
bristande överensstämmelse mellan studierna gör studiedesignen att tillförlit-
ligheten till effekten bedöms som mycket låg.  
Lungfunktion  
I fem studier undersöks lungfunktionen genom att sjuk vårdspersonalen mäter 
barnens FEV 1 % av förväntat värde (se tabell 10 i bilaga). Totalt deltar 
11 011 barn i studierna. Ingen av studierna kan sammanvägas i en metaana-
lys på grund av de orsaker som nämns i avsnittet om vikt.  
Dijk 2011 och McKay 2005 [82, 83]  publicerar resultat från en australien-
sisk observationsstudie där barnen har följts i 15 respektive 18 år. Vid båda 
åldrarna har kontrollgruppen en sta tistiskt signifikant sämre lungfunktion. 
Vid 18 års ålder är lungfunktionen i genomsnitt 79,5 procent i den screenade 
gruppen och 62,8 procent i kontrollgruppen, p = 0,01. 
Collins 2008 undersöker en liten grupp amerikanska barn  från 6 till 15 års 
ålder  [91]. Vid  varken 6 eller 15 års ålder  är skillnaden mellan grupperna   
SOCIALSTYRELSEN  39 
 statistiskt signifikant. Vid 15 års ålder är lungfunktionen i genomsnitt 90 pro-
cent i den screenade gruppen och 74 procent i kontrollgruppen, p = 0,08. Ty-
värr pr esenteras inga spridningsmått, vilket gör att data inte kan inkluderas i 
en metaanalys. Under den tid som barnen ingår i studien (förutom vid 13 års 
ålder) har de screenade barnen bättre lungfunktion än de barn som har upp-
täckts kliniskt.  
Sims 2005 unders öker en förhållandevis stor grupp brittiska barn som är 
mellan 5 och 9 år [90]. Inte heller de ser någon  statistisk signifikan t skillnad 
mellan grupperna. Skillnaden mellan de båda gruppernas medianvärde är  
-0,16 (95  % KI -4,1 till 3,9) . 
Siret 2003 undersöker en liten grupp franska barn från 5 till 10 års ålder 
[85]. Inte heller de ser någon statistiskt signifikant skillnad mellan grupperna, 
även om de endast presenterar resultatet i en figur. Vid de flesta åldrar har 
dock de screenade barnen en bättre lungfunktion än de barn som har diagnos-
tiserats efter klinisk upptä ckt. 
Lai 2004 undersöker i en stor amerikansk studie hur många barn som har 
ett FEV 1 % av förväntat värde som är under 70 procent [95]. De ser ingen 
statistiskt signif ikant skillnad mellan grupperna, oddsratio 0,87 (95  % KI 
0,59 till 1,30) .  
Även Wisconsinstudien rapporterar data för lungfunktion [96]. Vi har dock 
valt att inte presentera dessa data eftersom man i den studien hade problem 
med i nfektioner med P. aeruginosa . Dessa problem finns inte i svensk CF -
vård i dag (se nedan). Eftersom i nfektion med P. aeruginosa  påverkar lung-
funktionen valde vi att även exkludera utfallsmåttet lungfunktion i 
Wisconsinstudien i denna sammanställning.  
Samman fattningsvis visar  endast en av de fem studierna en statistiskt sig-
nifikant effekt av införandet av nyföd dhetsscreening på lungfunktion , mätt 
som F EV 1 % av förväntat värde. Det är i den studie där man följer barnen 
längst. Vid 18 års ålder undersöks dock e ndast 79 deltagare. Det är ett pro-
blem att flera av studierna är små och att resultaten inte kan sammanvägas i 
en metaanalys. Flera av studierna visar ingen skillnad mellan grupperna.  
Alla fem studierna är observationsstudier med kontrollgrupp. Det, tills am-
mans med en bristande överensstämmelse mellan de olika studiernas resultat, 
gör att tillförlitligheten till effekten på lungfunktion av att införa nyföddhets-
screening bedöms som mycket låg.   
Infektion med P. aeruginosa  
Infektion med P. aeruginosa studeras i 7 studier med totalt 11  945 deltagare 
(se tabell 10 i bilaga ). Endast två av studierna kan sammanvägas i en metaa-
nalys [95, 97] . Både Baussano och Lai a nalysera r tid till infektion för at t be-
stämma riskförhållandet mellan grupperna  (se träddiagram 5 i bilaga). Sam-
mantaget ser de en statistiskt signifikant effekt av införandet av 
nyfödhetsscreening, hazardkvot 0,88 (95 % KI 0, 78 till 0, 99). Det betyder att 
barnen har 12 procents lägre risk att insjukna om nyföddhetsscreening har in-
förts, jämfört med om sjukdomen istället upptäcks genom klinisk diagnos.    
40 SCREENING FÖR CYSTIS K FIBROS - VETENSKAP LIGT UNDERLAG  
 Fyra av de andra studierna analyserar oddsen att insjukna, men eftersom de 
följer barnen under olika lång tid, kan studierna inte sammanväga s i en me-
taanalys. Mak 2016 följer barnen i sin studie under sex år och rapporterar be-
tydligt färre screenade barn jämfört med barn i kontrollgruppen som har eller 
har haft en infektion med P. aeruginosa  [89]. Andelen är 28 procent i den 
screenade gr uppen och 62 procent i kontrollgruppen. Ett problem med stu-
dien är dock att barn med mekoniumileus endast ingår i kontrollgruppen, vil-
ket kan leda till att effekten av att införa nyföddhetsscreening ser större ut än 
vad den verkligen är.  
Siret  2003  följer barnen i sin studie under 10 år och ser ingen signifikant 
skillnad i infektion  med P. aeruginosa mellan grupperna [85]. 43 procent av 
barnen i den screenade gruppen är, eller har varit, infekterade minst en gång. 
Motsvarande siffra i kontrollgrup pen är 42 procent. När de analyserar hur 
många barn som har haft 3 positiva test under ett halvår är andelen 10 pro-
cent vid screening och 11 procent vid klinisk upptäckt.  
Dijk 2011 följer barnen tills de är 18 år [82]. Då har de  allra flesta varit in-
fekterade minst en gång (92 procent bland de screenade barnen och 100 pro-
cent bland barnen i kontrollgruppen) och skillnaden är inte statistiskt signifi-
kant. Däremot är skillnaden statistiskt signifikant när de studerar andelen 
som ha r haft 3 positiva sputumprov efter varandra eller mucoid infektion  (en 
markör för allvarlig infektion) (77 procent i den screenade gruppen och 100 
procent i kontrollgruppen).  
Sims 2007, som inkluderar till stor del samma population som Sims 2005, 
studerar andelen barn som har haft minst 3 infektioner under det senaste året 
[98]. Skillnaden är -4,5 (16 procent om nyföddhetsscreening har införts jäm-
fört med 20 procent om sjukdomen har upptäckts genom klinisk diagnos). 
Skillnaden är inte statistiskt signifikant.  
Collins 2008 beräknar att de n genomsnittliga åldern för infektion i deras 
studie är 68 månader om nyföddhetsscreening har införts, jämfört med 86 
månader om sjukdomen har upptäckts genom klinisk diagnos [91]. Skillna-
den är inte statistiskt signifikant.  
Även i Wisconsinstudien studeras i nfektion med P. aeruginosa  [96]. Vi 
har dock valt att inte presentera dessa data i denna sammanställning. I 
Wisconsinstudien såg man att fler screenade barn än barn i kontrollgruppen 
infekterades med P. aeruginosa . De screenade barnen fick också sin infekt-
ion betydligt tidigare. Orsaken var sannolikt att f ler i den screenade gruppen 
hörde till en äldre CF -klinik där barn med olika lungstatus behandlades utan 
att hållas åtskilda . Detta förhållande överensstämmer inte med förhållandena 
i den svenska CF -vården i dag. Därför valde vi att inte presentera data för i n-
fektion med P. aeruginosa  från Wisconsinstudien i denna sammanställning.  
I granskningen ingår sju observations studier  med kontrollgrupp. Resulta-
ten i de olika studierna stämmer inte överens utan visar på både en kliniskt 
relevant och en inte kliniskt relevant effekt. Det, tillsammans med studiernas 
design, gör att tillförlitligheten till effekten på ”infektion med P. aerugin osa” 
av att införa nyföddhetsscreening bedöms som mycket låg.    
SOCIALSTYRELSEN  41 
 Sjukhusinläggningar  
Två studier analyserar sjukhusinläggningar. Totalt ingår  416 deltagare (se ta-
bell 10 i bilaga). Mak 2016 studerade barn med CF mellan 2008 och 2013 
[89]. De finner en s killnad i antalet sjukhusinläggningar (median (range)); 
vid nyföddhetsscreening görs i genomsnitt 0,0 (0,0 till 4,0) inläggningar jäm-
fört med 1,0 (0,0 till 5,0) inläggningar vid diagnos genom klinisk upptäckt. 
Skillnaden är statistiskt signifikant (p<0,001 ). Ett problem med studien är 
dock att barn med mekoniumileus endast ingår i kontrollgruppen, vilket kan 
leda till att effekten av att införa nyföddhetsscreening ser större ut än vad den 
verkligen är.  
Den franska studien från slutet av 1900 -talet har stude rat inläggning på 
sjukhus under uppföljningstiden  [85]. Man fann sjukhusinläggningar i signi-
fikant större utsträckning bland barn med CF som identifierats kliniskt än 
bland barn som identifierats genom nyföddhets screening : 86 procent jämfört 
med 49 procent, p<0,001. Kriterierna för hemsjukvård och inläggning på 
sjukhus rapporterades vara jämförbara i de båda grupperna/regionerna.  
I granskningen ingår två observationsgrupper med kontrollgrupp. De har 
studerat sjukhusinläggningar på sinsemellan olika sätt. På grund av flera 
olika anledningar, såsom studiedesign en, risken för bias, oprecisa data (eller 
bristen på spridningsmått) och risken för publikationsbias, bedöms tillförlit-
ligheten till effekten av att införa nyföddhetsscreening på utfallet sjukhusin-
läggningar som mycket låg.  
 
42 SCREENING FÖR CYSTIS K FIBROS - VETENSKAP LIGT UNDERLAG  
 7. Testmetoden och  den fortsatt a 
utredning en ska accepteras av 
avsedd population   
Majoriteten av den avsedda populationen ska uppfatta screeningprogram-
mets testmetod och eventuella fortsatta utredning som acceptabla. Det kan 
till exempel innebära att screeningundersökningen tar  rimligt lång tid, och 
att testet och den eventuella vidare utredningen har en rimlig fysisk och psy-
kisk påverkan. Man kan bedöma individernas acceptans av testet och utred-
ningen utifrån bland annat deltagandet och erfarenheterna från de studier 
som ligger  till grund för screeningprogrammet.  
 
Varje program för nyföddhetsscreening av cystisk fibros består av två delar, 
en screeningdel (analyser) som görs i laboratoriet i samband med PKU -
provtagning  och en klinisk del som genomförs på ett CF -center. Oavsett h ur 
protokollet ser ut avseende laboratoriedelen, kan den kliniska delen samt för-
medlingen av ett positivt testresultat ha stora konsvenser för barnet och dess 
föräldrar. Hantering av ett positivt resultat består av initial information till 
föräldrarna och kallelse till svettest för fastställande av diagnos. Resultat från 
svettester, som kan innebära ett svar om positivt CF -resultat, ett svar om an-
lagsbärarskap eller ett svar om CFSPID, måste också hanteras [21].   
Screeningdel  
Föräldrar är ställf öreträdare för barnet och tar beslut om provtagning på 
samma sätt som vid nyföddhetsscreening av andra sjukdomar i Sverige. Ana-
lys av immunreaktivt trypsinogen (IRT) kan genomföras på det PKU -prov 
som sedan 1960 -talet samlas in dag 3 från nyfödda barn i Sv erige. Även ana-
lys av DNA eller PAP kan genomföras på PKU -provet. I Sverige är accep-
tansen för PKU -testet mycket hög och täckningsgraden är högre än 99 pro-
cent [99]. Information om nyföddhetsscreeningen och de ingående 
sjukdomarna ges på alla mödravårdscentraler i landet. Familjerna får dessu-
tom information om nyföddhetscreeningen i samband med att provet tas . 
Klinisk  del 
Diagnosen ställs på kliniska symtom, hereditet samt patologiskt svettest (ne-
gativt hos några få procent). Mutationsanalys kan vara diagnostisk och 
potentialdifferensanalys av nässlemhinna, liksom ICM (intestinal current 
meas urement), bidrar till diagnos i vissa fall. Svettest kan göras från 1 –2 
veckors ålder. Två patologiska svettest och kliniska symtom som är förenliga 
med sjukdom eller positiv hereditet alternativt ett patologiskt svettest och 
konfirmerande mutationsanalys krävs för definitiv diagnos. Patologiskt svett-  
SOCIALSTYRELSEN  43 
 test är: klorid mer än 60 mmol/l. Gränsvärde är 30 –60 mmol Cl/l. Den defini-
tiva diagnosen ska fastställas på ett regionalt CF -center där information om 
sjukdomen samt inledande av behandling sker.  
Diagnostiskt svettest tar 20 –30 minuter att genomföra och innebär inget 
väsentligt ingrepp eller smärta för barnet. De fyra CF -centren genomför i dag 
cirka 600 svettester årligen vid klinisk misstanke om CF.  
CF-centren uppskattar att CF -diagnosen för majoriteten av bar nen kommer 
att kunna ställas vid 4 veckors ålder och senast vid 2 månaders ålder, vilket 
ligger inom det tidsintervall som ECFS rekommenderar [25]. Det kan dock 
finnas enstaka fall där diagnosen först kan ställas efter klinisk uppföljning 
och förnyat svettest vid 6 –12 månaders ålder  eller senare  [49].  
Studier från europeiska länder som infört nyföddhetsscreening för CF ty-
der på att det finns en hög acceptans för det diagnostiska svettestet. I en tysk 
studie gick 135 av 146 screenpositiva barn (92,5 procen t) vidare till svettest 
[46]. Av de resterande elva hade föräldrarna vägrat svettestet i sex fall (4 
procent), två barn hade avlidit och för tre b arn saknades uppföljnings -inform-
ation.  
I en fransk studie från 2015 var det 8 av 4 264 begärda svettester som inte 
utfördes (0,2 procent) [100] .  
En studie från Nederländerna visade att 175 av 180 begärda svettest (97 
procent) utfördes [53]. Föräldrarna hade vägrat testet i ett fall. Ett barn var 
prematurt varför te stet inte kunde utföras och tre barn hade en annan dödlig 
sjukdom.  
I en italiensk studie gick endast 80 av 98 screeningpositiva barn (82 pro-
cent) vidare till svettest. Information om orsakerna till uteblivet svettest och 
hur många föräldrar som hade vägra t testet saknas i publikationen [101] .   
Resultat från frivillig nyföddhetsscreening för CF i Massachusetts, USA, 
visade att endast 1,6 procent av föräldrarna avböjde deltagande i screeningen. 
Av 112 identifierade barn hade svettest inte genomförts eller inte kunnat g e-
nomföras korrekt i 12 (10,7 procent) av fallen [102] .  
Föräldrars upplevelser av 
nyföddhetsscreening  
Trots påfrestningarna  är attityden till deltagande i nyföddhetsscreening posi-
tiv bland majoriteten av föräldrar, såväl bland föräldrar till barn med CF, 
barn med falskt positiva screeningresultat och friska anlagsbärare, som bland 
blivande föräldrar och nyblivna föräldrar [103-115]. En studie från Schweiz, 
där nyföddhetsscreening för CF implementerades 2011, visade att de flesta 
föräldrar na (88 procent) var nöjda med screeningen oavsett vilken den slut-
liga diagnosen var (84 procent av föräldrarna till barn utan CF och 96 procent 
av föräldrarna till barn med CF) [116] .  
En svensk studie har undersökt acceptansen för införande av nyföddhets-
screening för CF. I studien ingic k föräldrar till 143 barn med CF vid Stock-
holms CF -center och två matchade populationer (föräldrar till barn med dia-
betes, respektive föräldrar i den allmänna befolkningen) [112] . De två   
44 SCREENING FÖR CYSTIS K FIBROS - VETENSKAP LIGT UNDERLAG  
 jämförelsegrupperna fick en kort information om sjukdomen och ombads re-
sonera utifrån perspektivet att de själva hade fått ett barn med CF.  
Majoriteten av föräldr arna i alla tre grupperna önskade att CF -screening 
hade varit möjligt när deras barn föddes (86 procent av föräldrarna till barn 
med CF, 70 procent av föräldrarna till barn med diabetes och 77 procent av 
föräldrarna i den allmänna befolkningen). Andelen ne gativt inställda var fyra 
procent av föräldrarna till barn med CF, och 11 respektive 8 procent i jämfö-
relsegrupperna. Resten av föräldrarna kunde inte ta ställning i frågan. Majori-
teten av föräldrarna till barn med CF (75 procent) ansåg att diagnosen hade 
ställts för sent.  
Tiden mellan ett positivt screeningresultat och en 
klinisk diagnos  
Resultat från flera studier tyder på att väntan på diagnostisk bekräftelse efter 
ett positivt screeningsresultat och efter svettestet upplevs som emotionellt på-
frestande [103-105, 107, 116 -120].  
Vikten av att minimera väntetiderna mellan screeningens olika steg fram-
hålls i några studier och i de europeiska riktlinjerna från ECFS [25, 103, 
110]. Det har visa ts att föräldrarnas upplevelser färgas av deras kunskaper 
om screening och CF och att genetisk vägledning innan svettestet minskade 
föräldrarnas oro [108, 119, 121] .  
Efter at t nyföddhetscreening för CF hade införts i Tyskland 2016 genom-
fördes en studie. I studien undersökte man föräldrars uppfattning av CF -
screeningsprocessen och kommunikationen efter ett positivt screeningresul-
tat. Studien visar att de föräldrar som informera des om det positiva scre-
eningresultatet av en CF -specialist var mer nöjda. Mer än tre dagar mellan in-
formationen om screeningresultatet och det diagnostiska testet upplevdes 
som för lång tid av 77,7 procent av familjerna. Det är därför viktigt att för-
äldra rna informeras om ett positivt screeningresultat via ett CF -center och 
endast när svettestet kan göras inom 1 –2 dagar [122] . 
 Två studier rapporterar en stor variation i USA och Storbritannien, när det 
gäller när och hur föräldrar informeras, och påtalar behov av evidensbaserade 
riktlinjer för överlämning av resultat från screeningen [121, 123] . I några 
andra studier påpekar föräldrarna vikten av att den som återkopplar resultatet 
är lyhörd och har goda kunskaper om CF [108, 124, 125] . Överlämning per 
telefon har i flera studier associerats med mer negativa emotionel la reakt-
ioner, missuppfattningar kring testresultat och kvarstående oro för barnet ef-
ter ett negativt svettest [117, 119, 126] . 
  
SOCIALSTYRELSEN  45 
 8. Åtgärderna vid tillståndet ska 
vara klarlagda och acceptabla för 
den avsedda populationen  
Det ska finnas allmänt accepterade principer för hur tillståndet ska åtgärdas 
när det upptäcks i screeningprogrammet. Åtgärderna måste vara acceptabla 
för de allra flesta individer som har tillståndet, oavsett om den enskilda 
individen har symtom eller inte. Det finns få fördelar med att diagnostisera 
tillståndet tidigt  om en stor andel av individerna inte går igenom de 
rekommenderade åtgärderna förrän de får symtom .  
 
Riktlinjer för omhändertagande av barn med CF som har identifierats genom 
nyföddhetsscreening har publicerats av Cystic Fibrosis Foundation, European 
CF Neonatal Screening Working Group och ECFS [25, 74, 127] .  
Riktlinjerna följs av de svenska CF -centren och har ytterligare förtydligats.   
• Barn med CF  ska vårdas av pediatriska, multidi sciplinära specialistteam  
med läkare, sjuksköterska , fysioterapeut, dietist , psykolog och kurator.  
• Det ska finnas åtgärder som hindrar smittoöverföring av lungbakterier 
inom CF -centret.  
• Familjerna bör e rbjudas tillgång till genetisk vägledning.  
• Syskon bör svettestas.  
• Nyfödda ska undersökas vid centret var 4:e till 8:e vecka och oftare vid di-
agnos  samt vid kliniska symtom . 
• CF-teamet ska kommunicera effektivt med vårdteam på patientens hemort 
vid så kallad ”shared care”.   
• Familjerna ska utbildas från diagnostillfället. De bör få tillgång till inform-
ation s om gradvis ökar kunskapen om vård vid CF och om vilka föränd-
ringar som är att vänta när barnet blir äldre.  
• Familjerna ska ges möjlighet att kontakta  CF-team et under  kontorstid. 
Speciella rutiner vid akut vårdbehov utanför kontorstid bör inrättas.  
• Föräldrarna bör uppmuntras att se till att barnet får tillgång till standard -
• CF-centren bör ha utrustning och r esurser för att kunna implementera rikt-
linjerna.  
De specifika påståendena omfattar framför allt nutritionskontroll och nutrit-
ionsbehandling med särskilt fokus på tidig identifiering och behandling a v 
pankreasinsufficiens, samt monitorering av lungsjukdom och tidig behand-
ling av lunginfektioner. Insatserna har hög acceptans bland föräldrar till sjuka 
barn [128] .    
46 SCREENING FÖR CYSTIS K FIBROS - VETENSKAP LIGT UNDERLAG  
 En slutsats i de europeiska riktlinjerna är att det finns ett knapphändigt un-
derlag som det går att bygga rekommendationer på, och att det därför är vik-
tigt att stärka underlaget genom att barn som identifieras efter nyföddhets-
screening f år delta i kontrollerade randomiserade studier.  
Från de europeiska riktlinjerna kan man dela in en minsta standard för åt-
gärder efter en screening i tre kategorier beroende på utfallet från screening:  
• Positiv t resultat, det vill säga  CF-diagnos  
 Ett positivt CF -diagnostiskt testresultat bör rapporteras  snabbt (helst 
inom 24 timmar efter svettresultat) av  en CF-läkare.  
 Patienten , eller föräldern/vårdgivaren , ska få tydlig skriftlig och  
muntlig information om sjukdomen och förses med tillgång till elekt ro-
niska medier från hälso - och sjukvården och patientorganisation.   
 En CF -specialist ska diskutera resultatet personligen med  
föräldrarna (om möjligt med bägge föräldrarna närvarande).  
 Familjen ska få skriftlig information att läsa efter besöket. Informat ion 
om diagnos bör också skickas till familjens BVC.  
 Familjen bör ha en tydlig förståelse för kort - och långsiktiga vårdplaner 
för barnet.  
 Familjer till barn med CF bör vara informerade om CF -forskningens 
funktion och resultat , och vara medvetna om möjligh eterna att delta i 
kliniska prövningar . 
 Genetisk vägledning  och kontakt  med experter inom klinisk genetik  bör 
erbjudas.  
 En tidig uppföljning med CF -läkaren och CF -centret bör ordnas ( senast  
inom en vecka)  för att bedöma förståelsen hos föräldrarna. Kontak tin-
formation till CF-center bör ges.  
 Patienter och föräldrar bör få råd om andra informationsresurser, sär-
skilt internet och CF -patientorganisation . 
 Vid det första diagnosmötet, bör patienter och föräldrar/bärare få in-
formation om modellen för den kliniska  vården.  
• Falsk t positivt resultat  
 Familjer bör få en muntlig rapport om resultatet. De  bör också få skrift-
lig information att referera till. Information  bör också skickas till famil-
jens BVC . 
 Informationen bör vara tydlig avseende : 
­ Barnet har inte CF.  
­ Barnet är en frisk anlags bärare.  
­ Framtida graviditeter för detta par är inte fria från risk för  CF och 
föräldrarna kan välja genetisk vägledning . 
­ Det finns konsekvenser som kan påverka reproduktion sbeslutet 
hos familjemedlemmar o ch barnet i fertil ålder.  
• CFSPID 
 Barnet bör bedömas  av en CF -specialist.  
 Utökad gensekvensering bör genomföras när en  eller inga mutationer 
hittas . 
 Svettestet bör upprepas på ett CF -center med betydande  erfare nhet av  
mätning av svettklorid  med standardmetod.    
SOCIALSTYRELSEN  47 
  Familje n bör få tydlig muntlig och skriftlig information  om barnets nu-
varande kliniska status och planerna  för uppföljning och utvärderingar. 
Det bör erkännas  att det för många av dessa barn kan finnas osäkerhet 
angående  kliniska framsteg och möjliga framtida symt om. Information  
bör också skickas till familjens BVC.  
 Barnet ska hanteras enligt ECFS -riktlinjerna  [25]. 
Kommunikation av screeningresultat  
Om screening införs behöver hälso - och sjukvården ha en beredskap för att 
effektiv t kunna  kommuni cera testresultatet till föräldrarna till de barn som år-
ligen beräknas få falskt positiva svar. Informationen bör ges såväl muntligt 
som skriftligt av personal med kompetens i genetisk vägledning. Effektiv 
kommunikation, samt möjlighet till genetisk vägledning , är grundläggan de 
förutsättningar  för att föräldrar ska förstå innebörden av resultatet, kunna ef-
terfråga egen testning och förstå vikten av att informera barnet när det blir 
äldre.  
Farrell 2011 fann att primärvårdsläkare som inbjudits att träna på åter-
koppling använde mycket facktermer utan att förklara dem, och i många fall 
inte kontrollerade förälderns förståelse av informationen [129] .  
I en studie av Salm 2012 efterfrågade föräldrar att personal en skulle und-
vika facktermer, individanpassa kommunikationen (mäng d, hastighet), upp-
muntra frågor  och kontrollera förälderns förståelse av inform ationen vid åter-
koppling av re sultaten . Resultat från Salm 2012 och Kai 2009 tyder på att 
personlig kommunikation av resultat oftare föredras av föräldrar vid scre-
ening för CF än vid nyföddhetsscreening för andra tillstånd [121, 124] . 
Flera studier tyder på att information om anlagsbärarstatus vid falskt posi-
tiva svar ofta mis suppfattas. Studierna visar på missförstånd och okunskap 
om sjukdomens genetiska förutsättningar hos stora delar av föräldragrup-
perna efter falskt positiva svar [130-132]. Två amerikanska studier antyder 
att ge netisk vägl edning i samband med screeningen bidrar till ökad förstå-
else, men att missförstånd ändå kvarstår [118, 133] .  
Hantering av resultat från CF -utredning i 
Sverige i dag  
I Sverige förekommer i dag ingen nyföddhetsscreening för cystisk fibros. Di-
agnosen cystisk fibros ställs utifrån symtom, det vill säga barn (och i enstaka 
fall vuxna) fångas upp genom symtom förenliga med sjukdomen och i vissa 
fall utifrån hereditet. Patie nterna remitteras för utredning och fastställande av 
diagnos till närmaste CF -center. Utredningen kan resultera i ett av tre utfall:  
• fastställande av CF diagnos  
• avfärdande av CF diagnos  
• oklar diagnos.  
Vård för CF ges vid fyra specialiserade CF -center i G öteborg, Lund, Uppsala 
och Stockholm. Alla patienter med CF i Sverige sköts via ett CF -center. CF -  
48 SCREENING FÖR CYSTIS K FIBROS - VETENSKAP LIGT UNDERLAG  
 centren har alltsedan de etablerades, i vissa fall för över 30 år sedan, utveck-
lat kunskap och rutiner för diagnostik av CF och omhändertagande av utfallet 
av de utredningar som görs.  
Att utredningen görs noggrant är viktigt för alla tre utfallen. Om diagnosen 
fastställs följs patienten upp och behandlas i enlighet med europeiska riktlin-
jer. Om patienten inte visar sig ha CF återremitteras patienten till inrem itte-
rande läkare, alternativt till annan specialist beroende på behov. Cirka en 
gång per månad kommer ett barn med CF till sitt vårdteam. När familjer bor 
långt från ett CF -center sker den kontinuerliga uppföljningen av barnet i sam-
arbete med barnklinik på  hemorten (så kallad ”shared care”). Dessa patienter 
kommer så ofta det behövs till ett CF -center och varje patient gör minst en 
uppföljning på CF -centret per år. Erfarenheter visar att avståndet till ett CF -
center eller socioekonomiska aspekter inte utgör  något problem i vården av 
patienter med CF. Insatserna har hög acceptans bland föräldrar till sjuka barn 
i dag och förväntas accepteras även av föräldrar till screenade barn.  
Vid utredning en av ett barn med  misstänkt CF kan en muterad CFTR -gen 
upptäckas u tan att barnet har CF, det vill säga barnet är frisk anlagsbärare. 
Det är viktigt att korrekt information om betydelsen av detta kan ges , liksom 
om dess implikationer för framtiden. Det senare innebär g enetisk vägledning. 
Samtliga CF -center  handlägger 1 –2 sådana fall pe r år. Vidare handlägger alla 
fyra centren  bärarskap hos föräldrar ( båda  föräldrarna till ett barn med CF är 
bärare av en muterad CFTR -gen) samt ger i större eller mindre utsträckning 
genetisk vägledning.  
Trots utvidgade undersökningar, visar  ett fåtal patienter en oklar diagnos . 
Patienter med en oklar diagnos  följs individuellt , vilket kan innebära alltifrån 
nästan full CF -behandling till glesare besök utan behandling men med möj-
lighet att snabbt sätt a in en sådan  vid behov . Varje år tas stäl lning till om pa-
tienten utvecklar/har utvecklat CF eller om patienten kan friskskrivas. Dessa 
få patienter kan ha ett stort behov av stöd , vilket kan erbjudas på respektive 
CF-center  med hjälp av dess multiprofessionella team.  
Oklar diagnos (CFSPID)  
Vid en  nyföddhetsscreening för CF kommer man för enstaka barn inte att 
kunna fastställa om barnet har cystisk fibros eller inte, trots omfattande 
undersökningar inklusive EGA - (extended gene analysis) och NPD - (nasal 
potential differences) mätningar. Dessa barn kallas CFSPID (Cystic Fibrosis 
Screen Positive Inconclusive Diagnosis ) i Europa  och CRMS ( CF transmem-
brane conductance regulator -related metabolic syndrome ) i USA. Nyligen 
kom man överens  om en enhetlig internationell definition av CRMS/CFSPID  
[134] . Barnen uppvisa r oftast inga  symtom när de identifieras i screeningen. 
Hur många barn som identifieras som CRMS/CFSPID beror på vilket scre-
eningprotokoll o ch vilka gränsvärden som används. I snitt räknar man med 
att det går ett barn med CFSPID på fem barn med CF [23, 134] . Enligt den 
föreslagna metoden för nyföddhetscreening i Sverige kommer 0 –4 barn med 
CFSPID att upptäckas per år (se kriterium 4). Ungefär 6 till 48 procent av 
dessa barn utve cklar cystisk fibros [22]. Dessa barn behöver därför följas re-
gelbundet vid ett CF -center, åtminstone upp till 6 års ålder. Om barnet mår   
SOCIALSTYRELSEN  49 
 bra och inte har några symtom kan kontrollerna glesas ut. Huruvida man 
framöver helt kan avskriva dessa barn rå der i nuläget ingen enighet om. Sät-
tet att följa dessa barn har stora likheter med de oklara fall CF -centren redan 
följer.  
   
50 SCREENING FÖR CYSTIS K FIBROS - VETENSKAP LIGT UNDERLAG  
 9. Hälsovinsterna ska överväga de 
negativa effekterna av 
screeningprogrammet  
Screening har både positiva och negativa effekter. Dess a effekter ska bely-
sas, så att balansen mellan nytta och skada kan bedömas för varje enskilt 
screeningprogram. Ur ett etiskt perspektiv är detta centralt – de positiva ef-
fekterna måste bedömas överväga de negativa effekterna för att ett scre-
eningprogram sk a kunna rekommenderas.   
Positiva effekter  
Optimerad funktionsnivå hos barn med CF  
För den grupp  barn som man vill identifiera med CF -screeningen beräknar 
man att åtgärderna kan tidigareläggas med i medeltal 2 år och 5 månader 
(medianvärde cirka  1 år) om nyföddhetsscreening införs, vilket medför att 
sjukligheten minskar. Såsom beskrivits i kriterium 6 är tillförlitligheten låg 
(motsvarar det tidigare begreppet  ”begränsat vetenskapligt underlag”) till att 
det finns en positiv effekt av införandet av nyföddhetsscreening på mortalitet, 
vikt för åldern och längd för åldern. Det går dock inte att säga hur stor effek-
ten är och om den är kliniskt relevant. Vidare har BMI för åldern, infektion 
med P.aeruginosa , sjukhusinläggningar, FEV1 % av förväntat nor malvärde 
undersökts, men för dessa är tillförligheten till resultatet mycket låg.  
Tidigarelagd diagnos och möjlighet till förberedelse  
Identifiering av CF utan nyföddhetscreening är beroende av kliniska tecken 
och symtom, vilket oftast resulterar i en fö rsenad diagnos. Detta kan för för-
äldrarna leda till en svår resa med ångest och oro under den tid de söker svar 
och hänvisas till olika kliniska specialiteter, tills de får en korrekt definitiv 
diagnos [120] . Narrativ evidens och icke -systematiska översikte r tyder på att 
en tidigarelagd presymtomatisk  diagnos kan vara viktig för föräldrar , oavsett 
de fysiska nyttoeffekterna. Detta eftersom den påfrestande perioden av upp-
repade sjukhusbesök, oro och dålig symtomkontroll som ofta föregår klinisk 
diagnos kan fö rkortas eller elimineras  [135, 136] . I en nederländsk studie var  
88 procent av 1 372 blivande föräld rar positivt inställda till införande av ny-
föddhets screening, även för sjukdomar som CF där endast begränsade möj-
ligheter till behandling ännu fanns . Det oftast angivna skälet var att en lång 
diagnostisk period skulle kunna förkortas  [115] .  
Det har rapporterats att en del föräldrar förlorar förtroendet för vården in-
nan en klinisk  CF-diagnos slutligen ställs [137] . Läkare med vana av både 
klinisk och screeninginitierad diagnostik har erfarit att sådan misstro kan leda 
till sämre följsamhet med behandlinge n bland föräldrar vars barn diagnostise-
rats kliniskt [128] . Presymtomatisk diagnos ger en möjlighet för vården att   
SOCIALSTYRELSEN  51 
 förbereda föräldrarna på den komma nde sjukdoms utvecklingen och lära ut 
omhändertagande genom strukturerade informations - och stöd -insatser [138] . 
Föräldrarna kan genom den tidiga diagnosen ges möjlighet att på ett proaktivt 
sätt ta hand om sitt barn och stärka anknytningsrelationen dem emellan.  
Som det framgår i kriterium 7 är at tityden till deltagande i nyföddhets -
screening positiv bland majoriteten  av föräldrar, oavsett utfall i screeningen.  
Identifikation av friska anlagsbärare  
De flesta nutida screeningprogram innehåller en DNA -komponent som inte 
bara identifierar barn med CF  utan även b arn som är heterozygota för sjukdo-
men (friska anlagsbärare).  Kunskapen om s tatusen som anlagsbärare ger 
möjligheter till  informerade framtida beslut  vid familjeplanering för föräldrar 
och syskon, liksom för barnet själv senare i livet  [139] . En amerikansk lång-
tidsuppföljning , 11–14 år efter screeningen , visar att 65 procent av föräld-
rarna hade berättat och 19 procent planerade att berätta för barnet om statu-
sen som anlagsbärare  [133] . I två andra studier hade 66 respektive 60 procent 
av alla mödrar som hade ett barn med CF  och som blivit gravida på nytt an-
vänt prenatal diagnostik vid efterföljande graviditet  [140, 141] . 
Registerstudier tyder också på att incidensen av CF sjunker över tid , till 
följd av att screeningprogram införs och prenatal diagnostik används. En au-
straliensisk studie fann att prevalensen  per 10 000 nyfödda minskade från ti-
digare 3,96 till 3,28, vilket motsvarade en minskning om 17 procent (95 % 
KI 2–29 procent , p = 0,025). Minskningen förklarades av att anlagsbärare 
upptäcktes via screeningprogrammet och att föräldrarna därefter valde pre na-
talt test vid efterföljande graviditeter [142] . En fransk studie fann att preva-
lensen av CF hos nyfödda 1992 –2001 sjönk från 1 :1972 till 1 :2838 när man 
tog hänsyn till de CF -relaterade graviditeter som avslutats under perioden  
[143] . Prenataldiagnos tik stod därför för en mi nskning av förekomsten av CF 
hos nyfödda med 31 procent. I norra Italien , där nyföddhets screening för CF 
har använts under flera årtionden , fann man att prevalensen 1993 –2007 årli-
gen hade sjunkit m ed 0,16 per 10 000 nyfödda (p<0, 001). Minskningen var 
dock signifikant endast i det område där man erbjöd anlagstest även till fer-
tila par ur den allmänna befolk ningen [144] .  
En systematisk översikt av Hayeems från 2008 sammanfattar att enkätun-
dersökningar och kvalitativa intervjustudier tyder på att föräldrar generellt är 
positivt inställda till kunskapen om barnets anlagsbärarstatus [145] .  
Egen testning bland anhöriga  
Intresset för egen testning varierar både bland anhörig a till barn som identifi-
erats som anlagsbärare och som är sjuka i CF. McClaren 2010  fann, i en stu-
die av 30 fa miljer, att 64 procent av föräldrarna och 12 procent av barnens 
övriga släktingar hade testat sig 5 –9 år efter barnets CF -diagnos  [146] . För 
att öka andelen föreslår författarna förnyad kontakt  med föräldrarna med för-
slag om så kallad kaskad -testning för övriga släktingar. En amerikansk ran-
domiserad  pilotstudie fann att signifikant fler föräldrar till friska anlagsbärare 
hade testat sig efter ett år när genetisk vägledning och erbjudande om test-
ning gavs vid svettest et, än när standardförfarandet med telefonsamtal näst-
följande dag användes (50 procent jämfört  22 procent ) [131] .    
52 SCREENING FÖR CYSTIS K FIBROS - VETENSKAP LIGT UNDERLAG  
 Negativa effekter  
Falskt positiva screeningresultat  
Om screening införs kommer ungefär  3–16 barn årligen att identifieras med 
falskt positiva resultat och som friska anlagsbärare. För dessa medför scre-
eningen inte några fysiska nyttoeffekter.  
Anlaget som identifieras hos barnen aktualiserar frågan om bärarstatus 
även bland föräldrar, syskon och övrig  släkt. En del kan uppleva detta som en 
oönskad situation som de inte själva fått möjlighet att ta ställning till .   
Om föräldrar väljer att testa sig kan falskt faderskap komma att upptäckas 
vilket kan medföra stora konsekvenser för en familj.   
Falskt ne gativa screeningresultat  
Liksom vid annan screening finns risk för att ett barn med CF erhåller ett 
falskt negativt resultat. Ett protokoll med en sensitivitet på 95 procent, vilket 
är miniminivån enligt europeiska riktlinjer, skulle innebära att 1 barn me d CF 
årligen missas i screeningen i Sverige [25]. Möjliga orsaker hos barn et till 
falskt negativa IRT -testresultat är mekoniumileus (som dock innebär  tidig 
CF-diagnos oavsett screening), blodtransfusion, virusinfektion som leder till 
akut magtarminfektion eller luftvägsinfektion, och prematuritet eller tillväxt -
hämning under gra viditeten [40]. Vid protokoll med en DNA -komponent kan 
barn med an dra CFTR -mutationer än de som ingår i panelen passera oupp-
täckta, varför protokoll ibland inkluderar ett s å kallat säkerhetsnät -förfa-
rande.  
För föräldrar na kan ett falskt negativt resultat  medföra  en känsla av felbe-
hand ling och  misstro mot vården  [147] . Det finns också en risk att den kli-
niska diagnostiken generellt försämras , som ett resultat av att de flesta barn 
med CF identifieras genom screening. Det saknas information om  huruvida  
detta faktiskt har inträffat i länder som har infört screening , och sannolikt är 
det svårt att studera då enstaka patienter  med CF  i dag diagnosti seras först i 
vuxen ålder. Vid införande av screeningprogram är det viktigt med tydlig in-
formation till hälso - och sjukvården om att screeningen inte identifierar alla 
barn med CF och att symtom på sjukdomen även fortsatt bör uppmärksam-
mas i differentialdiagnostiken  [147] .   
Det har även påtalats att man behöver monitorera och kvalitetssäkra scre-
eningprocessens olika steg för att minimera förekomsten av problem som i 
sig inte utgör ett falskt negativt resultat, men s om ändå kan leda till att ett 
barn med CF undgår upptäckt. Här ingår tekniska, logistiska och kommuni-
kativa problem som medför att ett prov inte tas, eller att föräldern inte tar 
barnet genom hela processen fram till svettestet [148] . Sådan monitorering 
och kvalitetssäkring sk er fortlöpande i det nuvarande svenska screeningpro-
grammet  för nyfödda . 
Mutationer med varierande kliniska konsekvenser  
I samband med införande av screeningprogram för CF har det rapporterats en 
ökad förekomst av vissa mutationer som associeras med variera nde kliniska 
konsekvenser. Barnet har då en eller två milda mutationer (klass IV –V) med   
SOCIALSTYRELSEN  53 
 oklar framtida sjukdomsutveckling, och resultat på svettest som är normalt 
eller ligger nära gränsvärdet. Detta har särskilt gällt mutationen R117H , som 
i sällsynta fal l kan ge en form av CF som debuterar i vuxen ålder. Det är 
önskvärt att ett screeningprotokoll designas för att minimera upptäckten av  
personer som inte riskerar att utveckla en klinisk CF -bild och som därför inte 
har någon nytta av tidig upptäckt.  R117H k ommer att uteslutas i den svenska 
mutationspanelen eftersom majoriteten av patienter med den varianten inte 
blir sjuka.   
Psykosociala aspekter  
Oro och anknytning  
Flera studier visar att föräldrar till barn med ett falskt positivt screeningresul-
tat initial t hade stark oro vid svettestet, men sedan kände sig lugna när de för-
stod att barnet var friskt [107, 133, 149, 150] . 
Flera studier visar att deltagandet i screening inte medför någon påverkan 
på relationen till barnet, eller endast en tillfällig påverkan för ett fåtal föräld-
rar [104, 110, 117] . Tluczek 2015 undersökte effekter på relationen mellan 
föräldrar o ch barn 12 månader efter ett positivt screeningresultat  [151] . Man 
jämförde följande grupper : spädbarn med bekräftad CF, spädbarn med med-
född hypotyreos, spädbarn som var anlagsbärare för CF, och spädbarn med 
ett normalt resultat från screening. Studien  visade att nyföddhetscreening inte 
var associerad med ånge st och depression, däremot gav screeningen föräldrar 
till barn med CF större kunskap om barnets sårbarhet. När det gällde föräld-
rars upplevelse av anknytningsrelationen sågs ingen  signifikant skillnad för 
CF-gruppen, detta kan dock bero på att CF -gruppen var en liten grupp. Ett in-
tressant resultat från denna studie var att papporna i gruppen med anlagsbä-
rare upplevde en bättre anknytningsrelation till barnet jämfört med kontroll-
gruppen.   
Det finns två studier som visar att screening  kan påverka relationen m ellan 
barn och föräldrar. En studie från USA visar att identifiering av anlagsbärar-
skap hos barnet efter ett positivt screeningresultat, försämrade  relationer na 
inom familje n – särskilt hos dem som visade tecken på andningssjukdomar  
[109] . En annan studie visar att mödrarna till spädbarn som identifierats med 
CF i screening oftare  använde flaskmatning och visade mindre känslighet i 
interaktionen med sina barn än mödrar till friska anlagsbärare och friska barn 
[152] . De hade även högre nivåer av depressions - och ångestsymtom än de 
övriga mödragrupperna. Resultaten tyder på att stödinsatser bör erbjudas för-
äldrarna till CF -sjuka barn som identifieras genom screening, både för att 
främja amning en och anknytningen.  
Enligt flera studier kan sättet på vilket ett positivt screening sresultat för CF 
kommuniceras  påverka  både barnet och familjen, både på kort och lång sikt  
[120]. En studie i England visade att sättet som resultaten förmedlades på,  
snarare än bärarskapsresultatet i sig, ledde till oro och stress hos föräldrarna. 
Föräldrar som tidigare hade kännedom om bärarstatus, eller möjlighet att ha 
ett bärarresultat, hant erade informationen lättare. Föräldrar betraktade in-
formation om anlagsbärarskap som värdefull information som de ville dela   
54 SCREENING FÖR CYSTIS K FIBROS - VETENSKAP LIGT UNDERLAG  
 med sin familj och i framtiden med sitt barn. Dock behövde föräldrarna utö-
kat stöd efter att resultatet hade kommunicerats för att kunna överväga och få 
tillgång till kaskadscreening och kommunicera detta med sin familj [153] .  
Det finns bland ade uppgifter om hur hälso -och sjukvården påverkas av ett 
falskt positivt resultat. En studie från Nederländerna visade ingen signifikant 
skillnad på föräldrars oro för barnets hälsa och besök hos vårdcentralen mel-
lan barn med falskt positivt CF -resultat o ch barn med falskt negativt resultat 
[150] . I en kanadensisk studie hade spädbarn med ett falskt positivt resultat 
högre andel öppenvårdsbesök (16,2 procent) och sjukhusinläggningar (1,5 
procent) jämfört med barn med negativt screeningresultat som hade 13,2 pro-
cent öppenvårdsbesök och 0,7 procent sjukhusinläggningar. Dock skilde sig 
inte andelen CF -relaterade besök och besök på akuten mellan grupperna 
[154] . I en annan studie från USA fann man mer dokumenterad sjukdom un-
der det första levnadsåret , både för barn med CF och för friska anlagsbärare , i 
jämför else med friska barn (CF -relaterad sjukdom exkluderat). Fyndet bland 
friska anlagsbärare antogs kunna bero på en bristande förståelse av scre-
eningresultatet  – och på grund av detta obefogad oro och obefogat vårdut-
nyttjande  – eller på hittills odokumenterad e hälsoproblem hos gruppen barn 
som är heterozygota  det vill säga friska anlagsbärare av  sjukdomen  [155] .  
Även utbildning och etnicitet kan påverka föräldrars uppfattning av ett 
screeningprogram. Tluczek 1992 fann att föräldrar med läg re utbildningsnivå 
i större utsträckning än de med högre utbildningsnivå hade kvarstående oro 
efter ett negativt svettest  [117] . I Schweiz hade utländska föräldrar till barn 
med CF mer negativa känslor efter ett besök p å CF -center [116] .  
Resultat me d CFSPID och oro vid oklar diagnos  
Även med dagens kliniska CF -diagnostik identifieras patienter med oklar di-
agnos. Antalet kommer dock att öka om nyföddhetsscreening införs. Dessa 
barn kommer inte ha några symtom när de hittas i screeningen. I Sverige kan  
0–4 barn med CFSPID detekteras varje år genom nyföddhetsscreening (se 
kriterium 4). Det finns väldigt lite forskning på  psykologiska effekter på för-
äldrar av ett CFSPID -resultat [120] .  
I en studie jämfördes reaktioner bland föräld rar till samtliga 11 barn  som 
under en åttaårsperiod (1997 –2004) hade fått en  oklar diagnos , med föräldrar 
vars barn hade diagnostiserats med CF respektive friskförklarats. Efter en 
längre tid (2 –10 år, beroende på barnets födelseår) sågs ingen skillnad i oro 
för barnets hälsa mel lan grupperna  med oklar diagnos och friska kontroller. 
Däremot rapporterade signifikant fler föräldrar, till både barn med CF och 
barn med oklar diagnos, känslomässiga problem till följd av barnets hälsotill-
stånd än föräldrar till friska kontroller  [156] . En sekundär analys av en liten 
grupp föräldrar till barn med CFSPID visade att osäkerheten som fanns kvar 
hos föräldrarna var central i föräldrarnas upplevelse – de upplevde resultaten 
från screeningen och svettestet s om motstridiga. För föräldrarna var det för-
virrande att screeningresultatet visade att barnet hade två CF -mutationer som 
vanligtvis resulterar i ett onormalt svettest, CF -symtom och CF -diagnos, men 
att barnet hade ett normalt svettestresultat och var utan symtom. Bland för-
äldrar till barn med CFSPID kvarstod oron efter den första kommunikat-
ionen, men minskade under året som ett resultat av att barnet var fortsatt   
SOCIALSTYRELSEN  55 
 friskt  [157] . På vilket sätt resultatet kommunicerades kunde minska oron 
[20].  
I en annan studie var CFSPID inte förknippat med ångest och oro utan 
ledde till hälsorelaterade osäkerhet och kvalitativa problem. Föräldrarna upp-
skattade en  kontinuerlig kontakt med experter, men hade blandade känslor 
för de kliniska uppföljningarna [158] . 
Barnen med CFSPID  har i de flesta fall en gy nnsam prognos och det finns 
inget  bevis för en förbätt rad prognos till följd av en tidig behandling . I dessa 
oklara fall kan nackdelarna med en tidig upptäckt , det vill säga onödig me di-
cinering och börda för familjen , överväga  fördelarna  [21].   
56 SCREENING FÖR CYSTIS K FIBROS - VETENSKAP LIGT UNDERLAG  
 Referenser  
1. Farrell, PM. The prevalence of cystic fibrosis in the European Union. 
Journal of Cystic Fibrosis. 2008; 7(5):450 -3. 
2. Lannefors, L, Lindgren, A. Demographic transition of the Swedish 
cystic fibrosis community -results of modern care. Respiratory 
Medicine. 2002; 96(9):681 -5. 
3. Socialstyrelsen. Ovanliga diagnoser/Cystisk fibros. Accesssed 
September 2015 from 
http://www.socialstyrelsen.se/ovanligadiagnoser/cystiskfibros . 
4. Scotet, VG, H.; Farrell, P.M. Newborn Screening for CF across the 
Globe —Where Is It Worthwhile? Int J Neonatal Screen. 2020; 6(18).  
5. ECFS Patient Regist ry, Annual Data Report. 2018.  
6. Socialstyrelsen. Vissa medfödda ämnesomsättningsrubbningar hos 
barn: diagnostik och behandling: Socialstyrelsen; 1982.  
7. Littlewood, J, Wolfe, S, Conway, S. Diagnosis and treatment of 
intestinal malabsorption in cystic fib rosis. Pediatric Pulmonology. 
2006; 41(1):35 -49. 
8. O'Sullivan, BP, Freedman, SD. Cystic fibrosis. Lancet. 2009; 
373(9678):1891 -904. 
9. Lek, N, Acerini, C. Cystic fibrosis related diabetes mellitus - 
diagnostic and management challenges. Current Diabetes R eviews. 
2010; 6(1):9 -16. 
10. Staufer, K, Halilbasic, E, Trauner, M, Kazemi -Shirazi, L. Cystic 
fibrosis related liver disease -another black box in hepatology. 
International Journal of Molecular Sciences. 2014; 15(8):13529 -49. 
11. Kahn, T, Wagener, J, Bost, T, Martinez, J, Accurso, F, Riches, D. 
Early pulmonary inflammation in infants with cystic fibrosis. 
American Journal of Respiratory and Critical Care Medicine. 1995; 
151(4):1075 -82. 
12. Stahl, M, Wielpütz, MO, Ricklefs, I, Dopfer, C, Barth, S, 
Schlegtenda l, A, et al. Preventive Inhalation of Hypertonic Saline in 
Infants with Cystic Fibrosis (PRESIS). A Randomized, Double -
Blind, Controlled Study. Am J Respir Crit Care Med. 2019; 
199(10):1238 -48. 
13. Svedberg, M, Gustafsson, P, Tiddens, H, Imberg, H, Pivodic , A, 
Lindblad, A. Risk factors for progression of structural lung disease in 
school -age children with cystic fibrosis. Journal of cystic fibrosis : 
official journal of the European Cystic Fibrosis Society. 2019.  
14. Kollberg, H. Cystisk fibros -urgammal sju kdom med ny aktualitet. 
Historik och klinik. Läkartidningen. 1999; 96(30 -31):3324 -9. 
15. de Monestrol, I. Studies as a basis for the possible introduction of 
newborn screening for Cystic fibrosis in Sweden. Stockholm: 
Karolinska Institutet; 2011.  
16. de Monestrol, I, Klint, A, Sparen, P, Hjelte, L. Age at diagnosis and 
disease progression of cystic fibrosis in an area without newborn   
SOCIALSTYRELSEN  57 
 screening. Paediatric and Perinatal Epidemiology. 2011; 25(3):298 -
305. 
17. Schaedel, C, de Monestrol, I, Hjelte, L, Johanne sson, M, Kornfalt, R, 
Lindblad, A, et al. Predictors of deterioration of lung function in 
cystic fibrosis. Pediatric Pulmonology. 2002; 33(6):483 -91. 
18. Geborek, A, Hjelte, L. Association between genotype and pulmonary 
phenotype in cystic fibrosis patient s with severe mutations. Journal of 
Cystic Fibrosis. 2011; 10(3):187 -92. 
19. Strandvik, B, Bjorck, E, Fallstrom, M, Gronowitz, E, Thountzouris, 
J, Lindblad, A, et al. Spectrum of mutations in the CFTR gene of 
patients with classical and atypical forms of c ystic fibrosis from 
southwestern Sweden: identification of 12 novel mutations. Genetic 
Testing. 2001; 5(3):235 -42. 
20. Johnson, FS, K.W.; Ulph, F. Psychological Impact on Parents of an 
Inconclusive Diagnosis Following Newborn Bloodspot Screening for 
Cystic  Fibrosis: A Qualitative Study. Int J Neonatal Screen. 2019; 
5:23.  
21. Barben, JC, J. Processing Newborn Bloodspot Screening Results for 
CF. Int J Neonatal Screen. 2020; 6:25.  
22. Munck, A. Inconclusive Diagnosis after Newborn Screening for 
Cystic Fibrosis . Int J Neonatal Screen. 2020; 6:19.  
23. Barben, J, Castellani, C, Dankert -Roelse, J, Gartner, S, Kashirskaya, 
N, Linnane, B, et al. The expansion and performance of national 
newborn screening programmes for cystic fibrosis in Europe. Journal 
of cystic fib rosis : official journal of the European Cystic Fibrosis 
Society. 2017; 16(2):207 -13. 
24. Cystic fibrosis foundation, Newborn screening for CF. Hämtad 
2020.09.27 från: https:/ /www.cff.org/What -is-CF/Testing/Newborn -
Screening -for-CF/ 
25. Castellani, C, Duff, AJA, Bell, SC, Heijerman, HGM, Munck, A, 
Ratjen, F, et al. ECFS best practice guidelines: the 2018 revision. 
Journal of cystic fibrosis : official journal of the European Cy stic 
Fibrosis Society. 2018; 17(2):153 -78. 
26. Sommerburg, O, Hammermann, J. Pancreatitis -Associated Protein in 
Neonatal Screening for Cystic Fibrosis: Strengths and Weaknesses. 
International Journal of Neonatal Screening. 2020; 6(2).  
27. Castellani, C, So uthern, KW, Brownlee, K, Dankert Roelse, J, Duff, 
A, Farrell, M, et al. European best practice guidelines for cystic 
fibrosis neonatal screening. Journal of Cystic Fibrosis. 2009; 
8(3):153 -73. 
28. Cheillan, D, Vercherat, M, Chevalier -Porst, F, Charcosset, M, 
Rolland, MO, Dorche, C. False -positive results in neonatal screening 
for cystic fibrosis based on a three -stage protocol (IRT/DNA/IRT): 
Should we adjust IRT cut -off to ethnic origin? Journal of inherited 
metabolic disease. 2005; 28(6):813 -8. 
29. Giusti,  R. Elevated IRT levels in African -American infants: 
implications for newborn screening in an ethnically diverse 
population. Pediatr Pulmonol. 2008; 43(7):638 -41. 
30. Bobadilla, JL, Macek, M, Jr., Fine, JP, Farrell, PM. Cystic fibrosis: a 
worldwide analysi s of CFTR mutations --correlation with incidence   
58 SCREENING FÖR CYSTIS K FIBROS - VETENSKAP LIGT UNDERLAG  
 data and application to screening. Human mutation. 2002; 19(6):575 -
606. 
31. Smyth, AR, Bell, SC, Bojcin, S, Bryon, M, Duff, A, Flume, P, et al. 
European Cystic Fibrosis Society Standards of Care: Best practice 
guidelines. Journal of Cystic Fibrosis. 2014; 13:S23 -S42. 
32. Green, A, Kirk, J. Guidelines for the performance of the sweat test 
for the diagnosis of cystic fibrosis. Annals of clinical biochemistry. 
2007; 44(Pt 1):25 -34. 
33. Farrell, PM, Rosenst ein, BJ, White, TB, Accurso, FJ, Castellani, C, 
Cutting, GR, et al. Guidelines for diagnosis of cystic fibrosis in 
newborns through older adults: Cystic Fibrosis Foundation consensus 
report. The Journal of pediatrics. 2008; 153(2):S4 -s14. 
34. Munck, A, May ell, SJ, Winters, V, Shawcross, A, Derichs, N, Parad, 
R, et al. Cystic Fibrosis Screen Positive, Inconclusive Diagnosis 
(CFSPID): A new designation and management recommendations for 
infants with an inconclusive diagnosis following newborn screening. 
Journ al of cystic fibrosis : official journal of the European Cystic 
Fibrosis Society. 2015; 14(6):706 -13. 
35. Mayell, SJ, Munck, A, Craig, JV, Sermet, I, Brownlee, KG, Schwarz, 
MJ, et al. A European consensus for the evaluation and management 
of infants with a n equivocal diagnosis following newborn screening 
for cystic fibrosis. Journal of Cystic Fibrosis. 2009; 8(1):71 -8. 
36. Castellani, C, Massie, J. Emerging issues in cystic fibrosis newborn 
screening. Current opinion in pulmonary medicine. 2010; 16(6):584 -
90. 
37. Kloosterboer, M, Hoffman, G, Rock, M, Gershan, W, Laxova, A, Li, 
Z, et al. Clarification of laboratory and clinical variables that 
influence cystic fibrosis newborn screening with initial analysis of 
immunoreactive trypsinogen. Pediatrics. 2009; 123 (2):e338 -46. 
38. Calvin, J, Hogg, SL, McShane, D, McAuley, SA, Iles, R, Ross -
Russell, R, et al. Thirty -years of screening for cystic fibrosis in East 
Anglia. Archives of disease in childhood. 2012; 97(12):1043 -7. 
39. Kay, DM, Maloney, B, Hamel, R, Pearce, M, DeMartino, L, 
McMahon, R, et al. Screening for cystic fibrosis in New York State: 
considerations for algorithm improvements. European journal of 
pediatrics. 2016; 175(2):181 -93. 
40. Green, A, Isherwood, D, Pollitt, R. A laboratory guide to newborn 
scree ning in the UK for Cystic fibrosis. NHS Screening programmes; 
2011.  
41. Munck, A, Delmas, D, Audrezet, MP, Lemonnier, L, Cheillan, D, 
Roussey, M. Optimization of the French cystic fibrosis newborn 
screening programme by a centralized tracking process. Jour nal of 
medical screening. 2018; 25(1):6 -12. 
42. Torresani, T, Fingerhut, R, Rueegg, CS, Gallati, S, Kuehni, CE, 
Baumgartner, MR, et al. Newborn screening for cystic fibrosis in 
Switzerland --consequences after analysis of a 4 months pilot study. 
Journal of cystic fibrosis : official journal of the European Cystic 
Fibrosis Society. 2013; 12(6):667 -74. 
43. Iovanna, JL, Ferec, C, Sarles, J, Dagorn, JC. The pancreatitis -
associated protein (PAP). A new candidate for neonatal screening of   
SOCIALSTYRELSEN  59 
 cystic fibrosis. Comptes rendus de l'Academie des sciences Serie III, 
Sciences de la vie. 1994; 317(6):561 -4. 
44. Sarles, J, Barthellemy, S, Ferec, C, Iovanna, J, Roussey, M, Farriaux, 
JP, et al. Blood concentrations of pancreatitis associated protein in 
neonates: relevance to neo natal screening for cystic fibrosis. 
Archives of disease in childhood Fetal and neonatal edition. 1999; 
80(2):F118 -22. 
45. Vernooij -van Langen, AM, Loeber, JG, Elvers, B, Triepels, RH, 
Roefs, J, Gille, JJ, et al. The influence of sex, gestational age, birt h 
weight, blood transfusion, and timing of the heel prick on the 
pancreatitis -associated protein concentration in newborn screening 
for cystic fibrosis. Journal of inherited metabolic disease. 2013; 
36(1):147 -54. 
46. Sommerburg, O, Lindner, M, Muckenthaler , M, Kohlmueller, D, 
Leible, S, Feneberg, R, et al. Initial evaluation of a biochemical 
cystic fibrosis newborn screening by sequential analysis of 
immunoreactive trypsinogen and pancreatitis -associated protein 
(IRT/PAP) as a strategy that does not involve  DNA testing in a 
Northern European population. Journal of inherited metabolic 
disease. 2010; 33(Suppl 2):S263 -71. 
47. Sommerburg, O, Hammermann, J, Lindner, M, Stahl, M, 
Muckenthaler, M, Kohlmueller, D, et al. Five years of experience 
with biochemical cys tic fibrosis newborn screening based on 
IRT/PAP in Germany. Pediatr Pulmonol. 2015; 50(7):655 -64. 
48. Sommerburg, O, Stahl, M, Hammermann, J, Okun, JG, Kulozik, A, 
Hoffmann, G, et al. [Newborn Screening on Cystic Fibrosis in 
Germany: Comparison of the new Screening Protocol with an 
Alternative Protocol]. Klinische Padiatrie. 2017; 229(2):59 -66. 
49. Sommerburg, O, Hammermann, J, Lindner, M, Stahl, M, 
with biochemical cystic fibrosis newborn scr eening based on 
IRT/PAP in Germany. Pediatr Pulmonol. 2015.  
50. Sarles, J, Berthezene, P, Le Louarn, C, Somma, C, Perini, JM, 
Catheline, M, et al. Combining immunoreactive trypsinogen and 
pancreatitis -associated protein assays, a method of newborn 
screenin g for cystic fibrosis that avoids DNA analysis. The Journal of 
pediatrics. 2005; 147(3):302 -5. 
51. Sarles, J, Giorgi, R, Berthezene, P, Munck, A, Cheillan, D, Dagorn, 
JC, et al. Neonatal screening for cystic fibrosis: comparing the 
performances of IRT/DNA and IRT/PAP. Journal of cystic fibrosis : 
official journal of the European Cystic Fibrosis Society. 2014; 
13(4):384 -90. 
52. Marcao, A, Barreto, C, Pereira, L, Guedes Vaz, L, Cavaco, J, 
Casimiro, A, et al. Cystic Fibrosis Newborn Screening in Portugal: 
PAP Value in Populations with Stringent Rules for Genetic Studies. 
International Journal of Neonatal Screening. 2018; 4(22).  
53. Vernooij -van Langen, AM, Loeber, JG, Elvers, B, Triepels, RH, 
Gille, JJ, Van der Ploeg, CP, et al. Novel strategies in newborn 
screening for cystic fibrosis: a prospective controlled study. Thorax. 
2012; 67(4):289 -95.   
60 SCREENING FÖR CYSTIS K FIBROS - VETENSKAP LIGT UNDERLAG  
 54. Dankert -Roelse, JE, Bouva, MJ, Jakobs, BS, Janssens, HM, de 
Winter -de Groot, KM, Schonbeck, Y, et al. Newborn blood spot 
screening for cystic fibrosis with a four -step screening strategy in the 
Netherlands. Journal of cystic fibrosis : official journal of the 
European Cystic Fibrosis Society. 2019; 18(1):54 -63. 
55. Sadik, I, Pérez de Algaba, I, Jiménez, R, Benito, C, Blasco -Alonso, J, 
Caro, P, et al. Initial Evaluatio n of Prospective and Parallel 
Assessments of Cystic Fibrosis Newborn Screening Protocols in 
Eastern Andalusia: IRT/IRT versus IRT/PAP/IRT. International 
Journal of Neonatal Screening. 2019; 5(3).  
56. Krulisova, V, Balascakova, M, Skalicka, V, Piskackova, T , 
Holubova, A, Paderova, J, et al. Prospective and parallel assessments 
of cystic fibrosis newborn screening protocols in the Czech Republic: 
IRT/DNA/IRT versus IRT/PAP and IRT/PAP/DNA. European 
journal of pediatrics. 2012; 171(8):1223 -9. 
57. Weidler, S, S topsack, KH, Hammermann, J, Sommerburg, O, Mall, 
MA, Hoffmann, GF, et al. A product of immunoreactive trypsinogen 
and pancreatitis -associated protein as second -tier strategy in cystic 
fibrosis newborn screening. Journal of cystic fibrosis : official journa l 
of the European Cystic Fibrosis Society. 2016; 15(6):752 -8. 
58. Thauvin -Robinet, C, Munck, A, Huet, F, Génin, E, Bellis, G, Gautier, 
E, et al. The very low penetrance of cystic fibrosis for the R117H 
mutation: a reappraisal for genetic counselling and ne wborn 
screening. Journal of Medical Genetics. 2009; 46.  
59. Castellani, C, Southern, KW, Brownlee, K, Dankert Roelse, J, Duff, 
fibrosis neonatal screening. Journal of cystic fibrosis : offi cial journal 
of the European Cystic Fibrosis Society. 2009; 8(3):153 -73. 
60. Bergougnoux, A, Lopez, M, Girodon, E. The Role of Extended 
CFTR Gene Sequencing in Newborn Screening for Cystic Fibrosis. 
International Journal of Neonatal Screening. 2020; 6(1).  
61. Sands, D, Zybert, K, Mierzejewska, E, Oltarzewski, M. Diagnosing 
cystic fibrosis in newborn screening in Poland - 15 years of 
experience. Developmental period medicine. 2015; 19(1):16 -24. 
62. Lundman, E, Gaup, HJ, Bakkeheim, E, Olafsdottir, EJ, Rootwel t, T, 
Storrosten, OT, et al. Implementation of newborn screening for cystic 
fibrosis in Norway. Results from the first three years. Journal of 
cystic fibrosis : official journal of the European Cystic Fibrosis 
Society. 2016; 15(3):318 -24. 
63. Skov, M, Baek vad-Hansen, M, Hougaard, DM, Skogstrand, K, Lund, 
AM, Pressler, T, et al. Cystic fibrosis newborn screening in 
Denmark: Experience from the first 2 years. Pediatr Pulmonol. 2020; 
55(2):549 -55. 
64. Kharrazi, M, Yang, J, Bishop, T, Lessing, S, Young, S, Grah am, S, et 
al. Newborn Screening for Cystic Fibrosis in California. Pediatrics. 
2015; 136(6):1062 -72. 
65. Stewart, C, Pepper, MS. Cystic Fibrosis in the African Diaspora. 
Annals of the American Thoracic Society. 2017; 14(1):1 -7. 
66. Kay, DM, Langfelder -Schw ind, E, DeCelie -Germana, J, Sharp, JK, 
Maloney, B, Tavakoli, NP, et al. Utility of a very high IRT/No   
SOCIALSTYRELSEN  61 
 mutation referral category in cystic fibrosis newborn screening. 
Pediatr Pulmonol. 2015; 50(8):771 -80. 
67. Massie, J, Curnow, L, Tzanakos, N, Francis, I, Robertson, CF. 
Markedly elevated neonatal immunoreactive trypsinogen levels in the 
absence of cystic fibrosis gene mutations is not an indication for 
further testing. Archives of disease in childhood. 2006; 91(3):222 -5. 
68. Ranieri, E, Lewis, BD, Gerace, RL, Ryall, RG, Morris, CP, Nelson, 
PV, et al. Neonatal screening for cystic fibrosis using 
immunoreactive trypsinogen and direct gene analysis: four years' 
experience. BMJ (Clinical research ed). 1994; 308(6942):1469 -72. 
69. Wilcken, B, Wiley, V, Sherry, G , Bayliss, U. Neonatal screening for 
cystic fibrosis: a comparison of two strategies for case detection in 
1.2 million babies. The Journal of pediatrics. 1995; 127(6):965 -70. 
70. Sontag, MK, Lee, R, Wright, D, Freedenberg, D, Sagel, SD. 
Improving the Sensi tivity and Positive Predictive Value in a Cystic 
Fibrosis Newborn Screening Program Using a Repeat 
Immunoreactive Trypsinogen and Genetic Analysis. The Journal of 
pediatrics. 2016; 175:150 -8.e1.  
71. GBA. https://www.g -ba.de/downloads/40 -268-3327/2015 -08-
20_Kinder -RL_Mukoviszidose_Aenderung -Neufassung_ZD.pdf . 
72. Davidson, AGF, Wong, LTK, K irby, LT, Applegarth, DA. 
Immunoreactive Trypsin in Cystic Fibrosis. Journal of Pediatric 
Gastroenterology and Nutrition. 1984; 3 (Suppl. 1).  
73. Brown, RC, Chalmers, DM, Rowe, VL, Kelleher, J, Littlewood, JM, 
Losowsky, MS. Comparison of the diagnostic val ue of serum 
pancreatic isoamylase and immunoreactive trypsin measurement in 
patients with cystic fibrosis. Journal of Clinical Pathology. 1982; 35.  
74. Sermet -Gaudelus, I, Mayell, SJ, Southern, KW. Guidelines on the 
early management of infants diagnosed wi th cystic fibrosis following 
newborn screening. Journal of Cystic Fibrosis. 2010; 9(5):323 -9. 
75. Hanséus K, JM, Norman M. Barnmedicin. Lund: Studentlitteratur; 
2020.  
76. Ramsey, BW, Davies, J, McElvaney, NG, Tullis, E, Bell, SC, 
Dřevínek, P, et al. A CFTR  potentiator in patients with cystic fibrosis 
and the G551D mutation. N Engl J Med. 2011; 365(18):1663 -72. 
77. Wainwright, CE, Elborn, JS, Ramsey, BW, Marigowda, G, Huang, 
X, Cipolli, M, et al. Lumacaftor -Ivacaftor in Patients with Cystic 
Fibrosis Homozygo us for Phe508del CFTR. N Engl J Med. 2015; 
373(3):220 -31. 
78. Taylor -Cousar, JL, Munck, A, McKone, EF, van der Ent, CK, 
Moeller, A, Simard, C, et al. Tezacaftor -Ivacaftor in Patients with 
Cystic Fibrosis Homozygous for Phe508del. N Engl J Med. 2017; 
377(21 ):2013 -23. 
79. Heijerman, HGM, McKone, EF, Downey, DG, Van Braeckel, E, 
Rowe, SM, Tullis, E, et al. Efficacy and safety of the elexacaftor plus 
tezacaftor plus ivacaftor combination regimen in people with cystic 
fibrosis homozygous for the F508del mutation : a double -blind, 
randomised, phase 3 trial. Lancet. 2019; 394(10212):1940 -8. 
80. Middleton, PG, Mall, MA, Dřevínek, P, Lands, LC, McKone, EF, 
Polineni, D, et al. Elexacaftor -Tezacaftor -Ivacaftor for Cystic   
62 SCREENING FÖR CYSTIS K FIBROS - VETENSKAP LIGT UNDERLAG  
 Fibrosis with a Single Phe508del Allele. N Engl J  Med. 2019; 
381(19):1809 -19. 
81. Drug development pipeline. Hämtad 2020.10.15 från: 
https://www.cff.org/Trials/pipeline  
82. Dijk, FN, McKay, K, Barzi, F, Gaskin, KJ, Fitzgerald, DA. Improved 
survival in c ystic fibrosis patients diagnosed by newborn screening 
compared to a historical cohort from the same centre. Archives of 
disease in childhood. 2011; 96(12):1118 -23. 
83. McKay, KO, Waters, DL, Gaskin, KJ. The influence of newborn 
screening for cystic fibros is on pulmonary outcomes in new South 
Wales. The Journal of pediatrics. 2005; 147(3 Suppl):S47 -50. 
84. Lai, HJ, Cheng, Y, Farrell, PM. The survival advantage of patients 
with cystic fibrosis diagnosed through neonatal screening: evidence 
from the United St ates Cystic Fibrosis Foundation registry data. The 
Journal of pediatrics. 2005; 147(3 Suppl):S57 -63. 
85. Siret, D, Bretaudeau, G, Branger, B, Dabadie, A, Dagorne, M, David, 
V, et al. Comparing the clinical evolution of cystic fibrosis screened 
neonatally t o that of cystic fibrosis diagnosed from clinical 
symptoms: a 10 -year retrospective study in a French region 
(Brittany). Pediatr Pulmonol. 2003; 35(5):342 -9. 
86. Mastella, G, Zanolla, L, Castellani, C, Altieri, S, Furnari, M, Giglio, 
L, et al. Neonatal scr eening for cystic fibrosis: long -term clinical 
balance. Pancreatology : official journal of the International 
Association of Pancreatology (IAP)  [et al]. 2001; 1(5):531 -7. 
87. Tridello, G, Castellani, C, Meneghelli, I, Tamanini, A, Assael, BM. 
Early diagn osis from newborn screening maximises survival in 
severe cystic fibrosis. ERJ open research. 2018; 4(2).  
88. Assael, BM, Castellani, C, Ocampo, MB, Iansa, P, Callegaro, A, 
Valsecchi, MG. Epidemiology and survival analysis of cystic fibrosis 
in an area of i ntense neonatal screening over 30 years. American 
journal of epidemiology. 2002; 156(5):397 -401. 
89. Mak, DY, Sykes, J, Stephenson, AL, Lands, LC. The benefits of 
newborn screening for cystic fibrosis: The Canadian experience. 
Fibrosis Society. 2016; 15(3):302 -8. 
90. Sims, EJ, McCormick, J, Mehta, G, Mehta, A. Neonatal screening for 
cystic fibrosis is beneficial even in the context of modern treatment. 
The Journal of pediatrics. 2005; 147( 3 Suppl):S42 -6. 
91. Collins, MS, Abbott, M -A, Wakefield, DB, Lapin, CD, Drapeau, G, 
Hopfer, SM, et al. Improved pulmonary and growth outcomes in 
cystic fibrosis by newborn screening. Pediatric Pulmonology. 2008; 
43:648 -55. 
92. Farrell, PM, Kosorok, MR, Roc k, MJ, Laxova, A, Zeng, L, Lai, HC, 
et al. Early diagnosis of cystic fibrosis through neonatal screening 
prevents severe malnutrition and improves long -term growth. 
Wisconsin Cystic Fibrosis Neonatal Screening Study Group. 
Pediatrics. 2001; 107(1):1 -13. 
93. Schlüter, DK, Southern, KW, Dryden, C, Diggle, P, Taylor -
Robinson, D. Impact of newborn screening on outcomes and social   
SOCIALSTYRELSEN  63 
 inequalities in cystic fibrosis: a UK CF registry -based study. Thorax. 
2020; 75(2):123 -31. 
94. Zhang, Z, Lindstrom, MJ, Farrell, PM, Lai, HJ. Pubertal Height 
Growth and Adult Height in Cystic Fibrosis After Newborn 
Screening. Pediatrics. 2016; 137(5).  
95. Lai, HJ, Cheng, Y, Cho, H, Kosorok, MR, Farrell, PM. Association 
between initial disease presentation, lung disease outcomes, and 
survival in patients with cystic fibrosis. American journal of 
epidemiology. 2004; 159(6):537 -46. 
96. Farrell, PM, Li, Z, Kosorok, MR, Laxova, A, Green, CG, Collins, J, 
et al. Bronchopulmonary disease in children with cystic fibrosis after 
early or delayed di agnosis. Am J Respir Crit Care Med. 2003; 
168(9):1100 -8. 
97. Baussano, I, Tardivo, I, Bellezza -Fontana, R, Forneris, MP, Lezo, A, 
Anfossi, L, et al. Neonatal screening for cystic fibrosis does not 
affect time to first infection with Pseudomonas aeruginosa.  
Pediatrics. 2006; 118(3):888 -95. 
98. Sims, EJ, Clark, A, McCormick, J, Mehta, G, Connett, G, Mehta, A. 
Cystic fibrosis diagnosed after 2 months of age leads to worse 
outcomes and requires more therapy. Pediatrics. 2007; 119(1):19 -28. 
99. Personlig kommunikation Martin Engvall. 2015 -09-20. 
100. Audrezet, M, Munck, A, Scotet, V, Claustres, M, Roussey, M, 
Delmas, D, et al. Comprehensive CFTR gene analysis of the French 
cystic fibrosis screened newborn cohort: implications for diagnosis, 
genetic counsel ing, and mutation -specific therapy. Genetics in 
Medicine. 2015; 17(2):108 -16. 
101. Narzi, L, Lucarelli, M, Lelli, A, Grandoni, F, Lo Cicero, S, Ferraro, 
A, et al. Comparison of two different protocols of neonatal screening 
for cystic fibrosis. Clinical gen etics. 2002; 62(3):245 -9. 
102. Comeau, AM, Parad, RB, Dorkin, HL, Dovey, M, Gerstle, R, Haver, 
K, et al. Population -based newborn screening for genetic disorders 
when multiple mutation DNA testing is incorporated: a cystic fibrosis 
newborn screening model demonstrating increased sensitivity but 
more carrier detections. Pediatrics. 2004; 113(6):1573 -81. 
103. Moran, J, Quirk, K, Duff, AJ, Brownlee, KG. Newborn screening for 
CF in a regional paediatric centre: the psychosocial effects of false -
positive IRT res ults on parents. Journal of cystic fibrosis : official 
journal of the European Cystic Fibrosis Society. 2007; 6(3):250 -4. 
104. Parsons, EP, Clarke, AJ, Bradley, DM. Implications of carrier 
identification in newborn screening for cystic fibrosis. Archives o f 
disease in childhood Fetal and neonatal edition. 2003; 88(6):F467 -71. 
105. Rueegg, CS, Kuehni, CE, Gallati, S, Baumgartner, M, Torresani, T, 
Barben, J. One -year evaluation of a neonatal screening program for 
cystic fibrosis in Switzerland. Deutsches Arzt eblatt international. 
2013; 110(20):356 -63. 
106. Ulph, F, Cullinan, T, Qureshi, N, Kai, J. Informing children of their 
newborn screening carrier result for sickle cell or cystic fibrosis: 
qualitative study of parents' intentions, views and support needs. 
Journal of genetic counseling. 2014; 23(3):409 -20.   
64 SCREENING FÖR CYSTIS K FIBROS - VETENSKAP LIGT UNDERLAG  
 107. Beucher, J, Leray, E, Deneuville, E, Roblin, M, Pin, I, Bremont, F, et 
al. Psychological effects of false -positive results in cystic fibrosis 
newborn screening: a two -year follow -up. The Journal of ped iatrics. 
2010; 156(5):771 -6, 6.e1.  
108. Lang, CW, McColley, SA, Lester, LA, Ross, LF. Parental 
understanding of newborn screening for cystic fibrosis after a 
negative sweat -test. Pediatrics. 2011; 127(2):276 -83. 
109. Tluczek, A, Orland, KM, Cavanagh, L. Ps ychosocial consequences 
of false -positive newborn screens for cystic fibrosis. Qualitative 
health research. 2011; 21(2):174 -86. 
110. al-Jader, LN, Goodchild, MC, Ryley, HC, Harper, PS. Attitudes of 
parents of cystic fibrosis children towards neonatal scree ning and 
antenatal diagnosis. Clinical genetics. 1990; 38(6):460 -5. 
111. Merelle, ME, Huisman, J, Alderden -van der Vecht, A, Taat, F, 
Bezemer, D, Griffioen, RW, et al. Early versus late diagnosis: 
psychological impact on parents of children with cystic fib rosis. 
Pediatrics. 2003; 111(2):346 -50. 
112. de Monestrol, I, Brucefors, AB, Sjoberg, B, Hjelte, L. Parental 
support for newborn screening for cystic fibrosis. Acta paediatrica 
(Oslo, Norway : 1992). 2011; 100(2):209 -15. 
113. Lang, CW, Stark, AP, Acharya, K, Ross, LF. Maternal knowledge 
and attitudes about newborn screening for sickle cell disease and 
cystic fibrosis. American journal of medical genetics Part A. 2009; 
149a(11):2424 -9. 
114. Vernooij -van Langen, AM, Reijntjens, S, van der Pal, SM, Loeber, 
JG, Dompeling, E, Dankert -Roelse, JE. To know or not to know, 
disclosure of a newborn carrier screening test result for cystic 
fibrosis. European journal of medical genetics. 2013; 56(4):192 -6. 
115. Plass, AM, van El, CG, Pieters, T, Cornel, MC. Neonatal scre ening 
for treatable and untreatable disorders: prospective parents' opinions. 
Pediatrics. 2010; 125(1):e99 -106. 
116. Rueegg, CS, Barben, J, Hafen, GM, Moeller, A, Jurca, M, Fingerhut, 
R, et al. Newborn screening for cystic fibrosis - The parent 
perspective . Journal of cystic fibrosis : official journal of the 
European Cystic Fibrosis Society. 2016; 15(4):443 -51. 
117. Tluczek, A, Mischler, EH, Farrell, PM, Fost, N, Peterson, NM, 
Carey, P, et al. Parents' knowledge of neonatal screening and 
response to false -positive cystic fibrosis testing. Journal of 
developmental and behavioral pediatrics : JDBP. 1992; 13(3):181 -6. 
118. Ciske, DJ, Haavisto, A, Laxova, A, Rock, LZ, Farrell, PM. Genetic 
counseling and neonatal screening for cystic fibrosis: an assessment 
of the communication process. Pediatrics. 2001; 107(4):699 -705. 
119. Tluczek, A, Koscik, RL, Farrell, PM, Rock, MJ. Psychosocial risk 
associated with newborn screening for cystic fibrosis: parents' 
experience while awaiting the sweat -test appointment. Pediatri cs. 
2005; 115(6):1692 -703. 
120. Chudleigh, JC, H. Psychological Impact of NBS for CF. Int J 
Neonatal Screen 2020; 6:27.  
121. Kai, J, Ulph, F, Cullinan, T, Qureshi, N. Communication of carrier 
status information following universal newborn screening for sic kle   
SOCIALSTYRELSEN  65 
 cell disorders and cystic fibrosis: qualitative study of experience and 
practice. Health technology assessment (Winchester, England). 2009; 
13(57):1 -82, iii.  
122. Brockow, I, Nennstiel, U. Parents' experience with positive newborn 
screening results for  cystic fibrosis. European journal of pediatrics. 
2019; 178(6):803 -9. 
123. Tluczek, A, Orland, KM, Nick, SW, Brown, RL. Newborn screening: 
an appeal for improved parent education. The Journal of perinatal & 
neonatal nursing. 2009; 23(4):326 -34. 
124. Salm, N, Yetter, E, Tluczek, A. Informing parents about positive 
newborn screen results: parents' recommendations. Journal of child 
health care : for professionals working with children in the hospital 
and community. 2012; 16(4):367 -81. 
125. Tluczek, A, Koscik, RL, Modaff, P, Pfeil, D, Rock, MJ, Farrell, PM, 
et al. Newborn screening for cystic fibrosis: parents' preferences 
regarding counseling at the time of infants' sweat test. Journal of 
genetic counseling. 2006; 15(4):277 -91. 
126. Tluczek, A, Mischler, EH, Bo wers, B, Peterson, NM, Morris, ME, 
Farrell, PM, et al. Psychological impact of false -positive results when 
screening for cystic fibrosis. Pediatric pulmonology Supplement. 
1991; 7:29 -37. 
127. Borowitz, D, Robinson, KA, Rosenfeld, M, Davis, SD, Sabadosa, 
KA, Spear, SL, et al. Cystic Fibrosis Foundation evidence -based 
guidelines for management of infants with cystic fibrosis. The 
Journal of pediatrics. 2009; 155(6 Suppl):S73 -93. 
128. Personlig kommunikation Isabelle de Monestrol. 2015 -09-20. 
129. Farrell, M H, Christopher, SA, Tluczek, A, Kennedy -Parker, K, La 
Pean, A, Eskra, K, et al. Improving communication between doctors 
and parents after newborn screening. WMJ : official publication of 
the State Medical Society of Wisconsin. 2011; 110(5):221 -7. 
130. Misc hler, EH, Wilfond, BS, Fost, N, Laxova, A, Reiser, C, Sauer, 
CM, et al. Cystic fibrosis newborn screening: impact on reproductive 
behavior and implications for genetic counseling. Pediatrics. 1998; 
102(1 Pt 1):44 -52. 
131. Lagoe, E, Labella, S, Arnold, G, R owley, PT. Cystic fibrosis 
newborn screening: a pilot study to maximize carrier screening. 
Genet Test. 2005; 9(3):255 -60. 
132. Lewis, S, Curnow, L, Ross, M, Massie, J. Parental attitudes to the 
identification of their infants as carriers of cystic fibrosis  by newborn 
screening. Journal of paediatrics and child health. 2006; 42(9):533 -7. 
133. Cavanagh, L, Compton, CJ, Tluczek, A, Brown, RL, Farrell, PM. 
Long -term evaluation of genetic counseling following false -positive 
newborn screen for cystic fibrosis. Jo urnal of genetic counseling. 
2010; 19(2):199 -210. 
134. Ren, CL, Borowitz, DS, Gonska, T, Howenstine, MS, Levy, H, 
Massie, J, et al. Cystic Fibrosis Transmembrane Conductance 
Regulator -Related Metabolic Syndrome and Cystic Fibrosis Screen 
Positive, Inconclu sive Diagnosis. The Journal of pediatrics. 2017; 
181s:S45 -S51.e1.    
66 SCREENING FÖR CYSTIS K FIBROS - VETENSKAP LIGT UNDERLAG  
 135. Pollitt, R. Neonatal screening for cystic fibrosis. Early diagnosis is 
important to parents even if it makes little difference to outcome. 
BMJ (Clinical research ed). 1998; 317(7155):41 1-2. 
136. Sparbel, KJ, Tluczek, A. Patient and family issues regarding genetic 
testing for cystic fibrosis: a review of prenatal carrier testing and 
newborn screening. Annual review of nursing research. 2011; 
29:303 -29. 
137. Boland, C, Thompson, NL. Effect s of newborn screening of cystic 
fibrosis on reported maternal behaviour. Archives ofDisease in 
Childhood. 1990; 65:1240 -4. 
138. Sawyer, SM, Glazner, JA. What follows newborn screening? An 
evaluation of a residential education program for parents of infant s 
with newly diagnosed cystic fibrosis. Pediatrics. 2004; 114(2):411 -6. 
139. Culling, B, Ogle, R. Genetic counselling issues in cystic fibrosis. 
Paediatric respiratory reviews. 2010; 11(2):75 -9. 
140. Dudding, T, Wilcken, B, Burgess, B, Hambly, J, Turner, G . 
Reproductive decisions after neonatal screening identifies cystic 
fibrosis. Archives of disease in childhood Fetal and neonatal edition. 
2000; 82(2):F124 -7. 
141. Sawyer, SM, Cerritelli, B, Carter, LS, Cooke, M, Glazner, JA, 
Massie, J. Changing their minds with time: a comparison of 
hypothetical and actual reproductive behaviors in parents of children 
with cystic fibrosis. Pediatrics. 2006; 118(3):e649 -56. 
142. Massie, J, Curnow, L, Gaffney, L, Carlin, J, Francis, I. Declining 
prevalence of cystic fibr osis since the introduction of newborn 
screening. Archives of disease in childhood. 2010; 95(7):531 -3. 
143. Scotet, V, Audrezet, MP, Roussey, M, Rault, G, Blayau, M, De 
Braekeleer, M, et al. Impact of public health strategies on the birth 
prevalence of cys tic fibrosis in Brittany, France. Human genetics. 
2003; 113(3):280 -5. 
144. Castellani, C, Picci, L, Tamanini, A, Girardi, P, Rizzotti, P, Assael, 
BM. Association between carrier screening and incidence of cystic 
fibrosis. Jama. 2009; 302(23):2573 -9. 
145. Hayeems, RZ, Bytautas, JP, Miller, FA. A systematic review of the 
effects of disclosing carrier results generated through newborn 
screening. Journal of genetic counseling. 2008; 17(6):538 -49. 
146. McClaren, BJ, Metcalfe, SA, Aitken, M, Massie, RJ, Ukoumunne , 
OC, Amor, DJ. Uptake of carrier testing in families after cystic 
fibrosis diagnosis through newborn screening. European journal of 
human genetics : EJHG. 2010; 18(10):1084 -9. 
147. Duff, A, Brownlee, K. Psychosocial aspects of newborn screening 
programs f or cystic fibrosis. Children's Health Care. 2008; 37(1).  
148. Rock, MJ, Levy, H, Zaleski, C, Farrell, PM. Factors accounting for a 
missed diagnosis of cystic fibrosis after newborn screening. Pediatr 
Pulmonol. 2011; 46(12):1166 -74. 
149. Hayeems, RZ, Miller , FA, Barg, CJ, Bombard, Y, Kerr, E, Tam, K, et 
al. Parent Experience With False -Positive Newborn Screening 
Results for Cystic Fibrosis. Pediatrics. 2016; 138(3).  
150. Vernooij -van Langen, AM, van der Pal, SM, Reijntjens, AJ, Loeber, 
JG, Dompeling, E, Dank ert-Roelse, JE. Parental knowledge reduces   
SOCIALSTYRELSEN  67 
 long term anxiety induced by false -positive test results after newborn 
screening for cystic fibrosis. Molecular genetics and metabolism 
reports. 2014; 1:334 -44. 
151. Tluczek, A, Clark, R, McKechnie, AC, Brown, RL.  Factors affecting 
parent -child relationships one year after positive newborn screening 
for cystic fibrosis or congenital hypothyroidism. Journal of 
developmental and behavioral pediatrics : JDBP. 2015; 36(1):24 -34. 
152. Tluczek, A, Clark, R, McKechnie, AC , Orland, KM, Brown, RL. 
Task -oriented and bottle feeding adversely affect the quality of 
mother -infant interactions after abnormal newborn screens. Journal 
of developmental and behavioral pediatrics : JDBP. 2010; 31(5):414 -
26. 
153. Ulph, F, Cullinan, T, Q ureshi, N, Kai, J. Parents' responses to 
receiving sickle cell or cystic fibrosis carrier results for their child 
following newborn screening. European journal of human genetics : 
EJHG. 2015; 23(4):459 -65. 
154. Hayeems, RZ, Miller, FA, Vermeulen, M, Potter , BK, Chakraborty, 
P, Davies, C, et al. False -Positive Newborn Screening for Cystic 
Fibrosis and Health Care Use. Pediatrics. 2017; 140(5).  
155. Tluczek, A, McKechnie, AC, Brown, RL. Factors associated with 
parental perception of child vulnerability 12 months after abnormal 
newborn screening results. Research in nursing & health. 2011; 
34(5):389 -400. 
156. Perobelli, S, Zanolla, L, Tamanini, A, Rizzotti, P, Maurice Assael, B, 
Castellani, C. Inconclusive cystic fibrosis neonatal screening results: 
long-term psychosocial effects on parents. Acta paediatrica (Oslo, 
Norway : 1992). 2009; 98(12):1927 -34. 
157. Tluczek, A, Chevalier McKechnie, A, Lynam, PA. When the cystic 
fibrosis label does not fit: a modified uncertainty theory. Qualitative 
health research. 20 10; 20(2):209 -23. 
158. Hayeems, RZ, Miller, FA, Barg, CJ, Bombard, Y, Carroll, JC, Tam, 
K, et al. Psychosocial Response to Uncertain Newborn Screening 
Results for Cystic Fibrosis. The Journal of pediatrics. 2017; 184:165 -
71.e1.  
 
Nationella utbildnings- och övningsplaner för katastrofmedicinsk beredskap och civilt försvar samt nationell samordning av utbildning och övning – Redovisning av regeringsuppdraget S2021/02922

National training and exercise plans for disaster medical preparedness and civil defense and national coordination of training and exercise - Report of the government assignment S2021/02922

 Nationella utbildnings - och 
övningsplaner för 
katastrofmedicinsk 
beredskap och civilt försvar 
samt nationell samordning 
av utbildning och övning  
Redovisning av regeringsuppdraget S2021/02922  
 
Denna publikation skyddas av upphovsrättslagen. Vid c itat ska källan uppges. För 
att återge bilder, fotografier och illustrationer krävs upphovsmannens tillstånd.  
 
tas fram i alternativt format på begäran. Frågor om alternat iva format skickas till al-
ternativaformat@socialstyrelsen.se  
 
Artikelnummer  2022 -9-8139   
 
Publicerad   www.socialstyrelsen.se, oktober 2022  
Reviderad 2022 -10-28. S 28, ny punkt ”Internmedicin ” under rubriken Pers onalkate-
gorier .  
 
 Förord  
Socialstyrelsen har fått i uppdrag av  regeringen  att ta fram nationella planer 
för utbildning och övning för katastrofmedicinsk beredskap och civilt för-
svar.  
Det förslag som myndigheten lägger fram innefattar detaljerade kunskaps - 
och färdighetsmål för utbildningar  och övningar i katastrofmedicin  på befatt-
ningsnivå  för alla relevanta personalkategorier . Som stöd i planeringen läm-
nas också förslag till omfattning samt förslag till disposition av tid samt me-
todik . I rapporten betonas vikten av att förslage n stäms av mot det parallellt 
pågående arbetet med att skapa en enhetlig organisation, metodik och termi-
nologi för katastrofmedicinsk beredskap och civilt försvar.  
Förslaget har förankrats dels genom enkäter till regioner och kunskaps-
centra avseende behov och önskemål om utbildning, dels genom referens-
grupper från katastrofmedicinska kunskapscentra, regioner o ch samverkande 
myndigheter och organisationer, som deltagit med förslag och kommentarer 
både under utredningens gång och inför förslagets slutliga utformning.  Soci-
alstyrelsens ambition med de framtagna planerna är at t de ska utgöra ett stöd 
till regeringen , ansvariga aktörer för utbildningsinsatser inom hälso - och 
sjukvården, myndigheter och andra berörda aktörer.  
Socialstyrelsen vill framföra sitt varma tack till medverkande experter, till 
alla deltagare i referensgrupper och andra som bidragit till detta  arbete . 
Rapporten har tagits fram av utredaren Kristina Lennquist Montán  samt 
anlitade externa experter inom katastrofmedicinsk undervisning. Därutöver 
har y tterligare experter och referenspersoner konsulterats inom specifika om-
råden. Ansvarig chef har va rit krisberedskapschefen Taha Alexandersson.  
 
Olivia Wigzell  
     
 Innehåll  
Sammanfattn ing ................................ ................................ ................................ ...... 7 
Inledning  ................................ ................................ ................................ ....................  9 
Regeringens uppdrag till Socialstyrelsen  ................................ ........................  9 
Metodi k och förankring  ................................ ................................ ......................  9 
Uppdragets omfattning  ................................ ................................ ................... 10 
Rapportens disposition  ................................ ................................ ..................... 11 
Bakgrund  ................................ ................................ ................................ ................  13 
Begreppet ”särskild händelse”  ................................ ................................ .......13 
Lokal, regional och nationell nivå  ................................ ................................ ..14 
Behovsanalys  ................................ ................................ ................................ .........  15 
Behovet av katastrofmedicinsk kunskap hos vårdpersonal ...................... 15 
Behov av nationellt enhetliga utbildn ings- och övningsplaner för hälso - 
och sjukvården ................................ ................................ ................................ ...18 
Plan för kompletterande grundläggande katastrofmedicinsk utbildning  19 
Syfte  ................................ ................................ ................................ ...................... 19 
Personalkategorier  ................................ ................................ ............................ 19 
Kunskaps - och färdighetsmål  ................................ ................................ .......... 19 
Omfattning  ................................ ................................ ................................ ......... 20 
Planer för vidareutbildning i katastrofmedicin  ................................ ................  21 
Övergripande syfte  ................................ ................................ ........................... 21 
Personalkategorier  ................................ ................................ ............................ 21 
Personal inom opererande specialiteter  ................................ ...................... 21 
Personal inom anestesi och intensivvård  ................................ ...................... 24 
Personal inom akutsjukvård  ................................ ................................ ............. 26 
Personal inom invärtesmedicin  ................................ ................................ .......28 
Personal inom infek tionssjukdomar  ................................ ................................ 30 
Personal inom allmänmedicin  ................................ ................................ ........ 32 
Personal inom bild - och funktionsmedicin  ................................ .................... 34 
Personal inom krisstöd  ................................ ................................ ....................... 35 
Personal inom prehospital sjukvård  ................................ ............................... 36 
Plan för utbildning och träning i befatt ning  ................................ ....................  40 
Övergripande syfte  ................................ ................................ ........................... 40 
Introduktion för hälso - och sjukvårdspersonal  ................................ ............. 41 
Introduktionsutbildning för icke hälso - och sjukvårdpersonal  ................... 42    
 Regelbunden utbildning och träning i befattning för personal inom 
medicinsk och kirurgisk akutsjukvård  ................................ .............................  43 
Regelbunden utbildning och träning i befattning för personal inom 
prehospital sjukvård  ................................ ................................ ..........................  45 
Regelbunden utbildning och träning i befattning för  personal på 
vårdavdelningar och inom kommunal hälso - och sjukvård .....................  48 
Regelbunden utbildning och träning i befattning för personal i 
ledningsfunktioner vid särskild händelse  ................................ .......................  50 
Sektorsspecifika övningar i befattning  ................................ ..............................  55 
Syfte  ................................ ................................ ................................ .....................  55 
Målgrupp  ................................ ................................ ................................ ............  55 
Kunskaps - och färdighetsmål  ................................ ................................ .........  55 
Metodik  ................................ ................................ ................................ ...............  55 
Omfattning  ................................ ................................ ................................ .........  56 
Övningsfrekvens för personal  ................................ ................................ ..........  56 
Typ av scenarier  ................................ ................................ ................................  57 
Typer av övningar, målgrupper, omfattning och frekvens  .......................  58 
Sektorsövergripande samverkansövningar  ................................ ......................  67 
Nationell samordning av regioners och kommuners deltagande i 
övningsverksamh et ................................ ................................ ...........................  67 
Internationell samverkan  ................................ ................................ .................  69 
Etablerade utbildningar inom området eller dess gränsområden  ..............  70 
Utbildningar för vardaglig sjukvård av värde som grund för 
katastrofmedicinsk utbildning  ................................ ................................ .........  70 
Utbildningar fokuserade på insats vid särskild händelse  ...........................  71 
Utbildning av lärare och instruktörer  ................................ ................................ . 72 
Utbildning av övningsinstruktörer  ................................ ................................ ... 72 
Kommentarer  ................................ ................................ ................................ .........  74 
Behovet av en gedigen grundutbildning  ................................ ....................  74 
Behovet av pedagogisk utveckling  ................................ ..............................  74 
Vidareutbildning i katastrofmedicin  ................................ ..............................  75 
Personal inom opererande specialiteter  ................................ ......................  75 
Metodik, disposition och  kvalitetssäkring  ................................ .....................  75 
Avstämning mot arbetet med nationellt enhetlig katastrofmedicinsk 
metodik  ................................ ................................ ................................ ...............  76 
Referenser  ................................ ................................ ................................ ...............  77 
Bilaga 1: Underlag för behovsinventering  ................................ ........................  81 
Bilaga 2: Kunskaps - och färdighetsmål för grundläggande utbildning i 
katastrofmedicin ................................ ................................ ................................ .... 84 
Kunskaps - och färdighetsmål, läkare och sjuksköterskor  ..........................  84 
Kunskaps - och färdighetsmål, undersköterskor  ................................ ...........  85 
Kunskaps - och färdighetsmål, övrig hälso - och sjukvårdspersonal  .........  86    
NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANER FÖ R KATASTROFMEDICINSK  BEREDSKAP OCH CIVIL T FÖRSVAR SAMT 
NATIONELL SAMORDNING  AV UTBILDNING OCH Ö VNING  
 Sammanfattning  
Katastrofmedicin är det område inom hälso - och sjukvården som har till upp-
gift att utveckla och förmedla de kunskape r och färdigheter som krävs för att 
så långt som möjligt begränsa fysiskt och psykiskt lidande samt undvikbara 
förluster av liv och hälsa i situationer där det akuta vårdbehovet överstiger 
tillgängliga resurser. Risken för sådana situationer, som kan uppko mma var 
och när som helst, ofta utan förvarning, ökar parallellt med samhällsutveckl-
ingen. De kräver kunskaper och färdigheter utöver vad som krävs för normal 
sjukvård inom flera olika områden. All personal inom hälso - och sjukvården 
måste ha ett visst måt t av sådana kunskaper eftersom en insats vid en sådan 
händelse sträcker sig över specialistgränserna och kräver medverkan i arbets-
uppgifter utanför det egna verksamhetsområdet.  
Personal inom vissa specialområden kommer att ha nyckelfunktioner som 
kräver speciell utbildning och träning. Slutligen behöver alla dessa kunskaper 
och färdigheter upprätthållas genom repetitiv utbildning och övning eftersom 
det handlar om insatser med oregelbunden frekvens och ibland mycket långa 
intervall.  
Med denna bakgrund har myndigheten framställt och kategoriserat nation-
ella planer för  utbildning och övning  enligt följande struktur : 
• Grund läggande katastrofmedicinsk utbildning , basala kunskaper som 
är obligatoriska för all vårdpersonal oavsett inriktning. Omfattning i tid 
beroende på vårdinriktning.  
• Vidareutbildning i katastrofmedicin , för den personal som har eller 
kommer att  ha nyckelfunktioner  vid dessa insatser kopplat till sina specia-
liteter. Omfattning beroende på specialitet.  
• Utbildning  och träning i befattning , repeti tiv praktisk träning för all 
vårdpersonal med fastställda intervall och i vissa fall kompletterande ut-
bildning till vissa befattningar.  
• Sektors specifik a övning ar i befattning  där vissa nyckelfunktioner inom 
hälso - och sjukvården övas och testas specifikt o ch mer ingående.  
• Sektorsövergripande samverkansövningar med samverkande aktörer 
inom övriga delar av samhället.  
För varje utbildningsnivå anges i förslaget syfte, kunskaps - och färdighets-
mål samt, som planerings stöd för utbildningar på vidare - och befatt ningsnivå, 
även  förslag på  omfattning,  hur tiden kan disponeras  samt  metodik.  
Kunskaps och färdighetsmål för olika nivåer i förslaget är baserade på (a) 
behovsanalys, (b) enkät utsänd till regioner och kunskapscentra (c) förank-
ring med samverkande myndigh eter och (d) i förekommande fall samverkan 
med expertis inom specialområden.  
Beträffande utbildningsinnehållet betonades i uppdraget områdena trauma, 
CBRN, katastrofmedicin och krisstöd . Katastrofmedicin innefattar per defi-
nition alla dessa områden och all a komponenter av katastrofmedicinen finns 
med, inklusive de specifikt nämnda områdena enligt ovan.    
8 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   Mot bakgrund av att det inte ligger inom ramen för uppdraget att ta fram för-
slag för revideringar av grundutbildningar eller specialistutbildningar är pla-
nerna framtagna med fokus på de kompetens - och färdighetsmål som förvän-
tas av de yrkeskategorier som ska upprätthålla en god katastrofmedicinsk 
beredskap i Sverige. Då en stor del av den yrkesverksamma personalen sak-
nar dessa kompetenskrav  presenteras en kort are komplettera nde utbildning 
före påbörjande av utbildning/övning i befattning  tills de mer specifika och 
omfattande kompetens - och färdighetsmålen har uppnåtts bland majoriteten 
av den yrkesverksamma personalen.  
En enhetlig nationell utbildning  enligt de  planer som presenteras i denna 
rapport  leder på sikt till nationellt enhetlig organisation, terminologi och me-
todik vilket är viktigt eftersom katastrofmedicinska insatser ofta sker i sam-
verkan över regionala och kommunala gränser. En nationellt enhetlig utbild-
ning kräver  också en enhetlig utbildning av lärare och instruktörer och en 
satsning på sådan utbildning bedöms som en viktig komponent i det fortsatta 
arbetet med en nationell utbildnings - och övnings plan. Ett förslag till en in-
struktörs utbildning ha r inkluderats i myndighetens rapport . 
    
 Inledning  
Regeringens uppdrag till Socialstyrelsen  
Regeringen har givit Socialstyrelsen i uppdrag att ta fram nationella utbild-
nings - och övningsplaner för katastrofmedicinsk beredskap och civilt försvar. 
Socialstyre lsen ska enligt uppdraget redovisa hur aktuella områden för ut-
bildning och övning identifieras och omhändertas under åren 2021 –2025. I 
uppdraget ingår nationell samordning av regioners och kommuners delta-
gande i nationella kris - och totalförsvarsövningar  inom området hälso - och 
sjukvård1. Utgångspunkt i arbetet ska vara Totalförsvaret 2021 –2025  [1] och 
delbetänkandet Hälso - och sjukvård i det civila försvaret  [2]. Socialstyrelsen 
ska även utgå från de kunskapsunderlag som myndigheten på regeringens 
uppdrag har identifierat att regionerna har behov av som stöd för sin plane-
ring2.  
Nationella utbildnings - och övningsplaner ska initialt tas fram inom föl-
jande områden: trau mavård, omhändertagande av drabbade vid s.k. CBRN - 
händelse, katastrofmedicin och krisstöd (det senare även innefattande omhän-
dertagande och vård i ett efterkrigsskede).  
Uppdraget ska genomföras i samarbete med regioner, länsstyrelser, Sveri-
ges Kommuner o ch Regioner ( SKR ), Försvarsmakten, Myndigheten för 
Samhällsskydd och Beredskap (MSB) samt andra relevanta aktörer3.  
I uppdraget ingår också att ta fram en teoretisk utbildning om hälso - och 
sjukvårdens roll i totalförsvaret som redovisas separat.  
Metodik  och förankring  
Föreslagna utbildnings - och övningsplaner baseras på en bred inventering av 
utbildningsbehovet inom detta område, omfattande:  
• Behovsanalys baserad på såväl nationell och internationell litteratur som 
expertis med långvarig och omfattande vet enskaplig och pedagogisk erfa-
renhet inom området  
• Inventering/genomgång av befintliga utbildningar inom området från lo-
kalt, regional t, nationellt och internationellt perspektiv  
• Enkät med hög svarsfrekvens utsänd till beredskapssamordnare i samtliga 
regione r samt katastrofmedicinska kunskapscentra där man erbjudits att 
lista k unskaps - och färdighetsmål för olika personalkategorier på olika  ni-
våer (bilaga 1).  
 
1 Uppdrag att ta fram nationella utbildnings - och övningsplaner för katastrofmedicinsk beredskap och civilt försvar,  
S2021/02922 (delvis)  
2 Uppdrag att ta fram underlag m.m. samt att samordna, stödja, följa upp och utvärdera regionernas arbete med häl so- 
och sjukvårdens beredskap och planering inför civilt försvar. S2021/02921 (delvis)  
3 Uppdrag att ta fram nationella utbildnings - och övningsplaner för katastrofmedicinsk beredskap och civilt försvar,  
S2021/02922 (delvis)    
10 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   Framtagandet av nationella utbildnings - och övningsplaner har skett i nära 
samarbete med regioner, länsstyrelser, Försvarsmakten, MSB, Folkhälso-
myndigheten och SKR. Nominerade personer från regionerna har också del-
tagit i olika arbetsgrupper kopplat till denna rapport. Socialstyrelsen  har där-
utöver förankrat arbetet i det stående samarbetsnätverk för de t 
utvecklingsarbete och de uppdrag myndigheten bedriver rörande krisbered-
skap, katastrofmedicinsk beredskap och civilt försvar  som myndigheten har 
inrättat. Samarbetsnätverket består av : 
• Refere nsgrupp med SKR och hälso - och sjukvårdsdirektörer  
• Referensgrup p med regionernas beredskapschefer/beredskapssamordnare . 
• Referensgrupp med representanter från Försvarsmakten  
• Expertgrupp med representanter från regioner, katastrofmedicinska kun-
skapscentrum, Försvarsmakten samt nominerade experter från NPO 
PIVOT 4 
• Extern arbetsgrupp med nominerade personer från regioner, MSB, Folk-
hälsom yndigheten och Försvarsmakten.   
Utöver det har arbetet redovisats för en bredare målgrupp inom regioner och 
samverkande aktörer vid Socialstyrelsen s forum för informationsdelning och 
dialog om pågående arbete inom katastrofmedicinsk beredskap genom fyra 
webbinarier . 
Utgångspunkten har varit att identifiera områden för kompetenshöjande ut-
bildning s- och övning saktiviteter och redovisa prioriterade områden som be-
höver omhändertas under nuvarande  totalförsvarsperiod 2021 –2025 .  
Uppdragets omfattning   
Av uppdraget framgår att myndigheten initialt ska ta fram nationella utbild-
nings och övningsplaner för katastrofmedicinsk beredskap och civilt försvar 
inom följande områden:  
• traumavård,  
• omhändertaga nde av drabbade vid s.k. CBRN händelse,  
• katastrofmedicin och krisstöd, samt  
• hälso - och sjukvårdens roll i totalförsvaret  (redovisas separat) . 
Myndighetens tolkning är att katastrofmedicin per definition innefattar samt-
liga ovanstående  områden . Därmed har  de specifikt nämnda områdena ovan 
varit utgångspunkt för den framtagna rapporten , medans redovisningens dis-
position utgår från föreslagna utbildnings - och övningsmoment för samtliga 
av nivåerna grundläggande utbildning, vidareutbildning, utbildning och tr ä-
ning i befattning samt sektors specifika och sektorsövergripande övningar.  
 
4 Nationellt programområde Peri operativ vård, intensivvård och transplantation    
SOCIALSTYRELSEN  11 
 Rapportens disposition  
Redovisningens disposition utgår dock från föreslagna utbildnings - och öv-
ningsmoment enligt nedan.   
A. Grund läggande u tbildning  i katastrofmedicin  
Förmedlar ba sala kunskaper i sjukvårdens organisation och agerande vid 
särskild händelse. Motsvarar det kunskapsområde som i regeringsupp-
draget beskrivs som ”katastrofmedicin”.  
Grundutbildning i katastrofmedicin bör vara ett krav för all hälso - och 
sjukvårds personal . Det är den byggsten  som övriga utbildningar utgår 
från och genomgången grundutbildning är därför en förutsättning för 
dessa. Eftersom det under senare år inte bedrivits någon katastrofmedi-
cinsk grundutbildning  i större omfattning  kommer det att finnas ett be-
hov en kompletterande grundutbildning inför  utbildning och övning i be-
fattning. Förslag till kompletterade utbildning  för grundläggande 
kunskaper i katastrofmedicin  ingår i planen.  
 
B. Vidareutbildning i katastrofmedicin  
Förmedlar de kunskaper som krävs för  att specialistutbildad personal 
inom olika områden ska kunna agera optimalt i sin specialistbefattning 
vid särskild händelse. Motsvarar de kunskaper som krävs för optimal 
hantering av de olika scenarier som beskrivs i regeringsuppdraget.   
 
C. Utbildning och träning  i befattning  
Förmedlar och vidmakthåller de kunskaper som krävs för optimal funkt-
ion i ordinarie befattning vid särskild händelse. Kan uppdelas i:  
• Obligatorisk introduktionsutbildning i den egna enhetens organisation 
vid särskild händelse.  
• Obligato riska, med regelbundna intervall återkommande praktiska 
övningar i befattning.  
D. Sektors specifika övningar  i befattning  
Vid en insats för särskild händelse finns v issa nyckelfunktioner som be-
höver övas och testas specifikt och mer ingående.  
 
E. Sektor sövergrip ande samverkansövningar  
Ökar och vidmakthåller de kunskaper som krävs för optimal funktion i 
befattning med speciell tonvikt på samverkan dels med övriga i insatsen 
involverade organisationer, dels över lokala och regionala gränser.  
 
För varje nivå enligt ovan anges de utbildningar/övningar som föreslås för 
varje personalkategori.  För varje utbildning/övning anges:  
• Syfte  
• Utbildningskategorier  
• Kunskaps - och färdighetsmål  
• Omfattning  
 
I planerna framställs också f örslag till disposition av tid samt  metodik , redo-
visade i tabellform . Dessa ska betraktas som stödjande för den fortsatta   
12 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   planeringen, framförallt för de institutioner , regioner , kommuner eller organi-
sationer som har att starta upp utbildning. Etablerade utbildningscentra lik-
som en del universitet/hög skolor har redan utbildningar som täcker angivna 
kunskaps - och färdighetsmål, men denna plan kommer att innebära en bred-
dad verksamhet även till dem som behöver starta upp från begränsad eller i 
visa fall obefintlig utbildning i katastrofmedicin inom något  eller några av de 
angivna områdena.  
Detaljerade scheman har dock ej bedömts ingå i uppdraget. Ett ökat behov 
av läromedel av olika slag kommer att finnas, men rekommendation av läro-
medel och undervisningshjälpmedel har inte bedömts ingå i uppdraget.    
SOCIALSTYRELSEN  13 
 Bakgrund  
Begreppet ”särskild händelse”  
Inom svensk krisberedskap används många olika begrepp: allvarlig händelse, 
särskild händelse, extraordinär händelse och samhällsstörning [3]5. Som ge-
mensam beteckning för alla de situationer som täcks av uppdraget, i både 
fredstid, höjd beredskap och krig, har Socialstyrelsen i denna rapport  använt 
det begrepp som för närvarande tillämpas för detta ändamål i svensk hälso - 
och sjukvård , ”särskild händelse”6. Särskild händelse definieras  i Socialsty-
relsens föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2013:22 ) om katastrofmedi-
cinsk beredskap  som ” händelse som är så omfattande och allvarlig att resur-
serna måste organiseras, ledas  och användas på s ärskilt sätt” . Begreppet 
används  konsekvent som täckande hela det spektrum av händelser som be-
rörs av uppdraget  såsom [4]:  
• Händelser som följd av samhällsutvecklingen med ökad sårbarhet  
− Transporter (i luften, till lands och till sjöss)  
− Skadliga ämnen (kemiska, explosiva, biologiska, joniserande strålning)  
− Publika evenemang  
− Bränder  
− Kollaps av byggnader  
− Störningar i el och vattenförsörjning  
• Störningar i tekniska system  
− Händelser direkt orsak ade av människan  
− Terrordåd  
− Kriminella handlingar  
− Väpnade konflikter  
• Händelser orsakade av förändringar i klimat och natur  
− Jordbävningar, ras, laviner  
− Vulkanutbrott  
− Tsunamis  
− Översvämningar  
− Höga vindhastigheter  
− Extrema temperaturer  
− Svält  
− Pandemier  
Denna in delning inrymmer vissa överlappningar, exempelvis är människan 
också skyldig till förändringar i klimat och natur, som i sin tur kan orsaka 
bränder och störningar i tekniska system. Den ger dock en översikt över de 
scenarier som samhället  har att förbereda  sig på i ett globalt perspektiv, där 
                                                      
5 Sid. 87  
6 Den svenska definitionen har diskuterats för att den utgör ett vagt underlag för den som har att fatta beslut om att de-
klarera ”särskild händelse” och det kan finnas skäl att bättre samordna den med dess internationella motsvarighet (Ma-
jor Incident eller Mass Casualty Incident), där man också tillämpar en nivåindelning eftersom begreppet täcker ett 
mycket brett spektrum avseende svårighetsgrad.    
14 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   även händelser av den sista kategorin blivit en riskfaktor att räkna med i Sve-
rige. 
Lokal, regional och nationell nivå  
Med lokal nivå i avses i denna rapport enskilda hälso - och sjukvårds verksam-
heter inom en region sam t kommuners egna verksamheter och  de verksam-
heter som kommuner ansvarar  för inom hälso - och sjukvård i sitt geografiska 
område . 
Med regional nivå avses verksamheter inom regioner, länsstyrelser (geo-
grafiskt områdesansvariga och ansvariga för den statliga f örvaltningen inom 
länet) samt inom statliga myndigheter på regional nivå. Kommuner och reg-
ioner har det huvudsakliga ansvaret att tillhandahålla god vård åt befolk-
ningen i enlighet med rådande  lagar, förordningar samt  föreskrifter och all-
männa råd.  
För nat ionell nivå ansvarar regeringen som delegerar stor del av den opera-
tiva verksamheten till statliga myndigheter [3]7.  
Strukturreform för krisberedskap och civilt förs var 
Den 1 oktober 2022 träder en ny myndighetsreform i kraft för civilt försvar 
och krisberedskap i syfte att stärka landets motståndskraft under fredstida 
krissituationer, höjd beredskap och krig [5]. I den nya strukturreformen in-
förs en högre regional nivå med 6 civilområden med en civilområdesansvarig 
länsstyrelse för varje område [6].  
MSB har uppdraget att samordna arbetet att förbereda rutiner och arbets-
sätt inom reformens område tillsammans med blivande sektorsmyndigheter 
och beredskapsmyndigheter [6]. I MSB:s uppdrag in går att:  
• Beskri va ansvar, roller och mandat för statliga myndigheter  
• Ta fram process och metod för civil beredskapsplanering  
• Utveckla aktörsgemensamma arbetssätt utifrån gemensamma grunder för 
ledning och samverkan vid samhällsstörningar  
• Genomföra behovsan alyser och målgruppsdialoger för kompetensförsörj-
ning i form av utbildning och övning  
• Etablera ett system för att kunna begära och ta emot hjälp från andra län-
der och organisationer vid en större kris eller i en krigssituation (både ci-
vilt och militärt)  
Den nedersta punkten ovan berör internationell samverkan. Det faktum att 
Sverige befinner sig i en ansökansprocess till NATO och det förändrade sä-
kerhetspolitiska läget kommer att påverka planeringsarbetet för kommande 
år. För hälso - och sjukvårdens del kom mer det att innebära ett utökat behov 
av samordning med fler aktörer på det internationella fältet.  
                                                      
7 Sid 90 -91   
 Behovsanalys  
Behovet av katastrofmedicinsk kunskap  
hos vårdpersonal  
Katastrofmedici n definieras internationellt som ”den vetenskap som syftar 
till att utvec kla och förmedla den metodik samt de kunskaper och färdigheter 
som krävs för att så långt möjligt begränsa lidande och förluster av liv och 
hälsa i situationer där det akuta vårdbehovet överstiger tillgängliga resurser i 
sådan omfattning att liv och hälsa är i fara”  [4]8.  
Den kunskap som vårdpersonal behöver för att driva normal sjukvård 
räcker inte för att kunna fungera i en insats vid händelser av detta slag. Det 
kräver särskild kunskap ut över detta inom flera områden [7, 8] :  
• Kunskap o m såväl sjukvårdens som samhällets beredskapsorganisation för 
särskild händelse, höjd beredskap och krig som en förutsättning för att 
kunna verka integrerat i denna o rganisation  
• Kunskap om de olika typer av skador och sjukdomstillstånd man har att ta 
hand om i dessa situationer och som på många punkter skiljer sig från dem 
man ser i sin normala verksamhet  
• Kunskap om principerna för prioritering och primärt omhändertag ande av 
dessa skador och sjukdomstillstånd eftersom ökad vårdbelastning kan 
kräva breddad kompetens långt över specialistgränserna  
• Kunskap om förenklade metoder för diagnostik och behandling  vid be-
gränsad tillgång på avancerad teknik  
• Kunskap om grunderna f ör krisstöd till drabbade vid särskild händelse, 
egna reaktioner och stöd till personalen efter insatser  
• Kunskap om reservsystem för sjukvårdens driftsäkerhet (el -, vatten och 
materialförsörjn ing, informationsteknologi)  
I slutbetänkandet för ”Hälso - och s jukvårdens beredskap: struktur för ökad 
förmåga” (vilken är en av utgångspunkterna för detta uppdrag) föreslås att 
Högskoleförordningen (1993:100)  bör kompletteras med nya kunskapsmål 
för katastrofmedicin [3]. Det faller inte inom ramen för detta uppdrag att fö-
reslå hur grundutbildningar bör anpassas eller kompletteras för att säkerställa 
en långsiktig kompetensförsörjning av hälso - och sjukvårdspersonal med ka-
tastrofm edicinsk kompetens , men de grundläggande kunskapsmålen för olika 
personalkategorier som  blivit resultatet av  den genomförda behovsanalysen 
återfinns i bilaga 2 .  
Behovet av grundläggande kunskaper i 
katastrofmedicin  
Basala  kunskaper inom ovan nämnda område n bör besittas av  all hälso - och 
sjukvårdspersonal  eftersom alla kan komma att bli direkt eller indirekt 
                                                      
8 Kap 19 sid 399    
16 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   berörd a vid insats för särskild händelse [2]9. Detta kan ske redan första tjän st-
göringsdagen och ett korrekt agerande  kan vara avgörande för drabbades liv 
och hälsa [9-15]. Ämnet katastrofmedicin är komplext och av behovsana-
lysen framkommer att utbildningens omfattning kommer behöva variera be-
roende på  personalkategori  samt hur många kunskapskrav som tillgodoses 
inom andra ämnesområden.  
Kompetensförsörjningen av läkare, sjuksköterskor, undersköterskor och 
övriga yrkeskategorier inom hälso - och sjukvården med katastrofmedicinsk 
kunskap behöve r kunna tillgodoses långsiktigt för ett upprätthållande av god 
nationell katastrofmedicinsk beredskap. Det skulle vara önskvärt för verk-
samheterna inom hälso - och sjukvården och omsorgen att den personal som 
rekryteras till befattning redan under  grundutbi ldningsnivå hade grundläg-
gande kunskap om :  
• Principerna för sjukvårdens organisation och ledning i skadeområde 10 och 
på sjukvårdsenhet vid särskild händelse  
• Den katastrofmedicinska beredskapsplanens 11 uppbyggnad och tillämp-
ning, de olika beredkapsgradernas i nnebörd samt användande av åtgärds-
kort 
• Principerna för prioritering (triage) och förenklad behandlingsmetodik vid 
särskild händelse med skador orsakade av fysiskt våld, inklusive högener-
getiskt våld som vid projektil - och detonationsskador , samt händelser or-
sakade av skadliga  ämnen, joniserande strålning  och smittsamma ämnen  
• Grunderna för krisstöd till drabbade vid särskild händelse samt stöd till 
personalen efter insatser  
• Vilka reservsystem som finns för sjukvårdens driftsäkerhet (informations-
teknologi, k ommunikat ion, el - och vattenförsörjning)  
Som tidigare nämnts kan personal redan första tjänstgöringsdagen  bli invol-
verad i insats efter särskild händelse och då behöva kunna utföra:  
• Primär prioritering av skadade i skadeområde  
• Enklare primära behandlings åtgärder i enlighet med evidensbaserade rikt-
linjer för ”första hjälpen”, som manuellt säkerställande av luftväg, place-
ring i drängageläge, anläggande av tryckförband och tourniquet samt sta-
bilisering av fraktur  
• Arbete i skyddsutrustning vid hantering av sm ittsam och/eller kontamine-
rad patient  
• Bemöta drabb ade utifrån enkla grundelement för krisstöd  
Det bedöms därför utifrån genomförd behovsanalys vara av vikt att  personal 
inom hälso - och sjukvården samt omsorgen redan vid tillträde i befattning 
har kännedom om de olika typer av särskilda händelser som kan drabba vårt 
samhälle och de specifika krav de ställer på hälso - och sjukvården och dess 
personal. Vikten av att ha kunskap om beredskapen inför samt principerna 
                                                      
9 Sid 63  
10 Definieras i Socialstyrelsens termbank som ” område i anslutning till skadeplats inom vilket hälso - och sjukvårds -, 
polis - och räddningsinsatser leds och organiseras vid en skadehändelse ". 
11 Definieras i Socialstyrelsens termbank som ”  fastställd plan som beskriver hur hälso - och sjukvården ska organiseras 
vid särskild händelse ”   
 för hantering av pandemier har tydliggjorts under covid -19 pandemin, men 
det kommer också vara viktigt att ha en grundläggande kunskap om p rinci-
perna för hantering av andra specifika scenarier såsom händelser orsakade av 
fysiskt våld, skadliga kemiska ämnen, joniserande strålning, större bränder 
och extrema väderförhållanden .  
Utifrån det befintliga totalförsvarsbeslutet och nuvarande omvärldsläge 
med ett pågående krig i Sveriges  närområde är det också av vikt att medarbe-
tare som ska arbeta inom hälso - och sjukvården och omsorgen har kunskaper 
om sjukv årdens roll i totalförsvaret12 och de principer som råder för sjukvård 
under höjd beredskap och krig .  
I nuläget finns mycket personal inom regioner och kommuner som redan 
tjänstgör i befattning, tillträder befattning eller ska påbörja specialistutbild-
ning som helt saknar katastrofmedicinsk grundutbildning. För att denna per-
sonal ska kunna tillgodoses av den föreslagna planen för utbildning och öv-
ning i befattning kan en kompletterade utbildning för grundläggande 
kunskaper i katastrofmedicin behövas.  Detta l yfts i respektive föreslagen 
plan i denna rapport.   
Behovet av specialist kunskaper i katastrofmedicin  
Ett antal  personalkategorier inom hälso - och sjukvården har eller kommer att 
få funktioner som kräver ytterligare kunskaper inom katastrofmedicin vilket 
kommer kräva ytterligare utbildning  [8]. Läkarnas specialiseringstjänstgöring 
regleras av Socialstyrelsens föreskrifter och allm änna råd (HSLF -FS 2021:8). 
Här ingår målbeskrivningar för respektive specialitet, vilka tydliggör de kun-
skaper och färdigheter som krävs för specialistkompetens. Liksom för grund-
utbildningarna för hälso - och sjukvårdens professioner, saknas det idag kata-
strofmedicinska komponenter i målbeskrivningarna för samtliga specialiteter. 
För att långsiktigt stärka beredskapen i svensk hälso - och sjukvård gör Soci-
alstyrelsen bedömningen att det vore önskvärt att inkludera katastrofmedicin 
i specialistutbildningarna f ör särskilt utvalda specialiteter, något som dock 
ligger utanför befintligt uppdrag.  
All personal behöver också en introduktion till sin befattning med tonvikt 
på den egna vårdenhetens13 beredskapsorganisation och därefter regelbundet 
återkommande träning i  sin befattning. Denna del bör förläggas inom ramen 
för varje befattningshavares tjänstgöring.  Likaså kräver v issa nyckelfunkt-
ioner inom hälso - och sjukvården  vid en insats för särskild händelse sektors-
specifika övningar där dessa funktion er övas och testa s specifikt och mer in-
gående  [16]. 
 
12 Redovisning av uppdrag att ta fram nationella utbildnings - och övningsplaner för katastrofmedicinsk beredskap och 
civilt försvar samt nationell samordning av utbildning och övning (S2021/02922  (delvis))  
13 Definieras i Socialstyrelsens termbank som ”organisatorisk enhet som tillhandahåller hälso - och sjukvård”    
18 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   Behov av nationellt enhetliga 
utbildnings - och övningsplaner för hälso - 
och sjukvården  
Berörda myndigheter och organisationer  bedriver viss utbildnings - och öv-
ningsverksamhet lokalt, regionalt och nationellt, både sektorsspecifikt och 
sektorsövergripande. Övningsaktiviteten skiljer sig mellan olika regioner och 
kommuner och det finns ett behov av att landets samtliga medarbetare inom 
hälso - och sjukvård erbjuds  enhetlig  grundläggande och övergripand e utbild-
ning i katastrofmedicinsk beredskap och civilt försvar  [2].  
En enhetlig nationell utbildning leder på sikt till nationellt enhetlig organi-
sation, terminologi och metodik vilk et är viktigt eftersom katastrofmedi-
cinska insatser ofta sker i samverkan över regionala och kommunala  gränse r.  
Sverige rustar för ökad motståndskraft [17] och Socialstyrelsen blir den 1 
oktober 2022 sektorsansvarig  myndighet  för område t hälsa, vård och omsorg . 
Enligt 20 § i förordningen (2022:524) om statliga myndigheters beredskap 
ska beredskapsmyndigheter ”planera, öva och utbilda personal och därutö-
ver ha de planer som i övrigt behövs för att under höjd beredskap kunna 
övergå till kr igsorganisation”. Som sektorsansvarig myndighet ska Social-
styrelsen verka för att åtgärder inom beredskapssektorn samordnas med öv-
riga beredskapsmyndigheters, länsstyrelsers, civilområdesansvariga länssty-
relsers och Försvarsmaktens åtgärder. Samordning ska  också ske med 
näringslivet  [6].  
Regionernas  och kommunernas  stora efterfrågan p å fler sektorsspecifika 
övningar och sektorns uppdrag att genomföra fler sektorsövergripande  öv-
ningar i kombination med upprustning av det civila försvaret ökar behovet av 
fleråriga nationella utbildnings - och övningsplaner  [18].  
Utbildning och övning i ämnet katastrofmedicin har hittills varit  mest  rik-
tad till hälso - och sjukvårdspersonal14 inom akut - och traumavård för insatser 
i samband med  särskilda händelser. Om Sverige ska kunna ö ka sin mot-
ståndskraft under krig ställs mer omfattande krav på att all ordinarie hälso - 
och sjukvård ska kunna upprätthållas, vilket medför att utbildning för kris 
och krig behöver omfatta all personal inom regional och kommunal hälso - 
och sjukvård  [3]. 
Behovet av sektorsövergripande övningar integrerade med samverkande 
organisationers, myndigheters och övriga samverkansaktörers övningar på 
såväl regional, högre region al som nationell nivå är stort [3]. Ansvar för pla-
nering och genomförande bör förläggas på nationell nivå i samverkan mellan 
berörda myndigheter under MSB:s nationell a forum för inriktning och sam-
ordning av övningar (NAFS) [6] samt berörda regionala ledningar.  
En nationell utbildnings - och övningsplan förväntas bidra till en ökad ka-
pacitet för hälso - och sjukvården genom att samtlig hälso - och sjukvårdsper-
sonal i Sverige uppnår den kunskap som krävs för att upprätthålla katastrof-
medicinsk beredskap och beredskap för civilt försvar.  
                                                      
14 Hälso - och sjukvård definieras i Socialstyrelsens termbank som ”  person eller personer som i sitt yrke utför hälso - 
och sjukvård ”   
 Plan för kompletterande 
grundläggande 
katastrofmedicinsk utbildning  
Syfte  
Förberedande utbildning för h älso- och sjukvårdspersonal som ska genomgå 
utbildning i befattning men saknar grund - och vidareutbildning  i katastrofme-
dicin.  
Personalkategorier  
All hälso - och sjukvårdspersona l som saknar grundutbildning i katastrofme-
dicin och inte kommer att genomgå vidare utbildning.  
Kunskaps - och färdighetsmål  
Kursdeltagaren ska efter genomgången utbildning  
A. Kunna  
• Principerna för sjukvårdens organisation och ledning i skadeområde 
och på sjukv årdsenhet vid särskild händelse  
• Uppbyggnad och tillämpning av en katastrofmedicinsk beredskaps-
plan, olika beredkapsgrader samt åtgärdskort  
• Med sjukvården samverkande organisationer och deras ansvarsområ-
den vid särskild händelse  
• Grunderna för krisstöd till drabbade vid särskild händelse och stöd till 
• Vilka reservsystem som finns för sjukvårdens driftsäkerhet (informat-
ionsteknologi, kommunikation, el - och vattenförsörjning)  
B. Kunna utföra  
• Enklare primära behandlingsåtgärder som manuell t säkerställande av 
luftväg, placering i drängageläge, anläggande av tryckförband och 
tourniquet samt stabilisering av fraktur  
• Arbete i skyddsutrustning vid hantering av smittsam  och/eller konta-
minerad  patient  
• Bemöta drabbade utifrån enkla grundelement för  krisstöd  
C. Ha kännedom om  
• De olika typer av särskilda händelser som kan drabba vårt samhälle 
och de specifika krav de ställer på hälso - och sjukvården och dess 
personal    
20 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   • Principerna för hantering av specifika scenarier som händelser orsa-
kade av skadliga kemi ska ämnen, joniserande strålning, större brän-
der samt extrema väderförhållanden  
• Beredskapen inför samt principerna för hantering av pandemier  
• Det civila och militära försvarets sjukvårdsorganisation samt sjukvår-
dens roll i totalförsvaret  
• Principern a för sj ukvård under höjd beredskap och krig  
Omfattning  
Tre tjänstgöringsdagar  plus tid för egen förberedande inläsning av studie-
material.  
Tabell 1 
Planeringsstöd för disposition av tid samt metodik  – grundläggande utbildning  
Dag 1  
• Introduktion (genomgång av kun skaps -och färdighetsmål, kursens upplägg)  
• Katastrofrisker i det moderna samhället  
Metod:  Grupparbete med gruppvis redovisning av tilldelat scenario  
• Sjukvårdens organisation och ledning i skadeområde och på sjukvårdsenhet  
Metod:  Interaktiv simuleringsövnin g där organisationen byggs upp steg för steg 
från larm. Medverkan av samverkande organisationer.  
• Reservsystem för sjukvårdens driftsäkerhet. Principerna för evakuering av sjuk-
vårdsenhet  
Metod:  Föreläsning med diskussion, alternativt seminarium baserat på  inläst 
material  
Dag 2  
• Prioritering och primärt omhändertagande av skadade vid händelse orsakad 
av fysiskt våld  
Metod:  Demonstration av ett simulerat reellt scenario och med skadekort base-
rade på verkliga skador och med all den information den övande har  i ett verk-
ligt läge som grund för beslut  
• Principerna för organisation, prioritering och primärt omhändertagande vid spe-
cifika scenarier.  
Metod:  Korta demonstrationer av simulerade händelser med (a) skadliga ke-
miska ämnen, (b) joniserande strålning och ( c) extrema väderförhållanden  
• Krisstöd till drabbade vid särskild händelse och stöd till personalen efter insatser  
Metod:  Med utgångspunkt från presenterat scenariot diskussion runt krisstöd till 
drabbade (skadade, psykiskt traumatiserade, anhöriga/närståe nde), och stöd 
till personalen efter insatser  
Dag 3  
• Det civila och militär försvarets sjukvårdsorganisation, sjukvårdens roll i totalför-
svaret samt principerna för sjukvård under höjd beredskap och krig  
Metod:  Föreläsning med diskussion, alternativt semi narium baserat på inläst ma-
teria. Gärna kompletterad med föredrag ”Att arbeta under väpnad konflikt”  
• Primär behandling av svårt skadad  
Metod:  Gruppvis praktisk träning (manuellt säkrande av luftväg, stoppande av 
yttre blödning, placering i drängageläge, s tabilisering av fraktur)  
• Arbete i skyddsutrustning (a) vid omhändertagande av smittade, (b) vid sane-
ring av kontaminerad av skadliga kemiska ämnen och joniserande strålning  
Dag 4  
Examination/utvärdering  
   
 Plan er för v idareutbildning  i 
Övergripande s yfte 
Inom ett antal områden krävs speciella kunskaper utöver de basala för en op-
timal insats vid särskild händelse  [7]15. Det innebär krav på en selekterad och 
mer omfattande utbildning för personal inom vissa specialiteter .  
En förutsättning för utbildningen är genomgången grund läggande utbild-
ning i katastrofmedicin.  
Personal kategorier  
Många av dessa utbildningar föreslås vara gemensamma för läkare och sjuk-
sköterskor. Även om det finns skillnader i kunskap er mellan dessa p ersonal-
kategorier bedöms dessa inom området katastrofmedicin vara relativt  små 
och vägas upp av den rationaliseringsvinst som en samordnad utbildning in-
nebär. De kan också åtgärdas genom att enstaka moment separeras i sche-
maläggningen. Utbildningen kan ock så samordnas för många likartade speci-
aliteter.  Planer för vidareutbildning i katastrofmedicin redovisas per följande 
personal kategori:  
• Opererande specialiteter  
• Anestesi och intensivvård  
• Akutsjukvård  
• Invärtesmedicin  
• Infektionssjukdomar  
• Allmänmedicin  
• Bild- och funktionsmedicin  
• Krisstöd  
• Prehospital sjukvård  
Personal inom o pererande specialiteter  
Syfte  
Behovet av kirurgiska insatser ökar vid de flesta typer av särskild a händelse r, 
speciellt vid väpnade konflikter, vilket nödvändiggör att alla kirurger har ba-
sal kompetens att primärt ta hand om de speciella skadetyper som kan för-
väntas i sådana situatione r [2]. Samverkan med Försva rsmakten rekommen-
deras vid denna utbildning.  
 
15 Kap 21   
22 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   Personalkate gorier  
Vidareutbildning i katastrofmedicin bör erbjudas läkare  inom opererande 
specialiteter  [19] enligt nedanstående förteckning s amt operationssjukskö-
terskor:  
• Barn - och ungdomskirurgi  
• Handkirurgi  
• Kirurgi  
• Kärlkirurgi  
• Neurokirurgi  
• Obstetrik och gynekologi  
• Ortopedi  
• Plastikkirurgi  
• Toraxkirurgi  
• Urologi  
• Ögonsjukdomar  
• Öron -, näsa-, halssjukdomar  
Kunskaps -och färdighetsmål  
Kursdeltagaren ska efter genomgången utbildning:  
A. Kunna  
• Effekterna av högenergetiskt våld på kroppens vävnader och organsy-
stem inkluderande pro jektil - och splitterskador samt detonations -, 
tryckvågs - och krosskador (crush injuries)  
• Principerna för prioritering av skadade av kraftigt våld vid olika gra-
der av resursbrist  
• Principerna för primär behandling av skador av kraftigt våld på krop-
pens olika  organsystem, inklusive förenklad primär behandling enligt 
damage control  konceptet  
• Principerna för prioritering och primär behandling vid skadehändel-
ser med stort antal brännskadade  
• Prioriterings -och behandlingsprinciper vid hypotermi  
• Principerna för kris stöd till drabbade och personal  
• Sjukvårdens kapacitetsbegränsande faktorer vid omhändertagande av 
stort antal skadade och metoder att hantera det  
B. Ha kännedom om  
• Den civila sjukvårdens beredskap och organisation inför väpnad kon-
flikt, sjukvårdens roll i tot alförsvaret samt principerna för sjukvård 
under höjd beredskap och krig  
• Försvarsmaktens sjukvårdsorganisation och resurser vid hotande eller 
inträffad väpnad konflikt  
• Försörjning av läkemedel, blodprodukter och sjukvårdsmaterial vid 
omfattande skadehändels e eller väpnad konflikt  
• Skademekanismer och behandlingsprinciper vid exponering för ke-
miska, radiologiska och biologiska stridsmedel    
 Omfattning  
Utbildningen bör omfatta fyra dagar.  
Tabell  2 
Planeringsstöd för disposition av tid samt metodik  – opererande sp ecialiteter  
Dag 1  
• Introduktion (kursens mål, pre -test av inlästa kunskaper, självvalidering av kun-
skapsnivå före kurs)  
• Erfarenheter av kirurgisk verksamhet under väpnad konflikt  
Metod : Föreläsning med diskussion, alternativt seminarium baserat på inläst  
material  
• Beslutsfattande vid behandling av skador orsakade av högenergetiskt våld  
Metod : Lärarledd interaktiv träning baserad på beslutsunderlag i form av bild-
material och kliniska data täckande hela behandlingskedjan.  
a) Projektil - och splitterskador  
b) Deton ations - och tryckvågsskador  
c) Krosskador (crush injuries)  
Dag 2  
• Primär behandling av brännskador på icke specialiserad enhet vid bränder 
med stort antal skadade.  
Metod : Föreläsning med diskussion, alternativt seminarium baserat på inläst 
material  
• Träning i prioritering och beslutsfattande vid primärt omhändertagande av ska-
dade vid händelse där vårdbehovet överskrider tillgängliga resurser.  
Metod : Ett scenario med komplett beslutsunderlag byggs upp steg för steg. Del-
tagarna agerar interaktivt i beslutsfatt ande positioner. Medverkan av ambulans-
sjukvård, räddningstjänst och polis. Övningen genomförs i realtid med detalje-
rad utvärdering av undvikbara dödsfall och komplikationer . 
Del I : Terrorattentat, skottskador  
Dag 3  
• Prioritering och primärt omhändertagand e vid hypotermi  
material  
Del II : Terrorattentat, sprängolycka med brand  
Dag 4  
• Skademekanismer och behandlingsprinciper vid exponering för kemiska, radio-
logiska och biologiska stridsmedel  
Metod:  Föreläsning med diskussion, alternativt seminarium baserat på inläst 
material  
• Sjukvården i to talförsvaret.  
• Försörjning av läkemedel, blod och sjukvårdsmaterial.  
• Försvarsmaktens sjukvård, organisation och resurser samt principerna för sjuk-
vård under höjd beredskap och krig  
Metod : De tre sistnämnda områdena kan antingen förmedlas genom föreläs-
ninga r eller genom demonstration/ övning i ett simulerat scenario ”hotande 
väpnad konflikt” där deltagarna får medverka interaktivt.  
Självvalidering av kunskapsnivå efter genomgången kurs    
24 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   Personal inom anestesi och intensivvård  
Syfte  
För att upprätthålla beredskap för särskild händelse krävs för läkare och sjuk-
sköterskor inom anestesi och intensivvård särskilda kunskaper utöver vad 
som krävs för ordinarie sjukvård inom flera olika områden [20]: 
• Vid händelser orsakade av fysiskt våld kan personal inom anestesi - och in-
tensivvård ställas inför att ta hand o m skador med andra och mer omfat-
tande effekter på kroppens olika organsystem än man ser i vanlig rutin-
sjukvård. Detta kräver andra överväganden och metoder både avseende 
prioritering och primär behandling. Dessutom är skadorna vid sådana hän-
delser ofta kon taminerade och kommer sent till sjukvård, vilket också på-
verkar såväl prioritering som behandling. Detta nödvändiggör att personal 
inom dessa specialiteter har basal kompetens att hantera de speciella ska-
detyper som kan förväntas i sådana situationer.  
• Vid händelser orsakade av skadliga kemiska ämnen kommer specialister 
inom anestesi och intensivvård att ha en central roll i omhändertagandet,  
liksom vid pandemier, och omfattande vårdbehov kan kräva breddad kom-
petens.  
Kursdeltagar en ska efter genomgången utbildning:  
A. Kunna  
stem inkluderande projektil - och splitterskador samt detonations -, 
tryckvågs och krosskador (crush injuries)  
• Principerna för prioritering av skadad e av kraftigt våld vid olika gra-
pens olika organsystem, inklusive förenklad primär behandling enligt 
damage control  konceptet samt principerna för intensivvård av dessa 
skador  
• Förenklade metoder för monitorering och genomförande av anestesi 
och intensivvård under katastrof och krigsförhållanden  
• Principerna för prioritering och primär behandling samt intensivvård 
vid skadehändelser med stort antal brännskadade  
• Prioritering s-och behandlingsprinciper vid hypotermi  
• Principerna för primär behandling och intensivvård av patienter som 
exponerats för skadliga kemiska ämnen, joniserande strålning samt 
kombinationsskador  
• Principerna för prioritering, primärt omhändertagande och vård  vid 
pandemier  
• Principerna för krisstöd till drabbade och personal  
stort antal skadade och metoder att hantera det    
 B. Ha kännedom om  
• Den civila sjukvårdens beredskap och organisation inför väpn ad kon-
flikt samt sjukvårdens roll i totalförsvaret  
inträffad väpnad konflikt samt principerna för sjukvård under höjd 
beredskap och krig  
• Försörjning av läkemedel, blodprodukter och sjukvå rdsmaterial vid 
omfattande skadehändelse eller väpnad konflikt  
miska, radiologiska och biologiska stridsmedel  
Tabell  3 
Planeringsstöd för disposition av tid samt metodik  – anestesi och intensivv ård 
Dag 1  
a. Projektil - och splitterskador  
b. Detonations - och tryckvågsskador  
c. Krossk ador (crush injuries)  
• Primär behandling samt intensivvård av brännskador på icke specialiserad en-
het vid bränder med stort antal skadade  
material och kliniska data täckande hela b ehandlingskedjan  
• Prioritering och primärt omhändertagande vid hypotermi  
material  
Dag 2  
dade vid händ else där vårdbehovet överskrider tillgängliga resurser  
tagarna agerar interaktivt i beslutsfattande positioner. Medverkan av ambulans-
sjukvård, räddningstjänst och polis. Övningen  genomförs i realtid med detalje-
rad utvärdering av undvikbara dödsfall och komplikationer .  
Del I: Skadehändelse med fysiskt våld  
• Skademekanismer, prioriterings - och behandlingsprinciper vid skador orsakade 
av skadliga kemiska ämnen samt joniserande ståln ing 
material  
Dag 3  
dade vid händelse där vårdbehovet överskrider tillgängliga resurser  
Metod : Ett sce nario med komplett beslutsunderlag byggs upp steg för steg. Del-
rad utvärdering av undvikbara dödsfall  och komplikationer  
Del II:  Händelse med exponering för skadligt kemiskt ämne  
• Sjukvården i totalförsvaret  
• Försörjning av läkemedel, blod och sjukvårdsmaterial  
vård under höjd be redskap och krig  
material  
Dag 4  
• Principerna för prioritering, primär behandling och vård vid pandemier  
Metod : Kombination av föreläsningar och interaktiv träning i beslutsfattand e ut-
formad av företrädare för infektionsmedicin och intensivvård    
26 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   Planeringsstöd för disposition av tid samt metodik  – anestesi och intensivv ård 
Självvalidering av kunskapsnivå efter genomgången kurs  
Personal inom akutsjukvård  
Syfte  
Vid alla typer av särskilda  händelser med ett större skadeutfall - oavsett ge-
nes - kommer den sortering/ prioritering  och det primära omhändertagandet 
på sjukhus/motsvarande att vara av central betydelse för utfallet  [7]. För att 
upprätthålla beredskap för särskild händelse krävs för läkare och sjuksköters-
kor inom akutsjukvård därför kunskaper utöver vad som krävs för ordinarie 
sjukvård inom flera olika områden  [2]: 
• Vid händelser orsakade av fysiskt våld kan personal inom akutsjukvård 
ställa s inför att ta hand om skador med andra och mer omfattande effekter 
på kroppens olika organsystem än man ser i vanlig rutinsjukvård  [2, 4, 8] . 
Detta kräver andra överväganden och metoder både avseende prioritering 
och primär behandling. Dessutom är skadorna vid sådana händelser ofta 
kontaminerade och kommer sent till sjukvård, vilket också påverkar såväl 
prioritering som behandling. Detta nödvändiggör att personal inom dessa 
specialiteter har basal kompetens att han tera de speciella skadetyper som 
kan förväntas i sådana situationer.  
• Vid händelser orsakade av kemiska och radiologiska ämnen kommer spe-
cialister inom akutsjukvård att ha en central roll i omhändertagandet.  
• Detsamma gäller vid pandemier  [2]. 
A. Kunna  
stem inkluderande projektil - och splitterskador  samt detonations -, 
tryckvågs - och kros skador  (crush injuries)  
pens olika organsystem, samt princip erna för intensivvård av dessa 
skador  
• Principerna för primär behandling och intensivvå rd av patienter som 
exponerats för skadliga kemiska ämnen samt joniserande strålning  
• Principerna för prioritering, primärt omhändertagande och vård vid 
pandemier  
• Principerna för krisstöd till drabbade och personal    
 • Sjukvårdens kapacitetsbegränsande faktorer  vid omhändertagande av 
flikt samt sjukvårdens roll i totalförsvaret  samt principerna för sjuk-
vård under höjd beredskap och kri g 
• Skademekanismer och behandlingsprinciper vid e xponering för ke-
miska, radiologiska och biologiska stridsmede l 
Utbildningen bör omfatta fyra dagar  
Tabell  4 
Planeringsstöd för disposition av tid samt metodik  – akutsjukvård  
Dag 1  
• Introduktion (kursens mål, pre -test av inlästa kunskaper, själv validering av kun-
c. Krosskador (crush injuries)  
• Primär behandling samt intensivvård av brännskador på  icke specialiserad en-
material  
Dag 2  
Metod : Ett scenari o med komplett beslutsunderlag byggs upp steg för steg. Del-
rad utvärdering av undvikbara dödsfall och  komplikationer . 
av skadliga kemiska ämnen samt joniserande stålning  
Metod : Föreläsning med diskussion, alternativt seminarium baserat på in läst 
material  
Dag 3  
tagarna ager ar interaktivt i beslutsfattande positioner. Medverkan av ambulans-
• Försörjning av läkemedel, blod och sjukvårdsmaterial    
28 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   Planeringsstöd för disposition av tid samt metodik  – akutsjukvård  
Metod : Föreläsning med diskussion, alternativt seminarium  baserat på inläst 
material  
Dag 4  
Metod : Kombination av föreläsningar och interaktiv träning i beslutsfattande ut-
formad av företrädare för infektionsmedicin och intensivvård  
Examinat ion/utvärdering  
Personal inom invärtesmedicin   
Syfte  
Internmedicinska insatser kommer att bli avgörande vid särskild händelse or-
sakad av exponering för kemiska och radiologiska ämnen liksom vid pande-
mier [2].  
Vidareutbildning i katastrofmedicin bör erbjudas läkare  och sjuksköterskor  
inom  något av fö ljande områden:  
• Barn - och ungdomsmedicin  
• Barn - och ungdomsaller gologi  
• Barn - och ungdomshematologi och onkologi  
• Barn - och ungdomskardiologi  
• Barn - och ungdomsneurologi med habilitering  
• Neonatalogi  
• Endokrinologi och diabetologi  
• Geriatrik  
• Hemotologi  
• Internmedicin  
• Kardiologi  
• Klinisk farmakologi  
• Klinisk immunologi och trans fusionsmedicin  
• Klinisk kemi  
• Lungsjukdomar  
• Medicinsk gastroenterologi och hepatologi  
• Njurmedicin  
• Neurologi  
• Nuklearmedicin  
• Rehabiliteringsmedicin  
    
 Kunskaps - och färdighetsmål  
A. Kunna  
• Principerna för primär beha ndling och intensivvård av patienter som 
pandemier  
flikt samt sjukvårdens roll i  totalförsvaret  samt principerna för sjuk-
omfattande skadehän delse eller väpnad konflikt  
Utbildningen bör omfatta tre dagar  
Tabell  5 
Planeringsstöd för disposition av tid samt metodik  – invärtesmed icin 
Dag 1  
Metod : Förel äsning med diskussion, alternativt seminarium baserat på inläst 
material  
• Försvarsmaktens sjukvård, organisation och resurser  
Metod : Föreläsning med diskussion, alternativt se minarium baserat på inläst 
material  
Dag 2  
Simuleringsövning I: Skadehändelse med exponering för skadligt kemiskt ämne  
tagarna agerar interaktivt i beslutsfattande positioner. Övningen genomförs i re-
altid med detaljerad utvärdering av undvikbara dödsfall och komplikationer . 
Simuleringsö vning II : Skadehändelse med exponering för radioaktivt material  
dade vid händelse där vårdbehovet överskrider tillgängliga resurser    
30 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   Planeringsstöd för disposition av tid samt metodik  – invärtesmed icin 
Metod : Ett scenario med komplett beslutsunderl ag byggs upp steg för steg. Del-
tagarna agerar interaktivt i beslutsfattande positioner. Övningen  
genomförs i realtid med detaljerad utvärdering av undvikbara dödsfall och 
komplikationer  
Dag 3  
• Principerna för sjukvård under höjd beredskap och krig  
• Princ iperna för prioritering, primär behandling och vård vid pandemier  
Självvalidering av kunska psnivå efter genomgången kurs  
Personal inom infektionssjukdom ar  
Syfte  
Spridning av smittsamma sjukdomar kan leda till svåra påfrestningar på sjuk-
vården, vilket tydliggjorts genom covid -19-pandemin  [3]. Sjukdomar kan 
också spridas medvetet som del av terrorattentat eller som del av biologisk 
krigsföring  [2]16. Insatser från företrädare för infekti onsmedicin liksom smitt-
skydd är avgörande för att kunna hantera denna typ av särskild händelse.   
Vidareutbildning i katastrofmedicin bör erbjudas personal  inom  infektions-
sjukdomar, klinisk mikrobiologi och vårdhygien.  
Kunskaps -och färdig hetsmål  
A. Kunna  
• Principerna för sjukvårdens organisation och ledning vid pandemi el-
ler ett stort flertal smittade med ny infektiös smittsam sjukdom och 
• Principer för pri oritering, primärt omhändertagande och vård vid pan-
demier  
• Pandemiplanens uppbyggnad och tillämpning, de olika beredskap slä-
genas 17 innebörd samt användandet av åtgärdskort  
• Sjukvårdens kapacitetsbegränsande faktor vid omhändertagande av 
stort antal smittade och metoder att hantera det.  
• Olika skyddsutrustningars olika skydd beroende på agens  
  
16 Sid 193  
17 Definieras med anmärkning i Socialstyrelsens termbank som ”  vid särskild händelse måste hälso - och sjukvården ha 
en organisation som kan anpassas till uppgiften. För att detta ska vara möjligt bör hälso - och sjukvården gradvis kunna 
anpassa sin förmåga och kapacitet utifrån ett normalläge ”. Inom hälso - och sjukvården finns tre fastställda beredskaps-
lägen: stabsläge, förstärkningsläge och katastrofläge .   
 B. Kunna utföra  
• Primär prioritering av infekterade och  bedömning av  allvarlighets-
grad av sjukdom  
• Arbete i skyddsutrustni ng vid hantering/omhändertagande/vårdande 
av smittsam patient  inklusive provtagning, isolering och transport  
C.  Ha kännedom om  
flikt samt sjukvårdens roll i totalförsvaret  samt principerna för  sjuk-
• Skademek anismer och behandlingsprinciper vid exponering för bio-
logiska stridsmedel  
Tabell  6 
Planeringsstöd för disposition av tid samt metodik  – infektionsmedicin  
Dag 1  
• Prioriterings - och behandlingsprinciper vid särskilda händelser  orsakade av  skad-
liga kemiska ämnen , joniserande stålning  samt större bränder Belysning av infekt-
ionskomplikationer vid dessa händelser.  
 Metod : Föreläsningar samt, om möjlig, l ärarledd interaktiv träning baserad på be-
slutsunderlag i form av bildmaterial och kliniska data täckande hela behandlings-
kedjan . 
Dag 2  
• Principerna för prioritering, primär behandling och vård vid pandemier , utefter 
olika smittspridningsscenario (luftburen, droppsmitta, sexuell, blodsmitta). Genom-
gång av olika skyddsutrustningar, för och nackdelar i olika situationer.  
 Metod : Kombination av föreläsningar och interaktiv träning i beslutsfattande ut-
formad av företrädar e för infektionsmedicin och smittskydd  
• Praktisk träning i hantering av smittsam patient inklusive provtagning, isolering och 
transport  
Metod : Gruppvis träning  
Dag 3  
• Träning i prioritering och beslutsfattande vid primärt omhändertagande av smitt-
samma pat ienter vid händelse där vårdbehovet överskrider tillgängliga resurser  
Metod : Ett scenario med komplett beslutsunderlag byggs upp steg för steg. Delta-
garna agerar interaktivt i beslutsfattande positioner. Medverkan av vårdhygien 
och smittskydd. Övningen gen omförs i realtid med detaljerad utvärdering av 
undvikbara dödsfall.  
• Sjukvården i totalförsvaret  samt principerna för sjukvård under höjd beredskap 
och krig  
• Försvarsmaktens sjukvård, organisation och r esurser.  
 Metod : Föreläsning med diskussion, alternativt seminarium baserat på inläst 
material  
32 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   Personal inom allmänmedicin  
Syfte  
För att upprätthålla beredskap för särskild h ändelse krävs för personal  inom 
allmänmedicin  speciella  kunskaper utöver vad som krävs för ordinarie sjuk-
vård inom flera olika områden  [12-14, 20 -22].  
• Vid händelser orsakade av trauma orsakat av fysiskt våld likso m av skad-
liga kemiska och radiologiska ämnen kommer specialister inom allmän-
medicin att ha en betydande roll i omhändertagandet, liksom vid pande-
mier och vid händelser där ett omfattande vårdbehov kan kräva breddad 
kompetens  
• Vid ett väpnat angrepp på Sveri ge eller andra i tiden utsträckta särskilda 
händelser kommer med stor sannolikhet fler patienter som idag vårdas i 
slutenvård att i stället behöva vårdas i öppenvård dvs ett för primärvården 
tillkommande vårdbehov  
• Viss personal från allmänmedicin förutsätt s också kunna förstärka ambu-
lanssjukvården under arbetet på en skadeplats. Detta kräver speciell ut-
bildning och beskrivs närmare under begreppet ”Prehospital sjukvård” . 
A. Kunna  
• Princ iperna för primär behandling av patienter som exponerats för  
kraftigt  fysiskt våld inklusive  detonations - och tryckvågskador,  skott - 
och splitterskador  samt krosskador  
• Principerna för primär behandling av patienter som exponerats för 
skadliga kemiska ämnen  samt joniserande strålning  
pandemier  
ser med stort antal skadade  
stort antal skadade och metoder att hantera detta  
omfattande skadehändelse eller väpnad konflikt    
 • Skademekanismer och behandlingsprinciper vid exponering för me-
kaniska, kemiska, radiologiska och biologiska stridsmedel  
Utbildningen bör omfatta fyra dagar . 
Tabell  7 
Planeringsstöd för disposition av  tid samt metodik  – allmänmedicin  
Dag 1  
• Primär behandling och prioritering av skadade utsatta för  högenergetiskt  fysiskt 
våld  
• Primär behandling av bränn skador på icke specialiserad enhet vid bränder 
med stort antal skadade  
• Prioritering och primärt omhändertagande vid hy potermi  
material  
Dag 2  
rad utvärdering av undvikbara döds fall och komplikationer  
Metod : Föreläsning med diskussion, alternativt seminarium basera t på inläst 
material  
Dag 3  
tagar na agerar interaktivt i beslutsfattande positioner. Medverkan av ambulans-
rad utvärdering av undvikbara dödsfall och komplikationer  
Del II:  Händelse med exponering för  skadligt  kemiskt ämne   
• Sjukvården i totalförsvaret   
material  
Dag 4  
• Principerna för p rioritering, primär behandling och vård vid pandemier  
Självvalidering av kunskapsnivå efter  genomgången kurs    
34 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   Personal inom bild- och funktionsmedicin  
Syfte  
Vid händelser med trauma orsakade av fysiskt våld, skadliga kemiska och ra-
diologiska ämnen liksom vid pandemier kommer specialister inom radiologi 
att ha en central roll i diagnostiken [20, 23] .  
A. Kunna  
• Principerna för prioritering och primär diagnostik och behandling vid 
skadehändelser med stort antal skadade  
• Bilddiagnostik v id händelser orsakade av högenergetiskt våld, pene-
trerande våld, skadliga kemiska och radioaktiva ämnen, skadlig strål-
ning, brand samt smittsamma ämnen.  
• Sjukvårdens kapacitetsbegränsande faktorer vid omh ändertagande av 
• Principerna för smittskydd vid pandemier  
flikt samt sjukvårdens roll i totalförsvaret samt principerna för s juk-
inträffad väpnad konflikt   
omfattande skadehändelse eller väpnad konflikt   
• Skademek anismer och behandlingsprinciper vid exponering för ke-
miska, radiologiska och biologiska stridsmedel. Skyddsåtgärder för 
personal som tar hand om exponerade patienter.   
Utbildningen bör omfatta tre dagar . 
Tabell  8 
Planeringsstöd för disposition av tid samt metodik  – bild- och funktionsmedicin  
Dag 1  
• Primär behandling och prioritering av skadade utsatta för högenergetiskt fysiskt 
våld  
Metod : Föreläsning samt lärarledd interaktiv träning baserad på beslutsunderlag 
i form av bildmaterial och kliniska data täckande hela behandlingskedjan.  
    
 Dag 2  
• Träning i pr ioritering och diagnostriagering vid primärt omhändertagande av 
skadade vid händelse där vårdbehovet överskrider tillgängliga resurser  
Metod: Ett scenario med komplett beslutsunderlag byggs upp steg för steg. Bild-
material med diversifierat skadepanorama by ggs upp. Övningen genomförs i 
realtid med detaljerad utvärdering av undvikbara dödsfall och komplikationer   
• Samma som ovan med skador orsakade av skadliga kemiska ämnen samt joni-
serande stålning  
• Omhändertagande, diagnostik och personalskydd vid smittsam sjukdom eller 
toxiskt ämne   
• Omhändertagande, diagnostik och personalskydd vid radioaktiv kontaminering 
eller bestrålning  
Metod: Föreläsningar med diskussion  
Dag 3  
• Fortsatt diagnostisk träning med bildtolkning.  
Metod : diagnostiska övningar med bildmater ial från skadesituationer  
• Förenkling av undersökningsprotokoll nödvändiga vid masskadesituationer.  
• Sjukvården i totalförsvaret.  
• Försörjning av läkemedel, och sjukvårdsmaterial.  
• Försvarsmaktens sjukvård, organisation och resurser.  
Personal inom  krisstöd  
Syfte  
Syftet är att stärka samhällets förmåga avseende katastrofmedicinsk bered-
skap och civilt försvar när det gäller krisstöd till drabb ade och stöd till perso-
nalen efter insatser vid särskilda händelser. Det bör ske genom att öka kun-
skaper och färdigheter hos personal som kommer att möta drabbade i 
samband med sådana händelser.18 
• Personal inom hälso - och sjukvården vars uppgift är att förmedla krisstöd 
till drabbade som hanteras inom hälso - och sjukvårdens inrättningar. Van-
ligen avser det personal från vuxenpsykiatrin, barn - och ungdomspsykia-
trin samt kuratorer vid somatiska sjukvårdsinrättningar  
• Övrig insatspersonal ino m hälso - och sjukvården, vilka kan vara de första 
som kommer i kontakt med drabbade, exempelvis personal på akutmottag-
ningar eller ambulanspersonal  
• Personal inom landets kommuners krisstödsorganisationer vars uppgift är 
att förmedla krisstöd till drabbade , vilka inte är av behov av hälso - och 
sjukvård. Vanligen avser det personal som ingår i kommuners krisstödsde-
lar, vanligen benämnda ”posom” -grupper (psykosocial omsorg)  [24]. 
• Chefer inom hälso -och sjukvården vars personal gör akuta stödinsatser för 
drabbade  
• Chefer inom kommuners krisstödsorganisationer vars personal gör akuta 
insatser fö r drabbade  
                                                      
18 Krisstöd vid allvarlig händelse” (SoS, 2018),    
36 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   Kunskaps - och färdighetsmål  
A. Kunna  
• Grunderna inom psykotraumatologi  
• Hur praktiskt krisstöd kan genomföras  
• Hur insatsrelaterad stress kan motverkas  
• Krisstödspersoner: förmedla praktiskt  krisstöd till drabbade  
• Övrig insatspersonal, till exempel på akutmottagningar samt ambu-
lanspersonal: Bemöt a alla drabbade utifrån enkla grundelement för 
krisstöd  
• Chefer:  Leda  stöd och uppföljning av egen personal som genomfört 
akuta insatser för drabbade  
Utbildningen bör omfatta en gemensam halvdag avseende grunderna inom 
psykotraumatologi, samt kort om hantering av insatsrelaterad stress för kris-
stödspersoner, övrig insatspersonal och chefer. Därefter utbildas krisstöds-
personer en halvdag i pra ktiskt krisstöd samt chefer en halvdag avseende stöd 
och uppföljning av sin personal som genomfört insatser.  
Tabell 9 
Planeringsstöd för disposition av tid samt metodik  – krisstöd  
Halvda g 1 
Gemensamt för krisstödspersoner, övrig insatspersonal och chefer : grunder inom psy-
kotraumatologi samt kort om hantering av insatsrelaterad stress  
Om stress  
• Potentiellt traumatiska händelser  
• Riskindikatorer, händelsefaktorer  
• Normala reaktioner, svårare tillstånd (posttraumatiskt stressyndrom, PTSD)  
• Neurobiologiska aspek ter; skillnad barn/vuxna; reglering av emotioner  
• Processer över tid, återhämtning, motståndskraft, socialt stöd  
 
Krisstöd för drabbade  
• Grundelement för stöd  
• Kort introduktion av Psykologisk första hjälp (PFH)  
• Interventionsnivåer, algoritm för stöd i akutf as samt uppföljning: när drabbade 
bör överföras för professionell bedömning  
• Kort om behandling av PTSD  
 
Kort om hur insatsrelaterad stress kan motverkas  
• Vardagsstressens betydelse; empatisk stress  
• Stresskontinuum  
• Stöd och uppföljning av insatspersonal (Fö rsta hjälp vid stress, FHS)  
• Samling efter händelse; After Action Review (AAR); kamratstöd i par  
 
material  
Halvd ag 2  
Utbildning av krisstödspersoner  
• Praktiskt krisstöd för drabbad e i form av Psykologisk första hjälp (PFH)    
 Planeringsstöd för disposition av tid samt metodik  – krisstöd  
Metod : föreläsning varvat med diskussion i smågrupper kring scenario med olika 
fall. 
Halvd ag 3  
Utbildning av chefer  
• Stöd och uppföljning i form av Första hjälp vid stress (FHS) avseende personal 
som gjort olika insatser  
Metod: föreläsning varvat med diskussion i smågrupper kring scenario med olika 
fall. 
Personal inom p rehospital sjukvård  
Insats i skadeområde vid särskild händelse st äller speciella krav på den per-
sonal som ska arbeta där, speciellt  i det initiala skedet kan diskrepansen mel-
lan vårdbehov och tillgängliga resurser vara mycket stor  [25, 26] , vilket stäl-
ler krav på:  
• God ledningsor ganisation för effektivast möjliga utnyttjande av tillgäng-
liga resurser  
• God förmåga att fatta snabba och adekvata beslut avseende prioritering 
och primärt omhändertagande  
I Sverige är personal i första anländande ambulans alltid initialt ledningsan-
svarig för sjukvården i skadeområdet, men kan vid omfattande skadehändelse 
senare ersättas med personal med större ledningserfarenhet. Det innebär att 
all ambulanspersonal utan undantag måste ha utbildning för detta, liksom an-
nan personal som är tänkt att kunna t räda in i ledningsfunktion i skadeom-
råde vid mer omfattande händelse  (se ledning i avsnittet utbildning och öv-
ning i befattning).   
Personal som ska arbeta i prehospital sjukvård behöver påbyggnad på 
grundutbildningen i katastrofmedicin med speciell inriktn ing mot prehospital 
sjukvård i hälso - och sjukvårdsinsats19 vid särskild händelse.  
Den personal som tjänstgör i ambulanshelikoptrar är ofta anestesi - och in-
tensivvårdspersonal. Eftersom en del av detta arbete sker i form av insatser i 
skadeområde bör denna  personal ha samma katastrofmedicinska utbildning 
som övrig prehospital personal. I den mån de även är avsedda att ha led-
ningsuppgifter, bör de naturligtvis även ha prehospital lednings utbildning.  
Prehospital sjukvårdsinsats i skadeområde  
Syfte  
Syftet med denna utbildning är att öka förmågan att fatta snabba och rele-
vanta beslut avseende prioritering och primärt omhändertagande av drabbade 
i skadeområde vid särskild händelse. Den förutsätter genomgången grund-
kurs i katastrofmedicin.  
                                                      
19 Används enligt Socialstyrelsens termbank för att skilja mellan olika insatser, såsom polisinsats och räddnings-
tjänstinsats ”   
38 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   Målgrupp  
Läkare, sjuksk öterskor och undersköterskor som utbildas för att tjänstgöra 
prehospitalt  
A.  Kunna  
• Principerna för primär och sekundär prioritering av skadade av kraf-
tigt våld vid olika grader av resursbrist  
pens olika organsystem  
• Effekterna av primära behandlingsinsatser för bevarande av liv och 
hälsa, som grund för beslut om vad som måste göras före avtransport 
och vad som kan vänta till ankomst till sjukhus  
• Principerna för primär och sekundär prioritering och  primär behand-
ling vid skadehändelser med stort antal brännskadade  
• Principerna för primär och sekundär prioritering samt primär behand-
ling av patienter som exponerats för skadliga kemiska ämnen samt jo-
niserande strålning  
• Principerna för krisstöd till direkt och indirekt drabbade och personal  
• Principerna för omhändertagande av döda  
• Metodiken för registrering av drabbade i skadeområde vid särskild 
händelse  
• Primär och sekundär prioritering av s kadade vid händelse orsakad av 
fysiskt våld mot bakgrund av ett givet skadepanorama, givna resurser 
och geografiska förutsättningar samt skadekort med samma dyna-
miska beslutsunderlag som i den reella situationen  
• Med samma bakgrundsinformation, adekvat sele ktion av vilka ska-
dade som måste åtgärdas i skadeområde före transport för bevarande 
av liv och hälsa och vilka som direkt kan/bör transporteras till sjuk-
hus 
• Persons anering av skadad i skadeområde med adekvat beaktande av 
egen och andras säkerhet  
• Hantering  av patient som är kontaminerad av skadligt kemiska äm-
nen, joniserande strålning eller smittsamma ämnen  (inklusive prov-
tagning, isolering och transport) med  adekvat skyddsutrustning  
• Räddningstjänsten s organisation, resurser, ledning och spe cifika an-
svarsområden vid särskild händelse    
 • Polisens organisation, resurser, ledning och specifika ansvarsområden 
vid särskild händelse  
• Försvarsmaktens sjukvårdsorganisation och resurser samt principer 
för samverkan med Försvarsmakten vid sådan händelse  
• Formerna för samverkan med dessa organisationer  
Fem dagar plus inläsning av nätbaserat material  
Tabell 10 
Planeringsstöd för disposition av tid samt metodik  – prehospital sjukvård  
Dag 1  
• Introduktion. Kusens mål och upplägg. Prevalidering av kunskaper och färdig-
heter relaterat till mål  
• Effekterna av högenergetiskt våld på kroppens vävnader och organsystem in-
kluderande projektil - och splitterskador samt detonations -, tryckvågs - och kross-
skador (crush injuries)  
• Principerna för prioritering och primärt omhändertagande händelser med expo-
nering för skadligt kemiskt ämne och/eller joniserande strålning  
• Principerna för prioritering och primärt omhändertagande vid bränder med 
många brand - och rökskad or 
• Principerna för prioritering och primärt omhändertagande vid händelser med 
många nedkylda drabbade  
Dag 2  
• Gruppvis träning i primär och sekundär prioritering samt beslutsfattande avse-
ende primärt omhändertagande av skadade vid särskild händelse basera t på 
skadekort med samma dynamiska information som i den reella situationen  
• Etiska och juridiska aspekter på prioritering  
• Krisstöd till drabbade och personal  
• Omhändertagande av döda  
• Registrering av skadade i skadeområde vid särskild händelse  
Dag 3  
• Skade mekanismer samt principer för prioritering och primärt omhändertagande 
vid särskilda händelser orsakade av skadliga kemiska ämnen samt joniserande 
strålning  
• Säkerheten i skadeområde  
• Gruppvis träning i primär och sekundär prioritering samt beslutsfattande a vse-
ende primärt omhändertagande vid särskild händelse med exponering för 
skadliga ämnen baserat på skadekort med samma dynamiska information som 
i den reella situationen  
• Praktisk övning i fullskalig personsanering av kontaminerad patient   
Dag 4  
Simuleri ngsövning 1 : Terrorhändelse med skador orsakade av fysiskt våld samt 
brand.  
• Ett scenario byggs upp steg för steg med givna resurser och geografiska förut-
sättningar. Skadorna illustreras med skadekort med samma dynamiska informat-
ion som i den reella situati onen. Kursdeltagarna agerar interaktivt i olika posit-
ioner Räddningstjänst och polis medverkar. Noggrann utvärdering med 
relatering av insatsens resultat till fattade beslut på olika nivåer.  
Simuleringsövning 2 : Händelse med exposition för skadligt ämne. Samma upp-
lägg som i simuleringsövning 1.  
Dag 5  
Simuleringsövning 3: Väpnad konflikt. Samma upplägg som i simuleringsövning 1 
och 2, men med medverkan av Försvarsmakten som också står för scenariot.  
Examination /utvärdering  
Självvalidering av kunskapsniv å efter genomgången kurs  
   
40 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   Plan för utbildning och träning  i 
befattning  
Det finns ett värde i att all personal i  samband med tillträdande av befattning 
inom offentligt finansierad hälso - och sjukvård genomgå r en introduktionsut-
bildning.  Fokus för kontinuerlig u tbildning och träning  ligger på att öva kun-
skaper och färdigheter i egen befattning  och bör  upprepas med fastställda och 
regelbundna intervall så länge individen är anställd i offentligt finansierad 
hälso - och sjukvård [8]. Det kommer därmed att utgöra den till volymen 
största delen av utbildningen i katastrofmedicin för hälso - och sjukvårdsper-
sonal.  
Behov et av introduktionsutbildningar för olika personalkategorier varierar:  
• Introduktionsutbildning för hälso - och sjukvårdspersonal, som baserat på 
att denna personal redan har grundläggande utbildning i katastrofmedicin 
kan begränsas till det som gäller speci fikt för den aktuella sjukvårdsen-
heten och den aktuella befattningen  
• Introduktionsutbildning för icke hälso - och sjukvårdpersonal, som baserat 
på att de saknar sådan grundläggande utbildning behöver en orientering 
inom ämnesområdet för att kunna fungera so m en integrerad del av insat-
sen vid särskild händelse.  
Det finns även  behov av specifik  och regelbunden  utbildning för vissa perso-
nalkategorier under tjänstgöring i befattning. Det gäller:  
• Personal som tjänstgör inom akutsjukvård, dels för att det inklude rar per-
sonal vid andra verksamheter som endast intermittent tjänstgör i akutsjuk-
vård och därför inte har katastrofmedicinsk vidare utbildning inom områ-
det, dels därför att personal inom akutsjukvård har en central funktion i 
insats vid särskild händelse.  
• Prehospital personal eftersom de har en central funktion i insats för sär-
skild händelse  
• Personal på vårdavdelningar samt inom kommunal vård och omsorg ef-
tersom exempelvis vård vid långvarig kris eller väpnad konflikt med bred-
dat vårdåtagande och stor brist på resurser  sällan täcks av grundutbild-
ningar och är svåra att öva.  
• Personal i ledningsfunktion på alla nivåer eftersom sådana funktioner ofta 
tillträds först efter en tids tjänstgöring och då av personal som nått befatt-
ning kopplad till ledning, eller sä rskilt kvalificerat sig för detta.    
 Introduktion för hälso - och 
sjukvårdspersonal  
Syfte  
Utbildning för hälso - och sjukvårdpersonal i samband med påbörjande av 
tjänstgöring vid ny vårdenhet i offentligt finansierad sjukvård.  
Målgrupp  
All hälso - och sjukvår dspersonal  som arbetar  inom offentligt finansierad reg-
ional och kommunal hälso - och sjukvård . 
A. Kunna  
• Var enhetens katastrofmedicinska beredskapsplan finns tillgänglig 
och samt des s innehåll  
• Verksamhetens beredskapslägen, vad de innebär och vilken eller 
vilka funktioner som fattar beslut om aktivering  
• Hur den egna verksamheten larmas och vilken funktion som är led-
ningsansvarig  
• Åtgärdskortet för den funktion man kan komma att fylla, var det finns 
och vad det innehåller  
• Hur och till vilken funktion uppgifter om egna kontaktuppgifter ska 
lämnas (gäller personal där inkallelse till tjänstgöring på ledig tid vid 
särskild händelse kan bli aktuell)  
• Det civila och militära fö rsvarets sjukvårdsorganisation samt sjukvår-
personal  
• Beredskapen inför samt principerna för han tering av pandemier  
• Principerna för hantering av specifika scenarier som händelser orsa-
kade av skadliga kemiska ämnen, joniserande strålning, större brän-
• Befintliga reservsystem för driftsäkerhet vid olika slag av driftstör-
ningar  
• Hur verksamheten vid enheten leds vid särskild händelse  
• Det planerade patientflödet i omhändertagandekedjan vid särskild 
händelse    
42 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   Omfattning  
En utbil dningsdag (motsvarande 8 timmar).  
Tabell 1 1 
Planeringsstöd för disposition av tid samt metodik – introduktion hälso - och sjukvårdsper-
sonal  
Disposition och metodik  
Självstudier i form av digital utbildning följt av digitalt test. Utbildningen delas upp i två de-
lar varav den första delen utgörs av en nationellt generisk utbildning för all vårdpersonal 
med följande innehåll (utöver det grundläggande som ingår i introduktionsutbildningen 
ovan). Den andra delen innehåller utbildningsmoment som är specifik för den egna verk-
samheten och det bör därför vara upp till respektive verksamhet om utbildningen ska ge-
nomföras digital eller fysiskt på plats. Fördelen med den senare är att man genomgår 
momenten tillsammans med andra medarbetare.  
Dag 1, del 1  
Metod: digit ala självstudier del, tidsåtgång ca 4 timmar  
Första halvan av dagen genomför deltagaren en nationellt generisk utbildning för all 
vårdpersonal med följande innehåll (utöver det grundläggande som ingår i introduktions-
utbildningen ovan):  
• Det civila och mil itära försvarets sjukvårdsorganisation samt sjukvårdens roll i 
totalförsvaret  
• De olika typer av särskilda händelser som kan drabba vårt samhälle och de spe-
cifika krav de ställer på hälso - och sjukvården och dess personal  
• Beredskapen inför samt principerna  för hantering av pandemier  
• Principerna för hantering av specifika scenarier som händelser orsakade av 
skadliga kemiska ämnen, joniserande strålning, större bränder samt extrema vä-
derförhållanden  
• Grunderna för krisstöd till drabbade vid särskild händelse o ch stöd till personalen 
efter insatser  
• Befintliga reservsystem för driftsäkerhet vid olika slag av driftstörningar  
Examination /utvärdering  efter varje avsnitt  
Dag 1, del 2  
Metod: digitala självstudier alternativt fysiskt på plats i verksamheten, tidsåtg ång ca 4 tim-
mar.  
• Vårdenhetens katastrofmedicinska beredskapsplan och åtgärdskort  
• Verksamhetens beredskapslägen, vad de innebär och vilken eller vilka funkt-
ioner som fattar beslut om aktivering  
• Verksamhetens larm - och eskaleringskedja samt  
• Hur verksamhete n vid enheten leds vid särskild händelse  
• Det planerade patientflödet i omhändertagandekedjan vid särskild händelse  
• Arbete i skyddsutrustning vid hantering av smittsam och/eller kontaminerad pa-
tient  
• Bemötande av alla drabbade utifrån enkla grundelement för krisstöd  
Introduktionsutbildning för icke hälso - 
och sjukvårdpersonal  
Syfte  
Syftet med introduktionsutbildningen är att ge även icke sjukvårdspersonal i 
anställd i offentlig hälso -och sjukvården nationellt enhetlig grundläggande 
introduktion i katastrofmedicinsk beredskap.    
 Målgrupp  
All personal inom offentligt finansierad hälso - och sjukvård som inte är sjuk-
vårdpersonal.  
Kursdeltagaren ska efter genomgången utbildning ha kännedom om:  
• Sveriges krishanter ingssystem, organisation och terminologi  
• Hälso - och sjukvårdens roll i totalförsvaret  
• Vad som enligt Hälso - och sjukvårdslagen och Socialstyrelsens föreskrif-
ter och allmänna råd om katastrofmedicinsk beredskap20 förväntas av ar-
betsgivare och medarbetare  
Tabell 12 
Planeringsstöd för disposition av tid samt metodik – introduktion icke hälso - och sjuk-
vårdspersonal  
Utbildningen bör kunna genomföras på 30 –60 minuter, vara obligatorisk och genomföras 
digitalt inom:  
• 4 veckor för alla som påbörjar sin första anstäl lning inom kommunal och reg-
ional hälso - och sjukvård  
• 12 månader för alla som redan har en anställning  
Utbildningen ska vara åtkomlig via internet och i anslutning till utbildningen ska ett digitalt 
kursintyg tillhandahållas  
Regelbunden u tbildning  och träning  i 
befattning för personal inom medicinsk 
och kirurgisk akutsjukvård  
Syfte 
Personal på akutmottagningar har en viktig funktion  speciellt i den initiala fa-
sen av en insats. Det innebär att de bedöms behöva en speciell utbildning i 
befattning och en högre frekvens av träning  specifikt inriktad på akutmottag-
ningens funktion och problem.  
Målgrupp  
All personal som tjänstgör på akutmottagningar, även i administrativa funkt-
ioner och stödfunktioner. Vid övningarna bör medverka personal som tempo-
rärt tjänstgör på akutmottagningen, till exempel jourhavande läkare inom öv-
riga specialiteter eftersom de utgör en viktig komponent i enhetens funktion. 
Beslut om deltagande  bör ske i samverkan med respektive verksamhetsom-
råde så att all sådan personal över tid erbjuds t räningstillfälle.  
 
44 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
A. Kunna  
• Akutmottagningens organisation och ledning vid insats för särskild 
händelse  
• Larm - och eskaleringskedjor  
• Det eller de åtgärdskort som gäller för den egna funktionen  
• Vilket material som behövs, var den finns och vilken funktion som är 
ansvarig  
• Var reservmaterial av olika slag finns och hur den kan göras tillgäng-
lig 
• Vilka säkerhetsföreskrifter som gäller för enheten  
• Vilka reservsystem för driftsäkerhet som be rör enheten och hur drift-
störningar  hanteras  
• Hanter a patient som är kontaminerad av skadliga kemiska ämnen, jo-
niserande strålning eller smittsamma ämnen ( inklusive provtagning, 
isolering och transport) med  adekvat skyddsutrustning  
• Bemöta alla drabbade utifrån enkla grundelement för krisstöd  
• För personal i beslutsfattande funktioner avseende prioritering och 
behandling: Fatta beslut om p rioritering och primär behandling av 
drabbade vid olika typer av särskild a händelser  
• Tjänstgöra i egen befattn ing och funktion vid insats för särskild hän-
delse  
• Sjukhusets katastrofmedicinska beredskapsplan i sin helhet  
• Regionens katastrofmedicinska beredskapsplan  och ledningsorgani-
sation  
• Med vårdenheten samverkande enheter, resurser och organisatio n 
• Speciella risker för särskild händelse inom enhetens upptagningsom-
råde 
En hel utbildningsdag (8 timmar) med genomgång av momenten ovan följt 
av en hel övningsdag inkluderande muntlig följt av skriftlig utvärdering. All 
personal bör erbjudas en  sådan övningsdag per år, växlande mellan scenario 
med fysiskt skadade och scenario med drabbade av skadligt kemiskt ämne, 
joniserande strålning eller smittsamt ämne. I samband med övningen ska ges 
tillfälle att inkomma med synpunkter på den katastrofmedic inska beredskaps-
planen som bas för regelbunden uppdatering.  
    
 Tabell  13 
Förslag till disposition av tid samt metodik  – befattning medicinsk och kirurgisk akutsjuk-
vård  
Övningen genomförs som simuleringsövning berörande enbart akutmottagningen. Den 
bör om m öjligt genomföras i akutmottagningens lokaler men med minsta möjliga störning 
av ordinarie verksamhet (på tid med normalt låg besöksfrekvens). Skälet till detta är att 
logistik och lokaldisposition behöver tränas liksom organisation och praktiskt agerande i 
de olika lokalerna. Detta kräver personer som simulerar drabbade, så kallade figuranter. 
För att undvika tidskrävande sminkning kan användas skadekort som ger samma inform-
ationsunderlag.  
Denna typ av övning ger också ett bra underlag för fastställande av  akutmottagningens 
flödeskapacitet (= hur många drabbade av olika kategorier som kan tas emot per tids-
enhet och totalt).  
befattning för personal inom prehospital 
sjukvård   
Syfte  
Insats i skadeområde vid särskild händel se ställer speciella krav på den per-
• God ledni ngsorganisation för effektivast möjliga utnyttjande av tillgäng-
all ambulanspersonal utan undantag bör ha utbildning för detta, liksom annan 
personal som är tänkt att kunn a träda in i ledningsfunktion i skadeområde vid 
mer omfattande händelse  (se ledning i avsnittet utbildning och övning i be-
fattning).   
Personal som ska arbeta i prehospital sjukvård behöver bör ha speciell in-
riktning mot prehospital sjukvård i hälso - och sj ukvårdsinsats21 vid särskild 
händelse.   
skadeområde bör denna personal ha samma katastrofmedicinska vidar eut-
bildning som övrig prehospital personal. I den mån de även är avsedda att ha 
ledningsuppgifter, bör de även ha prehospital lednings utbildning.  
vanta beslut avseende prioritering oc h primärt omhändertagande av drabbade 
i skadeområde vid särskild händelse.  
                                                      
21 Används enligt Socialstyrelsens termbank för att skilja mellan olika insatser, såsom polisinsats och räddnings-
46 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   Personal kategorier  
Utbildningen för personal inom prehospital sjukvård är densamma som ges 
till ambulanssjuksköterskor under specialistutbildning. Dessa behöver inte 
delta i utb ildningsmomenten men rekommenderas delta i kursens övnings-
moment. Övriga personalkategorier : 
• Ambulanssjukvårdare/undersköterska  
• Ambulanssjuksköterskor (grundutbildad och/eller specialistutbildad)  
• Läkare och sjuksköterskor inom akutbilsverksamhet  
• Läkare, sjuksk öterskor och undersköterskor inom primärvården med be-
redskap att ingå i prehospital sjukvårdsgrupp22 vid särskild händelse  
• Läkare, sjuksköterskor och undersköterskor vid sjukhus med beredskap att 
ingå i prehospital sjukvårdsgrupp vid särskild händelse  
• Läkar e och sjuksköterskor som ska tjänstgöra i ambulanshelikopter  
Vilken personal från sjukhus respektive primärvård som ska ha beredskap att 
ingå i prehospital sjukvårdsgrupp beslutas i varje region  [2]23 beroende av 
geografiskt läge, lokalt tillgängliga resurser och lokala risker för särskild 
händelse. Om detta behöver breddas i samband med omfattande kriser som 
väpnad konflikt, ökar också utbildningsbehovet.  
A. Kunna  
• Principerna för primär och s ekundär prioritering av skadade av kraf-
• Principerna för primär och sekundär prioritering och primär behand-
• Prioriterings -och behandlingsprinciper  vid hypotermi  
• Principerna för  omhändertagande av döda  
händelse  
                                                      
22 Definieras i Socialstyrelsens termbank som ” grupp bestående av hälso - och sjukvårdspersonal med särskild kata-
strofmedicinsk utbildning som är utrustad för att arbeta inom skadeområde ” 
23 Sid 84    
• Primär och sekundär prioritering av skadade vid händelse orsakad av 
och g eografiska förutsättningar samt skadekort med samma dyna-
• Med samma bakgrundsinformation, adekvat selektion av vilka ska-
av liv och hälsa och  vilka som direkt kan/bör transporteras till sjuk-
hus 
• Hantering av patient som är kontaminerad av skadligt kemiska äm-
• Räddningstjänsten s organisation, resurser, ledning och specifika an-
svarsområden vid särskild händelse  
• Polisens organisation, resurser, ledning och specifika ansvar sområden 
Omfa ttning  
Fem dagar samt inläsning av nätbaserat material.  
Tabell 14 
Planeringsstöd för disposition av tid samt metodik  – befattning  prehospital sjukvård  
Dag 1  
heter relaterat till m ål 
många brand - och rökskador  
många nedkylda  drabbade  
Dag 2  
ende primärt omhändertagande av skadade vid särskild händelse baserat på 
• Etiska och jurid iska aspekter på prioritering  
 
48 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   Planeringsstöd för disposition av tid samt metodik  – befattning  prehospital sjukvård  
 
Dag 3  
• Skademekanismer samt principer för prioritering och primärt omhändertagande 
vid särskilda hän delser orsakade av skadliga kemiska ämnen samt joniserande 
strålning  
Dag 4  
Simuleringsövning 1 : Terrorhändelse med skador orsakade av fysiskt våld samt 
brand.  
• Ett scenario  byggs upp steg för steg med givna resurser och geografiska förut-
ion som i den reella situationen. Kursdeltagarna agerar interaktivt i olika posit-
ioner Räddningstjänst och polis med verkar. Noggrann utvärdering med 
Dag 5  
befattning för personal på 
vårdavdelningar och inom kommunal 
hälso - och sjukvård   
Syfte  
Personal som arbetar på vårdavdelningar och inom kommunal hälso - och 
sjukvård kommer att få en stor och viktig arbetsuppgift i förlängningsfasen 
efter en omfattande skadehändelse, t.ex. i samba nd med pågående väpnad 
konflikt eller under en pågående oc h utdragen pandemi. Det gäller dels efter-
vård och rehabilitering av drabbade, dels hantering av ett stort vårdbehov 
med potentiellt mycket begränsade resurser. Denna personal bör därför ha en 
särski ld utbildning fokuserad på dessa områden  [3]. 
Syftet är a tt förbereda personal på vårdavdelningar och inom kommunal 
vård och omsorg för en omfattande vård - och rehabi literingsfas i förläng-
ningsfasen av en omfattande skadehändelse, samt under en i tiden utdragen 
sådan händelse.  
Målgrupp  
All personal som arbetar på vårdavdelningar samt i hälso - och sjukvård inom 
regioner och kommuner    
Kursdelta garen ska efter genomgången utbildning  
A. Kunna  
• Principerna för vård i situationer med kraftigt minskade resurser, pro-
blem som kan förväntas och metoder att lösa dem  
• Principerna för rehabilitering av drabbade från omfattande skadehän-
delser  
• Principerna för kri sstöd till drabbade med bestående funktionsned-
sättning  
• Principerna för h antering av reservsystem för sjukvårdens driftsäker-
het inklusive materialförsörjning  
• Hantering av smittsam patient inklusive arbete i skyddsutrustning, 
provtagning, isoler ing och transport  
• Totalförsvarets organisation och resurser  
• Försvarsmaktens sjukvårdsorganisation och resurser  
• Beredskapslagrens uppbyggnad, innehåll och tillgänglighet  
• Prioriteringsprinciper i situationer med kraftigt begränsade resurser  
Två arbetsdagar .  
Tabell  15 
Planeringsstöd för disposition av tid samt metodik – befattning personal på vårdavdel-
ningar och inom kommunal hälso - och sjukvård  
Dag 1  
• Introduktion, kursens mål och upplägg, prevalidering av kunskaper  
• Vård med krafti gt begränsade resurser under längre tidsperiod – problem och 
metoder att hantera dem.  
Metod : Föreläsning i kombination med seminarium och gruppvis diskussioner  
• Reservsystem för sjukvårdens driftsäkerhet .  
Metod : Föreläsning kombinerad med praktiska demon strationer.  
• Praktisk gruppvis träning i hantering av kontaminerad patient.  
Dag 2  
• Principerna för rehabilitering av drabbade efter skadehändelser.  
material  
• Krisstöd till drabba de med bestående funktionsnedsättning efter skadehän-
delse.  
Metod : Seminarium och gruppdiskussioner  
• Totalförsvarets och Försvarsmaktens organisation och resurser, Beredskapslag-
ren. 
material  
• Prioriteringsprinciper i situationer med kraftigt begränsade resurser. Etiska 
aspekter på prioritering.  
Metod : Föreläsning med gruppvis diskussion.  
Examination /utvärdering och validering av kunskapsnivå.    
50 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   Regelbunden u tbildning  och träning  i 
befattning för personal i 
ledningsfunktioner  vid särskild händelse  
Adekvat ledning på olika nivåer är av vital betydelse för en framgångsrik in-
sats. Det handlar här om insatser som kan bli aktuella varje tid på dygnet, 
ofta med mycket s nabba förlopp och behov av snabba beslut. Man kan därför 
inte basera ledningen vid en insats enbart på ordinarie ledningspersonal som 
kanske inte är tillgänglig i den initiala beslutsfasen, utan ledningskompeten-
sen behöver breddas till personal i ansvariga  befattningar under jourtid. Detta 
innebär ett stort behov av både utbildning och träning .  
Ingen befattningshavare bör utsättas för att tjänstgöra i ledningsfunktion 
utan att ha både utbildning och minst ett tillfälle till övning . 
Målgrupper och övergripa nde kunskaps - och 
färdighetsmål  
Det finns ett flertal olika funktioner för ledning som kräver olika kunskaper 
och kompetenser. Det finns också ett flertal leverantörer av utbildning som 
sedan många år genomför utbildningar i stabsmetodik och särskild sjukv årds-
ledning. Planerna kan variera  och tabell  16 nedan visar en grov översikt av 
de kunskapsmål som bör gälla nationellt för den p ersonal inom hälso - och 
sjukvården som kan komma att ingå i en särskild sjukvårdsledning vid sär-
skild händelse.  
Tabel l 16 
Utbildning i lednings - och stabsmetodik , målgrupper och övergripande kunskaps - och fär-
dighetsmål  
Målgrupper  Övergripande k unskaps - och färdighetsmål  
Samtliga utbildningskatego-
rier nedan  Deltagarna ska efter genomförd utbildning kunna  
• omsätta teoretiska princ iper för stabsarbete i en praktisk 
tillämpning  
• de olika stabsfunktionerna samt deras huvudsakliga ar-
betsuppgifter  
• praktiskt tillämpa olika stabsverktyg  
• ledning och samverkan utifrån gemensamma grunder24 
och hälso - och sjukvårdens ansvar  
• inrikta och samordn a händelsen utifrån funktion  
• hantera och förmedla robust kommunikation och in-
formation  
Utöver de övergripande målen bör följande utbildningskategorier ha de mer specifika 
kunskap - och färdighetsmålen nedan  
Utbildningskategori  Övergripande kunskaps - och färdighetsmål  
Stabschefer särskild sjuk-
vårdsledning  • omsätta teoretiska principer för ledning av stabsarbete i 
en praktisk tillämpning  
• principer för samverkan på lokal, regional och nationell 
nivå  
• stabschefens huvudsakliga arbetsuppgifter  
                                                      
24 MSB Gemensamma grunder för samverkan och ledning vid samhällsstörningar    
 Målgrupper  Övergripande k unskaps - och färdighetsmål  
Personer som finns med på 
larmlista för regional sjuk-
vårdsledning  • omsätta teoretiska principer för särskild sjukvårdsledning 
på regional nivå i en praktisk tillämpning  
• omsätta principer för samverkan i en praktisk tillämpning  
• principer för särskild sjukvårdsledning vid särskild hän-
delse  
• samhällets krishanteringssystem  
Personer som arbetar i larm-
central  • beslut sfattande  vid särskilda händelser  eller svåra sam-
hällsstörningar såsom sambandsbortfall  
Personer som ingår i funkt-
ioner vid prehospital sjuk-
vårdsledning  • omsät ta teoretiska principer för prehospital sjukvårdsled-
ning i en praktisk tillämpning  
• omsätta principer för samverkan i skadeområde i en 
praktisk tillämpning  
• principer för särskild sjukvårdsledning vid särskild  hän-
delse  
larmlista för särskild sjukvårds-
ledning vid vårdinrättning 
som ingår i regional och 
kommunal katastrofmedi-
cinsk beredskap  • omsätta teoretiska principer för särskild  sjukvårdsledning  
på vårdinrättning i en praktisk tillämpning  
• omsätta principer för samverkan på lokal  nivå i en prak-
tisk tillämpning  
delse 
 
Utöver de utbildnings - och övnings insatser som beskriv s nedan  och som per-
sonal i respektive verksamhet rekommenderas  genomföra, finns fortsätt-
ningsutbildningar  för personal med speciella uppdrag och funktioner som be-
höver få särskild utbildning och övning för att kunna fullfölja sina åtaganden.  
Dessa utbildningar erbjuds vid olika universitet och högskolor, kunskaps-
centra, myndigheter, regioner, kommuner och öv riga utbildningsleverantörer. 
Rekommendationen är att utgå från redan framtagna kursbeskrivningar  för de 
utbildningsområden som listas i tabell  17 nedan : 
Tabell 17 
Särskilda u tbildningsområde n 
Beredskapsplanering  
Totalförsvarsutbildning  
Omhändertagande av många skadade efter trauma orsakat av fysiskt våld  
Sjukvårdsinsats  vid stora trafikhändelser  
Sjukvårdsinsats vid brand  
Sjukvårdsinsats  i otillgänglig miljö  
Omhändertagande i riskfylld  miljö 
Sjukvårdsinsats  i extrema miljöer (gruvor, tunnlar mm)  
Väpnad konflikt  
Arbete i het zon  
Sjukvårdsinsats vid händelser med skadligt kemiska ämnen  
Sjukvårdsinsats vid RN -händelser  
Saneringsmetodik  
Sjukvårdsinsats vid händelser i kallt klimat (hypotermi)  
Krisstöd vid särskild händelse, väpnad konflikt och i e tt efterkrigsskede  
Flygmedicin  
Dykmedicin  
Global hälsa och i nternationella hjälpinsatser  
Stödstyrkan  
Nationella förstärkning sresursen (NFR)    
52 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN    
Flertalet av ovan nämnde utbildningsområden bör genomföras tillsammans 
med övriga blåljusorganisationer  (t.ex. prehospital sjukvård, räddningstjänst, 
polis) samt larmfunktioner. Rekommendationer för samverkansformer och 
metodik är framtagna i MSB rapport ”Utbildningssamverkan mellan blåljus-
organisationer” [27]. 
Vissa moment kan och bör slås ihop för att spara tid och pengar, ex inter-
nationella hjälpinsatser, stödstyrk an25,26 och nationella förstärkningsresurs er 
[2]. Vid behov kan befintliga kursplaner uppdateras, försla gsvis sker detta 
inom ramen för det nätverk som beskrivs i kommande kapitel.   
Utbildning och träning  i lednin g i den organisation 
man är verksam  
Kursdeltagaren ska efter genomgången utbildning  kunna:  
• Regionens  (motsvarande för k ommun)  särskilda organisation och besluts-
ansvar  
• Regionens eller kommunens katastrofmedicinska beredskapsplan  
• Verksamhetens  särskilda organisation  på alla nivåer samt vilka funktioner  
som är beslutsansvariga för vad  
• Verksamhetens stabsinstruktion med åtgärd skort  
• Ledningsplatsens tekniska utrustning: Säkerhetsskåp, datorer, konferensut-
rustning, telefonilösningar och kommunikationsradio  
För personal vid akutsjukhus tillkommer följande:  
• Verksamhetens  surge capacity  [28-34], det antal drabbade som maximalt 
kan hanteras på olika positioner i behandlingskedjan per tidsenhet och to-
talt (skyddsvärd  information)   
• Kapacitet och vårdkompetens hos övriga sjukhus/vårdenheter i den egna 
regionen  
• Regionens kapacitet och organisation  för sjuktransporter  
En arbetsdag samt  tid för föregående inläsning av material  
  
25 Regleras i l ag (2008:552) om ka tastrofmedicin som en del av svenska insatser utomlands  
26 Regleras i f örordning (2008:553) om katastrofmedicin som en del av svenska insatser utomlands  
   
 Tabell  18 
Planeringsstöd för disposition av tid samt metodik – befattning ledning egen organisation  
Disposition  
• Genomgång av organisation, ledning och planverk i  seminarieform (3 timmar)  
• Genomgång av ledningsplatsen inklusive teknisk utrustning (2 timmar)  
• Uppstartövning scenario 1 med efterföljande genomgång och utvärdering, (1,5 
timme)  
• Uppstartövning scenario 2 med efterföljande genomgång och utvärdering, (1,5 
timme)  
Metodik  
• Seminarium med genomgång av momenten ovan  
• Genomgång av stabsmetodik  
• Uppstartövningar  där instruktör ger beslutsunderlag till deltagarna baserat på 
ett fiktivt scenario utan involvering av övriga delar av vårdenheten. Utvärdering 
av fattade b eslut  
Utbildning och träning  i lednin g i skadeområde  vid 
särskild händelse  
Syfte  
Syftet med denna utbildning är att personal som genomgått utbildning i 
prehospital sjukvård vid särskild händelse ska lära och öva förmågan att leda 
och samordna insatsen i s kadeområde vid särskild händelse i samverkan med 
regional sjukvårdsledning, larm - och dirigeringsfunktion samt i skadeområ-
det samverkande aktörer.  
Målgrupp  
• All personal som tjänstgör i ambulans (sjuksköterskor, undersköterskor 
och i förekommande fall läkar e) 
• Övrig personal som är avsedd att ha ledningsfunktion i skadeområde  
Kursdeltagaren ska efter genomgången utbildning kunna:  
• Fatta beslut om deklaration av särskild händelse eller, i de regioner sådant 
beslut ligger på regional ledning, föreslå detta baserat på adekvat lägesbe-
dömning  
• Organisera sjukvårdsinsatsen i ett skadeområde i samverkan med regional 
ledning och i skadeområdet samverkande aktörer vid alla typer av scena-
rier 
• Göra adekvat bedömning av riskläget i området i samr åd med räddnings-
tjänst och polis  
• Fördela, instruera och leda i området verksam sjukvårdpersonal  
• Rapportera till regional ledning enligt gällande rapporteringsrutiner (vind-
ruterapport, sekundär rapport och löpande rapportering)  
• Adekvat bedöma behovet av per sonal, material och stöd från samverkande 
aktörer för sjukvårdsinsatsens genomförande  
• Adekvat bedöma behovet av sjuktransportresurser  
• Fatta korrekta inriktningsbeslut avseende omhändertagandenivå på plats 
samt prioritering  
• Ge adekvata direktiv till sjuktra nssportledare avseende fördelning av drab-
bade mellan sjukvårdsenheter samt nyttjande av transportresurser    
54 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   • Göra en adekvat bedömning om huruvida sjukvårdsinsatsen i skadeom-
råde kan begränsas samt avslutas och rapportera detta  
• Hantera mediapersonal  
• Registrer a behov av krisstöd till medverkande personal och adekvat åt-
gärda detta  
• Leda genomgång med medverkande personal efter insatsens avslutande 
med efterföljande rapportering av erfarenheter  
Fyra arbetsdag ar samt  tid för föregående inläsning av mater ial 
Tabell  19 
Planeringsstöd för disposition av tid samt metodik – befattning ledning i skadeområde  
Dag 1  
• Kursens målsättning och upplägg. Prevalidering av kunskaper och färdigheter 
relaterat till angivna mål.  
• Lednings - och stabsmetodik med fokus på fäl tförhållanden.  
Metod: Föreläsning med diskussion  
• Simuleringsövning där ett skadeområde byggs upp steg för steg med interaktiv 
medverkan av kursdeltagna i positioner. Träning i beslutsfattande avseende ska-
deområdes organisation, fördelning av sjukvårdspers onal, prioritering och pri-
märt omhändertagande, avtransport med nyttjade av transportresurser och för-
delning av drabbade mellan vårdenheter. Medverkan av personal från 
räddningstjänst och polis. Träning i kommunikation och rapportering genom 
motspel från r egional ledning. Utvärdering och diskussion.  
Scenario : Fysiskt våld (transportolycka eller terrordåd)  
Dag 2  
• Praktisk övning i terräng med samma upplägg som i övning dag 1. Tre korta sce-
narier där deltagarna växelvis tjänstgör i positioner, som figurante r och som ob-
servatörer så att alla får tillfälle träna i ledningsposition. Medverkan av rädd-
ningstjänst och polis samt regional ledning i motspel. Samband med ledning av 
insats i skadeområde och hur de kan hanteras.  
Scenario : Fysiskt våld, ett bör vara brä nnskador  
Dag 3  
• Organisation, primärt omhändertagande och prioriring vid händelser orsakade 
av skadliga ämnen samt joniserande strålning. Simuleringsövning med samma 
upplägg som i simuleringsövning dag 1.  
Scenario : Skadligt ämne  
• Praktisk övning i terräng med samma upplägg som praktisk övning dag 2.  
• Om möjligt tillgång till fältsaneringsanläggning.   
Scenarier : Skadliga ämnen.  
Dag 4  
• Simuleringsövning: Ledning i skadeområde under väpnad konflikt. Övning i sam-
verkan med Försvarsmakten där samordning mellan c ivil ambulanssjukvård och 
Försvarsmaktens sjukvårdsorganisation tränas och diskuteras.  
Examination /utvärdering  och post -validering av färdigheter och kunskaper rela-
terat till angivna mål.  
Gruppvis samt gemensam diskussion av svårigheter och problem i Utbildning för 
personal med övriga specifika uppdrag och funktioner  
   
 Sektorsspecifik a övning ar i 
Övning i befattning är den till volymen största delen av den föreslagna ut-
bildningen i katastrofmedicin och kanske också den viktigaste. Till skill nad 
mot övriga områden inom sjukvården ges inte tillfälle att regelbundet träna 
och utveckla kunskaper under ordinarie sjukvårdsverksamhet. Även om anta-
let särskilda händelser ökat, blir frekvensen ändå så låg att tillfällena till öv-
ning i den ”skarpa” sit uationen blir mycket begränsade. Ändå måste kun-
skaper och färdigheter finnas där när de behövs, vilket ofta är utan förvarning 
och med krav på snabbt agerande. Detta ställer stora krav på vidmakthållande 
och uppdatering av dessa kunskaper.  
Syfte  
Att vidmak thålla, utveckla och uppdatera kunskaper och färdigheter genom 
övningar i befattning med regelbundna och fastställa intervall.  
Målgrupp  
All personal anställd i offentligt finansierad hälso - och sjukvård.  
Övningsdeltagaren ska e fter genomgången övning och utvärdering på bästa 
möjliga sätt kunna fullgöra tjänstgöring i sin befattning under insats vid sär-
Metodik  
Det är viktigt att all personal får tillfälle att öva. Det innebär behov av öv-
ningar som kan genomföras f ör begränsad kostnad och med minsta möjliga 
påverkan på pågående vårdverksamhet. Vissa kategorier av personal behöver 
tätare övningar än andra. För att tillgodose behovet av övningar utan för 
långa intervall , är det nödvändigt att begränsa deltagandet vid vissa övningar 
till endast den egna verksamheten, eller ett fåtal verksamheter, så kallade 
”miniövningar”. Samtidigt är det värdefullt att träna kommunikation och 
samverkan genom samtidig träning av så stor del av omhändertagandekedjan 
som möjligt. Det sen are möjliggör också dels en värdefull kvalitetskontroll 
av beredskapen, dels tillfälle att kunna mäta flödeskapaciteten, det antal 
drabbade per tidsenhet och totalt som de olika komponenterna i en vårdenhet  
kan hantera med bibehållen vårdkvalitet  [35], vilket är värdefull kunskap för 
fördelningen av drabbade mellan vårdenheter  [28-36]. 
En ”miniövning” bör kunna genomföras på en halv tjänstgöringsdag, vissa 
avgränsade övningar ännu kortare, medan en övning omfattande hela omhän-
dertagandekedjan kräver en heldag med föregående övningsinstruktion .   
56 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   Allt detta ställer krav på ett genomarbetat långsiktigt övningsschema för 
varje vårdenhet där miniövningar varvas med mer omfattande övningar, och 
typ av övning anpassas till specifika behov.  
Som val av övningstyp rekommenderas simuleringsövningar baserade på 
skadekort där personalen deltar interaktivt i egen befattning, vilket kan ge-
nomföras med mycket begränsade resurser. Enbart internetbaserade övningar 
kan användas som funktionstest, men ger inte tillfälle för personalen att öva 
praktiskt, vilket behövs.  Simuleringsövningar kan framgångsrikt genomföras 
enbart baserade på skadekort, men kan också (dock på fast sjukvårdsenhet till 
högre kostnad) i vissa delar kompletteras med figuranter försedda med ska-
dekort, till exempel när ett nytt sjukhus eller ny enhe t ska testas avseende lo-
kaler och logistik.  
Krav på ett simuleringssystem bör vara att det ska:  
• Ge ett detaljerat underlag för beslutsfattande avseende prioritering och pri-
mär behandling  
• Ge ett mätbart resultat av insatsen baserat på både effektivitet i r esursut-
nyttjandet och utfall i form av potentiellt undvikbara dödsfall och kompli-
kationer, effektivitet i resursnyttjandet och även andra kvalitetsindikatorer 
(performance indicators) [37-40] för specifika funktion er 
• Ge ett underlag för detaljerad mätning av flödeskapacitet enligt ovan  
• Vara vetenskapligt validerat avseende inlärningseffekt relaterat till kun-
skaps - och färdighetsmål  
Noggrann såväl muntlig som skriftlig utvärdering är en viktig del av öv-
ningen och ord entlig tid måste avsättas för detta. Det bör också ges tillfälle 
att lämna synpunkter på den katastrofmedicinska beredskapsplanen som ett 
viktigt led i en kontinuerlig uppdatering av denna där övningarna fyller en 
viktig funktion.  
En övning som  antingen (a) inkluderar ett helt sjukhus med partiellt beman-
nad prehospital insats och regional ledning i motspel eller (b) inkluderar hela 
den prehospitala insatsen och regionala ledningen plus regionens alla sjukhus 
tar inklusive utvärdering en heldag m ed föregående övningsinstruktion  (utö-
ver planering och uppföljning) . Båda dessa övningstyper möjliggör både 
mätning av flödeskapacitet som mått på beredskapens måluppfyllelse och 
kvalitetssäkring gentemot givna kvalitetsindikatorer  [37]. Varje sjukhus bör 
därför genomföra någon av dessa övningstyper minst en gång var tredje år.  
Övni ngar som bara inkluderar en begränsad prehospital insats, en mindre 
vårdenhet (exempelvis vårdcentral) eller del av ett sjukhus (miniövning) kan 
genomföras på en halv dag inklusive utvärdering. Vissa övningstyper (till ex-
empel larmövning) kan genomföras på  betydligt kortare tid.  
Övningsfrekvens för personal  
Personal som tjänstgör inom prehospital vård och på akutmottagning behöver 
öva minst en gång per år. Övrig personal inom de ssa kategorier har speciella   
 funktioner i insats vid särskild händelse bör öva minst en gång var tredje år. 
För mer perifert involverad personal bör vart femte år vara tillräckligt. På 
sjukhus med mycket stora personalstaber kan även detta intervall vara oreal-
istiskt och behöva begränsas till att mer perifert involverad personal får till-
fälle att öva åtminstone en gång och då så snart som möjligt efter tillträde till 
ny befattning.  
Denna frekvens av övningar kräver övningsmetoder som kan genomföras 
för låg kostnad och med minimal störning av pågående verksamhet. Sådana 
metoder som do kumenterats signifikant kunna öka kunskaps - och färdighets-
nivå finns idag tillgängliga . 
Typ av scenarier  
De scenarier som hittills varit de vanligaste och även medfört de största för-
lusterna i liv och hälsa har varit scenarier där skademekanismerna är olik a 
slag av fysiskt våld  [41]27 [42]. De scenarier med fysiskt våld som mest kan 
förväntas i ett land som Sverige är:  
• Transportolyckor till lands, till sjöss och i luften  
• Större bränder  
• Publika evenemang  
• Kollaps av byggnader  
• Terrordåd  
• Väpna d konflikt  
Mot bakgrund av pågående global  utveckling måste här också inkluderas 
händelser orsakade i förändringar i klimat och natur  [43].  
Vår beredskap måste också innefatta en beredskap för händelser med skad-
liga ämnen (kemiska, explosiva, biologiska, skadliga ämnen) samt pandemier 
som idag är en reell global risk som följd av samhällsutvecklingen  [3]. 
Eftersom scenarier in kluderande fysiskt våld enligt ovan i nuläget varit de 
mest frekventa  [42], samtidigt som de involverar alla delar av omhänderta-
gandekedjan och utgör en basal modell för insats för särski ld händelse, be-
döms de  som mest  lämplig a för att utgöra en bas för praktiska övningar . Sce-
narierna kan växla mellan olika händelsetyper enligt ovan. De ssa övningar  
måste dock , för att upprätthålla bredden på beredskapen , varvas med scena-
rier med skadliga ä mnen. För prehospital personal bör sådana övningar vara 
heldagsövningar där all personal bör få tillfälle att öva minst vartannat år. För 
sjukhuspersonal kan de genomföras som miniövningar involverande akut-
sjukvård, anestesi/IVA och internmedicinsk persona l. Även pandemibered-
skapen bör kunna övas med miniövningar med tyngdpunkt på ledning samt 
hantering av kontaminerad patient.  
                                                      
27 Kap 30 sid 564    
58 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   Typer av övningar, målgrupper, 
omfattning och frekvens  
Vissa nyckelfunktioner vid en insats för särskild händelse kräver övningar 
där vissa  delar inom hälso - och sjukvården  övas och testas specifikt och mer 
ingående  [35, 36]. Nedan följer olika metoder för övningar som kan varvas 
och variera utifrån syfte och målgrupp.  
Larm - och uppstartsövning  
En larm - och uppstartsövning testar teknik och ökar medarbetares förmåga 
att hantera första fasen av en insats. Det är a v vital betydelse att rätt funkt-
ioner får larm i rätt tid. En sådan övning kan omfatta exempelvis hela trau-
mavårdskedjan , en enstaka verksamhet eller särskild sjukvårdsledning.  
Att testa endast larmkedjan går vanligtvis ganska fort och innebär att lar-
met tas emot och kvitteras (larmfas). Nästa steg är att starta upp och samlas 
enligt planer och åtgärdskort. När alla samlats och fått sina funktioner tillde-
lade kan övningen avbrytas , men bör följas upp med avsatt tid för reflekt-
ioner och utvärdering i direkt  anslutning till övningen.  
En uppstartsövning för särskild sjukvårdsledning kan genomföras i form 
av att personer med funktioner i staben larmas och samlas på anvisad plats. 
Ett kort scenario presenteras  genom motspel och pågår till staben är etablerad 
och man beslutat om beredskapsgrad och eventuella inriktningsbeslut. Sedan 
avbryts övningen och staben ges tillfälle att reflektera och utvärdera.  
 Larm - och uppstartsövningar bör genomföras minst en gång per år för per-
sonal inom följande områden:  
• Särskild org anisation på nationell nivå  
• Särskild sjukvårdsledning på regional nivå  
• Särskild sjukvårdsledning på lokal nivå  
• Vårdenheter i regional och kommunal hälso - och sjukvård  
Stabsövning  
Under en stabsövning övas ledning och samverkan inom en verksamhet, en 
hel or ganisation eller tillsammans med andra aktörer. Staben får vanligen ett 
scenario presenterat från övningsledning eller genom motspel. Utvärdering 
sker både muntligt och skriftligt i anslutning till övningen.  
Stabsövningar bör genomföras minst en gång per å r för särskild sjukvårds-
ledning på samtliga nivåer. Övningar kan genomföras sektorsspecifikt eller 
tillsammans med samverkande aktörer.  
Simuleringsövning med figuranter  
Övningar med figuranter (skademarkörer) bör ske inom prehospital sjukvård 
tillsammans m ed andra blåljusorganisationer. All prehospital sjukvårdsperso-
nal bör medverka i en sådan övning minst en gång vartannat år.  
För att öva patientomhändertagande i nya lokaler eller med ny utrustning 
bör man  också  öva med skademarkörer eller motsvarande. En  sådan övning 
kräver att man övar i skarpa lokaler .    
 Simuleringsövning med resurstavlor  
Simuleringsövning ar omfattande hela sjukhuset s resurser  med olika scenari er 
kan med nutida teknik genomföras  utan att störa verksamheterna , frånsett den 
personal som de ltar i övningen  [35]. Övande medarbetare fyller funktioner 
och kommunicerar inom och mellan verksamheterna. Prioritering , primärt 
omhändertagande, person sanering, kommunikation, resursfördelning, opere-
rande verksamheter, postoperativ vård, intensivvård etc. övas i realtid och de 
övande medarbetarna agerar enligt planer och åtgärdskort.  Utvärdering sker 
både muntligt och skriftligt i anslutning till övningen.  
Simuleringsövningar med resurstavlor bör genomföras minst en gång vart 
tredje år för personal inom följande områden:  
• Särskild organisation på nationell nivå  
• Särskild sjukvårdsledni ng på regional nivå  
• All personal som kan bli involverade i omhändertagande vid vårdenheter i 
regional och kommunal hälso - och sjukvård   
Simuleringsövning med figuranter  och resurstavlor  
Simulerin gsövning med resurstavlor enligt ovan kan kompletteras med ska-
demarkörer för särskilda funktioner, exempelvis akutmottagning, när det finn 
skäl att särskilt pröva lokaldisposition och logistik, till exempel efter omorga-
nisation eller ombyggnad  [35]. Skademarkörerna kan då förses med skade-
kort och byts i det fortsatta hanterandet inom s jukhuset ut mot mindre kort 
med samma innehåll som processas på resurstavlorna. Denna övningsform är 
mera resurskrävande.  
 På samma sätt kan hela det prehospitala omhändertagandet övas med skade-
markörer som vi d ankomst till sjukhuset byts mot kort.  
Kapaci tetstest ”Surge Capacity”  
En övning  av ovanstående typ  kan med tillgänglig metodik kombineras med 
ett kapacitetstest  med en detaljerad mätning av hur många drabbade de olika 
komponenterna i omhändertagandekedjan kan hantera både per tidsenhet och 
totalt, i nformation som är värdefull både som underlag för fördelning av 
drabbade mellan vårdenheter, för fastställande av mål för beredskapen och 
för att mäta måluppfyllelse som kvalitetssäkring. På detta sätt kan övningar 
kombineras med både kapacitetsmått, kvali tetssäkring, uppdatering av bered-
skapsplanen och värdefull information för patientfördelning och blir därmed 
kostnadseffektiva  [28-34].  
Övningsområden utifrån hälso - och sjukvårdens 
behov  
I tabell  20 nedan listas utan rangordning de övningsområden som efterfrågas 
vid den enkätundersökning som genomförts inför utformning av denna plan. 
Samtliga områden inkluderar ledning och samverkan samt krisstöd. Myndig-
heter och länsstyrelsers deltagande gäller främst bakre/inre ledning. Förslag 
på organisationer som behöver samverka på lokal, regional  (inkluderar   
60 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   sjukvårdsregioner  samt  civilområde n) och nationell nivå framgår av tabellens 
högra kolumn  [3]28. Frivilligorganisationer är viktiga aktörer som också be-
höver involveras i övningar.  
För varje område i tabellens vänstra kolumn bör respektive målgrupp/ut-
bildningskategori öva utifrån framtagna kunskaps - och färdighetsmål för re-
spektive u tbildning. Övningar behöver genomföras både sektorsspecifikt på 
lokal och regional nivå för personal inom regional och kommunal hälso - och 
sjukvård samt sektorsövergripande tillsammans med samverkande aktörer.  
Varje övningstillfälle oavsett nivå bör utvär deras och erfarenhetöverföring 
kopplas till  det framtagna förslaget för nätverk under avsnittet ”Nätverk för 
utbildnings - och övningsverksamhet inom katastrofmedicin och civilt för-
svar”. 
Tabell 20 
Områden för samver-
kansövningar  Målgrupper på lokal, regiona l, nationell och internationell nivå  
Omhändertagande 
av många skadade 
efter trauma orsakat 
av fysiskt våld, inklude-
rat terrorhändelser  Lokal nivå  
Särskild sjukvårdsledning på lokal nivå  
Prehospital hälso - och sjukvård  
Hälso - och sjukvårdspersonal i regio ner och kommuner  
Regional och kommunal nivå samt civilområden  
Särskild sjukvårdsledning på regional nivå  
Prioritering och dirigering  
Kommunal och statlig räddningstjänst  
Polismyndigheten  
Försvarsmakten  
Länsstyrelser  
Krisledningsnämnder  
POSOM  
Nationell nivå  (samordnas via MSB/ NAFS)  
Säkerhetspolisen  
MSB 
Mynd igheten  för psykologiskt försvar  
Internationell nivå  
Samordnas via MSB/NAFS  
Räddningsinsats  vid 
stora trafikhändelser  Lokal nivå  
Särskild sjukvårdsledning p å lokal nivå  
Hälso - och sjukvårdspersonal i regioner och kommuner  
POSOM  
                                                      
28 Sid 29    
 Områden för samver-
Trafikverket  
Nationell nivå  (samordnas via MSB/NAFS ) 
MSB 
Transportstyrelsen  
Flygolyckor  Lokal niv å 
Fjällräddning (Polismyndigheten)  
Sjöräddning  
POSOM  
Luftfartsverket  
Kustbevakningen  
Sjö- och flygr äddningscentralen  
MSB 
Räddningsinsats  i otill-
gänglig terräng  och 
extrema miljöer (gru-
vor, tunnlar mm)   Lokal nivå  
Prehos pital hälso - och sjukvård  
Försvar smakten  
POSOM  
Socialstyrelsen    
62 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   Områden för samver-
MSB 
Väpnad konflikt  Lokal nivå  
Särskild sjuk vårdsledning på lokal nivå  
Kommunal och statlig räddni ngstjänst  
POSOM  
+ samtliga berörda myndigheter samordnat via Försvarsmak-
ten, Länsstyrelser och MSB/NAFS  
Nationell nivå  (samordnas via  Försvarsmakten, Länsstyrelsernas 
samordningskansli och MSB/ NAFS)  
MSB 
+ samtliga berörda myndigheter (utifrån scenariots omfattning) 
samordnat via Försvarsmakten, Länsstyrelser och MSB/NAFS  
Samordnas via  Försvarsmakten, Länsstyrelsernas samordnings-
kansli och MSB/ NAFS  
Pågående dödligt 
våld  Lokal nivå  
Regional och kommu nal nivå samt civilområden  
Bevakningsföretag  
POSOM  
+ samtliga berörda myndigheter  samordnat via Försvarsmak-
ten, Länsstyrelser och MSB/NAFS    
Omhändertagande i 
riskfylld miljö inklusive  
arbete i het zon  Lokal nivå  
Hälso - och sjukvårdspers onal i regioner och kommuner  
POSOM  
+ samtliga berörda myndighete r samordnat via Försvarsmak-
Räddningsinsats vid 
händelser med farliga 
ämnen  
 Lokal nivå  
POSOM  
+ samtliga berörda myndigheter samordnat  via Försvarsmak-
Nationell nivå  (samordnas  via MSB/ NAFS)  
MSB 
Strålskyddsmyndigheten  
samordna t via Försvarsmakten, Länsstyrelser och MSB/NAFS  
Hantering av B -hän-
delse utifrån risk - och 
sårbarhetsanalys och 
rådande epidemibe-
redskapsplaner, pan-
demibere dskapspla-
ner och 
katastrofmedicinska 
beredskaps planer  Lokal nivå  
Särskild sjukvårdsle dning på regional nivå  
Länsstyrelser    
64 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
POSOM  
Natione ll nivå  (samordnas  via MSB/ NAFS)  
MSB 
Jordbruksverket  
Livsmedelsverket  
Medicinskt omhänder-
tagande vid händel-
ser i kallt k limat (hypo-
termi)  Lokal nivå  
POSOM  
Sjö- och flygräddningscentralen  
Sjöfartsverket  
MSB 
Maritima olyckor  Lokal nivå  
Prehospital hälso - och sjukvå rd 
Sjöräddning    
POSOM  
MSB 
Internationell n ivå 
Störningar i infrastruk-
turen  Lokal nivå  
Försva rsmakten  
POSOM  
Nationell nivå   
Bristsituationer: 
material, läkemedel, 
vatten, föda, värme  Lokal nivå  
POSOM  
Nationell nivå  
Samordnas via MSB/NAFS    
66 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
Evakuering av sjuk-
vårdsinrättning inklu-
sive brand på sjukhus  Lokal nivå 
Kommunal o ch statlig räddningstjänst  
POSOM  
Samordnas via MSB/NAFS   
Extremväder (värme-
bölja, översvämning)  Lokal nivå  
Särskild sjukvårdslednin g på lokal nivå  
POSOM  
 
 Sektorsövergripande 
samverkansövningar  
Nationell samordning av regioners och 
kommuners deltagande i 
övningsverksamhet  
Nationell samordning av kris - och 
totalförsvarsövningar  
MSB:s nationella forum för  inriktning och samordning av övningar (NAFS) 
är ett etablerat forum för samverkan mellan aktörer involverade i övnings-
verksamhet inom krisberedskap och civilt försvar  [6]. Samtliga bevaknings-
ansvariga myndigheter och adjungerande organisationer, bland andra För-
svarsmakten och Sveriges kommuner och regioner (SKR) är representerade i 
NAFS. Arbetet inom NAFS utgår från den nationella strategin fö r systema-
tisk övningsverksamhet som beslutades av MSB år 2020  [44] och den nya 
övningsinriktningen 2022 –2026  29.  
Figur 1. Samordnad övningsperiod 2021 –2025 (med tillstånd från MSB)  
 
I den nationella strategin ingår en övningsperiod om totalt fem år. Alla s am-
verkan sövningar på nationell och regional nivå ska rapporteras till  MSB och 
samordnas via  NAFS och i möjligaste mån anpassas efter den femåriga öv-
ningsperioden i syfte att skapa en god framförhållning och ett effektivt nytt-
jande av resurser.  
                                                      
29 MSB: Beslut om övningsinriktning för bevakningsansvariga myndigheter på na tionell och regional nivå avseende 
samverkansövningar under 2022 -2026. Diarienummer MSB 2021 -06755  
  
68 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   Under övningsperiod en 2021 –2025 genomförs en totalförsvarsövning (TFÖ) 
och en samverkansövning (SAMÖ) på nationell nivå. Däremellan planeras 
flera regionala samverkansövningar och sektorsvisa övningar  [44].  
Under övningsperioden ingår två fördjupningsperioder för utvärdering, er-
farenh etsutbyte och metodutveckling på sektorsövergripande och sektorspe-
cifik nivå. Under fördjupningsperioden finns möjligheter att gemensamt revi-
dera övningsinriktningen.  
Socialstyrelsens roll i NAFS som sektorsansvarig myndighet  
Socialstyrelsen blir som tidi gare nämnts sektorsansvarig beredskaps myndig-
het för område hälsa, vård och omsorg  från 1 oktober 2022. Parallellt med 
det har myndigheten i uppdrag att samordna regioners och kommuners delta-
gande inom området hälso - och sjukvård i nationella kris - och tota lförsvars-
övningar. Socialstyrelsen blir därmed den myndighet inom NAFS som ska 
samordna regioners och kommuner s deltagande i planering , genomförande , 
utvärdering och erfarenhetshantering  [3, 6]30 av sektorsövergripande  öv-
ningar på nationell nivå. Utöver denna samordning föreligger ett stort behov 
av att samordna hälso - och sjukvårdens deltagande i sektorsövergripande  öv-
ningar även på lokal och regional nivå liksom sektorsspecifika övningar på 
lokal och regional nivå.  
Nätverk för utbildnings - och övningsverksamhet 
inom katastrofmedicin och civilt försvar  
För att samordna utbildning, träning  och övning utsåg regionerna tidigare en 
utbildningssamordnare på regional nivå. Denna funktion bör återupprättas 
och ingå i ett nationellt nätverk för samordning av utbildning och övning.  
Det finns behov av ett nationellt nätverk för hälso - och sjukvårde n i reg-
ioner och kommuner inriktat på utbildning och övning inom katastrofmedicin 
och civilt försvar. Ansvaret för upprättande och förvaltning av ett sådant nät-
verk bör ligga hos Socialstyrelsen och samordnas med NAFS. Målgrupp för 
nätverket bör vara utsed da regionala och lokala utbildnings - och övningssam-
ordnare från regioner och kommuner samt representanter från Katastrofmedi-
cinska kunskapscentra. Syftet med nätverket ska initialt vara att:  
• Utvärdera, följa upp och årligen uppdatera den nationella utbildn ings- och 
övningsplanen  
• Planera tider och omfattning för kommande utbildnings - och övningsakti-
viteter synkroniserat med MSB:s  övningskalender  
• Dela information om kommande utbildnings - och övningsaktiviteter  
Eftersom både behov och intresse är stort bör nä tverket under Socialstyrel-
sens ansvar arrangera årliga fysiska möten.  
Antalet representanter och deltagare i NAFS är begränsat och därför be-
hövs ett nätverk specifikt om och för området hälso - och sjukvård. Utbild-
ning och övning är en stor del av beredska psarbetet inom hälso - och sjukvår-
den i regioner och kommuner och därför bör området ha ett dedikerat forum 
där fler representanter kan vara delaktiga. Vid planering f ör deltagande i 
                                                      
30 Sid 25    
SOCIALSTYRELSEN  69 
 aktörsgemensamma aktiviteter är det av stor vikt att detta görs samordnat 
med övriga sektorsansvariga beredskaps myndigheter och övriga aktörer via 
NAFS.  
Utbildning s- och övningsportal för hälso - och 
sjukvården inom katastrofmedicin och civilt försvar  
Det finns behov och önskemål om en utbildnings - och övningsportal inom 
kris- och katastrofmedicinsk beredskap för hälso - och sjukvård i regioner och 
kommuner. MSB har sedan många år haft en utbildningsportal  [45] och en 
övningsportal med nationell övningskalender för krisberedska p och civilt för-
svar. Vid upprättandet av en utbildnings - och övningsportal specifikt för 
hälso - och sjukvården  är det av vikt att portalen  samordnas med de verktyg 
som MSB använder  och förvaltas av Socialstyrelsen. Den sektors specifika  
ytan, förvaltad av Socialstyrelsen,  bör innehålla länkar till utbildningar och 
övningar, övningskalender och fungera som en samarbetsyta för nätverket 
ovan.  
Internationell samverkan  
Insatser vid särskild händelse, framför allt vid omfattande kriser och väpnad 
konflikt, kan kräva internationell samverkan. Därför bör även planeras öv-
ningar över nationsgränserna med medverkan av alla samverkande organisat-
ioner.    
70 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   Etablerade utbildningar inom 
området eller dess gränsområden  
Det finns ett antal etablerade och namngivna utbildningar  inom detta område, 
en del fokuserade på vardaglig traumatologi eller akutsjukvård utan fokus på 
insats vid särskild händelse men ändå värdefulla som grund för katastrofme-
dicinsk utbildning, andra specifikt inriktade på insats vid särskild händelse. 
En del  av de förstnäm nda är redan obligatoriska för erhållande av specialist-
kompetens. Många av dessa utbildningar har föreslagits i inkomna kommen-
tarer från regioner och kunskapscentra. Det har bedömts ligga utanför upp-
dragets ram att rekommendera någon namngiv en utbildning utan i stället har 
valts att genomgående för olika målgrupper ange de kunskaps - och färdig-
hetsmål som bör gälla samt ge förslag till omfattning, metodik och tidsdispo-
sition för utbildningar med syfte att uppnå dessa mål.  
Det finns ändå skäl att nämna de utbildningar som rekommenderats från 
våra referensgrupper med kort angivande om var i den nationella utbildnings-
planen de kan passa in.  
Utbildningar för vardaglig sjukvård av 
värde som grund för katastrofmedicinsk 
utbildning  
Det finns ett sto rt antal utbildningar i traumatologi på olika nivåer som natur-
ligtvis är av värde att ha gått innan den specifika katastrofmedicinska utbild-
ningen. Dit hör för läkare Advanced Trauma Life Support31 (ATLS®), för 
sjuksköterskor Akut Traumavård för Sjuksköters kor32 (ATSS©) och Trauma 
Nurse Core Course33 (TNCC ™), för prehospital personal Prehospital Trauma 
Life Support34 (PTLS ®) samt Prehospital Sjukvårdsledning35 (PS ®) För ope-
rerande specialiteter respektive anestesi - och intensivvårdspersonal finns De-
finite Surg ical Trauma Care36 (DSTC ™) respektive Definite Anestesiologi-
cal Trauma Care37 (DATC ™) som också inkluderar praktisk träning på 
försöksdjur och kadaver, dock inte fokuserat på insats vid särskild händelse.  
 
31 https://www.facs.org/quality -programs/trauma/education/advanced -trauma -life-support/  
32 https://atss.info/  
33 https://www.trauma.se/kurs/tncc/  
34 https://www.naemt.org/education/phtls  
35 https://www.psconcept.se/  
36 https://iatsic.org/DSTC/  
37 https://iatsic.org/DATC/  
   
SOCIALSTYRELSEN  71 
 Utbildningar fokuserade på insats vid 
särskild händ else 
Tactical Emergency Casualty Care38 (TECC©), Tactical Combat Casualty 
Care39 (TCCC®), Omhändertagande i Riskfylld Miljö40 (O-R-M©) och PDV 
(pågående  dödligt våld) är utbildningar fokuserade på arbete i riskzon. Det 
finns ännu ingen konsensus i frågan om s jukvårdspersonal ska ha utrustning 
och utbildning för att kunna verka i het zon i fredstid. På de platser man till-
lämpar, eller ämnar tillämpa, detta kan dessa utbildningar tjäna som tilläggs-
utbildningar. I händelse av beslut om en breddning av detta koncep t kan ut-
bildningar av detta slag också övervägas att ingå i den nationella planen. 
Aspekter på säkerhet och säkerhetsansvar är redan nu inkluderade i kun-
skapsmålen för berörda grupper.  
Det finns också hela färdiga utbildningskoncept för insats vid särskild  hän-
delse. Exempel på detta är Medical Response to Major Incidents & Disas-
ters41 (MRMI®), ett europeiskt koncept som simultant och interaktivt tränar 
beslutsfattande i hela omhändertagandekedjan vid olika scenarier. Ett annat 
exempel är Major Incident Manag ement System42 (MIMMS©), ett brittiskt 
koncept inriktat på organisation och ledning men inte så mycket på priorite-
ring och primärt omhändertagande.  
De olika katastrofmedicinska kunskapscentra har också i sina kurskatalo-
ger en rad övriga utbildningar både al lmänt inom katastrofmedicinsk bered-
skap,  stabsmetodik, ledning - och samverkan,  trauma - och akutsjukvård, 
prehospital sjukvård, insats vid CBRN -händelse och krisstöd. Flera av dessa 
kursmodeller kan säkert användas som komponenter i den nationella utbild-
ningsplanen, förutsatt att i planen fastställ da kunskaps - och färdighetsmål för 
olika nivåer uppnås.  
Försvarsmakten har övningar fokuserade på civil -militär samverkan som 
kan fungera som tilläggsutbildningar för framför allt ledningspersonal och 
administrati v personal som behöver mer insikt i detta område om vad som in-
går i förslagets kunskaps - och färdighetsmål.  
För specifika utbildningar både inom och utanför ramen för den nationella 
planen kan övervägas samverkan över nationsgränserna, till exempel med 
övriga nordiska länder. Detta förutsätter dock en likformighet i organisation, 
terminologi och metodik.   
                                                      
38 https://www.c -tecc.org/  
39 https://tccc.se/  
40 https://www .ormkoncept.se  
41 http://www.mrmi.eu/  
42 https://www.alsg.org/home/course/view.php ?id=320    
72 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   Utbildning av lärare och 
instruktörer  
Det är viktigt att beredskapen för särskilda händelser har en nationellt enhet-
lig struktur avseende organisation, m etodik och terminologi, av flera skäl. 
Dels behöver insatser av detta slag ofta ske i samverkan över både regionala 
och kommunala gränser, dels har vårdpersonal idag anställningsmässigt en 
hög rörlighet över dessa gränser. Ett bra sätt att uppnå en natione llt enhetlig 
struktur är en nationellt enhetlig utbildning. Införandet av en nationell utbild-
nings - och övningsplan kan erbjuda ett tillfälle att åstadkomma detta. En för-
utsättning för en enhetlig utbildning är dock en enhetligt utbildad lärarstab. 
Förslag  på framtagandet av en plan för en enhetlig lärarutbildning omfattas 
dock inte av detta uppdrag.  Dock omfattar utbildning - och övningsplanen en 
mycket hög frekvens av övningar, speciellt på befattningsnivå, där instruk-
törsbehovet kommer att bli så stort at t det bedöms viktigt att även framställa 
en plan för utbildning för att tjänstgöra som instruktör.  
Utbildning av övningsinstruktörer  
Syfte  
Denna utbildning syftar till att deltagarna ska kunna fungera som instruktörer 
vid de övningar som ingår i planen, b åde fristående och integrerat i k urser på 
olika nivåer.  
Utbildningskategorier  
Läkare, sjuksköterskor och undersköterskor som genomgått grundutbildning 
i katastrofmedicin.  
A. Kunna  
• Organisera, leda och genomföra praktisk träning i primärt omhänder-
tagande på attrapp, simulator och figurant  
• Organisera, leda och genomföra gruppvis träning i beslutsfattande vid 
prioritering och primärt omhändertagande av drabbad exponerad för 
skadliga kem iska ämnen samt joniserande strålning  
• Organisera, leda och genomföra praktisk träning i omhändertagande 
av kontaminerad patient  
• Organisera, leda och genomföra simuleringsövningar omfattande 
både prehospitalt och hospitalt omhändertagande av drabbade av så-
väl fysiskt våld (trauma) som skadlig a ämnen (CBRN)  
• Organisera, leda och genomföra praktiska övningar med figuranter 
(skademarkörer) inom samma områden som ovan    
SOCIALSTYRELSEN  73 
 • Planera, utvärdera och rapportera samtliga undervisningsmoment en-
ligt ovan  
• Samve rkande organisationers utbildningar och kunskapskrav i kata-
strofmedicin  
Fem arbetsdagar.  
Tabell  21 
Planeringsstöd för disposition av tid samt metodik – övningsinstruktör  
Dag 1  
• Introduktion. Kursens syfte, mål och upplägg. Prevalidering av kuns kaper relate-
rat till mål  
• Den katastrofmedicinska övningen: Planering, organisation, ledning och ge-
nomförande. Olika typer av övningar. Pedagogisk metodik, interaktion med ele-
verna. Utvärdering  
Dag 2  
• Praktisk övning i primärt omhändertagande med attrapp, simulator och f i-
gurant. Kursdeltagarna växlar mellan att vara instruktörer och elever  
• Lärarledd träning i beslutsfattande: Prioritering och primärt omhändertagande 
baserat på skadekort  
• Omhändertagande av kontaminerad patient. Praktisk träning i saneringsen het. 
Kursdeltagarna växlar mellan att vara instruktörer, elever och figuranter.  
• Praktisk träning i kommunikation, hantering av kommunikationsradio  
Dag 3  
• Lärarledd praktisk övning med figuranter (skademarkörer): Prehospital insats 
med motspel från sjukhu s. Kursdeltagarna växlar mellan att vara instruktörer, 
elever och figuranter. Minimum tre övningar så att alla kan träna instruktörsrol-
len.  
Dag 4  
• Lärarledd simuleringsövning: Insats för särskild händelse (= skador av fysiskt våld) 
omfattande hela omhän dertagandekedjan. Kursdeltagarna växlar mellan att 
vara instruktörer och elever. Minimum två övningar så att alla kan träna i instruk-
törsrollen.  
Dag 5  
• Lärarledd simuleringsövning: Prehospital insats för särskild händelse (= CBRN). 
Kursdeltagarna deltar o mväxlande som instruktörer och elever. Minimum två öv-
ningar.  
Examination /utvärdering och postvalidering av kunskapsnivå relaterat till mål  
   
74 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   Komment arer  
Behovet av en gedigen grundutbildning  
I denna rapport har Socialstyrelsen  redovisat kunskaper och fär digheter som 
krävs utöver dem som krävs för ordinarie vårdverksamhet för att kunna fun-
gera optimalt vid insats för alla typer av särskilda händelser. Det visar på be-
hovet av en tydligt definierad utbildningsinsats för all vårdpersonal, precis 
som för alla andra områden inom vården. Eftersom detta är kunskaper och 
färdigheter som kan krävas första tjänstgöringsdagen oavsett vårdinriktning 
och vara avgörande för drabbades liv och hälsa, bör den naturliga platsen för 
en sådan grundutbildning vara i anslutning  till övrig grundutbildning för 
olika personalkategorier . Det ingår dock inte  i myndighetens uppdrag att  
inom ramen för detta uppdrag föreslå förändringar i den struktur som fastslås 
i Högskoleförordning (1993:100) . En strukturerad samverkan mellan de be-
hov som lyfts i genomförd behovsanalys och som  framkommit i andra arbe-
ten inom ämnesområdet katastrofmedicin bör med fördel utredas vidare i 
samverkan med de myndigheter som omfattas av Utbildningsdepartementets 
ansvarsområde.  
Behovet av  pedagogisk utvecklin g 
En utbildnings - och övningsplan av denna omfattning bör vila på en fast 
grund avseende såväl kompetens som möjligheter till pedagogisk metodut-
veckling. Även här finns ett behov av en stark anknytning till universitet och 
högskolor. Framtagandet och vidma kthållandet av k ursplaner som möter de 
omfattande kunskapsmål som identifierats inom ramen för detta uppdrag be-
höver arbetas fram  av de myndigheter som har bäst pedagogiska förutsätt-
ningar för detta; universitet och högskolor. Dessutom bör undervisning var a 
kopplat till forskning, där universitet och högskolor har en central roll.  
Katastrofmedicin är fortfarande en ung vetenskap och behovet av metodut-
veckling, inkluderande validering och kvalitetssäkring av metodik, är mycket 
stort [7]. Det gäller även den pedagogiska metodiken som står inför stora ut-
maningar, eftersom möjligheterna till utbildning och övning i den ”skarpa” 
situationen är mycket begränsad till skillnad från övriga områden inom 
hälso - och sjukvården. Utveckling av relevan ta och validerade simulerings-
modeller och vägledningar är därför en viktig del av den katastrofmedicinska 
forskningen.  
Idag saknas  etablerade katastrofmedicinska enheter (institutioner eller av-
delningar vid institutioner) vid ett antal  universitet med medi cinsk fakultet . 
Avsaknaden av sådana enhet er med ämnesföreträdare som besitter administ-
rativa, ekonomiska, personella och materiella resurser för att bedriva under-
visning och forskning försvårar framtagandet av en sammanhängande kata-
strofmedicinsk utbildni ng och pedagogisk metodutveckling.    
SOCIALSTYRELSEN  75 
 Vidareutbildning i katastrofmedicin  
Nationella rådet för specialiseringstjänstgöring  är ett rådgivande organ som 
har bildats på uppdrag av regeringen  och vars u ppgift är att stötta Socialsty-
relsen i arbetet med läkarnas o ch tandläkarnas specialiseringstjänstgöring.  
Rådet bistår bland annat myndigheten med att dela in och benämna de speci-
aliteter där det går att få specialistkompetens samt avgöra vad som ska krävas 
för att få bevis om specialistkompetens. Rådet bistår även med att ta fram 
målbeskrivningar för vilka kunskaper, färdigheter och förhållningssätt som 
ska gälla för varje specialistkompetens.  
Utbildnings - och övningsplanen som redovisas omfattar, i enlighet med 
uppdragsformuleringen, alla delar av hälso - och sjukvå rden, inklusive smitt-
skydd, primärvård och kommunal hälso - och sjukvård samt tandvård. Social-
styrelsen beskriver  också hur behovet av utbildning och övning kommer att 
förändras och utvecklas över tid och behovet av att strukturerat kunna om-
händerta detta ö ver tid. Det behov av vidareutbildning inom katastrofmedicin 
för vissa specialistområden som redovisas är ett långsiktigt och strukturerat 
sätt att bygga Sveriges kunskapsbank inom området katastrofmedicin. I dia-
logen vid framtagandet av denna rapport har framkommit ett mervärde av att 
existerande specialistföreningar involveras i detta arbete . På sikt kan det även 
finnas skäl att överväga om och hur vidareutbildningar inom katastrofmedi-
cin bör ingå som delar i befintliga specialistutbildningar.  
Personal i nom opererande specialiteter  
Frågan har kommit upp om all personal inom opererande specialiteter behö-
ver vidare utbildning i katastrofmedicin. Vid fredstida händelser är det sanno-
likt tillräckligt att kirurger inom ett begränsat antal specialiteter har kuns kap 
om skademekanismerna vid de speciella skadetyper som förekommer i dessa 
situationer, hur det påverkar beslut om behandling, principerna för behand-
ling inkluderande användande av förenklade behandlingsprinciper när skada 
och resursläge så kräver. Detta förslag inkluderar dock även väpnad konflikt 
där behovet av kirurgiska insatser kan breddas så att varje kirurg oavsett spe-
cialitet kan behöva utföra, eller assistera vid,  ingrepp långt utanför sitt speci-
alkunnande [46]. Begreppet ”allmänkirurg”, kirurger som behärskade alla 
akuta ingrepp, har förvunnit i samband med den långt driva subspeciali-
seringen i Sverige .  
Metodik , disposition  och kvalitetssäkring  
Från en del referensgrupper har det in kommit synpunkter på avsnitte n om 
disposition och metodik som man anser har varit alltför detaljerade.  Myndig-
heten har dock tolkat uppdraget som att de planer som framställs ska vara ge-
nomförbara, även vid de institutioner, regioner, kommuner eller organisat-
ioner som inte redan har ge nomarbetade och beprövade utbildningar som 
tillgodoser de angivna kunskaps - och färdighetsmålen. Genomförandet av 
detta förslag kommer medföra utökade insatser  även av de som har mycket 
begränsad utbildning/övning inom området, eller kanske till och med he lt   
76 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   saknar sådan och därför måste börja från noll eller nära noll . Planerna redovi-
sas därmed med dessa som utgångspunkt.   
Ytterligare skäl att inkludera dessa avsnitt är det omfattande utbildningspa-
ket som kommer att behöva utvecklas. P rioriteringar kommer behöva göras 
som en naturlig följd  och in för sådana diskussioner är det viktigt att kunna 
belägga att för slagen till omfattning vilar på en detaljerad analys av vad som 
måste rymmas inom den angivna tiden för att nå angivna mål och att varje 
nedprioriterin g i tid också medför nedprioritering av innehåll och därmed på-
verkar målen.  
Kvalitetssäkring  och uppföljning behöver också säkerställas så att målupp-
fyllelse kan valideras. Utbildningsplanen kan komma att behöva åtföljas av 
krav på, och klara riktlinjer f ör, enhetlig rapportering och registrering av alla 
kurser och en s tandardiserad validering av utbildningens måluppfyllelse  [47]. 
En metod  att använda för det senare  som använts vid bland annat katastrof-
medicinska utbildningar och utarbetats i samverkan med pedagogisk expertis , 
är en självskattning av egna kunskaper och färdigheter relaterat ti ll angivna 
kunskaps - och färdighetsmål. Skattning görs anonymt (men kodat ) först di-
rekt i anslutning till kursstart, sedan i direkt anslutning till kursens avslut-
ning. Jämförelse kan då göras mellan skattade nivåer direkt före och direkt 
efter utbildningen  som ett effektmått på måluppfyllelse [48]. Behovet av ett 
centralt register över alla genomförda  kurser med ovanstående information 
har också lyfts inom ramen för arbetet med detta uppdrag. Det skulle ge en 
god bild av kunskapsläget inom landet och bör med enkla rapporteringsruti-
ner inte vara alltför betungande.  En motsvarande registrering av genomfö rda 
övningar är teoretiskt möjlig, men bedöms bli för betungande dels med hän-
syn till övningarnas varierande struktur, dels med hänsyn till övningsvoly-
men. Ett alternativ är att varje vårdenhet (motsvarande) för ett eget enklare 
register över genomförda öv ningar och rapporterar årsvis. En validering av 
samma typ som ovan rekommenderas dock även för övningar som ett led i 
den egna metodutvecklingen.  
Utveckling av myndighetens arbete med risk - och sårbarhetsanalyser samt 
utveckling av indikatorer för att följ a och övervaka den katastrofmedicinska 
planläggningen i landet kan komma att kräva p unktvis kvalitetskontroll .  
Avstämning mot arbetet med nationellt 
enhetlig katastrofmedicinsk metodik  
Under arbetets gång har  referensgrupperna påtalat behovet av en nation ellt 
enhetlig organisation, metodik och terminologi. Behovet av detta är uppen-
bart, och även om det potentiellt kan påverka förslagets utformning, ligger 
detta utanför uppdragets ram.  
Som redan nämnts är nationellt enhetlig organisation, metodik och termi-
nologi för insats vid särskild händelse av stor betydelse av flera skäl : 
• Dessa insatser kräver ofta samverkan över både regionala och kommunala 
gränser  
• Sjukvårdspersonal har idag en hög rörlighet mellan anställningar    
SOCIALSTYRELSEN  77 
 
1. Totalförsvarspropositionen för 2021 -2025 (prop. 2020/21:30)  
2. Hälso - och sjukvård i det civila försvaret : underlag till försvarspolitisk 
inriktning. Delbetänkande av Utredningen om hälso - och sjukvårdens 
beredskap (SOU 2020:23) . 
3. Hälso - och sjukvårdens ber edskap: struktur för ökad förmåga. 
Slutbetänkande av Utredningen om hälso - och sjukvårdens beredskap 
(SOU 2022:6)  
4. Lennquist S. Medical Response to Major Incidents and Disasters: A 
Practical Guide for all Medical Staff. Heidelberg Springer -Verlag 2012  
5. Regeringskansliet. Stärkt beredskap för kris och krig. 2022 
https://www.regeringen.se/pressmeddelanden/2022/05/starkt -beredskap -
for-kris-och-krig/. Hämtad 2022 -09-09 
6. MSB. Strukturreform av krisberedskap och civilt försvar. 
https://www.msb.se/sv/amnesom raden/krisberedskap --civilt -
forsvar/totalforsvar -och-civilt -forsvar/strukturreform -av-krisberedskap -
och-civilt -forsvar/. Hämtad 2022 -09-09 
7. Lennquist S. Katastrofmedicin. 3 uppl. Stockholm: Liber, 2009  
8. Lennquist S. Education and Training in Disaster M edicine. Scand J 
Surg. 2005; 94(4): 300 -10 
9. Archer F, Seynaeve G. International guidelines and standards for 
education and training to reduce the consequences of events that may 
threaten the health status of a community. A report of an open 
International  WADEM Meeting, Brussels, Belgium, 29 -31 October, 
2004. Prehosp Disaster Med. 2007; 22(2):120 -30 
10. Pfenninger EG, Domres BD, Stahl W, Bauer A, Houser CM, 
Himmelseher S. Medical student disaster medicine education: the 
development of an educational resour ce. Int J Emerg Med. 2010; 3(1):  
9-20 
11. Kaji AH, Coates W, Fung C -C. A disaster medicine curriculum for 
medical students. Teach Learn Med. 2010; 22(2): 116 -22 
12. Scott LA, Carson DS, Greenwell IB. Disaster 101: a novel approach to 
disaster medicine trai ning for health professionals. Int J Emerg Med. 
2010; 39(2): 220 -6 
13. Carney JK, Schilling LM, Frank SH, Biddinger PD, Bertsch TF, Grace 
CJ, et al. Planning and incorporating public health preparedness into the 
medical curriculum. Am J Prev Med. 2011; 41( 4 Suppl 3): S193 -S9 
14. Markenson D, DiMaggio C, Redlener I. Preparing Health Professions 
Students for Terrorism, Disaster, and Public Health Emergencies: Core 
Competencies. J Assoc. of American Medical Colleges. 2005; 80(6): 
517-26 
15. Pelaccia T. Prepari ng Health Care Students for Mass Casualty Events. 
Med Educ. 2008; 42(11): 1135  
16. MSB. Uppdrag nationell övningsplan. En strategi för inriktning av 
tvärsektoriella övningar inom området samhällsskydd och beredskap 
2009    
78 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   17. Struktur för ökad motståndskraft . Slutbetänkande av Utredningen om 
civilt försvar (SOU 2021:25)  
18. MSB. Stöd för att utveckla en flerårig övningsplan. 2018. MSB659.  
19. Lennquist S. Management of Major Accidents and Disasters: An 
Important Responsibility for the Trauma Surgeons. J Traum a. 2007; 
62(6): 1321 -9 
20. Hell, K, Pike, P.Training of Physicians in Disaster Medicine. American 
Medical Association Manual of Style  (11:th ed)  
21. Association of American Medical Colleges. Training Future Physicians 
about Weapons of Mass Destruction: Rep ort of the Expert Panel on 
Bioterrorism Education for Medical Students; 2003  
22. Kaiser HE, Barnett DJ, Hsu EB, Kirsch TD, James JJ, Subbarao I. 
Perspectives of Future Physicians on Disaster Medicine and Public 
Health Preparedness: Challenges of Building a  Capable and Sustainable 
Auxiliary Medical Workforce. Disaster Med Public Health Prep. 2009; 
3(4): 210 -6 
23. Young V, Eggesbø H, Gaarder C, Næss P, Enden T, Young VS, et al. 
Radiology Response in the Emergency Department During a Mass 
Casualty Incident: A Retrospective Study of the Two Terrorist Attacks 
on 22 July 2011 in Norway. Eur Radiol. 2017; 27(7): 2828 -34 
24. Krisinformation. https://www.krisinformation.se/detta -gor-
samhallet/mer -om-sveriges -krishanteringssystem/samhallets -
ansvar/kommuner/posom . Hämtad 2022 -09-09 
25. Aylwin CJ, König TC, Brennan NW, Shirley PJ, Davies G, Walsh MS, 
et al. Reduction in Critical Mortali ty in Urban Mass Casualty Incidents: 
Analysis of Triage, Surge, and Resource Use after the London 
Bombings on July 7, 2005. Lancet 2006; 368(9554): 2219 -25 
26. Heemskerk JL, Abode -Iyamah KO, Quinones -Hinojosa A, Weinstein 
ES. Prehospital Response Time of t he Emergency Medical Service 
during Mass Casualty Incidents and the Effect of Triage: A 
Retrospective Study. Disaster Med and Pub Health Prep. 2022; 
16(3):1091 -8 
27. MSB. Utbildningssamverkan mellan blåljusorganisationer Rapport 
baserad på intervjuer med s amordnare och utbildningsansvariga för 
RäddSam -nätverk, räddningstjänst, polis och region. 2020. MSB1484  
28. Watson SK, Rudge JW, Coker R. Health Systems' "Surge Capacity": 
State of the Art and Priorities for Future Research. The Milbank 
Quarterly. 2013; 9 1(1): 78 -122 
29. Stratton SJ, Tyler RD. Characteristics of Medical Surge Capacity 
Demand for Sudden -impact Disasters. Acad Emerg Med. 2006; 13(11): 
1193 -7 
30. Sheikhbardsiri H, Raeisi AR, Nekoei -moghadam M, Rezaei F. Surge 
Capacity of Hospitals in Emergenc ies and Disasters with a Preparedness 
Approach: A Systematic Review. Disaster Med Public Health Prep. 
2017; 11(5): 612 -20 
31. Lennquist Montan K, Örtenwall P, Blimark M, Montan C, Lennquist S. 
A Method for Detailed Determination of Hospital Surge Capacity - A 
Prerequisite for Optimal Preparedness for Mass Casualty Incidents. Eur 
J Trauma Emerg Surg. 2022 In press  
32. Kelen GD, McCarthy ML. The Science of Surge. Acad Emerg Med. 
2006; 13(11): 1089 -94 
   
SOCIALSTYRELSEN  79 
 33. Davis DP, Poste JC, Hicks T, Polk D, Rymer TE et al . Hospital Bed 
Surge Capacity in the Event of a Mass -Casualty Incident. Prehosp 
Disaster Med.  2005; 20(3): 169 -176 
34. Health Care System Surge Capacity Recognition, Preparedness, and 
Response. Policy Statement. Ann Emerg Med. 2012; 59(3): 240 -1 
35. Lennquist  Montan K. Räddnings - och Sjukvårdsinsats vid 
Terrorhändelse. 2019. MSB 1377  
36. WHO Simulation Exercise Manual: A Practical Guide and Tool for 
Planning, Conducting and Evaluating Simulation Exercises for 
Outbreaks and Public Health Emergency Preparedness and Response. 
Geneva: World Health Organization; 2017  
37. Örtenwall P, Rüter A, Wikström T. Performance Indicators for 
Prehospital Command and Control in Training of Medical First 
Responders. Int J of Disaster Med. 2004; 2(3): 89 -92 
38. Rüter A. Disaster M edicine - Performance Indicators, Information 
Support and Documentation: A Study of an Evaluation Tool. 
Doktorsavhandling Linköpings Universitet, 2006  
39. Rüter A, Vikström T. Performance Indicators - From Theory to 
Implementation: One Method of Scientific  Approach to Disaster 
Medicine. Urgence Pratique Publications; 2009. s. 41 -4 
40. Vikstrom T, Ruter A, Wakasugi M. et al. Can Performance Indicators be 
Used for Pedagogic Purposes in Disaster Medicine Training?  Scand J 
Trauma Resusc Emerg Med . 2009; 17(15):  1 
41. Lennquist S. Traumatologi. 2 uppl. Stockholm: Liber. 2017  
42. Kamedo -rapport 97: Bombattentatet i Oslo och skjutningarna på Utøya 
2011. Stockholm: Socialstyrelsen; 2012  
43. Schiermeier Q. Climate and weather: Extreme measures. Nature. 2011; 
477(7363 ): 148 -9 
44. MSB. Nationell Strategi för Systematisk Övningsverksamhet för 
Krisberedskap och Civilt Försvar. 2020. ISBN: 978 -91-7927 -071-1 
45. MSB. https://utbildning.msb.se/  Hämtad 2022 -09-12 
46. Nylén L, Blimark  M, Örtenwall P, Lennquist S, Elowsson P.: Trauma 2, 
Kungl Krigsvetenskapsakademins Tidskrift 2019; 2: 134 -52. 
47. Universitetskanslerämbetet. 
https://www.uka.se/download/18.4dcfa4c0171537ea940bed/158642271
2282/Vagledning -2020 -04-09-%20granskningar -av-larosaatenas -
kvalitetssaakringsarbete.pdf . 2020. Hämtad 2022 -09-09 
48. Lennquist Montán K, Ör tenwall P, Lennquist S. Assessment of the 
accuracy of the Medical Response to Major Incidents (MRMI) course 
for interactive training of the response to major incidents and disasters. 
Am J Disaster Med. 2015; 10(2): 93 -107 
 
80 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN       
SOCIALSTYRELSEN  81 
 Bilag a 1: Underlag för 
beho vsinventering  
 
Underlag för utbildnings - och övningsplaner 
för katastrofmedicinsk beredskap och civilt 
försvar  
 
Socialstyrelsen har ett uppdrag från regeringen att ta  fram nationella utbild-
nings - och övningsplaner för katastrofmedicinsk beredskap och civ ilt försvar, 
initialt för följande områden:  
 
1. Traumavård  
2. Omhändertagande av drabbade vid s.k. CBRN -händelse  
3. Katastrofmedicin  
4. Krisstöd (ska även innefatta omhändertagande och vård i ett efter-
krigsskede)  
 
Syftet med uppdraget är att stärka den svenska hälso - och sjukvårdens för-
måga inför särskilda händelser i fredstid, höjd beredskap och ytterst krig.  
Ni representerar en viktig grupp och era synpunkter är mycket värdefulla. 
Under dialogmötet 15 februari kom vi gemensamt fram till att det enklaste 
förfarandet för insamling av era synpunkter var att skicka ut frågor och att 
svara via mail. Vi ber er därför att fylla i nedanstående tabeller gällande kun-
skapsmål och moment som behöver övas inom områdena 1 –4 ovan.  Syftet 
med informationsinhämtningen är att ta del a v era erfarenheter, synpunkter 
och behov för att få en kompassriktning för kommande år.  
Ambitionen är att era svar skall kunna skickas in via mail. Om ni vill dela 
säkerhetsklassad information, var vänlig kontakta oss via mail: kristina.len-
nquist -montan@socialstyrelsen.se  eller telefon 070 -162 34 62.  
 
Längden på svaren bestämmer ni själva då tabellcellernas storlek anpassas 
efter mängden inskriven text . Glöm inte att spara dokumentet vartef ter ni 
fyller i svaren. Om ni endast kan svara på några av frågorna så är vi tack-
samma för de svar vi får.  
 
Vi önskar era svar innan 15 juli . Vi kommer inte att skicka ut någon påmin-
nelse då det är frivilligt att svara.  
  
82 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
Utbildning: Kunskapsmål  
Nedan vill vi att ni listar konkreta kunskapsmål  utifrån vad ni anser att  Sveri-
ges hälso - och sjukvårdspersonal behöver på följande nivåer: Grundutbild-
ning, vidareutbildning samt befattningsutbildning.  Utgå från det ni anser att 
olika personalkategorier (alt hälso - och sjukvårdspersonal övergripande) ska 
känna till , kunna , kunna utföra  och tjänstgöra i befattning som . 
Med vidareutbildning  nedan avses:  Specialistutbildad personal inom olika 
områden. Kan uppdelas i 1. För vissa specialister obligatoriska utbildningar  
och 2. Valbara utbildningar för tjänstgöring inom speciella områden . 
Med befattningsutbildning  nedan avses: Kunskaper som krävs för optimal 
funktion i befattning.  
 
Traumavård  
 Kunskapsmål för hälso - och sjukvårdspersonal som ni 
anser bör ingå i framtida u tbildningsplaner  
Grundutbildning   
Vidareutbildning   
Befattningsutbildning   
 
Omhändertagande av drabbade vid s.k. CBRN -händelse  
anser bör ingå i framtida utbildningsplaner  
Vidareu tbildning   
 
Katastrofmedicin  
 
Krisstöd (ska även innefatta omhänderta gande och vård  
i ett efterkrigsskede)  
 
Ytterligare kommentarer gällande utbildning och kunskaps mål 
 
SOCIALSTYRELSEN  83 
 Övningar  
Nedan vill vi att ni fyller i övningsmoment som behöver genomföras  på lokal  
(t.ex. prehospitalt eller sjukhus) , regional, nationell nivå samt vilka av dessa 
övningar som bör genomföras tillsamman s med samhällets övriga aktörer 
(sektorsöve rgripande). Det kan vara både översiktligt och på detaljnivå. Före-
slå gärna frekvens.  
 
 Övningsmoment på lokal, regional och nationell 
nivå som bör prioriteras under åren 2022 –2025  Samverkande aktörer?  
Lokal nivå    
Regional nivå    
 
Lokal nivå    
Nationell nivå    
 
 Övningsmom ent på lokal, regional och nationell 
Lokal nivå    
 
Krisstöd (ska även innefatta omhändertagande och vård i ett efterkrigsskede)  
 Övningsmoment på lokal , regional och nationell 
Lokal nivå    
 
Behov av övningar utöver områdena 1 –4 
Har ni identifierat fler övningsområden inom katastrofmedicinsk beredskap o ch civilt för-
svar som bör prioriteras under åren 2022 –2025?  
 
Tusen tack för era värdefulla svar!    
84 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   Bilaga 2 : Kunskaps - och 
färdighetsmål för grundläggande 
utbildning i katastrofmedicin  
 
Den genomförda behovsanalysen har visat dels att grundutbildning i k ata-
strofmedicin behövs, dels att den av flera skäl så långt möjligt bör förläggas i 
anslutning till övrig grundutbildning inom hälso - och sjukvård och då fun-
gera som den gemensamma byggsten på vilken övriga utbildningar vilar. Ne-
dan redovisas de utbildning s- och färdighetsmål för grundläggande utbild-
ning i katastrofmedicin för olika personalkategorier som framkommit av 
genomför d behovsinventering, behovsanalys och avstämning mot anlitade re-
ferensgrupper . Var och under vems ansvar den grundläggande utbildnin gen 
ska förläggas ligger utanför myndighetens mandat och bör utredas i samver-
kan mellan berörda departement och myndigheter.  
Kunskaps - och färdighetsmål , läkare och 
sjuksköterskor   
Kursdeltagaren ska efter genomgången utbildning : 
A. Kunna  
• Principerna för sjuk vårdens organisation och ledning i skadeområde 
och på sjukvårdsenhet vid särskild händelse  
• Den katastrofmedicinska beredskapsplanens  uppbyggnad och till-
lämpning, de olika beredkapsgradernas innebörd samt användande av 
åtgärdskort  
• Principerna för prioritering (triage) och förenklad behandlingsmeto-
dik vid särskild händelse med skador orsakade av fysiskt våld, inklu-
sive högenergetiskt våld som vid projektil - och detonations skador  
• Grunderna för krisstöd till drabbade vid särskild händelse samt stöd 
• Vilka reservsystem som finns för sjukvårdens driftsäkerhet  (informat-
• Primär prioritering  av skadade i skadeområde med tillämpning av al-
goritm för prioritering  
• Enklare primära behandlingsåtgärder  i enlighet med evidensbaserade 
riktlinjer för ”första hjälpen”, som manuellt säkerställande av luftväg,   
SOCIALSTYRELSEN  85 
 placering i drängageläge, anläggande av tryckförband och tourniquet 
samt stabilisering av fraktur  
minerad  patien t 
• Bemöta drabbade utifrån enkla grundelement för krisstöd  
• De olika typer av särskilda händelser som  kan drabba vårt samhälle 
personal  
der samt extrema väde rförhållanden  
• Principerna för arbete vid hä ndelser i resurssvaga områden som na-
tur- och svältkatastrofer och vilka krav de ställer på hälso - och sjuk-
vården och dess personal  
Beräknad total tidsåtgång för uppfyllande av dessa mål: Fem dagar.  
Kunskaps - och färdighetsmål , 
undersköterskor  
Kursdeltagar en ska efter genomgången utbildning : 
A. Kunna  
• Den katastrofmedicinska beredskapsplanens uppbyggnad och till-
lämpning, de olika beredkapsgradernas inne börd samt användande av 
• Sjukvårdens samverkande organisationer och deras ansvarsområden 
• Vilka reservsystem som finns för sj ukvårdens driftsäkerhet (informat-
ionsteknologi, kommunikation , el- och vattenförsörjning)  
riktlinjer för ”första hjälpen”  som manuellt säkerställande av luftväg, 
placering i dr ängageläge, anläggande av tryckförband och tourniquet 
samt stabilisering av fraktur    
86 NATIONELLA UTBILDNIN GS- OCH ÖVNINGSPLANE R FÖR KATASTROFMEDIC INSK BEREDSKAP OCH C IVILT FÖRSVAR SAMT 
SOCIALSTYRELSEN   • Arbete i skyddsutrustning vid hantering av smittsam  och/eller konta-
personal  
kade av skadliga kemiska ämnen, joniserande strålning, större br än-
Beräkn ad total tidsåtgång för uppfyllande av dessa mål: Tre dagar.   
Kunskaps - och färdighetsmål , övrig 
hälso - och sjukvårdspersonal  
Kursdeltagaren  ska efter genomgången utbildning:  
A. Kunna  
och på s jukvårdsenhet vid särskild händelse  
till personal en efter insatser  
och de specifika krav de ställe r på hälso - och sjukvården och dess 
personal   
Beräknad total tidsåtgång för uppfyllande av dessa mål: En dag. 

Organd onation och 
transplantation i Sverige 2021  
 
 Denna publikation skyddas av upphovsrättslagen. Vid citat ska källan uppges.  
För att återge bilder, fotografier och illustrationer krävs upphovsmannens tillstånd.  
Publikationen finns som pdf på Socialstyrelsens webbplats. Publikationen kan också 
Artikelnummer   2022 -6-7903  
Publicerad  www.socialstyrelsen.se , juni 202 2 
Foto  omslag  Jörgen Wiklund, Scandinav   Förord  
Trots utmaningarna och den fortsatt höga belastningen på svensk hälso - och 
sjukvård i covid -19-pandemins spår har intensivvården upprätthållit ett gott 
donationsresultat: antalet organdonatorer under 2021 är det högsta som hit-
tills uppmätts i Sverige. Ökningen beror främst på att fler donationer efter 
cirkulationsstillestånd (DCD) kommit till stånd . 
Organdonation är en sällanhändelse, men pediatrisk organdonation, organ-
donation från små barn, inträffar än mer sällan och därför att det viktigt att 
ingen barndonat or missas eftersom behovet av organ för transplantation till 
små barn är stort .  
När livet inte går att rädda kan frågan om donation bli aktuell. Genom do-
nation kan fler få livräddande behandling genom transplantation. Möjligheten 
till organ - och vävnadsdo nation ska vara en naturlig del av vården  i livets 
slutskede .  
Socialstyrelsens årliga lägesrapport om organ - och vävnadsdonation i Sve-
rige har i år delats i två rapporter - en lägesrapport om organ och en om väv-
nader för att renodla den nationella uppfölj ningen av donations - och trans-
plantationsverksamheterna. Den nationella uppföljningen av donation och 
transplantation kommer att utvecklas och fördjupas framöver. Utvecklingen 
kommer att ske stegvis och utifrån tillgängliga data i samarbete med Social-
styre lsens vetenskapliga råd, professionsföreningar och  andra berörda.  
Socialstyrelsen vill tacka alla som med stort engagemang och expertkun-
skap har deltagit i arbetet  denna lägesrapport . 
Rapporten vänder sig främst till beslutsfattare, vårdgivare, verksamhet s-
chefer och berörd personal inom hälso - och sjukvården . 
Anna Aldehag  
Nationellt Donationscentrum  
Socialstyrelsen    Innehåll  
Sammanfattning  ................................ ................................ ................................ ...... 7 
Förkortningar  ................................ ................................ ................................ .............  8 
Definitioner  ................................ ................................ ................................ ................  9 
Bakgrund  ................................ ................................ ................................ ................  11 
Hälso - och sjukvårdens organisation för donation och transplantation 
av organ  ................................ ................................ ................................ .............. 13 
En fungerande donationsverksamhet är vårdgivarens ansvar  ................ 17 
Donationsregistret - att göra sin inställning till donation känd  .................. 19 
Organdonation från avlidna  ................................ ................................ ..............  20 
Faktiska donatorer 2021  ................................ ................................ ................... 24 
Vävnadsdonation i samband med organdonation  ................................ ..... 28 
Organtransplantation  ................................ ................................ ..........................  29 
Organallokering  ................................ ................................ ................................ .29 
Tid på väntelista  ................................ ................................ ................................ .30 
Transplanterade organ 2021  ................................ ................................ ..............  31 
Njurtransplantation  ................................ ................................ ............................ 31 
Bukspottkörtelstransplantation  ................................ ................................ ........ 33 
Levertransplantation  ................................ ................................ ......................... 34 
Hjärttransplantation  ................................ ................................ .......................... 35 
Lungtransplantation  ................................ ................................ .......................... 36 
Socialstyrelsens slutsatser  ................................ ................................ .....................  38 
Projektmedarbetare  ................................ ................................ ............................  39 
Bilaga 1. Reglering av donations - och transplantationsverksamheten  ..... 40 
Bilaga 2. Nationella kvalitetsindikatorer – organdonation från avlidna  .... 42 
Bilaga 3. Tabeller  och diagram  ................................ ................................ .........  58   ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
• Enligt svensk lag är en person död när hjärnans samtliga funktioner totalt 
och oåterkalleligt har fallit bort . Det finns två donationsprocesser; donat-
ion då döden inträffar efter primär hjärnskada (DBD) och donation då dö-
den inträffar till följd av cirkulationsstillestånd  (Donation after Ciculatory 
Death , DCD). DBD -processen är fortfarande den process som huvudsakli-
gen tillä mpas i Sverige.  
• Under 2021 hade Sverige 192 faktiska organdonatorer . Det är den högsta 
siffran som noterats någonsin . Av de faktiska  organdonatorer na var 27 
DCD -donatorer, vilket är det högsta antalet  sedan DCD -processen  började 
införas i Sverige 2018.   
• Organd onatorer na gjorde det möjligt att 750 organ transplanterades till 
724 personer.   
• Under  2021 transplanterades 445 njurar i Sverige.  Andelen njurtransplan-
tationer med njure från levande donator har minskar under de senaste tio 
åren och utgör nu ungefär en dryg fjärdedel av alla njurtransplantationer.  
• Antalet njurtransplantationer efter DCD har mer än fördubblats och ut-
gjorde 48 under 2021 i jämförelse med 22 under 2020.   
• Uppmärksammandet av en möjlig donator är den mest kritiska punkten i 
donationsprocessen. Andelen uppmärksammade möjliga donatorer ligger  
stabilt kring drygt 95 procent.   
• Den vårdgivare som ansvarar för donationsverksamheten ska säkerställa 
att en transpla ntationskoordinator kontaktas när en möjlig donator har 
identifierats. Under 2021 kontaktades transplantationskoordinator i drygt 
hälften av fallen.  
• Om en möjlig donator  är medicinskt lämplig avgörs av transplantationski-
rurg och inte av IVA -personal. IVA-personalen bedömde att donatorn var 
medicinskt olämplig utan att konsultera transplantationskoordinator  i 48 
fall under 2021 .  
• Pediatrisk organdonation sker ytterst sällan  och d et råder brist på organ  
från barndonatorer, vilket leder till att allvarligt sju ka barn får en minskad 
chans till transplantation och överlevnad .  
• Vävnadsdonation är möjlig i anslutning till en organdonation och i all do-
nations förbered ande verksamhet  är det viktigt att tänka både  organ - och 
vävnadsdonation.  I de fall där organdonation  av hjärta  inte är möjlig t be-
höver vävnadsdonation beaktas  för tillvaratagande av hjärtklaffar .  
 
  8 ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
SOCIALSTYRELSEN  Förkortningar  
DAL  Donationsansvarig läkare  
DAS  Donationsansvarig sjuksköterska   
DBD  Donation after Brain Death  
(Donation då döden inträffar efter primär hjärnskada )  
DCD  Donation after Circulatory Death  
(Donation då döden inträffar till följd av cirkulationsstillestånd)  
DOSS  Donationsspecialiserad sjuksköterska  
GCS  Glasgow Coma Scale  
(ett system för bedömning  av medvetandegrad)  
IVA Intensivvårdsavdelning   
IVO Inspektionen för vård och omsorg   
NDC  Nationellt Donationscentrum  
NNTO Nationellt Nätverk Transplantationskoordinator Organdonation  
PMI Per miljon invånare  
rDAL  Regionalt donationsansvarig läkare  
rDAS  Regionalt donationsansvar ig sjuksköterska   
RDC  Regionalt Donationsfrämjande Centrum  
RLS Reaction Level Scale  
(ett system för bedömning av medvetandegrad)  
RMV  Rättsmedicinalverket   
SCB       Statistiska Centralbyrån  
SFS Svensk författningssamling  
SIR Svenska  intensivvårdsregistret  
SKR  Sveriges kommuner och regioner  
SNR       Svenskt Njurregister  
SOSFS  Socialstyrelsens författningssamling   
STEP     ScandiaTransplant kidney Exchange Programme  ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
 Definitioner  
Brytpunkts beslut  in-
för organbevarande 
behandling  Beslut om att inte inleda eller inte fortsätta livsup-
pehållande behandling. Beslutet ska fattas av en 
legitimerad läkare i samråd med en annan legiti-
merad läkare och tidpunkten för beslutet ska do-
kumenteras i patientjournalen. Efter dokumenterat 
beslut får  organbevarande behandling ges.  
 
Direkta kriterier  Fastställande av en människas död med hjälp av 
direkta kriterier (kännetecken som visar på total 
hjärninfarkt) görs genom minst två kliniska neuro-
logiska undersökningar och i vissa fall komplette-
ras dess a med cerebral angiografi (röntgenunder-
sökning av blodkärlen till hjärnan).  
Donationsprocess  Donationsprocessen pågår från att en möjlig dona-
tor uppmärksammas till och med att kontakt en 
med närstående är avslutad.  
Donationsverksamhet  
 
 Verksamhet som omfattar den del av vårdkedjan 
som inträffar före ingrepp för tillvaratagande av 
organ vid vårdinrättning där donatorn vårdas eller 
vårdats.  
Indirekta kriterier  Fastställande av en människas död med hjälp av 
indirekta kriterier som görs ge nom en klinisk 
undersökning. Kriterierna är kännetecken som vi-
sar på varaktigt hjärt - och andningsstillestånd som 
har lett till total hjärninfarkt.  
Intensivvård  Övervakning, diagnostik, behandling och omvård-
nad av patienter med manifest eller hotande svik t i 
vitala funktioner.  
Kvalitetsindikator  Mått som speglar olika dimensioner av kvalitet för 
god vård och omsorg.  
Organbevarande  
 
 Intensivvårdsinsatser och andra åtgärder som ges 
till en patient, vars liv inte går att rädda, för att be-
vara organens funktion eller förbättra förutsätt-
ningarna för transplantation.  
Total hjärninfarkt  När samtliga funktioner totalt och oåterkalleligt 
har fallit bort i hjärnans alla delar . 
 
    10 ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
SOCIALSTYRELSEN  Definitioner för organdonation då döden inträffat 
efter en primär hjärnskada (DBD)  
Definitionerna nedan har tagits fram utifrån en internationell överenskom-
melse1 och anpassats till svenska förhållanden .2 
Definitioner för organdonation då döden inträffar efter cirkulationsstillestånd 
(DCD) är under utarbetande.
Svår nytillkommen 
hjärnskada  a) Akut hjärnskada (t.ex. blödning, trauma, stroke,
syrebrist)
b) Subakut eller kronisk process (t.ex. hjärntumör)
som övergår i ett akut skede (svullnad pga. tumör,
postoperativ blödning etc.)
Möjlig donator  Patient med svår nytillkommen hjärnskada, som 
vårdas i ventilator vid ankomst till eller under 
vårdtiden på intensivvårdsavdelning och båda 1 -2 
nedan är uppfyllda:  
1. RLS3 > 6 eller GCS4 < 5
2. Nytillkommet bortfall av minst en kranialnervs-
reflex
Potentiell donator  En möjlig donator som visar tecken på att ha ut-
vecklat total hjärninfarkt och diagnostik med di-
rekta kriterier planeras  
Dödförklarad  
potentiell donator  En potentiell donator som dödförklarats med de 
direkta kriterierna  
Lämplig donato r En dödförklarad potentiell donator där positiv do-
nationsvilja finns och som är medicinskt lämplig 
som donator  
Aktuell donator  En lämplig donator där hudincision  gjorts i syfte 
att omhänderta organ för transplantation eller där 
minst ett organ tagits ut i syfte att transplanteras  
Faktisk donator  En aktuell donator där minst ett organ har tagits till 
vara och transplanterats  
1 Domìnguez -Gil B et.al.:  The critical pathway for deceased donation: reportable uniformity in the approach to de-
ceased donation. Transpl Int 2011;24:373 -378 
2 Nationell donationsdokumentation Kvalitetsindikatorer organdonation – avlidna  version 2.0 fastställd av Nationella 
rådet för organ, vävnad, celler och blod https://vavnad.se/wp -content/uploads/2019/09/version -20-kvalitetsindikatorer -
organdonation -avlidna. pdf 
3 Reaction Level Scale  (ett system för bedömning av medvetandegrad)  
4 Glasgow Coma Scale (ett system för bedömning av medvetandegrad)   ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
SOCIALSTYRELSEN  11 Bakgrund  
Sjukvården gör allt för att rädda liv. Det är först när livet inte går att rädda 
och livsuppehållande behandling inte längre hjälper patienten som frågan om 
donation kan bli aktuell.  
Det ingår i intensivvårdens uppdrag att uppmärksamma möjligheten till or-
gandonation  och d et är verksamhetschefens ansvar att se till att verksamheten 
är organiserad på ett sådant sätt at t donationsprocessen fungerar i alla led : 
från identifiering av donator  och kontakt med transplantationskoordinator 
fram till tillvaratagandet  av organ . Att omhänderta en donator är avancerad 
intensivvård och avgörande för att möjliggöra organtransplantation.  
Den nationella uppföljningen av donationsprocessen syftar till en god och 
jämlik hälso - och sjukvård oavsett var man bor i landet . Det nat ionella målet 
för det donationsfrämjande arbetet är ökad donationsfrekvens med bibehållen 
patientsäkerhet  så att fler transplantationer kan ske och fler liv räddas .  
Enligt svensk lag är en person död när hjärnans samtliga funktioner totalt 
och oåterkalleligt har fallit bort. Det finns bara en död, men två donations-
processer; donation då döden inträffar efter primär hjärnskada (DBD) och 
donation då döden inträffar till  följd av cirkulationsstillestånd (Donation after 
Ciculatory Death, DCD). DBD -processen är fortfarande den process som hu-
vudsakligen tillämpas i Sverige. De båda donationsprocesserna startar då en 
patient uppmärksammas som möjlig donator inom intensivvårde n.  
Den nationella uppföljningen av donation  och 
transplantation  
nader . Den nationella uppföljningen av don ation och transplantation kommer 
att utvecklas och fördjupas.  Utvecklingen kommer att ske stegvis och utifrån 
tillgängliga data  i samarbete med Socialstyrelsens vetenskapliga råd, profess-
ionsföreningar och andra berörda .  
Nya regler för organdonation  
Nya b estämmelser i transplantationslagen träder  i kraft den 1 juli 2022.5 
Bland annat föreslås att närståendes möjlighet att i vissa situationer förbjuda 
donation, det så kallade närståendevetot, ska tas bor t. En anledning till detta 
är att det är den enskildes  inställning till donation som är avgörande. Lagför-
slage n innehåller också en reglering av organbevarande behandling och un-
der vilka förutsättningar den får ges. Med organbevarande behandling menas 
intensivvårdssinsatser och andra åtgärder som ges till en levande patient, vars 
liv inte går att rädda, för att bevara organens funktion eller förbättra förutsätt-
ningarna för transplantation.  Organbevarande behandling får ges efter ett do-
kumenterat brytpunktsbeslut (brytpunktsbeslut inför organbevarande behand-
ling). 
5 Propositionen 2021/22:128 Nya regler för organdonation   12 ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I  SVERIGE 2021  
SOCIALSTYRELSEN  De nya bestämmelserna innefattar även att medicinska insatser ska få på-
börjas efter att döden har fastställts, enligt lagen (1987:269) om kriterier för 
bestämmande av människans död. Detta möjliggör donation efter ett cirkulat-
ionsstillestånd (DCD) och fler organ kan tas tillvara. Med anledning av de 
nya bestämmelserna  fick Socialstyrelsen i uppdrag av regeringen att ta fram 
ett vägledningsmaterial, vilket avses publiceras den 1 juli 2022.     ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
SOCIALSTYRELSEN  13 Hälso - och sjukvårdens organisation för 
donation och transpl antation  av organ  
Donationsregioner  
Sverige är indelat i sex sjukvårdsregioner. En sjukvårdsregion utgör en do-
nationsregion. Sjukvårdsregionerna är:  
•Norra sjukvårdsregionen
•Sjukvårdsregion Mellansverige
•Stockholm s sjukvårdsregion
•Västra sjukvårdsregionen
•Sydöstra sjukvårdsregionen
•Södra sjukvårdsregio nen
Det finns totalt 83 intensivvårdsavdelningar i Sverige , se figur 1 . 
Donationsansvarig läkare och donationsansvarig 
sjuksköterska  
I varje region finns en regionalt donationsansvarig läkare (rDAL) och en reg-
ionalt donationsansvarig sjuksköterska (rDAS) som har i huvuduppgift att ge 
stöd till vårdgivaren och de lokala donationsansvarig a läkarna (DAL) och do-
nationsansvarig a sjukskötersk orna (DAS ) inom den egna sjukvårdsregionen 
och har en samordnande roll såv äl inom regionen som nationellt.  
Verksamhetschefen ansvarar för att lokal och regional DAL och DAS får 
tillräckligt avsatt arbetstid, skriftligt uppdrag, fungerande arbetsledning och 
möjlighet att fullgöra sina åtaganden . 6 Mer om uppföljning av strukturin di-
katorn Donationsansvarig läkare och donationsansvarig sjuksköterska finns i 
bilaga 2. Nationella kvalitetsindikatorer.  
Donationsspecialiserade sjuksköterskor  
I Stockholms sjukvårdsregion och i Sydöstra sjukvårdsregionen finns även 
donationsspecialiserade sjuksköterskor (DOSS) som bistår intensivvårdsav-
delningarna i donationsprocessen. DOSS bidrar till en hög kvalitet i donat-
ionsprocessen7 och finns i beredskap d ygnet runt. DOSS kan också ge stöd i 
kontakten med transplantationskoordinator och bistår närstående under hela 
donationsprocessen.  
Regionala donationscentra  
I Stockholms sjukvårdsregion finns Regionalt Donationscentrum (RDC 
Stockholm Gotland) och i  Södra sjukvårds regionen finns en styrgrupp  för do-
nation och en för transplantation, som främja r och stärker  donationsverksam-
heten i respektive region . 
6 Socialstyrelsen (2022) Donationsansvarig läkare och donationsansvarig sjuksköterska . En vägledning för vårdgivare 
och verksamhetschefer ansvariga för organ -och vävnadsdonation .  
7 Gyllström Krekula, L., S. Malenicka, et al. (2015). "From hesitation to appreciation: the transformation of a single, 
local donation -nurse project into an established organ -donation service." Clin Transplant 29(3): 185 -196; PMID: 
25522797.   14 ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I  SVERIGE 2021  
SOCIALSTYRELSEN  Figur 1. Karta över intensivvårdssjukhus  per sjukvårdsregion  
Det finns totalt 83 intensivvårdsavdelningar i Sv erige  
 ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
SOCIALSTYRELSEN  15 Transplantationsenheter  
Sverige är indelat i tre transplantationsenheter (upptagningsområden). 
Transplantationsenheterna är:  
•Region Sahlgrenska, västra och norra, med upptagningsområde: Västra
Götalandsregionen, Sydöstra regionen, Jämtlands län, Västernorrlands län,
Västerbottens län, Norrbottens län och Island
•Region OFO Mellansverige, med upptagningsområde: Gotlands kommun,
Gävleborgs län, Dalarnas län, Stockholms län, Södermanlands län, Upp-
sala län, Värmlands län och Örebro län
•Södra regionen, med upptagningsområde: Skåne, Blekinge, Kronoberg
och södra Halland
Transplantationskoordinatorer  
Den vårdgivare som ansvarar för transplantationsverksamhet ska säkerställa 
att det dygnet runt finns tillgång till transplantationskoordinator .8 Transplan-
tationskoordinatorer  säkerställer förloppet från donation till transplantation  
och utgör den samordnande länken mellan intensivvårdsavdelningarna , där 
donatorerna finns , och transplantations enheterna där recipienterna (motta-
garna av organ) väntar . Transplantat ionsverksamheterna är bemannade dyg-
net runt årets alla dagar för att kunna koordinera och genomföra transplantat-
ioner när en organdonator identifieras.  
Transplantationskoordinatorn ansvarar för allokering en av organ och väv-
nader , för att en tillvarataganderapport upprättas efter uttagsoperationen samt  
för registrering, dokumentation för spårbarhet och återkoppling om utfallet 
av transplantationen  till intensivvårdsavdelningen . 
Transplantation ssjukhus  
Hjärttransplantation, levertra nsplantation och lungtransplantation är nation-
ellt högspecialiserad vård som endast utförs vid fyra sjukhus i Sverige. Syftet 
med nationell högspecialiserad vård är att koncentrera avancerad hälso - och 
sjukvård till ett fåtal  enheter i landet för att höja den medicinska kompeten-
sen, stärka patientsäkerheten och öka effektiviteten .9 
Njurtransplantationer och transplantationer av andra organ är inte rikssjuk-
vård och utförs på samtliga fyra transplantationssjukhus.  
Dessa f yra sjukhus i Sverige har tillstånd at t genomför a organtransplantat-
ioner  (se figur 2):  
•Akademiska sjukhuset i Uppsala (njure, bukspottskörtel)
•Karolinska Universitetssjukhuset i Huddinge (lever, njure, bukspottskör-
tel, cellöar)
•Sahlgrenska Universitetssjukhuset  i Göteborg (hjärta, lunga, lever, njure,
bukspottskörtel, tarm)
•Skånes universitetssjukhus i Lund (hjärta, lunga) och Malmö (njure, cell öar)
8 4 kap 9 § Socialstyrelsens föreskrifter (SOSFS 2012:14) o m hantering av mänskliga organ avsedda för transplantat-
ion
9 https://www.socialstyrelsen.se/kunskapsstod -och-regler/regler -och-riktlinjer/nationell -hogspecialiserad -vard/ . Häm-
tad 220518   16 ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I  SVERIGE 2021  
SOCIALSTYRELSEN  Figur 2. Karta  över transplantationssjukhus  per transplantationsenhet
SOCIALSTYRELSEN  17 En fungerande donationsverksamhet är 
vårdgivarens ansvar  
Donations - och transplantationsverksamheterna omfattas av samma grund-
läggande bestämmelser som all hälso - och sjukvård, som till exempel hälso - 
och sjukvårdslagen (2017:30), patientlagen (2014:821), patientsäkerhetslagen 
(2010:659) och patientdatalagen (2008:355). Donations - och transplantat-
ionsområdet styrs också av specifika lagar och bindande föreskrifter. Förut-
sättningarna för organdonation och transplantation regleras främst i lagen 
(1987:269) om kriterier för bestämmande av människa ns död samt i lagen 
(1995:831) om transplantation m.m. (transplantationslagen). Se bilaga 1. 
I god hälso - och sjukvård ingår att verka för att donations - och transplantat-
ionsverksamheterna  fungerar  väl. Vårdgivarens ska främja donation och för-
sörjningen av  biologiskt material för medicinska ändamål . 10 
Vårdgivaren ska ansvara för att ledn ingen av hälso - och sjukvården är or-
ganiserad på ett sådant sätt att den verkar för att möjliga donatorer identifie-
ras och i övrigt främjar donation  och försörjningen av bio logiskt material för 
medicinska ändamål.11 
Den vårdgivare som ansvarar för donationsverksamheten ska säkerställa att 
en transplantationskoordinator kontaktas när en möjlig donator har identifie-
rats.12 Alla organ som kan doneras ska omhänderta s och allokeras till recipi-
enter.  
Verksamhetschefens ansvar  
Verksamhetschefen är ansvarig för att det alltid ska finnas tillgång till inten-
sivvårdspersonal som har kompetens och praktisk möjlighet att identifiera en 
möjlig donator och genomföra en donation sprocess från början till slut. För 
att insatserna ska ske effektivt och på rätt sätt krävs att den berörda persona-
len har adekvat kunskap och rätt utbildning för uppgiften. 13 På sjukhus eller 
annan enhet där ingrepp får utföras för att ta tillvara biologiskt material från 
10 Socialstyrelsens föreskrifter (SOSFS 2009 :30) om donation och tillvarata gande av vävnader och celler och Social-
styrelsens föreskrifter (SOSFS 2012:14) om hantering av mänskliga organ avsedda för tra nsplantation  
11 2 kap. 2 § 1 Socialstyrelsens föreskrifter (SOSFS 2009:30) om donation och tillvaratagande av vävnader och celle r 
12 4 kap 8 §  Socialstyrelsens föreskrifter (SOSFS 2012:14) om hantering av mänskliga organ avsedda för transplantat-
ion 
13 Bestämmelser som rör detta finns i lagen (1995:831) om transplantation m.m. och i de nämnda föreskrifterna 
SOSFS 2009:30 och SOSFS 2012:14.  Den vårdgivare som ansvarar för donationsverksamhet ska 
främja donation av organ från avlidna och verka för att 
möjliga donatorer kan identifieras.  
4 kap. 6 § Socialstyrelsens föreskrifter (SOSFS 2012:14) om h antering 
av mänskliga organ avsedda för transplantation   18 ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I  SVERIGE 2021  
SOCIALSTYRELSEN  en avliden människa för transplantation ska vårdgivaren säkerställa att det 
finns tillgång till en donationsansvarig läkare och en donationsansvarig sjuk-
sköterska.14 
Det är verksamhetschefen som är ansvarig för att rutiner i donationspro-
cessen15 fungerar och för att avvikelser identifieras och åtgärdas. Bortfall är 
delvis en naturlig del i processen, men det är viktigt att minimera bortfall 
som har andra orsaker  än de rent medicinska.  
14 2 kap. 15  § SOSFS 2009:30, 4 kap. 7 § SOSFS 2012:14  
15 Donationsprocessen pågår från att en möjlig donator uppmärk sammas till och med att kontakten med närstående är 
avslutad.   ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
SOCIALSTYRELSEN  19 Donationsregistret – att göra sin 
inställning till donation känd  
Transplantationslagen bygger på varje människas rätt att själv bestämma om 
hon eller han vill donera sina organ och vävnader efter sin död. Det nation-
ella donations registret hos Socialstyrelsen16 fyller här särskilt viktig funktion 
och skapar förutsättningar för hälso - och sjukvården att ta hänsyn till patien-
ters självbestämmande.  
Behörig personal har direktåtkomst att söka i donationsregistret efter det 
att det fast ställts att ställningstagande gjorts om att inte inleda eller fortsätta 
livsuppehållande behandling , eller efter att personen avlidit, vilket ska vara 
dokumenterat i patientjournalen.  Ett känt ställningstagande till donation, oav-
sett vilken inställningen ä r, underlättar för både närstående och hälso - och 
sjukvårdspersonal om frågan om donation blir aktuell.  
Antalet personer som anmält sig och gjort sin vilja till donation känd i So-
cialstyrelsens donationsregister har stadigt ökat. Under 2021 tillkom 23 130 
personer och den 10 januari 2022 var 1 774 567 personer registrerade i do-
nationsregistret . Könsfördelningen bland dem som anmält sig i donationsre-
gistret har varit relativt lika över tid : 60 procent kvinnor och 40 procent män . 
Av kvinnorna har 80 procent anmält att de är positiva till donation och 
bland männen är andelen 76 procent. Samtidigt har totalt 21 procent medde-
lat att de inte vill donera vare sig organ eller vävnad efter sin död.  
Att många anmäler sin vilja till donati onsregistret och är positiva till att 
donera organ leder inte i sig till att antalet donationer ökar. Däremot förbätt-
rar det förutsättningarna vid en eventuell situation när donation kan vara ak-
tuell.  
16 Socialstyrelsen har genom förordningen (2018:307) om donationsregister hos Socialstyrelsen ett ansvar för att för-
valta det nationella donationsregistret.  Donationsveckan 
Socialstyrelsen initierar Donatio nsveckan  varje år  i syfte  att uppmärk-
samma organ - och vävnadsdonation och  få allmänheten att aktivt ta 
ställning och visa sin vilja i donationsregistret och berätta om sitt ställ-
ningstagande till närstående. Kampanjveckan innehåller  olika aktivite-
ter runt om i landet.  
2021 anordnades Donationsveckan vecka 45  och t otat 10 780 personer 
anmälde sig till donationsregistret under Donationsveckan 2021 . 
En vanlig vecka är det totala antalet anmälningar till donationsregistret 
cirka 400 –800.  20 ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I  SVERIGE 2021  
SOCIALSTYRELSEN  Organdonation från avlidna 
Drygt 3832  patienter avled vid en intensivvårdsavdelning i Sverige år 2021.17 
Under 2021 var den huvudsakliga intensivvårdsdiagnosen hjärtstopp (25 pro-
cent av fallen) för de avlidna på IVA, vilket är i stort sett oförändrat jämfört 
med året innan. Antalet avlidna med traumatisk skada som huvuddiagnos ut-
gjorde cirka 6 procent  (se figur 6 i bilaga 3 ). 
För att kunna bli DBD -organdonator måste man avlida under pågående in-
tensivvårdsbehandling i respirator , se figur 3 för organdon ation från avlidna 
enligt DBD -processen. Definitionen av möjlig donator utvidgades år 2020 
och fick till följd att fler patienter inkluderades i gruppen möjlig donator . 
Figur 3. Organdonation  från avlidna enligt DBD -processen,  2021  
DCD -donatorer registreras först i Svenskt Intensivvårdsregister ( SIR) när de blivit aktuella DCD -donatorer.
Uppmärksammande av möjlig donator 
För att en organdonation ska kunna ske krävs att intensivvården uppmärk-
sammar den möjliga donatorn. Av de 862 patienter som uppfyllde kriterierna 
för möjlig donator uppmärksammades detta på ett eller annat sätt i journalen 
i 96 procent  fall. 
Uppmärksammandet av en möjlig donator är den mest kritiska punkten i 
donationsprocessen. Målsättningen är att alla möjliga  donatorer ska upp-
märksammas . För att en möjlig donator skall få anses som uppmärksammad 
ska det finns dokumenterade uppgifter i journal om donationsprocessen. An-
delen uppmärksammade möjliga donatorer har legat  kring drygt 95 procent  
under de senaste åren .   
17 Data från SIR  
SOCIALSTYRELSEN  21 Kontakt med transplantationskoordinator  
En transplantationskoordinator ska alltid kontaktas av intensi vvårdspersona-
len när en möjlig donator har identifierats.18 Innan  definitionen för möjlig do-
nator år 2020 vidgades till att omfatta betydligt fler patienter , uppgick ande-
len kontakter med transplantationskoordinator till drygt 90 procent, men efter 
de förän drade kriterierna  sjönk andelen kontakter  med transplantationskoor-
dinator till cirka 50 procent . 
Om en möjlig donator är lämplig som donator medicinskt sett avgörs inte av 
IVA-personal. För ett korrekt avgörande om medicinsk lämplighet som dona-
tor ska transplantationskoordinator alltid kontaktas .  
Transpla ntationskoordinatorn kontaktar därefter jourhavande transplantat-
ionskirurg. Den medicinska lämpligheten hos en möjlig donator avgörs av 
jourhavande transplantationskirurg som har kunskap om de presumtiva mot-
tagarna av organ.  
När döden har fastställts forts ätter de medicinska insatserna för att hålla 
organen syresatta och därmed bibehålla dess funktion. Döden fastställs med 
direkta kriterier. Det innefattar två kliniska neurologiska undersökningar och 
i vissa fall kompletterande angiografiundersökning av hjä rnan.19, 20 Förutsätt-
ningar för donation och de medicinska förutsättningarna kan också utredas 
efter att döden fastställts.  
Donationsutredning  
För att inleda en donationsprocess krävs att den avlidnes inställning till do-
nation utreds. Det är hälso - och sjukvårdens skyldighet att ta reda på patien-
tens inställning till organ - och vävnadsdonation. Behörig sjukvårdspersonal 
har direktåtkomst att söka i donationsregistret efter det att ställningstagande 
18 4 kap. 9 § Socialst yrelsens föreskrifter (SOSFS 2012:14) om hantering av mänskliga organ avsedda för transplantat-
ion. 
19Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2005:10) om kriterier för bestämmande av människans 
död 
20 Revidering av föreskrift pågår och gammakameraundersökning föreslås som ett alternativ till angiografi  Uppmärksammade möjliga donatorer  
Under 2021 uppmärksammades 96 procent av de avlidna möjliga 
DBD -donatorerna på IVA.  
Målvärdet är 100 procent.  
Kontakt med transplantationskoordinator  
Under 2021 kontaktades transplantationskoordinator  i 52 procent av 
fallen, se figur 7 i bilaga 2.  
Målvärdet är 100 procent kontakt vid avliden möjlig donator.   22 ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I  SVERIGE 2021  
 gjorts om att inte inleda eller fortsä tta livsuppehållande behandling, eller ef-
ter det fastställts att personen avlidit.  
Frågan om donation kan bli möjlig efter att brytpunktsbeslutet fattats . Be-
slutet fattas om det visar sig att fortsatt vård för patienten är meningslös och 
livet inte går at t rädda. Detta innebär att en legitimerad läkare i samråd med 
en annan legitimerad läkare fattar ett beslut om att inte inleda eller inte fort-
sätta livsuppehållande behandling. Vården övergår till att vara palliativ. Be-
slutet förankras hos närstående vid b rytpunktssamtal. D onation kan bli möj-
lig om medgivande till donation finns och donatorn är medicinskt lämplig.  
Intensivvårdsbehandlingen avslutas om donation inte är aktuell.  
Finns det förutsättningar för donation fortsätter det medicinska omhänder-
tagande t av potentiell donator; respiratorn upprätthåller gasutbytet och hjär-
tats syresättning så att cirkulationen kan fortsätta försörja kroppens organ 
med syresatt blod, och organen behåller sin funktion trots att cirkulationen 
till hjärnan upphört.  
För att m öjliggöra donation  enligt DBD -processen måste patientens död 
fastställas enligt särskilt protokoll med direkta kriterier (kännetecken som på-
visar total hjärninfarkt) genom minst två kliniska neurologiska undersök-
ningar .21 Dessa undersökningar måste i vissa fall kompletteras med röntgen-
undersökningar av blodkärlen till hjärnan (cerebral angiografi).  
Det medicinska omhändertagandet  av avliden potentiell donator får inte 
pågå längre  tid än 24 timmar, om det inte finns synnerliga skäl.22 Tillvarata-
gandet av orga n ska ha påbörjats inom den angivna tidsrymden, men behöver 
inte ha avslutats.23 
Uteblivna donationer  
 
De vanligaste orsakerna till att donation inte blev av (661 fall) var att be-
handlingen avbröts på grund av dålig prognos och att förutsättningarna för 
total hjärninfarkt inte bedömdes föreligga ( 172 fall ), terminalt sviktande cir-
kulation ( 142 fall ), av transplantationsk oordinatorn bedömd som medicinskt 
olämplig som donator ( 95 fall ), eller att dödsfallet inte konstaterades med di-
rekta kriterier ( 83 fall) och att total hjärninfarkt inte utvecklades ( 48 fall ). 
Donationsviljan var negativ, eller tolkades av närstående som n egativ i 65 
fall. IVA -personalen bedömde att donatorn var medicinskt olämplig utan att 
konsultera transplantationskoordinator  i 48 fall.  Se figur 8 i bilaga 2. 
Vårdtiden (tiden från ankomst till IVA tills att döden konstaterades med indi-
rekta kriterier) v ar för hälften (49 procent) av patienterna  med någon form av 
                                                      
21 4 kap . 1 § SOSFS 2005:1 0. 
22 2 a § lagen (1987:269 ) om kriterier för bestämmande av människans död . 
23 6 kap. 13 § SOSFS 2009:30.  Utebliven donation  
Under 2021 uppgick a ndelen uppmärksammade avlidna möjliga do na-
torer där donation uteblivit till 77 procent.  
  ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
SOCIALSTYRELSEN  23 hjärnskada kortare tid än 48 timmar. En dryg tredjedel (35 procent) vårdades 
kortare än ett dygn. I vart sjätte fall avslutades vården inom 6 timmar  (se fi-
gur 5 i bilaga 3). Det kan inte utesluta s att total hjärninfarkt kunnat utvecklas 
i vissa fall om vårdtiden varit längre.  
Under 2021 eftergranskades 95 procent av dödsfallen på IVA av en DAL 
eller DAS, vilket är något mer än året innan (se tabell 2 i bilaga 3).  
DCD -donatorer
Av de uteblivna DBD-donation erna som  berodde på att behandlingen avslu-
tades på grund av att total hjärninfarkt inte utvecklades, eller på att förutsätt-
ningar na för utveckling av total hjärninfarkt inte bedömdes föreligga , resulte-
rade i 26 genomförda DCD -donatio ner. En DCD -donator tillkom som 
resultat av att det inte fanns möjlighet att bekräfta dödsfallet med cerebral an-
giografi.  
 När kontrollerad DCD -process tillämpas uppstår total hjärninfarkt  på 
grund av cirkulationsstillestånd  efter ett planerat avbrytande av intensivv år-
den. Efter avbrytandet får högst tre timmar förflyta innan cirkulationen upp-
hör för att donation ska vara möjlig.  
När patientens hjärta slutar att slå, det vill säga när cirkulationen upphört, 
startar  en fem minuter lång väntetid, en så kallad no -touch -period. Om ingen 
cirkulation eller andningsrörelse registrerats under dessa fem minuter dödför-
klaras patienten med indirekta kriterier  som visar på varaktigt hjärt - och and-
ningsstillestånd . Därefter behöver donationsoperationen påbörjas skyndsamt 
eftersom organen inte är syresatta.   
DCD -donatorer registreras i SIR för närvarande endast som aktuella dona-
torer.  
Aktuella donatorer  
En aktuell donator är en donator där donationsoperationen påbörjats, oavsett 
om något organ kunnat tas till vara och transplanteras  eller inte.  Aktuella do-
natorer inkluderar alltså även det fåtal fall där donation stoppa s efter att 
hudincision gjorts. Donationsprocessens utfall som följs på nationell och reg-
ional nivå av Socialstyrelsen, räknas i antalet aktuella donatorer.  
Under 2021  hade Sverige 168 aktuella donatorer (varav 27 DCD), vil-
ket gav 1 8,7 per miljon invånare (PMI) och 21, 2 aktuella  donatorer per 
10 000 avlidna.  
Målvä rdet är minst 25 PMI och 25 per 10 000 avlidna.  24 ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I  SVERIGE 2021  
 Faktiska donatorer  2021  
För att räknas som faktisk donator ska ett eller flera organ ha tagits tillvara 
från den aktuelle donatorn vid uttagsoperationen.  
Uttagsoperationen  
Ett uttagsteam från någon av transplantationsenheterna reser till donatorsjuk-
huset där uttagsoperationen sk er i samarbete med lokal sjukvårdspersonal . 
Uttagsoperationen, tillvaratagandet av organen, liknar en vanlig operation 
och sker med största respekt för den avlidna. Efter operationen får de närstå-
ende ta ett sista farväl av den avlidne på sjukhuset och begravning ske r i van-
lig ordning.  
Efter uttag soperationen transporteras organen till något av de fyra trans-
plantationssjukhusen beroende på vilka organ som tagits tillvara (se sid. 18).  
I väntan på att organen ska transplanteras förvaras de nedkylda. Tiden som 
organen är utan syresättning måste håll as kort. Ett hjärta bör vara på plats hos 
den mottagande patienten inom fyra timmar, lever och lunga inom tolv tim-
mar, och njurar inom ett dygn. Ju längre tid som går, desto större är risken att 
det donerade organet tar skada och inte uppnår acceptabel fun ktion för trans-
plantation.  
På transplantationssjukhuset är allt förberett inför transplantationsoperat-
ionen som kan starta när organet mottagits.   
 
Under 2021 hade Sverige 192 faktiska organdonatorer , se figur  4. Det är den 
högsta siffran som noterats sedan den gemensamma statistiken för de skandi-
naviska länderna, Scandiatransplant, började redovisas. Av de faktiska  organ-
donatorer na var 27 DCD , vilket är det högsta antalet DCD -donatorer sedan 
DCD -processen  började genomföras i Sverige 2018.   
Faktiska donatorer över tid  
Antalet faktiska donatorer per miljon invånare och per 10  000 avlidna pre-
senteras i figur 5. Det har  skett en uppgång för båda mätetalen efter pandemi-
året 2020.  
 
  Faktisk a donatorer  
Under 2021  hade Sverige 18,4  faktiska donatorer per miljon invånare  
(PMI) och 20,9 fa ktiska donatorer per 10 000 avlidna.  
 
Målvä rdet är minst 25 PMI och 25 per 10 000 avlidna.   ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
SOCIALSTYRELSEN  25 Figur 4. Antal faktiska  donatorer , år 2012–2021  
Totalt och uppdelat på DBD - och DCD -donatorer  
Källa Scandiatransplant  
Figur 5. Antal faktiska donatorer, år 2012 –2021  
Antal faktiska donatorer per miljon invånare och per 10  000 avlidna  
Källa Scandiatransplant och SCB 
Kön- och åldersfördelning 
Av de faktiska donatorerna var 108 män och 84 kvinnor. Den yngsta faktiska 
donatorn var 1 år och den äldsta 87 år.  Medianåldern för faktiska donatorer 
var 62 år 2021 ( för kvinnor 64 år och för män 57 år ). Se figurer 1-4, bilaga 3. 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021
Faktisk DCD-donator 0 0 0 0 0 0 10 4 11 27
Faktisk DBD-donator 141 151 166 167 185 188 172 187 163 165050100150200250Faktiska donatorer, 2012 –2021
151166 167185 188 182 191
174192
0510152025
2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021ÅrFaktiska donatorer, 2012 –2021
Per miljon invånare Per 10 000 avlidna141 26 ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I  SVERIGE 2021  
 I fokus: Pediatrisk organdonation  
I Sverige finns svårt sjuka barn i behov av organtransplantation . Enligt Scan-
diatransplant väntade 29 barn24 i åldrarna 0 –18 år på organ den 1 januari 
2022. Merparten av dessa barn väntar på  ett hjärta eller en  lever  och en trans-
plantation kan innebära en möjlighet till överlevnad . En förutsättning för att 
transplantation ska vara möjlig är att det finns tillgång till organ  som passa r 
mottagaren storleksmässigt . Det råder brist på organ  från barndonatorer , vil-
ket lede r till att allvarligt sjuka barn får en minskad chans till transplantation 
och därmed överlevnad .  
Under perioden  2012 –2021 avled 20 barn uppsatta på väntelista. Under 
samma period togs 27 barn bort permanent från väntelista , eftersom  de var  
för sjuka för att genomgå en transplantation.  
Den begränsade tillgången på organ har flera bakomliggande orsaker . Pe-
diatrisk organdonation är en ytterst sällan förekommande händelse inom 
hälso - och sjukvården. Enligt SIR avled 83 barn 0 –18 år under 2021, varav 
38 hade t ecken på svår nytillkommen hjärnskada . Möjliga barndonatorer 
uppmärksammas dock inte alltid , vilke t kan bero  på att vårdpersonal saknar 
den kompetens och färdighetsträning som behövs för att genomföra  en donat-
ionsprocess . Utan denna nödvändig a kunskap är personalen är sämre rustad 
och mindre trygg i donationsprocessen.  
I de fall där organdonation inte är möjlig behöver möjligheten till vävnads-
donation uppmärksammas, framförallt för  tillvaratagande av hjärtklaffar . 
Pediatrisk organdona tion under 2021  
Under tioårsperioden 2012 –2021 har donationsutfallet för barn 0 –18 år i Sve-
rige varierat mellan 3 (år 2016) till 17 (år 2017) organdonatorer per år. Det 
totala antalet för perioden är 73 barn , se figur 6 .  
För år 2021 var det 6 organdonator er i åldern 0 –18 år, varav 2 stycken i ål-
dern 0 –6 år.  
Figur 6. Antal organdonatorer i åldrarna 0 –18 år i Sverige, 2012 –2021   
 
24 30 barn inklusive Island, som ingår i Region Sahlgrenskas upptagningsområde  024681012141618
2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021Antal 
Källa: SIRAntal organdonatorer 0 –18 år i Sverige 2012 –2021 ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
SOCIALSTYRELSEN  27 Bortfall av barndonatorer  
Enligt data från SIR har det under den senaste femårsperioden varit ett bety-
dande bortfall från potent iella donatorer som är konstaterat avlidna med di-
rekta kriterier till aktuella donatorer. För året 2021 var det 10 dödförklarade 
potentiella donatorer som resulterade i sex aktuella donatorer. Bortfallet av 
fyra potentiella donatorer berodde på att de närs tående sa nej till donation. I 
dessa fyra fall var donationsviljan okänd och vårdnadshavarna nyttjade sin 
vetorätt eller var oense.    
Donationssamtal med vårdnadshavare  
Pediatrisk organdonation skiljer sig från vuxendonation i flera avseenden, 
bland anna t har barnets vårdnadshavare en framträdande roll. Vårdnadshava-
ren har rätt och skyldighet att bestämma i frågor som rör barnets personliga 
angelägenheter. Samtidigt ska vårdnadshavaren i sin tolkning av barnets 
vilja, ta hänsyn  till barnets egna synpunkte r och eventuella uttryckta åsik-
ter.25 Med ökande  ålder hos barnet tas allt större hänsyn till individens egen 
vilja.   
Donationssamtale t mellan barnet s vårdnadshavare och vårdpersonal utgör 
en viktig del i donationsprocessen. Det är av stor betydelse att den  som leder 
samtalen har rätt kompetens inom området  och kan förmedla f örståelig och 
adekvat information till vårdnadshavare . Det  är avgörande i den pediatriska 
donationssituationen. Det är av stor vikt att vårdpersonalen är lyhörda för var 
vårdnadshavaren befinner sig känslomässigt. Vårdnadshavarens möjligheter 
till delaktighet och självbestämmande är helt central för ett välgrundat donat-
ionsbeslut. Vårdnadshavaren ska leva med beslutet resten av sitt liv och be-
höver känna sig trygg i valet de gör för sitt barn.  
25 6 kap. 11 § föräldrabalken   28 ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I  SVERIGE 2021  
 Vävnadsdonation i samband med 
organdonation  
Samtycke  till donation  gäller båd e för organ - och vävnadsdonation (eventu-
ellt kan vissa organ eller vävnader undantas från donation i enlighet med do-
natorns önskemål ). 
Vävnadsdonation är möjlig i anslutning  till en organdonation och i all do-
nations förbered ande verksamhet  är det viktigt att beakta både  organ - och 
vävnadsdonation. I första hand handlar det om donation av hornhinnor som 
kan tillvaratas separat från organdonationsoperationen, vanligtvis dagen ef ter 
operationen. Även ben och senor kan doneras och i en del fall också hud.  
Kommunikationen mellan transplantationskoordinatorerna och vävnadsin-
rättningen är avgörande för om en vävnadsdonation kommer till stånd.  Det är 
viktigt att samarbetet är väl inar betat , med dokumenterade rutiner som alltid 
följs.  
Tillvaratagande t av vävnader  sker alltid  efter att organdonationen är ge-
nomförd  och stör därmed inte o rgandonationsoperationen . En vävnadsdonat-
ion som dock måste ske  i samband med organdonationsoperationen  är donat-
ion av hjärtklaffar. Hjärtklaffar kan tillvaratas när hjärtat inte har accepterats 
för transplantation , men aortaklaff och pulmonalisklaff  är utan anmärkning. 
Hjärtat tas då ut i samband med organdonationsoperationen och skickas till 
den vävnadsinrättning som regionen  har avtal med , där h järtklaffarna prepa-
reras och preserveras.  
   
ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
 Organt ransplantation  
Organt ransplantation är en etablerad  behandling vid svår organsvikt  och är 
ofta en livräddande behandling. Innan en transplantation, som t ex lever-
transplantation eller hjärttransplantation,  kan komma i fråga måste all annan 
medicinsk behandling ha prövats och bedömts som otillräcklig, men bör 
övervägas innan patienterna blir för allvarligt sjuka för att klara av en trans-
plantation . Den förväntade överlevnaden för patienten med transplantation 
ska överstiga förväntade överlevnaden utan transplantation.  
Kontraindikationer för transplantation är bland annat hög biologisk ålder, 
avancerad cancer i organet eller intill organet, och varje sjukdomstillstånd 
som kan öka riskerna för avstötning.   
Den genomsnittliga åldern på patienter som transplanteras har successivt 
ökat. Genom förbättrade resultat efter transplantation lever fler patienter allt 
längre med transplanterade organ , som medför att man idag kan se långtids-
komplikationer efter transplantation, vilka oftast är relaterade till den immu-
nosuppressiva behandling som alla transplanterade måste genomgå livet ut.26 
Organallok ering  
Organallokering (fördelning av organ) sker utifrån flera faktorer. Valet av re-
cipient, mottagare av ett organ, prioriteras i huvudsak av vem som har det 
mest akuta behovet , men d onator och mottagare måste  matchas (blodgrupp, 
HLA -matchning, kroppsstor lek, ålder etc.) så att risken för avstötning av or-
ganet är så liten som möjligt. Tid på väntelista är också en faktor , men en del 
som väntar på en organtransplantation  kan transplanteras  inom några dygn 
eller veckor, medan andra får vänta längre , beroende  på acceptans, match-
ning och hur akut behovet är.   
Transplantationsverksamheterna i Norden samarbetar nationellt och inom 
organisationen Scandiatransplant. Transplantationskoordinatorerna identifie-
rar tänkbara mottagare enligt prioriteringen: 1. inom sitt eget upptagningsom-
råde 2. inom övriga Sverige 3. inom Norden 4. inom övriga Europa . 
Transplantationsenheterna kan i vissa fall gå ut med ett ”urgent call” inom 
Scandiatransplant om en patient med akut organsvikt behöver ett nytt organ 
inom något dygn för att överleva. Det finns även en överenskommelse inom 
Scandiatransplant  om att ge tillbaka lika många organ som har tagits emot 
från ett annat transplantationscentr um.27 
 
26 Åberg F, Gissler M, Karlsen TH et al. Differences in long -term survival among liver transplant recipients and the 
general population: a population -based Nordic study.  Isoniemi H. Hep atology. 2015 Feb;61( 2):668 -77 Hämtad 2022 -
05-18 
27 https://www.ivo.se/globalassets/dokument/publicerat/rapporter /rapporter -2016/transplantationsverksamheter -i-sve-
rige-rapport.pdf  Hämtad 2022 -05-18   
30 ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
 Tid på väntelista  
I Sverige finns in te en  nationell väntelist a för organ. Transplantationssjukhu-
sen har väntelistor, dit de olika sjukvårdsregionerna vänder sig. När en pati-
ent sätts upp på väntelista för ett organ inkluderas patienten i den samnor-
diska databasen  Scandiatrans plant. En patient tas bort från väntelistan om 
patienten är för sjuk för att genomgå en transplantation.  
Väntetiden (median) för levertransplantation är ungefär två månader28, för 
ett hjärta drygt sju månader29 och en lunga drygt fyra månader30 för de som 
transplanterats  från det att patienten satts upp på väntelista .  
Väntetid för njurtransplantation bero r på var i Sverige patienten bor , ef-
tersom väntetiden vid de fyra transplantationsenheterna varierar .31 Analys 
och beskrivning av väntetider för transplantation är en komplex fråga. Nat-
ionellt ses en långsam utveckling mot kortare väntetid, även om kön till njur-
transplantation följer befolkningsutvecklingen .32 Skillnaderna i väntetid mel-
lan enheterna har emel lertid minskat  något under senare år .33  
Njurbytesprogrammet STEP  
Den vanligaste immunologiska orsaken till att en närstående inte kan donera 
är förekomst av antikroppar hos mottagaren riktade mot donatorns vävnads-
typ som innebär att risken för avstötning s kulle vara alltför stor  vid en trans-
plantation.   
När det finns en levande donator vars njure inte matchar den tilltänkta 
mottagaren kan paret ingå i det nordiska njurbytesprogrammet STEP  (Scan-
diaTransplant kidney Exchange Programme ).34 Genom STEP, som star tades 
som ett svenskt njurbytesprogram 2016, ökar möjligheterna till levande njur-
donation när det föreligger  immunologisk inkompatibilitet . Programmet ba-
serar sig på en komplex matematisk algoritm för korsvis byte av levande 
njurdonator. På så sätt kan en donator , som önskar hjälpa en njursjuk närstå-
ende , donera sin njure anonymt till en okänd njursjuk individ  och i utbyte får 
den närstående en njure från en annan mottagares njurdonator .  
Under 2021 utfördes 12 av njurtransplantationer från levande givare i nom 
njurbytesprogrammet STEP.35 Tidigare var mottagaren hänvisad till vänte-
lista för transplantation med njure från avliden donator.  
 
28 https://www.socialstyrelsen.se/kunskapsstod -och-regler/regler -och-riktlinjer /nationell -hogspecialiserad -vard/arlig -
uppfoljning/tillstandsomrade/levertransplantation/  Hämtad 2022 -05-09 
29 https://www.socialstyrelsen.se/kunskapsstod -och-regler/regler -och-riktlinjer /nationell -hogspecialiserad -vard/arlig -
uppfoljning/tillstandsomrade/hjarttransplantation/  Hämtad 2022 -05-09 
30 https://www.socialstyrelsen.se/kunskapsstod -och-regler/regler -och-riktlinjer/nationell -hogspecialiserad -vard/arlig -
uppfoljning/tillstandsomrade/lu ngtransplantation/  Hämtad 2022 -05-09 
31 https://www.medscinet.net/snr/rapporterdocs/Svenskt%20Njurregister%20A%CC%8Arsrapport%202019.pdf Häm-
tad 2022 -05-09 
32 https://www.medscinet.net/snr/rapporterdocs/SNR_arsrapport%202021_webversion.pdf  Hämtad 2022 -05-09 
33 Svenskt Njurregisters årsrapport 2021 baseras på data från 2020. https://www.medscinet.net/snr/rapporter-
docs/SNR_arsrapport%202021_webversion.pdf  Hämtad 2022 -05-09 
34 http://www.scandiatransplant.org/organ -allocation/guidelines  Hämtad 2022 -05-09 
35 http://www.scandiatransplant.org/data/scandiatransplant -figures   
 Scandiatransplant http://www.scandiatransplant.org/data/scandiatransplant -figures  Hämtad 2022 -05-09  ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
SOCIALSTYRELSEN  31 Transplanterade organ 2021  
År 2021 transplanterades 750 organ till 724 personer.  En person kan trans-
planteras med mer än ett organ. I figur 7 presenteras antal transplantationer 
per organ under år 2021.  
Figur 7. Antal transplanterade org an 2021  
Njurtransplantation  
En patient med njursvikt kräver aktiv behandling med dialys för att överleva. 
Av de som går i dialysbehandling är dödligheten ca 20 % per år, medan död-
ligheten bland de som fått en njurtransplantation är mycket lägre, ca 3 % per 
år.36 Patienter som kan bli aktuella för njurtransplantation har njursvikt i slut-
stadiet.  
År 2021 transplanterades 445  njurar i Sverige . Detta är en ökning med 16 
njurtransplantationer i jämförelse med 2020 men inte i nivå med de 476 
transplantationer som genomfördes år 2019 (se figur 8).  
Njurar transplanteras vid Skånes universitetssjukhus, Sahl grenska univer-
sitetssjukhuset, Akademiska sjukhuset i Uppsala och vid Karolinska universi-
tetssjukhuset.  
36 https://www.medscinet.net/snr/rapporterdocs/SNR_arsrapport%202021_webversion.pdf  
  
32 ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
 Figur 8. Antal njurtransplantationer per transplantationscentrum*,  
2012–2021   
 
* Vid Sahlgrenska Universitetssjukhuset utförs njurtransplantationer på isländska medborgare. Antalet pati-
enter från Island är mellan 1 till 13 per år och ingår i statistiken.  Njurtransplantationer utförs även på Island, 
de uppgifterna ingår inte i statist iken.  
Källa:  Scandiatransplant  
 
Antalet njurtransplantationer efter DCD har mer än fördubblats och utgjorde  
48 under 2021 i jämförelse med 22 under 2020. I figur 9 presenteras utförda 
njurtransplantationer per donationssätt. Andelen njurtransplantationer  med 
njure från levande donator har minskar under de senaste tio åren och utgör nu 
ungefär en dryg fjärdedel av alla njurtransplantationer . Njurtransplantation 
kan ske med njure från en avliden givare (nekronjure) eller från en levande 
givare (levande njure). Det blir generellt ett bättre resultat hos patienter som 
får en njure från en levande givare: både väntetiden och komplikationsrisken 
minskar avsevärt med levande donation.  
 
 0100200300400500
2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021Antal
ÅrNjurtransplantationer
Skånes Universitetssjukhus Sahlgrenska Universitetssjukhuset
Akademiska sjukhuset Uppsala Karolinska Universitetssjukhuset420440 425474 476
429 445398 426 448   
 Figur 9. Njurtransplantationer per donationssätt , 2012–2021  
Levande donatorer, avlidna DBD -donatorer, avlidna DCD -donatorer och andel levande do-
natorer  
 
Källa: Scandiatransplant  
 
Antal patienter  på väntelista  
Den 1 januari 2022 fanns det 648 patienter som väntade på en njure, 23 pati-
enter väntade på en njure och bukspottskörtel  och 5 patienter väntade på en 
lever  och njure.37 
Under 2021 hade 22 patienter avlidit i väntan på en njure och 47 patien ter 
tagits bort från Scandiatransplants väntelista.  
Bukspottkörtel stransplantation  
De flesta bukspottkörteltransplantationer genomförs på patienter med svårbe-
handlad typ 1 -diabetes (bukspottkörteln har slutat producera insulin).  Kombi-
nerad njur - och buksp ottkörteltransplantation är vanligast och innebär att 
både bukspottkörtel och njure från samma donator opereras in. Mottagare är 
patienter som har fått njurarna utslagna av sin diabetes.  
År 2021 transplanterades 13 bukspottkörtlar , se figur 13 . Antalet bu kspott-
körteltransplantationer har sjunkit sedan 2013  vilket kan delvis bero på att 
annan förbättrad insulinbehandling med tekniska hjälpmedel används i större 
utsträckning.  
Bukspottkörtel transplanteras vid Skånes universitetssjukhus (från år 
2018), Sahlgr enska universitetssjukhuset, Akademiska sjukhuset i Uppsala 
och vid Karolinska universitetssjukhuset.  
 
37 Waiting list statistics January 1st 2022, Scandiatransplant, hämtat  20220415  05101520253035404550
050100150200250300350400450500
2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021
Andel, %Antal njutransplantationerNjurtransplantioner per donationssätt
Levande donatorer Avlidna donatorer, DBD
Avlidna donatorer, DCD Andel från levande donatorer  
34 ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
 Figur 13. Antal bukspottkörteltransplantationer per transplantations - 
centrum*, 2012 –2021    
 
enter från Island är mellan 0 till 2 per år (0 patienter från 2018 – 2021) och ingår i statistiken.  
Antal patienter på väntelista  
Den 1 januari 2022 fanns det behov av 7 buksp ottkörtlar, 23 njure och 
bukspottkörtel och 6 cellöar (Scandiatransplant).  
Under 2021 avled ingen patient i väntan på bukspottkörtel eller cellöar, 
men tre patienter som väntade på bukspottkörtel och en patient som väntade 
på njure och bukspottskörtel tog s bort från Scandiatransplants väntelista.  
Transplantation av cellöar  
Transplantationer insulinproducerande av cellöar (Langerhans ka cellöar, de 
delar av bukspottkörteln som producerar insulin,) är en behandling för pati-
enter med diabetes typ 1.  
Tre patie nter transplanterades med cellöar 202 1, vilket är att jämföra med 
5 patienter under 2020 och 13 patienter 2019.  
Lever transplantation  
Indikationerna för levertransplantation är kronisk leversjukdom  (akut fulmi-
nant leversvikt ), primär levercancer  och m etabola sjukdomar med och utan 
leversvikt . 
Under 2021  utfördes 170 transplantationer , se figur 10.  Antalet levertrans-
plantationer med lever från levande donatorer utgör bara några procent av det 
totala antalet levertransplantationer. I Sverige är levande donation för barn 
som får de två vänstra leversegmenten från en vuxen vanligast .  
Levertransplantationer utförs vid Karolinska Universitetssjukhuset  och 
Sahlgrenska Universitetssjukhus.  
 051015202530354045
ÅrBukspottkörteltransplantationer
Akademiska sjukhuset Uppsala Karolinska Universitetssjukhuset2838 38
30
24 25
1823
13 13 ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
SOCIALSTYRELSEN  35 Figur 10. Antal  lever transplantationer per transplantationscentrum*,  
2012–2021  
* Vid Sahlgrenska Universitetssjukhuset  utförs lever transplantationer på isländska medborgare. Antalet pa-
tienter från Island är mellan 3 till 6 per år och ingår i statistiken.
Antal patienter på väntelista 
Den 1 januari 2022 väntade 648 patienter på en lever och fem patienter vän-
tade på en lever och en njure.  
Under 2021 hade 2 patienter avlidit i väntan på en lever och 15 patienter 
tagits bort från Scandiatransplants väntelista . En (1) person hade transplan te-
rats med en lever från en levande givare.  
Hjärt transplantation  
För p atienter med mycket svår hjärtsvikt kan det bli aktuellt med hjärttrans-
plantation. De vanligaste orsakerna till svår hjärtsvikt är genomgångna hjärt-
infarkter, svår hjärtmuskelsjukdom och medfödda hjärtfel.  
Under 2021 utfördes 66 transplantationer, se figur 11. Sedan  år 2014 har 
hjärttransplantationer legat stabilt över 60 per år, förutom  år 2020  då 54 
transplantationer utfördes .  
Hjärttransplantationer utförs vid Skånes Universitetssjukhus och Sahl-
grenska Universitetssjukhus.  050100150200250
ÅrLevertransplantationer
Karolinska Universitetssjukhus Sahlgrenska Universitetssjukhus170 172183
163181199
153161180 182  
36 ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
 Figur 11. Antal  hjärttransplantationer per transplantationscentrum *,  
2012–2021   
 
* Vid Sahlgrenska Universitetssjukhuset utförs hjärttransplantationer på isländska medborgare. Antalet pa-
tienter från Island är mellan 0 till 2 per år och ingår i statistiken.   
Antal  patienter på väntelista  
Den 1 januari 2022 väntade 16 patienter på ett hjärta och en (1) patient vän-
tade på hjärta och lunga. Under 2021 hade en patient avlidit i väntan på ett 
hjärta och 7 patienter tagits bort från Scandiatransplants väntelista.  
Väntelistorna har samordnats mellan Skånes Universitetssjukhus och Sahl-
grenska Universitetssjukhus i ett pilotprojekt i syfte att få gemensamma allo-
keringsregler och förkorta tiden på väntelista samt kunna erbjuda fler patien-
ter transplantation.  
Lungtransp lantation  
Den vanligaste diagnosen för lungtransplantation är kroniskt obstruktiv lung-
sjukdom, KOL. Andra vanliga orsaker till transplantation är lungfibros, cys-
tisk fibros  och primär pulmonell hypertension.   
Vid kraftigt och permanent förstörd lungfunktio n kan antigen båda lung-
orna transplanteras, eller bara den ena.  Den absoluta majoriteten av de lung-
transplantationer som utförs är dubbellunga.  
Under 2021 utfördes 51 transplantationer, se figur 12. Antalet lungtrans-
plantationer per år har varierat något under 2012 - 2021 . Högst antal lung-
transplantationer  (74 stycken)  utfördes under 2018.  
Lungtransplantationer utförs vid Skånes Universitetssjukhus och Sahl-
grenska Universitetssjukhus.  
 
  01020304050607080
ÅrHjärttransplantationer
Skånes Universitetssjukhus Sahlgrenska Universitetssjukhus546166
6264 6468
55
4866  ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
SOCIALSTYRELSEN  37 Figur 12. Antal lung transplantationer per transplantationscentrum *, 
2012–2021  
* Vid Sahlgrenska Universitetssjukhuset utförs lung transplantationer på isländska medborgare. Antalet pa-
tienter från Island  var 5 2012, övriga år mellan 0 till 2  patienter  per år , och dessa ingår i statistiken.
Den 1 januari 2022 väntade 29 patienter på dubbellunga, 5 patienter väntade 
på singellunga och en patient väntade på lunga och hjärta.  
Under 2021 hade 7 patienter avlidit i väntan på lungtransplantation och 3 
patienter tagits bort från Scandiatransplants väntelista.  01020304050607080
ÅrLungtransplantationer
Skånes Universitetssjukhus Sahlgrenska Universitetssjukhuset5174
515665
62
4865
58 60  
38 ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
 Socialstyrelsens s lutsatser  
• Trots utmaningarna och den fortsatt höga belastningen på svensk hälso - 
och sjukvård i covi d-19-pandemins spår har intensivvården upprätthållit 
ett gott donationsresultat: antalet faktiska organdonatorer , 192 donatorer, 
under 2021 är det högsta som hittills uppmätts i Sverige. Ökningen beror 
främst på att fler donationer efter cirkulationsstille stånd (DCD) kommit 
till stånd.  
• Av de uteblivna DBD-donation erna som  berodde på att behandlingen av-
slutades på grund av att total hjärninfarkt inte utvecklades, eller på att för-
utsättningar na för utveckling av total hjärninfarkt inte bedömdes föreligga , 
resulterade 26 fall i att DCD -donation istället kunde genomföras.  
• Tre donationsregioner , Norra regionen, Västra sjukvårdsregionen och 
Södra sjukvårdsregionen,  hade fler aktuella DBD -donatorer 2021 än året 
innan. Region Stockholm -Gotland hade ökat antalet D CD-donatorer, men 
samtidigt minskat antal et DBD -donatorer.   
• DCD kan möjliggöra att fler kan donera sina organ efter sin död. Utveckl-
ingen  av antalet DCD -donatorer i förhållande till DBD -donatorer kommer 
att följas fortsatt  för att kunna  uppmärksamma  eventu ella undanträng-
ningseffekter.   
• Behovet av organ för transplantation till små barn är stort. Därför får inga 
potentiella barndonatorer missas . Nationellt Donationscentrum har tagit 
fram ett kunskapsstöd med nationella rekommendationer i syfte att främja 
pediatrisk organdonation. Utifrån  denna bakgrund och lägesbild har Soci-
alstyrelsen publicerat ett kunskapsstöd med nationella rekommendationer 
inom pediatrisk organdonation. De fem rekommendationerna är utformade 
tillsammans med företrädare inom professionen och anses kunna ge posi-
tiva effekter för donationsverksamheten . 
• IVA-personalen bedömde att donatorn var medicinskt olämplig utan att 
konsult era transplantationskoordinator  i 7 procent (48 fall) av de fall då 
donation uteblev.  Det är en minskning mot 10 procent året innan . En 
transplantationsk oordinator ska alltid kontaktas av IVA -personalen när en 
möjlig donator har intensifierats. Tillgång  till olika typer av stöd för att 
underlätta uppmärksammande av möjlig donator och kontakt med trans-
plantationskoordinator kan vara betydelsefullt och är ett ansvar för vårdgi-
varna.   
• Vårdtiden (tiden från ankomst till IVA tills att döden konstaterades) var 
för hälften av patienterna med någon form av hjärnskada kortare tid än 48 
timmar. En dryg tredjedel vårdades kortare än ett dygn. I vart sjätte fall 
avslutades vården redan inom 6 timmar. Det kan inte uteslutas att total 
hjärninfarkt kunnat utvecklas i viss a fall om vårdtiden varit längre.   
 
 Projektmedarbetare  
Wenche Stribolt , utredare Socialstyrelsen  
Camilla O lofsson, utredare Socialstyrelsen  
Helena Almén , medicinskt sakkunnig  Socialstyrelsen  
Samuel Westerberg, statistiker Socialstyrelsen  
Josefina Meyer, utredare Socialstyrelsen  
Carin Franzén, utredare Socialstyrelsen  
 
Bo-Göran Ericzon, Socialstyrelsens vetenskapliga råd  
Torsten Malm, Socialstyrelsens vetenskapliga råd  
 
40 ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
 Bilaga 1. Reglering av donations - 
och transplantationsverksamheten  
Här följer en samm anställning över relevanta lagar, förordningar och före-
skrifter på området.  
Lagar  
Hälso - och sjukvårdslag (2017:30)  
Patientlag (2014:821)  
Patientsäkerhetslag (2010:659)  
Patientdatalag (2008:355)  
Offentlighets - och sekretesslag (2009:400)  
Lag (1995:831) om  transplantation m.m.  
Lag (2012:263) om kvalitets - och säkerhetsnormer vid hantering av mänsk-
liga orga n 
Lag (1987:269) om kriterier för bestämmande av människans död  
Lag (2008:286) om kvalitets - och säkerhetsnormer vid hantering av mänsk-
liga vävnader och celler  
Lag (1995:832) om obduktion m.m.  
Förordningar  
Patientsäkerhetsförordning (2010:1369)  
Hälso - och sjukvårdsförordning (2017:80)  
Patientdataförordning (2008:360)  
Offentlighets - och sekretessförordning (2009:641)  
Förordning (2012:346) om kvalitets - och säkerhetsnormer vid hantering av 
mänskliga organ  
Förordning (2008:414) om kvalitets - och säkerhetsnormer vid hantering av 
mänskliga vävnader och celler  
Förordning (2018:307) om donationsregister hos Socialstyrelsen  
Föreskrifter och allmänna råd  
Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2011:9) om lednings-
system för s ystematiskt kvalitetsarbete  
Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd (HSLF -FS 2016:40) om 
journalföring och behandling av personuppgifter i hälso - och sjukvården  
Socialstyrelsens föreskrifter (SOSFS 2012:14) om hantering av mänskliga 
organ avsedda för transplantation  
Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2011:7) om livsuppe-
hållande behandling  
Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2005:10) om kriterier 
för bestämmande av människans död    
 Socialstyrelsens för eskrifter (SOSFS 2009:30) om donation och tillvarata-
gande av vävnader och celler  
Socialstyrelsens föreskrifter (SOSFS 2009:31) om vävnadsinrättningar i 
hälso - och sjukvården m.m.  
Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 1996:28) om kliniska 
obduktioner m.m.  
Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd (HSLF -FS 2015:15) om vissa 
åtgärder i hälso - och sjukvården vid dödsfall  
 
42 ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
 Bilaga 2. Nationella 
kvalitetsindikatorer – 
organdonation från avlidna  
För att systematiskt kunna mäta och följa upp donationsprocessen på regional 
och nationell nivå följer Socialstyre lsen särskilt fem av de totalt tolv kvali-
tetsindikatorer för organdonation från avlidna, som tagits fram av Vävnadsrå-
det i syfte att kvalitetssäkra organdonationer hos vårdgivaren. 38  
Uppföljningen bygger på inrapporterade data i Svenska  intensivvårdsregistret 
(SIR).  
Att följa upp och analysera utfallet av dessa kvalitetsindikatorer ger en 
möjlighet att förbättra donationsprocessen och förutsättningarna för donation 
på intensivvårdsenheterna. Indikatorerna är ett stöd i  det lokala donati onsar-
betet som vårdgivare och verksamhetschefer är ansvariga för .  
Målsättningen är att alla möjliga donatorer ska uppmärksammas och att or-
sakerna till utebliven donation identifieras. Den nationella systematiska upp-
följningen av donationsprocessen syftar till en god och jämlik hälso - och 
sjukvård oavsett var man bor i landet.   
De flesta kvalitetsindikatorer för organdonation från avlidna är anpassade 
till att följa donation efter DBD. Ett arbete har påbörjats med att ta fram kva-
litetsindikatorer för system atisk uppföljning av donation efter DCD i SIR.  
De kvalitetsindikatorer som myndigheten följer upp den årliga lägesrap-
porten är: 
• Strukturindikator 1: Donationsansvarig läkare och donationsansvarig sjuk-
sköterska  
• Processindikator 4. Uppmärksammade möjliga do natorer  
• Processindikator 5: Kontakt med transplantationskoordinator  
• Processindikator 6: Orsak till utebliven donation  
• Resultatindikator 7: Aktuella donatorer.  
 
38 Nationell donationsdokumentation Kvalitetsindikatorer organdonation – avlidna  version 2.0 fastställd av Nationella 
organdonati on-avlidna.pdf   ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
SOCIALSTYRELSEN  43 Strukturindikator 1: Donationsansvarig läkare och 
donationsansvarig sjuksköterska  
Socialstyrelsens årliga nationella uppföljning har tidigare år visat att endast 
drygt hälften av Sveriges sjukhus har tillsatt a donationsansvariga läkare och 
sjuksköterskor med skriftlig uppdragsbeskrivning och den rekommenderade 
tiden avsatt för uppdraget . Måluppfyllnaden för tillsatt DAL och DAS har 
sjunkit drastiskt, från låga nivåer, i och med att ytterligare kriterier tagits med 
utöver förekomst av skriftligt uppdrag och tillräckligt med tid avsatt för upp-
draget. Indikatorn började 2020 även mäta förek omst av kompentens för upp-
draget enligt utbildningstrappan, om DAL och DAS är kliniskt verksam, och 
om verksamhetsplan/ -rapport upprättats. Indikatorn bör tolkas med viss för-
siktighet på grund av lågt inrapporteringsdeltagande.  
Lokal DAL/DAS  
Förekomst av s kriftligt uppdrag för DAL/DAS .  
Total arbetstid avsatt för lokalt donationsansvariga läkare och sjuksköterskor 
för att arbeta med uppdraget anges i genomsnittlig tid i timmar/vecka. Om 
flera personer delar på samma uppdrag anges total sammanlagd tid för fu nkt-
ionen. För att uppfylla kravet på förekomst rekommenderas att det finns av-
satt arbetstid i den omfattning som intensivvårds verksamhetens storlek krä-
ver, vilket ska relateras till  Svensk Förening för Anestesi och Intensivvår ds 
(SFAI) kategorier för inten sivvårdsverksamhet:  
•För IVA kategori I: minst 2 timmar/vecka
•För IVA kategori II: minst 4 timmar/vecka
•För IVA kategori III: minst 8 timmar/vecka
Ange hur kompetens för DAL/DAS uppfylls i förhållande till den utbild-
ningstrappa som finns framtagen av Vävnadsrådet/SKL. För att bibehålla  
adekvat komp etens inom området bör donationsansvarig även vara kliniskt 
verksam.  Verksamhetsplan och verksamhetsberä ttelse från DAL/DAS redo-
visas till verksamhetschef och rDAL/rDAS . Strukturindikator 1: Donationsansvarig läkare och 
Indikatorn mäter om det finns tillsatt DAL och DAS på lokal och 
regional nivå och om DAL och DAS har den särskilda kompetens 
som krävs för lokal respektive regional DAL och DAS. Indikatorn 
mäter:  
1. Skriftligt uppdrag
2. Avsatt rekommenderad arbetstid för uppdraget
3. Kompetens för uppdraget enligt utbildningstrappan
4. Verksamhetsplan eller verksamhetsrapport.
Målvärdet är 100 procent på alla punkter.   
44 ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
 Regional DAL/DAS  
Förekomst av skrif tligt uppdrag för rDAL och rDAS.  
Total arbetstid ska vara minimum 50  procent av heltidstjänst avsatt för reg-
ional DAL och DAS vardera. Om flera personer de lar på samma uppdrag 
anges total sammanlagd tjänstgöringsgrad.  
Ange hur kompetens för rDAL/rDAS uppfylls i förhållande till den utbild-
adekvat komp etens inom området bör regionalt donat ionsansvarig  även vara 
kliniskt verksam . Verksamhetsplan och verksamhetsberättelse från 
rDAL/rDAS redovisas till uppdragsgivaren . Indikatorn registreras av lokalt 
och regionalt donationsansvariga.  
 
Tillsatt DAL och DAS 2021  
 
Många regioner har intensivvårdsenheter med tillsatt DAL och DAS, men 
dessa har inte haft möjlighet att ta ut  den rekommenderade tiden avsatt för 
donationsuppdraget , och flera enheter saknar verksamhet splan eller verksam-
hetsrapport , vilket innebär att dessa intensivvårdsenheter inte betraktas som 
tillsatta.  
Tabell 1. Tillsatt DAL  och DAS 2016 - 2021  
OBS! Från och med år 2020 med utökat antal kriterier för måluppfyllnad  
År Tillsatt DAL 
(%) Tillsatt 
DAS (%) Antal IVA som ej rapporterat  
2021  17 32 13 
2020  26 32 11 
2019  39 45 9 
2018  33 41 14 
2017  40 48 14  
2016  38 47 11  
Källa: SIR  
  Av de intensivvårdsenheterna  som för 2021 rapporterat in data till SIR, 
hade 17  procent tillsatt DAL och 32 procent  hade tillsatt DAS med 
skriftlig uppdragsbeskrivning , den rekommenderade avsatta tiden för 
uppdraget , kompetens för uppdraget enligt utbildningstrappan och fö-
rekomst av verksamhetsplan/rapport . Målvär det är  100 procent.   
   
 Figur  1. Strukturindikator 1. Donationsansvarig läkare och donations - 
ansvarig sjuksköterska: Norra sjukvårdsregionen 2021  
 
Källa: SIR  
 
Tabell 2. Norra sjukvårdsregionen: Tillsatt donationsansvarig läkare (DAL) 
och donationsansvarig sjuksköterska (DAS) år 2016 –2021  
Endast IVA -enheter som rapporterat in data är med i statistiken  
År Tillsatt DAL  Tillsatt DAS Antal IVA som ej 
rapporterat  
2021  10 %  10 %  2 
2020  10% 10 %  2 
2019  42 % 42 % 0 
2018  9 % 9 % 1 
2017  9 % 9 % 1 
2016  10 %  20 %  2 
Källa: SIR  
  
46 ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
 Figur  2. Strukturindikator 1. Donationsansvarig läkare och donations - 
ansvarig sjuksköterska: Sjukvårdsregion Mellansverige 2021  
 
Källa: SIR  
 
Tabell 3. Sjukvårdsregion Mellansverige: Tillsatt donationsansvarig läkare 
(DAL) och donationsansvarig sjuksköterska (DAS) år 2016 –2021  
År Tillsatt DAL  Tillsatt DAS  Antal IVA som ej 
2021  11 %  22 %  2 
2020  11 %  22 %  2 
2019  50 % 44 %  2 
2018  56 % 56 % 4 
2017  64 %  64 %  6 
2016  75 %  58 %  8 
Källa: SIR  
 
SOCIALSTYRELSEN  47 Figur  3. Strukturindikator 1. Donationsansvarig läkare och donations - 
ansvarig sjuksköterska: Stockholm s sjukvårdsregion 2021  
Källa: SIR  
Tabell 4. Stockholms  sjukvårdsregion: Tillsatt donationsansvarig läkare 
(DAL) och donationsansvarig sjuksköterska (DAS) år 2016 –2021 
2021  18 %  54 %  3 
2020  25 %  42 % 2 
2019  58 %  67 % 2 
2018  75 %  58 %  2 
2017  83 %  58 %  2 
2016  70 %  70 % 4 
Källa: SIR  
 48 ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
SOCIALSTYRELSEN  Figur  4. Strukturindikator 1. Donationsansvarig läkare och donations - 
ansvarig sjuksköterska: Sydöstra sjukvårdsregionen 2021  
Källa: SIR  
Tabell 5. Sydöstra sjukvårdsregionen: Tillsatt donationsansvarig läkare 
2021  11 %  11 %  1 
2020  11 %  11 %  1 
2019  0 % 38 % 2 
2018  0 % 25 %  2 
2017  0 % 25 %  2 
2016  0 % 29 % 3 
Källa: SIR  
SOCIALSTYRELSEN  49 Figur  5. Strukturindikator 1. Donationsansvarig läkare och donations - 
ansvarig sjuksköterska: Västra sjukvårdsregionen 2021  
Källa: SIR  
Tabell 6. Västra sjukvårdsregionen: Tillsatt donationsansvarig läkare (DAL) 
2021  0 % 36 % 3 
2020  50 %  50 % 2 
2019  23 %  23 %  1 
2018  15 %  23 %  3 
2017  39 % 54 % 1 
2016  30 %  50 %  4 
Källa: SIR  
  
50 ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
 Figur  6. Strukturindikator 1. Donationsansvarig läkare och donations - 
ansvarig sjuksköterska: Södra sjukvårdsregionen 2021  
 
Källa: SIR  
 
Tabell 7. Södra  sjukvårdsregionen:  Tillsatt donationsansvarig läkare (DAL) 
och donationsansvarig sjuksköterska (DAS) år 2016 –2021 
Endast IVA -enheter  som rapporterat in data är med i statistiken  
2021  50 %  58 %  2 
2020  50 %  50 %  2 
2019  58 %  58 %  2 
2018  42 % 75 %  2 
2017  42 % 67 %  2 
2016  43 % 57 %  7 
Källa: SIR  
  
 Processindikator 4. Uppmärksammade möjliga 
donatorer  
 
Tabell 8. Uppmärksammade möjliga donatorer 2016–2021  
Andel uppmärksammade avlidna möjliga donatorer på IVA bland  
totala antalet avlidna möjliga donatorer  
År Möjlig  
donator  
(antal)  Ej  
uppmärksammad 
möjlig donator  
(antal)  Andel  
möjlig donator   
(%) 
2021  862 33 96,2 
2020  883 19  97,8 
2019  504 17 96,6 
2018  471 10 97,9 
2017  498 26 95,0 
2016  423 18 95,7 
Källa: SIR  
Processindikator 5: Kontakt med 
transplantationskoor dinator  
 
 Processindikator 4:  Uppmärksammade möjliga donatorer  
Indikatorn mäter a ntal uppmärksammade möjliga donatorer av antalet 
avlidna möjliga donatorer.   
transplantationskoordinator  
Indikatorn mäter andel kontakter med transplantationskoordinator vid 
avliden möjlig donator.  
Målvärdet är 100 procent kontakt vid avliden möjlig donator.  
Om en möjlig donator är lämplig som donator medicinskt sett avgörs 
av transplantationskirurg och inte  av IVA -personal. För ett korrekt av-
görande om medicinsk lämplighet som donator ska transplantationsko-
ordinator alltid kontaktas i enlighet med 4 kap. 9 § Socialstyrelsens fö-
reskrifter (SOSFS 2012:14) om hantering av mänskliga organ avsedda 
för transplanta tion.   
52 ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
 Figur 7. Andel kontakt med transplantationskoordinator , år 201 6–2021 *  
 
*definition av möjlig donator ändrades år 2020  
Processindikator 6. Orsak till utebliven donation  
 
Genom att uppmärksamma orsakerna till utebliven donation kan åtgärder sät-
tas in så  att fler möjliga donatorer omhändertas i de fall där detta är tillämp-
ligt. Indikatorn uppmärksammar också huruvida döden konstaterats med di-
rekt eller indirekta kriterier. DBD -donation kan endast utföras i de fall döden 
konstaterats med  direkta kriterier under pågående respiratorvård.  
Den vanligaste anledningen  till utebliven donation är att döden inte konsta-
teras med direkta kriterier. Orsakerna  till att döden  inte konstateras med di-
rekta kriterier under 20 21 var att transplantationsverksamheten bedömde do-
natorn som medicinskt olämplig, att hjärninfarkt inte utvecklades, samt att en 
negativ inställning till organdonation framkom.  
 0102030405060708090100
01002003004005006007008009001000
2016 2017 2018 2019 2020 2021
Andel, %AntalKontakt transplantationskoordinator
Möjlig donator Kontakt Tx Andel kontakt Tx
Processindikator 6: Orsak till utebliven donation  
Indikatorn mäter a ndel uppmärksammade avlidna möjliga do natorer 
där donation uteblivit och o rsaker till utebliven donation.  
Målvärde är inte  relevant. Orsaksanalys krävs på lokal, regional och 
nationell nivå .  ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
SOCIALSTYRELSEN  53 Figur 8. Orsaker till utebliven donation år 2021 (661 fall)  
Källa: SIR  480
172
1444912111 3652194 14Orsaker till utebliven donation, hela Sverige
Total hjärninfarkt utvecklades ej, trots att förutsättningarna för detta
bedömdes föreligga
Ej kompetens för diagnostik av dödsfallet med klinisk neurologisk
undersökning
Behandlingen avslutas pga sjukdomens dåliga prognos samt att
förutsättn för utv total hjärninfarkt inte bedömdes föreligga
Terminalt sviktande cirkulation
Av IVA-personal bedömd som olämplig av medicinska skäl utan kontakt
med transplantationsverksamhet
Av transplantationsverksamhet bedömts vara olämplig som donator av
medicinska skäl
Rättsmedicinsk obduktion utesluter donation
Känd negativ donationsvilja
Tolkat negativ donationsvilja av närstående
Okänd donationsvilja
Närstående ändrade sig till ett veto, alternativt framkom negativ
donationsvilja sent i donationsprocessen
Organisatoriska orsaker
Avsaknad av mottagare av organ  
54 ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
 Resultatindikator 7: Aktuella donatorer.  
 
Tabell 9. Aktuella  organdonatorer i Sverige 2016 –2021  
DCD -donatorer med i statistiken sedan 2018  
År Antal aktuella do-
natorer  Aktuella donatorer 
per miljon invånare*  Aktuella donatorer 
per 10  000 avlidna*  
2021  195 19 21 
2020  181 17 18 
2019  189 18 21 
2018  173 17 19 
2017  187 19 20 
2016  185 19 20 
Källa : SIR, SCB   Resultatindikator 7: Aktuella donatorer.  
Indikatorn mäter a ntal aktuella organdonatorer per miljon invånare och 
per 10 000 avlidna.  
Målvärde är  ≥ 25/miljon invånare och ≥ 25/10 000 avlidna   ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
SOCIALSTYRELSEN  55 Tabell 10. Aktuella organdonatorer per region år 2021  
DCD -donatorer med i statistiken sedan 2018
Sjukvårds - 
region  Antal 
aktuella do-
natorer DBD  Antal 
aktuella 
donato-
rer DCD  Aktuella do-
natorer per 
miljon 
invånare  Aktuella donatorer 
per 10000 avlidna  
Norra Sjukvårdsregionen  17 1 20,0 18,1 
Västerbotten  7 1 29,1 29,0 
Västernorrland  6 0 24,6 20,7 
Norrbotten  4 0 16,0 13,8 
Jämtland  0 0 0,0 0,0 
Sjukvårdsregion Stockholm -
Gotland  31 17 19,4 29,5 
Stockholm  29 17 19,0 29,4 
Gotland  2 0 32,8 31,7 
Sjukvårdsregion 
Mellansverige  27 2 13,5 13,7 
Gävleborg  4 0 13,9 12,2 
Dalarna  3 0 10,4 9,8 
Uppsala  10 1 27,8 37,1 
Värmland  4 1 17,7 15,4 
Sörmland  = Södermanland  1 0 3,3 3,2 
Västmanland  3 0 10,8 11,0 
Örebro  2 0 6,5 7,0 
Sydöstra Sjukvårdsregionen  12 0 11,1 11,6 
Kalmar  2 0 8,1 7,6 
Östergötland  8 0 17,0 18,4 
Jönköping  2 0 5,4 5,9 
Västra sjukvårdsregionen  39 4 22,1 25,5 
Västra 
Götaland  38 4 24,1 27,7 
Norra Halland  = Kungsbacka, 
Varberg, Falkenberg  1 0 5 5,9 
Södra Sjukvårdsregionen  42 3 23,6 25,9 
Skåne  36 3 27,8 31,2 
Kronoberg  3 0 14,8 16,0 
Blekinge  2 0 12,6 11,2 
Södra Halland  = Halmstad, 
Hylte, Laholm  1 0 7,1 7,7 
Hela landet  168 27 18,7 21,2 
Källa SIR, SCB 
OBS! Eventuella felregistreringar i SIR i samband med registreringen av donatorerna (”förd till donation via 
egen IVA”).  
*Befolkningsmängd från SCB.
**Norra Halland (Kungsbacka och Varberg) samarbetar med Västra regionen och Södra Halland 
(Laholm, Halmstad, Falkenberg och Hylte) samarbetar med Södra regionen    
56 ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
   
Tabell 11. Norra sjukvårds regionen : Aktuella organdonatorer per region år 
2016–2021  
2021  18 20 18 
2020  14 16 14 
2019  25 28 26 
2018  10 11 10 
2017  14 16 14 
2016  15 17 15 
Källa: SIR, SCB  
Tabell 12. Sjukvårdsregion Mellansverige : Aktuella organdonatorer per 
region år 2016 –2021  
2021  29 13,5 14 
2020  42 20 19 
2019  34 16 17 
2018  36 17 17 
2017  38 18 18 
2016  47 23 22 
Tabell 13. Stockholms sjukvårdsregion : Aktuella organdonatorer per  
2021  48 19 30 
2020  53 22 28 
2019  43 18 27 
2018  37 15 22 
2017  46 19 28 
2016  42 18 25 
Tabell 14. Sydöstra sjukvårdsregionen : Aktuella organdonatorer per  
2021  12 11 12 
2020  19 18 17 
2019  15 14 15 
2018  16 15 15 
2017  14 13 13 
2016  9 9 9 
Källa: SIR, SCB    
 Tabell  15. Västra sjukvård sregionen : Aktuella organdonatorer per region 
år 2016–2021  
2021  43 22 26 
2020  25 13 14 
2019  44 24 27 
2018  37 20 22 
2017  31 17 19 
2016  37 20 22 
 
Tabell.  16 Södra  sjukvårds regionen : Aktuella organdonatorer per region 
2021  45 24 26 
2020  28 15 16 
2019  28 15 17 
2018  37 19 21 
2017  44 23 25 
2016  35 19 21 
58 ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
 Bilaga 3. Tabeller och diagram  
Faktiska donatorer  
Figur 1. Könsfördelning i procent för faktiska donatorer, år 2012 –2021  
 
Figur 2. Medianålder för faktiska donatorer, år 2012 –2021  
Fördelat på m än och kvinnor samt  totalt för båda könen  
 
Källa: Scandiatransplant  0102030405060708090100
2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021Procent, %
ÅrKönsfördelning faktiska donatorer, 2012 –2021
Män Kvinnor
404550556065707580
2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021Ålder
ÅrMedianålder faktiska donatorer, 2012 –2021
Män Kvinnor Totalt  
 Figur 3. Med elålder för faktiska donatorer, år 2012 –2021  
 
Figur 4. Åldersfördelningen för faktiska donatorer  år 2021  
 
 404550556065707580
ÅrMedelålder faktiska donatorer, 2012 –2021
Män Kvinnor Totalt
<18 18-29 30-39 40-49 50-59 60-69 70-79 80-89Antal
Åldersgrupper Åldersfördelning faktiska donatorer  2021  
60 ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
 Tabell 1. Faktiska organdonatorer per region år 2021  
Antalet faktiska organdonatorer per miljon invånare och per 10  000 avlidna i respektive  
region.  
Region  Antal faktiska dona-
torer  Donatorer per milj on in-
vånare*  Donatorer 
per  
10 000 av-
lidna*  
Norra  sjukvårdsreg-
ionen  
Västerbotten  
Västernorrland  
Norrbotten  
Jämtland  18 DBD + 1 DCD  
 
8 
6 
4 
1 21,1 19,1 
sjukvårdsregion  
Stockholm  
Gotland  31 DBD + 17 DCD  
 
46  
2 19,4 29,5 
Sjukvårdsregion   
Mellansverige  
Gävleborg  
Dalarna  
Uppsala  
Värmland  
Sörmland  
Västmanland  
Örebro  28 DBD + 2 DCD  
 
4 
3 
11  
5  
1 
3 
3 14,0 14,1 
Sydöstra  
sjukvårdsregionen  
Kalmar  
Jönköping  11 DBD  
 
2 
7 
2 10,1 10,6 
Västra  
Västra Götaland  
Norra Halland**  37 DBD + 4 DCD  
 
41 
 21,1 24,3 
Södra  
Skåne  
Kronoberg  
Blekinge  
Södra Halland**  40 DBD + 3 DCD  
 
37 
3 
2 
1 22,6 24,8 
Hela landet  192 (165 DBD + 27 
DCD)  18,4 20,9 
Källa : Sveriges Transplantationskoordinatorer och Scandiatransplant  
*Befolkningsmängd från SCB.  
**Norra Halland ( Falkenberg , Kungsbacka och Varberg) samarbetar med Västra regionen och Södra Hal-
land  
(Laholm, Halmstad och Hylte) samarbetar med Södra regionen  
 
SOCIALSTYRELSEN  61 Figur 5. Tiden från uppmärksammad möjlig donator tills behandlingen 
avbröts  
Tiden från ankomst till IVA tills döden konstaterades med indirekta kriterier för de patienter  
som haft någon form av hjärnskada.
Källa: SIR 
Figur 6. IVA-diagnoser för aktuella  donatorer  år 2021  
Källa: SIR 050100150200250300
0-6h 6-12h 12-24h 24-48h 48-72h >72hTid i timmar från ankomst till IVA tills döden konstaterades 
med indirekta kriterier
Huvudsaklig IVA -diagnos för aktuella donatorer 2021
IA23 Hjärtstopp IA33 Subaraknoidalblödning
IA57 Spec cerebral total hjärninf IA38 Intracerebral blödning annan
IA34 Intracere supratentoriell blöd IA41 Intrakraniell blödning
IA36 Intracerebellär blödning SA13 Annan intrakraniell skada
IA42 Cerebral infarkt IA42 Övriga 62 ORGANDONATION OCH TR ANSPLANTATION I SVER IGE 2021  
SOCIALSTYRELSEN  Tabell 2. Andel av dödsfallen på IVA som eftergranskats av DAL eller DAS  
År Andel av dödsfallen på IVA som granskats av 
en DAL eller DAS (%)  
2021  95 
2020  85 
2019  94 
2018  87 
2017  89 
2016  92 
2015  96 
2014  95 
2013  94 
2012  91 
2011  91 
2010  88 
Källa: SIR  

Kodning i cancerregistret 
2022  
Arbetsdokument för personal vid regionala 
cancercentra (RCC)  
 
Denna publikation skyddas av upphovsrättslagen. Vid citat ska källan uppges. För 
att återge bilder, fotografier o ch illustrationer krävs upphovsmannens tillstånd.   
 
tas fram i alternativt format på begäran. Frågor om alternativa format skickas till al-
ternativaformat@socialstyrelsen.se   
 
Artikelnummer  2022 -3-7793  
Publicerad  www.socialstyrelsen.se, mars  2022 
  Skriften vänder sig till den personal vid RCC som arbetar med att 
överföra informationen från A -anmälningar från vårdgivare samt B -
anmälningar från laboratorier till koder i ICD -O/3, det särskilda kod-
verk som används för cancerregistret. Skriften utgör inte en rekom-
mendation för hur  tumörsjukdomar skall diagnostis eras eller klass ifi-
ceras i kliniskt arbete.  
 
Informationen i skriften kan vara av värde för dig som önskar  
beställa informationsuttag ur cancerregistret.  
   
 Förord  
I Sverige finns sedan 1958 ett nationellt cancerregister. Cancerregistret an-
vänds för att kartlägga cancersjukdomars förekomst i befolkningen och för 
att följa förändringar över tid. Registret utgör även en bas för klinisk och epi-
demiologisk forskning samt möjliggör internationella jämförelser. Uppgifts-
skyldigheten till cancerregistret omfattar alla som bedriver verksamhet inom 
hälso - och sjukvården och regleras i aktuell föreskrift från Socialstyrelsen.  
Cancerregistret är ett incidensbaserat register och bygger på registrering av 
primärtumörer. Det skall innehålla uppgifter om samtliga maligna samt vissa 
benigna tumörer och tumörliknande tillstånd. Uppgifter från  vårdgivaren rap-
porteras till Regionalt cancercentrum i respektive region för att kontrolleras, 
kodas och registreras. Föregående års material skickas därefter till Socialsty-
relsen den 31 oktober varje år för att ingå i det nationella Cancerregistret. In-
formationen ligger till grund för Sveriges officiella statistik på cancerområ-
det–Statistik om nya cancerfall –samt ligger till grund för många 
utvärderingar och forskningsprojekt.  
Sedan 2005 kodas tumörer enligt International Classification of Diseases 
for On cology, 3:e utgåvan ( ICD-O/3.2 ) utgiven av WHO. Det är av stor vikt 
att rapportering och registrering görs på ett enhetligt sätt över hela landet och 
detta avstäms kontinuerligt genom en arbetsgrupp knuten till Cancerregistret.  
Föreliggande handledning för  kodning till Cancerregistret är framför allt ett 
arbetsdokument för personalen, som arbetar med cancerregistrering vid Reg-
ionala cancercentrum. Den innehåller klassificering av tumörer enligt det kli-
niska läget (topografi), morfologisk diagnos samt instru ktioner och kommen-
tarer som stöd vid kodningen. Den innehåller flertalet koder som förekommer 
i Cancerregistret men däremot innehåller den inte en komplett förteckning av 
koder. För sådan förteckning hänvisas till WHO’s utgåva av ICD-O/3.2 .  
För att kunna följa utvecklingen över tid registreras och översätts varje tu-
mör enligt tidigare gällande klassifikati oner (ICD -O/2, ICD9 samt ICD7). 
Slutligen kan denna handledning även vara till hjälp för den medicinska pro-
fessionen samt för forskare som använder cance rregisterdata.  
Som komplement till cancerregistret finns även nationella kvalitetsregister 
för flertalet tumörsjukdomar. Dessa administreras av Regionalt cancercent-
rum.  
 
Almir Cehajic  
Enhetschef  
Statistik 2  
       
 Innehåll   
Förord ................................................................................................ ....................  3 
Grundläggande principer  ................................ ................................ ................  9 
Inledning ................................ ................................ ................................ ................  9 
ICD-O/3 – principer  ................................ ................................ .............................  9 
Anmälningspliktiga diagnoser  ................................ ................................ ........ 10 
Uppgiftsskyldighet och inrapportering  ................................ .......................... 12 
Grundläggande tumörlära - beskrivning av  uppkomst, upptäckt och 
förlopp  ................................ ................................ ................................ ...............  14 
Vad är en tumör?  ................................ ................................ .............................. 14 
Kort om tumörsju kdomars namn och huvudtyper  ................................ ......14 
Tumörer i cancerregistret är inte bara ”cancer”  ................................ ........ 15 
SNOMED -kodning som används i cytologi och patologi  .......................... 16 
Öron, Näsa och Hals området inkluderande lägena Munhåla, Hals, 
Svalg, Näshåla och mellanöra, Näsans bihålor samt Struphuvud och 
Spottkörtlar  ................................ ................................ ................................ ....... 17 
Inledning ................................ ................................ ................................ .............. 17 
Lägeskommentarer Öron, Näsa och Hals området  ................................ ...18 
Morfologiska kommentarer Öron, Näsa och Hals området ...................... 20 
Läpp C00  ................................ ................................ ................................ ............. 21 
Tunga C02  ................................ ................................ ................................ ........... 25 
Tandkött C03  ................................ ................................ ................................ ......27 
Munbotten C04  ................................ ................................ ................................ ..29 
Gom (Palatum) C05  ................................ ................................ .......................... 31 
Annan och icke specificerad del av munhåla C06  ................................ ...33 
Öronspottkörtel (Parotis) C07  ................................ ................................ .......... 35 
Andr a och ospecificerade spottkörtlar C08  ................................ ................ 35 
Tonsill C09  ................................ ................................ ................................ ............ 37 
Mellansvalg (Orofarynx, Mesofarynx) C10  ................................ ................... 39 
Övre svalgrum (Naso/Rhinofarynx, Epifarynx) C11  ................................ .....41 
Fossa Piriformis C12  ................................ ................................ ............................ 43 
Nedre svalg (Hypofarynx,Laryngofarynx) C13  ................................ ............. 45 
Annan och oful lständigt angiven lokalisation i läpp, munhåla och svalg 
C14 ................................ ................................ ................................ ....................... 47 
Näshåla och mellanöra C30  ................................ ................................ ........... 49 
Näsans bihålor C31  ................................ ................................ ........................... 52 
Struphuvud (La rynx) C32  ................................ ................................ .................. 54 
Gastrointestinalkanalen  ................................ ................................ .................  56 
Inledning ................................ ................................ ................................ .............. 56  Gastrointestinalkanalens mesenkymala och övriga tumörtyper med 
vanliga eller lokaltypiska manifestationer .................................................... 61 
Matstrupe (Esofagus) C15  ................................ ................................ ...............  63 
Magsäck (ventrikel) C16  ................................ ................................ ..................  67 
Tunntarm C17  ................................ ................................ ................................ ..... 70 
Tjocktarm (Kolon) C18  ................................ ................................ ......................  74 
Övergång ändtarm -tjocktarm C19  ................................ ...............................  78 
Ändtarmen (Rektum) C20  ................................ ................................ ...............  79 
Anus (Ändtarmsöppning) och analkanalen C21  ................................ ....... 82 
Lever (Hepar) och intrahepatiska gallvägar C22  ................................ ....... 84 
Gallblåsa och övriga, inklusive extrahepatiska, delar av gallvägarna  .. 88 
Gallblåsa (Vesica fellae) C23  ................................ ................................ .........  88 
Andra och ospecificerade delar av gallvägssystemet C24  ....................  88 
Bukspottkörteln (Pankreas) C25 inklusive exo krin och endokrin del ........  92 
Matsmältningsorgan C26  ................................ ................................ ................  98 
Andningsorgan  ................................ ................................ ................................ . 99 
Luftstrupe (Trachea) C33  ................................ ................................ .................  99 
Luftrör (Bronk) och Lunga C34  ................................ ................................ ........  99 
Bräss (Thymus) C37  ................................ ................................ ..........................  103 
Hjärta (Cor), Lungmellanrum (Mediastinum), Lungsäck (Pleura) C38  .. 104 
Annan och ofullständigt angiven lokalisation i andningsorgan och 
brösthålans o rgan C39  ................................ ................................ ...................  105 
Extremitetsskelettets ben, leder och ledbrosk C40  ................................ ... 106 
Ben, leder och ledbrosk i övriga och ospecificerade lägen C41  .........  108 
Hud Läge  C44 ................................ ................................ ................................ .. 111 
Perifera nerver, ganglier och autonomt nervsystem C47  .......................  121 
Retroperitoneala rummet och Bukhinna (Peritoneum) C48  ...................  123 
Bindväv, underhu ds- och annan mjukvävnad C49  ................................ . 125 
Bröstkörtel (Mamma) C50  ................................ ................................ ..............  128 
Kvinnliga könsorgan  ................................ ................................ ......................  138 
Kvinnliga yttre könsorgan (Vulva) C51  ................................ ........................  140 
Slida (Vagina) C52  ................................ ................................ ..........................  145 
Livmoderhals (Cervix uteri, Collum uteri, Portio) C53  ...............................  147 
Livmoderkropp (Corpus uteri) C54  ................................ ..............................  150 
Livmoder (Uterus) C55 ................................ ................................ ....................  153 
Äggstock (Ovarium) C56  ................................ ................................ ...............  153 
Andra och ospecificerade kvinnliga könsorgan (C57)  ...........................  159 
Moderkaka (Placenta) C58  ................................ ................................ ..........  161 
Urinvägar och Manliga könsorgan  ................................ .............................  162 
Penis C60  ................................ ................................ ................................ ...........  162 
Blåshalskörtel (Prostata) C61  ................................ ................................ .........  164   
 Testikel (Testis) C62  ................................ ................................ .........................  165 
Andra och ospecificerade manliga könsorgan C63  ..............................  168 
Njure (Ren) C64  ................................ ................................ ...............................  169 
Njurbäcken (Pelvis renalis) C65, Urinledare (Uretär) C66, Urinblåsa 
(Vesica urinaria) C67 och Andra och icke specificerade urinorgan C68
 ................................ ................................ ................................ ...........................  171 
Öga och ögonhåla samt tårkörtel och tillhörande vävnader C69  .... 175 
Centrala nervsystemet inklusive hjärnhinnor, ryggmärgshinnor, hjärna, 
ryggmärg, hjärnnerver och andra delar av centrala nervsystemet C70, 
C71 och C72  ................................ ................................ ................................ .. 182 
Inledning ................................ ................................ ................................ ...........  182 
Hjärnhinnor och Ryggmärgshinnor (Meningier) C70  ...............................  185 
Hjärna (Cerebrum) C71  ................................ ................................ .................  188 
Ryggmärgen, Hjärnnerver och andra delar av centrala nervsystemet 
C72 ................................ ................................ ................................ ....................  193 
LATHUND registreringsregler lägena C70, C71 och C72  .........................  195 
Endokrina organ inkluderande Sköldkörtel, Binj ure och Övriga 
endokrina organ och besläktade vävnader, samt Endokrina pankreas 
C73, C74, C75 och C25.4  ................................ ................................ ............  197 
Sköldkörtel (Thyreoidea)  C73 ................................ ................................ ....... 199 
Binjure (Glandula suprarenalis) C74 ................................ ............................  202 
Övriga endokrina körtlar och därmed besläktade vävnader C75  ...... 203 
Bukspottkörteln Pankreas inkluderande exokrin del och 
endokrin/neuroendokrin del  ................................ ................................ ........  207 
Ofullständigt angivet läge C76  ................................ ................................ ... 210 
Lymfkörtel C77  ................................ ................................ ...............................  211 
Malign tumör med okänd primä r lokalisation C80 (C77 -C80)  ...............  212 
Hematopoetiska och Retikuloendoteliala systemet (leukemier och 
leukemiliknande tillstånd exkl. malig na lymfom) C42  ............................  214 
Maligna lymfom CRL  ................................ ................................ ....................  224 
Bilaga 1. Benignitet/malignitet  ................................ ................................ ... 230 
Bilaga 2. Diagnosgrund 8  ................................ ................................ .............  231 
Bilaga 3. Koder för patologi -/cytologiavdelningar 2021  .......................  232 
Bilaga 4. Anmälan om tumörer och tumörliknande tillstånd från klinisk 
verksamhet  ................................ ................................ ................................ ..... 234 
Bilaga 5. Arbetsgrupp  ................................ ................................ ...................  235 
   8 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
  KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Grundläggande principer  
Inledning  
Cancerregistret och rapporteringsskyldigheten regleras i lagen om hälsodata-
register (1998:543) och Förordning (2001:709) om cancerregister hos Social-
styrelsen samt i Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd om uppgifts-
skyldighet till Socialstyrelsens cancerregister; HSLF -FS 2016:7.  
Cancerregistret är tumörbaserat och bygger på registrering av primärtu-
mörer . Dessa primärtumörer utvecklas  inom olika organ och vävnader och 
varje primärtumör registreras var för sig en enda gång. Recidiv  registreras ej 
då det ej är en ny primärtumör. Metastaser  registreras endast om primärtu-
mören är okänd.  
En individ kan ha fler än en primärtumör och individ en kan därför före-
komma flera gånger i cancerregistret. Registrering är grunden till incidensbe-
räkning – men antalet registrerade fall behöver ej vara detsamma som antalet 
incidenta fall i statistiken.  
Samtliga tumörer i registret är kodade och registrerad e enligt ICD -7 (Inter-
national Classification of Diseases). Dessutom finns diagnoserna kodade i 
ICD-9 från och med år 1987, ICD -O/2 och ICD -10 från och med år 1993 och 
ICD-O/3 från och med år 2005 (Norra regionen 2004). Den histopatologiska 
diagnosen kodas enligt en 3 -ställig kod (C24). Från och med 1993 kodas 
denna även med en utförligare 5 -ställig Morf -kod. En versionsuppgradering, 
ICD-O3.2 godkändes under 2019.  
1958  1987  1993  2005  
ICD7     
 ICD9    
  ICD-O/2  
   ICD-O/3 
 
1958  1993  2005  
C24   
 Morf -kod/SNOMED  (ICD -O/2)    
  Morf -kod/SNOMED  (ICD-O/3) 
ICD-O/3 – principer  
Topografikoden (lägeskoden) enligt ICD-O/3 består av fyra tecken och går 
från C00.0 till C80.9. De två inledande sifforna beskriver primärlokalen, me-
dan den sista siffran efter skiljetecknet  definierar sublokalen inom primärlo-
kalen. I ICD -O används samma uppsättning lägeskoder oavsett om tumören 
är malign, benign eller in situ. Detta till skillnad mot ICD, t ex ICD -10 som 
används i journalsystemen och som beskriver både läge och malignitet. Där 
betyder en C -kod en malign tumör (t ex C34.9 - malign tumör i lunga), me-
dan en D -kod beskriver en in situ -tumör (t ex D02.2 – in situ -tumör i lunga).   10 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Den fullständiga morfologiska koden i ICD-O/3 är sexsiffrig och består av 
tre delar. Koden innehåller information om vilken celltyp tumören har, vilket 
beteende/malignitet den har samt vilken grad, differentieri ng eller fenotyp.  
 
Den morfologiska kodens femte siffra (beteende/malignitetskod) har följande 
betydelse;  
/0 benign tumör  
/1 osäkert om benign eller malign  
/2 in situ -tumör  
/3 malign tumör  
/6 malign tumör (metastas)  
/9 malign tumör (osäkert om primär eller metastas)  
 
Observera att svenska cancerregistret använder ”/1” även för misstänkt ma-
ligna tumörer och att ”/6” och ”/9” inte används alls. Morfologiska koder 
med femte siffra ”6” och ”9” förekommer dock i patologisystemen.  
I boken International Class ification of Diseases for Oncology, first revis-
ion (”lila boken”) finns inte alltid alla varianter av de morfologiska koderna 
med. Enligt generell kodningsregel (regel F enligt ICD-O/3) ska man dock 
använda korrekt femte siffra i den morfologiska koden (be teende/malignitets-
kod) även om koden inte finns specificerad i ICD-O/3 i de fall diagnosen om-
fattas av anmälningsplikt till cancerregistret.  
För morfologisk kod enligt C24 motsvaras beteendet/malignitetskoden i 
stället av den tredje siffran i koden. I sve nska cancerregistret förekommer 
dessa;  
/1 benign tumör  
/3 tumör, malignitet ej bestämd eller diagnos ej slutförd  
/4 tumör, icke -infiltrerande (ex carcinom in situ)  
/5 malign tumör, infiltrerande men som sällan metastaserar  
/6 malign tumör, infiltrerande oc h som vanligtvis metastaserar  
 
Vid diagnos gjord utan (ljus-)mikroskopisk undersökning  (cytologi eller 
histopatologi) , t ex me d hjälp av bildundersökning, får  inte den morfologiska 
koden specificeras. Det finns emellertid några u ndantag där man enligt inter-
nationella rekommendationer får ange  specificerad morfologisk kod trots av-
saknad av mikroskopisk undersökning. Se bilaga 2. 
Anmälningspliktiga diagnoser  
Uppgiftsskyldighet till svenska cancerregistret gäller  för de diagnoser som 
omfattas av cancerregistrets in klusionskriterier enligt gällande föreskrift.  
1.  Maligna solida tumörer  
2.  Maligna och premaligna sjukdomar i blodbildande organ  
3.  Premaligna förändringar av typen atypi eller dysplasi som är grava 
(starka)  
4.  Epiteliala och melanocytära in situ -förändringar  
5.  Förändringar som inger stark misstanke om malignitet  
6.  Tumörer med endokrin aktivitet med undantag för t hyreoideaadenom   KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 7.  Basalcellscancer (basaliom) med undantag för utvidgad excision och 
lokalrecidiv.  
 
Rapporteringen av basalcellscancer görs direkt till Socialstyrelsen av patolo-
giverksamheterna, vilket gör att dessa fall inte handläggs av Regionalt can-
cercentrum.  
Utöver de klart maligna tumörerna och in situ -tumörer (morfologisk kod 
med femte siffra 3 el ler 2 enligt ICD-O/3) ska även vissa tumörer eller tu-
mörliknande tillstånd som är godartade eller har en oklar malignitetspotential 
(morfologisk kod med femte siffra 0 eller 1 enligt ICD-O/3) rapporteras om 
de uppträder i följande lägen;  
   12 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Läge  Diagnos/sju kdomstillstånd  
Bräss (tymus)  Tymom  
Endokrina körtlar  Samtliga diagnoser och sjukdomstillstånd, med undan-
tag av t hyreoideaadenom och binjurebarksadenom 
utan känd endokrin aktivitet  
Moderkaka (placenta)  Kompletta och partiella druvbörder (mola hydatidosa)  
Trofoblastiska tumörer som utgår från moderkaksbäd-
den 
Näshåla  Inverterat näspapillom (Schneidertumör)  
Skallhåla och ryggmärgskanal  Samtliga diagnoser och sjukdomstillstånd  
Testiklar  Teratom, med undantag av mogna teratom hos prepu-
bertala individer  
Sertolicellstumörer  
Leydigcellstumörer  
Sertoli -Leydigcellstumörer  
Urinblåsa  Uroteliala papillom, med undantag av inverterade pa-
pillom och papillom utan atypi  
Äggstockar  Tumörer av borderlinetyp  
Tekacellstumörer  
Granulosa -tekacellstumörer  
Luteom  
Ögonhåla  Optikusmeningiom  
Övre svalgrummet (nasofarynx)  Juvenila angiofibrom  
 
I svenska cancerregistret registreras endast nya primära tumörer. Recidiv och 
metastaser av tidigare kända och rapporterade primärtumörer inkluderas ej i 
registret. Metastaser registreras enbart för de fall där primärtumören är 
okänd. Om primärtumören vid ett senare tillfälle klargörs ska registreringen 
ändras vad gäller lägeskod och eventuellt morfologi oavset t tidsaspekt.  
Uppgiftsskyldighet och inrapportering  
Uppgiftsskyldigheten till cancerregistret gäller samtliga vårdgivare vilket in-
nefattar regioner , kommuner och privata vårdgivare. Nyupptäckta tumörer 
och tumö rliknande tillstånd som upptäcks vid klinisk diagnostik (som även 
innefattar bildundersökningar) och klinisk undersökning, morfologisk under-
sökning, annan laboratorieundersökning och klinisk obduktion ska rapporte-
ras. Om diagnosen ställts på flera sätt, ti ll exempel både kliniskt och morfo-
logiskt, ska uppgifter lämnas från alla diagnostiserande enheter.  
Den vårdgivare som är ansvarig för den kliniska diagnosen kan rapportera 
in uppgifter genom att använda Socialstyrelsens blankett för canceranmälan 
och skic ka in till Regionalt cancercentrum. Det finns även en möjlighet att 
rapportera in elektroniskt via INCA (Nationell IT -plattform för hantering av 
register). Om diagnosen omfattas av ett kvalitetsregister kan anmälan till can-
cerregistret göras genom inrappor tering till kvalitetsregistret under förutsätt-
ning att kvalitetsregisterinformationen uppfyller kraven på canceranmälan 
enligt Socialstyrelsens föreskrift (HSLF -FS 2016:7).  
Uppgifter från patologi - och cytologiavdelningar samt hematologi -, gene-
tik-, kemi - och övriga kliniska laboratorier bör lämnas genom att en kopia av  KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 det diagnostiska utlåtandet och en kopia av remissen från den kliniska verk-
samheten skickas in till Regionalt cancercentrum. Det är också möjligt att 
rapportera elektroniskt från laboratorie rnas informationssystem.  
Canceranmälan ska skickas in så snart diagnosen är fastställd och den in-
formation som omfattas av uppgiftsskyldigheten finns tillgänglig. Om nya 
undersökningar bekräftar eller förtydligar en diagnos ska tidigare lämnade 
uppgifter t ill cancerregistret kompletteras eller rättas. Det samma gäller om 
nya undersökningar leder till att en diagnos ändras eller om det visar sig att 
det inte föreligger en tumör. Genom systemet med dubbla anmälningar från 
kliniker och laboratorier inkluderar registret en mycket hög andel av alla nya 
tumörer.  
På Regionalt cancercentrum granskas och bedöms anmälningarna och upp-
gifterna genererar nyregistrering eller uppdatering i tumörregistret. Kod-
ningen sker utifrån denna kodinstruktion och ICD-O/3.2 . Nationel la cancer-
registret på Socialstyrelsen uppdateras en gång per år med data från 
respektive regions RCC.  
Malign – benign  
I registret markeras om tumören är malign eller benign utifrån angiven mor-
fologisk kod och/eller lägeskod, se bilaga 1.  
Misstanke  
Stark misstanke om malign tumör är anmälningspliktig. Vid misstanke om in 
situ förändring finns ingen anmälningsplikt.  
Observera att en kliniker alltid kan uppgradera en misstanke om malignitet 
till fastställd malignitet i sin sammanlagda bedömning om ytt erligare inform-
ation finns från andra undersökningar.  
Radikalitet  
Information om primärtumören anses radikalt borttagen eller ej är viktig in-
formation, framför allt på läge hud och bröst. Om en ny primärtumör på 
samma plats och med samma morfologi uppträd er och en tidigare tumör an-
ses vara radikalt borttagen görs en ny anmälan.  
Recidiv i sjukdom och recidiv av specifik tumör  
Recidiv av tumör  = återfall av tumör som man trott var botad eller inaktiv. 
Startar i cancerceller som inte var borttagna eller förs törda efter behandling.  
Recidiv i sjukdom  = en ny primär tumör av samma morfologi som inte har 
något samband med den första tumören.   14 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Grundläggande tumörlära  - 
beskrivning av uppkomst, upptäckt 
och förlopp  
En kortfattad beskr ivning som kan vara till nytta vid tolkning, översättning 
och registrering av anmälningar.  
Vad är en tumör?  
Tumör, på samma sätt som det gamla nordiska ordet svulst, betyder helt en-
kelt svullnad, knöl eller knuta. Begreppet kommer av att många tumörsjuk-
domar visar sig som just en knöl av avvikande vävnad. Cellerna i en tumör 
tillväxer på ett oändamålsenligt sätt och kan därigenom påverka omgivande 
vävnader och organ på ett negativt sätt. Tumörer som är godartade (benigna) 
växer på platsen för uppkomsten, me dan tumörer som är elakartade (maligna) 
kan sprida sig till andra lokaler i kroppen med så kallade dottersvulster (me-
tastaser).  
Begreppet tumörsjukdom har kommit att beteckna även sjukdomar som 
karakteriseras av en okontrollerad celltillväxt men inte bild ar en avgränsad 
knöl, t ill exempel blodmaligniteterna.  
Kort om tumörsjukdomars namn och 
huvudtyper  
Indelningen av tumörer i godartade och elakartade är  en praktisk uppdelning  
som omedelbart ger en ledtråd till förväntad prognos. Ett annat sätt att indela 
tumörer är solida tumörer, det vill säga tumörsjukdomar som bildar en fast 
knöl, jämfört med tumörsjukdomar vilka är mera diffust fördelade i kroppens 
vävnader, till exempel tumörsjukdomar i blodceller eller blodbildande organ 
inklusive celler från immunför svaret.  
Tumörsjukdomar namnges traditionellt efter den mogna vävnad som de 
uppkommer ifrån eller från den mogna vävnad som tumörcellerna mest lik-
nar. Det har också funnits en tradition av att namnge sjukdomar efter den 
som först beskrev tillståndet, och en  rad sådana så kallade eponymer lever 
kvar i klassifikationerna. Många tumörsjukdomar har i moderna klassifikat-
ioner långa beskrivande namn med som kan innefatta beskrivningar av gene-
tiska avvikelser.  
   KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 De flesta av de i befolkningen vanligaste tumörsjukd omarna har sitt ur-
sprung i celltyper som bekläder ytor i kroppen, så kallat epitel, dessa epi-
teliala tumörer kallas carcinom. Även körtelstrukturer utgörs av epitel och 
elakartade tumörer som utgår från körtelceller kallas adenocarcinom eller 
körtelcancer.  Exempel på carcinom är skivepitelcarcinom som kan upp-
komma såväl i huden, som i skive pitelbeklädda slemhinnor , i mun och svalg 
samt på livmodertappen. Exempel på adenocarcinom är grovtarmscancer, 
bröstcancer och prostatacancer. För dessa tumörtyper vet ma n med stor sä-
kerhet att canceromvandlingen faktiskt startar i celler av den typ som tumö-
ren liknar.  
Elakartade tumörer från kroppens bind - och stödjevävnader såsom mjuk-
vävnad och skelettet kallas för sarkom vanligen med ett prefix som anger vil-
ken vävnad tumörcellerna liknar. För gruppen sarkom är sambandet mellan 
vävnadens utseende och tumörens ursprung svagare, och det anses snarare att 
dessa tumörtyper uppkommer från primitiva stamceller. Exempel på sarkom 
är osteosarkom (skelettsarkom), k ondrosarkom (b rosksarkom) och liposar-
kom (fettsarkom). De svenska orden är ovanliga i praktiskt bruk. Ewing sar-
kom är en tumör med primitiva celler som av tradition räknas till sarkom-
gruppen, men som sannolikt inte alls har sitt egent liga ursprung i 
stödjevävnader.  
Goda rtade tumörer benämns ofta med ett prefix beskrivande ursprunget el-
ler utseendet och ändelsen -om. Ett adenom är en godartad förändring av kör-
teltyp och ett cystadenom är en förändring av körteltyp med vidgade körtel-
strukturer, ibland bildande stora hålrum . Ett lipom är en godartad fettknuta. 
Meningiom är en godartad tumör som utgår från celler i hjärnans hinnor. Ty-
värr är namngivningen inte helt konsekvent och vissa tumörer såsom astrocy-
tom, tumörer från hjärnans stödjeceller, kan vara både godartade och e lakar-
tade trots namnformen.  
Blodmaligniteter namnges efter den celltyp eller de stamceller som tumör-
cellerna liknar. Lymfom är tumörsjukdom i vita blodkroppar, lymfocyter som 
finns i lymfknutor. Leukemier är maligna proliferationer av cirkulerande vita 
blodkroppar, men inbegriper också den blodbildande benmärgen.  
Tumörer i c ancerregistret är inte bara 
”cancer”  
Ibland uppstår oklarheter vid kontakter med vårdp ersonal och patienter angå-
ende cancerregistret. Namnet c ancer användes ursprungligen mer allmänt för 
att beskriva invasiva tumörsjukdomar, men numera används ordet inom den 
medicinska professionen mer specifikt som ovan b eskrivits. De tumörer och 
tumör likna nde tillstånd som skall ingå i c ancerregistret innefattar såväl can-
cer/carcinom som övriga elaka rtade tumörsjukdomar, men även förstadier till 
maligna tumörer och tillstånd med oklar potential, samt några beni gna till-
stånd. Detta anges i Socialstyrelsens  föreskrift som reglerar anmälningsplik-
ten. Registrets namn uppfattas ibland antyda att en registr ering innebär att 
man har eller har haft cancer , vilket kan väcka starka känslor, även ur denna 
synvinkel. En återkom mande uppgift inom arbetet med c ancer registret är ut-
redningar och förklaringar om föreskriftens innebörd för registrering av vissa 
tumörtyp er eller tillstånd.    16 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 SNOMED -kodning  som används i  
cytologi och patologi  
Inom morfologisk diagnostik används traditionellt koder för att kunna kate-
gorisera fall och göra nyckeltal och diagnosutfall. I Sverige används sedan 
länge varianter av ett system som kallas SNOMED, en förkortning som bety-
der Systematized Nomenclature of M edicine. De koder som används är en 
lokal uppgradering av äldre versioner av ett kodverk som  Amerikanska Pato-
logföreningen konstruerade .  
Kodverket består av flera armar betecknade med bokstäver där de viktig-
aste är T för topografi, M för morfologi, och D för disease. Bokstaven följs 
sedan av fem siffror, där 0 inte alltid skrivs ut i de senare positionerna. Det 
ursprungliga kodverket  underhålls inte  längre och även om vissa samord-
ningsförsök gjorts av Svensk förening för Patologi finns vissa variationer i 
använda koder mellan de olika laboratorierna. Använda koder för tumörsjuk-
domar är dock i de flesta fall trots al lt samstämmiga med de morfologikoder 
som används i WHO s klassifikationer, och siffrorna i dessa är korrelerade 
med ICD -O. Grunden för kodver ket är att en kod för lokal, T -, kombineras 
med en eller flera koder för morfologiska fynd M -. 
Notera:  
Koderna är inte avsedda som diagnoser, i synnerhet för patologi, och 
kontrolleras något mindre stringent än själva diagnostexten. Om text 
och kod skiljer si g åt är det texten som gäller. Om informationen är sig-
nifikant motsägelsefull kan kontakt med laboratoriet för förtydligande 
vara lämplig.  
Det är vanligt att laboratorierna använder SNOMED -koderna för att sortera 
ut vilka fall som skall gå med i sändningen  av anmälningar till RCC. Om ty-
per av fall systematiskt saknas bland anmälningarna från ett laboratorium kan 
detta bero på felaktiga flaggor på koder. I många laboratoriers system är det 
svårt att korrekt hantera anmälningar av fall där en morfologisk diag nos skall 
registreras för vissa lokaler men inte för andra då man oftast enbart tittar på 
M-koden, exempel på detta är M -koden för adenom.  
För mer information om SNOMED -CT i svensk sjukvård hänvisas till in-
formation på Socialstyrelsens hemsida.   KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Öron, Näs a och Hals området 
inkluderande lägena Munhåla, 
Hals, Svalg, Näshåla och 
mellanöra, Näsans bihålor samt 
Struphuvud och Spottkörtlar  
Lägen C00, C01, C02, C03, C04, C05, C06, C07, C08, C09, C10, C11, C12, 
C13, C14, C30, C31 och C32  
Inledning  
Området innehå ller en rad olika lägen i munhåla och svalg samt övre delen 
av luftvägarna ovan struphuvudet, inklusive spottkörtlar och tonsill. Av-
gränsningen mellan några av lägena och korrelationen till den kliniskt an-
givna lokalen kan vara lite vansklig. WHO -klassifik ationen som innefattar 
dessa lägen (WHO Classification of Head and Neck Tumours 4thEd, 2017) 
använder sig av en mer övergripande indelnin g av de anatomiska lokalerna . I 
såväl Nationella vårdprogrammet som Kvalitetsregistret används nedanstå-
ende indelning:  
1.  Läppcancer  
2.  Munhålecancer  
3.  Orofarynxcancer (cancer i mellansvalget)  
4.  Nasofarynxcancer (cancer i nässvalget)  
5.  Hypofarynxcancer (cancer i nedre svalget)  
6.  Larynxcancer (cancer i struphuvudet)  
7.  Spottkörtelcancer  
8.  Näs- och bihålecancer (inkluderar cancer i mell anörat)  
9.  Lymfkörtelmetastas på halsen med okänd primärtumör, CUP -HH 
 
De flesta lägena domineras starkt av skivepitelderiverade tumörer utgångna 
från slemhinneytor. Förekomst av humant papillomvirus (HPV) är viktigt för 
såväl uppkomst, prognos och diagnosti k för vissa lägen. Skivepitelcancer grad-
eras ofta med en tregradig skala, men ibland används numera istället indelning i 
morfologiska undertyper. Vid skivepitelcancer utgången från slemhinnan i  
munhålan eller svalget kan primärtumören ibland vara mycket l iten och svår att 
hitta, och det är inte ovanligt att sjukdomen debuterar med en förstorad lymf-
körtel på halsen som visar sig innehålla en metastas. Det finns olika premaligna 
förstadier till skivepitelcancer i munhålan, dessa har kliniska beteckningar som  
leukoplaki och erytroplaki och hittas ofta av tandläkare. Vid provtagning från 
dessa gäller sedvanliga regler; höggradig skivepiteldysplasi registreras.   18 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Även andra typer av carcinom inklusive olika typer av adenocarcinom/kör-
telcancrar jämte neuroendokrin a tumörer, jämte lymfom och mesenkymala 
tumörer förekommer i regionen.  
Spottkörtlarna har en egen och komplex tumörflora med flera varianter av 
körteltumörer med utseende av körtlarnas olika epiteliala celltyper, med vari-
erande växtmönster men också blandtumörer. Skivepitelcancer förekommer i 
de stora spottkörtlarna såväl som  primär tumör utgången från utförsgång-
strukturer, som metastatisk växt från närliggande tumörutgången från slem-
hinneytan.  
Många utredningar av misstänkt tumör i området har en finnålspunktion/  
cytologisk diagnos som första morfologiska utredning. I synner het spottkör-
teltumörer är en utmaning när det gäller cytologisk diagnostik.  
I samband med operation av tumör i området görs ofta en lymfkörtelutrymning 
på halsen enligt särskilda direktiv, för att göra en korrekt stadieindelning. Prepa-
ratet kallas ibland neck -preparat, lateral hals eller halsutrymning. Antalet lymf-
körtlar och antalet lymfkörtlar med tumör räknas noga.  
Notera att det är relativt vanligt för läget såväl med recidiv av en opererad/be-
handlad tumör som uppkomst av ny tumör, ofta med samma morfo logi (främst 
skivepitelcancer) inom läget. Man behöver därför alltid vara vaksam vid in-
komna anmälningar och vara frikostig med att eftersöka ytterligare information  
för att fastställa om det rör sig om förnyad manifestation av tidigare tumör eller 
en ny p rimärtumör .  
Observera att tänder saknar egen lägeskod och tandderiverade tumörer re-
gistreras på C41.0 överkäke/maxill eller C41.1 underkäke/mandibel.  
Lägeskommentarer Öron , Näsa och Hals 
området  
Registrering av multipla tumörer:  I Öron, Näsa och Hals området registre-
ras enligt nu gällande föreskrift tumörer, även med samma diagnosdatum och 
morfologiska typ, som separata tumörer. Detta gäller om de är klart be-
skrivna som avgränsad e och såväl inom samma lokal och  sublokal/organ el-
ler del av organ. IARC , International Agency för Research on Cancer (WHO)  
har ett annat regelverk där tumörer inom samma lokalgrupp och tillhörande 
samma grupp av morfologi enligt tabellerna 24 och 25 i ICD-O/3.2 .1 sk all 
uppfattas som en tumörpost.  
 
Översät tning av multipla tumörer:  I flertalet lägen ovan användes före in-
förandet av ICD-O/3.2  en registreringsregel där lägeskoder slutande på .8, 
som egentligen betyder ”överlappande” användes för att ange förekomst av 
flera tumörer inom läget. Där a v följer öv ersättningen till .8 -lägena för fall 
med flera tumörer.  
 
Sidoangivelse:  För pariga organ eller strukturer bör sida anges om uppgiften 
finns. För ett flertal av de här aktuella lägena är uppgiften obligatorisk: C06, 
C07.9, C08, C09, C30.1, C31.0 och C32.0 . 
1 = höger, 2 = vänster, 9 = okänd sida.  
 
Tumörer i läppröda : Det läppröda (läppstiftsområdet), vermillion border, är 
slemhinna beklädd med oförhornat skivepitel, och har ett eget läge C00.0 - KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 C00.2  som skall användas för tumörer primära i just detta område . De yttre 
delarna av överläpp och underläpp är beklädda med vanlig hud och hör till 
lägen under C44. Skivepiteltumörer är den vanligaste diagnosen i området. 
För större tumörer kan det vara vanskligt att avgöra vilken som är primärlo-
kalen, och det kan ibla nd vara otydligt i  anmälningarna om tumörer i läp-
parna har sitt primära ursprung i det läppröda eller i läpphuden . Om inte det 
läppröda tydligt anges som lokal i klinikanmälan eller PAD används i första 
hand hudlägena.  
I läpparna kan en särskild form av st arkt inflammerad solskada, aktinisk 
cheilit, förekomma. Retningen kan ge dysplasi och ökar risk för skivepitel-
cancer. Lesionen skall endast registreras om det föreligger övergång i 
höggradig skivepiteldysplasi, och registreras som detta.  
 
Spottkörteltumör er: Tumörer i öronspottkörteln (parotis) och övriga stora 
spottkörtlar (submandibularis, submaxillaris och stora spottkörtlar UNS) re-
gistreras på läge C07 och C08. Små, så kallade accessoriska, spottkörtlar 
finns utbrett i slemhinnan i munhålan och tumörer  utgångna från dessa regi-
streras på respektive faktiskt läge, i första hand C01, C03, C04, C05 och 
C06.  
 
Tonsill och tungbas:  Tumörer som utgår från tonsill och tungbas skall inte 
hänföras till läge C02 tunga/lingua, utan till respektive läge C09.9 och C01 .9. 
 
Skelettumörer:  Tumörer som utgår från sk elettstrukturer registreras på sed-
vanligt sätt på rätt benläge, se C41.  
 
Tandtumörer:  Tumörer från tänder registreras på respektive benläge över-
käke/maxill C41.0 eller underkäke/mandibel C41.1.  
 
Periodontal vävnad:  Tumörer från periodontal vävnad och tandfickor inklu-
deras i läge C03, tandkött/gingiva.  
 
Följande  ingår inte i gommen:  Tumörer som utgår från tandkött, läpparnas 
insida, underliggande ben och mjuka gommens övre, nasofaryngeala yta skall 
inte hänföras till läge C05 gom/palatum.  
 
Tonsiller:  Läget C09 tonsill  inkluderar gomtonsillerna, gombågarna och där 
närliggande struktur er. Notera att tungtonsillen har ett eget läge, C02.4 under 
tungbas och adenoiden/svalgtonsillen/farynxtonsillen har ett skilt läge, 
C11.1, under övre svalgrum. I det kommande vårdprogrammet för Huvud 
och hals rekommenderas att tungtonsilläget inte skall a nvändas utan  
tungbasläget.  
 
Stämband: Det finns lägen för ”äkta” och ”falska” stämband. Om endast 
stämband anges i anmälan får det förutsättas att det är de äkta som avses.  
  20 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Morfologiska kommentarer Öron , Näsa 
och Hals området  
Listan innehåller de morfolo giska diagnoser som rekommenderas i WHO 
Classification of Head and Neck Tumours 4thEd, 2017, men för lymfom och 
mesen kymala tumörer hänvisas till respektive läge . 
 
För komplett lista över morfologiska koder, se WHO ICD-O/3.2 . 
 
Skivepitelcarcinom, HPV -pos, Skivepitelcarcinom, HPV -neg och NUT -
carcinom  är nya koder från och med i ICD-O/3.2.  
 
Uppgift om huruvida ett skivepitelcarcinom är av HPV -positiv eller HPV -
negativ typ finns oftast inte i B -anmälan utan får hämtas från kvalitetsregis t-
ret. HPV -analys skall enligt vårdprogram  utföras på primära tumörer ut-
gångna från tonsill, tungbas och epifary nx. Egentligen bör mRNA -analys an-
vändas med det är alltför opraktiskt för rutinbruk och en metodik med analys 
av p16 -positivitet i immunhistokemisk färgning av histolog iskt material med 
positiv itet över 70% används därför också.  
 
Om information om HPV -positivitet finns skall den specifika koden för 
skivepitelcarcinom HPV -pos (Morf -kod 80853) alltid användas. Däremot 
gäller att om information finns om negativt HPV -prov sk a den specifika ko-
den för skivepitelcarcinom HPV -neg (Morf -kod 80863) endast användas om 
ingen annan specificerad variant av skivepitelcarcinom anges.  
 
Pleomorft adenom  är en godartad tumör som har en epitelial och en me-
senkymal komponent. Den epiteliala k omponenten kan malignifiera och end-
ast sådana varianter skall registreras, det ta kan benämnas  carcinom ur/ex 
pleomorft adenom, pleomorft adenom med adenocarcinom, malignt pleo-
morft adenom och pleomorft adenom med cancer in situ.  
 
Whartins tumör/adenolymfom  är en benign tumör som inte skall registreras.  
 
Vaxkörtelcarcinom/ceruminöst adenocarcinom  förekommer i ytterörat 
men hänförs till läge C44.2 Hud ytteröra inklusive vaxkörtel.  
 
Enligt gällande föreskrift skall för läge Näshåla C30 ”inverterat näspa-
pillom  (Schneider -tumör)”  registreras. Det finns såväl flera varianter av 
Schneidertumörer som av inverterade papillom  beskrivna i ICD-O/3.2 och i 
WHO -klassifikationen. ICD-O/3.2 listar dessa fördelade över morf -koderna 
8121/0 samt 8121/ 1 och med  olika klartexte r, varav ett antal är hänvisade till 
läge C30.0 samt C31. Andemeningen med instruktionen uppfattas vara att 
enbart varianten av Sc hneidertumör som är inverterad e eller 
onkocytära  och som har kod 8121/1  i ICD -O/3.2 samt i aktuell WHO -
klassifikation och som har en viss malignifieringsrisk beskriven med rökning 
och högrisk HPV angivet som riskfaktorer avses som registreringspliktig.  
 Läpp C00  
Kliniskt läge C00  ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Överläppens yttersida (läppröda)  C00.0  C00.0  C00.0  140.0  140.0  
Underläppens yttersida  
(läppröda)  C00.1  C00.1  C00.1  140.1  140.1  
Läppens yttersida (läppröda),  
läpp ej angiven  C00.2  C00.2  C00.2  140.9  140.9  
Överläppens insida (slemhinna)  C00.3  C00.3  C00.3  140.3  140.0  
Underläppens insida (slemhinna)  C00.4  C00.4  C00.4  140.4  140.1  
Läppens insida (slemhinna),  
läpp ej angiven  C00.5  C00.5  C00.5  140.5  140.9  
Läppkommissur eller mungipa  C00.6  C00.6  C00.6  140.6  140.9  
Överväxt till/från angränsande 
sublokal inom läpp (C00) med 
okänt ursprung  C00.8  C00.9  C00.9  140.9  140.9  
Läpp UNS  C00.9  C00.9  C00.9  140.9  140.9  
Vid flera samtida tumörer inom 
läge C00 ska aktuell(a) ICD-
O/3.2 -kod(er) registreras, men 
med följande översättning    C00.8  C00.8  140.8  140.8  
Se lägeskommentarer inklusive ko mmentarer om multifokalt läge s 18. 
 
Morfologisk typ C00  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Skivepiteltumörer  
Skivepitelcarcinom  80703  80703  146 
Skivepitelcarcinom hornbildande/  
keratiniserande  80713  80703  146 
Skivepitelcarcinom icke -hornbildande/  
icke-keratiniserande  80723  80703  146 
Skivepitelcarcinom HPV -pos  80853  80703  146 
Skivepitelcarcinom HPV -neg  80863  80703  146 
Skivepitelcarcinom basaloitt  80833  80703  146 
Skivepitelcarcinom papillärt  80523  80703  146 
Skivepitelcarcinom spolcelligt  80743  80703  146 
Skivepitelcarcinom verruköst  80513  80703  146 
Skivepiteldysplasi höggradig HSIL  80772/b  80702/b  144/b  
Adenoskvamöst carcinom  85603  85603  196 
Tabellen fortsätter på följande sida.  
Se morfologiska kommentarer för ÖNH -lägena på s 20. 
   22 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 (forts.)  
Adenocarcinom/carcinom  
Adenocarcinom basalcellstyp  81473  81403  096 
Adenocarcinom intestinal typ  81443  81403  096 
Adenocarcinom papillärt nasofaryngealt  82603  82603  096 
Adenocarcinom polymorft  85253  81403  096 
Adenocarcinom/ Adenocarcinom UNS/ NOS 81403  81403  096 
Adenoidcystiskt carcinom  82003  82003  056 
Carcinom acinärcellstyp/ acinic cell carcinoma  85503  85503  066 
Carcinom heterotopi -associerat  80103  80103  196 
Carcinom med NUT proteinrearr/ NUT -carcinom  80233  80203  196 
Carcinom odifferentiera t / sinonasalt odifferentie-
rat carcinom SNUC nasalt  80203  80203  196 
Duktal cancer/duktalt carcinom  85003  85003  096 
Epitelialt -myoepitelialt carcinom  85623  85623  196 
Lymfoepiteliom/ lymfoepiteliomlikt carcinom/ 
lymfoepitelialt carcinom  80823  80823  166 
Mucoepidermoitt carcinom  84303  84303  076 
Myoepitelialt carcinom (C02.4)  89823  85623  196 
Papillär (körtel -)tumör aggressiv C30.1  82601  82601  093 
Schneiders carcinom  81213  81203  116 
Neuroendokrina tumörer  
Merkelcellscarcinom nodalt/extra kuta nt 82473  82473  446 
Neuroendokrint carcinom medelhögt differentie-
rat 82493  82403  086 
Neuroendokrint carcinom småcelligt  80413  80413  196 
Neuroendokrint carcinom storcelligt  80133  80123  196 
Neuroendokrint carcinom väl/ högt differentierat  82403  82403  086 
Inverterade papillom  
Sinonasalt papillom/Schneiderpapillom inverterat  8121 1/b 80501/b  115/b  
Sinonasalt papill om/Schneiderpapillom 
onkocytärt  81211/b  80501/b  115/b  
Melanocytära tumörer  
Melanom malignt  87203  87203  176 
Övriga tumörer  
Teratocarcino sarko m/ blastom/ teratoitt  
carcino sarko m 90813  90803  826 
 
 Tungbas C01  
Kliniskt läge C01  ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9 ICD7  
Tungbasens dorsala sida, tungbas 
UNS, bakre 1/3 av tungan  C01.9  C01.9  C01 141.0  141.0  
Se lägeskommentarer inklusive kommentarer om multifokalt läge s 18. 
 
Morfologisk typ C01 ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Skivepitelcarcinom hornbildande/ keratiniserande  80713  80703  146 
Adenocarcinom/ Adenocarcinom UNS/ NOS  81403  81403  096 
Carcinom odifferentiera t / sinonasalt odifferentierat 
carcinom SNUC nasalt  80203  80203  196 
Lymfoepiteliom/ lymfoepiteliomlikt carcinom/  
   24 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 (forts.)  
Morfologisk typ C01  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Neuroendokrina tumörer     
Neuroendokrint carcinom medelhögt differentierat  82493  82403  086 
Inverterade papillom     
Sinonasalt papillom/Schneiderpapillom, inverterat  81211/b  80501/b  115/b  
Sinonasalt papillo m/Schneiderpapillom, onkocytärt  81211/b  80501/b  115/b  
Melanocytära  tumörer     
Övriga tumörer     
 
 Tunga C02  
Kliniskt läge C02  ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Tungans översida, främre 2/3, medellinje  C02.0  C02.0  C02.0  141.1  141.7  
Tungans kant/rand och spets  C02.1  C02.1  C02.1  141.2  141.7  
Tungans undersida, främre 2/3  
och tungband  C02.2  C02.2  C02.2  141.3  141.7  
Tungans rörliga del UNS (främre 2/3)  C02.3  C02.3  C02.3  141.4  141.9  
Tungtonsill  C02.4  C02.4  C02.4  141.9  141.9  
Överväxt till/från angränsande sublokal 
inom tunga (C02.0 -C02.4) med okänt  
ursprung  C02.8  C02.9  C02.9  141.9  141.9  
Tunga UNS  C02.9  C02.9  C02.9  141.9  141.9  
Vid fle ra samtida tumörer inom läge C02  
ska aktuell(a) ICD-O/3.2 -kod(er) registre-
ras, men med följande översättning    C02.8  C02.8  141.8  141.8  
 
Morfologisk typ C02 ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
   26 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 (forts.)  
Adenocarcinom/ carcinom     
Carcinom odifferentierat / sinonasalt odifferentierat car-
cinom SNUC nasalt  80203  80203  196 
Lymfoepiteliom/ lymfoepiteliomlikt carcinom/ lym foepi-
telialt carcinom  80823  80823  166 
Sinonasalt papillom/Schneiderpapillom inverterat  81211/b  80501/b  115/b  
Sinonasalt papillom/Scnheiderpapillom onkocytiskt  81211/b  80501/b  115/b  
Melanocytära tumörer     
 Tandkött C03  
Kliniskt läge C03  ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Överkäkens tandkött (maxillär gingiva)  C03.0  C03.0  C03.0  143.0  144 
Underkäkens tandkött  
(mandibulär gingiva)  C03.1  C03.1  C03.1  143.1  144 
Tandkött (gingiva) UNS  C03.9  C03.9  C03.9  143.9  144 
Se lägeskommentarer inklusive kommentarer om multifokalt lä ge s 18. 
 
Morfologisk typ C03 ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
   28 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 (forts.)  
Adenocarcinom/carcinom     
Lymfoepiteliom/ lymfoepiteliomlikt carcinom/ lymfoepi-
Sinonasalt papillom/Schneiderpapillom onkocytiskt  81211/b  80501/b  115/b  
 Munbotten C04  
Kliniskt läge C04  ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Munbotten främre del  C04.0  C04.0  C04.0  144.9  143 
Munbotten lateral del  C04.1  C04.1  C04.1  144.9  143 
inom munbotten (C04) med  
okänt ursprung  C04.8  C04.9  C04.9  144.9  143 
Munbotten UNS  C04.9  C04.9  C04.9  144.9  143 
Vid fle ra samtida tumörer inom läge C04  
ras, men med följande översättning    C04.8  C04.8  144.9  143 
 
Morfologisk typ C04 ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
   30 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 (forts.)  
 
 Gom (Palatum) C05  
Kliniskt läge C05  ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Hårda gommen  C05.0  C05.0  C05.0  145.2  144 
Mjuka gommen   C05.1  C05.1  C05.1  145.3  144 
Uvula (gomsegel)  C05.2  C05.2  C05.2  145.4  144 
inom gom (C05) med okänt ursprung  C05.8  C05.9  C05.9  145.5  144 
Gom (muntak) UNS  C05.9  C05.9  C05.9  145.5  144 
Vid fle ra samtida tumörer inom läge C05  
ras, men med följande översättning    C05.8  C05.8  145.8  144 
 
Morfologisk typ C05 ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
   32 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 (forts.)  
 
 Annan och icke specificerad del av 
munhåla C06  
Kliniskt läge  C06 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Kindslemhinna (buccalslemhinna) UNS  C06.0  C06.0  C06.0  145.0  144 
Kindfåra, läppfåra, alveolarfåra  C06.1  C06.1  C06.1  145.9  144 
Retromolär yta (bakom kindtänderna)  C06.2  C06.2  C06.2  145.6  144 
Överväxt till/från angränsande sublokal i 
andra och ospecificerade delar av  
munhåla (C06) med okänt ursprung  C06.8  C06.9  C06.9  145.9  144 
Munhåla UNS inkl små spottkörtlar UNS  C06.9  C06.9  C06.9  145.9  144 
Vid fle ra samtida tumörer inom läge C06  
ras, men med följande översättning    C06.8  C06.8  145.8  144 
Se lägeskommentarer inklusive kommentarer om multifoka lt läge s 18. 
 
Morfologisk typ C06 ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
   34 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 (forts.)  
 Öronspottkörtel (Parotis) C07  
Kliniskt läge C07  ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Öronspottkörtel, inkl utförsgång  
(Stensens gång)  C07.9  C07.9  C07 142.0  142.0  
Andra och ospecificerade spottkörtlar C08  
Kliniskt läge C08  ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Submandibulariskörtel, submaxillariskör-
tel inkl utförsgång (Whartons gång)  C08.0  C08.0  C08.0  142.1  142.6  
Sublingualiskörtel inkl utförsgång  C08.1  C08.1  C08.1  142.2  142.5  
Överväxt till/från angränsande stora 
spottkörtlar (C07 + C08) med  
okänt ursprung  C08.8  C08.9  C08.9  142.9  142.9  
Stora spottkörtlar UNS  C08.9  C08.9  C08.9  142.9  142.9  
Vid flera samtida tumörer inom läge 
C08 ska aktuell(a) ICD -O/3.2 -kod(er) 
registreras, men med följande  
översättning    C08.8  C08.8  142.8  142.8  
   36 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Morfologisk typ C07 och C08  ICD-O/3 ICD-O/2 C24/hist  
Spottkörteltumörer och tumörer från körtelutförsgångar  
Adenocarcinom ex/ur  pleomorft adenom  
(malignt pleomorft adenom)  89413  89403  046 
Adenocarcinom in situ ex/ur pleomorft adenom  89412/b  89402/b  044/b  
Adenocarcinom sebaceöst  84103  84103  046 
Adenocarcinom UNS  81403  81403  096 
Carcinom epitelialt -myoepitelialt/  
adenomyoepiteliom  85623  85623  196 
Carcinom myoepitelialt/ malignt myoepiteliom  89823  85623  196 
Carcinom odifferentierat  80203  80203  196 
Carcinom onkocytärt  82903  82903  096 
Carcinom sekretoriskt/  
MASC /bröstkörtelliknande carcinom  85023  81403  096 
Carcinosarkom  89803  89803  896 
Duktal cancer in situ/ intraduktal cancer  
(spottkörteltyp)  85002/b  85002/b  094/b  
Duktal cancer/ duktalt carcinom av spottkörteltyp/ salivary 
duct carcinoma/ spottkörtelgångscarcinom  85003  85003  096 
Klarcelligt carcinom  83103  83103  096 
carcinom lymfoepitelialt  80823  80823  166 
Tumör av blandad typ/mixed tumor (spottkörteltyp) malign  89403  89403  046 
 
Lägeskommentar  
Oklassificerat adenocarcinom, cystadenocarcinom, mucinöst adenocarcinom, 
papillärt cystadenocarcinom och carcinom av intestinal typ behandlad i aktu-
ell WHO -klassifikation som adenocarcinom UNS.  
 
Se övriga morfologiska kommentarer för ÖNH -lägena p å s 20. 
 Tonsill C09  
Kliniskt läge C09  ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Fossa tonsillaris  C09.0  C09.0  C09.0  146.0  145.0  
Gombågar, främre och bakre  C09.1  C09.1  C09.1  146.0  145.0  
inom tonsill (C09) med okänt ursprung  C09.8  C09.9  C09.9  146.0  145.0  
Gomtonsill och tonsill UNS  C09.9  C09.9  C09.9  146.0  145.0  
Vid fle ra samtida tumörer inom läge C09   
ras, men med följande översättning    C09.8  C09.8  146.0  145.0  
 
Morfologisk typ C09 ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
   38 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 (forts.)  
Carcinom odifferentierat / sinonasalt odifferentie-
Sinonasalt papillom/Schneiderpapillom, onkocytisk  81211/b  80501/b  115/b  
 Mellansvalg (Orofarynx, Mesofarynx) C10  
Kliniskt läge C10  ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Vallecula epiglottica  
(struplocksinsänkning)  C10.0  C10.0  C10.0  146.9  145.7  
Epiglottis främre yta och fria kanter  C10.1  C10.1  C10.1  146.9  145.7  
Lateral vägg  C10.2  C10.2  C10.2  146.9  145.7  
Bakre vägg  C10.3  C10.3  C10.3  146.9  145.7  
Brankialveck (gälveck hos foster) samt  
brankialcysta (lateral halscysta), dvs.  
embryonala rester  C10.4  C10.4  C10.4  146.9  145.7  
Överväxt till/från angränsande sublokal  
inom mellansvalg (C10) med okänt  
ursprung  C10.8  C10.9  C10.9  146.9  145.9  
Mellansvalg UNS  C10.9  C10.9  C10.9  146.9  145.9  
Vid fl era samtida tumörer inom läge  
C10 ska aktuell(a) ICD-O/3.2 -kod(er)  
registreras, men med följande översättning    C10.8  C10.8  146.8  145.8  
 
Morfologisk typ C10 ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Se morfologiska kommentarer för ÖNH -lägena p å s 20. 
   40 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 (forts.)  
Carcinom odifferentierat / sinonasalt odifferentierat 
Se morfologiska kommentarer för ÖNH -läge na på s 20. 
 Övre svalgrum (Naso/Rhinofarynx, 
Epifarynx) C11  
Kliniskt läge C11  ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Övre vägg (naso/rhino - eller epifarynxtak)  C11.0  C11.0  C11.0  147.9  146 
Bakre vägg inkl. adenoid,  
(svalgtonsill/farynxtonsill)  C11.1  C11.1  C11.1  147.9  146 
Sidovägg inkl. Rosenmüllers ficka (fossa)  C11.2  C11.2  C11.2  147.9  146 
Främre vägg inkl. bakre kant av näs-
septum, koaner och nasofaryngeal yta av 
mjuka gommen  C11.3  C11.3  C11.3  147.9  146 
inom övre svalgrum (C11) med okänt  
ursprung  C11.8  C11.9  C11.9  147.9  146 
Övre svalgrum UNS  C11.9  C11.9  C11.9  147.9  146 
Vid fle ra samtida tumörer inom läge C11  
ras, men med följande översättning    C11.8  C11.8  147.9  146 
 
Morfologisk typ C11 ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
   42 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 (forts.)  
 Fossa Piriformis C12  
Kliniskt läge C12  ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Fossa (sinus) piriformis  C12.9  C12.9  C12 148.1  146 
Se lägeskommentarer inklusive kommentarer om multifokalt läg e s 18. 
 
Morfologisk typ C12 ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Carcinom odifferentiera t / sinonasalt odifferentierat  
lymfoep itelialt carcinom  80823  80823  166 
Se morfologiska kommentarer för ÖNH -lägena p å s 20.   44 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 (forts.)  
 
 Nedre svalg (Hypofarynx,Laryngofarynx) 
C13 
Kliniskt läge C13  ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Postkrikoidalt rum, (krikofarynx)  C13.0  C13.0  C13.0  148.0  147 
Aryepiglottiska veckets hypofa-
ryngeala del eller aryepiglottiska 
vecket UNS  C13.1  C13.1  C13.1  148.9  147 
Bakre vägg  C13.2  C13.2  C13.2  148.9  147 
Överväxt till/från angränsande  
sublokal inom nedre svalg (C13) med 
okänt ursprung  C13.8  C13.9  C13.9  148.9  147 
Nedre svalg UNS  C13.9  C13.9  C13.9  148.9  147 
Svalg (laryngofarynx) i höjd med  
struphuvudet  C13.9  C14.1  C14.1  149.9  148 
Vid fle ra samtida tumörer inom läge 
C13 ska aktuell(a) ICD-O/3.2 -kod(er) 
registreras, men med följande över-
sättning    C13.8  C13.8  148.8  147 
 
Morfologisk typ C13 ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
   46 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 (forts.)  
Sinonasalt papillom/Schneiderpapillom, onkocy-
tiskt 81211/b  80501/b  115/b  
 Annan och ofullständigt angiven 
lokalisation i läpp, munhåla och svalg 
C14 
Kliniskt läge C14  ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Svalg UNS  C14.0  C14.0  C14.0  149.9  148 
Waldeyers ring (lymfoid vävnad)  C14.2  C14.2  C14.2  149.9  148 
Överväxt till/från läpp, munhåla och  
svalg (C00 -C14) med okänt ursprung  C14.8  C14.8  C14.8  149.9  148 
 
Morfologisk typ  C14 ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Skivepiteltum örer 
   48 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 (forts.)  
 Näshåla och mellanöra C30  
Kliniskt 
läge C30  Anatomisk del  ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Näshåla:  Inre näsrum  C30.0  C30.0  C30.0  160.0  160.0  
 Näsbrosk  C30.0  C30.0  C30.0  160.0  160.0  
 Näsmusslor  C30.0  C30.0  C30.0  160.0  160.0  
 Nässkiljevägg UNS  C30.0  C30.0  C30.0  160.0  160.0  
 Näsvestibul  C30.0  C30.0  C30.0  160.0  160.0  
Mellanöra:  Eustachiska röret 
(örontrumpeten)  C30.1  C30.1  C30.1  160.1  160.1  
 Inneröra  C30.1  C30.1  C30.1  160.1  160.1  
 
Morfologisk typ C30 ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
   50 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 (forts.)  
Adenocarcinom/c arcinom     
Merkelcellscarcinom  nodalt/extra kuta nt 82473  82473  446 
Sininasalt papillom/Schneiderpapillom, inverterat  81211/b  80501/b  115/b  
Sinonasalt papillo/Schneiderspapillom, onkocytiskt  81211/b  80501/b  115/b  
Estesioneuroblastom  95223  95003  416 
 
OBS! Enligt gällande föreskrift skall för läge Näshåla C30 ”inverterat näs-
papillom (Schneider -tumör)”  registreras. Det finns såväl flera varianter av 
Scheidertumörer som av inverterade papillom beskrivna i ICD -O/3.2 och i 
WHO -klassifikationen. ICD -O/3.2 listar dessa fördelade över morf -koderna 
8121/0 samt 8121/1 och med olika klartexter, varav ett antal ä r hänvisade till 
enbart varianten av Schn eidertumör som är inverterad e eller onkocy-
tiska  och som har kod 8121/1  i ICD -O/3.2 samt i aktuell WHO - KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 klassifikation och som har en viss maligni fieringsrisk beskriven med rökning 
 
På läge C30.0 finns en särskild  form av neuroblastom som anses uppkomma i 
anslutning till luktnerven, som har lite särskilda strukturella egenskape r. 
Denna morfologiska diagnos har tidvis även registrerats på läge C72, men 
skall enligt ICD -O höra till läge C30.0 och registreras fortsättningsvis här. 
Då tumörformen är ovanlig och har en specifik kod, och därmed enkelt kan 
utsökas, görs ingen korrigeri ng bakåt.  
Se för övrigt  morfologiska kommentarer för ÖNH -lägena på s 20. 
 
   52 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Näsans bihålor C31  
Kliniskt läge C31  ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Maxillarsinus (överkäkshåla)  C31.0  C31.0  C31.0  160.2  160.2  
Etmoidalsinus (silbenshåla)  C31.1  C31.1  C31.1  160.3  160.7  
Frontalsinus (pannhåla)  C31.2  C31.2  C31.2  160.4  160.7  
Sfenoidalsinus (kilbenshåla)  C31.3  C31.3  C31.3  160.5  160.7  
Överväxt till/från angränsande sublo-
kal inom näsans bihålor (C31) med 
okänt ursprung  C31.8  C31.9  C31.9  160.9  160.9  
Näsans bihålor UNS  C31.9  C31.9  C31.9  160.9  160.9  
C31 ska aktuell(a) ICD-O/3.2 -kod(er) 
översättning    C31.8  C31.8  160.8  160.8  
 
Morfologisk typ C31 ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
 (forts.)  
Sinonasalt papillom/Schneiderpapillom, onkocytiskt  81211/b  80501/b  115/b  
   54 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Struphuvud (Larynx) C32  
Kliniskt läge C32   ICD-
O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Glottis  Inre larynx  C32.0  C32.0  C32.0  161.0  161 
 Äkta stämband 
UNS C32.0  C32.0  C32.0  161.0  161 
Supraglottis (larynx 
övre del)  Aryepiglottiska 
veckets  
laryngeala del  C32.1  C32.1  C32.1  161.1  161 
 Epiglottis bakre  
 Epiglottis 
suprahyoidala del  C32.1  C32.1  C32.1  161.1  161 
 Epiglottis UNS  C32.1  C32.1  C32.1  161.1  161 
 Falska stämband/ 
fickband  C32.1  C32.1  C32.1  161.1  161 
 Ventriculus laryngis  C32.1  C32.1  C32.1  161.1  161 
Subglottis (larynx undre del)  C32.2  C32.2  C32.2  161.2  161 
Larynxbrosk  C32.3  C32.3  C32.3  161.3  161 
inom struphuvud (C32) med okänt  
ursprung  C32.8  C32.9  C32.9  161.9  161 
Larynx UNS  C32.9  C32.9  C32.9  161.9  161 
Vid fle ra samtida tumörer inom läge C32  
ska aktuell(a) ICD-O/3.2 -kod(er) registreras, 
men med följande översättning    C32.8 C32.8  161.8  161 
 
Morfologisk typ C32 ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
 (forts.)  
Se morfologiska kommentarer för ÖNH-lägena på s 20.  56 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Gastrointestinalkanalen  
Gastrointestinalkanalens lägen  ICD-O 
Matstrupe (Esofagus)  C15 
Magsäck (Ventrikel)  C16 
Tunntarm (Duodenum, Ileum, Jejunum)  C17 
Tjocktarm ( Kolon ) C18 
Övergång ändtarm -tjocktarm (Rektosigmoidala övergången)  C19 
Ändtarm (Rektum)  C20 
Ändtarmsöppning (Anus) och analkanalen  C21 
Lever (Hepar) och intrahepatiska gallvägar  C22 
Gallblåsa (Vesica Fellae)  C23 
Andra och ospecificerade delar av gallvägssystemet  C24 
Bukspottkör teln ( Pankreas ) inklusive exokri n och endokrin del  C25 
Andra och ospecificerade delar av matsmältningsorganen  C26 
Inledning  
Gastrointestinalkanalen  kan betrakta s som ett långt rör som går från svalget 
till anus  men inkluderar  vidhängande organ ; levern och gallvägarna samt 
bukspottkörteln . Figuren nedan visar lägena i själva rördelen av kanalen.  
 
Källa: Cancerregistret   
 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Under 2019 publicerades en ny WHO -klassifikation för GI -tumörer (WHO 
Classification om Tumours 5th Ed, Digestive System Tumours ). Publikat-
ionen är förändrad jämfört med tidigare editioner. Den övergripande indel-
ningen är till stora delar sammanfallande med den logiska indelningen som 
används för vårdprogram och KVAST -dokument, men GI -kanalens hemato-
lymfoida och mesenkymala tumörer  har fått separata kapitel, så även  gene-
tiska tumörsyndrom med särskild relevans för området. För många tumörty-
per innehåller klassifikationen nu även molekylärpatologiska drag som 
diagnostiska faktorer och vissa tumörtypers namn kompletteras med dessa.  
Magtarmk analens epiteliala lesioner  
• Godartade icke -neoplastiska polyper  
• Icke-invasiva neoplastiska lesioner; adenom, dysplasier  
• Adenocarcinom från in situ lesioner till invasiva tumörer . 
 
Precancerösa förändringar benämns ofta ”dysplasi” i den rörf ormiga delen av 
GI-området, men benämns som regel intraepitelial neoplasi i bukspottkörteln, 
gallblåsan och gallvägarna. Endast två nivåer, låggradig (tidigare låggradig 
och måttlig dysplasi) och höggradig dysplasi/intraepitelial neoplasi används . 
Uppkomst en av precancerösa lesioner i gastrointestinalkanalen, och då i 
synnerhet tjockta rmen har tre huvudsakliga vägar.  
 
• Adenom -carcinomsekvensen som innefattar förvärvade genetiska föränd-
ringar relaterade till ålder och livsstil . 
• Polyputveckling inom  familjära polypossyndrom.  
• Dysplasiutveckling relaterad till kronisk inflammatorisk tarmsjukdom.  
Magtarmkanalens rörformiga delars mikroanatomi 
och T -stadium  
Magtarmkanalens körtelslemhinnebeklädda rörformiga delar har en gemen-
sam grundläggande struktur som ligger ti ll grund för hur precancerösa och 
cancerösa förändringar benämns  och hur stadierna av djupväxt definieras .  
Mot lumen finns själva slemhinnan, mukos an, som består av ytepitel, kör-
telstrukturer och mellanliggande bindväv, den så kallade lamina propria. Mu-
kosan avgränsas mot djupet av ett tunt muskella ger, lamina muscularis , under 
vilken subm ucös bindväv följs  av de tjocka muskellagre n. Utsidan av ”röret”  
är till största delen beklädd med serosayta, till exempel är stora delar av-
magsäcken och tarmen  beklädda med bukhinna, men  vissa delar är retroperi-
toneala .   58 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
  
Källa: Cancerregistret  
 
Intraepitelial dysplasi ; låggradig (icke -registreringspliktig) och höggradig , 
epitelcellsdysplasi vilken är begränsad till preformerade körtelstrukturer. 
Intraepitelial  dysplasi motsvarar cancer in situ men begreppet föredras ofta 
här då det kan vara missleda nde ur ett kliniskt perspektiv - TiS. 
Intra mukos al cancer;  neoplastisk körteltillväxt i mukos askiktet som inte 
är begränsad till preformerade kö rtelstrukturer utan b ryter igen om till bindvä-
ven i lamina propria , men som inte helt bryter igen om slemhinnans avgrän-
sande muskelskikt - T1a. 
Invasiv cancer;  växt i sub mukos a, muskellagret och genom muskel lagret 
men inte ut i serosaytan - T1b-T3. 
 
Indelningen är även applicerbar på skivepiteltumörer i esofagus, med den 
skillnaden att intraepitelial dysplasi/cancer in situ innebär höggradig dysplasi 
i skivepitelskiktet utan genombrott av basallagret till lamina propria.  
Underklassifikation av T1 -tumörer; Haggit och sm -typ 
För T1 -carcinom , vilka ofta beskrivs  som adenom eller polyper med över-
gång i invasivt carcinom , används ytterligare uppdelningar av stadiet bero-
ende på hur djupt i sub mukos an tumören når. Olika bedömningsskalor an-
vänds för flacka och polypösa lesioner.  
 
Flacka lesioner; Kikuchi -nivåer/ sm-typ; 
• sm1 infiltration i sub mukos ans övre tredjedel  
• sm2 infiltration i sub mukos ans mellersta tredjedel  
• sm3 infiltration i sub mukos ans djupa tredjedel  
 
Polypösa lesioner; invasionsnivå enligt Haggitt;  
• Haggitt nivå 1 invasion i sub mukos an men enbart i polyphuvudet  
• Haggitt nivå 2 invasionen ner i polypens ”nacke”  
• Haggitt nivå 3  invasion ner i polypens stjälk  
• Haggitt nivå 4  invasion nedanom polypstjälken men inte i muskularis 
propria  
  
Samtliga lesioner som har en sm -typ eller en Haggittnivå angiven är alltså, 
om än ytligt, invasiva carcinom.  
 
Ytliga adenocarcinom uppkomna i en tydlig adenomstruktur kallas ibland 
fortfarande för det mera gammaldags adenocarcinom ex/ur adenom. Ut-
trycket används allt mer sällan, och är närma st obsolet då det är biologiskt 
fastlagt att alla adenocarcinom i tarmkanalen uppkommer ur adenomatösa 
förstadier i någon grad.  
 
Översikt över preneoplastiska lesioner/adenom i 
magtarmkanalens rörformiga delar  
Registreringspliktiga förstadier till invasiv cancer förekommer i hela gastro-
intestinalkanalen , men de varianter som förekommer i kanalens rörformiga 
delar från ventrikeln och nedåt har en egen nomenklatur . Benämningarna för  
de adenomatösa/polypoida lesionerna har reviderats något i gällande WHO -
klass ifikation. KVAST -dokumenten är inte ännu helt uppdaterade och man 
kan förvänta sig att den histopatologiska diagnostiken använder en blandning 
av äldre begrepp och koder och den nyare indelningen.  
 
I terminologin används omväxlande svenska ord och anglici smer  för 
lesionens struktur . 
• Adenom:  avvikande anhopning av körtelstrukturer, kan var a med eller 
utan dysplasi/ atypi.  
• Polyp:  förändring som infäster med en stjälk mot underlaget.  
• Flack förändring:  förändring som infäster bredbasigt mot underlaget.  
• Sessile:  samma som flack förändring.  
• Sågtandsmönstrad:  mucinrikt spetsliknande mönster.  
• Serrated : sågtandsmönstrad.  
• Intraepitelial glandulär neoplasi:  cancer in situ i körtelepitel, används 
för ”platta” förändringar, det vill säga som inte har en adenomatös utbukt-
ning. Detta är i tjocktarmen ofta kopplat till dysplasi i kronisk inflammato-
risk tarmsjukdom.  
• DALM:  ”dysplasia associated lesion or mass” endoskopisk bestämning på 
icke-polypös lesion relaterad till kronisk inflammatorisk tarmsjukdom, be-
greppet skall utgå!  
Dysplasier relaterade till kronisk inflammatorisk tarmsjukdom har en egen 
gradering av dysplasier som kan vara bra att känna till; negativ för dysplasi, 
obestämbar för dysplasi, låggradig dysplasi och höggradig dysplasi. På van-
ligt sätt kan endast lesione r med höggradig dysplasi komma i fråga för regi-
strering.  
De adenomatösa förändringarna har egna morfologiska beteckningar med 
egna koder , där man i  den aktuella WHO -klassifikationen fastslår separata 
koder för förändringar med höggradig dysplasi som alla slutar på /2.  Den  60 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 morfologiska  indelninge n är i huvudsak be skrivande och utgår från föränd-
ringens utseende och ibland dominerande celltyp.  I patologisystemen och i 
KVAST används tyvärr fortfarande ofta grundkoder som slutar med /0 och  
tillägg av en kod som  anger dysplas igrad ( till exempel M69727 alternativt 
M96728). Tyvärr gör det att tilläggskoden ofta glöms och fallet får då ingen 
B-anmälan.  Sågtandade/serrated lesioner utgör en diagnostiskt vansklig 
grupp med flera varianter utan eller med låggradig dysp lasi som kan särskil-
jas. Ur kodningssynvinkel blir det mindre bekymmersamt då de undervarian-
ter med höggradig dysp lasi som finns får samma kod i ICD -O/3.2. 
Neuroendokrina tumörer i GI -kanalen  
En genomgång av beteckningarna för neuroendokrina tumörer (neuroendo-
krina neoplasier/NEN) har gjorts och beteckningarna är homogeniserade för 
hela gastrointestinalkanalen och lever, gallvägar och bukspottkörtel i 2019 
års WHO -klassifikation för GI -tumörer (WHO Classification om Tumours 
5th Ed, Digestive System Tumours).   
Den traditionella beteckningen ”carcinoid” för högt differentierade/låggra-
diga neuroendokrina tumörer utgångna från mag -tarmkanalen rekommende-
ras inte längre. Den aktuella indelningen inbeg riper såväl grad (”grade”) som 
differentieringsgrad (”differentiation”) vilket i synnerhet i svensk nomenkla-
tur kan vara lite svåröverskådlig t. Av praktiska skäl finns även de ospecifika 
formerna av neuroendokrin tumör och neuroendokrin cancer med i samman-
ställningen nedan. När det gäller de MiNEN finns lägesspecifika varianter av 
blandning för flera anatomiska lokaler. Notera hur differentieringsgraden och 
graden för NET G3 och NEC (G3)  skiljer sig åt . 
 
Beteckning  Förkortning  Differentiering  Grad  Ki-67 ind ex 
Neuroendokrin tumör UNS  NET Högt diff  Okänd  <3 %  
Neuroendokrin tumör G1  NET G1  Högt diff  Låg/G1  <3 %  
 
Neuroendokrin tumör G2  NET G2  Högt diff  Intermediär /G2 3 – 20 %  
 
Neuroendokrin tumör G3  NET G3 Högt diff  Hög/G3 >20%  
Neuroendokrin cancer UNS  NEC Lågt diff  Hög/G3 >20%  
Neuroendokrin cancer,  
småcellig  SCNEC  Lågt diff  Hög/G3 >20%  
storcellig  LCNEC  Lågt diff  Hög/G3 >20%  
Mixed Neuroendokrin -Non 
neuroendokrin neoplasi  MiNEN  Högt eller lågt 
diff Varierande  Varierande  
 
Högt differentierade rena  neuroendokrina lesioner från GI -kanalen har en 
egen TNM -stadieindelning, medan NEC stadieindelas en ligt carcinom på ak-
tuell lokal.   KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Gastrointestinalkanalens mesenkymala 
och övriga tumörtyper med vanliga eller 
lokaltypiska manifestatione r 
Godartade mjukdelstumörer som lipom, angiom och leiomyom är relativt 
vanliga i hela mag - tarmkanalen.  
Även om epiteliala tumörer/carcinom helt dominerar floran av maligna tu-
mörer i området är vissa maligna mesenkymala tumörer relativt vanligt före-
kommande.  
Nedan listas de tumörtyper som har vanliga eller lokaltypiska manifestat-
ioner i främst den rörformig a delen av gastrointestinalkanalen. För en kom-
plett översikt över mjukdelstumörer hänvisas till läge C49.  
Även groddcellstumörer kan förekomma i området, ett urval visas nedan.  
Slemhinnerelaterade melanom är primära melanom som kan uppkomma i 
hela längden  av kanalen, men är vanligast anorektalt.  
Hematolymfoida neoplasier kan ha sin manifestation i mag -tarmkanalen, 
och det finns också lägesspecifika varianter. För dessa hänvisas emellertid 
helt till Lymfomkapitlet.  
Metastaser är relativt vanligt i området som helhet, med stor variation. Le-
vern är en frekvent metastaseringslokal för samtliga primärtumörer i portave-
nens flödesområde och bukspottkörteln men även för bröstcancer, lungcancer 
och melanom . 
   62 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Morf ologisk typ GI -kanalen övergipande  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Mjukdelstumörer  
Angiosarkom  91203  91203  506 
Embryonalt sarkom (i levern)  89913  88003  796 
GIST (Gastrointestinal stromal tumör/stromacellssarkom)  89363  88003  796 
Glomustumör, malign  87113  86803  446 
Granularcellstumör malign  95803  95803  686 
Hemangioendoteliom epitelioitt  91333  91303  506 
Kaposis  sarkom  91403  91403  566 
Klarcellssarkom UNS  90443  90443  796 
Leiomyosarkom UNS  88903  88903  666 
Myofibrobl astiskt (pseudo) sarkom, inflammatoriskt  
epitelioitt  88251  88001  793 
PECom, malignt  87143  90443  796 
Rhabdomyosarkom UNS  89003  89003  676 
Rhabdomyosarkom, alveolärt  89203  89203  676 
Rhabdomyosarkom, embryonalt UNS  
(inkl botryoid typ)  89103  89103  676 
Rhabdomyosarkom, spolcelligt  89123  89003  676 
Solitär fibrös tumör  SFT, malign  88153  88003  796 
Synovialt sarkom UNS  90403  90403  776 
Groddcellstumörer  
Embryonalt carcinom UNS  90703  9070 3 826 
Germinom  90643  90643  981 
Groddcellstumör, blandad/mixed germ cell tumour  90853  90853  826 
Gulesäckstumör (yolk sac tumour ) 90713  90713  826 
Teratom, omoget /malignt  90803  90803  826 
Slemhinnemelanom  
Melanom, malignt, UNS  87203  87203  176 
Melanom, mukos alt lentiginöst  87463  87203  176 
Nodulärt melanom (NM)  87213  87213  176 
Morfologiska kommentarer  
Majoriteten av solitära fibrösa tumörer i gastrointestinalkanalen är godartade, 
endast 10 % har en mer aggressiv profil med lokala återfall och fjärrmetasta-
ser. I WHO -klassifikationen för gastrointestinalkanalen rekommenderas att 
dessa skall benämnas malig n SFT med morf -kod 88153. SFT skall här end-
ast registreras om det tydligt an ges att det rör sig om en malign  variant 
enligt PAD eller klinisk anmä lan. Beteckningen hemangiopericytom som 
för vissa lägen betraktas  som mer eller mindre överlappande rekommenderas 
inte för gastrointestinalorganen.  
GIST, UNS  oklar/låg malignitetspotential  Morf -kod 89361/b som tidi-
gare användes är borttagen i ICD -O/3.2 och alla GIST registreras fr o m 2020 
som maligna (Morf -kod 89363) oavsett vilken grad som anges i anmälan.  
Misstänkt malign/borderline GIST -tumör  registrerades tidigare enligt 
ICD-O/2 med Morf -kod 88001, C24/hist 793/b . Nya  fall med klartext miss-
tänkt GIST i anmälningen registreras med Morf -kod 80001, C24/hist 993.   KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Matst rupe (Esofagus) C15  
Kliniskt läge  C15 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Cervikala  esofagus (tractus superioris)  
 ≤18 cm  C15.0  C15.0  C15.0  150.3  150.0  
Thorakala  esofagus ö vre (proximala)   
tredjedel 19 -24 cm  C15.3  C15.0  C15.0  150.3  150.0  
Thorakala  esofagus mellersta tredjedel   
25-32 cm  C15.4  C15.1  C15.1  150.4  150.0  
Thorakala esofagus n edre (distala, abdomi-
nala) tredjedel  33-40 cm  C15.5  C15.2  C15.2  150.5  150.0  
Överväxt till/från angränsande sublokal inom 
matstrupe (C15)  med okänt ursprung  C15.8  C15.9  C15.9  150.9  150.9  
Matstrupe UNS  C15.9  C15.9  C15.9  150.9  150.9  
Vid flera samtidiga tumörer med samma  
morfologi och inom samma sublokal skall  
varje tumör registreras med aktuell  
ICD-O/3.2  kod med följande översättning    C15.8  C15.8  150.8  150.8  
Lägeskommentarer  C15 
Matstrupen indelas av praktiska skäl i delar definierade av avståndet från 
tandraden (överkäkens framtänder) och indelningen speglar egentligen inte 
några väsentliga anatomiska skillnader mellan organets olika delar.  
Tidigare användes C15.1 för de övre delarna av thorakala eso fagus, och 
den nedre delen av thorakala esofagus, egentligen abdominella esofagus, 
C15.2. Dessa lägen använd s inte längre.  
Enligt gällande riktlinjer skall gastro -esofageala övergången (GEJ) som 
ingår i läge C16.0 uppfattas som ursprunget för tumörer inom 2 cm upp från 
och 2 cm ner från övre magmunnen. Detta stämmer iblan d dåligt med hur tu-
mörerna kodas  i patologiutlåtanden då dessa tumörer vanligen ingår i nyckel-
talen för esofagus enligt gällande riktlinjer. För ytterligare detaljer se resone-
manget om Barrett’s esofagus under morfologiska kommentarer.  
Tänk på att indelningen i intraepitelial cancer/höggradig dysplasi/cancer 
in situ är applicerbar även på skivepitellesioner i esofagus, se översikten i ka-
pitelbörjan.  
   64 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Morfologisk typ C15  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Carcinom  och höggradig epitelcellsdysplasi  
Adenocarcinom  81403  81403  096 
Esofag eal intraepitelial skivepitel neoplasi, höggradig  
(skivepitelderiverad)  (skivepitelcancer in situ; TiS)  80772/b  80702/b  144/b  
Esofag eal glandulär ( intraepitelial ) neoplasi, höggradig  
(körtelderiverad), höggradig Barrett dysplasi C15.5   
(körtelcancer in situ; Tis)  81482/b  81402/b  094/b  
Skivepitelcarcinom  UNS 80703  80703  146 
Odifferentierat carcinom  80203  80203  196 
Esofageala neuroendokrina tumörer  
Neuroendokrin tumör NET UNS  82403  82403  086 
Neuroendokrin tumör NET G1  82403  82403  086 
Neuroendokrin tumör NET G2  82493  82403  086 
Neuroendokrin tumör NET G3  82493  82403  086 
Neuroendokrint carcinom NEC UNS  82463  80203  196 
Neuroendokrint carcinom, storcelligt  LCNEC  80133  80123  196 
Neuro endokrint carcinom, småcelligt S CNEC  80413  80413  196 
Blandade tumörer  
Blandform småcelligt neuroendokrint carcinom – 
adenocarcinom  80453  80413  196 
Blandform småcelligt neuroendokrint carcinom –  
skivepitelcarcinom  80453  80413  196 
Neuroendokrin -nonneuroendokrin tumör blandad  
(MiNEN)  81543  81503  096 
 Morfologiska komme ntare r C15 
Matstrupen är ett kanal formigt organ som sträcker sig från svalget med övre 
esofagussfinktern till nedre esofagussfinktern/övre magmunnen. Liksom tar-
men består de yttre lagren av muskel och bindvävsskikt. En frisk matstrupes 
lumen är beklädd med  ett tjockt oförhornat skivepitel. Övergången till mag-
säckens körtelepitel är skarp, men bildar ett vågigt mönster över matstrupens 
cirkumferens. Övergången syns till exempel vid endoskopisk undersökning 
och brukar då kallas Z -linjen.  
En reviderad version  av det Nationella vårdprogrammet för Matstrups - och 
magsäckscancer  har godkänts i november  2019 . Här hänvisas till tidigare 
edition av WHO -klassifikationen, men tumörtyper och kodningsförslag är 
samstämmiga med aktuell edition . 
Enligt inklusionskriteriern a för NREV,  Nationellt kvalitetsregister fö r 
esofagus - och ventrikelcancer ingår all körtel - och skivepitelcancer i registret 
och utgör också grunden för canceranmälan. Dock exkluderar registret övriga 
maligna tumörer primära på platsen, men dessa  kan höra  till andra kvalitets-
register .  
KVAST -dokumentet är uppdaterat 2020 -01-18. Dokumentet rekommende-
rar som tidigare standardkoder för de vanliga tumörtyperna men koden för 
höggradig körtelcellsatypi, M69728, för höggradig dysplasi.  
Godartade, icke registrerin gspliktiga , tumörer från de yttre bindvävsskik-
ten är vanliga (lipom, leiomyom).  
Skivepitelcarcinom finns i flera ol ika varianter och kan uppkomma i hela 
esofagus längd  (!). Skivepitelcarcinom i esofagus har visats ha koppling till 
livsstilsfaktorer som intag av alkohol och viss typ av mat, men även kroniskt 
inflammatoriska tillstånd. Däremot visar aktuella rön att HPV -infektion inte 
är av betydelse här.  
Kronisk reflux av mag safter och andra retningstillstånd kan ge en omvand-
ling av skivepitelet i esofagus just ovan övre magmunnen till körteldifferenti-
erad slemhinna. I f örsta skedet  ses gastrisk slemhinna , det vill säga liknande 
den i ventrikeln, krypa  uppåt i matstrupen. När retningen fortsätter uppkom-
mer en omvandling av epitelet till tunntarmsliknande epitel, så kallad intest-
inal metaplasi . Detta kallas Barrett´s esofagus  och ökar risken för körtel-
cellsdysplasier och adenocarcinom signifikant. Tidigare rådde uppfattningen 
att adenocarcinom i nedre delen av esofagus alltid utgjorde överväxt av 
adenocarcinom från m agsäckens övre del, cardia, vilket framgår från äldre 
litteratur och kodningsinstruktioner. Sedan början av 1990 -talet är dock kon-
ceptet att adenocarcinom uppkomna i Barrett -förändringar är primära på plat-
sen välbelagt och dessa skall kodas på sitt faktiska läge.  
   66 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Kliniskt (vid gastroskopisk undersökning) används Siewerts klassifikation 
för att ange läget av adenocarcinom vid cardiaområdet. Sammanfattningsvis 
kan man  för registreringsändamål använda definitionen  som finns  i WHOs 
klassfikation; Om tumören har sitt angivna ursprung inom 2 cm ovan el-
ler nedan övre magmunnen, det vill säga i gastro -esofageala övergången 
(GEJ) , skall detta läge som ingår i C16.0 , användas.  Vid ett ursprungs-
läge proximalt om 2 cm ovan GEJ används C15.5. Överväxt från mer di-
stalt belägen cardia -cancer förekommer men är mycket ovanligare än 
vad som tidigare ansågs.  
Patienter med känd Barrett´s följs kontinuerligt med endoskopiska under-
sökningar med systematisk provtagning, så kallad mappning , med ett stort 
antal biopsier från varje provtagningstillfälle. Även om höggradig dysplasi 
hittas i flera av biopsierna vid en mappning skall endast en registrering göras. 
Om flera separata här dar påvisas i ett resektat kan flera registreringar vara 
motiverade. Vid fynd av invasiv cancer i senare prov uppdateras  registre-
ringen på vanligt sätt.  
Adenocarcinom av olika typer kan också uppträda i hela esofagus  längd , 
men det är ovanligt. Ä ven här do minerar en etiologi med retningstillstånd 
(relaterat till reflux, livsstilsfaktorer samt övrigt som ger esofagit).   
Notera att begreppet intra mukos al cancer som används för övre delarna av 
GI-kanalen är steget över intraepitelial dysplasi/neoplasi och inne bär invas-
ion av de skikt som benämnda lamina propria och muscularis mucos ae, men 
inte når ner i sub mukos an (pT1a).  
Primära neuroendokrina neoplasier kan uppkomma i hela esofagus längd.  
 
Kortfattad beskrivning av åtgärder  som kan generera en morfologisk dia-
gnos vid misstanke om malignitet i esofagus :  
 
• Gastroskopi och biopsitagning  för histologisk undersök-
ning .  
• Eventuellt  endosko piskt ultraljud (EUS)  med finnåls-
punktion  för cytologisk undersökning , men detta an-
vänds inte för mi sstänkta primärtumörer utan för att un-
dersöka metastasmisstä nkta peries ofageala lymfkörtlar.  
• Endoskopisk mukos aresektion , inre delar av slemhinnan 
avlägsnas i ett stycke för histologisk undersökning avse-
ende invasionsdjup.  
• Esofagusresektat med histologisk undersökning.  
 
 Magsäck (ventrikel) C16  
Kliniskt läge  C16 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Cardia UNS(övre magmun,  
gastroesofageal gränszon , 2 cm ovan 
och nedan övergången ) C16.0  C16.0  C16.0  151.0  151.1  
Fundus (övre del av magsäck)  C16.1  C16.1  C16.1  151.3  151.0  
Corpus (mellersta delen)  C16.2  C16.2  C16.2  151.4  151.0  
Antrum (nedre del)  C16.3  C16.3  C16.3  151.1  151.0  
Pylorus (nedre magmun)  C16.4  C16.4  C16.4  151.1  151.0  
Curvatura minor UNS  C16.5  C16.5  C16.5  151.4  151.0  
Curvatura major UNS  C16.6  C16.6  C16.6  151.4  151.0  
Överväxt till/från angränsandesublokal 
inom magsäck (C16) med okänt  
ursprung  C16.8  C16.9  C16.9  151.9  151.9  
Magsäck UNS  C16.9  C16.9  C16.9  151.9  151.9  
Vid flera samtidiga tumörer med samma 
morfologi och inom samma sublokal skall 
ICD-O/3.2  kod med följande  
översättning    C16.8  C16.8  151.8  151.8  
Lägeskommentarer  C16 
Magsäcken är ett säckformat organ avgränsat av övre och nedre magmunnen. 
Formen är as ymmetrisk och den nedre, längre långsidan benämns curvatura 
major, och den övre, kortare  kallas curvatura minor. För indelningen hänvi-
sas till den schematiska bilden i kapitelinledningen.  Utsidan är beklädd med 
bukhinna/per itoneum. Från curvatura major hänger omentet , en gardinlik-
nande struktur av lucker fettrik bindväv med tämligen rikliga lymfoida struk-
turer , ner.  
Magsäckens slemhinna har högt specialiserade funktioner för att producera 
magsaft, peptidhormoner samt krafti gt slem som skyddar mot magsaftens 
frätande verkan.  
På läget domi nerar epiteliala tumörer vilka utvecklas ur en sekvens av pre-
neoplastiska lesioner som vanligen har sitt ursprung i någon form av kronisk 
retning (relaterad till födointag, kroniskt inflamma toriska sjukdomar inklu-
sive atrofi samt inflammation med Helicobacter pylori, magsårsbakterier). 
Neoplasier i magsäcken finns också som en del i hereditära tillstånd med fal-
lenhet för bildning av polyper.  
Funduskörtelpolyper och hyperplastiska polyper är godartade och skall 
inte registreras.  
   68 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Morfologisk typ C16  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Höggradig epitelcellsdysplasi /cancer in situ (TiS)  
Adenocarcinom in situ  (Tis) 81402/b  81402/b  094/b  
Adenom foveolär typ med höggradig dysplasi HGD  82102/ b 81402 /b 094/b  
Adenom gastrisk typ med höggradig dysplasi HGD  82102/ b 81402 /b 094/b  
Adenom huvudcells -/oxcyntic körteltyp med 
höggradig dysplasi HGD  82102/ b 81402 /b 094/b  
Adenom intestinal typ med höggradig dysplasi HGD  81442/b  81402b  094/b  
Adenom UNS med höggradig dysplasi HGD  81402/b  81402/b  094/ b 
Adenomatös  polyp med höggradig dysplasi H GD 82102/ b 81402 /b 094/b  
Glandulär/körtelderiverad intraepitelial neoplasi 
höggradig dysplasi HGD  81482/b  81402/b  094/b  
Serrated/sågtandat adenom/lesion med  
höggradig  dysplasi HGD  82132/b  81402/b  094/b  
Tubulovillöst adenom med höggradig dysplasi HGD  82632/b  82632/b  094/b  
Tubulärt adenom med höggradig dysplasi HGD  82112/b  82112/b  094/b  
Villöst adenom med höggradig dysplasi HGD  82612/b  82612/b  094/b  
Adenocarcinom  
Adenocarcinom blandad typ  82553  81403  096 
Adenocarcinom, mikropapillärt  82653  81403  096 
Adenocarcinom, papillärt  82603  82603  096 
Adenocarcinom, parietalcells  82143  81403  096 
Adenocarcinom, tubulärt  82113  82113  096 
Carcinom hepatoitt  85763  81403  096 
Carcinom med osteoklastliknande jätteceller  80353  80103  196  
Carcinom storcelligt med rhabdoid fenotyp  80143  80123  196 
Medull ärt carcinom med lym foitt stroma  85123  85103  096 
Mucinöst adenocarcinom  84803  84803  096 
Pleomorft carcinom  80223  80103  196 
Sarkomatoitt/pseudosarkomatöst carcinom  80333  80103  196 
Signetringscellscarcinom/  
”poorly cohesive carcinoma”  84903  84903  096 
Gastriska neuroendokrina tumörer  
Gastrinproducerande (G -cells) NET/gastrinom  81533  81533  446 
Histaminproducerande ECL -NET (enterokromaffinlik 
cell NET)  82423  82463  446 
Serotoninproducerande EC -NET (enterokromaffin 
cell NET)  82413  81503  096 
Somatostatinproducerande (D -cells) 
NET/somatostatinom  81563  81503  096 
Tabellen fortsätter på följande sida.    KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 (Forts.)  
Morfologisk typ C16  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Blandade tumörer     
Neuroendokrin -nonneuroendokrin tumör  
blandad MiNEN  81543  81503  096 
GIST (Gastrointestinal stromal tumör/  
stromacellssarkom)  89363  88003  796 
Morfologiska kommentarer  C16 
En reviderad version av det Nationella vårdprogrammet för Matstrups - och 
magsäckscancer  har godkänts i november 2019. Här hänvisas till tidigare 
samstämmiga med aktuell edition.  
Enligt inklusionskriterierna för NREV,  Nationellt kvalitetsregister fö r 
och utgör också grunden för canceranmälan. Dock exk luderar registret övriga 
maligna tumörer primära på platsen (som kan höra till andra kvalitetsregis-
ter).  
Aktuellt KVAST -dokument  för Ventrikel , från 2020 -08-10 rekommende-
rar standardkoder för de vanliga tumörtyperna men koden för höggradig kör-
telcellsatyp i, M69728, för höggradig dysplasi.  
I aktuell version av WHO -klassifikationen finns flera nya koder dels för 
varianter av dysplasi, dels benämningar för flera olika typer av adenom. Ko-
den 82102 används för adenom av flera olika typer med höggradig dysplasi;  
inklusive foveolär typ, gastrisk pyloruskörteltyp, oxyntic körteltyp.  
GIST, UNS oklar/låg malignitetspotential  Morf -kod 89361/b som tidi-
gare användes är borttagen i ICD -O/3.2 och alla GIST registreras som ma-
ligna med morf -kod 89363 oavsett vilken grad som anges i anmälan . Miss-
tänkt malign/borderline GIST -tumör  registrerades tidigare enligt ICD -O/2 
med Morf -kod 88001, C24/hist 793/b. Nya fall med klartext misstänkt GIST i 
anmälningen registreras med Morf -kod 80001, C24/hist 993.  
 
   70 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Kortfattad beskrivning av åtgärder som kan generera en morfologisk dia-
gnos vid misstanke om malignitet i ventrikeln:  
 
• Gastroskopi och biopsitagning  för histologisk undersökning .  
• Polyp /adenom resektat för histologisk undersökning, vid gastroskopisk 
undersökning . 
• Vävnadsresektat  för histologisk undersökning av delar av ventrikelväg-
gen, innehåller hela tjockleken av väggen.  
• Ventrikelresektat, komplett eller partiellt, behandling och diagnostik för 
histologisk undersökning.  
Tunntarm C17  
Kliniskt läge  C17 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Duodenum/ Bulbus duodeni  
(tolvfingertarm)  C17.0  C17.0  C17.0  152.0  152.0  
Jejunum (övre del av tunntarm)  C17.1  C17.1  C17.1  152.1  152.7  
Ileum (nedre del av tunntarm)  
(exkl ileocekal gränszon/valvula Bauhini)  C17.2  C17.2  C17.2  152.2  152.7  
Meckels divertikel  C17.3  C17.3  C17.3  152.2  152.7  
inom tunntarm (C17) med okänt ursprung  C17.8  C17.9  C17.9  152.9  152.9  
Tunntarm UNS  C17.9  C17.9  C17.9  152.9  152.9  
ICD-O/3.2  kod med följande översättning    C17.8  C17.8  152.8  152.8  
Lägeskommentarer  C17 
Tunntarmen består, som framgår av översiktsbilden i kapitlets inledning, 
av flera delar; duodenum/tolvfingertarmen samt den egentliga tunntarmen 
med sina två delar jejunum och ileum, där inga svenska s pecifika begrepp 
finns för de senare .  
 
I duodenums ned åtstigande led mynnar den stora gallgången (ductus 
choledochus) samt gången från bukspottkörteln. Det finns flera anatomiska 
varianter på detta, men den vanligaste innebär att de båda gångarna konflue-
rar och mynnar tillsammans i en liten upphöjning i duode num, papilla Vateri. 
De konfluerande gångarna är ofta vidgade före mynningen och bildar en så 
kallad ampulla. Tumörer i detta område  av duodenum har oftast gångstruk-
turerna som ursprung och benämns  ”periampullära” och skall enligt  ICD-
O/3.2 registreras på läget för ampulla/papilla Vateri  C24.1.  Tumörer i detta 
område behandlas i WHO -klassifikationen  Digestive System, 5th ed i ka-
pitlet ”Tumours of the small intestine and ampulla” me n i vårdprogrammet  
behandlas dessa tumörer tillsammans med bukspottkörtelcancer och  tumörer 
i distala gallvägar . Skillnaden kommer av att  uppdelningen är relaterad till 
kliniska ansvarsområden  snarare än biologisk.   KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
  
Meckels divertikel är en embryonal rest bestående av en liten bråcksäck i 
tunntarmens vägg  i ileum.  Slemhinnan undergår ofta metaplasi till gastrisk 
slemhinna och primära tumörer kan uppkomma i strukturen, Meckels diverti-
kel har ett eget läge C17.3 .  
 
Tarmkanalen, icke specificerad lokalisation, s kall registreras på läge 
C26.0.  
   72 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Morfologisk typ C17  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Höggradig epitelcellsdysplasi/cancer in situ TiS  
Adenom, intestinal typ med höggradig dysplasi  HGD  81442/b  81402/b  094/b  
Adenomatös polyp med höggradig dysplasi HGD  82102/b  81402/b  094/b  
Serrated/sågtandat adenom/lesion med höggradig 
dysplasi HGD  82132/b  81402/b  094/b  
Adenocarcinom tubulärt  82113  82113  096 
Carcinom av pankre aticobiliär typ (C24.1)  81633  81403  096 
Medullärt carcinom, UNS  85103  85103  096 
Signetringcellscarcinom /poorly cohesive carcinoma  84903  84903  096 
Neuroendokrin tumör  NET UNS 82403  82403  086 
Neuroendokrin tumör  NET G1 82403  82403  086 
Gastrinproducerande NET/ G astrinom  81533  81533  446 
Somatostatinproducerande NET/  Somatostatinom  81563  81503  096 
Serotoninproducerande NET/  Enterochromaffincells  
carcinoid  82413  81503  096 
Neuroendokrint carcinom NEC UNS 82463  80203  196 
Neuroendokrint carcinom NEC, storcelligt LCNEC  80133  80123  196 
Neuroendokrint carcinom NEC, småcell igt SCNEC  80413  80413  196 
Extraadrenalt paragangliom UNS  86933  86931  441 
Gangliocytiskt paragangliom  86830  86801  441 
Neuroendokrin -nonneuroendokrin tumör blandad MiNEN  81543  81503  096 
GIST (gastrointestinalt stromacellssarkom ) 89363  88003  796 
Morfologiska kommentarer  C17 
Tunntarmen har samma grundläggande uppbyggnad av sina vägglager som 
övriga rörformiga matsmältningskanalen, och tumörinvasion betraktas på 
samma sätt. Carcinoma in situ motsvarar intraepitelialt carcinom men be-
greppet används s ällan vid beskrivningen av  lesioner i tunntarmen utan 
höggradig dysplasi används mer frekvent  i kombination  med olika varianter 
av adenom . T1a tumörer motsvarar intra mukos alt carcinom eller växt in i la-
mina muscularis mukos ae men inte i genom och T1b invasi on i submuc san. 
Även i tunntarmen kan sm - eller Haggitt -nivå anges.  
Se översikt i kapitelinledningen.  
 
 Notera att området för ampulla har egna varianter av lesioner inklusive 
adenom. Dessa finns att hitta under läge C24. I övrigt ses i tunntarmen likar-
tade adenomvarianter som i övriga  tarmkanalen , det är dock vanligast med 
adenom i duodenom, mera ovanligt i övriga delar. Adenom i duodenum är 
ofta kopplat till familjär polypos.  
Adenocarcinom av olika differentiering finns på lokalen, så även neuroen-
dokrin a tumörer.  
ligna oavsett vilken grad som anges i anmälan. Misstänkt malign/borderline 
GIST -tumör registrerades tidigar e enligt ICD -O/2 med Morf -kod 88001, 
C24/hist 793/b.  
Nya fall med klartext misstänkt GIST i anmälningen registreras med Morf -
kod 80001, C24/hist 993.  
LAMN (low -grade appendiceal mucinous neoplasm) förekommer  endast 
på läge C18.1 . 
För komplett lista över m orfologiska koder, se WHO ICD-O/3.2 . 
   74 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Tjocktarm ( Kolon ) C18  
Kliniskt läge C18  ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Caecum (blindtarm)  C18.0  C18.0  C18.0  153.4  153.0  
Valvula Bauhini (ileocekal gränszon)  C18.0  C18.0  C18.0  153.6  153.0  
Appendix vermiformis (blindtarmens 
maskformiga bihang)  C18.1  C18.1  C18.1  153.5  153.4  
Ascendens (höger kolon ) C18.2  C18.2  C18.2  153.6  153.0  
Flexura hepatica (höger flexur)  C18.3  C18.3  C18.3  153.0  153.1  
Transversum  C18.4  C18.4  C18.4  153.1  153.1  
Flexura lienalis (vänster flexur)  C18.5  C18.5  C18.5  153.7  153.1  
Descendens (vänster kolon ) C18.6  C18.6  C18.6  153.2  153.2  
Sigmoideum  C18.7  C18.7  C18.7  153.3  153.3  
sublokal inom tjocktarm (C18) med  
okänt ursprung  C18.8  C18.9  C18.9  153.9  153.9  
Tjocktarm familjär polypos  C18.9  C18.8  C18.8  153.8  153.8  
Tjocktarm UNS  C18.9  C18.9  C18.9  153.9  153.9  
Lägeskommentarer  C18 
Tunntarmen fäster in i grovtarmen i området för caekum/blindtarmen som 
bildar en liten blind ficka i vilken  det maskformiga bihanget i sin tur fäster 
in. Begreppet ileocaekal -området innefattande distala ileum, caecum och ett 
litet proximalt stycke från kolon  ascendens samt appendix och används 
ibland i kliniska sammanhang.  
 
Källa: Cancerregistret 
 
Appendix har en särskild tumörflora och har ett eget KVAST -dokument.  
Vid operationer för kolon cancer är det vanligt att halva tarmen tas bort, hö-
ger- eller vänstersidig hemi kolektomi . Rektum tas ofta bort i sin helhet vid 
tumörkirurgi, detta benämns ibland rektumamputat.  
Rektosigmoidala gränszonen används för lesioner där gränsdragningen mel-
lan tarmens delar är oklar och har ett eget läge,  C19.9.  Begreppet är lite 
vanskligt i den klin iska verkligheten.  
Tarmkanalen, icke specificerad lokalisation, skall registreras på läge 
C26.0.  
  
 Tumörer tjocktarm utom appendix  
Morfologisk typ C 18 ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Glandulär/körtelderiverad intraepitelial neoplasi höggra-
dig dysplasi HGD  81482  81402/b  094/b  
Adenocarcinom adenomliknande /villöst adenocar-
cinom  82623  81403  096 
Carcinom med sarkomatoid komponent  80333  80103  196 
Mikropapillärt adenocarcinom  82653  81403  096 
Serrated/sågtandat adenocarcinom  82133  81403  096 
Tumörsyndrom  
Adenocarcinom i familjär polypos (OBS! ICD -O/2 C18.8)  82203  82203  096 
Familjär polypos, precanceröst adenom/precancerös 
adenomatos  (OBS! ICD -O/2 C18.8)  82200/b  82200/b  094/b  
Glukagonlikpeptid -producerande tumör NET  81523  81523  446 
L-cellstumör NET  81523  81523  446 
Serotoninproducerande tumör NET/  
Enterokromaffincells carcinoid  82413  81503  096 
PP/PYY -producerande tumör NET  81523  81523  446 
Neuroendokrint c arcinom NEC, småcelligt S CNEC  80413  80413  196 
Neuroendokrin -nonneuroendokri n tumör blandad MiNEN  81543  81503  096 
 
   76 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Morfologiska kommentarer tjocktarm förutom 
appendix  
Grovtarme ns tumörflora domineras helt av adenocarcinom  och dess första-
dier adenom och polyper . Vid påvisad cancer opereras ett större stycke av 
tarmen bort, och undersöks avseende djupväxt i tarmens  vägglager samt om 
tumörväxt finns i regionala lymfkörtlar. Förstadier eftersöks med screening-
program eller hittas vid symt om och tas bort för diagnostik och prevention. 
Vid histopatologisk undersökning av dessa undersöks noggrant om tumören 
övergå r i invasivt carcinom. Vid pre operativ provtagning av misstänkt 
adenocarcinom innehåller ibland inte material et några djupare delar av  tarm-
väggen varför man inte histopatologiskt kan ställa diagnosen invasiv cancer. 
Även om man har stark klinisk misstanke om att invasion föreligger tas ofta 
ytterligare biopsier för att ha histopatologiskt bevis före den fortsatta hand-
läggningen. Detta ka n resultera i att flera prover inkommer från samma 
lesion und er en relativt kort tidsperiod. Tolkningen av hur många lesioner 
som faktiskt föreligger försvåras av att man ofta provtar multipla lesioner på 
samma remiss med mindre exakt angivande av anatomis kt läge.  
Se översikt i kapitelinledningen indelning av in situförändringar/precan-
cerösa lesioner samt hur tarmväggens anatomiska uppbyggnad påverkar sta-
die-indelningen.  
Vid syndromet familjär polypos uppträder tumörer i kolon  och rektum. 
Vid detta tillstånd  registreras endast e n premalign tumör med Morf -kod 
82200/b, C24 094/b samt en malign tumör med Morf -kod 82203 C24 096, 
oavsett antal tumörer och lokalisation. Om den första registrerade tumören är 
malign registreras ej even tuell tillkommande  precancerös förändring.  
Vid oklar angiven lokalisation antas kolon  börja vid 16 cm upp från anal-
öppningen.  
 
 Tumörer specifika för appendix  
Morfologisk typ C 18.1 ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
HAMN (high -grade appendiceal mucinous  
neoplasm)  84802/b  84802/b  094/b  
LAMN (low -grade appendiceal mucinous neoplasm)  84801/b  84801/b  093/b  
Adenocarcinom bägarcells /goblet cellscarcinom  82433  84803  096 
Signetringcellscarcinom/poorly cohesive carcinoma  84903  84903  096 
Neuroendokrin tumör NET UNS  82403  82402  086 
Neuroendokrin tumör NET G1  82403  82402  086 
Neuroendokrin tumör NET G2  82493  82402  086 
Neuroendokrin tumör NET G3  82493  82402  086 
Glukagon -lik peptid producerande tumör NET  81523  81523  446 
Serotoninprodcerande tumör NET/ Enterochromaffincells 
Neuroendokrint carcinom NEC, småcelligt S CNEC  80413  80413  196 
Morfologiska kommentare r appendix  
LAMN, en mucinös tumör med primärlokal i appendix, låggradig atypi, och 
tendens till ytlig invasion, får endast användas för läge C18.1. LAM N kan, 
trots sin karaktär, finnas med utbredd spridning, såväl T3 som T4a. Tillstån-
det får inte förväxlad med spridning av annan mucinös tumörväxt i bukhålan 
med annan primärlokal.  
Beteckningen HAMN (high grade appendiceal mucinous tumour) har bör-
jat anvä ndas för en likartad tumörväxt, men med mer uttalad atypi. För denna 
rekommenderas koden med ICD -O3.2 klartexten mucinöst adenocarcinom in 
situ. 
Vid läge appendix är diagnosen misstänkt carcino id icke möjlig att regi-
strera. Efterhör om diagnosen blivit fastställd, om inte avskrivs fallet.  
För komplett lista över morfologiska koder, se WHO ICD-O/3.2 .  78 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Övergång ändtarm -tjocktarm C19  
Kliniskt läge  C19 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Övergång ändtarm -tjocktarm  
(rekto sigmoidal gränszon)  C19.9  C19.9  C19 154.0  154.0  
Lägeskommentarer  C19 
Övergångsområdet mellan tjocktarm och rektum har fått ett eget läge. Läget 
motsvarar egentligen inte ett anatomiskt om råde, utan är till för lesioner  där 
exakta ursprunget avseende rektum eller sigmoideum är oklart.  
För patienter med tidigare tumör i lokalen, där man erhåller en ny cancer-
anmälan, överväg om den ”nya” tumören skall registreras eller om den skall 
bedömas som ett recidiv. Beslut fattas ef ter samråd med kliniker.  
Tarmkanalen, icke specificerad lokalisation skall registreras på läge C26.0.  
Morfologiska kommentarer  C19 
Tumörfloran för detta läge är identisk med C18 förutom appendix och för 
lista över morfologiska typer samt morfologiska komme ntarer hänvisas till 
tabell och text för detta läge.  
 Ändtarmen ( Rektum ) C20  
Kliniskt läge  C20 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Ändtarm UNS  C20.9  C20.9  C20 154.1  154.0  
Lägeskommentarer  C20 
Operationsmetoder vid malign tumör som sparar delar av rektum förekom-
mer, och vid förnyad anmälan där patienten tidigare haft tumör i lokalen får 
det noggrant övervägas om aktuell tumör är en ny lesion eller ett recidiv.  
Skivepitelcarcinom kan förekomma  i mycket sällsynta fall , men lä get bör 
kontrolleras noggrant för att utesluta att det inte är frågan om överväxt från 
analkanalen (C21).  
C26.0.  
Om flera primära tumörer diagnostiseras samtidigt, skall var och en regi-
streras var för sig.  
Vid syndromet familjär polypos förekommer tumörer i kolon  och rektum 
men registreras i  kolon  ICD-O/3.2  C18.  
Vid oklar angiven lokalisation antas rektum vara 15 cm lång från analöpp-
ningen.  
   80 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Morfologisk typ C 20 ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Glandulär/körtelderiverad intraepitelial neoplasi  
höggradig dysplasi HGD  81482  81402/b  094/b  
Serrated/sågtandat adenom/lesion med  höggradig 
Adenocarcinom adenomliknande  82623  81403  096 
Serotonin -producerande tumör NET/  
Enterochromaffincells carcinoid  82413  81503  096 
Neuroendokrint carcinom NEC, småcelligt SC NEC 80413  80413  196 
Neuroendokrin -nonne uroendokrin tumör blandad MiNEN  81543  81503  096 
 
 Morfologiska kommentarer  C20 
Rektum har i allt väsentligt samma tumörflora som övriga grovtarmen. 
Denna  domineras hel t av adenocarcinom och dess för stadier adenom och po-
lyper.  
Vid påvisad cancer opereras ett större stycke av tarmen bort, och under-
söks avseende djupväxt i tarmens  vägglager samt om tumörväxt finns i reg-
ionala lymfkörtlar. Fö rstadier eftersöks med screeningprogram eller hittas vid 
symt om och tas bort för diagnostik och prevention. Vid histopatologisk 
undersökning av dessa undersök s noggrant om tumör en övergår i invasivt 
carcinom.  
Vid preop erativ provtagning av misstänkt adeno carcinom innehåller ibland 
inte materialet några djupare delar av tarmväggen varför man inte histopato-
logiskt kan ställa diagnosen invasiv cancer. Även om man har stark klinisk 
misstanke om att invasion föreligger tas ofta ytterligare biopsier för att ha 
histopatologiskt bevis före den fortsatta handläggningen. Detta kan res ultera i 
att flera prover inkom mer från samma lesion under en relativt kort tidsperiod. 
Tolkningen av hur många lesioner som faktiskt föreligger försvåras av att 
man ofta provtar multipl a lesioner på samma remiss med mindre exakt angi-
vande av anato miskt läge.  
Se översikt i kapitelinledningen  indelning av in situförändring ar/precan-
Vid syndromet familjä r polypos uppträder tumörer i kolon  och rektum. 
Vid detta tillstånd registreras endast en premalign tumör med Morf -kod 
oavsett antal tumörer och lokalisation. Om den första registrerade tu mören är 
malign registreras ej eventuell tillkommande precancerös förändring.  
Vid oklar angiven lokalisation antas kolon  börja vid 16 cm upp från anal -
För komplett lista över morfol ogiska koder, se WHO ICD -O/3.2.  
   82 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Anus (Ändta rmsöppning) och 
analkanalen C21  
Kliniskt läge  C21 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Anus UNS  C21.0  C21.0  C21.0  154.2  154.1  
Analkanalen inkl analsfinktern  
(ringmuskeln)  C21.1  C21.1  C21.1  154.2  154.1  
Kloakogen zon  C21.2  C21.2  C21.2  154.2  154.1  
rektum/anus (C20 -C21) med okänt  
utgångsläge i rektum/anus  C21.8  C26.0  C21.9  159.0  153.9  
ICD-O/3.2  kod med följande översättning    C21.8  C21.8  154.8  154.8  
Lägeskommentarer  C21 
Analkanalen s nedre/yttre begränsning utgör s av övergången anal slem-
hinna/perianal hud. Denna övergång kan lägesmässigt variera mellan olika 
individer. För att inga slemhinnerelaterade tumörer skall missas, skall alla 
perianala tumörer belägna inom ett område med diameter 5 cm med analöpp-
ningen som  centrum, dvs. inom 2,5 cm radie, registreras på läge C21.0 enligt 
långvarig praxis.  Om en perianal tumör  är belägen utanför detta avstånd  regi-
streras den på läge ICD-O/3.2  C44.5 alternativt vulva, dvs. läge ICD-O/3.2  
C51.9.  
Vid tydligt angiven sublokal används denna oavsett tumörtyp.  
Vid oklar lokalisation registreras körtelcarcinom (adenocarcinom) på läge 
rektum C20.9 och skivepitelcarcinom på läge anus C21.0.  
Basaloid cancer i analregion får ej förväxla s med basalcellscanc er i huden.  
 Morfologisk typ C21  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Skivepiteldysplasi höggradig HSIL/ AIN III - anal intraepitelial 
skivepitelneoplasi grad III  80772/b  80702/b  144/b  
Epiteliala tumörer  
Basaloid cancer /basaloitt carcinom  (C21.1)  81233  81233  126 
Mb Paget extramammär  85423  85423  096 
Neuroendok rin tumör NET G3  82493  82403  086 
Övriga  tumörer  
Melanom, malignt UNS  87203  87203  176 
Melan om, mukos alt lentiginöst  87463  87203  176 
Morfologiska kommentarer  C21 
Lokalen domineras epidemiologiskt av skivepitelderiverade  
tumörer, men primära adenocarcinom utgående från regionens körtlar kan  
förekomma.  
Även för detta läge övergår man alltmer till att frångå dysplasigradering i 
tre nivå er och istället använda HSIL/LSIL begrep pen för skivepitelföränd-
ringar. HSIL som enda beskrivning skall registreras, även HSIL/AIN3. 
Lesioner som beskrivs som AIN2 eller HSIL/AIN2 registreras inte.  
Morbus Paget, extramammär kan också förekomma. Ibland är d et frågan 
om ytlig överväxt av en djupare belägen körtelcancer primär på platsen. MB 
Paget betraktas alltid som malign och ska registreras med Morf -kod 85423.  
Även här förekommer primära neuroendokrina tumörer.  
Basaloid cancer /basaloitt adenocarcinom  Morf -kod 81233 (inte att för-
växla med basalcellscancer eller basaloitt skivepitelcarcinom !) rekommen -
deras inte längre i WHO -klassif ikationen men finns som godkänd kod  i  
ICD-O/3.2 och kan användas.  
Kloakogen cancer Morf -kod 81243 rekommenderas inte i WHO -klassi -
fikationen och är markerad som obsolet i ICD -O/3.2  och skall inte användas . 
För komplett lista över morfologiska koder, se WHO ICD-O/3.2 .  84 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Lever (Hepar) o ch intrahepatiska 
gallvägar C22  
Kliniskt  läge  C22 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Lever  C22.0  C22.0  C22.0  155.0  155.0  
Intrahepatiska gallvägar  C22.1  C22.1  C22.1  155.1  155.0  
Lever, UNS  (oklar primär/sekundär)  C80.9  C22.9  C22.9  155.2  156 
Lägeskommentar  C22 
Vårdprogrammens uppdelning är skild  från hur lägesindelningen för registre-
ringe n är avgränsad. Levercellscancer (hepatocellulärt carcinom) behandlas i 
Nationellt vårdprogram Levercellscancer Version 2. 2 godkänt 2020 -08-21, 
vilket  också innehåller ett uppdatera t KVAST -dokument , som dock grun dar 
sig på WHO -klassifikationen från 2010 .  
Såväl intrahepatisk, perihilär -och gallblåsecancer (kolang iocarcinom) be-
handlas i Nationellt vårdprogram Gallblåse - och gallvägscancer Version 1.1 
godkänt 2019 -09-10, medan periampullär cancer behandla s i Natione llt vård-
program för Buks pottkörtelcancer där en ny version är på kommande, även 
den grundar sig ur diagnostiksynvinkel på WHO -klassifikationen från 2010.  
Gällande WHO -klassifikation Digestive System Tumorurs 5th Ed från 2019 
behandlar lever - och intrahepat isk gallvägs cancer i ett kapitel  och är alltså i 
harmoni med klassifikationens lägen . 
I levern förekommer tumörer utgångna  från leverceller, hepatocyter, tumö-
rer utgångna från de intrahepatiska gallvägarnas beklädnader  samt neuroen-
dokrina tumörer . På lokalen förekommer även tumörer utgångna från stödje-
vävnader, hematolymfatiska celler och groddceller. Dessa behandlas i den 
gemensamma översikten över mesenkymala och övriga tumörer för gastroin-
testinalkanalen i kapitlets början.  
Den biologiska insi kten om hepatocellullär cancer har ökat i och med mo-
lekylärgenetiska framsteg och det finns nu väldefinierade genförändringar 
som ger underlag för uppdelning i flera undervarianter. De molekylära land-
vinningarna har även gett underlag för en uppdelning av intrahepatiskt kolan-
giocarcinom  i två typer; en utgående från grövre gångar som liknar extrahe-
patiskt kolang iocarcinom och en deriverad från finkalibriga gångar som har 
mera likheter med hepatocellullär cancer.  Levercellscancer är relativt ovanlig 
i befolk ningen i Sverige med under 750 diagnostis erade fall på ett år enligt 
Cancer i siffor 2018. Sjukdomen är vanligare hos män. I ett internationellt 
perspektiv är levercellscancer däremot en av de vanligare tumörformerna!  
 Riskfaktorer för att utveckla leverc ellscancer är samtliga i princip relaterade 
till inflammatoriska processer vilka antingen är drivna av infektion, autoim-
muna processer eller reaktion på toxiska ämnen.  Dessa riskfaktorer delas 
med intrahepatiskt gallgångscarcinom av småcellig typ. Däremot påpeka s i 
vårdprogrammet att intag av kaffe i flera studier har visats minska risken för 
levercellscancer!  
Vid utredning av tumörer med radiologiska fynd typiska för levercellscan-
cer är biopsitagning kontraindicerat i många fall på grund av ökad risk för t u-
mörspridning och hög risk för komplikationer. Därför kommer en del fall att 
endast ha en radiologisk diagnos, om tumören sedan bedöms som inoperabel. 
En fem -gradig skala med sannolikhetsgrader för att det rör sig om levercells-
cancer, så kallade LI -RADS  används för den radiologiska bedömningen . 
Levern är  dessutom den vanligaste lokalen för fjärrmetastaser av adenocar-
cinom utgångna i tarmen och även många andra frekvent förekommande ma-
ligna tumörer har levern som vanlig eller möjlig metastaslokal. Då såväl he-
patocellullär cancer som intrahepatisk gallvägscancer är mera ovanligt i vår 
befolkning kommer de flesta maligna tumörer i levern att vara metastaser. 
För att få korrekt registrering måste man alltså noggrant kontrollera att det 
faktiskt är en p rimärtumör.  
   86 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Morfologisk typ C22  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Hepatocellullära tumörer C22.0  
Hepatocellullärt carcinom/levercellscancer UNS  81703  81703  066 
Hepatocellullärt carcinom fibrolamellär typ  81713  81703  066 
Hepatocellullärt carcinom skirrös  typ 81723  81703  066 
Hepatocellullärt carcinom klarcellig typ  81743  81703  066 
Hepatocellullärt carcinom utan Cyt eller PAD, se nedan  81703  81703  066 
Levercellsadenom med oklar malignitetspotential  81701 /b 81701/b  063/b  
Intrahepatiska gallvägstumörer C22.1  
Biliärt intrahepatiskt carcinom  81603  81603  076 
Kolang iocarcinom intrahepatiskt  81603  81603  076 
Kolang iocellullär/biliär intraepitelial neoplasi (BilIN3) intra-
hepatisk  81482/b  81402/b  094/b  
Gallgångscarcinom intrahepatiskt  81603  81603  076 
Klatskintumör  81623  81623  076 
Perihilärt kolang iocarcinom  81623  81623  076 
Blandade och  odifferentierat carcinom  
Hepatocellullärt och kolang ioncarcinom kombine-
rat/blandad typ (C22.0)  81803  81803  096 
Odifferentierat primärt carcinom i levern  80203  80203  196 
Övriga levertumörer  
Hepatoblastom (C22.0)  89703  89703  886 
Intraduktal/Intracystisk papillär neoplasi med associerat 
invasivt carcinom  85033  82603  096 
Intraduktal/Intracystisk papillär neoplasi med höggradig 
dysplasi HGD  85032/b  82602/b  094/b  
Mucinös cystisk neoplasi med associerat adenocar-
cinom/ Mucinöst cystadenocarcinom, invasivt  84703  84703  096 
Mucinös cystisk neoplasi med höggradig dysplasi HGD  84702/b  84702/b  094/b  
Neuroend okrint carcinom NEC, småcelligt SCNEC  80413  80413  196 
Neuroendokrin -nonneuroendokrin tumö r blandad MiNEN  81543  81503  096 
Morfologiska kommentarer  C22 
För hepatocellullär cancer som enbart är kliniskt diagnostiserad , till exempel 
radiologi och påvisat  förhöjt AFP,  men utan cytologisk eller histologisk 
undersökning kan  man sedan 2008 -01-01 använda de n spe cifika morf koden 
81703 och registrera på läge C22.0  med diagnosgrund 8.  
WHO -klassifikationen listar flera undergrupper av hepatocellul lärt car-
cinom med  beskrivande namn, som lymfocyt rika, spolcelliga och pleomorfa. 
Dessa begrepp har inga egna koder i vare sig ICD -O/3.2 eller SNOMED och 
hänförs vid registrering till hepatocellul lärt carcinom UNS.  
Vid hepatocellul lär cancer är det inte ovanligt att ett leverresektat innehål-
ler flera separata tumörer , och teoretiskt skulle man kunna tänka sig att en  KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
SOCIALSTYRELSEN  87 
 patient genomgår en partiell resektion med ett hepatocellullärt carcinom följt 
av en total leverresektion, men enligt kodningsregler na skall he patocellul lärt 
carcinom registreras endast en gång och är ju endast aktuellt för läge C22.0.  
Hepatocellullärt adenom är en äkta neoplasi, som under v issa omständig-
heter har potential för malignifiering men som oftast inte uppfyller kriteri-
erna f ör registrering . Om man i den histologisk a bedömning en eller kliniska 
anmälan  uttrycker att malignitetspotential finns  ska koden 81701 användas 
enligt ovan.  
Fokal nodulär hyperplasi i lever är ett benignt tillstånd som inte uppfattas 
vara en neoplasi. Förändringen kan utgöra ett differentialdiagnostiskt pro-
blem gentemot tumörsjukdom vid radiologiska undersökningar.  
Carcinom som utgår från intrahepatiska gallvägar kan huvudsakligen delas 
in i tumörer utgång na från större respektive mindre gallgångar. De förra är 
belägna närmare leverhilus och har gemensamma drag med ex trahepatiska 
gallgångscarcinom och utgår från intraepiteliala förstadier som BilIN3 eller 
intraduktal papillär gallgångsneoplasi.  
Klatskintumör  är en ursprungligen kliniskt beskriven special variant av 
gallgångscancer som egen tligen endast definieras av ett  läge någonstans i 
konfluensen av den högra och vänstra hepatiska gallgången . Den morfolo-
giska termen perihilärt kolang iocarcinom är att rekommendera. Men om an-
mälan görs med begreppet Klats kintumör finns det en egen giltig kod för 
detta i ICD-O/3.2  som kan användas . Egentligen rör det sig enligt den mo-
derna klassifikationen om ett kolang iocarcinom av grövre gallgångstyp, och 
fall där histologisk undersökning finns kommer sannolikt oftast att  benämnas 
så. Tumören kan, beroende på variationer i an atomin, vara såväl intra - som 
extrahepatisk  och kan alltså förekomma på såväl läge C22.1  som C24 . Dessa 
tumörer kan vara  inoperabla då läget gör att symtom uppträder sent i förlop-
pet och om  histologisk  diagnos saknas kan in te den specifika koden använ-
das. Om ett läge finns klart beskrivet i anmälan kan tumören registreras på 
sitt läge men med morf -kod 80003 och C24/hist 996.  
Det finns en blandform med komponent av kolang iocarcinom och hepato-
cellullärt c arcinom som betraktas som en egen typ i klassifikationen, denna 
registreras på C22.0. Beteckningen skall inte användas för så kallade kollis-
ionstumörer, det vill säga om båda tumörtyperna finns som separata lesioner 
men växer in i varandra.  
Hepatoblastom ä r en blastomatös (primitiv) tumör som uppträder hos små 
barn. Tumören kan vara såväl rent epitelial som innehålla mesekymala kom-
ponenter. Den epiteliala komponent en kan vara embryonalt präglad.  
På läge C22.0 får inte Morf -kod 80001 eller 80003 registreras.  Notera att 
metastatisk sjukdom i levern är vanligare än primära levertumörer. Om det är 
osäkert om det är en primär eller sekundär tumör skall koderna med lägeskod 
C80.9 med översättning till C22.9  användas . Om det är klar metastas till le-
ver och som skal l kodas på grund av avsaknad av känd primärtumör kodas 
med C80.9 med översättning till C78.7.  
   88 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Gallblåsa och övriga , inklusive 
extrahepatiska , delar av gallvägarna  
Dess a båda lägen delar tumörf lora och delar därför tabell över morfologisk 
typ. 
Gallblåsa (Vesica fellae) C23  
Kliniskt läge  C23 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Gallblåsa  C23.9  C23.9  C23 156.0  155.1  
Andra och ospecificerad e delar av 
gallvägssystemet C24  
Kliniskt läge  C24 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Extrahepatiska gallvägar (ductus  
hepaticus, ductus choledochus,  
ductus cysticus)  C24.0  C24.0  C24.0  156.1  155.2  
Ampulla/papilla Vateri  C24.1  C24.1  C24.1  156.2  155.3  
Ampullär zon/periampullära regionen  C24.1  C17.0  C17.0  152.0  152.0  
inom intrahepatiska och extrahepatiska 
gallvägar (C22.1 -C24) med okänt  
ursprung  C24.8  C24.9  C24.9  156.9  155.9  
Gallvägssystemet UNS  
(intra – och extrahepatiska delar)  C24.9  C24.9  C24.9  156.9  155.9  
ICD-O/3.2  kod med följande översättning    C24.8  C24.8  156.8  155.8  
SOCIALSTYRELSEN  89 
 Lägeskommentarer  C23 och  C24 
Såväl intrahepatisk t och , perihilär t gallgångscarcinom samt  gallblåsecancer 
(kolang iocarcinom) behandlas i Nationellt vårdprogram Gallblåse - och gall-
vägscancer Version  1.1 godkänt 2019 -09-10, medan periampullär cancer be-
handl as i Nationellt vårdprogram Buks pottkörtelcancer Version 2.0 godkänt 
2017 -12-07. Gallblåsa och extrahepatiska delar av gallvägarna behandlas i 
samma kapitel i gällande WHO -klass ifikation Digestive S ystem Tumo urs 5th 
Ed från 2019.  
Lägena domineras helt av epiteliala tumörer utgångna från gångarnas epi-
tel, men det finns även neuroendokrina primära tumörer. E n rad premalign a 
förändringar som betraktas som förstadier till de maligna tumörerna finns de-
finierade. Dessa är på ett eller annat sätt väl avgränsade från omgivande 
strukturer, och kan vara intraepiteliala, intraduktala eller intracystiska.  
Gallblåse - och gallgångscancer är relativt ovanliga tumörer som främst 
drabbar äldre personer. Prognosen är tämligen dålig med hög dödlighet och 
låg 5 -årsöverlevnad. Förloppet påverkas av vilket exakt underläge som tumö-
ren uppkommer  i, tumörer som är mer perifert belägna kan lättare avlägsnas 
kirurgiskt och har därför något bättre prognos.  Metastasering sker oft ast lo-
kalt, till omgivande strukturer och till leverns parenkym.  
Riskfaktorer för gall vägscarcinom är i likhet med levercellscancer olika 
tillstånd som ger inflammation som icke-opererad gallstenssjukdom med kro-
nisk inflammation, hepatit, kroniskt inflammatoriska sjukdomar och vissa pa-
rasiter, men även medfödda anläggningsrubbningar i gallträdets perifera de-
lar är en viktig riskfaktor för perihilärt gallgångscarcinom.  
Påvisade polyper i gallblåsan opereras bort i diagnostiskt och preventivt 
syfte, då dessa kan vara eller utveck las till förstadier till cancer. Den autoim-
muna sjukdomen primär skleroserande kolangit ger en signifikant förhöjd 
risk att utveckla gallgångscarcinom och patienter med denna sjukdom skall 
regelbundet undersö kas för tecken på förstadier till tumörer.  
Cystiska medfödda missbildningar i gallgången, choledocus, har en så hög 
risk för gallgångsmalignitet att samtliga påvisade fall skall utredas för pre-
ventiv operation, vilken beroende på anatomin kan bli omfattand e. 
Vid misstanke om tumör i gallvägarna används borstcytologi, det vill säga 
ett cellprov taget vid endoskopisk undersökning. Provmaterialet tas som väts-
kebaserad cytologi, vilket möjliggör immunhistokemi och molekylärpatolo-
giska tilläggsanalyser, i synnerhet FISH -analys för att påvisa celler med avvi-
kande mängd arvsmassa (aneuploidi). Endast ett fåtal celler med avvikande 
antal kromosomer ger starka indicier för att malignitet föreligger och inform-
ationen kan användas för behandlingsgrundande beslut.  En negativ borstcyto-
logi utesluter däremot i regel inte malignitet.  
   90 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Morfologisk typ C23  och C24  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Biliär intraepitelial neoplasi med höggradig dysplasi 
HGD/BilIN3   81482/b  81402/b  094/b  
Kolang iocarcinom extrahepatiskt (C24.0)  81603  81603  076 
Biliärt extrahepatiskt carcinom (C24.0)  81603  81603  076 
Gallgångscarcinom extrahepatiskt (C24.0)  81603  81603  076 
Intraduktal/Intracystisk papillär neoplasi med asso-
cierat invasivt carcinom  85033  82603  096 
Intraduktal/Intracystisk papillär neoplasi med 
höggradig dysplasi HGD  85032/b  82602/b  094/b  
Klarcelligt  carcinom  83103  83103  096 
Klatskintumör (C24.0)  81623  81623  076 
Mucinös cystisk neoplasi med höggradig dysplasi 
HGD  84702/b  84702/b  094/b  
Signetringscellscarcinom/”poorly cohesive car-
cinoma”  84903  84903  096  
Neuroendokrin tumör UNS  82403  82403  086 
Neuroendokrint c arcinom NEC UNS  82463  80203  196 
Neuroendokrint carcinom NEC, småcelligt SCNEC  80413  80413  196 
Neuroendokrin -nonneuroendokrin tumö r blandad 
MiNEN  81543  81503  096 
 
SOCIALSTYRELSEN  91 
 Morfologisk a kommentar er C23 och C24  
På läget kan ett flertal varianter av adenocarcinom förekomma . I gångstruk-
turerna påvisas intraduktala varianter som liknar de intraduktala tumöre rna 
beskrivna för bukspottkörteln.  
I gallblåsan påträffas adenocarcinom av ”vanlig” typ (UNS) men ett flertal 
varianter av carcinom kan förekomma.  
De extrahepatiska gallvägar na domineras av kolang iocarciom, men skive-
pitelcarcinom, adenoskvamöst carcinom och odifferentierat carcinom före-
kommer också.  
Neuroendokrina tumörer kan vara primära såväl i gallblåsa som i övriga 
gallvägar.  
Klatskintumör, är en ursprungligen kliniskt beskriven specialvariant av 
gallgångscancer som egentligen endast definieras av sitt läge någonstans i 
konfluensen av den högra och vänstra hepatiska gallgången. Den morfolo-
giska termen perihilärt kolang iocarcino m är att rekommendera. Men om an-
mälan görs med begreppet Klatskintumör finns det en egen giltig kod för 
detta i ICD -O/3.2 som kan användas. Egentligen rör det sig enligt den mo-
fall där histologisk undersökning finns kommer sannolikt oftast att benämnas 
så. Tumören kan, beroende på variationer i anatomin, vara såväl intra - som 
extrahepatisk och kan alltså förekomma på såväl läge C22.1 som C24. Dessa 
tumörer kan vara inoperabla då läge t gör att symtom uppträder sent i förlop-
pet och om histologisk diagnos saknas kan inte den specifika koden använ-
För komplett list a över morfologiska koder, se WHO ICD-O/3.2.  
 
   92 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Bukspottkörteln ( Pankreas ) C25 inklusive 
exokrin  och endokrin  del 
Inledning   
Bukspottkörteln ( pankreas ) är en stor, avlång körtel som är belägen bakom 
magsäcken och under bukhinnan. Körteln har både en endok rin, insöndrande, 
och en exokrin, utsöndrande del . För generell bakgrund avseende körtlar, in-
söndring och utsöndring hänvisas till Inledningen för huvudstycket för Endo-
krina organ . Såväl beskrivning som kodtabeller finns i båda styckena.  
Volymmässigt domin eras bukspottkörteln av just spottkörteldelen, vilken 
producerar pankreas saften, ämnen som deltar i matsmältningen , som utsönd-
ras genom en utförsgång till tunntarmen. Insprängt som små bollar av celler 
utan kontakt med utförsgångssystemet finns de endokrin a ”öarna”, ”insulae” 
på latin. Dessa kunde tidigt i histologins historia utskiljas som stora prickar 
av celler med avvikande utseende i den övriga vävnaden. Ö -cellerna produ-
cerar små peptidhormoner som är av betydelse för ämnesomsättningen, där 
det mest al lmänt kända fått sitt namn av ön, insulin!  
Exokrina pankreas  har en tumörflora som domineras av epiteliala tumörer, 
vilka indelas beroende på ingående celltyps differentiering som i första hand 
duktala (utgående från gångar) och acinära (utgående från kört elenheten) 
adenocarcinom. Duktal pankreas cancer är den numerärt helt dominerande ty-
pen, och den tumörform som vanligen avses om begreppet ” pankreas cancer” 
används. Duktal pankreas cancer är ofta tydligt körtelbildande och mucinpro-
ducerande, men kan också va ra papillära och i ovanliga fall serösa eller odif-
ferentierade. Acinära tumörer utmärks av att produktion av enzymatiska  
proteiner kan påvisas med till exempel immunhistokemi.  
För solid pseudopapillär neoplasi har man inte kunnat påvisa någon säker 
diffe rentiering som duktal eller acinär.  
Det finns pre maligna duktala lesioner, Pa nIN, dessa indelas numera i en 
tvågradig skala avseende dysplasigrad där låg och måttlig dysplasi motsvarar 
låggradiga lesioner och hög grad av dysplasi motsvarar höggradiga lesi oner.  
Många små och tidiga lesioner är cystbildande, genom att gångar täpps till, 
men även solid pseudopapillär tumör utmärks, trots sitt namn, av cystbild-
ningar.  
I pankreas  kan också mesenkymala och hematologiska neoplasier före-
komma, men detta är ovanli gt.  
Endokrina pankreas  tumörer behandlas i det Nationella vårdprogrammet 
för Neuroendokrina buktumörer (GEP -NET) där version 2.0 godkändes 
2018 -12-11. Gällande KVAST -dokumentet inkluderande dessa tumörer är 
”Endokrina tumörer i mag -tarmkanal och pankreas ” vilket antogs 2020 -06-
03. I KVAST -dokumentet påpekas att klassifikationen av neuroendokrina tu-
mörer skiljer sig åt mellan olika organsystem, men att man i den senaste 
WHO -klassifikationen har en gemensam klassifikation för neuroendokrina 
tumörer utgående  från mag -tarmkanalen , inklusive neuroendokrina tum örer i 
lever, gallvägar och pankre as.  
Tabellen nedan följer dessa rekommendationer och skiljer sig något från 
vad som anges i till exempel WHO -klassifikationen för neuroendokrina tu-
mörer.  Enligt nu gällan de synsätt har samtliga neuroendokrina tumörer från  KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
SOCIALSTYRELSEN  93 
 mag-tarmkanalen malign potential. Dessa omfattas därför av stadieindelning 
enligt TNM (8:e upplagan, 2017).  
Neuroendokrina tumörer kan ingå i familjära tumörsyndrom som MEN -1, 
von Hippel -Lindau, neurofibr omatos -1 och tuberös skleros.  
Räkning av andelen celler i tumören som är i delningsfas mätt med im-
munhistokemisk färgning för ett protein relaterat till cellcykeln som heter  
Ki-67 har stor vikt diagnostiken av dessa tumörtyper.  
Det finns också blandforme r mellan epitelialt och neuroendokrint differen-
tierade tumörer, dessa samlas under begreppet MiNEN, ”mixed neuroen-
docrine/non -neuroendocrine neoplasias”, oavsett ingående komponenter. 
Detta begrepp ersätter MANEC för pankreas . 
Bukspottkörteln e xokrin del C 25 
Kliniskt läge  C25 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Caput (huvud)  C25.0  C25.0  C25.0  157.0  157 
Corpus (kropp)  C25.1  C25.1  C25.1  157.1  157 
Cauda (svans)  C25.2  C25.2  C25.2  157.2  157 
Ductus (pankreasgång)  C25.3  C25.3  C25.3  157.3  157 
Langerhanska öarna (endokrin del  
av pankreas)  C25.4  C25.4  C25.4  157.4  195.5  
inom bukspottkörtel (C25) med  
okänt  ursprung  C25.8  C25.9  C25.9  157.9  157 
Bukspottkörteln UNS  C25.9  C25.9  C25.9  157.9  157 
morfologi och inom samma sublokal 
skall varje tumör registreras med aktuell  
översättning    C25.8  C25.8  157.8  157 
Lägeskommentarer  C25 
Alla endokrina pankreas tumörer registreras på läge C25.4 och redovisas som 
maligna, se även kapitlet om endokrina organ för detta läge.  
   94 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Morfologisk typ C25  Exokrin del  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Adenocarcinom kolloitt  84803  84803  096  
Adenoskvamöst carcinom  85603  85603  196  
Carcinom av blandtyp a cinär/duktal  85523  85503  066 
Carcinom odifferentierat  80203  80203  196  
Cystadenocarcinom acinärcellstyp  85513  85503  066 
Duktalt adenocarcinom /pankreas cancer  85003  85003  096 
Intraduktal papillär mucinös neoplasi med höggradig 
dysplasi/grav atypi (IPMN  HGD ) 84532/b  81402/b  094/b  
Intradu ktal papillär onkocytär neoplasia) 84532/b  81402/b  094/b  
Intraduktal papillär onkocytär neoplasi med associerat 
invasivt carcinoma) 84533 81403  096 
Intraduktal tubulopapillär neopla si med associerat  
invasivt adenocarcinom  85033  82603  096 
Intraduktal tubulopapillär neoplasi  85032/b  82602/b  094/b  
Intraduktal papillär mucinös neoplasi med associerat 
invasivt carcinom  84533  81403  096 
Medullärt carcinom, UNS  85103  85103  096  
Pankreas cancer UNS  85003  81403  096 
Pankre atisk intraepitelial neoplasi höggradig  
(PanIN HGD)  81482/b  81402/b  094/b  
Pankre atoblastom  89713  80103  196 
Seröst carcinom/cystadenocarcinom  84413  84413  096  
Signetringscellscarcinom/”poorly cohesive carcinoma”  84903  84903  096  
Solid pseudopapillär pankreas neoplasi  84523  81403  096 
a)Intraduktal papillär onkocytär neoplasi och intraduktal onkocytär neoplasi med associerat invasivt 
adenocarcinom har få tt nya koder i aktuell WHO -klassifikation, 84552 respektive 84553 . Dess a finns inte i 
ICD-O/3.2 ännu och kan inte användas.  
Fotnot: fetstil anger den vanligaste typen  
Morfologiska kommentarer  C25 
Det stora f lertalet primära adenocarcinom i pankreas  är duktala  och med 
största sannolikhet avses om inget annat anges duktalt adenocarcino m, varför 
denna kod rekommenderas från och med 2020 . Adenocarcinom/car-
cinom/cancer UNS i pankreas  är ospecifikt, men  används sannolikt fortfa-
rande ofta i diagnostiken . 
Primärt seröst carcinom i pankreas  är ovanligt. Serösa cystadenom finns, 
dessa skall inte registreras. Bevis för fjärrmetastasering krävs för att en serös 
pankre atisk lesion skall klassificeras som cystadenocarcinom och vara  
registreringspliktig.  
I pankreas  finns ett stort antal godartade  cystbildningar och adenom som 
inte skall registreras.   KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
SOCIALSTYRELSEN  95 
 För intraduktala/precancerösa/in situ varianter används numera en tvågra-
dig skala för dysplasi låggradig/LGD (motsvarande I samt II) och höggra-
dig/HGD (motsvarande grad III) . 
Det finns beskrivet ett fl ertal intraduktala förändringar där in situ -varianterna 
med höggradig dysplasi samt variant erna med associerat invasivt carcinom  
skall registreras .  
Från 2019 används kliniskt PanIN HGD, höggradig dysplasi i en tvågra-
dig skala där PanIN HGD motsvarar PanIN -III, vilket användes från och med 
2014 -01-01. Benämningen in situ carcinom kan användas för dessa lesioner 
men rekommenderas inte. Tidigare kodades med Morf -koden för detta, 
81402 . 
Pankre atoblastom är en ovanlig tumörform som kan förekomma hos barn.  
Solid  pseudopapillär pancerasneoplasi är en låggradig men mali gn pankre-
astumör som inte kan hänföras till någon specifik differentieringslinje.  
Blandformer mellan endokrina/neuroendokrina och epiteliala/carcinoma-
tösa tumörer kodas alla under samlingsbegreppet M iNEN, oavsett de ingå-
ende komponenterna. Begreppet ersätter MANEC för pankreas . Blandfor-
merna kodas på C25.4 , se tabellen över endokrina/neuroendokrina 
pankreas .  
 
   96 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Bukspottkörteln endokrin/neuroendokrin del C25.4  
Morfologisk typ C25.4  Endokrin /neuroendokrin  del ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Tumörer utan angiven hormonproduktion  
Neuroendokrint mikroadenom pankre atiskt/  
ö-cellsadenom / 81500  81500  091 
Neuroendokrint carcinom NEC, småcelligt  SCNEC  80413  80413  196 
Neuroendokrint carcinom NEC, storcelligt  LCNEC  80133  80123  196 
Neuroendokrin tumör icke hormonproducerande  81503  81503  096 
Tumörer med angiven hormonproduktion  
ACTH -producerande neuroendokrin tumör/NET  81583  81503  096 
Gastrinproducerande NET/gastrinom  81533  81533  446 
Glukagonproducerande NET/glukagonom  81523  81523  446 
Insulinproducerande NET/insulinom  81513  81513  096 
Serotoninproducerande NET  82413  81503  096 
Somatostatinproducerande NET/somatostatinom  81563  81503  096 
VIP-producerande NET/vipom  81553  81533  096 
Neuroendokrin -nonneuroendokrin tumör blandad MiNEN 
(tidigare MANEC)  81543  81503  096 
Morfologiska kommentarer C25.4  
Neuroendokrina tumörer i pankreas  delas in i neuroendokrina tumö-
rer/NET/Pan -NET, vilka räknas som högt differentierade , och neuroendokrin 
cancer/NEC/ Pan-NEC,  lågt differentierad neuroendokrin neoplasi i pankreas . 
NEC delas i sin tur in i en storcellig och en småcellig variant.  
Vidare anv änds för NET en gradering, G1 -3 baserad på cellernas växtsätt/cell-
morfologi samt proliferationsindex mätt genom räkning av Ki -67 positiva celler 
vid immunfärgning samt mitoshalt/mitosindex. Räkningen av Ki -67 positiva cel-
ler sker i ett stort antal celler o ch helst med hjälp av digital bild och/eller bildigen-
känningsmjukvara.  
Tumörerna delas också in i icke hormonproducerande (icke -funktionella)  
och hormonproducerande (funktionella) samt  vilket hormon som i så fall pro-
duceras. I de fall där tumören har en kä nd hormonproduktion skall tumören 
kodas med den specifika koden. Nedan beskrivs förhållandet mellan tumör-
typ, grad och proliferationsmått.  
 
SOCIALSTYRELSEN  97 
 Översikt över differentiering och grad 
neuroendokrina tumörformer läge C25.4  
Tumörtyp  Diff-grad  Grad  Ki-67 Mitosindex  Morf -kod  
ICD-O/3.2  
Neuroendokrin tumör  
NET/ Pan -NET Högt differentierad  G1 < 3%  <2/10 HPF  82403  
NET/ Pan -NET Högt differentierad  G2 3-20% 2-10/10 HPF  82493  
NET/Pan -NET Högt differentierad  G3 >20 %  >20/10 HPF  8249 3 
Neuroendokrin cancer  
NEC/Pan -NEC Lågt differentierad  G3 >20 %  >20/10 HPF  82463  
Neuroendokrin cancer NEC / 
Pan-NEC småcellig  Lågt differentierad  G3 >20 %  >20/10 HPF  80413  
Pan-NEC storcellig  Lågt differentierad  G3 >20 %  >20/10 HPF  80133  
 
NET G1 och G2 benämndes tidigare ofta carcinoid, även i pankreas . 
För bukspottkörteln skall enligt senaste WHO klassifikationen och det nya 
vårdprogrammet begreppet MANEC ersättas med MiNEN (Mixed neuroen-
dokrin och non -neuroendokr in neoplasi). För att en tumör  skall uppfylla kri-
terierna för blandform måste den minsta tumörkomponenten vara minst 30 
%, oavsett om det är den neuroendokr ina eller icke -neuroendokrina , annars 
bortses från inslaget av annan differentiering vid klassificer ingen.   
   98 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Matsmältningsorgan C26  
Kliniskt läge  C26 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Tarmkanalen (C17 - C21) UNS  C26.0  C26.0  C26.0  159.0  153.9  
Överväxt till/från angränsande organ 
med okänt ursprung, som inte kan  
klassificeras på (C15 - C26)  C26.8  C26.9  C26.8  159.9  199.3  
Gastrointestinalkanalen (C15 - C21) UNS  C26.9  C26.9  C26.9  159.9  199.3  
Digestionsorganen  (C22 - C25) UNS  C26.9  C26.9  C26.9  159.9  199.3  
översättning    C26.8  C26.8  159.9  199.3  
Lägeskommentarer  C26 
Ospecifikt läge skall i möjligaste mån undvikas. Dessa lägeskoder kan an-
vändas för tumörer med oklart ursprung, men där delar av gastrointestinalka-
nalen anges som möjligt ursprung . 
Om ospecifikt läge används för registrering av tumörer där man i B -anmä-
lan anger ett ursprung som kan hänföra s till flera olika lägen, till exempel 
”pankre atobiliär tumör ”, bör man i efterhand eftersöka mer specifik inform-
ation via A -anmälan . 
Munhåla och svalg C01 -C14 ingår inte i C26.  
Förändringar utgående från analhuden registreras inte på detta läge, dessa 
registreras på läge C44.5 enligt ICD-O/3.2  (se kommentar C21, C44 samt 
C51).  
Förändringar utgående från gallvägar UNS  registreras inte detta läge utan 
hör till  läge C24.9.  
För komplett lista över morfol ogiska koder, se WHO ICD-O/3.2 .  KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
SOCIALSTYRELSEN  99 
 Andningsorgan  
Luftstrupe (Trachea) C33  
Kliniskt läge  C33 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Luftstrupe (trachea)  C33.9  C33.9  C33 162.0  162.0  
Morfologisk kommentar  C33 
För komplett lista över morfologiska koder, se WHO -ICD-O/3.2 .2 samt läge 
lunga C34.  
Luftrör (Bronk) och Lunga C34  
Inledning  
Klassifikationsrekommendationerna för lungtumörer har ändrats i och med 
den senaste versionen av WHOs Classification of Tumours of the Lung, 
Pleura, Thymus and Heart, 4th Ed Vol 7 som kom ut 2015. Det finns ett nytt 
KVAST -dokument Lungtumörer godkänt i maj  2019 , och detta överensstäm-
mer med klassifikati onsrekommendationerna i aktuell  version av Nationellt 
vårdprogram för lungcancer reviderades igen under 2020. . 
Begreppet bronkioalveolär cancer (BAC)  har frångåtts  i klassifikationen , 
och samtliga klartexter som är  varianter av BAC är betecknade som obsoleta 
i ICD -O/3.2. Dessa adenocarcinom  indelas istället i mucinösa och icke -mu-
cinösa former, in situ former, minimalinvasiva  former och invasiva former 
samt tumörer med så kallat lepidiskt växtsätt. Termen bronk ioalveolär can-
cer, som i grunden är en deskriptiv konstruktion, lever sannolikt kvar i vissa 
PAD -utlåtanden ännu en tid, och en ansträngning att hitta en giltig kod måste 
göras för sådana fall.  
Indelningen är delvis beroende av samlad tumörstorlek, och för  dessa tu-
mörer, i likhet med flera andra diagnoser aktuella på läget, kan definitiv dia-
gnos endast ställas på operationspreparat innehållande hela tumören.   
På grund av detta, men även traditionellt , används f ör biopsimaterial och 
cytologiska prover från l okalen en lite annan terminologi, där en indelning i 
småcelliga och icke -småcelliga (NSCC) tumörer har praktisk relevans på 
grund av skillnader i preoperativ utredning/handläggning.  
Även det tidigare använda begreppet MANEC för blandform er mellan  
endokri n cancer o ch adenocarcinom har frångåtts för detta läge.  
   100 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Kliniskt läge  C34 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Huvudbronk (stambronk) inkl  
carina, lunghilus  C34.0  C34.0  C34.0  162.2  162.1  
Överlob och lingula, inkl. både bronk  
och lunga  C34.1  C34.1  C34.1  162.3  162.1  
Mellanlob (enbart höger sida),  
inkl. både bronk och lunga  C34.2  C34.2  C34.2  162.4  162.1  
Underlob, inkl. både bronk och lunga  C34.3  C34.3  C34.3  162.5  162.1  
bronk eller lunga (C34) med okänt ursprung  C34.8  C34.9  C34.9  162.9  162.1  
Bronk eller lunga UNS  C34.9  C34.9  C34.9  162.9  162.1  
varje tumör registreras med aktuell ICD-O/3.2  
kod med följande översättning    C34.8  C34.8  162.8  162.1  
Lunga och pleura UNS  
(oklar primär/sekundär)  C80.9  C39.8  C39.8  165.9  163 
Lägeskommentarer  C34 
För lägena C34.0, C34.1, C34.2, C34.3 och C34.9 är sidoangivelse obliga - 
toriskt:  
1 = höger, 2  = vänster, 9  = okänd . 
 
Morfologisk typ C34  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Adenocarcinom in situ och minimalinvasiva  
Adenocarcinom UNS  in situ  81402/b  81402/b  094/b  
Adenocarcinom icke -mucinöst in situ  82502  82503  076 
Adenocarcinom icke -mucinöst minimalinvasivt  82563  82503  076 
Adenocarcinom mucinöst in situ  82532  82503  076 
Adenocarinom mucinöst minimalinvasivt  82573  82503  076 
Adenocarcinom invasiva  
Adenocarcinom acinärt (i lunga)  85513  85503  066 
Adenocarcinom enteriskt  81443  81403  096 
Adenocarcinom fetalt  83333  81403  096 
Adenocarcinom kolloitt  84803  84803  096 
Adenocarcinom lepidiskt  82503  82503  076 
Adenocarcinom mikropapillärt  82653  81403  096 
Adenocarcinom mucinöst invasivt  82533  82503  076 
Adenocarcinom mucinöst invasivt kombinerat/blandat  82543  82503  076 
Adenocarcinom papillärt  82603  82603  096 
Adenocarcinom solitt  82303  80103  196 
Tabellen fortsätter på nästa sida  
SOCIALSTYRELSEN  101 
 (forts.)  
Skivepitelcancer     
Skivepitelcarcinom in situ SIS  80702/b  80702/b  144/b  
Skivepitelcarcinom keratiniserande  80713  80703  146 
Skivepitelcarcinom icke -keratiniserande  80723  80703  146 
Skviepitelcarcinom basaloitt  80833  80703  146 
Övriga carcinom/blastom     
Carcinom epitelialt -myoepitelialt  85623  85623  196 
Carcinom med NUT -proteinrearr/ NUT -carcinom  80233  80203  196 
Jättecellscarcinom  80313  80313  196 
Mucoepidermoitt carcinom  84303  84303  046 
Pulmonellt blastom  89723  89723  896 
NSCC sannolik skivepitelcancer  (cytologi)  80703  80703  146 
NSCC/Icke -småcellig cancer (cytologi)  80123  80123  196 
Småcellig cancer  80413  80433  186 
Småcellig cancer kombinerad/blandad  80453  80433  186 
Spolcelligt carcinom  80323  80103  196 
Storcellig cancer  80123  80123  196 
Carcinoid atypisk  82493  82403  086 
Carcinoid typisk  82403  82403  086 
Neuroendokrint carcinom/NEC storcelligt LCNEC  80133  80123  196 
Neuroendokrin t carcinom/NEC storcelligt LCNEC blan-
dad kombinerad typ  80133  80123  196 
Neuroendokrint carcinom /NEC småcelli gt SCNEC  80413  80433  186 
Neuroendokrint carcinom /NEC  småcelligt SCNEC blan-
dad/kombinerad  typ 80453  80433  186 
   102 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Morfologiska kommentarer  C34 
För morfologiska kommentarer avseende spottkörtelassocierade tumörer se 
lägen C07 och C08.  
Som beskrivs ovan har begreppet BAC/bronkioalveolär cancer frångåtts, 
och istä llet rekommenderas följ ande terminologi för den här gruppen av 
adenocarcinom :  
• Adenocarcinom mucinöst in situ  
• Adenocarcinom icke-mucinöst in  situ 
• Adenocarcinom mucinöst minimalinvasivt  
• Adenocarcinom icke-mucinöst minimal invasivt  
• Lepidiskt adenocarcinom  
• Adenocarcinom mucinöst invasivt  
Klassif iceringen grundar sig inte enbart på växtmönster, utan även på den 
samlade lesionens utbredning/ storlek, samt förekomst av invasion och nek-
ros. För detaljer hänvis as till tabell 8.2 i gä llande vårdprogram enligt ovan.  
För ospecifik diagnos används adenocarcinom UNS. Det kan vara värt att no-
ter att tabellen i WHO -klassifikationen för lungtumörer innehåller en felaktig 
kod för icke -mucinöst minimalinvasivt adenocarcin om. 
Icke-småcelligt carcinom/NSCC som påvisats i cytologi  betyder egentli-
gen endast att man ser tumörceller som inte motsvarar småcellig cancer, och 
alltså kan vara flera andra typer. Tidigare registrerades dessa med Morf -kod 
80463.  
Det finns två tillstånd  med proliferation/hyperplasi av endokrina celler i 
lunga. Dels det äldre begreppet ” tumorlet ”, en liten svulst,  som betecknar en 
liten nodulär anhopning/hyperplasi av endokrina celler , möjligen ett första-
dium till carcinoid . Begreppet avgränsas av att lesionen måste vara under 0,5 
cm, och upptäcks ofta som bifynd . Förändringen har registrerats med 
80401/b; 80401/b; 993/b, men detta har varit tveksamt och svårtolkat och re-
gistreringen upphör från diagnosdatum 2019 -12-31. Diffus idiopatisk pulmo-
nell neuro endokrincellshyperplasi, DIPNECH , är även det en proliferation 
av neuroendokrina celler som kan uppfattas som förstadium till carcinoid, 
men detta bedöms inte uppfylla kriterierna för registrering.  
Cytologi med maligna celler i pleuravätska kan i regel pre liminärregistre-
ras på läge C34 , men detta är också en vanlig spridningsloka l och pleura-
vätska med maligna körtelceller är inte sällan det första fyndet vid ovarial-
cancer som upptäcks i sent stadium!  
För komplett lista över morfologiska koder, se WHO ICD -O3.2. 
SOCIALSTYRELSEN  103 
 Bräss (Thymus) C37  
Kliniskt läge  C37 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Bräss  C37.9  C37.9  C37.9  164.0  195.2  
 
Morfologisk typ C37  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Carcinom, tymiskt, UNS  85863  85803  846 
Tymom UNS inklusive metaplastiskt  85803  85803  846 
Tymom, mikronodulärt  85801  85800  841 
Tymom, typ A (medullärt, inklusive atypisk)  85813  85803  846 
Tymom, typ AB  (blandat)  85823  85803  846 
Tymom, typ B1 (lymfocytisk)  85833  85803  846 
Tymom, typ B2 (kortikalt)  85843  85803  846 
Tymom,  typ B3 (epitelialt)  85853  85803  846 
Morfologiska kommentarer  C37 
Tymom re gistreras alltid på läge C37.9, vilket innebär att  även tumör utgå-
ende från ektopisk tymusvävnad registreras på detta läge . Enligt ICD -O/3.2 
finns en ny klartext för intrapulmonellt tymom som också hänvisar till läge 
C34. Detta införs i nuläget inte i registreringen . 
I den senaste WHO -klassifikationen har de benigna varianterna tagits bort. 
Alla tymom redovisas numera som maligna tumörer.  I tidigare klassi fikation 
användes Morf -koden 85801 för benigna tymom UNS, i aktuella rekommen-
dationer, införda 2019 -01-01, används denna kod endast för mikronodulär 
variant, där bevis för malignitet saknas.  
För komplett lista över morfol ogiska koder, se WHO ICD-O/3.2 . 
   104 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Hjärta (Cor), L ungmellanrum 
(Medi astinum), L ungsäck (Pleura) C38  
Kliniskt läge  C38 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Hjärta, perikardium  C38.0  C38.0  C38.0  164.1  197.5  
Främre mediastinum  C38.1  C38.1  C38.1  164.9  164 
Bakre mediastinum  C38.2  C38.2  C38.2  164.9  164 
Mediastinum UNS  C38.3  C38.3  C38.3  164.9  164 
Lungsäck UNS (parietal, visceral)  C38.4  C38.4  C38.4  163.9  162.2  
inom hjärta, lungmellanrum, lungsäck 
(C38) med okänt ursprung  C38.8  C39.9  C39.9  165.9  199.9  
Lägeskommentarer  C38 
Sidoangivelse 1  = höger, 2  = vänster och 9  = okänd är obligatoriskt för läge  
C38.4 . 
 
Morfologisk typ C38  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Mesoteliom, malignt bifasiskt (C38.0, C38.4)  90533  90503  776 
Mesoteliom, malignt epiteloitt (C38.0, C38.4)  90523  90503  776 
Mesoteliom, malignt fibröst /sarkomatoitt/desmoplastiskt  
(C38.0, C38.4)  90513  90503  776 
Mesoteliom, malignt UNS (C38.0, C38.4)  90503  90503  776 
Morfologiska kommentarer  C38 
Maligna medellinjetumörer exempelvis gonadala tumör er, kan förekomma 
mediastinalt och registreras på läge C38.3.  
Tymom registreras alltid på läge C37.9, dvs. även tumör utgående från 
ektopisk tymusvävnad.  
Mesoteliom registrerades tidigare endast en gång per individ tom 2015 -12-31. 
Från 2016 -01-01 registreras varje tumör var för sig.  
Cytologi med maligna c eller i pleuravätska kan i regel preliminärregistreras 
på läge C34, men detta är också en vanlig spridningslokal och pleuravätska 
med maligna körtelceller kan vara primärt fynd för till exempel ovarialcancer . 
SOCIALSTYRELSEN  105 
lokalisation i andnings organ och 
brösthålans organ C39  
Kliniskt läg e C39 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Övre luftvägar UNS (näshåla, svalg,  
struphuvud)  C39.0  C39.0  C39.0  165.9  161 
inom andningsorgan resp brösthålans  
organ (C30 -C39.0) med okänt ursprung  C39.8  C39.9  C39.9  165.9  199.9  
Andningsorgan  UNS C39.9  C39.9  C39.9  165.9  199.9  
Lägeskommentarer  C39 
ICD7 saknar gemensam kod för övre luftvägar UNS, dessa registreras på 
struphuvud ICD7 161.  
Primärtumör i brösthåla UNS registreras på läge C76.1.  
   106 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Extremitetsskelett ets ben, leder och 
ledbrosk C40  
Kliniskt läge  C40 Ingående  
strukturer  ICD-
O/3.2  ICD-
O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Armarnas långa rörben, 
skulderbladet samt dess 
leder  Humerus , radius, ulna, 
skapu la, akromioklavi-
kularleden, armbågsle-
den, skulderleden  C40.0  C40.0  C40.0  170.4  196.4  
Plasmocytom i  
dessa strukturer  C40.0  C90.2  C90.2  203.9  203 
Händernas (fingrarnas 
och mellanhandens) samt 
handledens ben och  
leder  Falanger, 
metakarpalben, 
karpalben, fingerleder, 
handledens leder  C40.1  C40.1  C40.1  170.5  196.5  
dessa strukturer  C40.1  C90.2  C90.2  203.9  203 
Benens långa rörben  samt 
tillhörande leder  Femur, tibia, fibula, 
knäleden inklusive  
menisken  C40.2  C40.2  C40.2  170.7  196.7  
dessa strukturer  C40.2  C90.2  C90.2  203.9  203 
Fotens (tårna, mellanfoten 
och häle n)samt fotledens 
ben och leder, k näskålen  Falan ger, metatarsal-
ben, tarsalben, talus, 
calcaneus, patella (!)  C40.3  C40.3  C40.3  170.8  196.8  
dessa strukturer  C40.3  C90.2  C90.2  203.9  203 
Överväxt till/från angrän-
sande sublokal inom ben, 
leder och ledbrosk (C40) 
med okänt ursprung   C40.8  C40.9  C40.9  170.9  196.9  
Plasmocytom med  
denna lokalisation  C40.8  C90.2  C90.2  203.9  203 
Ospecificerade ben, leder 
och ledbrosk i armar och 
ben UNS Lokalisation i armar  
eller ben inklusive ovan 
beskrivna leder utan 
närmare beskrivning  C40.9  C40.9  C40.9  170.9  196.9  
denna lokalisation  C40.9  C90.2  C90.2  203.9  203 
Lägeskommentarer  C40 
Obs! Sidoangivelse obligatorisk;  
1 = höger, 2  = vänster, 9  = okänd sida.  
Mjukdelstumörer i skelett är ovanliga, kontrollera därför att det verkligen 
är en primärtumör.  
Extraskelettala former av k ondrosarkom, Ewing sarkom och osteosarkom 
skall registreras på mjukdelar, läge C49.  
Synovialt sarkom skall registreras på mjukdelar, läge C49.  
SOCIALSTYRELSEN  107 
 Morfologisk typ C40  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Adamantinom, malignt (långa rörben)  92613  92613  866 
Ewingsarkom  93643  92603  756 
Fibrosarkom, periostealt  88123  88103  706 
Hemangioendoteliom, epitelioitt i ben  91333  91303  506 
Jättecellstumör i ben/osteoklastom, UNS  92501/b  92501/b  741/b  
Jättecellstumör i ben/osteoklastom, malign  92503  92503  746 
Kondroblastom, malignt  92303  92203  736 
Kondromatos UNS  92201/b  92201/b  733/b  
Kondrosarkom UNS  92203  92203  736 
Kondrosarkom, dedifferentierat  92433  92203  736 
Kondrosarkom, juxtakortikalt  92213  92203  736 
Kondrosarkom, klarcelligt  92423  92203  736 
Kondrosarkom, mesenkymalt  92403  92203  736 
Kondrosarkom, myxoitt  92313  92203  736 
Kordom UNS  93703  93703  886 
Osteoblastom, aggressivt  92001/b  91801/b  763/b  
Osteoklastom/jättecellstumör i ben, UNS  92501/b  92501/b  741/b  
Osteoklastom/jättecellstumör i ben, malignt  92503  92503  746 
Osteokondromatos UNS  92101/b  91801/b  763/b  
Osteosarkom UNS  91803  91803  766 
Osteosarkom, centralt  91863  91803  766 
Osteosarkom, fibroblastiskt  91823  91803  766 
Osteosarkom, intraosseöst, högt differentierat  91873  91803  766 
Osteosarkom, juxtakortikalt/parostealt  91923  91803  766 
Osteosarkom, kondroblastiskt  91813  91803  766 
Osteosarkom, periostealt  91933  91803  766 
Osteosarkom, småcelligt  91853  91803  766 
Osteosarkom, telangiektatiskt  91833  91803  766 
Osteosarkom utvecklat från Pagets sjukdom i ben  91843  91803  766 
Osteosarkom, ytligt växande, högmalignt  91943  91803  766 
Plasmocytom i skelett  97313  97313  336 
Morfologiska kommentarer  C40 
Vid läge extremitetsskelettets ben, leder och ledbrosk, kontrollera att tumören 
är primär och inte en metastas.  
Morf -kod 80003 får inte förekomma, registreras på läge C80.  
Jättecellstumör UNS är anmälningspliktig i skelett men ej i mjukdelar.  
Ewingsarkom registrera des tidigare med Morf -kod 92603, från och med 
ICD-O/3.2 med start 2019 -01-01 används 93643  på grund av ändring i 
WHO -klassifikationen . 
   108 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Ben, leder och ledbrosk i övriga och 
ospecificerade lägen  C41 
Kliniskt läge  C41 Ingående  
O/3.2  ICD-
Skallens, ansik tets och överkä-
kens ben och tillhörande leder  Kalvarium, kranial-
ben, et moidben, 
frontalben, hyoid-
ben, maxill, occi-
pitalben, orbital-
ben, parietalben, 
sfenoidbe n,tem-
poralbe n, os zygo-
maticus.  C41.0  C41.0  C41.0  170.0  196.0  
dessa strukturer  C41.0  C90.2  C90.2  203.9  203 
Underkäkens  ben och  
käkleden  Mandibel och 
temporomandibu-
lärleden  C41.1  C41.1  C41.1  170.1  196.1  
dessa strukturer  C41.1  C90.2  C90.2  203.9  203 
Kotpelaren  och tillhörande  Columna verte-
bralis inklusive  
atlas och axis.  
Intervertebraldis-
kar, nukleus pul-
posus.   C41.2  C41.2  C41.2  170.2  196.2  
dessa strukturer  C41.2  C90.2  C90.2  203.9  203 
Revben, bröstben och  
nyckelben  och tillhörande leder  Costae, sternum, 
klavikel, 
sternoc ostalleder, 
costovertebral-
leder  C41.3  C41.3  C41.3  170.3  196.3  
dessa strukturer  C41.3  C90.2  C90.2  203.9  203 
Bäckenben, korsben och svans-
ben med tillhörande leder  Osae pelvis, i lium 
och ischium, 
coccyx , sacrum, 
symfys, höftled, 
acetabulum.  C41.4  C41.4  C41.4  170.6  196.6  
dessa strukturer  C41.4  C90.2  C90.2  203.9  203 
sublokal som inte kan klassifice-
ras under  (C40 -C41.4) med 
okänt ursprung   C41.8  C41.9  C41.9  170.9  196.9  
denna lokalisation  C41.8  C90.2  C90.2  203.9  203 
Ben, leder och ledbrosk UNS 
(C40 -C41.4)  Ospecificerat läge 
i någon av dessa 
strukturer  C41.9  C41.9  C41.9  170.9  196.9  
denna lokalisation  C41.9  C90.2  C90.2  203.9  203 
Lägeskommentarer  C41 
I lägena C41.0 samt C41.2 skall äv en benigna tumörer registreras, förutsatt 
att de också växer in i skallhåla eller ryggmärgskanal.  
Mjukdelstumörer i skelett är ovanliga, kontrollera därför noggrant att det 
verkligen rör sig om en primärtumör.  
Extraskelettala former av kondrosarkom, Ewingsarkom och osteosarkom 
Ewingsarkom registrerades tidigare med Morf -kod 92603, från och med 
ICD-O/3.2 med start 2019 -01-01 används 93643 på grund av ändring i 
WHO -klassifikationen.  
 
SOCIALSTYRELSEN  109 
 Synovialt sarkom skall registreras på mjukdelar, läge C49.  
Tänder saknar egen lägeskod, registreras på läge C 41.0 alternativt C41.1.  
 
Morfologisk typ C41  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Adamantinom, malignt (ej långa rörben)  93103  93103  866 
Ameloblastiskt fibrosarkom  93303  93103  866 
Ameloblastiskt odontosarkom  92903  93103  866 
Ameloblastom, malignt  93103  93103  866 
Clear cell odontogenic tumör  93413  92703  866 
Odontogen tumör UNS  92701/b  92701/b  861/b  
Odontogen tumör, malign  92703  92703  866 
Odontogent carcinosarkom  93423  92703  866 
Osteosarkom, ytligt växande, hög malign  91943  91803  766 
Plasmocytom i skelett, solitärt  97313  97313  336 
   110 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Morfologiska kommentarer  C41 
Morf -kod 80003 får inte förekomma, tumör med denna kod registreras på 
läge C80.  
Adamantinom UNS, 93100 var registreringspliktig initialt (19 58) men 
detta har sedan länge tagits bort.  
Adamantinom och ameloblastom har samma Morf -kod men är olika tumörer.  
Adamantinom kan vara odontogena, men de kan också vara primära i 
långa rörben, se läge C40.  
Ameloblastom finns i en benign variant och en malign variant, den benigna 
är vanligare. De flesta patologisystemen använder samma kod för båda form - 
erna, det är därför viktigt att läsa klartexten i PAD och vad klinikern anger för  
att avgöra om en enskild tumör skall registreras.  
 
SOCIALSTYRELSEN  111 
 Hud Läge C44  
Inledning  
Huden beskrivs ofta som kroppens största organ och utgör en vattentät bar-
riär som skyddar kroppen från mekanisk nötni ng och oreglerade vätskeba-
lansförändringar. Till huden räknas anatomiskt och histologiskt;  
• epidermis, den yttersta ytan av hornbildande skivepitel,  
• dermis som också kallas läderhuden eller corium (dermis och corium utgör 
tillsammans kutis) samt  
• subkutis, som i många kroppslokaler är fettrik.  
Epidermis består av hornbildande skivepitel, keratinocyter, och många av hu-
dens tumörer till antalet utgörs av olika varianter av skivepiteltumörer. Även 
epidermis basala lager ger särskilda tumörbildningar, vanligas t basalcellscan-
cer av olika typ. Utspritt i epidermets basala lager finns disperst liggande me-
lanocyter, vilka har till uppgift att producera pigment som lagras över i skive-
pitelcellerna som solskydd. Dessa melanocyter, som är ursprunget till 
melanom av ol ika typer, har neurallisten som sitt embryologiska ursprung 
och skiljer sig mycket från keratinocyterna i sin biologi.  
Från epidermis bildas naglarna i nagelbäddarna och de så kallade hu-
dadnexstrukturerna, där särskilt differentierade epitelceller bildar organoida 
strukturer som sträcker sig ner i dermis och har olika funktioner som ekrina  
svettkörtlar, apokrina svettkörtlar samt hårfolliklar. Adnexa har mynningar i 
hudytan ochger upphov till särskilda tumörer, uppkallade efter sin ursprungs-
struktur eller blandformer av dessa.  
Vågiga tungorna av epiderm doppar ner i dermis, en konstruktion som ger 
elasticitet, och omger dermala papiller. Mot djupet  övergår dermis diffust till 
subkutan vävnad, som i många k roppslokaler är fettrik. Dermis  består av 
fibroblast er som producerar fibrer och grundsubstans, kärl av olika kaliber 
samt innehåller ett glest infiltrat av inflammatoriska celler. Vidare finns neu-
rala strukturer, dels hörande till känselsystemet, dels innerverande de små 
muskler som finns vid hårfolliklarn a som gör att håret kan ”resa sig”.  
Solexponering, med efterföljande DNA -skador i keratinocyter, basalceller 
eller melanocyter är av stor betydelse för uppkomst av tumörer i huden. Hu-
mant papillomvirus (HPV) ger upphov till godartade vårtor, vilka hos indi vi-
der med starkt nedsatt immunförsvar kan utvecklas till maligna skivepitel-
tumörer. Retande inverkan av toxiska ämnen, till exempel vid yrkesrelaterad 
exponering kan bidra till tumöruppkomst. Hudtumörer finns också som in-
slag i ärftliga tillstånd med ökad tumörutvecklingsrisk.  
I huden förekommer primära hudlymfom vilka registreras på C44, men listas 
under Maligna lymfom.  
I dermis kan också mjukdelstumörer förekomma, tumörformer som är spe-
cifika för dermis eller har särskilda manifestationer där listas neda n, men an-
nars hänvisas till läge C49 för tumörtyper. Notera att mjukdelstumörer som 
uppkommer i sub kutis/underhuden registreras på läge C49.  
Aktuell sammanställning grundar sig på WHO Classification of Skin 
tumour, 4th ed, 2018 samt Nationellt vårdprogram malignt melanom,  
2019 -04-29 där också aktuellt KVAST -dokument ingår som bilaga.   112 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Utred ningsgång och provtyper för hud  
Stans;  I huden används en särskild typ av biopsi, stansbiopsi. Provet blir en 
liten cylinder av hud, med en diameter på 2 -10 mm beroende på verktygets 
storlek.  
En liten förändring kan i sin helhet tas bort med en stans.  
Misstänkta melanom/pigmenterade förändringar skall aldrig stansas utan 
tas bort med kniv i sin helhet.  
Ibland tas flera stansar från till exempel pe riferin av en större förändring  
för att kartlägga utbredningen , detta får inte förväxlas med multipla tumörer . 
Misstänkta recidiv kan också undersökas med stansbiopsi.  
 
Excision;  knivskuret operationspreparat, ofta ovalt men kan vara stort och 
oregelbundet. Ofta orienterat med  en sutur för att möjliggöra radikalitetsbe-
dömning. Görs för diagnostik eller behandling.  
 
Utvidgad excision  för att säkra radikalitet ; Görs vid icke -radikalt eller tvek-
samt radikalt primär excision, det vill säga om man inte fått bort hela föränd-
ringen. I bland kan då en rest av tumören ses i det sekundära preparatet, men 
detta ändrar oftast inte diagnosen. Det händer att man inte  hittar någon tu-
mörrest även om ursprungsingreppet inte är radikalt, då tumörresten kan ha 
gått under i sårhålan. Man brukar inte  tala om utvidgad excision efter stans-
biopsi.  
 
Utvidgad excision enligt vårdprogram;  för maligna melanom är det belagt 
att risken för recidiv eller metastasering minskar signifikant om ett större om-
råde runt primärtumören tas bort. Vid fynd av melanom i ex cisionspreparat 
görs därför en utvidgad excision för att uppnå tillräcklig marginal. Detta görs 
alltså även om hela förändringen är borttagen i primärpreparatet. I dessa för-
väntas man alltså inte hitta någon tumörrest.  
 
Hudskrap;  ytliga godartade förändri ngar som vårtor, mjällvårtor och vissa 
solskador kan skrapas bort, detta kallas även curettage. Här kan inte radikali-
tet bedömas och ingreppet får aldrig göras på misstänkta melanocytära för-
ändringar.  
SOCIALSTYRELSEN  113 
 Kliniskt läge C44  ICD-O/3.2   ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Hud, läpp, över - och  
under ej det läppröda)  C44.0  Hud melanom  C43.0  C43.0  172.0  190.3  
Hud exkl. melanom  C44.0  C44.0  173.1  191.3  
Hud, ögonlock övre och 
nedre samt ögonvrå  C44.1  Hud melanom  C43.1  C43.1  172.1  190.1  
Hud exkl. melanom  C44.1  C44.1  173.1  191.1  
Hud ytteröra, inkl yttre  
hörselgång och vaxkörtel  C44.2  Hud melanom  C43.2  C43.2  172.2  190.2  
Hud exkl. melanom  C44.2  C44.2  173.2  191.2  
Hud, annan eller ospecifi-
cerad del av ansiktet  C44.3  Hud melanom  C43.3  C43.3  172.3  190.3  
Hud exkl. melanom  C44.3  C44.3  173.3  191.3  
Hud, skalp, hals och 
nacke  C44.4  Hud melanom  C43.4  C43.4  172.4  190.4  
Hud exkl. melanom  C44.4  C44.4  173.4  191.4  
Hud, bål inkl anus/peri-
analt,  
axill, ljumske, säte,  
skulderblad och perineum  
(jfr vulva)  C44.5  Hud melanom  C43.5  C43.5  172.5  190.5  
Hud exkl. melanom  C44.5  C44.5  173.5  191.5  
Hud, övre extremitet och 
axel/skuldra  C44.6  Hud melanom  C43.6  C43.6  172.6  190.6  
Hud exkl. melanom  C44.6  C44.6  173.6  191.6  
Hud, nedre extremitet och 
höft C44.7  Hud melanom  C43.7  C43.7  172.7  190.7  
Hud exkl. melanom  C44.7  C44.7  173.7  191.7  
Hud, överväxt till/från an-
gränsande sublokal med 
okänt  
ursprung inom (C44)  C44.8  Hud melanom  C43.9  C43.9  172.9  190.9  
Hud exkl. melanom  C44.9  C44.9  173.9  191.9  
Hud UNS  C44.9  Hud melanom  C43.9  C43.9  172.9  190.9  
Vid flera samtidiga tumö-
rer med samma morfologi 
och inom olika sublokaler 
skall varje tumör registre-
ras för sig med  
aktuell ICD -O/3.2 kod 
med följande översätt-
ning; se kommentar  
nedan    Hud melanom  C43.8  C43.8  172.8  190.8  
Hud exkl. melanom  C44.8  C44.8  173.8  191.8  
 
   114 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Lägeskommentarer Hud generellt, alla typer  
Obs! Obligatorisk sidoangivelse för pariga lokaler, dvs C44.1, C44.2, C44.6 
och C44.7.  
Tänk på att detaljerade sublokaler finns väl  beskrivna i ICD -O/3. 
 
Läge för axill respektive ljumske ändrades 1993 i ICD -7 från 190.6/191.6 
till 190.5/191.5 för axill och från 190.7/191.7 till 190.5/191.5 för ljumske.  
Vermilion border/det läppröda registreras på läge C00.0 -C00.2  
 
Genital hud registr eras enligt följande:  
• labia majora på läge C51.0  
• labia minora på läge C51.1  
• vulvahud UNS på läge C51.9  
• penishud UNS på läge C60.9  
• skrotalhud UNS på läge C63.2  
• analhud, se kommentar C21  
Basalcellsadenocarcinom är inte  en hudtumör, registreras på spottkörtel  läge 
C06-C08.  
Basaloitt  carcinom/basaloid cancer, är inte  en hudtumör, registreras på 
analkanal läge C21.1.  
Recidiv av tumör = lokalrecidiv uppkommer endast om tidigare tumör ej 
varit radikalt exciderad, dvs den nya tumören skall vara av samma morfolo-
giska typ som den tidigare och växa i anslutning till tidigare operationsom-
råde och skall ej registreras.  
Recidiv i sjukdom = ny primär tumör i samma organ och skall registreras 
som sådan i lokalen  
 
Multifokal lokalisation i hud:  
Vid flera samtidigt diagnostiserade tumörer med samma morfologi och inom 
olika sublokaler  översätts dessa till läge ICD -O/2 C44.8. (Exempel C44.6 + 
C44.4 vilka båda skall peka mot ICD -O/2 C44.8).  
Vid flera samtidigt diagnostiserade tumörer med samma morfol ogi och inom 
samma sublokal  översätts dessa till respektive läge. (Exempel C44.6 + 
C44.6 vilka båda skall peka mot ICD -O/2 C44.6).  
 
SOCIALSTYRELSEN  115 
 Lägeskommentarer Hud specifika för Melanom  
Primärt malignt melanom i annan lokal än hud till exempel öga (uveala och 
konjunktivala), munhål a eller vagina (i slemhinnor)  
registreras på respektive läge.  
Primärt malignt melanom i mjukdelar (synonym klarcelligt mjukdelssar-
kom, Morf -kod 90443) är inte en hudtumör och registreras på läge C49.  
Melanom beläget i underhudsfett/s ubkutan fettvävnad är vanligen metastas/er.  
Melanomatos eller melanom primärt i meningier registreras på läge C70.  
Morfologiska typer C44 Melanom  
Morfologisk typ C44 Melanom  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Akralt lentiginöst melanom (ALM)  87443  87443  176 
Amelanotiskt melanom  87303  87303  176 
Atypisk Spitznevus  och MELTUMP samt STUMP  87701/b  87201/b  173/b  
Lentigo maligna (LM),  in situ -form  87422/b  87422/b  174/b  
Lentigo maligna melanom (LMM), invasivt  87423  87423  176 
Malignt melanom UNS  87203  87203  176 
Malignt melanom ur kongenitalt jättenaevus  87613  87203  176 
Melanocytär nevus/dysplastiskt nevus med 
histopatologisk grav/stark atypi/dysplasi  87270/b  87202/b  174/b  
Melanom desmoplastiskt  87453  87453  176 
Melanom nevoitt  87203  87203  176 
Melanom ur blått nevus  87803  87803  176 
Pigmenterat epitelioidcellsmelanom/  
epiteloitt blått nevus  87801/b  87801/b  173/b  
Spitz melanom, malign Spitztumör  
(blandat spolcells - och epiteloidcells -melanom  87703  87203  176 
Superficiellt/ytspridande melanom (SSM) /  
melanom i hud med låg solexponering/  
low CSD -melanom.  87433  87433  176 
Morfologiska kommentarer  melanom C44  
Maligna melanom delas in i olika typer beroende på växtsätt och uppkomst-
sätt. De i vår del av världen vanligaste melanomtyperna är starkt relaterade 
till solexponering eller UV -ljusexponering, i synnerhet kraftig intermittent 
exponering, som upprepad solbränning i barndomen, eller solarieanvändning. 
Hudytor med kontinuerlig exponering för solljus får andra  typer av melanom. 
Typerna utmärks av skilda genetiska path -ways i sin tumörutveckling och en-
ligt aktuella rön uppkommer många melanom ur olika melanocytära prolife-
rationer som förstadier. Det poängteras dock att risken för utveckling till en 
malign tumör för en enskild godartad melanocytär proliferation är ytterst låg.  
   116 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Melanom i solexponerad hud  Superficiellt spridande melanom (SSM) Låg UV exponering  
Lentigo maligna melanom (LMM)  
Hög UV -exponering  
Desmoplastiskt melanom  
Melanom utan påvisad  
relation till UV -exponering  Spitz melanom  
Akralt lentiginöst melanom (ALM)  
Mukos alt melanom  
Melanom ur kongenitalt naevus  
Melanom ur blått naevus  
Uvealt melanom  
 
I morfologisk diagnostik används flera separata beteckningar för interme-
diära lesioner. Dessa kan förekomma antingen som klartext eller akronymer 
och endast de varianter som uppfyller kriterier för höggradig histologisk 
dysplasi eller melanom in situ skall registre ras. 
 
Skall registreras:  
MELTUMP Melanocytär tumör av osäker malignitetspotential.  
STUMP Spitzoid tumör av osäker malignitetspotential (notera att det även 
finns en glattmuskeltumör i uterus där samma förkortning används).  
 
Skall inte registreras:  
S/IMP Solar/Intraepidermal melanocytär proliferation (utan atypi)  
SAM PUS Superficiell atypisk melanocytär proliferation av oklar signifikans.  
IAMPUS Intraepidermal atypisk melanocytär proliferation av oklar signifi-
kans.  
Lentiginös  är ett beskrivande ord som betyd er ”fräkenliknande”, och kan fö-
rekomma i beskrivni ngen av många olika typer av melanocytära lesioner, såväl 
godartade födelsemärken som atypiska/maligna förändringar. Lentigo maligna, 
som är en speciell form av in situ melanom betyder alltså snarast ”elakartad 
fräken”, och har fått sitt namn av att melanocyterna fördelas som i en fräken. 
När en lentigo maligna progredierar går den över till lentigo maligna melanom.  
Notera att man i KVAST -dokumentet rekommenderar en förenklad kodning 
för patologisystem en med användning av 87203 för samtliga undertyper. För 
cancerregistret kodas utifrån klartexten med koder för varianter enligt ovan.  
SOCIALSTYRELSEN  117 
 Morfologiska typer C44 förutom melanocytära 
tumörer  
Morfologisk typ C44 Exkl melanom  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Skivepitel/epidermala tumörer  
Adenoskvamöst carcinom  85603  85603  146 
Aktinisk keratos med höggradig dysplasi  80702/b  72850/b  144/b  
Keratoak antom /skivepitelcarcinom av  
keratoacantomtyp  80713  80703  146 
Merkelcells carcinom/ primärt neuroendokrint  
carcinom i hud  82473  82473  446 
Morbus Bowen  80702/b  80812/b  144/b  
Skivepitelcarcinom akantolytisk typ  80753  80703  146 
Skivepitelcarcinom in situ  80702/b  80702/b  144/b  
Skivepitelcarcinom klarcelligt  80843  80703  146 
Skivepitelcarcinom med osteoklastliknande  
jätteceller  80353  80703  146 
Skivepitelcarcinom med sarkomatoida drag  80743  80703  146 
Skivepitelcarcinom pseudovaskulärt  80743  80703  146 
Skivepitelcarcinom spolcellig typ  80743  80703  146 
Tabellen fortsätter på nästa sida.  
   118 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 (forts.)  
Adnexala tumörer     
Tumörer med apokrin eller e krin differentiering     
Adnexalt adenocarcinom  83903  83903  046 
Adnexalt carcinom mikrocystiskt/ skleroserande  84073  84003  046 
Apokrint carcinom  84013  84003  046 
Digitalt papillärt adenocarcinom  84083  82603  096 
Endokrint mucinproducerande  
svettkörtelcarcinom  85093  83903  046 
Hidradenocarcinom  84023  83903  046 
Kribriformt carcinom  82013  82013  096 
Malign blandad tumör /mixed tumour  89403  89403  046 
Malign tumör utgången från cylindrom  84033  83903  046 
Malign tumör utgången från spiradenocylindrom  84033  83903  046 
Malign tumör utgången från spiradenom  84033  83903  046 
Mucinöst carcinom  84803  84803  096 
Porocarcinom in situ  84092/b  83902/b  044/b  
Porocarcinom/ ekrint porocarcinom  84093  83903  046 
Sekretoriskt carcinom  85023  81403  096 
Signetrings -cells/ histiocytoitt carcinom  84903  84903  096 
Skvamoitt ekrint duktalt carcinom  85603  85603  196 
Syringocystadenocarcinoma papilliferum  84063  83903  046 
Tumörer med follikulär differentiering     
Pilomatrixalt carcinom  81103  81103  046 
Prolifererande trichilemmal tumör  81031/b  83901/b  043/b  
Trichoblastiskt carcinom/ trichoblastiskt  
carcinosarkom  81003  83903  046 
Trichilemmalt carcinom/ hårfollikelcarcinom  81023  83903  046 
Tumörer med sebaceös differentiering     
Sebaceöst carcinom/ talgkörtelcarcinom  84103  84103  046 
Lägesspecifika tumörer     
Extramammär Pagets sjukdom  85423  85423  096 
Vaxkörtelcarcinom/cerumenoitt  
adenocarcinom (C44.2)  84203  83903  046 
SOCIALSTYRELSEN  119 
 (forts.)  
Mjukdelstumörer med lokal i dermis eller typiska manifestationer på läget  
Angiosarkom kuta nt 91203  91203  506 
Atypiskt fibroxantom/ dermalt pleomorft odifferenti-
erat sarkom  88301  88301  715 
Dermatofibrosarkoma protuberans DFSP  88321  88323  715 
Dermatofibrosarkoma protuber ans DFSP , fibrosarko-
matöst  88323  88323  715 
Epitelioitt sarkom  88043  88043  796 
Hemangioendoteliom Kaposiformt  91301  91301/b  505/b  
Hemangioendoteliom pseudomyogent  91381  91301/b  505/b  
Hemangioendoteliom retiformt  91361  91301/b  505/b  
Hemangioendoteliom sammansatt  91361  91301/b  505/b  
Kaposi s sarkom  91403  91403  566 
Klarcellsarkom dermalt/ mjukdelsmelanom dermalt  90443  90443  796 
Leiomyosarkom kuta n typ/ atypisk glattmuskel-
tumör  88971  88901/b  661/b  
Liposarkom dedifferentierat  88583  88503  726 
Liposarkom pleomorft  88543  88503  726 
Myxofibrosarkom  88113  88113  716 
Myxoinflammatoriskt fibroblastiskt sarkom (MIFS)  88111/b  88111/b  713/b  
Pleomorft dermalt sarkom  88023  88003  796 
Plexiform fibrohistiocytär tumör  88351  88301  715 
Morfologiska kommentarer  C44 förutom melanom  
Kollisionstumör är en beteckning på separata tumörer som finns på samma 
ställe, vilket ibland uppkommer i hud. Detta skall inte sammanblandas med 
blandformer som är vanligt i synnerhet bland adnexala tumörer.  
Vissa adenocarcinom, till exempel bröstcancrar och lungcancrar kan metastasera 
till huden, dessa skall förstås inte registreras som primärtumörer.  
Epidermala/skivepiteltumörer  
Basalcellscarcinom/basaliom inklusive metatypisk /basoskvamös  variant regi-
streras  enligt föreskriften i ett separat register, Basalcellscancerregistret, in-
formationen hämtas direkt från laboratoriernas register, ingen ytterligare re-
gistrering skall göras.   
Basalcellsadenocarcinom är inte någon hudtumör utan hör till spottkörtlar, 
lägen a C06 -C08.  
Basaliott carciom/basal oid cancer är inte heller någon hudtumör utan hör 
till analkanalen, läge C21.1.  
Skivepitelcancer finns i flera olika undervarianter, beroende på sitt morfo-
logiska utseende. Dessa har delvis specifika koder.  
   120 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 I aktuell WH O-klassifikation, och ICD -O3.2 har synen på skivepitel-
lesioner av in situ typ samt keratoakantom ändrats.  
Keratoakantom, en ytlig skivepitelproliferation med snabbt kliniskt förlopp 
och en tendens till sp ontanregress, betraktas numera som en  variant av skive-
pitelcarcinom och skall registreras som detta, med Morf -kod 80713 enligt 
ovan. Keratoa kantom räknades tidigare som be nigna tillstånd och registrera-
des inte. Ändringen  gäller  från 2019 -04-15. 
Morbus Bowen, som är en variant av skivepitelcan cer in situ registreras 
från 2019 -04-15 med Morf -kod 80702 skivepitelcancer in situ, och inte den 
äldre specifika koden.  
Aktinisk keratos skall endast registreras om det föreligger höggradig 
dysplasi/övergång i skivepitelcancer in situ, även den med Morf -kod 80702.  
Tidigare användes en separat kod för aktinisk keratos. Kodningen är rättad i 
registret från 2004/ 2005. 
Merkelcell carcinom är en primär neuroendokrin tumör i hud. Namnet 
kommer av att man antagit att tu mören uppkommer från hudens Mer kelcel-
ler, en  epitelcelltyp som ingår i känselreceptorapparaten, men det är oklart 
om så verkligen är fallet.  
Notera att vårtliknande/verrukös endast är en beskrivande term i vissa fall, 
som kan användas för godartade förändringar som mjällv årtor och triviala vi-
rusvår tor, medan ordet ibland ingår i namnet på elakartade tumörformer.  
Adnexala och lägesspecifika tumörer  
En rad körteltumörer, såväl blandformer som tumörer som liknar en typ av 
adnexstrukturer kan uppkomma i hudadnexa. Tumörerna innehåller kompo-
nenter från s trukturernas körteldelar eller gångstrukturer och kan producera 
talg, proteinöst svettliknande material eller innehålla komponenter från hår-
folliklar. De maligna formerna skall registreras.  
Mucinöst carcinom i hud är en ovanlig lesion som liknar mucinöst car-
cinom i bröst. Om tumören uttrycker neuroendokrina markörer används istäl-
let endokrin mucinproducerande svettkörtelcarcinom, vilket är en låggradig 
neuroendokrin tumör som liknar solitt papillärt adenocarcinom i bröst.  
Syringocystadenocarcinoma papilli ferum är en ovanlig tumör som utgår från 
preexisterande benign variant.  
Morbus Paget, extramammär betraktas alltid som malign och ska registre-
ras med Morf -kod 85423.  
Dermala/ kuta na mjukdelstumörer  
Atypiskt fibröst histiocytom/fibroxantom är en tumörform i  gränslandet för 
att uppfylla registreringsplikten, åsikten om den premaligna potentialen vari-
erar mellan olika källor. Tumören ej registreringspliktigt från och med  
2015 -01-01 men registrering återinförd 2017 -01-01. 
Dermatofibrosarkom protuberans registr erades tidigare som malign. Fr o m 
ICD-O/3.2 registreras tumörtypen med femte siffra 1. Morf -kod 88323 gäller 
från 2019 -04-15 endast för varianten dermatofibrosarkom protuberans, fibro-
sarkomatöst.  
Kaposis sarkom registreras endast en gång enligt regel 4.1 för multipla pri-
märtumörer enligt WHO ICD-O/3.2 . 
För komplett lista över morfologiska koder, se WHO ICD-O/3.2 .  KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
SOCIALSTYRELSEN  121 
 Perifera nerver, ganglier och autonomt 
nervsystem C47  
Kliniskt läge  C47 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Huvud inkl ansikte samt hals 
(exkl perifera nerver och  
autonoma nervsystemet i  
orbita C69.6)  C47.0  C47.0  C47.0  171.0  193.3  
Övre extremitet och skuldra  C47.1  C47.1  C47.1  171.2  193.3  
Nedre extremitet och höft  C47.2  C47.2  C47.2  171.3  193.3  
Bröstkorg och brösthålans  
inre organ  C47.3  C47.3  C47.3  171.4  193.3  
Bukvägg och bukhålans organ  C47.4  C47.4  C47.4  171.5  193.3  
Bäckenvägg inkl. säte och 
ljumske samt bäckenhålans  
organ  C47.5  C47.5  C47.5  171.6  193.3  
”Säte”       171.3   
Bål UNS C47.6  C47.6  C47.6  171.7  193.3  
sublokal med okänt ursprung 
inom C47  C47.8  C47.9  C47.9  171.9  193.9  
Perifera nerver och ganglier 
UNS C47.9  C47.9  C47.9  171.9  193.9  
Vid flera samtidiga tumörer 
med samma morfologi och 
inom samma sublokal skall varje 
tumör registreras med aktuell 
ICD-O/3.2  kod med följande 
översättning    C47.8  C47.8  171.8  193.8  
Lägeskommentarer  C47 
Obs! För pariga lokaler, C47.1 och C47.2, är sidoangivelse obligatoriskt;  
Intrakraniella och intraspinala tumörer registreras på respektive läge.  
Läget ”Säte” under C47. 5 översätts i ICD -9 till 171.3.  
OBS!  På detta läge ska endast maligna tumörer registre ras enligt gällande 
föreskrift.  
   122 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Morfologisk typ C47  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Ganglioneuroblastom  94903  94903  406 
Malign perifer nervskidetumör (MPNST) UNS  95403  95403  456 
MPNST med rhabdomyoblastisk differentiering  95613  95603  456 
Malignt schwannom med rhabdomyoblastisk 
differentiering  95613  95603  456 
Neurilemmom, malignt  95603  95603  456 
Neuroblastom UNS  95003  95003  416 
Neuroblastom UNS utan Cyt eller PAD, se nedan  95003  95003  416 
Neurofibrosarkom/neurogent sarkom/neurosarkom  95403  95403  456 
Perifer neuroektodermal tumör (PNET)  93643  93643  416 
Perineuriom, malignt/perineuralt MPNST  95713  95603  456 
Schwannom, malignt  95603  95603  456 
Triton -tumör, malign  95613  95603  456 
Morfologiska kommentarer  C47 
Morf -kod 80003 får ej förekomma, registreras på läge C80.  
Neurofibromatos (morbus Recklinghausen) är ett syndrom och  
registreras  ej. 
Malignt neur ilemmom/Schwannom med Morf -kod 95603, betecknas i  
ICD-O/3.2  som obsolet, men bibehålls på grund av bristande alternativ.  
Enl ENCR kan man för neuroblastom som påvisats radiologiskt hos barn 
till och med 9 år registrera specifik morfkod.  
Beslut: Radiologiskt påvisat neuroblastom registreras med diagnosgrund 8 
samt  specifik kod  för Neuroblastom UNS Morf -kod 95003, C24/hist 416. 
Detta gäller för ärenden med diagnosdatum fr.o.m. 2018 -01-01. 
SOCIALSTYRELSEN  123 
 Retroperitoneala rumme t och B ukhinna 
(Peritoneum) C48  
Kliniskt läge  C48 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Retroperitonealt rum  C48.0  C48.0  C48.0  158.0  197.4  
Bukhinna, specificerad del  
(t.ex. oment och fossa Douglasi)  C48.1  C48.1  C48.1  158.8  158 
Bukhinna, icke specificerad del,  
och bukhåla  C48.2  C48.2  C48.2  158.9  158 
sublokal inom C48 med okänt  
ursprung  C48.8  C48.2  C48.9  158.9  158 
Lägeskommentarer  C48 
Det retroperitoneala rummet är ett mjukvävnadsskikt under bukhinnan men framför 
ryggraden och revbenens bakre fäste. I denna  
lokal förekommer mjukdelstumörer  och lymfom , men övriga  
tumörformer är ytterst ovanligt . 
Det kan vara vanskligt att avgöra om tum örer är primära i bukhinnan när det gäller 
tumörsjukdom som kliniskt eller PAD -mässigt anges belägna i bukhålan eller lilla 
bäckenet. Det måste klart framgå att t umören är primär på detta läge för att registre-
ras på C48 . Gynekologiska tumörer med oklart pr imärt läge skall registreras på  
C57.9 , Kvinnliga könsorgan UNS . Läget C76.2, Icke närmare specificerad lokalisat-
ion i bukhålan eller bukväggen, skall i möjligaste mån undvikas om det inte gäller 
tumörer som s aknar  
specifik morfologisk diagn os. 
I synnerhet  serös äggstockscancer utgör en utmaning. Synen på denna tumörform 
har radikalt ändrats och sedan 2014 års WHO -klassifikation för gynekologiska tumö-
rer kan dessa vara primära i äggstock, tuba eller  
peritoneum. Detta beskrivs tydligt i gällande version av vårdprogram för Ägg-
stockscancer, epitelial godkänt 2019 -10-29. Här anges att för höggradig serös cancer 
skall tuban betraktas som primärlokal om denna är  
involverad i tumörväxt eller innehåller STIC (seröst tubart intraepitelialt carcinom). 
Om tuban inte är involverad betraktas ovariet som primärlokal. Om vare sig tuba  
eller ovarium innehåller tumör betraktas peritoneum som primärlokal. Tubarcancer 
som tidigare var ytterst ovanligt blir vanligare med denna definition.  
Maligna medellinjetumörer, t.ex. gona dala tumörer, kan förekomma  
retroperitonealt, registreras på läge C48.0.  
   124 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Morfologisk typ C48  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Mesoteliom, bifasiskt, malignt (C48.1 och C48.2)  90533  90503  776 
Mesoteliom, epiteloitt, malignt (C48.1 och C48.2)  90523  90503  776 
Mesoteliom, fibröst, malignt (C48.1 och C48.2)  90513  90503  776 
Mesoteliom, malignt UNS (C48.1 och C48.2)  90503  90503  776 
Seröst carcinom höggradigt,  primärt i peritoneum 
(C48.1 och C48.2)  84613  84603  096 
Seröst carcinom låggradigt, primär i peritoneum  
(C48.1 och C48.2)  84603  84603  096 
Serös borderlinetumör primär i peritoneum  (C48.1 
och C48.2)  84421/b  84423/b  094/b  
Morfologiska kommentarer  C48 
Adenocarcinom i bukhinna är nästan alltid metastaser, men primära tumörer i 
denna lokalisation kan förekomma. Kontrollera om det är en primär tumör el-
ler metastas.  
läge C80.  
SOCIALSTYRELSEN  125 
 Bindväv, unde rhuds - och annan 
mjukvävnad C49  
Kliniskt läge  C49 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Huvud inkl. ansikte, ytteröra och hals,  
exkl. orbita (C69.6) och näsbrosk (C30.0)  C49.0  C49.0  C49.0  171.0  197.0  
Övre extremitet och skuldra  C49.1  C49.1  C49.1  171.2  197.2  
Nedre extremitet och höft  C49.2  C49.2  C49.2  171.3  197.3  
Bröstkorg, exkl. mediastinum (C38)  C49.3  C49.3  C49.3  171.4  197.7  
Buk UNS  C49.4  C49.4  C49.4  171.5  197.7  
Bäcken inkl säte, ljumskar och perineum  C49.5  C49.5  C49.5  171.6  197.7  
”Säte”      171.3   
Bål UNS  C49.6  C49.6  C49.6  171.7  197.1  
inom C49 med okänt ursprung  C49.8  C49.9  C49.9  171.9  197.9  
Icke specificerat läge inom C49  C49.9  C49.9  C49.9  171.9  197.9  
översättning    C49.8  C49.8  171.8  197.8  
Lägeskommentarer  C49 
OBS! För pariga lägen, C49.1, C49.2 och C49. 5 är sidoangivelse obligatorisk;  
 
Underlokalen ”säte” på C49.5 registreras på läge ICD/9 171.3.  
 
Sarkom i subkutan fettväv registreras på läge C49.  
Sarkom i definierade organ registreras på respe ktive läge inklusive hud (C44).  
   126 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Morfologisk typ C49  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Abdominal fibromatos  88221/b  88211/b  701/b  
Aggressiv fibromatos, desmoid  UNS 88211/b  88211/b  701/b  
Alveolärt mjukdelssarkom  95813  95813  796 
Atypiskt fibroxantom  88301  88301  715 
Atypiskt fibröst histiocytom  88301  88301  715 
Atypiskt lipom/ ytligt  högt differentierat liposarkom  88501/b  88501/b  721/b  
Carcinosarkom UNS  89803  89803  896 
Epiteloidcellssarkom  88043  88043  796 
Ewing sarkom extraskelettalt  93643  92603  756 
Fibromyxosarkom  88113  88113  716 
Fibrosarkom UNS  88103  88103  706 
Fibrosarkom, infantilt  88143  88103  706 
Fibromyxoitt sarkom, ossifierande  88423  88003  796 
Fibröst histiocytom, malignt  88303  88303  716 
Glattmuskeltumör av oklar malignintetspotential 
STUMP  88971/b  88901/b  661/b  
Granularcellstumör, malign  95803  95803  686 
Hemangioendoteliom, malignt  91303  91303  506 
Hemangiopericytom UNS  88151 /b 88001 /b 793/b 
Hemangiopericytom, malignt  88153  88003  796 
Hemangiosarkom  91203  91203  506 
Jättecellstumör, tenosynovial, malign  92523  88023  796 
Jättecellssarkom, ej i ben  88023  88023  796 
Jättecellstumör i mjukvävnad, malign  92513  88023  796 
Kaposis sarkom  91403  91403  566 
Kondrosarkom, UNS extraskelettalt  92203  92203  736 
Leiomyosarkom, epitelioitt  88913  88903  666 
Liposarkom, UNS  88503  88503  726 
Liposarkom, högt differentierat  88513  88503  726 
Liposarkom, ytligt  högt differentierat/atypiskt lipom  88501/b  88501/b  721/b  
Liposarkom, dedifferentierat  88583  88503  726 
Liposarkom, myxoitt  88523  88503  726 
Liposarkom, pleomorft  88543  88503  726 
Liposarkom, rundcelligt  88533  88503  726 
Liposarkom, blandat  88553  88503  726 
Lymfangiosarkom  91703  91703  546 
Mesenkymom, malignt  89903  88003  796 
Mesodermal blandtumör, malign  89513  89513  896 
Tabellen f ortsätter på följande sida . 
SOCIALSTYRELSEN  127 
1)Myeloitt sarkom/granulocytiskt sarkom/klorom  99303  99303  226 
Myosarkom/myogent sarkom  88953  88953  696 
Myxosarkom  88403  88403  716 
Osteosarkom, UNS extraskelettalt  91803  91803  766 
Pleomorfcelligt sarkom  88023  88003  796 
Rhabdomyosarkom med ganglielik differentiering  89213  89003  676 
Rhabdomyosarkom, pleomorft, adult typ  89013  89003  676 
Sarkom UNS  88003  88003  796 
Småcellig rundcellig desmoplastisk tumör  88063  88003  796 
Småcelligt sarkom  88033  88003  796 
Solitär fibrös tumör, malign  88153  88003  796 
Spolcelligt sarkom  88013  88013  796 
Synovialt sarkom, bifasiskt  90433  90403  776 
Synovialt sarkom, epiteloitt  90423  90403  776 
Synovialt sarkom, spolcelligt  90413  90403  776 
Morfologiska kommentarer  C49 
1)Kodas under respektive läge dock ej blodbildande organ enligt regel E ICD-O/3.2 . 
Jättecellstumör i mjukv ävnad utan malignitetsangivelse  registreras ej.  
Kaposis sarkom registreras endast en gång en ligt regel 4.1 för multipla primärtu-
mörer enligt WHO ICD -O, Third edition sidan 35.  
Den nya koden för malignt PECom 87143  är godkänd i ICD-O/3.2 . och införs från 
2019 -01-01.  
Atypiskt fibröst histiocytom/fibroxantom är i gränslandet för att uppfylla regist re-
ringsplikten, den premaligna potentialen värderas olika i källorna. Registrerades inte 
från och med 2015 -01-01, registrering återinförd 2017 -01-01. 
Ewingsarkom registrerades tidigare med Morf -kod 92603, från och med ICD -O/3.2 
med start 2019 -01-01 används  93643 på grund av ändring i WHO -klassifikationen.  
Hemangiopericytom UNS registrerades tidigare med Morf -kod 91501/b - 91501/b 
- 533/b. Hemangiopericytom malignt registrerades tidigare med Morf -kod 91503 - 
91503 - 536. Ändringen genomfördes i samband med övergången till ICD -O/3.2.   
För komplett lista över morfologiska koder, se WHO ICD-O/3.2 .  128 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Bröstkörtel (Mamma) C50  
Bröstcancer, det vill säga cancer utgående från bröstkörteln, är en av de van-
ligaste cancerformerna i landet, den näst vanligast e hos hela befolkningen 
och den vanligaste hos kvinnor. År 2018  insjuknade mer än  7500 kvinnor i 
bröstcancer, vilket motsvarar nästan en tredjedel av cancerfallen hos kvinnor. 
Det finns också bröstcancer hos män, med det är mycket ovanligare med 
cirka 60 i nsjuknade män under samma år.  
Antalet fall med nyinsjuknande i bröstcancer har ökat . De senare årens 
landvinningar inom diagnostik och behandling , med en individuellt anpassad 
kombination av olika behandlingsformer, beroende på tumörens typ, stadium 
och b iologiska egenskaper h ar haft en stark positiv påverkan på prog nosen 
för bröstcancer. D en relativa 10 -årsöverlevnaden (räknat på samtliga under-
grupper av bröstcancer hos kvinnor) är cirka 86  %, jämfört med cirka 60  % 
1980.  Dessa båda faktorer gör att många  kvinnor lever med bröstcancer över 
en längre tid.  
För en  andel på mellan 5 och 10 % av bröstcancerfallen räknas genetiska 
faktorer som dominerande orsak, till största delen relaterat till mutationer i 
generna BRCA1 eller BRCA2. Individer i familjer med an hopningar av 
bröst - och framförallt ovarialcancer skall erbjudas så kallad onko -genetisk 
rådgivning och eventuellt utredning.  Övriga riskfaktorer är till stora delar re-
laterade till kvinnligt könshormon och dess effekter , vilket också påverkas av 
livsstils faktorer och kvinnans reproduktionsanamnes . En annan stark riskfak-
tor är tidigare bröstcancer, såväl in situ former som invasiv tumör.  
Tidig upptäckt är av stor betydelse för prognosen och därför finns ett scre-
eningprogram med mammografiundersökningar som omfattar alla kvinnor 
mellan 40 och 74 år.  Cirka hälften av alla bröstca ncrar upptäcks via scre-
eningen. Kännbar knöl i bröstet, hudförändringar eller sekretion från bröst-
vårtan kan vara andra tidiga symt om. Vid utredning av misstänkt brösttumör  
används så kallad trippeldiagnostik med bilddiagnostik , klinisk undersökning 
samt vävnadsprov.  
Under 2020 har version 3 av Nationellt vårdprogram för Bröstcancer for-
mulerats och godkänts i flera underversioner där den slutliga är 3.4. Det före-
ligger tämli gen stora revisioner gällande diagnostik  och det finns också  ett 
uppdaterat KVAST -dokument bifogat vårdprogrammet  och en större tyngd 
vid molekylärbiologisk  karakterisering för prognostik och behandling.  
Det finns en något reviderad ver sion av WHO Classifi cation of Breast 
Tumours, 5th ed som on -line version, publicerad i augusti 2019. Det finns en 
viss diskrepans mellan hur man ställer upp klassifikationen i WHO -boken  
och vilken uppdelning och vilka koder man valt att förorda i KVAST.  
SOCIALSTYRELSEN  129 
 Kliniskt läge  C50 Sida ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Bröstvårta och  
vårtgård  höger  C50.0  C50.0  C50.0  174.1  170.1  
vänster  C50.0  C50.0  C50.0  174.2  170.2  
okänd  C50.0  C50.0  C50.0  174.9  170.9  
Central del  höger  C50.1  C50.1  C50.1  174.1  170.1  
vänster  C50.1  C50.1  C50.1  174.2  170.2  
okänd  C50.1  C50.1  C50.1  174.9  170.9  
Övre, inre (medial) 
kvadrant  höger  C50.2  C50.2  C50.2  174.1  170.1  
vänster  C50.2  C50.2  C50.2  174.2  170.2  
okänd  C50.2  C50.2  C50.2  174.9  170.9  
Nedre, inre (medial) 
kvadrant  höger  C50.3  C50.3  C50.3  174.1  170.1  
vänster  C50.3  C50.3  C50.3  174.2  170.2  
okänd  C50.3  C50.3  C50.3  174.9  170.9  
Övre, yttre (lateral) 
kvadrant  höger  C50.4  C50.4  C50.4  174.1  170.1  
vänster  C50.4  C50.4  C50.4  174.2  170.2  
okänd  C50.4  C50.4  C50.4  174.9  170.9  
Nedre, yttre (lateral) 
kvadrant  höger  C50.5  C50.5  C50.5  174.1  170.1  
vänster  C50.5  C50.5  C50.5  174.2  170.2  
okänd  C50.5  C50.5  C50.5  174.9  170.9  
Axillarutskott  höger  C50.6  C50.6  C50.6  174.1  170.1  
vänster  C50.6  C50.6  C50.6  174.2  170.2  
okänd  C50.6  C50.6  C50.6  174.9  170.9  
Överväxt till/från an-
gränsande sublokal 
inom bröst (C50) 
med okänt ursprung  höger  C50.8  C50.9  C50.9  174.1  170.1  
vänster  C50.8  C50.9  C50.9  174.2  170.2  
okänd  C50.8  C50.9  C50.9  174.9  170.9  
Bröstkörtel, UNS  höger  C50.9  C50.9  C50.9  174.1  170.1  
vänster  C50.9  C50.9  C50.9  174.2  170.2  
okänd  C50.9  C50.9  C50.9  174.9  170.9  
Vid flera samtidiga 
tumörer med 
samma morfologi 
och inom samma  
sidas bröst skall en  
tumör registreras 
med aktuell ICD-
O/3.2  kod med fö l-
jande översättning. 
Om tumörerna finns 
i olika kvadran ter 
används C50.9.  
Antalet tumörer re-
gistreras i separat 
variabel i registret . höger    C50.8  C50.8  174.3  170.7  
vänster    C50.8  C50.8  174.4  170.8  
okänd    C50.8  C50.8  174.9  170.9  
  130 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Lägeskommentarer  C50 
Ett kvinnobrösts inre delar består av lobulerad körtelvävnad med gångstruk-
turer som sammanflyter till centrala mjölkgångar vilka  mynnar i bröstvårtan. 
Körtelvävnadens storlek varierar över tid och relaterat till hormonspegeln. 
Bröstet i övrigt domineras av  fett- och bindväv, där mängd och halt också va-
rierar över tid.  
I läget innefattas bindväven i bröstkörteln men inte den omgivande fettvä-
ven eller själva hudbeklädna den.  
Bröstet utom de centr ala strukturerna delas  in i kvadranter enligt ICD -O. 
Kliniskt a nges ofta lokalisationen av icke -centrala tumörer med klockslag .  
För registrering skall detta enligt internationella riktlinjer för cancerregister 
översättas till kvadranter enligt figur en nedan. Den biologiska signifikansen  av 
kvadrantindelningen är däremot tveksam . Tumörer i övre yttre kvadranten är 
vanligast och utgör upp mot hälften av alla tumörer. Detta har föreslagits bero 
på påverkan av hudvårdsprodukter, men beror sannolikt på att mest bröstväv-
nad finns i denna kvadrant. Centralt belägna tumörer h ar som grupp sämre  
prognos, men detta är relaterat till att de är mer svåra att upptäcka vilket ger  
diagnos i senare stadier i högre utsträckning.  
Notera att för partiella resektat kan det finnas en skillnad mellan ”klock-
slagsangivelsen” i patologiutlåtan dets svar och den kliniska anamnesen, då 
gäller angivelsen i anamnesen. Ett resektat kan utgöra egentligen endast en 
kvadrant, och patologen kan ha behov av att ange klockslag i ”preparatet” 
snarare än i hela bröstet till exempel för radikalitetsbedömninga r. För 
mastektomipreparat skall klockslagsangivelserna vara likvärdiga i utlåtandet  
Så kallad accessorisk eller aberrant bröstvävnad kan finnas ut i armhålan , 
vilket motsvarar axillarutskott nedan. Vid tolkning av utlåtande med fynd av 
bröstcancer i axill en måste på lokalen primär cancer särskiljas från lymfkör-
telmetastas av tumör utgången från den huvudsakliga bröst vävnaden.  
Notera skillnaden mellan vänster och höger bröst  i lägesbeteckningarna .  
OBS! Sidoangivelse är obligatorisk:  
SOCIALSTYRELSEN  131 
 Figur: Klockpos itioner, kvadranter och ICD -koder för läge C50. Notera att 
läge C50.6 utgör axillära svansen av bröstet.  
Multifokal lokalisation  
Definieras som flera tumörer i samma sidas bröst med samma morfologi och 
vid samma diagnostillfälle.  
Från och med diagnosdatum 2017 -01-01 gäller följande:  
Oavsett antalet tumörer vid ett och samma tillfälle görs endast en registre-
ring men med uppgift om totala antalet tumörer av samma morfologi i 
samma bröst oavsett sublokal. OBS! För diagnoser med diagnosdatum fram 
till och med 2016 -12-31 gäller tidigare kodningsprincip.  
Kodningsprinciper för manifestationer av 
bröstcancer över tid  
De biologiska mekanismerna bakom bröstcancer , de morfologiska egenskap-
erna samt modern behandling gör att en kvinna kan ha flera och långvariga 
manifestationer av bröstcancer under sitt liv. För att hantera detta har mer el-
ler mindre komplicerade principer för kodning fastlagts.  
Den relativt höga andelen fall med gen etiskt påverkad tumörutveckling 
samt den starka kopplingen till östrogenpåverkan  gör att det inte är ovanligt 
att en kvinna utvecklar bröstcancer mer än en gång under sitt liv. Den största 
riskfaktorn för att utveckla bröstcancer i ett bröst är till exempe l att ha eller 
ha haft cancer i det andra bröstet. Dessutom gör d e beh andlingsmässiga 
framgångarna  att många lever under många år med spridd bröstcancer . 
Många brösttumörer har en tendens till lobulerat eller diffust växtsätt, och 
det kan vara vanskligt at t helt säkert avgöra om det rör sig om en grenande 
tumör eller flera separata tumörhärdar vid d en morfologiska undersökningen. 
Teoretiska regler med avstånd mellan härdar används vid diagnostiken . 
Den kliniska användningen av begreppen återfall/recidiv och  förnyad mani-
festation är något varierande och kan vara svårtolkade ur kodningssynvinkel . 
 132 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Klinisk o rdlista  
• Radikalt borttagen tumör; om det vid operationen samt vid den efterföl-
jande histopatologiska undersökningen ses frisk vävnad omgivande tumö-
ren benämn s tumören som radikalt exciderad/opererad. N otera att detta 
inte utesluter att  det finns submikroskopisk spridning till närbelägen väv-
nad eller kärl. Radikalitet är särskilt vansklig att bedöma för diffusa tumör-
varianter.  
• Recidiv;  återfall i sjukdom. Anvä nds kliniskt som ett tämligen vitt be-
grepp för förnyad manifestation av tidigare diagnostiserad sjukdom.  
• Lokalrecidiv;  återfall i sjukdom där manifestationen är på samma anato-
miska plats som tidigare. Kan a nvänd as kliniskt på flera olika sätt för för-
nyad t umörmanifestation efter tidigare operation , det vill säga såväl efter 
till synes radikal primäroperation som när känd resttumör funnits. ”Recidi-
vet” kommer i det senare fallet då ur klinisk synvinkel när resttumören ger 
symt om. 
Kodningsprinciper  
För att systematisera kodningen av bröstcancer används nedanstående  defi-
nitioner av olika former av återfall/förnyade manifestationer av bröstcancer-
sjukdom.  
Ny primär bröstcancer, återfall i sjukdom, med samma eller annan morfo-
logi kan förekomma i såväl samma som mo tstående bröst. För att en tumör ur 
kodningssynvinkel skall betraktas som en ny primärtumör, och registreras 
som en sådan, skall föregående tumör vara beskriven som radikalt borttagen 
och/eller ha annan morfologi.  
Om nya prover från lokalen för en tidigare  operation som beskrivits som 
icke-radikal visar tumör med samma morfologi som ursprungsprovet räknas 
detta som lokalt återfall och skall inte generera en ny registrering.   
Något om utredningsgång och typer av preparat 
för morfologisk undersökning  
Efter inledande bilddiagnostik är , vid misstanke om eller behov att utesluta 
malign sjukdom, nästa steg någon form av morfologisk undersökning för att 
avgöra om operation skall göras och i så fall vilken typ eller om preoperativ 
onkologisk behandling är att reko mmendera.  
I många fall görs en finnålspunktion , med eller utan ultraljudsledning,  
vilket ger ett cytologiskt preparat. Det cytologiska utfallet kan tala för eller 
emot malignitet, men kan inte särskilja fall med bara in situ -tumör. Det cyto-
logiska materi alet ger inte heller helt adekvata möjligheter för molekylärbio-
logisk profilering.  
Vid behov av mer omfattande preoperativ information görs istället mellan-
nålsbiopsier , som ibland kallas kolv -biopsier (”core biopsies på engelska”) . 
Detta ger ett material som kan bedömas histologiskt och där komplett mole-
kylärpatologisk undersökning kan göras.  
Om en lesion misstänks vara godartad, men ändå är svårbedömd i cyto - 
logisk undersökning kan förändringen skalas ut, vilket ibland kallas  
”lumpectomy”, resektat av förändringen .  KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
SOCIALSTYRELSEN  133 
 Avgränsade tumörer med gynnsamma markörer i utfallet av mellannålsbi-
opsier kan tas bort med endast en mindre del bröstvävnad medföljand e, så 
kallad partiell mastektomi  eller sektorresektat.  
Om hela bröstet tas bort, s å kallad mastektomi , kan denna gå ner till under-
liggande senhinnor/fascia eller även vid omfattande tumörväxt även innefatta 
delar av underliggande bröstmuskel.  
Vid preoperativt kända/starkt misstänkta lymfkörtelmetastaser i armhålan 
görs en ”axill utrymnin g” i samband med primäroperationen. Annars utförs 
ett portvaktskörtelförfarande under operationen och vid fynd av tumör vidtas 
ytterligare åtgärder efter att resultatet erhållits. Anledningen till att mer kon-
servativa regimer för axillutrymning införts är att sekundäreffekterna av att 
sakna lymfdränage till armen är mycket besvärliga.  
   134 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Morfologisk typ C50  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Carcinom vanligare typer invasiva former  
Invasivt bröstcarcinom NST (No special type)  85003  85003  096 
Adenocarcinom UNS/maligna körtelceller  81403  81403  096 
Duktalt carcinom blandat med andra typer av 
mammarcarcinom  (än lobulär cancer)  85233  81403  096 
Duktalt carcinom, duktogent carcinom, UNS  85003  85003  096 
Duktalt och lobulärt carcinom, kombinerat  85223  81403  096 
Kribriformt carcinom UNS  82013  82013  096 
Lobulärt carcinom blandat med andra typer av 
mammarcarcinom  85243  81403  096 
Lobulärt carcinom UNS  85203  85203  096 
Lobulärt och duktalt carcinom, kombinerat  85223  81403  096 
Medullärt carcinom med lymfoitt stroma  85123  85103  096 
Medullärt carcinom, atypiskt  85133  85103  096 
Metaplastiskt carcinom UNS  85753  85303  096 
Mikropapillärt (duktalt) carcinom  85073  85003  096 
Morbus Paget och duktalt carcinom in situ  85433  85433  096 
Morbus Paget och infiltrerande duktalt carcinom  85413  85433  096 
Morbus Paget/Pagets sjukdom i bröst  85403  85403  096 
Mucinöst cystadenocarcinom UNS  84703  84703  096 
Tubulärt adenocarcinom  82113  82113  096 
Carcinom vanligare typer in situ/precancerösa former  
Duktalt carcinom in situ/intraduktalt carcinom, UNS  85002/b  85002/b  094/b  
Lobulär cancer in situ UNS/klassisk typ  85202/b  85202/b  094/b  
Lobulär cancer in situ florid typ  85202/b  85202/b  094/b  
Lobulär cancer in situ pleomorf typ  85192/b  85202/b  094/b  
Papillära lesioner  
Papillär cancer Intracystisk , (in situ ) 85042/b  82602/b  094/b  
Papillär cancer intracystisk, invasiv  85043  82603  096 
Papillärt adenocarc inom intraduktalt ,(in situ)  85032 /b 82602/b  094/b  
Papillärt adenocarcinom i bröst  85033  82603  096 
Papillärt carcinom inkap slat, (in situ)  85042 /b 82602 /b 094/b 
Papillärt carcinom inkapslat , invasivt  85043  82603  096 
Papillär cancer solid, in situ  85092 /b 82602/b  094/b  
Papillär cancer solid, invasiv  85093  82603  096 
Invasiva carcinom ovanliga/spottkörtelliknande typer  
Adenomyoepiteliom med carcinom  89833  85623  196 
Inflammatoriskt carcinom, metaplastiskt sarkoma-
töst växande  85303  85303  096 
Apokrint  adenocarcinom  84013  84013  096 
Adenoidcystisk carcinom  82003  82003  056  KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
SOCIALSTYRELSEN  135 
Sekretoriskt carcinom i bröst  85023  81403  096 
Onkocytärt adenocarcinom  82903  82903  096 
Lipidrikt carcinom  83143  80103  196 
Glykogenrikt carcinom  83153  80103  196 
Sebaceöst carcinom  84103  84103  046 
Signetringscarcinom  84903  84903  096 
Tall-cell/kolumnärcells -carcinom med reverserad 
polaritet  85093  82603  096 
Polymorft adenocarcinom  85253  81403  096 
Mesenkymala och fibroepiteliala tumörer  
Angiosarkom strålinducerat  91203  91203  506 
Angiosarkom epitelioitt  91203  91203  506 
Leiomyosarkom  88903  88903  666 
Phyllodestumör borderline  90201/b  90200/b  051/b  
Phyllodestumör malign  90203  90203  056 
Neuroendokrin tumör NET1  82403  82403  086 
Neuroendokrin tumör NET2  82493  82403  086 
Neuroendokrint carcinom småcelligt SCNEC  80413  80413  196 
Neuroendokrint carcinom storcelligt LCNEC  80133  80123  196 
Morfologiska kommentarer  C50 
Bröstcancer uppkommer från bröstkörtelepitel och klassificeras sedan gam-
malt i grunden enligt sitt morfologiska utseende. Invasiv tumör föregås av in 
situ-former, men det är vanligt a tt in situ -komponenten är utbredd även när 
det finns övergång i invasion. Speciellt för bröstcancer är att utbredningen av 
in situ -cancer påverkar prognos och behandlingsbehov och skall beskrivas i 
detalj i det morfologiska svaret. För andra tumörformer sa knar ofta före-
komsten av kvarvarande in situ -cancer praktisk betydelse om invasion finns.  
Den största andelen av bröstcancerfall, något över 2/3 är av den typ som  
tidigare benämndes duktal cancer, som sedan 2012 beskrivs som ”NST=no 
special type” i WHOs k lassifikation.  I denna grupp hamnar samtliga tumörer 
som inte uppfyller kriterierna för någon av typerna med specifika morfologiska 
drag.  
Bland de cancrar som utgörs av specialformer är lobulär bröstcancer den 
vanligaste motsvarande cirka 1/5 av totalantal et fall.  
   136 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 För samtliga former finns en särskild tumörgradering, Nottingham Histolo-
gic Grade/NHG, en utveckling av Elstons gradering. Här vägs grad av körtel-
bildning, kärnornas utseende samt antalet mitoser ihop enligt en särskild al-
goritm till en grad 1-3. 
Sedan länge är också uttrycket av receptorer för östrogen (ER) och proges-
teron (PR) av stor vikt, detta undersöks med immunhistokemi tillsammans 
med proliferationsmarkören Ki -67. Tumörer som har ett ökat uttryck av ge-
nen för en tillväxtfaktor, HER2 sv arar på en specifik behandling. Uttrycket 
kan undersökas med immunhistokemi men kompletteras ofta med molekylär-
patologiska metoder.  
Senare års forskn ing där ett stort antal geners  uttryck och eventuella för-
ändringar har kunnat undersökas simultant ligger till grund för en indelning 
av bröstcancer i så kallade molekylära subtyper. Dessa korrelerar väl till ut-
fall i de traditionella värderingsmetoderna och man kan således med denna 
kunskap kategorisera tumörerna i de molekylära subtyperna Luminal A -lik, 
Lumi nal B -lik, HER2 -postitiv/luminal, HER2 -positiv i cke-luminal och Trip-
pelnegativ utan att göra molekyläranalyserna på fall i kliniskt bruk. Utfallet 
har betydelse för prognos  och behandlingsstrategi, men i dagsläget inte för 
registreringen.  
Vid morfologisk undersökning, till exempel cytologi, som endast visar 
ospecifik körtelcancer/adenocarcinom UNS skall även på denna lokal koden 
81403 användas.  
Aktuell version av KVAST -dokumentet föreslår en SNOMED -kod för apo-
krin cancer som inte finns i ICD -O/3.2 och ange r klartexten cancer med apo-
krina drag  till koden som i ICD -O/3.2.  
Papillär cancer i bröst har egen kod enligt ovan.  
Vid samtidig förekomst av Mb Paget och duktal cancer beror det på vad 
som står i utlåtandet om huruv ida det är kontinuerliga lesioner eller två sepa-
rata härdar , vilket  avgör om samlingskoderna skall användas eller om det är 
lämpligt att göra två separata registreringar.  
Lobulär cancer in situ har i vissa klassifikationer ändrats till att betraktas 
som en hyperplasi, men uppfyller fortfarande k riterierna för registrering i fö-
reskriften.  
Phyllodestumörer som är betecknade som borderline eller maligna skall  
registreras. Tumörer betecknade som UNS och som inte ha r någon  annan 
tydlig angivelse i texten förutsätts vara benigna och registreras inte.  
SOCIALSTYRELSEN  137 
 På platsen förekommer även hematolymfoida tumörer, dessa registreras på 
sin lokal i enlighet med regelverket för blodsjukdomar. Det finns en särskild 
variant av anaplastiskt storcelligt lymfom som är relaterad till inflammatorisk 
reaktion runt bröstimpla ntat. Även denna registreras på sin lokal i enlighet 
med regelverket för blodsjukdomar med morf -koden 97153.  
Ett fåtal mesenkymala tumörer har specifika manifestationer på lokalen, 
för koder för övriga hänvisas till mjukdelsläget.  
Den manliga bröstkörteln s tumörer  
I manlig bröstkörtel förekommer i princip endast duktal och lobulär in situ 
och invasiv cancer samt Pagets sjukdom i bröstvårta som registreringsplik-
tiga tumörer på aktuellt läge, med koder enligt ovan.  
För komplett lista över morfologiska ko der, se WHO ICD-O/3.2 . 
   138 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Kvinnliga könsorgan  
Översikt lägen kvinnliga könsorgan.  ICD-O 
Vulva (blygden)  C51 
Slida (vagina)  C52 
Livmoderhals (cervix och collum uteri)  C53 
Livmoderkropp (corpus uteri)  C54 
Livmoder (uterus)  C55 
Äggstock (ovarium)  C56 
Andra och ospecifiderade kvinnliga könsorgan  C57 
Inledning  
De kvinnliga könsorganen har en yttre del, bestående av vulva, och en inre 
del bestående av slidan och livmodern och dess adnexa.  
Vulva saknar ett levande svenskt ord. Ordet blygd används inte i modern t 
språk. Ibland används de korrekta benämningarna på de två delarna; förgår-
den och mellangården.   
Äggstocken som enda delen av livmoderns tillhörande strukturer har ett 
eget läge, alla övriga delar, inklusive den viktiga äggledaren ingår i andra 
och ospeci ficerade kvinnliga könsorgan i ICD -Os indelning.  
 
Tumörer i kvinnliga könsorgan behandlas i : 
WHO Classification of Tumours Editorial Board. Female genital tu-
mours [Internet]. Lyon (France): International Agency for Research on 
Cancer; 2020 (WHO classificat ion of tu mours series, 5th ed.; vol. 4). Nät-
versionen uppdateras kontinuerligt.  
 
Lägena prägla s av atypi i epitelceller  samt carcinom. Cervix yttre delar do-
mineras av skivepitelförändringar och övrig a slemhinnor av körtelcancer. 
Äggstockar, tubor och bukhinnan i lilla bäckenet delar en grupp epiteliala tu-
mörer som kan ha sitt ursprung i en dera av dessa stru kturers yta och där det 
egenliga  ursprunget kan vara svårt att utskilja. Livmoderns muskelvägg do-
minera s av mesenkymala tumörer där de  godartade, icke -registreringspliktiga 
leiomyomet är vanligast. Äggstockarnas centrala delar är ursprung för icke -
epiteliala för läget specifika tumörer. Cervixcancer har en starkt etiologisk 
koppling till infektion i s lemhinnan av humant papillomvirus/HPV av hög - 
till medelonkogena typer medan i stort sett samtliga övriga tumörtyper har 
koppling till spegeln av kvinnliga könshormoner.  
 
För gynlägena används en kombination av stadieindelning enligt TNM och 
stadieindelni ng enligt FIGO. Denna beskrivs i detalj i vårdprogrammen och 
kan vara en god ledtråd till om tumören betraktas som en invasiv eller icke -
invasiv form, detta kan vara särskilt användbart för de epiteliala äggstockstu-
mörerna där avgränsningen kan vara svår.  
SOCIALSTYRELSEN  139 
 På lägena förekommer även melanocytära tumörer, hematolymfoida tumö-
rer och vissa former av mjukdelstumörer.  
 
För melanocytära tumörer hänvisas till separat övergripande stycke nedan.  
 
Hematolymfoida tumörer förekommer med parenkymatös infiltration på 
läget, där diffust storcelligt B -cellslymfom samt varianter av Burkitt -lymfom 
dominerar, men även myelosarkom (granuocytsarkom/chlorom) kan före-
komma.  För kodning av hematolymfoida tumörer hänvisas till lymfomka-
pitlen.  
För mjukdelstumörer listas lokaltypi ska former på lägena men för kom-
plett lis ta hänvisas till mjukdelsläget.  
Det förekommer även neuroendokrina tumörer.  I den aktuella klassifikat-
ionen rekommenderas i princip den indelning som numera används för de 
flesta lägen.  
Melanocytära tumörer i kvinnl iga könsorgan  
Morfologisk typ  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Melanom, malignt  87203  87203  176 
Melanom, in situ  87202/b  87202/b  174/b  
Melanom, desmoplastiskt  87453  87453  176 
Melanom, mukos alt lentiginöst in situ 87462/b  87202/b  174/b  
 
Melanom kan förekomma i vulvahud och i slemhinnor. Malignt melanom 
kan även förekomma som primär förändring i parenkymet av flertalet organ, 
men detta är mycket ovanligt för kvinnliga könsorgan . Metastatisk växt av 
melanom med annan primärlokal kan teoretiskt förekomma, men är även det 
ovanligt.  
Neuroendokrina tumörer i kvinnliga könsorgan  
Neuroendokrin tumör  NET UNS  82403  82403  086 
Neuroendokrin tumör  NET G1  82403  82403  086 
Blandform  småcelligt neuroendokrint carcinom SCNEC 
och annat carcinom  80453  80413  196 
Blandform storcelligt neuroendokrint carcinom LCNEC 
och annat carcinom  80133  50123  196 
 
Ovan listas standardvarianterna. Om annan form, till exempel blandform , 
anges som diagnos och har giltig kod i ICD -O/3.2 används denna.   140 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Kvinnl iga yttre könsorgan (Vulva) C51  
Kliniskt läge  C51 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Yttre  blygdläpp (labium majus) 
inkl. Bartholins körtlar och  
ovanliggande hud  C51.0  C51.0  C51.0  184.1  176.7  
Inre blygdläpp (labium minus)  C51.1  C51.1  C51.1  184.2  176.7  
Klitoris  C51.2  C51.2  C51.2  184.3  176.7  
sublokal inom vulva (C51) med 
okänt ursprung  C51.8  C51.9  C51.9  184.4  176.0  
Vulva UNS  C51.9  C51.9  C51.9  184.4  176.0  
Vid flera samtidiga tumörer med 
samma morfologi och inom 
samma sublokal skall varje tumör 
registreras med aktuell ICD-O/3.2  
kod med följande översättning    C51.8  C51.8  184.8  176.8  
Lägeskommentar  C51 
Vid mer utbredd tumör, vanligen skivepitelcancer, kan det vara ok lart om det 
faktiska ursprunget är vagina eller vulva. Kodningsregeln är att om doku-
menterad tumörväxt förekommer i vulva skall tumören registreras som vul-
vacancer.  
Notera också att för en individ får en C24/hist -kod endast  registreras en 
enda gång på läge C51  inklusive underlägena  oavsett hur lång tid som förflu-
tit mellan tumördiagnoserna. Detta för med sig att om en registrerad tumör 
motsvarande en C24/hist -typ redan vid för sta diagnostillfället är invasiv  
kommer i ngen ytt erligare registrering att göras för denna C24/hist -typ på 
detta läge. Detta gäller fall med diagnosdatum f rån och med 2017 -01-01. 
SOCIALSTYRELSEN  141 
 Morfologisk typ C51  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Skivepitellesioner  preneoplastiska/in situ  
Intraepitelial neoplasi vulvär (väl-) differentierad  80712 /b 80702/b  144/b  
Skivepiteldysplasi höggradig/HSIL  80772/b  80702/b  144/b  
VIN3 Vulvär intraepitelial skivepitelneoplasi  80772/b  80702/b  144/b  
Skivepitelcancer  
Skivepitelcarcinom HPV -pos 80853  80703  146 
Skivepitelcarcinom HPV -neg 80863  80703  146 
Adenocarcinom av mammarkörteltyp  85003  85003  096 
Adenocarcinom mucinöst intestinal typ  81443  81403  096 
Adenocarcinom  UNS 81403  81403  096 
Apokrint carcinom  84013  84003  146 
Ekrint adenocarcinom  84133  84003  046 
Morbus Paget, extramammä r (alltid malign)  85423  85423  096 
Myoepitelialt carcinom  89823  85623  196 
Phyllodestumör av borderline typ  90201/b  90200/b  051/b  
Porocarcinom  84093  83903  046 
Svettkörtelcarcinom  84003  84003  046 
Germinom (groddcellstumör UNS)  90643  90643  981 
Gulesäckstumör  90713  90713  826 
Mesenkymala tumörer  
Dermatofibrosarkoma  protuberans DFSP, fibro-
sarkoma töst  88323  88323  715 
Dermatofibrosarkoma protuperans SFSP,  
pigmenterat  88331  88323  715 
Ewing sarkom extraskelettalt  93943  92603  756 
STUMP  88971/b  88901/b  661 
Leiomyosarkom, myxoitt  88963  88903  666 
Liposarkom UNS  88503  88503  726 
Liposarkom, dedifferentierat  88583  88503  726  142 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Liposarkom, hägt differentierat  88513  88503  726 
Liposarkom, ytligt högt differentierat/atypiskt lipom  88501/b  88501/b  721/b  
Rhabdomyosarkom, embryonalt UNS  89103  89103  676 
Rhabdomyosarkom, pleomorft (adult typ)  89013  89003  676 
Solitär fibrös tumör (SFT) malign  88153  88003  796 
Morfologiska kommentarer  C51 
Vulvacancer har ett eget nationellt vårdprogram där den senaste versionen 
fastställdes 2019 -12-19. I detta ingår ett KVAST -dokument för patologin.  
Cytologisk undersökning fr ån vulva kan göras för att analys era förekomst 
av HPV men har inget värde som diagnostik av atypi.  
Vid misstänkta förändringar tas smärre biopsier/provexcisioner  som kan 
följas av resektat med ambition att ta bort hela områden med dysplasi. Vid 
större lesioner av invasiv vulvacancer kan vulvaresektat , ett större ingrepp 
där ytliga mjukdelar i hela vulvan  avlägsnas utföras. Detta kan åtföljas av ett 
portvaktskörtelförfarande (senti nel node) för att utröna om mikrometastaser 
finns i  ljumskarnas lymfkörtellokaler. Dysplasi och cancer i vulva ka n vara 
återkommande och m anifest cancer har dålig prognos  över tid.  
 
Skivepiteldysplasier i vulva förekommer i princip som två olika sjukdomar, 
dels som ett led i HPV -relaterad skivepiteldysplasi, dels i samband med in-
flammatoriska sjukdomar som lichen scl erosus et atroficus.  Cirka en tredje-
del av skivep itelcancer i vulva är HPV -relaterad. Båda dessa former kan i 
vissa fall ge utbredda och/eller återkommande dysplasier. För kvinnor med 
HPV -relaterad dysplasi förekommer, i synnerhet i samband med immunsupp-
ression, ofta samtida skivepiteldysplasier i cervix  och ibland vagina .  
 
I den aktuella klassifikationen har man helt lämnat den tidigare rekommende-
rade uppdelningen i undergrupper av skivepitelcarcinom beroende på enbart 
morfolog iska drag och går över till HPV -status som vattendelare. Det anges 
att positivitet för immunfärgen p16 får räknas som bevis för HPV -
positiv/beroende skivepitelcancer. Det är emellertid inte rimligt att för kod-
ningsändamål leta efter utfall i immunfärgningar i patologiutlåtanden utan 
kodningen får göras  efter satt diagnos i klartext  på sedvanligt sätt. Om upp-
gift om HPV -status saknas används skivepitelcarcinom UNS. Om diagnosti-
ker använt annan specificerad variant av skivepitelcarcinom som har god-
känd kod i ICD -O/3.2 kan denna förstås registreras . 
 
HSIL/VIN3 skall registreras. Förändrad diagnos görs om PAD med tecken på 
övergång i invasion inkommer. Det är korrekt  att göra separata registreringar 
för registreringspliktiga lesioner i vulva, vagina och cervix, men inte att göra 
upprepade registreringar av HSIL på respektive lokal.  
Även i vulva har i princip en tvågradig skala med LSIL och HSIL för be-
dömning av skivepiteldysplasi slagit igenom . Om det äldre begreppet måttlig  KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
SOCIALSTYRELSEN  143 
 vulvär dysplasi/VIN2  använts som enda diagnos, alltså utan samtidigt angi-
vande av HSIL, kvarstår vår beslutade princip att den na inte skall re gistreras 
om man inte har använt  beteckningen HSIL  också . 
Differentierad vulvär intraepitelial neoplasi  är en separat entitet och skall 
registreras som sådan med Morf -koden 80712 vilken är godkänd i ICD -O/3.2. 
och införs från 2019 -01-01. 
 
Olika varianter av körtelcellscarcinom/adenocarcinom som utgår från anoge-
nitala körtlar inklusive den lite större så kal lade Bartholinis körtel som ligger 
i mjukdelarna lateralt om vagina finns. Dessa är av typer som förekommer i 
bröst och i spottkörtlar. Om ingen närmare beskrivning finns kan adenocar-
cinom UNS användas. Notera att primär skivepitelcancer/skivepiteldysplasi er 
kan uppkomma i utförsgångarna till större körtlar.  
Adenocarcinom , mucinöst av intestinal typ ersätter det äldre begreppet 
kloakogent carcinom.  
 
Groddcellstumörer kan förekomma primärt på platsen, främst germinom och 
gulesäckstumör, men detta är ovanligt . 
 
I vulva kan i princip alla tumörer som hör till hudlägena förekomma i de 
hudbeklädda delarna. De solexponeringsrelaterade varianterna är ovanliga 
men uppstår ibland,  då även andra faktorer bidrar  till uppkomsten. För dessa 
hänvisas till hudläget. För me lanom se separat stycke i den övergripande tex-
ten för kvinnliga könsorgan.  
 
Morbus Paget, extramammär betraktas alltid som malign och ska registreras 
med Morf -kod 85423.  
 
Metastatisk växt i vulva är ovanligt men när det förekommer rör det sig vanli-
gen om spridning av tumör med primärlokal i annan del av gyn -organen. Även 
spridning av bröstcancer kan förekomma i vulva. Detta kan vara svårt att skilja 
från primärt adenocarcinom av mammarkörteltyp uppkommet i ano genitala 
körtlar.  
   144 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Översikt anatomiska lägen kvinnliga inre könsorgan  
Figuren nedan visar en schematisk översikt över kvinnliga inre könsor-
gan. 
 
Källa:  Cancerregistret  
  
SOCIALSTYRELSEN  145 
 Slida (Vagina) C52  
Kliniskt läge  C52 ICD-O/3.2  ICD-
Slida UNS  C52.9  C52.9  C52 184.0  176.1  
Lägeskommentarer  C52 
Slidan, eller vagina är en muskulär kanal beklädd med skivepiteldifferentie-
rad slemhinna som sträcker sig från öppningen i vulva till vaginaltoppen, där 
yttre delen av cervix doppar ner. Tumörväxt i vaginaltoppen representerar 
oftast cervixcancer, som vuxit ned i slidan. Kvinnliga och manliga könsorgan  
skiljer sig åt såtillvida att manliga könsorgan har en genemsam utförsgång 
för urinvägarna och könsorganen, medan kvinnliga organ har separ ata. 
 
Om huvuddelen av en tumör är belägen i slidan och ingen annan primärlokal anges 
görs registrering på läge C52.9.  
 
OBS! En individ kan endast ha samma C24/hist -kod en gång på läge C52 oav-
sett tidsintervall. Om tumören vid första diagnostillfället är i nvasiv görs inga yt-
terligare registreringar om så länge det är samma morfologi i C24/hist. Detta 
gäller f rån och med diagnosdatum 2017 -01-01. 
 
Morfologisk typ C52  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Skivepitellesioner preneoplastiska/in situ  
Skivepiteldysplasi intraepitelial höggradig HSIL  80772/b  80702/b  144/b 
VaIN3, vaginal intraepitelial skivepitelneoplasi grad III  80772/b  80702/b  144/b 
Skivepitelcarcinom HPV -neg/icke -relaterat  80863  80703  146 
Skivepitelcarcinom HPV -pos/relaterat  80853  80703  146 
Skivepitelcarcinom UNS  80703  80703  146 
Adenocarcinom/carcinom  och blandformer  
Adenocarcinom HPV -pos/relaterat  81403  81403  096 
Adenosarkoma  89333  89333  896 
Carcinom adenoidbasalt  80983  81233  126 
Carcinom adenoskvamöst  85603  85603  196 
Carcinom endometrioitt  83803  83803  096 
Carcinom i Skenes/Cowpers och Littres körtlar  81403  814030  096 
Carcinom klarcelligt  83103  83103  096 
Carcinom mesonefrisk typ  91103  91103  096 
Carcinom mucinöst, gastrisk typ  84823  84803  096 
Carcinom mucinöst, intestinal typ  81443  84803  096 
Carcinom, mucinöst UNS  84803  84803  096 
Gulesäckstumör  90713  90713  826  146 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Morfologiska kommentarer  C52 
Primära tumörer i vagina är förhållandevis ovanligt. Överväxt från närlig-
gande strukturer som cervix, urinvägar eller rektum förekommer .  
 
I vagina förekommer en rad godartade polyper, papillom, cystor och epitel-
proliferationer som inte skall registreras. Efter förlossningar och kirurgiska 
ingrepp uppkommer ofta granulationsvävnadspolyper.  
 
Även detta läge domineras av skivepiteldysplasier, men tumörbiologin skiljer 
sig något från övriga delar av kvinnliga genitala. HPV -infektion utgör pato-
genes i en mindre andel av lesionerna och indikerar något bättre prognos än 
icke-HPV relaterad neoplasi. Skivepitelcarcinom i vagina uppträder i regel i 
vaginas övre del och hos äldre kvinnor.  Det rekommenderas att man i dia-
gnostiken skiljer mellan HPV -relaterad och icke HPV -relaterad skivepitel-
cancer, men om detta inte är gjort används skivepitelcancer UNS.  
HPV -relaterade skivepiteldysplasier förekommer ibl and, i synnerhet vid 
immunsuppression, samtidigt i vulva, vagina och cervix, se kommentar i 
stycket om vulva för resonemang om registrering av upprepade förändringar.  
Övergången till en tvågradig indelning av intraepitelial dysplasi i 
LSIL/HSIL ter sig nu slagit igenom i diagnostiken, och HSIL registreras på 
vanligt sätt. Om det äldre begreppet måt tlig vaginal dysplasi/V aIN2 använts 
som enda diagnos, alltså utan samtidigt angivande av HSIL, kvarstår vår be-
slutade princip att denna inte skall registreras om man inte har använt beteck-
ningen HSIL också.  
En rad varianter av adenocarcinom kan förekomma som primära på loka-
len, även om incidencen är låg. HPV -associerat adenocarcinom, liknande 
cervikalt adenocarcinom förekommer, men även endometrioitt adenocar-
cinom,  klarcelligt adenocarcin om, mesonefri skt carcinom samt mucinöst car-
cinom av såväl gastrisk som intestinal undertyp kan ses. Som i flera övriga 
gynlokaler kan carcinomsarkom och andenosarkom förekomma . HPV -
relaterat adenocarcinom har i senaste WHO -klassifik ationen föreslagen 
Morf -kod 84833, men denna finns inte ännu i ICD -O/3.2 och om den diagno-
sen används kodas det med morfkod 81403  enligt ovan . 
Spottkörteliknande tumörer kan förekomma med utgångspunkt i vaginala 
körtelstrukturer. Mixed tumor, motsvarande pleomorft adenom är benignt 
och registreas inte, men adenoskvamöst carcinom registreras förstås. En sär-
skild tumörtyp med morfologi som sägs likna prostatacancer har sitt ursprung 
i Skenes/Cowpers körtel. Tumörformen är mycket ovanlig  och kodas som 
adenoca rcinom UNS . 
 
Mesenkymala, melanocytära och neuroendokrina tumörer kan förekomma, 
för dessa hänvisas till text i den övergripande inledningen och diagno stabel-
ler där.  
SOCIALSTYRELSEN  147 
 Livmoderhals (Cervix u teri, Collum uteri, 
Portio) C53  
 
Kliniskt läge  C53 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Endocervix/livmoderhals  C53.0  C53.0  C53.0  180.9  171 
Exocervix/portio/livmodertapp  C53.1  C53.1  C53.1  180.9  171 
sublokal inom livmoderhalsen 
(C53) med okänt ursprung  C53.8  C53.9  C53.9  180.9  171 
Livmoderhals UNS (Cervix)  C53.9  C53.9  C53.9  180.9  171 
Lägeskommentar er C53  
Cervix uteri eller livmoderhalsen utgör livmoderns distala del och genom denna 
går cervikal -kanalen, den smala kanal som utgör utflödet för menstruationsblod 
och slem från uteruskroppens slemhinna, inflödet för sädesvätska samt omvandlas 
till en del av för lossningskanalen vid förlossning. Den yttre delen kallas ofta 
portio, efter portio vaginalis cervix uteri, och denna del doppar ner i slidans topp.  
Cervix yttre delar är beklädda med skivepiteldifferenti erad slemhinna och 
de inre med körteldifferentierad slemhinna. Epitelsorterna övergår vanligen 
abrupt i varandra och var på portio denna gräns finns varierar med en kvinnas 
ålder och hormonstatus. I denna transitionszon för epitelsorterna ger infekt-
ion med HPV -virus av högrisktyp först metaplasi och sedan epitelföränd-
ringar som vid persistens kan leda till höggradig dysplasi och senare cancer.  
I Sverige finns sedan mer än ett halvsekel ett välfungerade screeningpro-
gram för att påvisa förstadier till cervixcancer, det vill säga LSIL och HSIL 
genom kallelse till gynekologi skt cellprov.  Från början togs utstryksmaterial 
från tre lokaler som färgades med Papanicolaus färg, det som ofta kallas 
PAP-test. Under 2000 -talet infördes en metod där man fixerar cellerna i en 
vätska (vätskebaserad cytologi) och sedan g ör en preparation som fästs på ett 
glas. Denna provtyp kan också användas för analys av HPV -förekomst i cer-
vix och för de flesta åldersgrupper används nu HPV -analys som primär scre-
eningmetod och cytologi utförs på provmaterialet endast vid fynd av positivi-
tet för HPV av högrisktyp. Då vaccination av flickor mot HPV infördes i det 
nationella vaccinationsprogrammet för drygt 10 år sedan har är nu de ål-
derskohorter som går i i screeningprogrammet till stora delar vaccinerade, 
och det är troligt att cytologi som primär screening -analys inom kort tas bort 
för alla åldersgrupper. Det nationella vårdprogrammet för cervixcancerpre-
vention innehåller detaljerade algoritmer för kallelser, provtagning, analys-
metoder, utredning och behandling av påvisade cellförändringar e ller malig-
nitet samt uppföljning efter utredning och behandling. Detta för med sig att 
de kvinnor som har cellförändringar kommer att provtas med cellprov och 
cervixbiopsier flertaliga gånger. Vid upptäckt av höggradig dyplasi utförs en 
behandlingsexcision  av slemhinnan runt yttre modermunne n som ofta kallas 
”cervixkon” eller ”konisering ”. Även detta ingrepp kan utföras mer än en 
gång på en kvi nna – ”re-konisering”.  Se resonemang nedan av registreringar 
per kvinna och lokal samt diagnosgrund.  
Vid oklarhet om tumören utgår från livmoderhals eller livmoderkropp  re-
gistreras den på läge C55.9.    148 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Morfologisk typ C53  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Skivepitellesion intraepitelial höggradig HSIL  
(CIN2 och CIN3) diagnosgrund 3 och 4  80772/b  80702/b  144/b  
Skivepitellesion intraepitelial höggradig HSIL (CIN2 och 
CIN3) diagnosgrund 5  80771/b  80701/b  143/b  
Skivepitelcarcinom  
Skivepitelcarcinom med mikroinvasion  
(C53.0, C53.1 samt C53.9)  80763  80703  146 
Skivepitelcarcinom diagnosgrund 5  80701/b  80701/b  143/b  
Intraepiteliala körtelcellslesioner/cancer in situ  
Adenocarcinom in situ/AIS UN S 81402/b  81402/b  094/b  
SMILE/Stratifierad mucinproducerande  
intraepitelial lesion (variant av AIS)  81402/b  81402/b  094/b  
Adenocarcinom in situ/AIS HPV -pos/relaterat  81402 /b 81402/b  094/b  
Adenocarcinom in situ/AIS HPV -neg/ icke-relaterat  81402 /b 81402/b  094/b  
Adenocarcinom /carcinom samt blandformer  
Adenocarcinom diagnosgrund 5  81401/b  81401/b  093/b  
Adenocarcinom villoglandulärt  82633  81403  096 
Adenosarkom  89333  89333  896 
Carcinom adenoidcystiskt  82003  82003  056 
Carcinom glassy -cell typ  80153  80103  196 
Carcinom seröst  84413  84413  096 
Carcinom, mucinöst gastrisk typ  84823  84803  096 
Carcinom, mucinöst intestinal typ  81443  84803  096 
Carcinom, mucinöst signetringcellstyp  84903  84903  096 
Carcinom,  mucinöst UNS  84803  84803  096 
 
Morfologiska kommentarer  C53 
Lokalen domineras av HPV -relaterade lesioner i skivepitel och körtelepitel. Det 
finns en rad varianter av tumörformer, men den aktuella klassifikationen fäster 
störst vikt vid HPV -status. Om HPV -status anges kan koder för dessa tumörva-
rianter användas. Ett  antal tumörvarianter finns listade ovan, och flera av dessa 
är mycket ovanliga men kan förekomma. Om annan typ av skivepitelcarcinom  KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
SOCIALSTYRELSEN  149 
 eller körtelcarcinom som har giltig kod i ICD -O/3.2 anges som diagnos kan 
dessa koder förstås användas. I senaste WHO -klassifikationen finns Morf -ko-
derna 84832 och 84842 angivna för HPV -relatetat respektive HPV - ickerelate-
rat adenocarcinom in situ. Dessa koder finns ännu inte i ICD -O/3.2 och tillsvi-
dare används Morf -kod 81402 för dessa.  
Enligt resonemanget ovan är det vanlig t med sekvenser av cytologiska  
undersökningar  följt av flera vävnadsprover över tid och detta ger särskilda 
utmaningar till kodningen. Om endast cytologiprov finns (diagnosgrund 5) 
kan infiltrativ tumörväxt ej med säkerhet fastställas, varför tumören alltid re-
gistreras med slutsiffra 1 i Morf -koden.   
Vanligen kan celltypen anges, d.v.s. skivepitel (Morf -kod 80701) eller kör-
telepitel (Morf -kod 81401) men även enbart mal igna celler (Morf -kod an-
tingen 80001 e ller 80101) kan förekomma  i cytologiska prov . 
Om ny anmälan med diagnosgrund 3 inkommer, skall denna registre-
ras på samma diagnostillfälle om mindre än ett (1) år förflutit. Samtidigt 
korrigeras Morf -koden (in situ alternativt infiltrativ) enligt PAD -svaret.  
OBS! En individ kan endast ha samma C24/hist - kod en gång på läge C53 
oavsett tidsintervall. Om tumören vid första diagnostillfället är invasiv görs 
inga ytterligare registreringar om samma morfologi hist/C24.  
HPV -relaterade skivepiteldysplasier förekommer ibland, i synnerhet vid 
immunsuppression, samti digt i vulva, vagina och cervix, se kommentar i 
Det finns en särskild diagnos för mikroinvasiv skivepitelcancer i cervix 
som anges med en egen kod. Koden kan inte användas för mikro invasiv 
skivepitelcancer på andra lägen.  
CIN2 och CIN3 har enligt senaste WHO -klassifikationen slagits ihop till 
HSIL vilke t ska registreras med Morf -kod 80772/b. Detta implementeras 
gradvis enligt nya nationella riktlinjer och registreringen enligt detta från 
2017 -01-01 (diagnosdatum).  
Vid samtidig förekomst av anmälningspliktiga förändringar som utgår från 
både körtelepitel och skivepitel (till exempel AIS och HSIL ) skall båda regi-
streras var för sig.  Notera att klart angiven adenoskvamös cancer är EN tu-
mör och inte samtidig förekomst av båda tumörformerna.  
SMILE/Stratifierad mucinproducerande intraepitelial lesion är en histolo-
gisk variant av cervikalt adenocarcinoma in situ som registreras med samma 
koder som andra adenocarcinom in situ.  
På lokalen före kommer någon gång neuroendokrina tumörer, groddcellstu-
mörer och mesenkymala tumörer. För dessa hänvisas till övergipande tabel-
ler. 
   150 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Livmoderkropp (Corpus uteri) C54  
 
Kliniskt läge  C54 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Isthmus  C54.0  C54.0  C54.0  182.1  172 
Endometrium (slemhinna)  C54.1  C54.1  C54.1  182.0  172 
Endometrium (enbart maligna  
mjukdelstumörer/sarkom)  C54.1  C55.9  C55 179.9  174 
Myometrium (muskelvägg)  C54.2  C55.9  C55 179.9  174 
Fundus uteri  C54.3  C54.3  C54.3  182.0  172 
sublokal inom livmodern (C54) 
med okänt  
ursprung  C54.8  C54.9  C54.9  182.0  172 
med okänt  
ursprung (enbart maligna  
mjukdelstumörer/sarkom)  C54.8  C55.9  C55 179.9  174 
Livmoderkropp UNS  C54.9  C54.9  C54.9  182.0  172 
Livmoderkropp UNS (enbart  
maligna mjukdelstumörer/  
sarkom)  C54.9  C55.9  C55 179.9  174 
Lägeskommentarer  C54 
Livmoderkroppen domineras av en tjock och kärlrik muskelvägg, myo-
metriet , som omger den centrala caviteten/håligheten. Kaviteten bekläds av 
en slemhinna, endometriet, uppbyggd av körtelstrukturer vilka tillväxer och 
avtar beroende på hormon -fasen och ett stroma med en egen celltyp. Den 
yttre ytan är delvis fri mot bukhåla och ä r där beklädd med peritonealyta. 
Framåt ligger livmoderkroppen delvis an mot urinblåsan, bakåt åtskiljs rek-
tum och livmoderkroppen av ett bukhinneveck som har namnet Fossa 
Douglasi.  
Livmoderkropp UNS använd s för fall där det inte kan avgöras om tumören 
utgår från muskelvägg eller slemhinna, vanligen sådana fall där histologisk 
diagnos saknas . 
Notera att samtliga adenocarcinom i corpus uteri skall registreras på läge 
C54.1 (endometrium) oavsett vad som anges i klinikanmälan. (Kvalitetsre-
gistret anger C54.9 f ör samtliga vilket alltså behöver korrigeras. ) 
Vid oklarhet om tumören utgår från livmoderhals eller livmoderkropp re-
gistreras den på läge C55.9.  
SOCIALSTYRELSEN  151 
  
Morfologisk typ C54  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Carcinom (hör till endometriet C54.1 )  
In situ carcinom  
Endometrioid intraepitelial neoplasi EIN/ hyperplasi 
med atypi  83802/b  81402/b  094/b  
Seröst endometriellt intraepitelialt carcinom  84412/b  84412/b  094/b  
Carcinom  
Adenocarcinom av blandad typ/mixed  83233  81403  096 
Adenocarcinom UNS, se kommentar  81403  81403  096 
Endometrioitt carcinom  83803  81403  096 
Endometrioitt carcinom med sekretorisk  
differentiering  83823  81403  096 
Endometrioitt carcinom med skivepitel - 
differentiering  85703  85703  096 
Endometrioitt carcinom med villoglandulär  
differentiering  82633  81403  096 
Mesonefriskt carcinom  91103  91103  096 
Mucinöst carcinom  (av intestinal typ)  81443  81403  096 
Odifferentierat/dedifferentierat carcinom  80203  80203  196 
Seröst carcinom/adenocarcinom  84413  84413  096 
Blandade mesenkymala/epiteliala tumörer (OBS översättning till lägeskod i ICD-O/2)  
Carcinosarkom (tidigare Müllersk blandtumör)  89803  89803  896 
Mesenkymala tumörer (OBS översättning till  lägeskod i  ICD-O/2)  
Epiteloidcellstumör perivaskulär PECOM malign 
(C54.2)  87143  90443  796 
Glattmuskeltumör av oklar malignitetspotential 
STUMP ( C54.2)  88971/b  88901/b  661/b  
Myofibroblastisk tumör, inflammatorisk  (C54.2)  88251  88001  793 
Myofibroblastiskt epitelioitt inflammatoriskt sarkom  
(C54.2)  88251  88001  793 
Leiomyosarkom ( C54.2)  88903  88903  666 
Leiomyosarkom epitel ioitt (C54.2)  88913  88903  666 
Leiomyosarkom myxoitt ( C54.2)  88963  88903  666 
Leiomyosarkom spolcelligt (C54.2)  88903  88903  666 
Rhabdomyosarkom (C54.2)  89003  89003  676 
Stromasarkom endometrioitt låggradigt, tidigare 
endolymfatisk stromamyos (C54.1)  89313  89311  875 
Stromasarkom endometrioitt UNS/höggradigt 
(C54.1)  89303  89303  876 
Uterin tumör liknande ovariell könslisttumör 
UTROSCT  (C54.2)  85901  85901  056 
Uterint sarkom odifferentierat  (C54.2 ) 88053  88003  796 
 
   152 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Morfologiska kommentarer  C54 
Läget domineras av carci nom utgångna från slemhinnan samt mjukdelstumö-
rer från muskelväggen samt blandformer av dessa.  
 
Endometrieslemhinnan tillväxer och avstöts efter menstruationscykeln under 
kvinnans fertila år. Den naturliga stimuleringen är cyklisk och växlar mellan 
tillväxt, platå och avstötning. Slemhinnan påverkas också av hormonmodule-
rande läkemedel som används fö r olika syften som preventivmedel, fertili-
tetsstimulering, mot klimakteriebesvär samt som del i till exempel bröstcan-
cerbehandling. Långvarig stimulering (utan mellanliggande faser med 
avstötning) med östrogen är en riskfaktor för uppkomst av cancer i endo-
metriet. Det finns flera undervarianter av carcinom i endometriet. Endometri-
oid typ är den vanligaste och denna graderas i tre grader. De övriga typerna 
graderas inte utan räknas till en högrisktyp (typ 2) tillsammans med grad 3 av 
endometrioid cancer. Hög risktyperna behandlas med mer omfattande kirurgi 
och eventuellt tilläggsbehandling. Det finns en utvecklingssekvens från god-
artad, reversibel, hyperplasi vilket uppkomer efter kontinuerlig hormonstimu-
lering, till hyperplasi med inslag av atypi. Detta kalla s numera intreepitelial 
neoplasi och utgör egentligen härdar med adenomomvandling i slemhinne-
körtlarna. Tidigare användes ofta termen komplex hyperplasi. När den nu-
mera förekommer i ett utlåtande som enda begrepp kan det vara vanskligt att 
avgöra om EIN av ses eller inte.  
OBS!  Tidigare registrerades endometrioitt adenocarcinom med Morf -kod 
81403. Från och med 2018 -01-01 används koden 83803 i enlighet med inter-
nationell kodning. Koden Adenocarcinom UNS 81403 kan dock fortfarande 
förekomma i preoperativa mate rial med sparsamt utbyte eller dålig kvalitet 
där typen inte säkert kan fastslås.  
I endometriet förekommer endast seröst carcinom av höggradig typ.  
Skivepitelcarcinom kan förekomma primärt i endometriet men är ytterst 
ovanligt. Överväxt från tumör primär i cervix är vanligare och vid fall med 
skivepitelcarcinom angivet i uteruscaviteten bör det undersökas noga om det 
faktiskt är en primär tumör. Notera att det är relativt vanligt med skivepitel-
differentiering områdesvis i endometrioid cancer, det är inte e n manifestation 
av skivepitelcancer utan uppfattas som en godartad reaktiv metaplasi som 
finns som en tumörkomponent.  
Det finns också mucinös cancer primärt i endometriet, tidigare har morf -
koden 84803 använts men nu betraktas dessa enligt WHO och KVAST -
dokumentet för endometrium från 2021 som mucinös cancer av intest-
inal/gastrointestinal typ, och koden för detta rekommenderas.  
Carcinosarkom, en tumör med en körtelkomponent och en mesenkymal 
komponent, kallades tidigare Müllersk blandtumör. Det är nu klarla gt att tu-
mören utgör ett carcinom i grunden och den mesenkymalt präglade kompo-
nenten uppkommer i tumörutvecklingen från epiteliala tumörceller. Tidigare 
användes Morf -kod 89503. Då tumören tidigare uppfattades mer sarkomatös 
registreras den med översättnin g ICD -O/2 C55.9.  
Koden 87143  för malig nt PECOM har godkänts i ICD-O/3.2 . och används 
från 2019 -01-01. 
Samtliga s arkom  skall registreras med översättning till ICD -O/2 C55.9.  
Choriocarcinom i uterus registreras alltid på läge C58.9.   KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
SOCIALSTYRELSEN  153 
 På läget kan även andra m esenkymala tumörer, groddcellstumörer, hema-
tolymfoida tumörer och neuroendokrina tumörer förekomma men in låg fre-
kvens.  
Livmoder (Uterus) C5 5 
 
Kliniskt läge  C55 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Livmoder UNS  C55.9  C55.9  C55 179.9  174 
Lägeskommentarer  C55 
Till läge C55.9 för s de fall där histologisk diagnos saknas och/eller det enbart 
kan fast -ställas att det rör sig om malign tumör i någon icke närmare specifi-
cerad del av uterus.  
Enligt ICD -O/2 registrerades sarkom i livmoderkroppen på läge C55.9, re-
gistreras enligt ICD-O/3.2  på läge C54.  
Äggstock (Ovarium) C56  
 
Kliniskt läge  C56 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Äggstock  C56.9  C56.9  C56 183.0  175.0  
Lägeskommentarer  C56 
OBS! Sidoangivelse är obligatoriskt; 1  = höger, 2  = vänster, 9 = okänd.  No-
tera att sidoangivelse ”9” används för bilaterala förändringar på detta läge.  
Äggstockarna, de kvinnliga könskörtlarna , är pariga organ som ingår i liv-
moderns tillhörande/adnexala delar. Äggstockarna är fästa i ligament vilka 
tillsammans med själva ovariet är inklätt i ett omslagsveck av bukhinna. 
Äggledarna löper närmast parallellt med ligamenten o ch deras avslutande 
fimbrietratt ligger  som en mössa mot äggstockarna.  
Ytan är beklädd med specialiserat epitel av bukhinne/peritonealtyp och det 
är dessa celler som räknas som ursprunget till de vanligaste formerna av ägg-
stockstumörer, de så kallade epite liala äggstockstumörerna. Bilden komplice-
ras av att dessa tumörformer också kan ha sitt ursprung i äggledarnas distala 
delar samt bukhinna i området. Carcinom av dessa typer sprider sig ofta i 
lilla bäckenet och det kan om det föreligger spridd sjukdom vid  upptäckten 
samt då vara vanskligt att säkert  avgöra om primärlokalen är ovarium, tuba 
eller bukhinna. Tidigare ansågs tubarcancer mycket ovanligt, men det har vi-
sat sig a tt ursprunget oftare är t uban än vad man tidigare ansett. Peritoneum 
anses vara primä rlokal om båda tuborna ses fria från carcinom eller intraepi-
telial cancer och om ovarierna endast företer ytlig växt.  De epiteliala tumö-
rerna har en utvecklingssekvens via adenom till så kallade borderlinetumörer, 
vilket egentlgen innebär in situ -varianter  med atypier och proliferation i 
epitelbeklädnaden av annars välavgränsade cystor. Klassifikationen kompli-
ceras av att man tillåter så kallade icke -invasiva implantat  i närliggande om-
råden men utanför primärlokalen. De epiteliala tumörerna indelas i under-
grupper efter sin celltyp.  De epiteliala äggstockstumörerna har ett eget  154 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 vårdprogram: Äggstockscancer med epitelial histologi, där den gällande vers-
ionen 3.1 är godkänd 2020 -06-01. 
På lokalen förekommer även de så kallade icke -epiteliala äggstockstumö-
rena med följande huvudtyper:  
▪ Tumörer utgångna från egentliga könsceller: dessa kan benämnas 
germinalcellstumörer, groddcellstumörer eller könscellstumörer.  
▪ Tumörer utgångna från könslistceller och/eller stromala celler: 
könslistceller har alternativ svensk benä mning könssträngceller. 
Begreppet refererar till den embryonala struktur som ger upphov 
till könskörtlarna.  
 
Klassifikationen kompliceras av att blandformer är vanliga, även mellan vari-
anter av de två huvudtyperna. Äldre tumörbenämningar kan också leva kvar, 
vilka inte passar in modern klassifikation. De icke -epiteliala äggstockstumö-
rerna har ett eget vårdprogram; Icke -epiteliala äggstockstumörer, där den gäl-
lande versionen 1.1 är godkänd 2018 -02-06. I detta vårdprogram behandlas 
även andra tumörer med s pecifika primära manifestationer i äggstockarna, 
såsom vissa mesenkymala lesioner samt neuroendokrina tumörer.  
 
För flera av tumörtyperna är såväl primär uppkomst bilateralt som metasta-
sering till motstående ovarium relativt vanligt förekommande. En del av  de 
epiteliala tumörtyperna har likartad morfologi som tumörer primära i livmo-
derns slemhinna, corpustumörer. Det är viktigt att vid den morfologiska 
undersökningen göra en så noggrann bestämning som möjligt av tumörtyp, 
primärlokal och spridning då det på verkar stadieindelningen och behand-
lingsrekommendationen.  
 
Krukenbergtumör en traditionell  benämning på metastatisk växt av mu-
cinös cancer, vanligen av signetringcellstyp, till ovarium. Den primära loka-
len är oftast magsäcken, men även andra delar av gastr ointestinalkanalen kan 
vara aktuell. Ibland benämns även andra metastaser av adenocarcinom till 
ovarium Krukenbergtumör, men detta är mindre k orrekt. (Som kuriosa kan 
nämnas  att Krukenberg när han namngav fenomenet inte insåg att det rörde 
sig om metastati sk växt.) Krukenbergtumör registreras på sedvanligt sätt för 
metastaser efter sitt primära läge om detta är känt.  
 
Notera att groddcellstumörer kan förekomma med primärlokal i hela medel-
linjen samt längs resterna av könslisten. Dessa registreras då på sitt  faktiska 
läge.  
SOCIALSTYRELSEN  155 
 Morfologisk typ C56  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Serösa epiteliala tumörer  
Serös borderlinetumör mikropapillär variant  84602/b  84423/b  094/b  
Serös borderlinetumör UNS (kan inkludera mikroinvasion)  84421/b  84423/b  094/b  
Seröst carcinom mikropapillär variant  84603  84603  096 
Seröst carcinom, höggradigt  84613  84603  096 
Seröst carcinom, icke -invasivt (kan inkludera mikroinvasion, 
men ej invasiva implantat)  84602/b  84423/b  094/b  
Seröst carcinom, låggradigt (kan inkludera”invasiva im-
plantat”)  84603  84603  096 
Mucinösa epiteliala tumörer  
Mucinös borderlinetumör (kan inkludera mikroinvasion)  84721/b  84723/b  094/b  
Seromucinösa epiteliala tumörer  
Seromucinös borderlinetumör (kan inkludera mikroinvasion)  84741/b  84723/b  094/b  
Seromucinöst carcinom (ska undvikas enl WHO)  84743  84803  096 
Endometrioida epiteliala tumörer  
Endometrioid borderlinetumör (kan inkludera mikroinvas-
ion) 83801/b  84623/b  094/b  
Endometrioitt adenocarcinom UNS  83803  83803  096 
Klarcelliga epiteliala tumörer  
Klarcellig borderlinetumör (kan inkludera mikroinvasion)  83131/b  84623/b  094/b  
Klarcelligt adenocarcinom  83103  83103  096 
Övriga carcinom  
Carcinom dedifferentierat  80203  80203  196 
Blandade mesenkymala och epiteliala tumörer  
Glattmuskeltumör av oklar malignitetspotential STUMP  88971/b  88901/b  661/b  
Stromasarkom endometrioitt låggradigt, tidigare endolym-
fatisk stromamyos  89313  89311  875 
Stromasarkom endometrioitt UNS/höggradigt  89303  89303  876 
Brennertumörer  
Brennertumör, borderlinetyp/ (kan inkludera mikroinvasion)  90001/b  90001/b  054/b  
Brennertumör, malign  90003  90003  056 
Rena könslisttumörer  
Granulosacellstumör, adult  86203  86203  056 
Granulosacellstumör, juvenil  86221  86211  055 
Könslisttumör med annulära tubuli  86231  86211  055 
Sertolicellstumör  86401  86401  063 
   156 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 (forts.)  
Morfologisk typ C56  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Rena stromala tumörer  
Tekom UNS  86000/b  86000/b  054/b  
Tekom, luteiniserat med skleroserande peritonit  86010/b  86000/b  054/b  
Fibrom, cellulärt  88101/b  88101/b  703/b  
Fibrosarkom  88103  88103  706 
Leydigcellstumör  86500  86501  051 
Steroidcelllstumör  86700  86700  051 
Steroidcellstumör, malign  86703  86703  056 
Blandade könslist -stromala tumörer     
Gynandroblastom  86321  86321  056 
Könslist stromal tumör UNS  85901  85901  056 
Sertoli -Leydigcellstumör, lågt differentierad  
(malign)  86313  86313  066 
Sertoli -Leydigcellstumör, lågt differentierad (malign) med 
heterologa element  86343  86313  066 
Sertoli -Leydigcellstumör, medelhögt differentierad  86311  86311  063 
Sertoli -Leydigcellstumör, medelhögt differentierad med 
heterologa element  86341  86311  063 
Sertoli -Leydigcellstumör, retiform  86331  86311  063 
Sertoli -Leydigcellstumör, retiform med heterologa element  86341  86311  063 
Sertoli -Leydigcellstumör, väl -/högt differentierad  86310  86311  063 
Rena groddcellstumörer     
Dysgerminom  90603  90603  066 
Choriocarcinom, icke -gestationellt  91003  91003  806 
Embryonalt carcinom  90703  90723  826 
Gulesäckstumör (yolk sac tumour)  90713  90713  826 
Teratom, omoget  90803  90803  826 
Blandade groddcell -könslist stromala tumörer     
Groddcellstumör -könslist -stromacellstumör, blandad  85941  85901  056 
Gonadoblastom inkl malign groddcellstumör  90731/b  90851/b  823/b  
Monodermala teratom och somatiska tumörer från der-
moidcystor     
Carcinoid  82403  82403  086 
Carcinoid mucinös  82433  84803  096 
Carcinoid strumal  90911  90803  826 
Struma ovarii, malign  90903  90803  826 
Teratom inklusive dermoidcysta med med malign omvand-
ling  90843  90843  826 
Adenocarcinom i rete ovarii  91103  91103  096 
Mesoteliom  90503  90503  776 
Småcelligt carcinom, hyperkalcemisk typ  80443  80433  196 
Småcelligt carcinom, pulmonell typ 80413  80413  196 
Solid pseudopapillär tumör  84521/b  81401/b  093/b  
Wilms tumär  89603  89603  886 
Wolffsk tumör/FATWO  91101/b  91101/b  093/b   KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
SOCIALSTYRELSEN  157 
 Morfologiska kommentarer  C56 
Ovarialcancer med en viss  Morf -kod registreras endast en gång även om den  
skulle uppträda även i det andra ovariet.   
Enligt gällande föreskrift (HSLF -FS 2016:7) registreras histologiskt be-
nigna tumörer som maligna i C24/hist på koderna 051, 053, 055 och 063 på 
läge C56.  
 
För att tränga igenom de olika tumörtyperna kan det vara till hjälp att an-
vända följande frågor:  
1. Är det en epite lial eller icke -epitelial tumör?  
2. Är det en ren form eller en blandform ? 
3. Om epitelial tumör är det en borderlinelesion eller en invasiv 
lesion ? 
 
De epiteliala tumörerna är epidemiologiskt vanli gast på läget. Stadieindel-
ningen inklusive invasionsgraden är av största vikt för behandlingsstrategin, 
varför man i diagnostiken lägger stor kraft på att avgöra om det rör sig om en 
borderlinetumör eller en tumör med ”äkta invasion”. Begreppen icke -inva-
siva och invasiva implantat är vanskliga, men den angivna stadieindelningen 
kan vara en ledtråd. På lokalen förekommer ofta godartade cystbildningar 
som kan benämnas enkla cystor, adenom och cystadenom med olika epitelty-
per. Dessa skall inte registreras.  
Borderlinetumörer  registreras enligt ICD-O/3.2  med Morf -kod med slut-
siffra 1, t idigare enligt ICD -O/2 med Morf -kod med slutsiffra 3.  tumör.  
Endometrioid cancer kan vara spridning från corpus, men är vanligen vid 
förekomst i ovariet primärt uppkommen i härdar av endometrios, vilket är en 
stark riskfaktor för just denna tumörtyp  i ovariet . 
Kode rna 84741/b för seromucinös borderline tumör och 84743 för 
seromucinöst carcinom är godkänd a i ICD-O/3.2  och skall  användas från 
2019 -01-01. Begreppet seromucinös cancer r ekommenderas inte i klassifikat-
ionen men kan förekomma i diagnostiken.  
Brenner -tumör  består av nästen av övergångsepitel i ett tätt fibromatöst 
stroma. Den vanligaste formen, Brennertumör  UNS , är godartad och skall 
inte registreras, men i ovanliga fall för ekommer  borderlinelesioner eller ma-
ligna Brennertumörer vilka skall registreras med koder enligt ovan.  
Carcinosarkom, tidigare Müllersk blandtumör, förekommer i ovanliga fall 
på läget, denna räknas numera som ett carcinom trots sin blandade histomor-
fologi. Dessa registrerades tidigare med Morf -kod 89503.  
För de epiteliala äggstockscancrarna är molekylärpato logisk tilläggsanalys 
numera av största vikt. Den mest betydelseful la är analys av förekomst av 
BRCA-mutationer i tumören. Vid påvisad mutation i tumören, eller vid fa-
miljär anhopning av ovariecancer, skall onko -genetisk undersökning erbju-
das. 
 
Teratom är en tumörform som liknar anläggningsrubbning, det vill säga 
vävnad uppkommer på ”f el” plats. Ett moget teratom består av  fullt utmog-
nade, icke -atypiska vävnadskomponenter  och registreras inte om det inte  rör 
sig om varianterna med end okrin aktivitet . I ett moget teratom kan någon 
gång malignifiering/malign transformation av en vävnadskomponent äga  158 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 rum, det vill säga en ”vanlig” malign tumör uppkommer i teratomet, vilket då 
blir registreringspliktigt enligt ovan. Den vanligaste somatiska cancern som 
uppkommer  i teratom är skivepitelcancer, men andra cancerformer samt 
gliom kan förekomma. Tänk på att primär skivepitelcancer i ovarium är 
ovanligt, och man bör kontrollera om det är metastas eller malignifiering i ett 
moget teratom som ligger bakom diagnosen.  
Omog na teratom innehåller  embryonala vävnadskomponenter och dessa 
räknas kodningsmässigt till  groddcellstumör erna och registreras  som omoget 
teratom.  
Moget (cystiskt) teratom i ovarium är en vanlig förändring som är god-
artad och inte skall registreras. Dermoid cysta och epidermoidcysta är tradit-
ionella namn på  undervarianter av moget teratom  och registreras inte heller .  
 
De rena groddcellstumörena är en relativt överskådlig grupp . Könslisttumö-
rena, stromala tumörer och blandformer dessa emellan är vanskliga att  såväl 
diagnostisera som koda. De flesta former är ovanliga.  
Koden 85941 för Groddcells -könslist -stromacellstumör blandad från  
senaste WHO -klassifikationen är godkänd i ICD-O/3.2  och skall  användas 
T.o.m. 1988 registrerades alla tekom som  maligna, dvs. enligt C24/hist 
056. Fr.o.m. 1989 ändrades kodinstruktionen till följande i C24/hist: tekom 
UNS 054/b, granulosa -tekacellstumör 055, lipidcellstumör 051.  
 
Mesoteliom registrerades tidigare endast en gång per individ t .o.m. 2015 -12-
31. Från 2016 -01-registreras varje tumör var för sig.  
 
För komplett lista över morfologiska koder, se WHO ICD-O/3.2 .2. 
SOCIALSTYRELSEN  159 
 Andra och ospecific erade kvinnliga 
könsorgan (C57)  
Kliniskt läge  C57 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Äggledare (tuba)  C57.0  C57.0  C57.0  183.2  175.1  
Breda ligamentet  C57.1  C57.1  C57.1  183.3  175.1  
Runda ligamentet  C57.2  C57.2  C57.2  183.5  175.1  
Parametriet  C57.3  C57.3  C57.3  183.4  175.1  
Uterina adnexa UNS  
(tuba + ovarium)  C57.4  C57.4  C57.4  183.9  175.9  
Andra specificerade delar av  
kvinnliga könsorgan inklusive 
Wolffska gången  C57.7  C57.7  C57.7  183.9  175.9  
kvinnliga könsorgan (C51 -C57)  
med okänt ursprung  C57.8  C57.9  C57.9  184.9  176.9  
Cancer uteri et ovarii  C57.8  C76.3  C76.3  195.3  199.4  
Kvinnliga könsorgan UNS  C57.9  C57.9  C57.9  184.9  176.9  
samma morfologi och inom samma 
sublokal skall varje tumör registreras 
med aktuell ICD-O/3.2  kod med  
följande översättning    C57.8  C57.8  183.8  175.8  
Lägeskommentarer  C57 
OBS! Sidoangivelse är obligatoriskt för lägena C57.0. C57.1. C57.2, C57.3 
och C57.4 : 
”Cancer uteri et ovarii” är en äldre beteckning för sammanhängande  
tumörväxt i uterus och ovarium där det är oklart vilket organ som är primär-
tumörens läge. Beteckningen blir mer ovanlig, då det finns en algoritm för att 
fastställa  vilket som är ursprun get som vanligen kan användas.  
Enligt gällande föreskrift (HSLF -FS 20 16:7) registreras histologiskt  
benigna tumörer som maligna i C24/hist på koderna 051 , 053, 055 och 063 
på läge C57.  
   160 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Morfologisk typ C57  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Carcinom mucinöst  84803  84803  096 
Ependymom  93913  93913  485 
Serös borderlinetumör  84421/b  84423/b  094/b  
Serös t tubart  intraepitelialt carcinom/  
STIC (C57.0)  84412/b  84412/b  094/b  
Seröst carcinom höggradigt  84613  84603  096 
Seröst carcinom låggradigt  84603  84603  096 
Skivepitelcarcinom squamotransitionellt  81203  81203  116 
Teratom omoget  90803  90803  826 
Wolffsk tumö r/FATWO  91101/b  91101/b  093/b  
 
Vid bilateral förekomst av STIC skall två registreringar göras. Vid cancer av 
samma typ i båda tubor eller i tubor och ovarier skall endast en registrering 
göras.  
 
SOCIALSTYRELSEN  161 
 Moderkaka (Placenta) C58  
Kliniskt läge  C58 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Moderkaka  C58.9  C58.9  C58  
D39.2  181.9  173 
 
Morfologisk typ C58  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Choriocarcinom UNS  91003  91003  806 
Choriocarcinom gestationellt, bl andat med annan 
groddcellstumör   91013  90803 826 
Invasiv mola, UNS  91001  91002  806 
Invasiv mola, misstänkt  91000/b  91000/b  801/b  
Mola/mola hydatidosa UNS  91000/b  91000/b  801/b  
Mola/mola hydatidosa  komplett  91000/b  91000/b  801/b  
Mola/mola hydatidosa  partiell/inkomplett  91030/b  91000/b  801/b  
Trofoblastisk tumör utgående från moderkaksbädden 
(PSTT)  91041/b  91043/b  803/b  
Trofoblastisk tumör, epiteloid  (ETT)  91053  91043  806 
Morfologiska kommentarer  C58 
På läget förekommer tumörbildningar som är relaterade till placentabildning, 
det vill säga molabildningar samt t umörer som uppkommer i den celltyp som 
bildar grunden för placenta under graviditet  (trofoblaster) , på engelska 
”gestati onal trofoblastic diseas e”. 
Den mest maligna tumörformen utgående från, eller med celltyper liknande , 
trofoblast är choriocarcinom. Notera att choriocarcinom också finns i en vari-
ant som räknas till groddcellstumörerna och inte är relaterad till graviditets-
produkter, så kallad ic ke-gestationell typ.  
Trofoblastisk tumör utgående från moderkaksbädden, PSTT  (placental site 
trofoblastic tumour)  regis trerades tidigare med Morf -kod 91043, C24/hist 
806, vilket var en konstruerad kod, som ej fanns i ICD -O/2.  
EPS (exaggerated placental site), placental site nodule och placental site  
plaque uppfyller inte i nuläget kriterierna för registrering . 
Choriocarcinom gestationellt blandat (engelsk term mixed trophoblastic 
tumour) är en blandform med choriocarcinom och minst en av placental  
Molabildningar, det vill säga trofoblastsjukdomen hydatidiform mola  utgör 
i grunden abnorma graviditetsprodukter och , delas in i komplett eller inkom-
plett/partiell mola , beroende på om det finns en andel mer ordinär placentat-
ion eller  inte. Dessa former har separata koder.  
Det finns också invasiv molabildning, vilket innebär inväxt i myometrium 
eller uterina kärl, eller ”metastatisk” variant med manifestation utanför 
uteruscaviteten. Invasiv mola är vanligen av komplett typ, men kan oc kså 
vara inkompletta/partiella. Om uppgift om invasion/metastas eller misstanke 
om detta anges används koderna för dessa tillstånd. Mola med misstänkt in-
vasivitet reg istreras som mola med Morf -kod 91000/b, Morf -koden 91001 får 
endast användas för säkerstäl ld invasiv mola.  
För komplett lista över morfol ogiska koder, se WHO ICD-O/3.2 .  162 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Urinvägar och Manliga könsorgan  
Lägen C60, C61, C62, C63, C64, C65, C66, C67 och C68  
Penis C60  
Kliniskt läge C60  ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Förhud (preputium)  C60.0  C60.0  C60.0  187.1  179.0  
Ollon (glans)  C60.1  C60.1  C60.1  187.2  179.0  
Peniskropp  C60.2  C60.2  C60.2  187.3  179.0  
inom penis (C60) med okänt ursprung  C60.8  C60.9  C60.9  187.4  179.0  
Penis UNS inkl hud  C60.9  C60.9  C60.9  187.4  179.0  
morfologi och inom olika  sublokal er skall 
ICD-O/3.2  kod med följande översätt-
ning    C60.8  C60.8  187.4  179.0  
 
Morfologisk typ  C60 ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Bowenoid papulos  80772/b  80702/b  144/b  
Erythroplasia Queyrat (skivepitelcancer in situ)  80802/b  80802/b  144/b  
Melanocytär nevus med grav/stark dysplasi/atypi 
(dysplastisk t nevus) (enbart läge C60.9)  87270/b  87202/b  174/b  
Morbus Bowen (skivepitelcancer in situ)  8070 2/b 80812/b  144/b  
Melanom, mukos alt lentiginöst in situ  87462/b  87202/b  174/b  
Pagets sjukdom/Morbus Paget  85423  85423  096 
Skivepitelcarcinom basaloitt/  
papillärt -basaloitt HPV -relaterat  80833  80703  146 
Skivepitelcarcinom blandat  80703  80703  146 
Skivepitelcarcinom papillärt UNS  80523  80703  146 
Skivepitelcarcinom sarkomatoitt/spolcelligt  80743  80703  146 
Tabellen f ortsätter på följande sida .   KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
SOCIALSTYRELSEN  163 
 Morfologisk typ  C60 ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Skivepitelcarcinom vanlig typ , 
ej HPV -relaterat  80703  80703  146 
Skivepite lcarcinom verruköst /cuniculatum  80513  80703  146 
Skivepitelcarcinom vårtigt/basaloitt  
HPV-relaterat  80543  80703  146 
Skivepitelcarinom pseudohypertroft/  
pseudoglandulärt  80753  80703  146 
Skivepitelial intraepitelial neoplasi/HSIL penil/odif-
ferentierad PeIN  80772/b  80702/b  144/b  
Skivepitelneoplasi intraepitelial differentierad  
penil/differentierad PeIN  80712/b  80702/b  144/b  
Skivepitelial intraepitelial neoplasi/HSIL UNS  80772/b  80702/b  144/b  
Skivepitelial intraepitelial neoplasi basaliod  80772/b  80702/b  144/b  
Morfologiska kommentarer  C60 
Tumörförekomsten på läget domineras av olika typer av skivepiteltumörer, 
där man i modern diagnostik kan använda sig av många undergrupper, delvis 
relaterat till förekomst av HPV -infektion.  
På läget kan även ett flertal mesenkymala tumörer samt lymfom påträffas. 
Se ICD -O/3 eller r espektive l äge för dessa koder.  
Pagets sjukdom/Morbus Paget registreras numera alltid som malign för  
extramammära typer. Tidigare var det möjligt att registrera även med in situ 
kod. 
På lokalen skiljer man kliniskt, men endast ibland histopatologiskt, på ett 
par olika varianter av penil skivepitelial intraepitelial neoplasi/skivepitelcan-
cer in situ, vilka har egna koder i ICD -O/3. Erythroplasia Queyrat motsvarar 
en solitär in situ lesion på slemhinnebeklädd yta och Morbus Bowen motsva-
rar en solitär in situ lesion på hudbeklädd yta. Bowenoid papulos är ett kli-
niskt tillstånd med multipla lesioner som är mer vårtliknande och som kli-
niskt betraktas som benignt med ingen eller minimal risk för utveckling till 
invasiv cancer. Histologiskt ser i princip alla dessa tre ut  som varianter av 
HSIL/skivepitelcancer in situ. Detta gör att ställningstagandet om registrering 
av Bowenoid papulos är vanskligt: ur klinikerns synvinkel är detta ett benignt 
tillstånd, men förändringen uppfyller föreskriftens inklusionskriterium 
höggrad ig histologisk dysplasi.  
   164 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Blåshalskörtel (Prostata) C61  
 
Kliniskt läge  C61 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Blåshalskörtel  C61.9  C61.9  C61 185.9  177 
 
Morfologisk typ C61  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Prostatacarcinom/adenocarcinom /acinärt adenocar-
cinom prostata  81403  81403  096 
Adenocarcinom duktalt  85003  85003  096 
Adenocarcinom duktalt blandat med acinärt  85003  85003  096 
Adenocarcinom duktalt kribriformt  82013  82013  096 
Adenocarcinom duktalt papillärt  82603  82603  096 
Adenocarcinom duktalt solitt  82303  80103  196 
Adenocarcinom intraduktalt IDC  85002/b  85002/b  094/b  
Adenocarcinom med neuroendokrin differentiering  85743  81403  096 
Carcinom basaloitt/basalcellstyp  81473  81403  096 
Carcinom pleomorft jättecell/sarkomatoitt/spolcellig  85723  81403  096 
Körtelcellsneopl asi intraepitelial höggradig HG PIN/PIN3  81482/b  81402/b  094/b  
Mucinöst (kolloitt) carcinom  84803  84803  096 
Neuroendokrin tumör väl differentierad  82403  82403  086 
Neuroendokrint carcinom  NEC småcelligt  NECSC  80413  80413  196 
Neuroendokrint carcinom NEC storcelligt  NECLC  80133  80123  196 
PIN3/prostatisk intraepitelial neoplasi, grad III (körtelepitel), 
HGPIN  81482/b  81402/b  094/b  
Signetringscells carcinom  84903  84903  096 
Urotelialt carcinom  81203  81203  116 
Morfologiska kommentarer  C61 
På lokalen domineras tumörförekomsten av adenocarcinom. De flesta är 
prostatiska adenocarcinom som egentligen är av acinär typ men som diagnos-
tiseras som UNS, men flera väldefinierade varian ter som är ovanligare men 
som finns i WHOs klassifikation och kan dyka upp.  
När det gäller precancerösa, in situ och malignitetsmisstänkta lesioner har 
diskussioner om registreringsplikten och föreskriftens tolkning förelegat.  
HGPIN/PIN3 skall anges i PAD om inte samtidig invasiv cancer förelig-
ger, och uppfyller föreskr iftens kriterier för histologisk höggradig dysplasi, 
men inkluderas inte i kvalitetsregistret. Gällande Nationella vårdprogram  
antogs 2020 -03-03. Enligt detta skall intraduktal cancer alltid anges i PAD, 
oavsett om invasiv cancer föreligger eller inte. Även intraduktal cancer upp-
fyller kriterierna i föreskriften för histologisk höggradig dysplasi, och denna 
inkluderas i kvalitetsregistrer. I cancerregistret regi streras intraduktal cancer 
endast om det inte finns tidigare eller samtidig invasiv komponent.  
SOCIALSTYRELSEN  165 
 Urotelialt carcinom kan förekomma primärt i prostata, men är relativt ovanligt. 
Om patienten har diagnostiser ad urotelial cancer i urinvägarna betraktas rappor-
tering av urotelial cancer i prostata  som manifestaion av denna och får ingen 
egen registrering. .  
I läget kan över tid endast en precancerös, en misstänkt invasiv och en inva-
siv tumör av samma morfologiska typ  (C24)  registreras och i den ordningen.  
 
På lä get kan även ett antal mesenkymala tumörer samt lymfom påträffas.  
Se ICD-O/3.2  eller respektive läge för dessa koder.  
Testikel (T estis) C62  
Kliniskt läge  C62 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Icke nedvandrad (retinerad)  
testikel och ej i pungen belägen  
(ektopisk) testikel  C62.0  C62.0  C62.0  186.9  178 
Nedvandrad testikel  
(belägen i pungen)  C62.1  C62.1  C62.1  186.9  178 
Testikel UNS  C62.9  C62.9  C62.9  186.9  178 
Lägeskommentarer  C62 
Sidoangivelse  är obligatoriskt för läget;  
1 = höger, 2  = vänster, 9  = okänd sida  
Om inte testikelns läge (pung/icke nedvandrad) framgår används C62.1, ned-
vandrad testikel sedan 2012 -01-01. 
Grod dcellstumörer kan förekomma på andra, extragonadala lägen, då van-
ligen i med ellinjen såsom mediastinalt. Dessa registreras på respektive fak-
tiskt läge (till exempel mediastinalt C38.3 och retroperitonealt C48.0).  
Resttillstånd efter tumör i testikel (ärrfibros) efter behandling av gonadal 
tumör som diagnostiserats med till exempel  biopsi av metastas i regionala 
lymfkörtlar, registreras på läge C62.  
   166 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Morfologisk typ  C62 ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Germinalcellstumörer från germinalcellsneoplasi in situ  
In situ tumör  
Germinalcellstumör, intratubulär/Germinal-
cellsneoplasi in situ (ITGCNU)  90642/b  90642 /b 824/b 
Rena tumörformer  
Seminom, UNS  90613  90613  066 
Seminom med AFP -stegring  90613/0  90853  826 
Embryonalt carcinom, UNS  90703  90703  826 
Gulesäckstumör postpubertal/gulesäckstu-
mör/yolk sac tumour  
(tidigare endodermalsinustumör)  90713  90713  826 
Choriocarcinom  91003  91003  806 
Teratom postpubertalt (över 16 år)  90803  90803  826 
Teratom med malign transformation/förekomst av 
somatisk cancer  90843  90803  826 
Blandade  tumörformer  
Blandad germinalcellstumör med  
seminomkomponent  90853  90853  826 
Blandad germinalcellstumör utan  
seminomkomponent  90813  90803  826 
Germinalcellstumör  av okänd typ  
Groddcellstumör av regredierad typ/utbränd  90801/b  90801/b  823/b  
Germinalcellstumörer ej utgående från germinalcellsneoplasi in situ  
Spermatocytisk tumör  90633  90613  066 
Carcinoid/monodermalt teratom med högt diff 
neuroendokrin tumör  82403  82403  086 
Germinalcellstumör, blandad (teratom med  
seminomkomponent)  90853  90853  826 
Gulesäckstumör prepubertal typ 90713  90713  826 
Könslists - och stromala tumörer  
Leydigcellstumör, UNS  86501/b  86501/b  051/b  
Leydigcellstumör, malign  86503  86503  056 
Sertolicellstumör, UNS  86401/b  86401/b  063/b  
Sertolicellstumör, malign  86403  86403  066 
Sertolicellstumör storcellig kalcifierande  86421/b  86401/b  063/b  
Sertolicellstumör intratubulär storcellig  
hyaliniserande  86431/b  86401/b  063/b  
Blandad könslists och stromal tumör UNS  85921/b  85900/b  051/b  
Könlists - och stromal tumör oklassificerad eller  
ofullständigt differentierad  85911/b  85900/b  051/b  
Övrigt  
Gonadal stromacellstumör, UNS  85901/b  85900/b  051/b  
SOCIALSTYRELSEN  167 
 Morfologiska kommentarer  C62 
På denna lokal finns ett stort antal diagnoser och blandformer som är giltiga 
enligt ICD -O. Användningen av dessa har växlat över tiden, och en del be-
grepp anses numera som ålderdomliga, dessa finns inte med i listan ovan,  
vilken är anpassad till  WHOs kla ssifikation från 2016.  
Alla tumörer registreras var för sig om det klart framgår att det är separata 
tumörer och inte delar av en blandtumör.  
Sedan 2012 -01-01 registreras även seminom med förhöjd AFP -nivå med 
koden för seminom.  
Även för teratom finns mång a tillåtna varianter i ICD -O och synen på 
olika varianter har ändrats över tid. I den nuvarande klassifikationen har pati-
entens ålder vid diagnos betydelse för klassifikationen.  Mogna teratom oav-
sett ålder registrerades enligt ICD -O/2 med morf -kod 90801, C 24/hist 823/b. 
Under perioden ICD7 till och med ICD9 registrerades samtliga postpubertala 
teratom hos män enligt C24/hist 826. Gäller från och med 2014 -01-01. 
På läget kan även ett antal mesenkymala tumörer samt lymfom påträffas.  
Se ICD-O/3.2  eller respek tive läge för dessa koder.  
   168 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Andra och ospec ificerade manliga 
könsorgan C63  
 
Kliniskt läge  C63 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Bitestikel (epididymis)  C63.0  C63.0  C63.0  187.5  179.7  
Sädesledare (ductus deferens)  C63.1  C63.1  C63.1  187.6  179.7  
Pung (skrotum), hud, melanom  C63.2  C63.2  C63.2  187.7  190.5  
Pung (skrotum), hud, exkl melanom  C63.2  C63.2  C63.2  187.7  191.5  
Pung (skrotum), UNS exkl. hud och  
tunica vaginalis  C63.2  C63.2  C63.2  187.7  179.1  
Andra specificerade manliga könsorgan 
inkl. sädesblåsa och tunica vaginalis  C63.7  C63.7  C63.7  187.9  179.7  
inom manliga könsorgan (C60 -C63.7) 
med okänt ursprung  C63.8  C63.9  C63.9  187.9  179.9  
Manliga könsorgan UNS  C63.9  C63.9  C63.9  187.9  179.9  
översättning    C63.8  C63.8  187.8  179.8  
Lägeskommentarer  C63 
Sidoangivelse (1=höger, 2=vänster, 9=okänd sida) är obligatoriskt för bitesti-
kel och sädesledare.  
Mesoteliala tumörer kan förekomma på läge C63.7, dessa är vanligen  
benigna, observera att endast maligna mesoteliom registreras.  
Mesoteliom registrerades fram till 2015 -12-31 endast en gång per individ 
men från 2016 -01-01 registreras varje tumör var för sig.  
Adenomatoid tumör är en benign förändring och skall inte registreras.  
Morfologisk kommentar  C63 
För diag noskoder hänvisas till ICD-O/3.2 . 
SOCIALSTYRELSEN  169 
 Njure (Ren) C64  
 
Kliniskt läge  C64 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Njure parenkym  C64.9  C64.0  C64 189.0  180.0  
Njure UNS  
Se kommentar nedan   C64.9  C64.9  C64 189.6  180.9  
Lägeskommentarer  C64 
Sidoangivelse (1=höger, 2=vänster, 9=okänd sida) är obligatorisk.  
Primära njurparenkymtumörer registrerades enligt ICD -O/2 på läge C64.0, 
ICD9 189.0, ICD7 180.0.  
Tumör med histologisk diagnos någon typ av urotelialt carcinom  
(övergångsepitelscarcinom) registreras på läge C65.  
Vid oklarhet om tumören utgår från själva njurvävnaden eller njurbäckenet 
registrera på läge C64.9 i både ICD -O/2 och ICD-O/3.2 . I dessa fall saknas 
ofta histopatologisk eller cytologisk diagnos.  
 
Morfologisk typ  C64 ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Njurcarcinom  
Carcinom mucinöst tubulärt spolcelligt  84803  84803  096 
Klarcellig papillär njurcellscancer  83231/b  81401/b  093/b  
Njurcancer associerad med hereditär  
leiomyomatos/med MiT -translokation  83113  83103  096 
Njurcan cer klarcellig typ/mesonefroitt carcinom/  
hypernefrom  83103  83103  096 
Njurcancer kromofob  83173  83123  096 
Njurcancer medullär  85103  85103  096 
Njurcancer oklassificerad/Renalcellscarcinom UNS  83123  83123  096 
Njurcancer papillär/kromofil  82603  82603  096 
Njurcancer tubulocystisk/associerad med  
förvärvad cystsjukdom  83163  83103  096 
Njurcellscarcinom sarkomatoid/spolcellig  83183  80103  196 
Hybridisk onkocytisk chromofob tumör  83173  83123  096 
Renal cystisk neoplasi, mul tilokulär med låg  
malignitetspotential  83161/b  83101/b  093/b  
Samlingsrörscarcinom/Bellinis carcinom/collecting 
duct carcinoma  83193  83123  096 
Klarcellssarkom i njure  89643  89643  796 
Wilms tumör/nefroblastom/nefrom UNS  
Se kommentar nedan  89603  89603  886 
Nefroblastom cystiskt delvis dedifferentierat  89591  89603  886  170 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Morfologiska kommentarer  C64 
I njuren förekommer en rad tumörer med ursprung i olika celltyper. Hos 
vuxna är de olika epiteliala tumörerna dominerande med klarcellig njurcan-
cer i toppen. Hypernefrom är ett äldre namn på den klarcelliga njurcancern, 
och kod as från 2012 -01-01 som sådan med morf -kod 83103.  
(Före 2011 -12-31 användes 83123, C24/hist 096).  
Nefroblastom hos barn 0 till och med 8 års ålder  utan morfologisk verifi-
kation (cytologi eller histologi) registreras med diagnosgrund 8 och  
Morf -kod 89603.  
Multilokulär cystisk njurtumör med låg malignitetspotential benämndes  
tidigare multilokulär cystisk renalcancer.  
SOCIALSTYRELSEN  171 
 Njurbäcken (Pelvis renalis) C65 , 
Urinledare (Uretär) C66 , Urinblåsa 
(Vesica urinaria) C67  och Andra och 
icke specificerade urinorgan C68  
 
Kliniskt läge C65  ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Njurbäcken UNS /Pelvis renalis  C65.9  C65.9  C65 189.1  180.1  
 
Kliniskt läge C66  ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Urinledare  (uretär)  C66.9  C66.9  C66 189.2  181.1  
 
Kliniskt läge C67  ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Trigonum  C67.0  C67.0  C67.0  188.9  181.0  
Blåstak  C67.1  C67.1  C67.1  188.9  181.0  
Sidovägg  C67.2  C67.2  C67.2  188.9  181.0  
Framvägg  C67.3  C67.3  C67.3  188.9  181.0  
Bakvägg  C67.4  C67.4  C67.4  188.9  181.0  
Blåshals, inre uretramynning  C67.5  C67.5  C67.5  188.9  181.0  
Uretäröppning  C67.6  C67.6  C67.6  188.9  181.0  
Urachus  C67.7  C67.7  C67.7  188.7  181.6  
inom urinblåsa (C67) med okänt  
ursprung  C67.8  C67.9  C67.9  188.9  181.0  
Urinblåsa UNS  C67.9  C67.9  C67.9  188.9  181.0  
ning    C67.8  C67.8  188.8  181.0  
 
Kliniskt läge C68  ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Urinrör (uretra , inklusive prostatiska uretra ) C68.0  C68.0  C68.0  189.3  181.2  
Parauretrala körtlar  C68.1  C68.1  C68.1  189.4  181.7  
inom andra och icke specificerade urin-
organ (C64.9 -C68.1) med okänt ursprung  C68.8  C68.8  C68.8  189.8  181.8  
Urinorgan UNS  C68.9  C68.9  C68.9  189.9  181.9  
 
   172 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Lägeskommentarer  C65, C66, C67 och C68  
För C65, njurbäcken och C66 urinledare är sidoangivelse obligatorisk:  
I dessa lägen redovisas alla tumörer och tumörlika tillstånd redovisas  
som maligna.  
En del av urinröret/uretra går hos män genom prostata och kallas prosta-
tiska uretra. Strukturen hör dock till uretra.  
Vid blåssköljvätska , ett cytologiskt prov från urinb låsa registreras fyndet 
på läge C67.9.  Sköljvätska kan även komma från andra specificerade lägen 
inom urinvägarna och provet registreras då på respektive läge.  
Vid cytologiskt prov  som kommer från kastad eller tappad urin registreras 
fyndet på  
läge C68.9 . 
Sammanhängande tumörväxt omfattande njurbäcken/uretär, uretär/ urin-
blåsa eller urinblåsa/urinrör registreras på läge C68.8.  
 
För vart och ett av  lägen a C65 -68 kan högst fyra uroteliala tumörer  
(i förekommande fall per sida) registreras i följande tur oc h ordning  över tid : 
• en in situ (Tis) med Morf -kod 81202  
• en misstänkt invasiv  
• en papillär icke invasiv (Ta) med Morf -kod 81302 oavsett grad,  
inkl. LMP med Morf -kod 81301  
• en invasiv (T1 -T4) med Morf -kod 81203 oavsett grad eller 81303  
oavsett grad  
Tänk på att en registrering med diagnosgrund med lägre prioritet, i detta  
fallet  cytologi, inte skall ersätta en tidigare post. Utfallet i en under utred-
ningstiden efterföljande histologisk undersökning (px) uppfattas ha större  
säkerhet och om histologin  har lägre grad skall denna gälla.  
Om tumören vid första diagnostillfället är invasiv görs inga ytterligare  
registreringar.   
För läge C65 gäller att vid oklarhet om tumören utgår från njurparenkym  
eller njurbäcken registrera på läge C64.9 i både ICD -O/2 och ICD-O/3.2 . I 
dessa fall saknas ofta histopatologisk eller cytologisk diagnos.  
SOCIALSTYRELSEN  173 
 Morfologisk typ C65,  C66, C67 , C68 ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Urotelial papillär tumör  
Urotelialt carcinom, papillärt, icke invasivt, med 
angiven grad (alltid Ta)  813021 Grad 1 
813022 Grad 2 
813023 Grad 3  81203  116 
Urotelialt carcinom, papillärt, icke invasivt, utan 
angiven grad (alltid Ta)  81302  81203  116 
Urotelial tumör UNS  
Urotelialt carcinom, in situ  81202  81202  114 
Urotelialt carcinom UNS, med angiven grad  812031 Grad 1 
812032 Grad 2 
812033 Grad 3  81203  116 
Urotelialt carcinom UNS, utan angiven grad  81203  81203  116 
Urotelialt carcinom, misstänkt  81201  81201  113 
Urotelialt carcinom mikropapillär  81313  81203  116 
Urotelialt carcinom sarkomatoitt  81223  81203  116 
Urotelialt carcinom lymfoepiteliom liknande  80823  80823  166 
Urotelialt carcinom storcellig  80313  80313  196 
Urotelialt carcinom låg/odifferentierad  80203  80203  196 
Uroteliala lågmaligna eller misstänkta lesioner  
Urotelialt papillom, UNS  81201  81201  116 
Urotelial tumör, papillär med lågmalign potential 
(LMP/PUNLMP)  81301  81203  116 
Maligna celler UNS, diagnosgrund 5 misstänkt  80001  80001  993 
Uroteliala maligna celler UNS  
(diagnosgrund 5, se kommentar)  81201  81203  116 
Adenocarcinom, UNS  81403  81403  096 
Adenocarcinom, mucinöst  
(C67.1 och/eller C67.7)  84803  84803  096 
Neuroendokrin tumör väldifferentierad/G1  82403  82403  086 
 
   174 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Morfologiska kommentarer  C65, C66, C67 och C68  
I dessa lägen ses samma typer av tumörer, med en stark dominans för urote-
liala tumörer.  
Uroteliala tumörer finns i två huvudtyper;  papillära och icke -papil-
lära/UNS. Varje lesion skall också bedömas avseende:   
• invasion/icke -invasiv tumör  
• grad 1/grad 2/ grad 3  
Notera att invasiv papillär urotelial tumör är obsolet enligt ICD -O/3.2 och 
skall inte användas. Invasiva tumörer registreras m ed kod för invasiv urote-
lial tumör UNS . 
Urotelialt carcinom in situ är skild från de  icke-invasiva papillära tumörerna, 
och betraktas som ett förstadium till icke - papillär urotelial tumör.  
 In situ förändringar (TiS) och Ta förändringar hör till gruppen icke-inva-
siva, alla övriga, dvs T1 -T4 hör till gruppen invasiva.  
Tumörernas biologi tillsammans med rådande behandlingsstrategier med 
undvikande av radikaloperation till förmån för lokal kirurgisk eller medicinsk 
behandling ger ofta ett sjukdomsförlopp med  många kontroller med provtag-
ning samt eventuella nya behandlingar över en längre tid. Provmaterialets  
natur, sjukdomens naturalförlopp och behandlingseffekter kan föra med sig 
att en diagnos av invasiv tumör kan följas av ett eller flera prover med icke -
invasiv tumör eller godartade förändringar för att sedan åter följas av malign 
tumör i samma eller intilliggande lokal. Se kommentar under läge ovan  
avseende hur registreringen skall göras.  
Helt godartade papillom som inverterat urotelialt papillom och ur otelialt  
papillom utan atypier skall ej registreras.  
Cytologisk diagnos maligna uroteliala celler (ej graderade) registreras med 
Morf -kod 81201, C24/hist 116.  
LMP/PUNLMP inkluderades tidigare i papillärt urotelialt carcinom Grad I, 
men blev en egen entitet vid införandet av ICD-O/3.2 . 
För blandade carcinom gäller att om det finns en urotelkomponent  
(oavsett storlek) registreras tumören som urotelialt carcinom.  
I lokalerna, främst urinblåsa, kan även en rad övriga tumörer, främst  
mesenkymala, förekomma.  
Urotelialt carcinom kan förekomma med primärlokal i uretra, men är ofta 
manifestation av spridning av urotelialt carcinom med primärlokal i urinblå-
san. Det är därför viktigt att från kliniska uppgifter försöka säkerställa om en 
anmälan rör spridning av en tumör med primärlokal i proximalare delar av 
urinblåsan eller om det rör sig om en primärtumör.   
SOCIALSTYRELSEN  175 
 Öga och ögonhåla samt tårkört el 
och tillhörande vävnader C69  
Inledning  
Ögonläget har komplexa anatomiska förhållanden som hänger samman med 
uppdelningen av läge C69. Varje under läge har sin flora av tumörer. Nedan-
stående sammanställning grundar sig på WHOs Classification of Tumours of 
the Eye, 4th Ed, vilken utkom 2018.  I figuren nedan ses en översikt över  
lägesanatomin.  
 
Ögonhålan, orbita , är en snaras t pyramidformad håla med basen framåt och 
övriga sidor begränsade av ben från ansiktets och skallens skelett. Hålan in-
nehåller förutom själva ögongloben stödjevävnader, musklerna som ger ögats 
rörlighet, nerver och kärl. Ögat ligger inbäddat i en till ögon hålan hörande 
fettkudde, den orbitala fettkroppen. Centrala nerver och kärl passerar in i  
orbita genom perforationer i det omgivande benet.  
Till ögats adnexa räknas tårkörteln, tårsäcken och tårkanalerna samt  ögon-
locken och deras beklädnader och körtlar.  Tårkörteln, belägen lateralt lite 
över ögat har en orbital del och en lite ytligare del samt en körtelgång. Medi-
alt finns tårkanalerna, en i varje ögonlock, samt tårsäcken och dess gång till 
näshålan. I ögonvrån finns den så kallade karunkeln en liten hud liknande 
knopp som eg entligen hör till tårapparaten.  
Ögonlocken är på utsidan beklädda med ordinär hud från vilken hudtumö-
rer, i synnerhet sådana typiska för solexponerad hud, kan förekomma. Dessa 
tumörer registreras på hudläge C44.1.  
 176 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Vid ögonlocksranden f äster ögonfransar och ögonlockens körtlar, tarsal-
körtlarna eller Meibomska körtlarna, som mynnar där. Ögonlockens insida 
bekläds av det slemhinnebeklädda omslagsveck av bindväv som kallas binde-
hinna eller konjunktiva  och det inre omslagsvecket är ytbeklä dnaden på 
ögonglobens vita del.  Konjunktivan är beklädd med ett oförhornat skivepitel 
som innehåller mucinproducerande celler i varierande antal.  
Själva ögonglobens yttersta begränsning utgörs av bindvävsskikt, den an-
teriora genomskinliga hornhinnan, corn ea, och i övriga delar den vitaktiga 
senhinnan sclera.  
Bakom hornhinnan finns ett hålrum, den främre kammaren, sedan den fär-
gade regnbågshinnan, iris, som består av bindväv och glatt muskulatur samt 
melanocyter som producerar det pigment som ger ögonfärgen . Centralt i iris 
finns ett hål som ljuset går igenom för att träffa linsen, pupillen. Linsen som 
väsentligen är acellullär hänger i en trådapparat som kallas strålkroppen,  
corpus ciliare , och som kan spännas av den ringformiga ciliarmuskeln. 
Dessa delar utgör i praktiken ögats främre tredjedel och kallas ibland för 
främre segmentet.  
I ögonglobens bakre delar följer åderhinnan, choroidea  under senhinnan 
och sedan näthinnan, retina  som ligger mot hålrummet som kallas bakre 
ögonkammaren. Hålrummet utfylls av  glaskroppen, corpus vitreous, en gele-
aktig massa som också bidrar till brytning av ljuset.  
I ögats posteriora del infäster nervus opticus, ögats kranialnerv via en nervdisk 
som ofta kallas papillen. Notera att tumörer in dessa delar av ögat skall registr e-
ras på andra lägen. Gliom utgående från nervus opticus registreras på läge C72.3 
och meningiom registreras på läge  C70.9.  
Näthinnan är en komplex flerlagrad struktur som har sitt embryologiska 
ursprung från neuroectodermet. Det innersta lagret utgörs av r etinalt pigmen-
tepitel som följs av flera lager av neuroretina uppbyg gd av såväl gliala som 
neuronala celler av olika typer. Retina är också väl vaskulariserad. I princip 
förekommer i retina primära tumörer av glialt -, neuronalt -, pigmentepitel - 
samt vaskul ärt ursprung.  
Uvea eller uvealtrakten är ett samlingsbegrepp för ögats vaskulära mel-
lersta skikt. I uvea ingår regnbågshinnan, strålkroppen och åderhinnan. I  
klinisk verksamhet används ofta indelningen ögats främre och bakre seg-
ment. Det främre utgörs av  den främre tredjedelen med hornhinnan, främre 
kammaren, regnbågshinnan och ciliarkroppen, och det bakre näthinna och 
glaskropp.  
De primära ögontumörerna omfattas idag inte av något eget vårdprogram, 
men vårdprogrammet för Hudmelanom har en bilaga om Ögonmelanom.   
https:/ /cancercentrum.se/globalassets/ cancerdiag noser/hud/vardpro-
gram/5.ogonmela nom_2018 -05-15.pdf  
Metastaser förekommer på läget, och då vanligen i den uveala delen av 
ögat. Epidemiologiskt är det den vanligaste formen av malignitet intraoku-
lärt, men dessa opereras sällan och undersöks därmed sällan histologiskt.  
Kliniskt läge C69  ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Bindehinna (konjunctiva)  C69.0  C69.0  C69.0  190.3  192.3  
Hornhinna (cornea)  C69.1  C69.1  C69.1  190.4  192.7  
Näthinna (retina)  C69.2  C69.2  C69.2  190.5  192.0  
Åderhinna (choroidea)  C69.3  C69.3  C69.3  190.6  192.0   KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
SOCIALSTYRELSEN  177 
 Kliniskt läge C69  ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Regnbågshinna (iris), strålkropp  
(corpus ciliare) samt ögonglob (bulb)  C69.4  C69.4  C69.4  190.0  192.0  
Tårsäck och tårkanal  C69.5  C69.5  C69.5  190.7  192.7  
Tårkörtel  C69.5  C69.5  C69.5  190.2  192.2  
Ögonhåla (orbita)  C69.6  C69.6  C69.6  190.1  192.2  
inom (C69) med okänt ursprung  C69.8  C69.9  C69.8  190.9  192.9  
Öga UNS  C69.9  C69.9  C69.9  190.9  192.9  
varje tumör registreras med aktuell ICD -
O/3.2 kod med följande översättning    C69.8  C69.8  190.8  192.8  
 
OBS! Sidoangivelse obligatorisk; 1 = höger, 2 = vänster, 9 = okänd sida  
 
Lägeskommentarer och morfologiska kommentarer 
samt morfologiska typer per underläge  C69 
Bindehinna (konjunktiva) och karunkel C69.0  
Läget domineras av varianter av skivepiteltumörer utgående från den oför-
hornade slemhinneytan. Även m elanocytära tumörer är vanliga . Varianter av 
benigna naevi är relativt v anliga men registreras inte. Begreppet dysplastiskt 
naevus torde inte vara relevant för lokalen.  
Hematolymfoida tumörtillstånd förekommer, dessa kodas i enlighet med 
instruktionerna i Lymfomkapitlet.  
Mjukdelstumörer inklusive vaskulära tumörer samt tumörer från perifera 
nerver förekommer och tumörer med typiska manifestationer på läget är med 
i listan nedan. Onkocytom finns på läget men är benigna och uppfyller inte 
här registreringskriterierna. I viss  mån tumörliknande, men icke -neoplastiska 
missbildningar, så kallade hamartomatösa lesioner och choristom förekom-
mer. Dessa skall inte registreras.  
   178 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
  
Morfologisk typ Bindehinna C69.0  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
HSIL Skivepitellesion intraepitelial höggradig  80772/b  80702/b  144/b  
Sebaceöst adeno/carcinom  84103  84103  046 
Skivepitelcarcinom av keratoakantomtyp/ke-
ratoakantom  80713  80703  146 
Skivepitelcarcinom in situ med oklar invasion  80762/b   80702/b  144/b  
Melanocytära tumörer        
Mjukdelstumörer med typiska manifestationer på läget  
Kaposis sarkom (sarkoma Kaposi)  91403  91403  566 
(inklusive botryoid och anaplastisk typ)  89103  89103  676 
Rhabdomyosarkom, spolcelligt  89123   89003  676 
Hornhinna (cornea) C69.1  
Hornhinnan utgör ett ovanligt läge för primär tumörväxt på grund av sin cell-
fattighet men tumörer främst från epitelet kan förekomma.  
Näthinna (retina) C69.2  
Från näthinnans olika delar uppkommer såväl neuronalt präglade tumörer 
som pigmentcellstumörer från det retinala pigmentcellsepitelet.  
Från den neurosensoriska delen utgår de primitiva retinalcellstumörerna 
retinoblastom och retinom/retinocytom där den se nare är benign och skall 
inte registreras. Retinoblastom förekommer främst hos barn. Lite mindre än 
hälften av fallen ses hos individer med en mutation i en tumörsupressorgen. 
Dessa individer utvecklar oftast bilaterala tumörer. I tidigare kodningsin-
strukt ioner rekommenderas koder för flera olika varianter av retinoblastom 
men i aktuell WHO -klassifikation används endast grundkoden. I TNM -
stadiet enligt 8:e utgåvan ingår däremot genetiskt status ärftlighetsstatus (H) 
som en viktig faktor för prognos och uppf öljning.   KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
SOCIALSTYRELSEN  179 
 Retinoblastom hos barn 0 till och med 5 års ålder utan morfologisk verifi-
kation (cytologi eller histopatologi) registreras med diagnosgrund 8 och 
Morf -kod 95103. Detta gäller från och med 1999.  
I näthinnan finns också gliala celler och primära astrocytom kan före-
komma. I synnerhet hos individer med de ärftliga åkommorna tuberös skerlos 
eller neurofibromatos ses hamartomatösa astrocytom. Båda dessa lesioner 
kodas som astrocytom UNS. Dessa får inte  förväxlas med gliom som hör till 
synnerven, opticusgliom, vilka registreras på läge C72.3. Hemangioblastom 
och haemangiom kan förekomma men skall inte registreras.  
instruktionerna i Lym fomkapitlet.  
 
Morfologisk typ Näthinna och pigmentepitel C69.2  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Neurosensorisk retina        
Retinoblastom, UNS se kommentar ovan  95103  95113  436 
Astrocytom UNS  94003  94003  475 
Retinala pigmentepitelet        
Adenocarcinom i retinalt pigmentepitel  81403  81403  096 
Åderhinna (choroidea) C69.3  
I åderhinnan uppkommer melanocytära tumörer, dels melanom, men även 
naevi och melanocytär hyperplasi, där de senare inte registreras. Vidare före-
kommer nervcells - och nervskiderelaterade godartade tumörer samt he-
mangiom och osteom vilka inte registrer as.  
Malignt melanom i ögat diagnostiseras och handläggs ofta utan operation 
eller biopsi och histologisk diagnos saknas då. Dessa fall registreras med dia-
gnosgrund 8 och specifik Morf -kod 872 03 från och med 2012 -01-01. 
Hematolymfoida tumörer förekommer på läget och registreras enligt anvis-
ningarna i Lymfomkapitlet.  
   180 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
  
Morfologisk typ Åderhinna C69.3  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Uveala melanom        
Melanom uvealt blandat spolcelligt och epitelioitt  87703  87203  176 
Melanom uvealt epitelioitt  87713  87203  176 
Melanom uvealt spolcelligt UNS  87723  87723  176 
Melanom uvealt spolcelligt typ A  87733  87203  176 
Melanom uvealt spolcelligt typ B  87743  87203  176 
Melanom uvealt utan PAD, diagnosgrund 8  87203  87203  176 
Regnbågshinna (iris) samt strålkropp och ögonglo b 
C69.4  
I regnbågshinnan uppkommer melanom. På läget förekommer ett flertal 
godartade, icke -registreringspliktiga förändringar inklusive och godartade 
naevi och melanocytos, Li schnodulus en hamartomatös bildning som hör till 
neurofibromatos, samt pigmenterade och opigmenterade cystor.  
Histiocytoser kan manifestera i iris, för kodning hänvisas till kapitlet om 
Hematopoetiska och Retikuloendoteliala systemet.  
Även i strålkroppen f örekommer melanom, kallade uvealt melanom.  
I såväl pigmenterat som icke -pigmenterat ciliärt epitel kan adenocarcinom upp-
komma. Godartade epitelproliferationer som inte skall registreras inbegriper  
hyperplasi och adenom.  
Medulloepiteliom i strålkroppen är en för lokalen primär embryonal tumör 
som liknar komponenter från det tidiga ögonanlaget. Det finns en benign och 
en malign variant där indelningen är problematisk och den histologiska bil-
den stämmer dåligt med klinisk prognos för tumören. Den teratoida va rianten 
innehåller andra komponenter av embryonalt präglad vävnad.  
I strålkroppen förekommer också leiomyom, schwannom och glioneurom, 
vilka inte skall registreras.  
 
Morfologisk typ Regnbågshinna (iris), strålkropp 
(corpus ciliare) samt ögonglob C69.4  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Regnbågshinnan        
Melanom i iris  87203  87203  176 
Melanom utan PAD, diagnosgrund 8  87203  87203  176 
Strålkropp        
Adenocarinom i ciliarkropp  81403  81403  096 
Medulloepiteliom, malignt  95013  94703  436 
Medulloepiteliom, teratoitt malignt  95023  94703  436 
Melanom uvealt  87203  87203  176 
SOCIALSTYRELSEN  181 
 Tårkörtel, tårsäck och tårkanal C69.5  
Tårkörtelns tumörflora är liknande den som ses i kroppens övriga sekreto-
riska körtlar (spottkörtlar). Bilden domineras av epiteliala tumörer från kör-
telns producerande del, acinus, var det också finns myoepiteliala  celler, samt 
gångarnas epitel.  
Sekretoriskt carcinom kan också kallas bröstkörtelliknande sekretoriskt 
carcinom  på den här lokalen.  
Whartins tumör/adenolymfom är en benign tumör som inte skall registreras.  
Metastaser till tårkörtlarna förekommer, men är ovanligt. Ett carcinom på 
platsen är alltså vanligen primärt.  
I tårkanalerna, tårsäcken och den tårsäckens utförsgång till näshålan upp-
kommer främst maligna tumörer i epitelet från en pre -existerande godartad 
förändring, som ett papillom. Skivepitelcarcinom är den vanligaste maligna 
tumören på platsen. Även här har associering med HPV -infektion visats för en 
andel av tumörerna, men HPV -status ingår inte i klassifikationen i nuläget.  
I gångs trukturerna och tårsäcken kan inverterade näspapillom/Schneider tu-
mörer förekomma. Dessa är registreringspliktiga om primärlokalen är näshåla.  
Malignt melanom kan förekomma i gångstrukturen som primär tumör.  
På lokalen förekommer hematolymofoida tumörmanif estationer, för dessa 
hänvisas till lymfomkapitlet för kodning.  
 
Morfologisk typ  Tårkörtel, tårsäck och  
tårkanal C69.5  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Acinärcellscarcinom  85503  85503  066 
Adenoarcinom ex/ur pleomorft ade-
nom/malignt pleomorft adenom  89413  89403  046 
Adenocarcinom i tårkörtel  81403  81403  096 
Carcino sarko m 89803  89803  896 
Intraduktalt carcinom UNS/låggradigt  85002/b  85002/b  094/b  
Lymfoepitelialt carcinom  80823  80823  166 
Melanom UNS  87203  87203  176 
Onkocytärt carcinom  82903  82903  096 
  182 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Centrala nervsystemet inklusive 
hjärnhinnor, ryggmärgshinnor, 
hjärna, ryggmärg, hjärnnerver och 
andra delar av centrala 
nervsystemet  C70, C71 och C72  
Inledning  
Detta kapitel omfattar centrala nervsystemet (CNS, hjärnan och ryggmärgen) 
samt dess hinnbeklädnader och kranialnerverna. Anatomin kan vara svårö-
verskådlig  och språkbruket är konservativt. Såväl celltyper som fysiologiska 
och molekylärbiologiska förhålland en är tämligen vitt skilda från kroppens 
övriga lokaler. Detta leder till skillnader för såväl tumörbiologi som behand-
lingsmöjligheter för lokalernas tumörer.  
Celltyper och normalhistologi  
Den celltyp som av hävd anses som viktigast är  nervceller, neuron, som har 
en cellkropp med en kärna samt ett eller flera utskott som kontaktar andra 
nervceller eller strukturer via en kopplingsstruktur som kallas synaps där 
elektriska eller biokemiska signaler överförs. Ett utskott kan vara m ikrome-
terkort och koppla till  närliggande cell er, men utskotten från de nervceller 
som har sin kropp belägen i basala strukturer och som löper till omkopplings-
stationer i nedre delen av ryggmärgen är närmare en meter långa hos en full-
vuxen person!   
För att ge de ömtåliga neuronen och utskotten en skyddande struktur, och 
för att se till att de viktiga nätverken mellan neuronen byggs rätt finns stödje-
vävnad som byggs upp av så kallade gliaceller; astrocyter, oligodendroglia 
och mikroglia.  
Tumörtyperna från området har ofta drag som påmin ner om en eller flera 
av celltyperna, och namngavs av tradition efter dessa. I modern klassifikation 
har molekylärpatologiska egenskaper allt större betydelse.  
Något om centrala nervsystemets övergripande 
Centralnervös vävnad består av grå och vit substans, där den gråa substansen 
innehåller en övervikt av nervcellskroppar  och den vita substansen domineras 
av utskott och stödjevävnad. Den skyddande substansen myelin som produ-
ceras av oligodendroglia ger den vita färgen.  
Storhjärnan, cerebrum, består av två halvor som förbinds med hjärnbalken, 
corpus callosum. Storhjärnans yta är veckad för att öka ytan i hjärnbarken, 
cortex, det område där nervcellerna för de viljestyrda processerna  och kognit-
ionsprocessen finns. Centralt  i storhjärnan samt i hjärnbrygga och hjärnstam  KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
SOCIALSTYRELSEN  183 
 finns kärnor av grå substans som innehåller nervceller som dels är omkopp-
lingsstationer, dels styr de icke -viljestyrda funktionerna i kroppen.  
CNS badar i ryggmärgsvätska, likvor, som skyddar den mjuka vävna den 
från att skadas mot skelettstrukturerna. Denna produceras av särskilda epitel-
strukturer, plexus choroideus, belägna i hjärnans hålrum, ventriklarna. Vent-
riklarnas yta är beklädda med epitelliknande celler som kallas ependym.  
CNS -strukturernas utsida ä r beklädda med flera lager med hinnor, me-
ningier, även dessa för skydd. P å vävnadsytan finns de tunna hinnorna , lepto-
meningierna/ pia mater, som består av meningotelceller. Nästa lager är den 
luckra och kärlinnehållande spindelhinnan, arachnoidean, vilken o mges av 
fria spatier både utåt och inåt; subarachnoidalrummet och subduralrummet. 
Den yttersta hinnan, pachymeningierna/ dura mater, oftast kallad duran, är 
uppbyggd  av cellfattig bindväv och är stark och seg.  
Det faktum att CNS och ryggmärgen är beläget i ett slutet benrum ger spe-
cifika förhållanden. Även en i princip godartad tumör kan vara livshotande 
genom att tränga undan frisk vävnad och orsaka tryck på enskilda viktiga 
strukturer eller på hela CNS genom en generell tryckökning. På lokaler under 
storhj ärnan, runt hjärnbryggan och hjärnstammen och i ryggmärgskanalen är 
det trångt och även relativt små processer kan ge allvarlig påverkan.  
Tumörtyper  och gradering  
Lokalernas tumörer sammanförs  i övergripande grupper beroende på typer i 
grunden hänförda til l tumörcellstyper och/eller ursprungslokal. För vissa ty-
per av lesioner kan det vara vanskligt att avgöra primärlokalen, medan andra 
diagnoser är kopplade till särskilda lägen eller underlägen.   
Specifikt för lokalen är att tumörer som är blandformer, elle r övergång 
mellan olika tumörtyper under sjukdomens utveckling över tid är vanligt.  
Centralnervös a tumörer graderas i fyra grader betecknade med romerska 
siffror. F ör vissa tumörer ger diagnosen en given grad, medan andra tumörty-
per kan graderas i alla el ler flera av graderna efter givna kriterier. För tumö-
rer som kan ha mer än en grad, i synnerhet vissa gliom, är det vanligt att  
tumören progredierar till högre grad över tid vilket ger utmaningar för regi-
streringen. De tumörformer som motsvarar grad III h ar ofta tillägget  
anaplastisk (= olik ursprungscellerna) i sitt namn.  
 
• Gliom:  övergripande  namn för tumörer med ursprung i stödjevävnadscel-
lerna astrocyter och oligodenrocyter.  
• Astrocytom:  tumörer med differentiering av astrocyter.  
• Oligodendrogliom:  tumör er med differentiering av oligodendroglia .  
• Glioblastom:  odifferentierad höggradig  glial tumör, hette tidigare 
glioblastoma multiforme (primitiv glial tumör med varierande utseende!).  
• Ependymom:  tumörer från ventriklarnas beklädnad.  
• Plexus choroideustumöre r: tumörer från strukturerna som producerar 
likvor.  
   184 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
  
• Neuronala tumörer : tumörer med nervcellsdifferentiering.  
• Blandade neuronala - och gliala tumörer : tumörtyper med blandad diffe-
rentiering med neuronala och gliala strukturer.  
• Tallkottkörtelstumörer:  tumörer från corpus pineale, tallkottkörteln.  
• Embryonala tumörer:  tumörer med primitiva neuronala celltyper.  
• Meningiom:  tumörer utgångna från meningotel.  
 
Inom lokalerna förekommer även  mesenkymala tumörer (icke utgångna från 
hjärnhinnorna), primära melanocytära tumörer, hematolymfatiska och histio-
cytära processer samt grodd -cellstumörer. Från kranialnerverna  kan nerv-
tumörer och tumörer från neurala  stödjevävnader uppstå.  
Platsen för hy pofysen, sella (sella turcica) har sitt eget läge och sina egna 
tumörtyper.  
På läget är även metastaser av andra tumörer vanligt. Många av de epide-
miologiskt vanliga tumörformerna har CNS som en vanlig lokal för metasta-
sering vid framskriden sjukdom. Ibla nd är symtom från en centralnervös 
lesion första tecknet på en tumörsjukdom med annan primärlokal.  Det är  
däremot ytterst ovanligt att tumörer primära på dessa lägen metastaserar till 
övriga kroppen.  
Hjärnt umörregistret, registrering i cancerregistret och  
tumörgrupper  
Diagnostiken av CNS -tumörer har utvecklats mycke t under de senaste årtion-
dena. C24/hist ger förstås en stabil indelning i övergripande grupper bakåt, 
men för att kunna följa utvecklingen för grupper av tumörer lite mer fingra-
nulerat men lite mindre känsligt för uppgraderingar i klassifikationerna arbe-
tar Nationellt kvalitetsregister för CNS -tumörer med Diagnosgrupper, med 
grad som som en del i registreringen . Centralnervöst belägna tumörer som 
inte omfattas av gällande vårdprogram för lokalern a läggs i grupperna Annat 
benignt och Annat malignt. Hjärntumörregistret regler för tumörgruppering 
skiljer sig något från Cancerregistrets kodningsvillkor i ICD -O/3.2 men 
hjärntumörregistrets grupper  redovi sas som eget värde i kodningstabellerna 
som hjälp information.  Även för lathunden för kodning används grupper, och 
på grund av ovanstående är indelningen för kodning något annorlunda.  
 
SOCIALSTYRELSEN  185 
 Hjärntumörregistrets g rupper:  
• Astrocytom  
Astrocytom I  
Astrocytom II  
Astrocytom III  
Astrocytom IV  
• Oligodendrogliala tumörer  
Oligodendrogliala tumörer II  
Oligodendrogliala tumörer III  
• Gangliogliom  
Gangliogliom I  
Gangliomgliom II -III 
• Embryonala tumörer IV  
• Ependymom  
Ependymom I  
Ependymom II -III 
• Meningiom  
Meningiom I  
Meningiom II -III 
• Annat malignt  
• Annat benignt  
Hjärnhinnor och Ryggmärgshinnor 
(Meningier) C70  
 
Kliniskt läge  C70 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Hjärnhinnor  C70.0  C70.0  C70.0  192.1  193.0  
Ryggmärgshinnor  C70.1  C70.1  C70.1  192.3  193.1  
Hinnor, UNS  C70.9  C70.9  C70.9  192.9  193.9  
Lägeskommentar  C70 
Läget är uppdelat i hinnorna som omger hjärnan och hinnorna som omger 
ryggmärgen, om det inte klart framgår vilket finns det ospecificerade läget. I 
verkligheten är hjärnhinnorna en kontinuerlig struktur . Samtliga hinnskikt, de 
tunna hinnorna, arachnoidean och dura mater , omfattas av lägena.  
Alla tumörer och tumörlika tillstånd redovisas som maligna.  
 
   186 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Morfologisk typ C70  Hjärntum  
reg grupp  Grad  ICD-
O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Meningiom  grad I  
Meningiom UNS  Meningiom I  I 95300  95300  461 
Meningiom utan PAD, diagnosgrund 8 
se kommentar nedan  Meningiom  I I 95300  95300  461 
Meningiom angiomatöst  Meningom I I 95340  95300  461 
Meningiom fibröst  Meningom I I 95320  95300  461 
Meningiom lymfoplasmacytrikt  Meningom I I 95300  95300  461 
Meningiom meningotelialt  Meningom I I 95310  95310  461 
Meningiom metaplastiskt  Meningom I I 95300  95300  461 
Meningiom mikrocystiskt  Meningom I I 95300  95300  461 
Meningiom psammomatöst  Meningom I I 95330  95330  461 
Meningiom sekretoriskt  Meningom I I 95300  95300  461 
Meningiom transitionellt  Meningom I I 95370  95300  461 
Meningiom grad II  
Meningiom atypiskt  Meningiom II  II 95391  95300  461 
Meningiom chordoitt  Meningiom II  II 95381  95300  461 
Meningiom klarcelligt  Meningiom II  II 95381  95300  461 
Meningiom grad III  
Meningiom anaplastiskt/malignt  Mening iom III  III 95303  95303  466 
Meningiom papillärt  Mening iom III  III 95383  95303  466 
Meningiom rhabdoitt  Mening iom III  III 95383  95303  466 
Mesenkymala, icke -meningeala tumörer  
Solitär fibrös tumör 
(SFT)/hemangiopericytom grad 1  Annat benignt I  1 88150  80000  991 
(SFT)/hemangiopericytom grad 2  Annat malignt II  2 88151  88001  793 
(SFT)/hemangiopericytom grad 3  Annat malignt II  3 88153  88003  796 
Hemangiom  Annat benignt I  - 91200  91200  501 
Meningeal melanocytos  Annat beni gnt I - 87280  87200  171 
Meningealt melanocytom  Annat benignt I  - 87281  87201  173 
Meningealt melanom  Annat malignt III  - 87203  87203  176 
Meningeal melanomatos  Annat malignt III  - 87283  87203  176 
 
SOCIALSTYRELSEN  187 
 Morfologiska kommentarer  C70 
OBS! S e Lathund i slutet av kapitlet med arbetsregler för kodning!  
 
Läget domineras av meningiom . Dessa uppfattas utgå från meningotelcel-
lerna/ meningocyterna som bildar de tunna hinnorna. Den vanligaste typen av 
meningiom är godartad och motsvaras grad I, men det finns även atypiska 
meningiom (II) och maligna/aggressiva (III). Det finns flera morfologiska 
under varianter, och  några av dessa har en  grad kopplade till typen.  
 
Meningiom växer oftast långsamt. Beroende på lokal och storlek kan de ge 
varierande symtom . Asymtomatiska m eningiom hittas tämligen ofta som bi-
fynd vid radiologiska undersökningar, eller vid obduktion.  De höggradiga va-
rianterna har hög återfallsrisk och dålig prognos över tid. Den vanligaste ty-
pen är den meningoteliala, som av tradition oftast benämns  endast 
”meningiom ”. Många meningiom innehåller en typ av kalkskållor som kallas 
psammomkroppar, att såd ana beskrivs i texten betyder inte att fallet uppfyller 
kriterierna för psammomatöst meningiom. Flera av undertyperna delar kod i 
ICD-O/3.2.  Det är inte helt ovanligt att en individ har mer än ett meningiom 
på separata st ällen inom skallhålan.  
 
Meningiom g rad I och II registreras endast en gång och vid ett tillfälle  för 
en individ .Meningiom grad III (histologiskt malignt meningiom)  kan regi-
streras flera gånger för en individ.  
 
Meningiom som endast är radiologiskt påvisat  registreras m ed diagnos-
grund 8 och Morf -kod 95300. Detta gäller för registreringar med diagnosda-
tum från och med 2018 -01-01. 
 
Primära mjukdelstumörer av i stort sett alla typer kan förekomma på läget, 
men är ovanliga. För fullständig översikt över morfologiska typer hä nvisas 
till C49.  Den enda typ som här redovisas särskilt är den på grund av delvis 
osynkroniserade ändringar i nomenklaturen vanskliga tumörtypen  solitär fi-
brös tumör/solitary fibrous tumour/SFT tidigare antingen synonym med eller 
överlappande begreppet he mangiopericytom. Tumören finns nu i graderna 1 -
3 och på grund av de lägesspecifika reglerna blir samtliga registreringsplik-
tiga. Hemangiopericytom UNS registrerades tidigare med kod 91501 - 91501 
- 533 och hemangiopericytom malignt registrerades tidigare m ed kod 91503 - 
91503 - 536. Ändringen genomfördes 2020.  
 
Tidigare beskrevs ibland primär meningeal sarkomatos /meningiomatos , 
men undersökningar av dessa fall med moderna metoder har oftast visat att 
det rör sig om annan tumörväxt som carcinomatos, hematoly mfatiska infilt-
rationer eller meni ngeal växt av högmalignt gliom varför begreppet är obso-
let. 
 
Det finns celler av den typ som ger upphov till melanocytära lesioner på 
lokalen, och primära maligna melanom, samt melanoser och melanomatoser  188 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 kan förekomma. Em ellertid är metastaser av maligna hudmelanom epidemio-
logiskt vanligare och vid inkommen anmälan med malignt melanom, bör 
man kontrollera att det inte rör sig om en metastas.  
 
Hjärna (Cerebrum) C 71 
Kliniskt läge  C71 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Storhjärna (cerebrum)  C71.0  C71.0  C71.0  191.7  193.0  
Frontallob  C71.1  C71.1  C71.1  191.1  193.0  
Temporallob  C71.2  C71.2  C71.2  191.2  193.0  
Parietallob  C71.3  C71.3  C17.3  191.3  193.0  
Occipitallob  C71.4  C71.4  C71.4  191.4  193.0  
Sidoventriklarna samt tredje ventri-
keln med deras plexus choroideus  C71.5  C71.5  C71.5  191.5  193.0  
Lillhjärna (cerebellum)  C71.6  C71.6  C71.6  191.6  193.0  
Hjärnstam, inkl fjärde ventrikeln med  
plexus chorioideus  C71.7  C71.7  C71.7  191.7  193.0  
Corpus callosum  C71.8  C71.7  C71.0  191.7  193.0  
sublokal inom C71 med okänt  
ursprung  C71.8  C71.9  C71.9  191.9  193.0  
Hjärna UNS inkl intrakraniellt läge  C71.9  C71.9  C71.9  191.9  193.0  
Tidigare registrerades i ICD -O/2  
multifokalt i läge C71, se nedan    C71.8  C71.8  191.8  193.0  
Lägeskommentarer  C71 
Storhjärnan består av två symmetriska hjärnhalvor förenade med den opariga 
hjärnbalken (corpus callosum) och de pariga centrala kärnorna. Det mer 
övergripande läget C71.0 innefattar hela h järnbarken och hela sto rhjärnshal-
vornas vita substans samt de djupa kärnorna ( exempelvis de basala gangli-
erna, thalamus, putamen och globus pallidus). För läget är lateralitet obliga-
torisk angivelse.  
Hjärnbalken /corpus callosum  däremot hör till läget C71.8  enligt ICD -O/3.2 
men registrerades enligt ICD -O/2 på läge C71.7, I CD9 191.7, ICD7 193.0.  
Hjärnhalvorna  är indelade i lober motsvarande lägena C71.1 , C71.2, C71.3, 
C71.4  med lateralitet som obligatoriskt värde.  
Sidoventriklarna samt tredje ventrikeln och dessa ventriklars plexus cho-
roideus, jämte ependym utan noggrannare  angivelse hör till läge C71.5. Även 
C71.5 har lateralitet som obligatoriskt värde, notera dock att tredje ventrikeln 
är en solitär struktur.  
För sidoangivelse används; 1=höger, 2=vänster, 9=okänd sida.  
Lillhjärnan, cerebellum hör till läge C71.6. Till läg et hör även den cere-
bellopontina  vinkeln – ”ponsvinkeln”. Kliniskt anges ofta denna lokal för tu-
möre r som hör till andra lägen; meningiom som hör till läge C70 och sch-
wannom som hör till C72.  
 
Läget för hjärnstammen, C71.7, innefattar förlängda märgen/medulla oblong-
ata samt hjärnbryggan/pons, och fjärde ventrikeln och dess plexus choroideus .  KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
SOCIALSTYRELSEN  189 
 Läget för hjärna UNS gäller även för  ospecifik angivelse av intrakraniellt 
läge eller tumörläge i någon av skallgroparna.  
Sellära lesioner som hör till hypofysen, registreras på  läge C75. K raniofa-
ryngiom uppkommer i en embryonal gångrest som har ett eget underläge; C75.2.  
Alla tumörer och tumörlika tillst ånd redovisas som maligna. Hjärntumörer 
som malignifieras ska inte regis treras som ny primärtumör.  
 
Morfologisk typ C71  Hjärntum  
reg grupp  Grad  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Astrocytom  (se LATHUND)  
Angiocentriskt gliom  Astrocytom I  I 94311  93803  476 
Astroblastom  Astrocytom III  Ej 
klart 94303  94013  476 
Astrocytom anapl astiskt, IDH -muterat  Astrocytom III  III 94013  94013  476 
Astrocytom anaplastiskt, vildtyp/UNS  Astrocytom III  III 94013  94013  476 
Astrocytom diffust, IDH -muterat  Astrocytom II  II 94003  94003  475 
Astrocytom diffust, vildtyp/UNS  Astrocytom II  II 94003  94003  475 
Astrocytom gemistocytärt, IDH -muterat  Astrocytom II  II 94113  94003  475 
Chordoitt gliom i tredje ventrikeln (C71.5)  Astrocytom II  II 94441  94003  475 
Gliobl astom epiteloitt  Astrocytom IV  IV 94403  94403  476 
Glioblastom IDH -muterat  Astrocytom IV  IV 94453  94403  476 
Glioblastom IDH -vildtyp/UNS  Astrocytom IV  IV 94403  94403  476 
Glioblastom jättecells  Astrocytom IV  IV 94413  94403  476 
Gliom diffust medellinje, H3 K27M -muterat  Astrocytom IV  IV 93853  94403  476 
Gliom malignt  inklusive hjärnstamsgliom 
utan  PAD, se kommentar nedan  Ej rel  IV 93803  93803  476 
Gliosarkom  Astrocytom IV  IV 94423  94423  476 
Pilocytärt astrocytom  Astrocytom I  I 94211  94213  475 
Pilomyxoitt astrocytom  Astrocytom II  Ej 
klart 94253  94003  475 
Pleomorft xantoastrocytom  Astrocytom II  II 94243  94243  475 
Pleomorft xantoastrocytom, anaplastiskt  Astrocytom III  III 94243  94243  475 
Subependymalt jättecellsastrocytom  Astrocytom I  I 93841  94003  475 
Oligodendrogliom  
Anaplastiskt oligoastrocytom, UNS  Oligodendrogliala 
tumörer III  III 93823  93823  476 
Anaplastiskt oligodendrogliom, IDH -
muterat och 1p/19q -codeleterat/UNS  Oligodendrogliala 
tumörer III  III 94513  94513  476 
Anaplastiskt oligodendrogliom, UNS Oligodendrogliala 
Oligoastrocytom, UNS  Oligodendroglioala 
tumörer II  II 93823  93823  476 
Oligodendrogliom, IDH -muterat och 
1p/19q -codeleterat  Oligodendrogliala 
tumörer II  II 94503  94503  475 
Oligodendrogliom, UNS  Oligodendrogliala 
Gangliogliom  (se LATHUND)  
Gangliogliom  Gangliogliom I  I 95051  95051  475 
Gangliogliom anaplastiskt  Gangliomgliom II -III III 95053  95051  475 
Ependymom  (se LATHUND)  
Ependymom anaplastiskt  Ependymom II/III  III 93923  93923  486  190 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Ependymom papillärt  Ependymom II/III  II 93933  93913  485 
Ependymom, RELA fusions -positivt  Ependymom II/III  II 93963  93913  485 
Ependymom, UNS/klarcelligt/tanycytiskt  Ependymom I  I 93913  93913  485 
Subependymom  Ependymom I  I 93831  93831  481 
Plexus choroideus tumörer  (se LAT HUND)  
Plexus choroideuspapillom (C71.5)  Annat benignt I  I 93900  93900  021 
Plexus choroideuspapillom atypiskt 
(C71.5)  Annat malignt II  II 93901  93900  021 
Plexus choroideuscarcinom (C71.5)  Annat malignt II  III 93903  93903  026 
 
Groddcellstumörer  (se LATHUND)  
Embryonalt carcinom  Annat malignt III  Ej rel  90703  90703  826 
Germinom  Annat malignt III  Ej rel  90643  90643  981 
Groddcellstumör blandad  Annat malignt III  Ej rel  90853  90853  826 
Gulesäckstumör  Annat malignt III  Ej rel  90713  90713  826 
Moget teratom  Annat benignt I  Ej rel  90800  90800  821 
Omoget t eratom  Annat malignt III  Ej rel  90803  90803  826 
Teratom  Annat benignt I  Ej rel  90801  90801  823 
Teratom med malign transformation  Annat malignt III  Ej rel  90843  90803  826 
Embryonala tumörer  (se LATHUND)  
Medulloblastom UNS/klassisk typ  (C71.6)  Embryonala  
tumörer IV  IV 94703  94703  436 
Medulloblastom desmoplast isk/nodu-
lär/extensivt nodulär/  
SHH-aktiv erat och  TP53 -vildtyp (C71.6)  Embryonala  
tumörer IV  IV 94713  94703  436 
Medulloblastom storcelligt/anaplastiskt  Embryonala  
tumörer IV  IV 94743  94703  436 
Medulloblastom WNT -aktiverat  Embryonala  
tumörer IV  IV 94753  94703  436 
Medulloblastom SHH -aktiverat och TP53 -
muterat  Embryonala  
tumörer IV  IV 94763  94703  436 
Medulloblastom non -WNT och non -SHH Embryonala  
tumörer IV  IV 94773  94703  436 
Embryonal tumör med multilagrade roset-
ter UNS/C19MC -förändrad  Embryonala  
tumörer IV  IV 94783  94703  436 
Medulloepiteliom  Embryonala  
tumörer IV  IV 95013  94703  436 
CNS embryonal tumör, UNS (tidigare 
PNET)  Embryonala  
tumörer IV  IV 94733  94733  416 
CNS neuroblastom  Embryonala  
tumörer IV  IV 95003  95003  416 
CNS ganglioneuroblastom  Embryonala  
tumörer IV  IV 94903  94903  406 
Atypisk teratoid/rhabdoid tumör 
(ATRT)/CNS embryonal tumör med 
rhabdoida drag  Embryonala  
tumörer IV  IV 95083  90801  823 
Neuronala och blandade neuronala -gliala tumörer  (sedvanliga kodningsregler avseende flera registreringar)  
Cerebellärt liponeurocytom (C71.6)  Annat benignt  II 95061  95060  991 
Desmoplastiskt infantilt astrocytom och 
gangliogliom  Astrocytom I  I 94121  95050  475 
Dysembryoplastisk neuroepitelial tumör 
(DNET/DNT)  Annat benignt I  I 94130  95030  991 
Dysplastiskt cerebellärt gangliocytom 
(Lhermitte -Duclos sjukdom) (C71.6)  Annat benignt  I 94930  94900  401  KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
SOCIALSTYRELSEN  191 
 Gangliocytom  Annat benignt I  I 94920  94900  401 
Glioneuronal tumör diffus leptomeningeal  Astrocytom I  I 95091  94213  475 
Glioneuronal tumör rosett -bildande  Astrocytom I  I 95091  94213  475 
Neurocytom centralt/extraventrikulärt  Annat benignt  I 95061  95060  991 
Papillär glioneuronal tumör  Astrocytom I  I 95091  94213  475 
Paragangliom  Gangliomgliom I  I 86933  86931  441 
 
Mesenkymala  tumörer  (sedvanliga kodningsregler avseende flera registreringar)  
Hemangioblastom  Annat benignt I  I 91611  91611  511 
Hemangiom  Annat benignt I  0 91200  91200  501 
Lipom  Annat benignt I  0 88500  88500  721 
Ospecifika tumördiagnoser samt cysta  
Cysta enkel intrakraniell UNS  Ej rel  0 33400  33400  031 
Tumör UNS, utan angivet benign/malign  
diagnosgrund 1 eller 2  Ej rel  Ej rel  80000  80000  991 
Tumör UNS, misstänkt malign diagnosgrund 
1 eller 2  Ej rel  Ej rel  80001  80001  993 
Tumör UNS, malign diagnosgrund 1 eller 2  Ej rel  Ej rel  80003  80003  996 
Morfologiska kommentarer  C71 
OBS! Se också Lathund i slutet av kapitlet med arbetsregler för kod-
ning!  
 
Läge t har en speciell tumörbiologi med en egen diagnosflora vilket ställer 
specifika krav på registreringen.  I allmänna sammanhang används ofta be-
greppet ”hjärntumörer” och i något mer professionella sammanhang ”CNS -
tumörer”.  
Den dominerande gruppen primära hjärntumörer är gliom, i vilket astr o-
cytära tumörer, oligodendrogliala tumörer samt blandformer ingår.  
Primära nervcellsdifferentierade tumörer utgör en viktig grupp, men  
tumörerna är epidemiologiskt ovanligare.  
Blandade glioneuronala tumörformer finns som en egen entitet.  
Epitelet som b ekläder ventriklarna, ependymet, samt strukturerna som 
producerar likvor, plexus choroideus, har sina egna tumörformer.  
Två stora grupper av tumörer uppbyggda av primitiva celltyper, grodd-
cellstumörer och embryonala  neuronala tumörer förekommer.  
Klassifi kationen har blivit allt mer beroende av molekylärpatologiska kri-
terier och ett antal nya koder har godkänts i ICD -O/3.2. Dessa ersätter delvis 
tidigare begrepp och startdatum för övergång till dessa koder är viktiga för 
spårbarheten i registret.  
 
• Morf -koden 94453 som anges för Glioblastom IDH -muterat i senaste 
WHO -klassificeringen för CNS -tumörer är godkänd i ICD-O/3.2 . och skall  
användas från 2019 -01-01. 
• Morf -koden 93853 som anges för Gliom diffust medellinje, H3 K27M - i  
senaste WHO -klassificeringen för CNS -tumörer är godkänd i ICD-O/3.2  
och skall  användas från 2019 -01-01.  192 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 • Morf -koden 93963 som anges för Ependymom RELA fusions -positivt i  
och skall  användas från 2019 -01-01. 
• Morf -koden 9475 3 som anges för Medulloblastom WNT -aktiverat i sen-
aste WHO -klassificeringen för CNS -tumörer  är godkänd i ICD-O/3.2  och 
skall användas från 2019 -01-01.  
• Morf -koden 94763 som anges för Medulloblastom SHH -aktiverat och 
TP53 -muterat  i senaste WHO -klassificerin gen för CNS -tumörer är  
godkänd i ICD-O/3.2  och skall användas från 2019 -01-01. 
• Morf -koden 94773 som anges för Medulloblastom non -WNT och non -
SHH i senaste WHO -klassificeringen för CNS -tumörer är godkänd i  
ICD-O/3.2  och skall användas från 2019 -01-01. 
• Morf -koden 94783 som anges för Embryonal tumör med multilagrade  
rosetter UNS/C19MC -förändrad i senaste WHO -klassificeringen för  
CNS -tumörer är godkänd i ICD-O/3.2  och skall  användas från 2019 -01-01. 
 
Den tidigare använda benämningen (centralnervös) primi tiv neuroektodermal 
tumör/PNET har utgått och dessa tumörer faller numer a in under begreppet 
CNS embryonal tumör UNS.  
Cysta, enkel intrakraniell UNS, ingår ej i ICD-O/3.2  P.g.a. lokalisationen 
är förändringen anmälningspliktig och  registreras som angivits ovan.  
Hjärntumörer som malignifieras, det vill säga övergår i en högre grad, ska 
inte registreras som ny primärtumör.  Det kan emellertid vara svårt att avgöra 
vad som är en ny tumör och inte, då ett gliom som från början har en karaktär 
kan gå över i en an nan form, till exempel efter behandling. Hjärntumörregist-
rets diagnosgrupperingar kan ge stöd för att avgöra om det ändå är samma tu-
mörprocess.  
I vissa fall kan man behöva från gå principen om högsta morfkod till för-
mån för en mer specificerad diagnos, till exempel om en tumör anges som 
opticusgliom (94003), sannolikt pilocytärt astrocytom (94211). Den mer spe-
cifika koden bedöms ge mer information.  
Enl ENCR kan man för neuroblastom  som påvisats radi ologiskt hos barn 
till och med 9 år registrera specifik morfkod. Beslut: Radiologiskt påvisat 
neuroblastom registreras med diagnosgrund 8 samt specifik kod för 
Neuroblastom UNS Morf -kod M95003, C24/hist 416. Detta gäller för ären-
den med d iagnosdatum fr.o.m. 2018 -01-01. 
Enl ENCR kan man registrera röntgenverifierade hjärnstamsgliom med spe-
cifik kod. Beslut: Radiologiskt påvisat hjärnstamsgliom registreras med dia-
gnosgrund 8 samt specifik kod för gliom UNS Morfkod 93803, C24/hist 476.  
SOCIALSTYRELSEN  193 
 Rygg märgen, H järnnerver och andra 
delar av centrala nervsystemet C72  
Kliniskt läge  C72 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Ryggmärg (medulla spinalis)  C72.0  C72.0  C72.0  192.2  193.1  
Cauda equina (nedre delen)  C72.1  C72.1  C72.1  192.2  193.1  
Luktnerv (nervus olfactorius) inkl. lukt-
bulb (bulbus olfactorius)  C72.2  C72.2  C72.2  192.0  193.0  
Synnerv (nervus opticus) inkl  
synnervskorsning (chiasma opticum)  C72.3  C72.3  C72.3  192.4  192.1  
Balans och h örselnerv (nervus vesti-
bulococclearis)   C72.4  C72.4  C72.4  192.0  193.0  
Kranialnerv UNS  C72.5  C72.5  C72.5  192.0  193.0  
sublokal med okänt ursprung  
inom C70 -C72.5  C72.8  C72.9  C72.9  192.9  193.9  
Centralt nervsystem UNS inkl .  
epiduralrum  C72.9  C72.9  C72.9  192.9  193.9  
följande översättning    C72.8  C72.8  192.8  193.8  
Lägeskommentarer  C72 
Lägena under C72.0 omfattar själva ryggmärgens/medull a spinalis alla delar, 
med C72.1 den distala grenande delen cauda equina (vilket betyder ”häst-
svansen ”).  
Kranialnerverna eller hjärnnerverna, är de  nervstammar som har sina rötter 
i själva hjärnan ner till hjärnstamsnivå, till skillnad från övriga nervröt ter 
som utgår från ryggmärgen. Luktnerven och synnerven utgår från storhjär-
nans distalare delar och har fått egna underlägen. Även kranialnerv VIII har 
fått ett eget läge som i ICD -O ben ämns C72.4  acusticus nerven. Denna nerv 
hade tidigare som komplett bete ckning Nervus  statoacusticus vilket nu har 
ersatts av N ervus  vestibulococclearis.  
För lägena C72.2, C72.3, och C72.4 är sidoangivelse obligatorisk:  
Hjärntumörer som malignifieras ska inte registreras som ny primärtumör.  
   194 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Morfologisk typ C72  Hjärn tum  
reg grupp  ICD-
Ependymala tumörer  
Subependymom  Ependymom I  93831  93831  481 
Ependymom myxopapillärt (C72.0)  Ependymom I  93941  93913  485 
Ependymom, UNS/klarcelligt/tanycytiskt  Ependymom II -III 93913  93913  485 
Ependymom papillärt  Ependymom I  93933  93913  485 
Ependymom, RELA fusions -positivt  Ependymom II -III 93963  93913  485 
Ependymom anaplastiskt  Ependymom II -III 93923  93923  486 
Neuronala och blandade neuronala -gliala tumörer   
(DNET/DNT)  Annat  
benignt I  94130  95030  991 
Gangliocytom  Annat  
benignt I  94920  94900  401 
Gangliogliom  Gan gliogliom I  95051  95051  475 
Gangliogliom anaplastiskt  Gangliogliom II -III 95053  95051  475 
Desmoplastiskt infantilt astrocytom  
och gangliogliom  Astrocytom I  94121  95050  475 
Papillär glioneuronal tumör  Astrocytom I  95091  94213  475 
Glioneuronal tumör rosett -bildande  Astrocytom I  95091  94213  475 
Neurocytom centralt/extraventrikulärt  Annat benignt I  95061  95060  991 
Paragangliom  Gangliogliom I  86933  8693 1 441 
Embryonala tumörer  
tumörer IV  95003  95003  416 
tumörer IV  94903  94903  406 
CNS embryonal tumör, UNS (tidigare PNET)  Embryonala  
tumörer IV  94733  94733  416 
rhabdoida drag  Embryonal a 
tumörer IV  95083  90801  823 
Tumörer i craniala och paraspinala nerver  
Acusticusneurinom (C72.4)  Annat  
benignt I  95600  95600  451 
Pilocytärt astrocytom  Astrocytom I  94211  94213  475 
Schwannom UNS/cellullärt/plexiformt  Annat  
Schwannom melanotiskt  Annat  
benignt i  95601  95600  451 
Neurofibrom UNS/atypiskt  Annat  
benignt I  95400  95400  451 
Neurofibrom plexiformt  Annat  
benignt I  95500  95500  451 
Perineurom  Annat  
benignt I  95710  95600  451 
Malign perifer nervskidetumör (MPNST) 
UNS/epiteloid/med perineural  
differentiering  Annat  
malignt III  95403  95403  456 
Hemangioblastom  Annat  
benignt I  91611  91611  511 
Hemangiom  Annat  
benignt I  91200  91200  501  KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
SOCIALSTYRELSEN  195 
 Morfologiska kommentarer  C72 
ning!  
 
Morf -koden 93963 som anges för Ependymom RELA fusions -positivt i  
senaste WHO -klassificeringen för CNS -tumörer är godkänd i ICD-O/3.2   
och bör användas från 2019 -01-01. 
Pilocytärt astrocytom förekommer som opticustumör och kan alltså finnas på 
läge C72.3, då antagligen utgångna från de astrocytära celler som finns i  
anslutning till synnerven.  
Den tidigare använda benämningen (centralnervös) primitiv neuroektoder-
mal tumör/PNET har utgått och dessa tumörer faller numer in under begrep-
pet CNS embryonal tumör UNS.  
Estesioneuroblastom /olfactoriskt neuroblastom  är en (äldre ) beteckning på 
neuroblastom belägna i anslutning till luktnervsområdet, som har den rekom-
menderade koden M9522/3 i ICD-O/3.2  och hänförs till läge C30 .0. 
För koder för tumör med diagnosgrund  1 eller 2 se Morflista för läge C71.  
LATHU ND registreringsregler lägena C70, 
C71 och C72  
 
Gäller Centrala nervsystemet inklusive hjärnhinnor, ryggmärgshinnor, 
hjärna, ryggmärg, hjärnnerver och andra delar av centrala nervsystemet tu-
mörer i CNS . 
 
Centralnervösa  tumörer är ofta kroniska sjukdomar med tumörutvecklning 
och malignifiering över tid. Över tiden kan såväl radiologisk diagnos som ett 
eller flera PAD från samma lesion förekomma, men även multipla primärtu-
mörer och spridning är teoretiskt mö jliga. De resonemang som används för 
andra lokaler avseende radikalitet vid primär operation är inte applicerbara.  
 
Från 2022 -01-01 används nedan kodningsregler för att uppnå likriktning i 
kodningen och underlätta arbetet.  
 
Meningiom  
Meningiom grad I kan e ndast registreras en gång på en i ndivid.  
Meningiom grad II kan endast registres en gång per individ.  
Meningiom grad III kan registreras flera gånger per individ, över tid och 
samtidigt om det är flera platser som opereras på en gång.  
Detta för med sig att det kan registreras ett grad I, ett grad II samt i teorin 
obegränsat antal grad III per en individ  över tid  och utan särskild inbördes 
tidsordning . 
 
Graden  är viktigare än subtyp för prognos. Vid val av kod är det därför vik-
tigast att koda så att den högst a graden angiven i utlåtandet framgår av kod-
ningen.   196 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
  
För subtyperna gäller den generella regeln för Cancerregistret att den mest 
detaljerade kodningen i första hand skall användas. Om subtypen är oklar i 
B-anmälan och/eller A -anmälan anvä nds ospecifik kod vald efter grad.  
 
Röntgenverifierat meningiom blir alltid registrerat som grad I. Om PAD in-
kommer på tumör som sedan tidigare finns registrerad som röntgenverifierad  
måste en rimlighetsbedömning göras avseende om händelserna ägt rum inom 
vad som kan betrak tas som en utredningstid.  
Om det inte bedöms vara en rimlig utredningstid  ska en ny registrering göras 
om PAD visar grad II eller III, annars uppdateras den tidigare registreringen.  
 
Övriga tumörformer  
För tumörer som hör till nedanstående grupper i kodningstabellen gäller föl-
jande:  
 
A. Astrocytom  
B. O ligodendrogliom  
C. Gangliogliom  
D. Ependymom  
F. Plexus choroideus tumörer  
G. Groddcellstumörer  
H. Embryonala tumörer  
 
Vid anmälan som anger malignifiering (högre grad) eller tumörvaria nt  inom 
samma grupp  ovan görs ingen ny registrering. Vid PAD -diagnos efter 
röntgenverifierad registrering (när sådan är applicerbar) uppdateras registre-
ringen . 
I gruppen Neuronala och blandade neuronala/gliala tumörer  gäller sedvan-
liga kodningsregler. En individ kan alltså teoretiskt ha registreringar med mer 
än en tumör från denna grupp.  
För mesenkymala, melanocytära och hematolymfoida tumörsjukdomar 
gäller samma kodningsregler som för lokaler utanför skallhålan, förutom att 
även godartade lesioner skall reg istreras.   KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
SOCIALSTYRELSEN  197 
 Endokrina organ inkluderande 
Sköldkörtel, Binjure och Övriga 
endokrina organ och besläktade 
vävnader, samt Endokrina 
pankreas  C73, C74, C75 och C25.4  
Inledning  
En körtel är en anhopning av celler som har till uppgift att producera ämnen, 
hormoner  eller signalsubstanser, som inte har betydelse för de egna cellernas 
ämnesomsättning utan påverkar andra vävnader eller organ.  
En endokrin körtel , eller endokrint organ, är insöndrande, det vill säga 
producerar ett eller flera ämnen som når sina målorgan eller vävnader genom 
transport via blod eller lymfa. De endokrina körtlarna har som huvudfunktion 
att styra kroppens ämnesomsättning.  
Beteckningen står i motsats till exokrin , utsöndrande, som används för att 
beteckna körtlar som avger sina produkter genom  en utförsgång som mynnar 
på en yta, såsom spottkörtlar eller svettkörtlar. En körtel består av sitt gång-
system uppbyggt av duktala celler  och anhopningar av celler som produce-
rar körtelns produkter, acinus, med acinära celler . 
Det så kallade neuroendokrin a systemet  kan beskrivas som en samman-
koppling mellan nervsystemet och det endokrina systemet. Neuroendokrina 
celler påverkas av signalämnen från nerver eller neurosekretoriska celler och 
avger därefter sina hormoner. I det neuroendokrina systemet ingår ti ll exem-
pel hypotalamus, hypofysen, sköldkörteln, könskörtlarna och binjurarna. I 
många av kroppens vävnader och organ, till exempel lungor och magtarmka-
nal, finns spridda, enskilt liggande neuroendokrina celler  som alltså inte 
bildar avgränsande organ.  
Endokrina tumörer i endokrina organ registreras på dessa organs lägen. De 
neuroendokrina tumörer som uppkommer från enskilda neuroendokrina cel-
ler i övriga organ registreras på dessa lägen. Terminologin för de neuroendo-
krina tumörerna är vansklig då WHOs klas sifikationer inte är helt samord-
nade i sina rekommendationer.  
Pankreas  har både en endokrin och en exokrin del, och endokrina pankre-
astumörer registreras på C25. 4, pankreas  endokrina/insulära d el. 
Aktuell WHO -klassifikation  för endokrina tumörer ; WHO Clas sification 
of Tumours of Endocrine organs, utkom 2017, och behandlar tumörer från 
hypofys, sköldkörtel, bisköldkörtel, binjurens bark och märg samt paragang-
lier och pankreas  endokrina delar.  
Det nationella vårdprogrammet för Sköldkörtelcancer godkändes i en ny 
version 1.3 2019 -01-29 och här går man över till tumörindelningen från  
senaste WHO.  
Hypofystumörer har ett eget kvalitetsregister. KVAST -dokumenten för 
Thyreoidea och Parathyreoidea är sedan 2004 och 2006.   198 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Enligt gällande föreskrift skall alla tumörer med endokrin aktivitet regi-
streras men för adenom, som ju är benigna, finns särskilda regler;  
• sköldkörteladenom registreras inte oavsett om aktivitet finns  
• bisköldkörteladenom registreras oavsett om aktivitet finns  
• binjurebarksadenom registreras vid påvisad aktivitet, annars inte  
• hypofysadenom registreras oavsett aktivitet på grund av att de sitter i skall-
hålan  
SOCIALSTYRELSEN  199 
 Sköldkörtel (Thyreoidea) C73  
Kliniskt läge C73  ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Sköldkörteln (t hyreoidea)  C73.9  C73.9  C73 193.9  194 
 
Morfologisk typ C73  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Follikulära borderlinetumörer  
Follikulär tumör oklar malignitetspotential UMP  83351/b  83301/b  093/b  
Follikulär tumör/ thyreoideatumör väldifferentierad 
oklar malignitetspotential  83481/b  83301/b  093/b  
Follikulär tumör icke -invasiv med papillärlika  
kärnor (NIFTP)  83491/b  83301/b  093/b  
Hyaliniserande trabekulär tumör  83361/b  83301/b  093/b  
Papillär cancer (PTC)  
Papillärt thyreoideacarcinom/ papillär cancer  82603  82603  096 
Papillärt thyreoideacarcinom follikulär variant  83403  83403  096 
Papillärt thyreoideacarcinom kapslad variant  83433  82603  096 
Papillärt mikrocarcinom  83413  82603  096 
Papillärt thyreoideacarcinom cylindercellsvariant 
("tall -cells")  83443  82603  096 
Papillärt thyreoideacarcinom onkocytär variant  83423  82603  096 
Follikulär cancer (FTC)  
Follikulärt thyreoideacarcinom /follikulär cancer 
UNS 83303  83303  096 
Follikulärt thyreoideacarcinom minimal invasion  83353  83303  096 
Follikulärt thyreoideacarcinom kapslad  
angioinvasiv  83393  83303  096 
Follikulärt thyreoideacarciom vid/omfat-
tande/massiv invasion  83303/0  83303  096 
Onkocytär cancer / Hürtlecellscancer  
Hürtlecellscarcinom/ onkocytär cancer/  
oxyfil cancer  82903  82903  096 
Medullär cancer/ blandad  
Medullärt thyreoideacarcinom/C -cellscarcinom  83453  85113  186 
Thyreoideacarcinom blandat medullärt follikullärt  83463  80203  196 
Tabellen fortsätter på nästa sida.   200 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 (forts.)  
Lågt differentierade thyreoideacarcinom     
Thyreoideacarcinom lågt differentierat/ trabeku-
lärt/ insulärt /solitt  83373  81403  096 
Thyreoideacarcinom anaplastiskt/ odifferentierat/ 
jättecells/  pleomorft  80203  80203  196 
Mucoepidermoitt carcinom, skleroserande med  
eosinofili  84303  84303  076 
Thymusderiverade eller thymusliknande tumörer     
Spolcellig epitelial tumör med thymuslik 
differentiering/ SETTLE  (Spindle epithelial tumour  
with thymus -like elements)  85883  80103  196 
Thymuscarcinom intrathyreoidalt/ med  
thymusliknande differentiering / CASTLE  
(Carcinoma showing thymus -like elements)  85893  80103  196 
Teratom omoget G2  90801/b  90801/b  823/b  
Teratom malignt G3  90803  90803  826 
Morfologiska kommentarer  C73 
I det nya vårdprogrammet anpassas indelningen till den aktuella WHO -
klassifikationen. Indelningen har förändrats tämligen omfattande, delvis på 
grund av molekylärbiologiska framsteg, och en del äldre beteckningar och 
grupperingar är numera obsoleta och bör undvikas.  
Följande huvudgrupper tas fram;  
• Follikulära borderlin e tumörer (räknas inte som cancer, koder slutar på /1).  
• Papillär cancer  
• Follikulär cancer  
• Onkocytär cancer  
• Medullär cancer  
• Blandad medullär och follikulär cancer  
• Lågt differentierad cancer  
• Anaplastisk cancer  
SOCIALSTYRELSEN  201 
 Adenom  kan förekomma i flera varianter men registreras inte för thyreoidea.  
Follikulärt thyreoideacarcinom  indelas  i olika varianter med hänsyn till 
invasionsmönstret. För att skilja UNS varianten från varianten med omfat-
tande (”widely”) invasion läggs /0 till s om sjätte siffra. Detta gäller sedan 
2014 -01-01, och är viktigt för kvalitetsregistret.  
Lågt differentierade tumörtyper;  
I begreppet lågt differentierat thyreoideacarcinom  inryms varianter som 
tidigare beskrevs som både papillära och follikulära lågdiffer entierade  
tumörer.  
För anaplastisk thyreoideacancer  rekommenderas i WHO -
klassifikationen koden ICD-O/3.2  80203 Carcinom odifferentierat, UNS  och 
inte koden för ICD-O/3.2  80213  Carcinom, anaplastiskt UNS . Begreppet jät-
tecellscarcinom hänför i thyreoidea ti ll anaplastiskt thyreoideacarcinom och 
kodas som det.  
Övriga carcinom;  
Skivepitelcarcinom  kan förekomma men är mycket ovanligt. Övriga thy-
reoideacancrar kan ha områden med skivepiteldifferentiering, men skall då 
registreras med sin huvudtyp. Uteslut att de t inte rör sig om metastas eller 
spridning från annat läge i närområdet. Även primär mucinös thyreoide-
acancer  är mycket ovanligt.  
Thymusderiverade eller thymusliknande tumörer;  
Under läge Thymus/C37 finns angivet att alla thymom, även de som utgår 
från ek topisk thymusvävnad, skall registreras på läge C37, vilket gäller  
ektopiskt thymom  i thyreoidea. Däremot finns två tumörer med thymuslik-
nande morfologi.  
Vid mjukdelstumörer/sarkom  hänvisas till mjukdelsläget för koder.  
Paragangliom  kan påträffas men anse s utgå från närliggande paraganglier 
och kodas på läge C75.5.  
Hematologiska tillstånd  kan även manifesteras i thyreoidea, dessa  
tumörsjukdomar registreras enligt si na regler.  
   202 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Binjure (Glandula suprarenalis) C74  
Kliniskt läge C74  ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Bark (cortex)  C74.0  C74.0  C74.0  194.0  195.0  
Märg (medulla)  C74.1  C74.1  C74.1  194.0  195.0  
Binjure, UNS  C74.9  C74.9  C74.9  194.0  195.0  
Lägeskommentarer  C74 
OBS! Sidoangivelse är obligatoriskt för läget; 1=höger, 2=vänster, 9=okänt.  
Binjuren har ett yttre skikt och en inre kärna som är uppbyggda av olika  
celltyper med olika endokrin aktivitet. Det yttre skiktet, barken, producerar 
steroidhormoner som kortisol, aldosteron och hormoner relaterade til l man-
ligt könshormon. Det inre skiktet, märgen, har ett annat embryologiskt  
ursprung och består av celler som närmast är av nervcellstyp. Dessa celler  
reagerar på grund av sitt kemiska innehåll med omgivningen och ger upphov 
till en färgreaktion, de kall as därför chromaffina. I märgen produceras adre-
nalin och noradrenalin som är centrala för kroppens stresshanteringssystem.  
 
Morfologisk typ C74  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Barkspecifika tumörer C74.0  
Binjurebarksadenom/ binjurebarkstumör 
UNS 83700  83700  091 
Binjurebarkscarcinom/ binjurebarkstu-
mör, malign  83703  83703  096 
Könslist -stromala tumörer  85901  85901  056 
Märgspecifika tumörer C74.1  
Feochromocytom sammansatt/UNS  87003  87003  446 
Neuroblastom  95003  95003  416 
Ganglioneuroblastom 
UNS/ nodulärt/blandat  94903  94903  406 
Ganglioneurom  94900  94900  401 
Morfologiska kommentarer  C74 
Alla tumörer redovisas som maligna.  
Barken och märgen har olika tumörtyper och även om det inte är specifice-
rat tydligt i anmälan om tumören kommer från bark eller märg kan läget för-
utsättas. De märgspecifika tumörerna är av nervcellsliknande ursprung men i 
barken finns inte dessa.  
För binjurebarkadenom  skall enbart adenom med påvisad hormonell ak-
tivitet registreras. Dessa kan vara Conn -tumörer (aldosteronproducerande), 
Cushing tumörer (cortisolproducerande) eller tumörer som producerar derivat 
av manligt eller kvinnligt könshormon. Så kallade ”incidenta lom”, adenom 
utan kliniska tecken på aktivitet som upptäckts som bifynd vid radiologisk 
undersökning eller obduktion registreras inte.  
Notera att carcinom i binjuren alltid utgår från barken.  
Feochromocytom är egentligen ett specifikt namn för paragangliom  upp-
kommet i binjuremärgen. Namnet hänför till tumörens brunaktiga färg. Tidi-
gare delades feochromocytom in i maligna och benigna, beroende på bland  KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
SOCIALSTYRELSEN  203 
 annat storlek, men i den aktuella klassifikationen räknas alla feochromocy-
tom ha viss metastatisk potential  och endast koden som slutar på /3 är nu-
mera relevant. Det finns en ospecifik och en sammansatt variant, men de har 
samma kod. Det har funnits många synonyma beteckningar (till exempel 
feochromoblastom och chromaffint paragangliom) men dessa är omoderna 
och bör undvikas.  
Neuroblastiska  tumörer uppkomna i märgen delas in i olika varianter be-
roende på ingående komponenter av primitiva nervceller och neuronala stöd-
jestrukturer, där neuroblastom är mer primitivt och de andra varianterna inne-
håller mogna, gangl iecellsliknande cellkomponenter.  
Enligt ENCRs  riktlinjer kan radiologiskt upptäckta neuroblastom hos barn 
till och med 9 års ålder registreras med diagnosgrund 8 och den specifika  
Morf -koden 95003, C24/hist 415. Detta tillämpas från och med 2018 -01-01. 
Övriga endokrina körtlar och  därmed 
besläktade vävnader C75  
Kliniskt läge C75  ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Bisköldkörtel  
(glandula  parathyreoidea)  C75.0  C75.0  C75.0  194.1  195.1  
Hypofys, inkl Rathkes ficka  C75.1  C75.1  C75.1  194.3  195.3  
Hypofysgång  
(ductus craniopharyngealis)  C75.2  C75.2  C75.2  191.7  193.0  
Tallkottkörtel (corpus pineale)  C75.3  C75.3  C75.3  194.4  193.0  
Carotiskroppen  
(glomus caroticum)  C75.4  C75.4  C75.4  194.5  195.7  
Paraganglier inklusive aortic body 
and glomus jugulare  C75.5  C75.5  C75.5  194.6  195.7  
Multifokal lokalisation  C75.8  C75.8  C75.8  194.8  195.8  
Endokrin körtel, UNS  C75.9  C75.9  C75.9  194.9  195.9  
Lägeskommentarer  C75 
Paraganglier är anhopningar av celler som härstammar från neurallisten, det 
vill säga är nervcellsliknande. Paraganglier finns spritt i anslutning till inäl-
vorna. Binjurarnas märg är egentligen paraganglier och ibland används indel-
ningen adrenala och extra -adrenala paraganglier. De dela s också in i sympa-
tiska, som har chromaffina celler och endokrin funktion, och parasympatiska 
paraganglier med non -chromaffina glomusceller och chemodetektorfunktion. 
Det vill säga sympatiska paraganglier producerar hormonellt aktiva ämnen 
och parasympatis ka paraganglier analyserar sin omgivning avseende till ex-
empel syrgastryck eller salthalt. Vissa större paraganglier har egna namn.  
Glomus jugulare, ett parasympatiskt paraganglion, kodades tidigare felakt-
igt i ICD -O/2 på C75.9 med dess översättningar för ICD9 och ICD7.  
Endokrina tumörer utgående från pankreas  ö-celler/endokrina pankreas  re-
gistreras inte under C75 utan hör till C25.4. Endokrina tumörer i äggstockar, 
testiklar, thymus eller sköldkörtel registreras på respektive lägen.  
Normalt finns hos en in divid fyra separat a parathyreiodeor . Således kan en 
person teoretiskt ha mer än en separat parathyreoidatumör  och separata regi-
streringar skall i så fall göras .  204 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Vid neuroendokrin tumör från patient där information finns om konstaterat 
tumörsyndrom MEN 1 skall registrering göras på läge C75.8 och med koden 
för syndromet, inte den specifika tumören.  
Morfologisk typ C75  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Bisköldkörtel (parathyreoidea) C75.0  
Adenom  81400  81400  091 
Carcinom/ adenocarcinom  81403  81403  096 
Hypofys, Rathkes ficka och hypofysgång C75.1 och C75.2  
Hypofysadenom och övriga pituicytära tumörer C75.1  
Cysta, enkel intrakraniell UNS  33400  33400  031 
Hypofysadenom UNS/ inkl dubbeladenom och 
plurihormonella  (se kommentar nedan om fall 
utan PAD)  82720  81400  091 
Hypofysadenom laktotropt adenom/ prolaktinpro-
ducerande  (se kommentar nedan om fall utan 
PAD)  82710  82710  091 
Hypofyscarcinom  82723   81403  096 
Neuronala och paraneuronala hypofysära tumörer C75.1  
Ganglio cytom och blandat gangliocytom/ ade-
nom  94920  94900  401 
Paragangliom hypofysärt/ sellärt  86933  8693 1 441 
Neurocytom  95061  95060  991 
Neuroblastom sellärt /sellärt estesioneuroblastom  95003  95003  416 
Tumörer från hypofysens posteriora del C75.1  
Pituicytom  94321  94003  475 
Pituitoblastom  (äldre synonym embryom)  82733  90803  826 
Granularcellstumör sellär  95820  95801  683 
Onkocytom spolcells  82900  82900  091 
Ependymom sellärt  93911  93913  485 
Hypofysära groddcellstumörer C75.1  
Choriocarciom  91003  91003  806 
Embryonalt carcinom  90703  90703  826 
Germinom   90643  90643  981 
Groddcellstumör blandad  90853  90853  826 
Teratom UNS  90801  90801  823 
Teratom moget  90800  90800  821 
Teratom malign transformering  90843  90803  826 
Hypofysära gångreststumörer C75.2  
Craniofaryngiom  (se kommentar nedan om fall 
utan PAD)  93501  93501  881 
Craniofaryngiom adamantinomatöst  9351 1 93501  881 
Craniofaryngiom papillärt  93521  93501  881 
SOCIALSTYRELSEN  205 
 Morfologisk typ C75  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Tallkottkörteln (corpus pineale) C75.3     
Pinealom  93601  93601  981 
Pineal parenkymal tumör av intermediär differentie-
ring 93623  93623  986 
Pineoblastom/ malignt pinealom  93623  93623  986 
Pineocytom  93611  93601  981 
Papillär tumör i pinealregionen  93953  93623  986 
Carotiskroppen (glomus caroticum) C75.4  
Paragangliom carotiskropp  86923  86921  441 
Paraganglier (övriga extraadrenala) C75.5  
Paragangliom jugulotympaniskt/jugulärt  86903  86901  441 
Paragangliom vagalt/laryngealt/sammansatt  86933  86931  441 
Paragangliom sympatiskt  86813 86931  441 
Paragangliom, aortakropp/glomus aorticum  86913  86911  441 
Paragangliom, glomus jugulare  86903  86901  441 
Paragangliom, UNS  86803  86803  446 
Kemodektom/extraadrenalt paragangliom, UNS  86933  86931  441 
Multipelt läge C75.8  
MEN1  83601  87000  441 
Endokrin körtel UNS C75.9  
Adenom, UNS  81400  81400  091 
Gastrinom  81533  81533  446 
Glukagonom  81523  81523  446 
Morfologiska kommentarer  C75 
Enligt aktuell klassifikation rekommenderar WHO inte de specifika koderna 
för parathyreoideatumörer. Notera att hyperplasi i parathyreoidea inte är en 
tumör och inte skall registreras. För att fallet skall uppfattas som ett adenom 
räcker inte att det står ”patologisk parathyreoideavävnad” utan det måste tyd-
ligt stå att det rör sig om ett adenom.  
Hypofysadenom  registrerades tidigare med den ospecifika koden för ade-
nom Morf 81400. Från 2018 -01-01 används den specifika koden Morf 
82720. Hypofysadenom klassificerades tidigare utifrån sin förmåga att ta upp 
histologiska färger samt kliniskt påvisad hormonproduktion . I aktuell klassi-
fikation definieras tumörerna utifrån immunhistokemisk profil, och en del av 
de äldre begreppen försvinner ur bruk. Endast laktotropt/prolaktinproduce-
rande adenom har en egen kod Morf 82710.  
   206 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Hypofyscarcinom är en ovanlig tumörform, som antin gen kan förekomma 
som debuterande tumör hos en patient, eller uppstå ur ett tidigare känt hypo-
fysadenom. Notera att hypofyscarcinomet alltid skall generera en ny registre-
ring för att inte dessa ovanliga maligna tumörer skall missas.  
Diagnosgrund 8 är tillåtet som underlag för registrering av specificerad 
Morf -kod och C24/hist för Hypofystumörer. Detta infördes i Hypofysregist-
ret från 2003. Vid senare inkommet PAD korrigeras diagnosgrunden. Morfo-
login korrigeras endast om en mer specif ik  
diagnos f inns i patologiutlåtandet . 
I hypofysområdet/sella turcica kan mjukdelstumörer samt stödjevävnadstu-
mörer inklusive meningiom påträffas. Koder för dessa finns under respektive 
läge och dessa utgår i princip inte från hypofysen per se, utan regis treras på 
respektive läge. Även hematologiska tillstånd kan manifesteras här, dessa  
registreras enligt sina specifika regler.  
Pinealom  är en äldre, mer övergripande, term för tumör i tallkottkörteln 
och bör undvikas i modern diagnostik. I tallkottkörteln kan även finnas gliala 
tumörer.  
I den aktuella WHO -klassifikationen rekommenderas en egen kod för 
jugulotympaniska paragangliom Morf 86903, medan alla övriga har koden 
Morf 86933. En rad paraganglietumörer har sedan tidigare specifika koder, 
vilka listas o van för fullständigheten. Gangliocytiskt paragangliom  kan  
förekomma på flera lokaler och registreras på sin faktiska förekomst.  
Under multifokal lokalisation  listas ett par exempel på tumörsyndrom 
med multipel endokrin neoplasi som har egna koder.  
Under  endokrin körtel UNS  listas ett par exempel på endokrina tumörer 
som kan uppkomma på andra lokaler, då vanligen med ursprung i enskilda 
neuroendokrina  celler eller cellanhopningar.  
SOCIALSTYRELSEN  207 
 Bukspottkörteln Pankreas  inkluderande 
exokrin del och endokrin/neuroendok rin 
del 
Inledning   
magsäcken och under bukhinnan. Körteln har både en endokrin, insöndrande, 
söndring och u tsöndring hänvisas till Inledningen för huvudstycket för Endo-
Volymmässigt domineras bukspottkörteln av just spottkörteldelen, vilken 
producerar pankreas saften, ämnen som deltar i matsmäl tningen , som utsönd-
utan kontakt med utförsgångssystemet finns de endokrina ”öarna”, ”insulae” 
av cel ler med avvikande utseende i den övriga vävnaden. Ö -cellerna produ-
det mest allmänt kända fått sitt namn av ön, insulin!  
duktala (utgående från gångar) och acinära (utgående från körtelenheten) 
pen, och den tumörform s om vanligen avses om begreppet ” pankreas cancer” 
ducerande, men kan också vara papillära och i ovanliga fall serösa eller odif-
ferentierade.  Acinära tumörer utmärks av att produktion av enzymatiska pro-
teiner kan påvisas med till exempel immunhistokemi.  
differentiering som duktal eller acinär.  
Det finns pre -maligna duktala lesioner, PanIN, dessa indelas numera i en 
låggradiga lesioner och hög grad av dysplasi motsvarar höggradiga lesioner.  
men även solid pseudopa pillär tumör utmärks, trots sitt namn, av cystbild-
ningar.  
komma, men detta är ovanligt.  
Endokrina pankreas tumörer behandlas i det Nationella vårdprogrammet 
tumörer utgående från mag -tarmkanalen, in klusive neuroendokrina tumörer i 
lever, gallvägar och pankreas . Tabellen nedan följer dessa rekommendationer 
och skiljer sig något från vad som anges i till exempel WHO -klassifikationen  208 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 för neuroendokrina tumörer. Enligt nu gällande synsätt har samtliga ne uroen-
dokrina tumörer från mag -tarmkanalen malign potential. Dessa omfattas där-
för av stadieindelning enligt TNM (8:e upplagan, 2017).  
von Hippel -Lindau, neurofibromatos -1 och tuberös skler os.  
Det finns också blandformer mellan epitelialt och ne uroendokrint differen-
Alla tumörer på läge C25.4 redovisas som maligna.  
 
Morfologisk typ C25.4  Endokrin/neuroendokrin del  ICD-O/3.2  ICD-O/2 C24/hist  
Neuroendokrin tumör/NET G1 /UNS  82403  82403  086 
Neuroendokrin tumör/NET G2  82493  82403  086 
Neuroendokrin tumör/NET G3  82493  82403  086 
Neuroendokrint carcinom/NEC UNS  82463  80203  196 
Neuroendokrint carcinom/NEC, småcelligt SCNEC  80413  80413  196 
Neuroendokrint carcinom/NEC, storcelligt LCNEC  80133  80123  196 
Vidare används för NET en gradering, G1 -3 baserad på cellernas växt-
sätt/cellmorfologi samt proliferationsindex mätt g enom räkning av Ki -67 po-
sitiva celler vid immunfärgning samt mitoshalt/mitosindex. Räkningen av Ki -
67 positiva celler sker i ett stort antal celler och helst med hjälp av digital 
bild och/eller bildigenkänningsmjukvara.   KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
SOCIALSTYRELSEN  209 
 Tumörerna delas också in i huruvida  de icke är  hormonproducerande 
(icke -funktionella), hormonproducerande (funktionella) och vilket hormon 
som i så fall produceras. I de fall där tumören har en känd hormonproduktion 
skall tumören kodas med den specifika koden. Nedan beskrivs förhållandet 
mellan tumörtyp , grad och proliferationsmått.  
Översikt över differentiering och grad 
ICD-O/3.2  
 
dokrin och non -neuroendokrin neoplasi). För att en tumör  skall uppfylla kri-
%, oavsett om det är den neuroendokr ina eller icke -neuroendokrina, annars 
bortses från inslaget av annan differentiering vid klassificeringen.  
   210 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Ofullständigt angivet läge C76  
Kliniskt läge  C76 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Icke närmare specificerad lokalisation i 
huvudet, i ansiktet eller på halsen  C76.0  C76.0  C76.0  195.0  199.1  
brösthålan eller på bröstkorgen (thorax)  C76.1  C76.1  C76.1  195.1  199.2  
bukhålan eller bukväggen  C76.2  C76.2  C76.2  195.2  199.3  
lilla bäckenet samt klinkor, ljumskar mm  C76.3  C76.3  C76.3  195.3  199.4  
övre extremiteterna, inkl skulderregionen  C76.4  C76.4  C76.4  195.4  199.5  
nedre extremiteterna inkl höfterna  C76.5  C76.5  C76.5  195.5  199.5  
Icke specificerad lokalisation inkl rygg, 
flank och bål, UNS  C76.7  C76.7  C76.7  195.9  199.9  
Övergripande växt i annan och/eller 
ofullständigt angiven lokalisation  C76.8  C76.7  C76.7  195.9  199.9  
Lägeskommentarer  C76 
Dessa lägen skall helst undvikas. Om någon typ av lägesangivelse finns  
använd ospecifikt läge under detta läge i första hand, som exempelvis C26 
för ospecifikt läge i gastrointestinalkanalen.  
Till dessa lägen skall även föras tumörer, där histologisk eller cytologisk  
bedömning saknas. Dessa skall ha Morf -kod 80003.  
Vid misstänkt malignitet skall Morf -koden vara 80001/b.  
Mjukdelssarkom med okänd primärlokal får ej registreras på läge C76 utan 
skall registreras på läge C49.  
Maligna lymfom med okänd primär lokal får ej registreras på läge C76 
utan skall registreras på läge C80.9.  
Gynekologiska diagnoser kan  förekomma på detta läge, vanligen inrappor-
terade via kvalitetsregister. För specifik morfologi se läge C56.  
För komplett lista över morfologiska koder, se WHO ICD-O/3.2  
SOCIALSTYRELSEN  211 
 Lymfkörtel C77  
Kliniskt läge  C77 ICD-O/3.2  ICD-O/2 
Huvud, an sikte och hals  C77.0  Se lymfomkap itel 
Intratorakalt  C77.1  Se lymfomkap itel 
Intraabdominellt  C77.2  Se lymfomkap itel 
Axill och övre extremitet  C77.3  Se lymfomkap itel 
Ljumske och nedre extremitet  C77.4  Se lymfomkap itel 
Bäcken  C77.5  Se lymfomkap itel 
Lymfkörtlar i multipla kroppsregioner  C77.8  Se lymfomkap itel 
Lymfkörtel UNS  C77.9  Se lymfomkap itel 
Lägeskommentarer  C77 
Fram till och med ICD -O/2 registrerades tumörer i lymfkörtlar, sekundära 
eller utan närmare specifikation på detta läge. Lymfom och sarkom exklu-
derades och registrerades på respektive läge.  
  
Läget används vanligast för registrering av nodala lymfom.   
För översättning till ICD -O/2, ICD9 samt ICD7, se lymfomkapitlet.  
Om ursprungslokalisationen för lymfomet är lymfkörtla rna, registreras på 
läge C77.  
Om ett lymfom engagerar lymfkörtlar i flera olika områden, registreras på 
läge C77.8 (lymfkörtlar i multipla kroppsregioner).  
Lymfom ej lokaliserade till lymfkörtlar registreras på ursprungslokalisat-
ionen. Om ingen lokalisation anges för ett e xtranodalt lymfom registreras det 
på läge C80.9 (okänd ursprungslokalisation).  
För morfologisk typ se listan över maligna lymfom.  
I sällsynta fall förekommer andra tumörformer med primärlokal i lymf-
körtlar, kontrollera noga att det inte rör sig om metastat isk växt i sådana fall, 
detta är mycket vanligare.  
   212 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Malign tumör med okänd primär 
lokalisation C80 (C77 -C80)  
Läget används för sekundära maligna tumörer/metastaser där  
primärtumörens läge är oklart/okänt.  
Kliniskt läge  C80 ICD-O/3.2  ICD-O/2 ICD10  ICD9  ICD7  
Okänd primär lokalisation  
Ospecificerad lokalisation  C80.9  C80.9  C80 199.1  199.9  
Multifokal lokalisation, ospecificerad  C80.9  C80.9  C80 199.0  199.9  
Lever UNS, oklart om primär/sekundär  C80.9  C22.9  C22.9  155.2  156 
Lunga eller pleura UNS, oklart om  
primär/sekundär  C80.9  C39.8  C39.8  165.9  163 
Sekundär malign tumör i lymfkörtel  
Huvud, ansikte och hals  C80.9  C77.0  C77.0  196.0  199.9  
Intratorakalt  C80.9  C77.1  C77.1  196.1  199.9  
Intraabdominellt  C80.9  C77.2  C77.2  196.2  199.9  
Axill och övre extremitet  C80.9  C77.3  C77.3  196.3  199.9  
Ljumske och nedre extremitet  C80.9  C77.4  C77.4  196.5  199.9  
Bäcken  C80.9  C77.5  C77.5  196.6  199.9  
Lymfkörtlar i multipla kroppsregioner  C80.9  C77.8  C77.8  196.8  199.9  
Lymfkörtlar UNS  C80.9  C77.9  C77.9  196.9  199.9  
Sekundär malign tumör i andnings - och matsmältningsorganen  
Metastas i lunga  C80.9  C78.0  C78.0  197.0  199.9  
Metastas i mediastinum  C80.9  C78.1  C78.1  197.1  199.9  
Metastas i lungsäck (Cyt med maligna 
celler i pleuravätska kan i regel  
preliminärregistreras på läge C34)  C80.9  C78.2  C78.2  197.2  199.9  
Metastas i andra och ospecificerade  
respirationsorgan  C80.9  C78.3  C78.3  197.3  199.9  
Metastas i tunntarm  C80.9  C78.4  C78.4  197.4  199.9  
Metastas i tjocktarm och ändtarm  C80.9  C78.5  C78.5  197.5  199.9  
Metastas i bukhinna och  
retroperitonealrummet  C80.9  C78.6  C78.6  197.6  199.9  
Metastas i lever  C80.9  C78.7  C78.7  197.7  199.9  
Metastas i andra ospecificerade  
matsmältningsorgan  C80.9  C78.8  C78.8  197.9  199.9  
Tabellen fortsätter på följande sida . 
SOCIALSTYRELSEN  213 
 (forts.)  
Sekundär malign tumör med andra l  
okalisationer       
Metastas i njure och njurbäcken  C80.9  C79.0  C79.0  198.0  199.9  
Metastas i urinblåsa och andra  
specificerade urinorgan, urinorgan UNS  C80.9  C79.1  C79.1  198.1  199.9  
Metastas i huden  C80.9  C79.2  C79.2  198.2  199.9  
Metastas i hjärnan och hjärnhinnor  C80.9  C79.3  C79.3  198.3  199.9  
Metastas i andra och ospecificerade 
delar av nervsystemet  C80.9  C79.4  C79.4  198.4  199.9  
Metastas i ben och benmärg  C80.9  C79.5  C79.5  198.5  199.9  
Metastas i ovarium  C80.9  C79.6  C79.6  198.6  199.9  
Metastas i binjure  C80.9  C79.7  C79.7  198.9  199.9  
Metastas i andra specificerade  
lokalisationer  C80.9  C79.8  C79.8  198.9  199.9  
Lägeskommentarer  C80 
Dessa lägen används för registrering av tumörsjukdom där ursprungslokalen 
inte har kunnat fastställas eller av annan orsak inte är känd. Översättningarna 
bakåt skiljer sig beroende på lokalen där den påvisade tumörväxten är belä-
gen, alltså den formodade se kundärlokalen. I första hand kommer dessa se-
kundärlägen att vara aktuella för sekundära/spridda manifestationer av car-
cinom med osäker primärlokal.  
Mjukdelssarkom med okänd primärlokal får ej förekomma på läge C80.9, 
utan registreras på läge C49.  
Lymfom e j lokaliserade till lymfkörtlar registreras på ursprungslokalisat-
ionen. Om ingen lokalisation anges för ett extranodalt lymfom registreras det 
på läge C80.9.  
  214 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Hematopoetiska och 
Retikuloendotelia la systemet 
(leukemier och leukemiliknande 
tillstånd exkl. maligna lymfom) C42  
Notera att det finns oklarheter relaterade till nyligen gjorda uppdateringar i 
WHO -klassifikationen och i kvalitetsregistren där koder godkänts och an-
vänds på ett sätt som ger s vårigheter i till exempel översättningar. Detta är 
inte ännu genomgånget i aktuell kodningsinstruktion utan väntar på den pla-
nerade genomgången av hela hematologiavsnittet.  
 
I vissa fall så gör den inrapporterande kliniske läkaren den mikroskopiska be-
dömni ngen, som då blir del av klinikanmälan. I dylika fall skall diagnos-
grund 8 användas tillsammans med relevant Morf -kod.  
Morf -kod 80003 får ej användas på läge C42. Pseudolymfom registreras 
ej. 
OBS!  För enkelhetens skull har samtliga leukemier förts till ICD -7 nedan;  
Emellertid klassificeras de ”klassiska” leukemierna, dvs. de som var defi-
nierade i mitten på 1970 -talet, egentligen enligt ICD -8, som då började an-
vändas i svenska cancerregistret.  
SOCIALSTYRELSEN  215 
 Forts C42  
ICD7  ICD9  ICD-O/2 ICD-O/3.2  Benämning  Morf -kod 
ICD-O/3.2  Morf -kod 
ICD-O/2 C24/hist  
    Leukemi, UNS     
207.9  208.9  C95.9  C42.1  Leukemi, UNS  98003  98003  296 
207.0  208.0  C95.0  C42.1  Odifferentierad akut leukemi/  
akut blastleukemi UNS  98013  98013  296 
207.0  208.0  C95.0  C42.1  Bifenotypisk akut leukemi/  
bilinjär akut leukemi  98053  98013  296 
207.0  208.0  C95.0  C42.1  Mixed phenotype acute leukemia with  
t(9;22)(q34;q11.2); BCR -ABL1  98063  98013  296 
t(v;11q23); MLL rearranged  98073  98013  296 
207.0  208.0  C95.0  C42.1  Mixed phenotype acute leukemia,  
B/myeloid, NOS  98083  98013  296 
T/myeloid, NOS  98093  98013  296 
 
   216 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Forts C42  
    Lymfatisk leukemi     
204.9  204.9  C91.9  C42.1  Lymfatisk leukemi, UNS  98203  98203  206 
204.1  204.1  C91.1  C42.1  1)Kronisk lymfatisk leukemi KLL, B -cells typ eller UNS  982336  982336  206 
204.1  204.1  C91.1  C42.1  Kronisk lymfatisk leukemi KLL, T-cells typ  982335  982335  206 
204.9  204.9  C91.7  C42.1  Burkittleukemi, FAB L3  98263  98263  206 
204.9  204.9  C91.5  C42.1  Adult T -cellsleukemi (HTLV -1 positiv) alla varianter  98273  98273  206 
204.9  204.9  C91.7  C42.1  Granulär lymfatisk leukemi, T respektive NK cellstyp, T -LGL 98313  98203  206 
204.9  204.9  C91.3  C42.1  Prolymfocytleukemi, UNS  98323  98253  206 
204.9  204.9  C91.3  C42.1  B-prolymfocytleukemi  98333  982536  206 
204.9  204.9  C91.3  C42.1  T-prolymfocytleukemi  98343  982535  206 
204.0  204.0  C91.0  C42.1  Prekursor cell lymfoblastleukemi UNS  
(akut lymfatisk leukemi (ALL), UNS, FAB L1,L2)  98353  98213  206 
204.0  204.0  C91.0  C42.1  Prekursor B -cell lymfoblastleukemi  98363  982136  206 
1)Kronisk lymfati sk leukemi (KLL), med Morf -kod 98233, användes under perioden 2005 -2011. Från o ch med 2012 -01-01  
specificeras B-cells typ/ UNS eller T -cells typ.  
SOCIALSTYRELSEN  217 
 Forts C42  
204.0  204.0  C91.0  C42.1  Prekursor B -cell lymfoblastleukemi  
t(9;22)(q34;q11.2); BCR -ABL1  98123  982136  206 
t(v;11q23); MLL rearrangerad  98133  982136  206 
t(12;21)(p13;q22); TEL -AML1 (ETV6 -RUNX1)  98143  982136  206 
med hyperdiploidi  98153  982136  206 
med hypodiploidi (hypodiploid ALL)  98163  982136  206 
t(5;14)(q31;q32); IL3 -IGH 98173  982136  206 
t(1;19)(q23;p13.3); E2A -PBX1 (TCF3 -PBX1)  98183  982136  206 
204.0  204.0  C91.0  C42.1  Prekursor B -cell lymfoblastleukemi, BCR -ABL1 liknande  98193  982136  206 
204.0  204.0  C91.0  C42.1  Prekursor T -cell lymfoblastleukemi  98373  982135  206 
204.0  204.0  C91.0  C42.1  Akut lymfatisk leukemi ALL, B -cells typ, FAB L3  983536  982136  206 
204.0  204.0  C91.0  C42.1  Akut lymfatisk leukemi ALL, T -cells typ  983535  982135  206 
 
   218 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Forts C42  
    Akut myeloisk leukemi     
207.2  207.0  C94.0  C42.1  Akut erytroid leukemi/ akut erytroblastleukemi UNS  98403  98403  286 
205.0  205.0  C92.0  C42.1  Akut myeloisk leukemi (AML), UNS  98613  98613  226 
205.0  205.0  C92.0  C42.1  Akut myeloisk leukemi med  
t(6;9) (p23;q34); DEK -NUP214  98653  98613  226 
inv(3)(q21q26.2) eller t(3;3)(q21;q26.2); RPN1 -EVI1 98693  98613  226 
205.0  205.0  C92.0  C42.1  Akut myeloisk leukemi (megakaryoblastisk) med  
t(1;22)(p13;q13); RBM15 -MKL1  99113  98613  226 
205.0  205.0  C92.0  C42.1  Akut myeloisk leukemi med BCR -ABL1  99123  98613  226 
205.0  205.0  C92.0  C42.1  Akut myeloisk leukemi med NPM1 -mutation  98773  98613  226 
205.0  205.0  C92.0  C42.1  Akut myeloisk leukemi med biallelisk mutation av CEBPA  98783  98613  226 
205.0  205.0  C92.0  C42.1  Akut myeloisk leukemi RUNX1 -mutation  98793  98613  226 
205.9  205.3  C92.3  RL 2)Myelo sarko m/ Granulocyt sarko m/ Chlorom  99303  99303  226 
205.9  205.9  C92.4  C42.1  Akut promyelocytleukemi,  
FAB M3, t (15;17) (q22;q11 -12) 98663  98663  296 
205.9  205.9  C92.5  C42.1  Akut myelomonocytleukemi (AMML), FAB  M4 98673  98673  296 
2)Registreras på resp. läge, dock ej blodbildande organ enl. regel E ( ICD-O/3.2 ). Vanligast på C49 -läget.  
SOCIALSTYRELSEN  219 
 Forts C42  
205.0  205.0  C92.0  C42.1  Akut basofil leukemi  98703  98613  226 
205.9  205.9  C92.5  C42.1  Akut myeloisk leukemi med  
inv(16) eller t(16;16): CBFB -MYH11  98713  98673  296 
205.0  205.0  C92.0  C42.1  Akut myeloblastleukemi med  
minimal differentiering, FAB M0  98723  98613  226 
205.0  205.0  C92.0  C42.1  Akut myeloblastleukemi utan utmognad, FAB M1  98733  98613  226 
205.0  205.0  C92.0  C42.1  Akut myeloblastleukemi med utmognad, FAB M2  98743  98613  226 
206.0  206.0  C93.0  C42.1  Akut monoblast - och monocytleukemi, FAB M5  98913  98913  256 
myelodysplasirelaterade förändringar  98953  98613  226 
205.0  205.0  C92.0  C42.1  Akut myeloisk leukemi med t(8;21) (q22;q22)  98963  98613  226 
205.0  205.0  C92.0  C42.1  Akut myeloisk leukemi med t(9;11) (p22;q23)  98973  98613  226 
207.3  207.2  C94.2  C42.1  Akut megakaryoblastleukemi, FAB M7  99103  99103  296 
207.3  207.2  C94.2  C42.1  Akut megakaryoblastleukemi hos barn (0 -5 år)  
med Downs syndrom  98983  99103  296 
205.0  205.0  C92.0  C42.1  Terapirelaterade myeloida neoplasier  
(tidigare terapirelaterad AML)  99203  98613  226 
209  209.0  C94.4  C42.1  Akut panmyelos med myelofibros  99313  99313  216 
   220 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Forts C42  
    Andra leukemier     
202.4  202.4  C91.4  C42.1  Hårcellsleukemi  99403  99403  356 
205.9  205.9  C92.7  C42.1  Kronisk myelomonocytleukemi (KMML), FAB MDS4  99453  98683  296 
205.9  205.9  C92.7  C42.1  Juvenil myelomonocytleukemi  99463  98683  296 
205.9  205.9  C92.7  C42.1  Aggressiv NK -cellsleukemi  99483  98683  296 
207.9  208.9  C94.3  C42.1  Mastcellsleukemi  97423  99003  296 
203 203.1  C90.1  C42.1  Plasmacellsleukemi  97333  98303  336 
    Immunoproliferativ sjukdom     
200.2  200.8  C88.7  C42.0  Lymfomatoid granulomatos, grad 1, 2/  
angiocentrisk immunoproliferativ lesion  97661/b  97661/b  391/b  
200.2  200.8  C88.7  C42.0  Lymfomatoid granulomatos, grad 3  97663  97663  393 
200.3  209.2  C88.0  C42.0  Waldenströms makroglobulinemi  97613  97613  396 
200.2  208.8  C88.1  C42.0  Heavy chain disease UNS (exkl. Gamma heavy  
chain disease)  97623  97623  396 
200.2  202.8  C88.2  C42.0  Gamma heavy chain disease  97623  97633  396 
Kommentar: Monoklonal gammopathi (MGUS) med Morf -Kod 97651/b registrerades tidigare i cancerregi stret. Uppgiftsskyldigheten för diagnosen togs bort 2018 -01-01 
 
SOCIALSTYRELSEN  221 
 Forts C42  
    Myeloproliferativ sjukdom     
205.9  205.9  C92.9  C42.1  Myeloisk leukemi, UNS  98603  98603  226 
209 209.0  D47.1  C42.1  Myelodysplastisk/myeloproliferativ neoplasi,  
oklassificerbar (efter utredning)  99753  99601  216 
205.1  205.1  C92.1  C42.1  Kronisk myeloisk leukemi (KML)(ej fullständigt utredd)  98633  98633  226 
205.1  205.1  C92.1  C42.1  Kronisk myeloisk leukemi, BCR/ABL positiv  98753  98633  226 
205.1  205.1  C92.1  C42.1  Kronisk myeloisk leukemi, atypisk, BCR/ABL negativ  98763  98633  226 
208 209.1  D45 C42.1  Polycytemia vera  99503  99501  276 
209 209.0  D47.1  C42.1  3)Kronisk myeloproliferativ neoplasi, UNS  99603  99601  216 
209 209.0  D47.1  C42.1  Primär myelofibros/Kronisk idiopatisk myelofibros  99613  99611  216 
207.9  208.9  D47.3  C42.1  Essentiell/idiopatisk trombocytemi  99623  99621  293 
207.1  208.1  C95.1  C42.1  Kronisk neutrofil leukemi  99633  98033  296 
207.1  208.1  C95.1  C42.1  Kronisk eosinofil leukemi (inkl hypereosinofilt syndrom)  99643  98033  296 
3)Myeloproliferativ sjukdom, UNS kodades till och med 2013 -12-31 med morf -kod 99751.  
 
   222 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Forts C42  
    4)Myelodysplastiska syndrom     
205.9  205.9  D46.0  C42.1  MDS -SLD, Refraktär cytopeni med unilinjär dysplasi/  
refraktär anemi (RA, tidigare MDS 1)  99803  99811  223 
205.9  205.9  D46.1  C42.1  MDS -RS-SLD, MDS/MPN -RS-T, Refraktär anemi med ringsidero-
blaster  
(RARS, tidigare MDS 2)  99823  99821  223 
205.9  205.9  D46.1  C42.1  MDS -RS-MLD (myeolodysplastiskt syndrom med ringsidero-
blaster och multilinjär dysplasi)  99933  99821  223 
205.9  205.9  D46.2  C42.1  MDS EB -1, MDS EB -2, Refraktär anemi med blastöverskott  
(RAEB, tidigare MDS 3)  99833  99831  223 
205.9  205.9  D46.3  C42.1  Refraktär anemi i transform (MDS 5)  98613  99841  223 
205.9  205.9  D46.9  C42.1  MDS -MLD, Refraktär cytopeni med multilinjär dysplasi (RCMD)  99853  99891  223 
205.9  205.9  D46.7  C42.1  Myelodysplastiskt 5q -syndrom (isolerad deletion av 5q)  99863  99891  223 
205.9  205.9  D46.9  C42.1  Myelodysplastiskt syndrom, terapirelaterat  99203  99891  223 
205.9  205.9  D46.9  C42.1  Myelodysplastiskt syndrom, UNS  99893  99891  223 
4)Tolkades tidigare precancerös, nu malign. Benignitetsflaggan”/b” borttaget från och med övergången till ICD -O3. 
Misstänkt MDS registreras ej. Om anmälan inkommer skicka förfrågan till klinikern om diagnosen  är fastställd eller avskriven.  
SOCIALSTYRELSEN  223 
 Forts C42  
    Plasmacellstumörer     
203 203.9  C90.2  RL 5)Plasmocytom UNS inkl skelett/ solitärt myelom  97313  97313  336 
203 203.0  C90.0  C42.1  Misstanke myelom  97321/b  97321/b  333/b  
203 203.0  C90.0  C42.1  Multipelt myelom/plasmacellsmyelom  97323  97323  336 
203 203.9  C90.2  RL Plasmocytom extraskelettalt  97343  97313  336 
    Andra hematologiska sjukdomar     
202.1  202.9  C96.7  C42.1  6)Lymfoproliferativ sjukdom  99701/b  7)99711/b  381/b  
202.1  202.9  C96.7  C42.1  Posttransplantationsrelaterad lymfoproliferativ sjukdom  
(PTLD), tidiga lesioner  99711  7)99711/b  381/b  
202.1  202.9  C96.7  C42.1  Polymorf posttransplantations relaterad  
lymfoproliferativ sjukdom (PTLD)  99713  7)99711/b  381/b  
5)Solitärt plasmocytom i skelett föres till C40/C41.  
6)Monomorfa PTLD kodas som det lymfom de liknar.  
7)Denna Morf -kod finns ej i ICD -O/2, är hemkonstruerad.  
 
Om en patient med MDS senare får en akut leukemi skall denna registreras som en ny tumör under fö rutsättning att det gått minst två månader mellan diagnostillfällena. Om 
mindre än två månaders intervall uppgraderas den första tumören till akut leukemi.  
För bedömning av antal hematologiska diagnoser används SEER:s kalkylator för hematologiska diagnoser . 
  224 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Maligna lymfom CRL  
Om ursprungslokalisationen för lymfomet är i lymfkörtlarna  (nodalt lymfom) , kodar man på C77._. Om ett lymfom engagerar 
lymfkörtlar i flera olika områden, kodar man på C77.8 (lymfkörtlar i multipla kroppsreg ioner). Extranodala lymfom (i andra organ 
än lymfkörtlar) kodas på ursprungslokalisationen. Om benmärg anges eller lokalisation saknas  för ett extranodalt lymfom  kodar 
man på C80.9 i ICD-O/3.2 . Pseudolymfom registreras ej.  
RL =respektive läge.  
 
ICD7  ICD9  ICD-O/2 ICD-O/3.2 Benämning  Morf -kod 
    Ospecifika lymfom     
200.2  202.8  C85.9  RL Malignt lymfom UNS  95903  95903  396 
200.2  202.8  C85.9  RL Misstänkt malignt lymfom  95901/b  95901/b  393/b  
200.1  200.1  C85.9  RL Non-Hodgkinlymfom UNS (NHL)  95913  95913  306 
200.1  200.1  C85.0  RL Småcelligt/indolent NHL  959131  95923  306 
200.1  200.1  C83.8  RL Blastiskt/aggressivt NHL  959133  96803  306 
200.1  200.1  C85.1  RL B-cellslymfom UNS  959136  959036  306 
200.1  200.1  C85.9  RL T-cellslymfom UNS  959135  959035  306 
200.1  200.1  C83.8  RL 1)Blastiskt plasmacytoid dendritisk cell  
neoplasi/blastiskt  
NK cells lymfom  97273  96863  306 
1)Morf koden 97273 enligt ICD-O/3.2  klartext prekursor cell lymfoblastlymfom UNS. Prekursor cell lymfoblastlymfom UNS formen ska inte  användas, efterforska om T med Morf -kod 
97293 eller B med Morf -kod 97283.  
SOCIALSTYRELSEN  225 
 Forts RL  
ICD7  ICD9  ICD-O/2 ICD-O/3.2  Benämning  Morf -kod  
    Hodgkinlymfom     
201 201.9  C81.0  RL Nodulärt lymfocytdominerat Hodgkinlymfom  96593  96593  326 
201 201.9  C81.9  RL Klassiskt Hodgkinlymfom, UNS  96503  96503  326 
201 201.9  C81.9  RL Klassiskt Hodgkinlymfom, PILD (posttransplan-
tationsrelaterad lymfoproliferativ sjukdom)  96503  96503  326 
201 201.9  C81.1  RL HL, nodulärskleros (alla former)  96633  96633  326 
201 201.9  C81.0  RL HL, lymfocytrik typ  96513  96583  326 
201 201.9  C81.2  RL HL, blandad typ, UNS  96523  96523  326 
201 201.9  C81.3  RL HL, lymfocytfattig typ, UNS  96533  96533  326 
    Follikulärt lymfom     
200.1  200.1  C82.9  RL Follikulärt lymfom, UNS  96903  96903  306 
200.1  200.1  C82.9  RL FL, grad 1  96953  96903  306 
200.1  200.1  C82.9  RL FL, grad 2  96913  96903  306 
200.1  200.1  C82.9  RL FL, grad 3/3A/3B  96983  96903  306 
200.1  200.1  C82.9  C44 Primärt kutant follikelcenterlymfom   95973  96903  306 
200.1  200.1  C82.9  RL Extranodalt  marginalzonslymfom (MALT)  96993  96903  306 
200.1  200.1  C83.8  C77 Nodalt  marginalzonslymfom (NMZL)  96993  97113  306 
   226 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Forts RL  
    B-cellslymfom     
200.1  200.1  C83.5  RL Prekursor B lymfoblastlymfom  97283  968536  306 
200.1  200.1  C83.8  RL 2)Lymfocytiskt lymfom (lymfocytärt lymfom, UNS)  96703  96703  306 
200.1  200.1  C83.8  RL Lymfoplasmacytiskt lymfom/immunocytom  96713  96713  306 
200.1  200.1  C83.8  C42.2  Spleniskt marginalzonslymfom  96893  97113  306 
200.1  200.1  C85.9  C42.2  Spleniskt B-cellslymfom/leukemi oklassificerad  95913  95913  306 
200.1  200.1  C83.8  RL Mantelcellslymfom  96733  96743  306 
200.1  200.1  C83.8  RL Diffust storcelligt B -cellslymfom  
(centroblastisk/immunoblastisk/anaplastisk)  96803  96833  306 
2)Enligt WHO:s blå blodbok kodas Ly mfocytiskt lymfom med Morf -kod 98233. Klinisk information används för att ytterligare sortera  fallen i Lymfocytiskt lymfom med Morf -kod 96703 
eller B -KLL med Morf -kod 982336.  
SOCIALSTYRELSEN  227 
 Forts RL  
202.1  202.9  C84.4  C49.9  Intravaskulärt storcelligt B -cellslymfom  97123  97123  386 
200.1  200.1  C83.8  RL T-cells/histiocytrikt storcelligt B -cellslymfom  96883  96833  306 
200.1  200.1  C83.8  RL ALK-positivt storcelligt B -cellslymfom  97373  96833  306 
200.1  200.1  C83.8  RL Plasmablastiskt lymfom  97353  96833  306 
200.1  200.1  C83.8  RL Storcelligt B -cellslymfom som uppkommer ur  
HHV8 -associerad multicentrisk Castleman sjukdom  97383  96833  306 
200.1  200.1  C83.8  C38.3  Mediastinalt storcelligt B -cellslymfom  96793  96833  306 
200.1  200.1  C83.8  C37.9  Thymiskt storcelligt B -cellslymfom  96793  96833  306 
200.1  200.1  C83.8  RL Primärt effusionslymfom  96783  96833  306 
200.1  200.1  C83.7  RL Burkittlymfom  96873  96873  306 
200.1  200.1  C83.8  RL B-cellslymfom, oklassificerbart, med drag av  
diffust storcelligt B -cellslymfom och klassiskt  
Hodgkinlymfom  95963  96833  306 
   228 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Forts RL  
    T och NK-cellslymfom     
200.1  200.1  C84.5  RL 3)Prekursor T -cell lymfoblastlymfom  97293  968535  306 
202.1  202.9  C84.4  C44 Kutant T -cellslymfom  97093  97023  386 
202.1  202.9  C84.4  C44 Primärt kutant akralt CD8 -positivt T -cellslymfom  97093  97023  386 
202.1  202.9  C84.4  C44 Primärt kutant gamma -delta T -cellslymfom  97263  97023  386 
202.2  202.1  C84.0  C44  Mycosis fungoides  97003  97003  356 
202.2  202.2  C84.1  C44  Sézarys syndrom  97013  97013  356 
200.1  200.1  C84.5  C44  Primärt kutant anaplastiskt storcelligt lymfom  97183  971435  306 
200.1  200.1  C85.9  C44  4)Lymfomatoid papulos  97183  959035  306 
202.1  202.9  C84.4  RL Extranodalt NK/T -cellslymfom, nasal typ  97193  97073  386 
202.1  202.9  C84.4  RL Enteropatiassocierat T -cellslymfom  97173  97073  386 
202.1  202.9  C84.4  RL T-cellslymfom, intestinal typ  97173  97073  386 
202.1  202.9  C84.4  RL Hepatospleniskt T -cellslymfom (mjälte, lever,  
benmärg)  97163  97073  386 
202.1  202.9  C84.4  RL Subkutant pannikulit -liknande T -cellsymfom  97083  97073  386 
202.1  202.9  C84.4  RL Angioimmunoblastiskt T -cellslymfom  97053  97053  386 
202.1  202.9  C84.4  RL Perifert T -cellslymfom, ospecifikt  97023  97023  386 
202.1  202.9  C84.4  C77 Nodalt perifert TCL med follikulär helper fenotyp  97023  97023  386 
202.1  202.9  C84.4  RL Follikulärt T-cellslymfom  97023  97023  386 
200.1  200.1  C84.5  RL Anaplastiskt storcelligt T -cellslymfom 5)ALK-positivt  97143  971435  306 
200.1  200.1  C84.5  RL Anaplastiskt storcelligt T -cellslymfom 5)ALK-negativt  97153  971435  306 
200.1  200.1  C84.5  C50.9  Bröstimplantat -associerat anaplastiskt storcelligt 
lymfom  97153  971435  306 
3)Enligt WHO:s blå blodbok kodas (Prekursor) T( -cell) lymfoblastlymfom/leukemi med Morf -kod 98373. Klinisk information används för att ytterligare sortera fallen i T 
lymfoblastlymfom med Morf -kod 97293 eller T lymfoblastleukemi med Morf -kod 98373.  
4)Enligt ICD-O/3.2  Morf -kod 97183, men enligt WHO:s blå blodbok Morf -kod 97181/b, som ej skall användas.  
5)Uppdelning mellan ALK -negativt och positivt infört från och med 201 1. Kodning  av anaplastiskt storcelligt T -cellslymfom ALK -negativt har förändrats över tid. Under perioden 2011 
till 2021 användes Morf -kod 97023 med följande översättning ICD7  202.1, ICD9  202.9, ICD -O/2 C84.4 samt C24  386.   KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
SOCIALSTYRELSEN  229 
 Forts RL  
    Histiocytoser     
202.1  202.9  C96.3  RL Histiocytiskt sarkom, äkta histiocytärt lymfom  97553  97233  316 
202.1  202.9  D76.0  RL Langerhanscellshistiocytos eosinofilt granulom, UNS  
LCH eosinofilt granuloma, UNS  97513  77860  386 
202.1  202.9  C96.7  RL Langerhanscellssarkom  97563  99713  386 
202.1  202.9  C96.7  RL Interdigiterande dendritiskcellstumör  97571/b  99711/b  381/b  
202.1  202.9  C96.7  RL Interdigiterande dendritiskcellssarkom, dendritiskcellssarkom UNS  97573  99713  386 
202.1  202.9  C96.7  RL Follikulärt dendritiskcellstumör  97581/b  99711/b  381/b  
202.1  202.9  C96.7  RL Follikulärt dendritiskcellssarkom  97583  99713  386 
    Mastocytoser     
202.1  202.9  C96.2  C44 Kutan mastocytos  97401/b  97401/b  381/b  
202.1  202.9  D47.0  RL Indolent systemisk mastocytos  97411/b  97411/b  381/b  
202.1  202.9  C96.2  RL Systemisk mastocytos, associerad med klonal hematologisk sjd,  
aggressiv systemisk mastocytos  97413  97413  386 
202.1  202.9  C96.2  RL Mastcellssarkom  97403  97403  386 
202.1  202.9  D47.0  RL Extrakutant mastocytom, mastcellstumör UNS  97401/b  97401/b  381/b  
För bedömning av antal hematologiska diagnoser används SEER:s kalkylator för hematologiska diagnoser.   230 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Bilaga 1. Benignitet/malignitet  
En tumör ska anges som malign om tredje siffran i den histopatologiska dia-
gnosen C24.1 är en 6:a. Ska anges som benign om den tredje siffran inte är 
en 6:a, med undantag av följande kombinationer av ICD -7 och C24.1 eller 
ICD-O/2 och C24.1:  
 
ICD-7 ICD-O/10  C24.1  
  441 
174  875 
175  051, 053, 055, 063,875  
176.9   051, 053, 055, 063  
180.1   Alla 
181  Alla 
191  715 
192  461 
192.1   Alla 
193  Alla 
195  Alla 
196  865 
197  715 
 D46 223 
 D47.3  293 
 
SOCIALSTYRELSEN  231 
 Bilaga 2. Diagnosgrund 8  
Diagnosgrund 8 i cancerregistret möjliggör en mer specificerad morfologisk 
kod utan krav på mikroskopisk undersökning i enlighet med internationella 
rekommendationer. Utöver  tillåtna kombinationer listade i nedanstående ta-
bell, kan diagnosgrund 8 användas för flödescytometri utan samtidig annan 
diagnostik samt som en del av klinikanmälan av hematologiska diagnoser där 
inrapporterande läkare gjort den mikroskopiska bedömningen : 
 
Läge  Diagnos  Villkor  Från och med  
Lever (C22)  Hepatocellulärt carcinom  Förhjöjt AFP  2008  
Nervsystem (C47, 
C70, C71, C75)  Neuroblastom  Ålder 0 – 9 år 2018  
Njure (C64)  Nefroblastom/Wilms tumör  Ålder 0 – 8 år 2019  
Öga (C69)  Malignt melanom   2012  
Öga (C69)  Retinoblastom  Ålder 0 – 5 år 1999  
Hjärnhinnor (C70)  Meningiom   2018  
Hjärnstam (C71.7)  Hjärnstamsgliom  Alla 2018  
Hypofys (C75)  Hypofystumörer, kraniofaryngiom   2003  
  232 KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
 Bilaga 3. Koder för patologi -
/cytologiavdelningar 2021 
Diagnostiserande patologi -/cytologiavdelning eller motsvarande skall anges 
med 3 -siffrig kod enligt följande tabell:  
Kod Sjukhus  Enhet  
011 Karolinska Universitetssjukhuset Solna  Klinisk patologi/cytologi  
031 Danderyds sjukhus  Klinisk patologi/cytologi  
051 S:t Göran s sjukhus  Unilabs - Klinisk patologi/cytologi  
071 Södersjukhuset  Klinisk patologi/cytologi  
081 Karolinska Universitetssjukhuset Huddinge  Klinisk patologi/cytologi  
091 Huvudsta , Solna  Unilabs Klinisk patologi  
111 S:t Erik s Ögonsjukhus AB  Ögonpatologi  
121 Akademiska sjukhuset , Uppsala  Klinisk patologi/cytologi  
125 Akademiska sjukhuset , Uppsala  Klinisk -kemiskt laboratorium  
131 Mälarsjukhuset , Eskilstuna  Unilabs Klinisk patologi/cytologi  
135 Mälarsjukhuset , Eskilstuna  Unilabs Klinisk -kemiskt laboratorium  
145 Nyköpings lasarett  Klinisk -kemiskt laboratorium  
211 Universitetssjukhuset i Linköping  Klinisk patologi/cytologi  
231 Länssjukhuset Ryhov , Jönköping  Klinisk patologi/cytologi  
241 Centrallasarettet i Växjö  Klinisk patologi/cytologi  
251 Länssjukhuset i Kalmar  Klinisk patologi/cytologi  
271 Blekingesjukhuset , Karlskrona  Klinisk patologi/cytologi  
281 Centralsjukhuset , Kristianstad  Klinisk patologi/cytologi  
301 Skånes Universitetssjukhus Malmö  Klinisk patologi/cytologi  
308 Malmö högskola  Oralpatologi  
411 Skånes Universitetssjukhus Lund  Klinisk patologi/cytologi  
421 Länssjukhuset i Halmstad  Klinisk patologi/cytologi  
425 Länssjukhuset i Halmstad  Benmärgslaboratorium  
431 Helsingborgs lasarett  Klinisk patologi/cytologi  
501 Sahlgrenska Universitetssjukh uset, Göteborg  Klinisk patologi  
505 Sahlgrenska  Universitetssjukhuset , Göteborg  Benmärgslaboratorium  
507 Sahlgrenska  Universitetssjukhuset , Göteborg  Cytologenhet  
508 Sahlgrenska Akademin, Göteborg  Oralpatologi  
511 Norra Älvsborgs Länssjukhus, Trollhättan  Klinisk patologi  
515 Norra Älvsborgs Länssjukhus, Trollhättan  Benmärgslaboratorium  
517 Norra Älvsborgs Länssjukhus, Trollhättan  Cytologenhet  
521 Södra Älvsborgs Sjukhus, Borås  Klinisk patologi  
525 Södra Älvsborgs Sjukhus, Borås  Benmärgslaboratorium  
527 Södra Älvsborgs Sjukhus, Borås  Cytologenhet  
SOCIALSTYRELSEN  233 
 Kod Sjukhus  Enhet  
531 Skaraborgs sjukhus , Skövde  Unilabs - Klinisk patologi  
535 Skaraborgs sjukhus , Skövde  Unilabs – Benmärgslaboratorium  
537 Skaraborgs sjukhus , Skövde  Unilabs - Cytologenhet  
541 Centralsjukhuset i Karlstad  Klinisk patologi/cytologi  
545 Centralsjukhuset i Karlstad  Klinisk -kemiskt labor atorium  
551 Universitetssjukhuset i Örebro  Klinisk patologi/cytologi  
555 Universitetssjukhuset i Örebro  Klinisk -kemiskt laboratorium  
561 Västmanlands sjukhus, Västerås  Klinisk patologi/cytologi  
565 Västmanlands sjukhus , Västerås  Klinisk -kemiskt laboratorium  
571 Falu lasarett  Klinisk patologi/cytologi  
575 Falu lasarett  Klinisk -kemiskt laboratorium  
611 Gävle sjukhus  Klinisk patologi/cytologi  
615 Gävle sjukhus  Klinisk -kemiskt laboratorium  
621 Sundsvalls sjukhus  Klinisk patologi/cytologi  
631 Östersunds sjukhus  Klinisk patologi/cytologi  
641 Norrlands universitetssjukhus Umeå  Klinisk patologi/cytologi  
651 Sunderby sjukhus , Luleå  Unilabs Klinisk patologi/cytologi  
851 SYNLAB Medilab Täby  Klinisk patologi/cytologi  
882 Akademiska sjukhuset , Uppsala  Cytogenetik  
991 Okänd/utländsk  Klinisk patologi/cytologi  
   Bilaga 4.
ANMÄLAN  
om tumörer och tumörliknandetillstånd från klinisk verksamhet
 Sjukvårdsinrättning, klinik/motsvarande Patientens personuppgifter (Namn, personnummer)
Diagnosdatum
(år, mån, dag) Datum för första undersökning/provtagning som ligger En blankett används för varje primärtumör
till grund för den diagnos det ska lämnas uppgifter om.
Primärtumörens lokalisation  (anges så specificerat som möjligt)
ICD-kod
Morfologisk diagnos (i klartext)
Sida
 Höger  Vänster  Inte tillämplig  Okänd
Tumörens utbredning (när underlag finns för att ta ställning till behandling eller då primärkirurgi avslutats, se 
 ytterligare information på nästa sida)
FIGO för gynekologiska tumöre
T N M
 patologisk   kliniskr
TNM
Grund för TNM
Diagnosgrund
1. Klinisk undersökning 5. Cytologisk undersökning
2. Röntgen, scintigrafi, ultraljud, MR, CT eller motsv. undersökning 6. Operation utan histopatologisk undersökning
3. Provexcision eller operation med histopatologisk undersökning 7. Obduktion utan histopatologisk undersökning
4. Obduktion med histopatologisk undersökning 8. Annan diagnosgrund än 1-7
Om patienten remitterats till annan sjukvårdsinrättning, klinik/motsv. ange vilken
Diagnostiserande patologi- eller cytologiavdelning eller motsvarande
Preparatnummer inkl. årDödsdatum (år, månad, dag) Upptäcktes den anmälda cancern vid obduktion, dvs. den var inte känd eller miss-
tänkt före dödsfallet?   Ja   Nej
Datum Namn på ansvarig läkare KODNING I CANCERREGI STRET 2022  
SOCIALSTYRELSEN  235 
 Bilaga 5. Arbetsgrupp  
Denna handledning för kodning i Cancerregistret har utarbetats av en  
arbetsgrupp bestående av:  
Shiva Ayoubi, Cancerregistret, Socialstyrelsen  
Charlotte Örndal (föredr agande läkare, Cancerregistret)  
Gabrielle Gran, Nationell koordinator , RCC  
Ingrid Månsson och Anne Larsson (RCC Stockholm -Gotland)  
Carina Bodin (RCC Mellansverige )  
Annette Palmberg och Birgitta Burell  (RCC Sydöst)  
Anja Palmqvist  (RCC Syd)  
Susanne Amsler Nordin och Lars -Göran Lindesjö (RCC Väst)  
Katarina Örnkloo och Kerstin Rehn (RCC Norr)  
 
E-hälsa och välfärdsteknik i 
kommunerna 2022  
Uppföljning av den digitala utvecklingen i  
socialtjänsten och den kommunala hälso - och  
sjukvården  
 
att återge bilder, fotografier och illustrationer krävs upphovsmannens tillstånd.   
ternativaformat@social styrelsen.se    
Artikelnummer  2022 -5-7897  
Publicerad  www.socialstyrelsen.se , maj 2022  
    Förord  
Regeringen har årligen sedan 2014 gett Socialstyrelsen i uppdrag att följa ut-
vecklingen av e -hälsa och välfärdste knik i kommunerna. Det här är nionde året 
som Socialstyrelsen avrapporterar  detta uppdrag . Rapporten spänner över 
äldreomsorg, insatser till personer med funktionsnedsättning, individ - och fa-
miljeomsorg samt kommunal hälso - och sjukvård. Rapporten visar ut veckl-
ingen över tid och jämför olika verksamhetsområden och kommunstorlekar.  
I årets rapport ingår en uppföljning av de stimulansmedel som regeringen 
gett för att förbättra kommunernas förutsättningar att verksamhetsutveckla 
äldreomsorgen genom digitalise ring. Stimulansmedlen är en del av  överens-
kommelsen mellan  regeringen och Sveriges Kommuner och Regioner (SKR) 
om äldreomsorg – teknik, kvalitet och effektivitet med den äldre i fokus. I 
årets rapport redovisas  utvecklingen vad gäller  e-hälsa och välfärdst eknik hos 
privata utförare inom äldreomsorgen. Dessutom ingår en kartläggning av in-
vånarnas  tillgång till kommunala e -tjänster.  
Projektet har letts av utredaren Julia Lindström . I arbetsgruppen ingick ut-
redarna Axel Fors och Ebba Hedlund, enkätkonstruktör en Claes Falck samt 
statistikern My Raquette. Eva Wallin  har varit ansvarig enhetschef. Social-
styrelsen riktar ett särskilt tack till de kommuner och privata vård - och om-
sorgsgivare som har bidragit till denna rapport genom att besvara enkäte rna. 
Nyckeltal  och resultat från uppföljningen 2022 finns tillgängliga i ett webb-
verktyg på Socialstyrelsens webbplats.  
 
       Innehåll   
Kommunernas digitala utveckling  ................................ ................................ ... 7 
Den digitala utv ecklingen hos privata utförare  ................................ ............  9 
E-tjänster inom socialtjänsten  ................................ ................................ ............  9 
Statliga stimulansmedel 2021  ................................ ................................ .......... 10 
Skillnader mellan kommunstorlekar  ................................ ............................... 10 
Breddinförd teknik men få användare  ................................ ......................... 10 
Framgångsfaktorer och h inder  ................................ ................................ .......11 
Uppdraget  ................................ ................................ ................................ .......... 13 
Nationella strategier  ................................ ................................ ......................... 13 
Stimulansmedel  ................................ ................................ ................................ ..14 
Vision e -hälsa 2025  ................................ ................................ ............................ 14 
Tidigare rapportering från Socials tyrelsen  ................................ .................... 15 
Begreppen e -hälsa och välfärdsteknik  ................................ ......................... 16 
Metod och genomförande  ................................ ................................ ............. 16 
Agenda 2030 för hållbar utveckling  ................................ .............................. 18 
Framgångsfaktorer och hinder  ................................ ................................ .......19 
Styrning, kvalitetsledning och informationssäkerh et i kommunerna  ..........  23 
Styrning och kvalitetsledning  ................................ ................................ .......... 23 
Informationssäkerhet  ................................ ................................ ........................ 26 
Strukturerad dokumentation och klassifikationer  ................................ ........ 31 
Skillnader mellan kommunstorlekar  ................................ ............................... 35 
Välfärdsteknik och e -hälsa i soci altjänsten  ................................ .....................  38 
Kontroll av digitala trygghetslarm  ................................ ................................ ..38 
Välfärdsteknik i ordinärt boende  ................................ ................................ ....39 
Välfärdsteknik i särskilda boendeformer för äldre och stöd - och 
serviceboenden för personer med funktionsnedsättning  ......................... 43 
Digitalt stöd för personalen  ................................ ................................ ............. 46 
Tillgång till internetuppkoppling  ................................ ................................ .....49 
Automatisering i socialtjänsten  ................................ ................................ .......50 
Välfärdsteknik och e -hälsa i den kommunala hälso - och sjukvården  ....... 52 
Välfärdsteknik i kommunal hälso - och sjukvård  ................................ .......... 52 
Digitalt stöd för personalen  ................................ ................................ ............. 55 
Den nationella patientöversikten  ................................ ................................ ...56  Breddinförande och pilotverksamhet i kommunerna  ................................ .... 59 
Den digitala utvecklingen hos privata utförare  ................................ ..............  61 
Styrning och informationssäkerhet  ................................ ................................ . 61 
Välfärdsteknik  ................................ ................................ ................................ ..... 63 
Digitalt stöd för personalen  ................................ ................................ .............  65 
Automatisering  ................................ ................................ ................................ .. 66 
Tillgång till inte rnetuppkoppling  ................................ ................................ ..... 66 
E-tjänster inom socialtjänsten ................................ ................................ ..............  67 
Statliga stimulansmedel för 2021  ................................ ................................ ........  71 
Diskussion  ................................ ................................ ................................ .................  76 
Skillnader över tid  ................................ ................................ ..............................  76 
Skillnader mellan äldre - och funktionshinderområdet  ...............................  79 
Skillnader mellan socialtjänstens verksamhetsområden  ...........................  80 
Skillnader mellan socialtjänst och kommunal hälso - och sjukvård  .........  81 
Skillnader mellan kommunstorlekar  ................................ ...............................  81 
Skillnader mellan kommuner och privata utförare  ................................ ..... 82 
Breddinförd teknik men få användare  ................................ .........................  83 
Framgångsfaktorer och hinder  ................................ ................................ ...... 84 
Avslutande kommentar  ................................ ................................ ...................  87 
Referenser  ................................ ................................ ................................ ...............  88 
Bilaga 1 Svarsfrekvens ................................ ................................ ...........................  91 
Bilaga 2 Kommunernas driftsformer  ................................ ................................ ... 92 
Bilaga 3 Privata utförare  ................................ ................................ ......................  93 
Bilaga 4 Enkätsvar fördelade på kommunstorlek  ................................ ...........  94 
Bilaga 5 Kvalite tsdeklaration  ................................ ................................ .............  112 
Inledning  ................................ ................................ ................................ ...........  113 
Omfattning  ................................ ................................ ................................ ....... 113 
Frågor och variabler  ................................ ................................ .......................  114 
Datainsamling  ................................ ................................ ................................ .. 114 
Mätfel  ................................ ................................ ................................ ................  116 
Beskrivning av data  ................................ ................................ ........................  117 
Tillgänglighet  ................................ ................................ ................................ .... 117 
    
E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
Kommunernas digitala utveckling   
Kommunernas arbete med styrning , kvalitetsledning och informationssäker-
het går framåt inom många o mråden. Samtidigt finns det fortfarande områ-
den där utvecklingen går långsamt eller står still. Nivåerna skiljer sig åt mel-
lan socialtjänsten och den kommunala hälso - och sjukvården samt mellan 
socialtjänstens olika verksamhetsområden. Nedan är e xempel på områden där 
det skett en utveckling :  
• Kommunernas användning av kvalitetsledningssystem som omfattar väl-
färdsteknik fortsätter att öka  – från 29 procent 2018 till 65 procent 2022.  
• Kommunernas användning av strukturerad dokumentation i kvalitetsarbete 
inom  socialtjänsten fortsätter att öka. Nivåerna är lägst inom områdena 
ekonomiskt bistånd och familjerätt  (49 procent ) och högst inom området 
barn och unga  (69 procent ). För den kommunala hälso - och sjukvården  är 
andelen 60 procent .  
• Kommunernas användning av  internationell klassifikation av funktionstill-
stånd, funktionshinder och hälsa ( ICF) samt  klassifikation av socialtjäns-
tens insatser och aktiviteter  (KSI) fortsätter att öka. Användningen av ICF 
är högre i  den kommunala hälso - och sjukvården  (86 procent)  än inom so-
cialtjänsten s verksamhetsområden som varierar mellan 15 och 69 procent.  
• Det har skett en successiv  ökning v ad gäller  kommunernas användning av 
säkra digitala kommunikationskanaler mellan invånare och socialtjänstper-
sonal. Området e konomiskt bist ånd uppvisar de högsta nivåerna , där ande-
len kommuner som erbjuder detta har gått från 5 procent 2018 till 56 pro-
cent 2022.  
• Kraven på  stark autentisering har ökat inom socialtjänsten, från att 35 pro-
cent av kommunerna 2021 krävde  det för samtliga system s om ger åtkomst 
till känsliga personuppgifter över öppna nät  till att 45 procent  av kommu-
nerna kräver det 2022 . Äldreomsorgen och funktionshinderområdet uppvi-
sar de högsta nivåerna . 
Nedan är e xempel på områden där det inte skett en utveckling :  
• Förekomsten av styrande dokument för välfärdsteknik och e -hälsa har varit 
relativt oförändrad i kommunerna (cirka 70 procent) sedan 2017. Det är 
vanligare med styrande dokument inom socialtjänsten än i den kommunala 
hälso - och sjukvården . 
• Det har inte skett någon ökni ng vad gäller kommunernas användning av 
ledningssystem för informationssäkerhet (LIS)  sedan 2021 . I år har 45 pro-
cent av kommunerna ett LIS som avser  den kommunala hälso - och sjuk-
vården och 42 procent  har ett LIS som avser socialtjänsten .  
• Det har inte ske tt någon ökning vad gäller  kommunernas uppföljning av ris-
ker och behov av utveckling av informationssäkerhet. Totalt  har 48 procent   
8 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 av kommunerna genomfört en sådan uppföljning under 2021 inom social-
tjänsten respektive  40 procent i den kommunala hälso - och sjukvården . 
Socialstyrelsen bedömer att det finns rum för utveckling i kommunernas ar-
bete med styrande dokument och informationssäkerhet.  
Ett annat utvecklingsområde  är kommunernas arbet e med utvärderingar. I 
årets enkät ställdes en ny fråga om huruvida kommunerna har utvärderat ef-
fekterna av sin digitalisering de senaste två åren. Totalt 31 procent av kom-
munerna har genomfört en sådan utvärdering inom socialtjänsten och för den 
kommunala hälso - och sjukvården är andelen 24 procent. Flera kommuner 
anger p andemin som orsak till att de inte har prioritera t arbetet med  utvärde-
ringar. Socialstyrelsen  uppmuntrar till fler utvärderingar av digitaliseringens 
effekter  framöver , framför  allt av effekter för e nskilda . 
Utvecklingen av välfärdsteknik i  kommunerna är mångfacetterad. Även om 
användningen över  lag har ökat finns det många  områden där utvecklingen 
står still eller där det har skett en nedgång  sedan 2021 . Nivåerna av välfärds-
teknik varierar mellan socialtjänst en och den kommunala hälso - och sjukvår-
den samt mellan socialtjänstens verksamhetsområden . Vidare finns det stora 
variationer mellan kommuner. Socialstyrelsen konstatera r att tillgången till 
välfärdsteknik för kommuninvånarna i landet inte är likvärdig . Vilket utbud 
invånaren har tillgån g till beror på i vilken kommun personen bor  samt vil-
ken insats personen får från kommunen.  
Trots dessa skillnader finns vissa övergripande tendenser i kommunerna s 
användning av välfärdsteknik, n edan är n ågra exempel : 
• Det har skett en uppgång i användning en av  digitala lås till enskildas bo-
städer i  socialtjänsten  och den kommunala hälso - och sjukvården .  
• Användningen av v ideostöd för samordnad individuell planering (SIP) vid 
utskrivning från slutenvård har ökat i socialtjänsten  och den kommunala 
• Antal et personer med digital tillsyn, gps-larm och läkemedelsfördelare 
fortsätter att öka.  
• Digital kommunikation mellan enskilda och personal eller närstående har 
minskat  i socialtjänsten .  
• Användningen av v ideostöd för SIP vid andra tillfäll en än utskrivning från 
slutenvård har minskat i den kommunala hälso - och sjukvården och social-
tjänsten , med undantag för ordinärt boende för personer med funktions-
nedsättning där användningen har ökat något . 
Digitalisering inom andra områden  
Nedan är några  exempel på andra områden där Socialstyrelsen ser en ut-
veckling  av kommunernas digitalisering : 
• Internettillgången i särskilda boenden för äldre samt  stöd- och servicebo-
enden för personer med funktionsnedsättning fortsätter att öka. I år anger 
60 procent av  kommunerna att samtliga särskilda boenden för äldre har 
möjlighet till internetuppkoppling i enskild as rum eller lägenhet er. I stöd -   
 och serviceboenden för personer med funktionsnedsättning är motsvarande 
siffra 54 procent .  
• Kommunernas användning av den nationella patientöversikten (NPÖ) fort-
sätter att öka. I januari 2022 hade 288 kommuner anslutit sina vårdenheter 
till NPÖ för att  kunna  ta del av information från andra vårdgivare , och 41 
kommuner kunde producera material i NPÖ . 
• Personalens möjlighet er att dokumentera mobilt och planera digitalt forts-
ätter att öka, både inom socialtjänsten och den kommunala hälso - och 
sjukvården. Dessutom ökar användningen av digital signering och digitala 
medicinskåp .  
• Automatisering inom socialtjänsten fortsätter att öka . Ekonomiskt bistånd 
är det område som flest kommuner har automatiserat . 
Den digitala utvecklingen hos privata 
utförare  
I år genomfördes en enkätundersökning med ett urval av privata vård - och 
omsorgsgivare inom äldreomsorgen som arbetar på uppdrag av lan dets kom-
muner. Resultatet ger en kompletterande bild av den digitala utvecklingen i 
kommunerna. Nedan presenteras resultaten i korthet : 
• En majoritet av företagen har aktuella styrande dokument för att införa och 
använda e -hälsa, välfärdsteknik och digitali sering. Sådana dokument  finns 
i 56 procent av  de företag som bedriver hemtjänst i ordinärt boende och i 
61 procent av de företag som driver särskilt boende för äldre . 
• Totalt 52 procent av företagen har ett ledningssystem för informationssä-
kerhet  (LIS) .  
• Totalt 66 procent av de företag som bedriver hemtjänst i ordinärt boende  
följde under 2021  upp risker och behov av utveckling av informationssä-
kerhet. Motsvarande a ndel för de företag som driver särskilt boende för 
äldre är 61 procent .  
• Kraven på stark auten tisering vid arbete med känsliga personuppgifter 
över öppet nät är högre hos f öretag som bedriver hemtjänst i ordinärt bo-
ende än de som driver särskilt boende för äldre . Andel en företag som krä-
ver det  för samtliga system  är 67 respektive 44 procent .  
• Det ä r vanligare att välfärdsteknik tillhandahålls av kommunen hos företag 
som bedriver hemtjänst i ordinärt boende än hos de företag som driver sär-
skilt boende för äldre . Vilken typ av välfärdsteknik som används , och i vil-
ken utsträckning , varierar mellan de o lika verksamheterna.   
• Totalt 15 av 18 företag  (83 procent ) erbjuder tillgång till internet i enskild a 
personers  rum eller lägenhet er i samtliga särskilda boenden för äldre . 
E-tjänster inom socialtjänsten  
I år har Socialstyrelsen  granskat kommunernas webbp latser  för att kartlägga 
vilka digitala tjänster som erbjuds. Resultatet bekräftar flera tendenser från 
tidigare år. Ansökan om ekonomiskt bistånd utmärker sig även i år som en 
populär  e-tjänst; 60 procent av kommunerna erbjuder denna tjänst. Liksom   
10 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 2021 u ppvisar områdena vuxna med missbruk, familjerådgivning och famil-
jerätt låga nivåer av e -tjänster . Det verksamhetsområde där flest kommuner 
har minst en e -tjänst är området barn och unga  (78 procent) . Dock  framkom-
mer att kommuner na så gott som aldrig ger ba rn och  unga själva möjlighet att 
kontakta socialtjänsten via en digital tjänst.  
Statliga stimulansmedel 2021  
De statliga stimulansmed el som kommunerna  rekvirerat  för att utveckla sina 
verksamheter för äldre har använts på liknande sätt 2021 som 2020 . Läspl at-
tor och smarta telefoner till enskilda är fortsatt det vanligaste användnings-
området. Samtliga kommuner anger att stimulans medlen har bidragit till att 
målen med satsningarna har uppfyllts. I fritextsvaren framkommer att kom-
munerna är beroende av stimula nsmedlen i olika utsträckning. Vissa, framför  
allt mindre kommuner, understryker att stimulansmedlen är en förutsättning 
för deras digitala utveckling medan andra kommuner ser stimulansmedlen 
som ett komplement till redan pågående arbete.  
Skillnad er mellan  kommunstorlekar  
Årets rapport bekräftar bilden från 202 1 om att de större kommunerna har 
kommit läng re vad gäller styrning, kvalitetsledning och informationssäker-
het. De större kommunerna ligger även i framkant inom andra områden, ex-
empelvis  automatiseri ng och e -tjänster. Storleken på kommunen har  dock  
mindre påverkan på själva införandet  av välfärdsteknik. Enkätresultate t visar 
att de näst största kommunerna ofta ligger i framkant gäll ande  införande  av 
välfärdsteknik medan de största kommunerna inte utmä rker sig från de 
mindre kommunerna.  
Ett sätt att främja utvecklingen i de mindre kommunerna vad gäller sty-
rande dokument, kvalitetsledning och informationssäkerhet kan vara mer nat-
ionellt stöd . Vidare kan detta stöd behöva riktas till kommuner som har ett  
utökat behov  av andra orsaker . Socialstyrelsen har inte kontrollerat enkätre-
sultatet gentemot andra faktorer som kan påverka utfallet , till exempel  eko-
nomi, demografi eller geografi. En fråga för Socialstyrelsens framtida under-
sökningar är att studera des sa andra typer av faktorer.  
Breddinförd teknik men få användare   
Kommunerna uppvisar över lag höga nivåer av breddinförd välfärdsteknik i 
jämförelse med teknik i pilotverksamhet. Med breddinför d avses att kommu-
nen har tagit beslut om att alla inom målgrup pen kan, eller kommer kunna, ta 
del av tekniken. Samtidigt visar resultatet att många kommuner endast har ett 
fåtal personer som utrustats med  tekniken, trots att den är breddinförd ; i vissa 
fall saknades användare helt.   
Detta belyser att det inte räcker med ett beslut om breddinförande för att 
säkerställa en  bred och jämlik tillgång till välfärdsteknik för invånarna.  Dock 
är ett beslut om breddinförande ett viktigt första steg  i att skapa förutsätt-
ningar för en god och jämlik hälsa med stöd av digital tek nik.    
 I denna rapport har antalet användare undersökts inom digital tillsyn, gps -
larm och läkemedelsfördelare. Socialstyrelsen kommer se över möjligheten 
att studera antalet användare inom fler typer av välfärdsteknik för att få en 
bättre helhetsbild av ut vecklingen i kommunerna.  
Framgångsfaktorer och hinder  
Rapporten belyser  följande  framgångsfaktorer och hinder  vad gäller kommu-
nernas  utveckling  av e-hälsa och välfärdsteknik :  
• Resurser  
Att en kommun har de ekonomiska resurser och  den personal som krävs 
för att genomföra en digital utveckling är avgörande. Socialstyrelsen iden-
tifierar behov av mer långsiktig resursplanering vad gäller  välfärdsteknik 
och e -hälsa både på kommunal och  på nationell nivå.  
• Kompetens  
En central framgångsfaktor är att det finns k ompetens inom digitalisering, 
e-hälsa och välfärdsteknik på alla nivåer , från beslutsfattare till personal 
och enskilda . Kompetens behövs också inom  andra områden som exem-
pelvis informationssäkerhet, förändringsledning, upphandling och juridi k. 
• Samverkan  
Kommunernas  digitala utveckling gynnas  av samverkan med andra kom-
muner, regioner, nationella aktörer, brukarföreningar och näringsliv . Sam-
verkan är viktig  för att kunna  ta del av information, utbud och goda exem-
pel men också för det praktiska införandet av tekniska tjänster.  
• Organisation  
En ändamålsenlig organisering av kommunen är en framgångsfaktor  vid 
allt utvecklingsarbete . Kommuner behöver använda upparbetade processer, 
utforma en tydlig rol lfördelning och utveckla en nära  intern  samverkan  
mellan förv altningar.  
• Styrning och planering  
Det är centralt att kommunerna har styrande dokument  som ger uttryck för 
mål, avsatta resurser , implementering, uppföljning och förvaltning på lång 
sikt. Socialstyrelsen menar att det är viktigt att kommunerna prioriterar  ar-
betet med styrning och planering. Här kan mer nationellt stöd, såsom kun-
skaps - och metodstöd, vara en bidragande faktor .  
• Nytto analys  
En viktig framgångsfaktor för den digitala utvecklingen är att analysera 
nyttan med förändringen utifrån effekter för enskilda , personal, organisat-
ion och ekonomi. Socialstyrelsen menar att det är viktigt att kommunerna 
framöver prioriterar arbetet med nyttoanalyser och utvärderingar av digita-
liseringens effekter , och  bedömer att det finns behov av ökat nationellt 
stöd till kommunerna inom detta område. Framför  allt bör stödet  riktas till 
kommuner som har svårt att genomföra denna typ av analyser på egen 
hand, exempelvis mindre kommuner.  
• Involverin g  
Att involvera medarbetare, brukare , patienter  och närstående  i ett tidigt  sta-
dium ä r centralt för att uppnå en ändamålsenlig implementering. Ny teknik 
och nya arbetssätt behöver utgå från behovet hos de m som ska nyttja den.   
12 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 En högre involvering kan också öka spridningen  av välfärdsteknik och 
därmed skapa bättre förutsättningar för en mer jämlik  tillgång  kommunens 
vårdutbud . Socialstyrelsen uppmuntrar till ett ökat fokus på brukarinvolve-
ring från både kommunal och nationell nivå.    
 Bakgrund  
Uppdraget  
I regleringsbrevet för 2021 fick Socialstyrelsen i uppdrag att fortsätta ut-
veckla nyckeltal för användningen av e -hälsa och välfärdsteknik i kommu-
nerna samt följa upp och redovisa resultaten på Socialstyrelsens webbplats. 
Myndigheten ska även beskriva och analysera resultaten av uppföljningen av 
nyckeltalen för att identifiera framgångs faktorer och hinder för utveckling 
och implementering av e -hälsa och välfärdsteknik. Inom ramen för uppfölj-
ningen ska myndigheten även redovisa och analysera resultaten av regering-
ens satsning på att stödja kommunala investeringar i tekniska lösningar. Soc i-
alstyrelsen ska redovisa vilka kommuner som besvarat enkäterna, som denna 
rapport baseras på, till Kammarkollegiet senast 31 mars 2022.1 Uppdraget 
ska redovisas till regeringen (Socialdepartementet) senast den 31 maj 2022.  
Nationella strategier  
År 2006 to g regeringen initiativ till en nationell it-strategi för vård och om-
sorg [1]. Strategin var i första hand inriktad på insatser inom hälso - och sjuk-
vården och  inom  den del av omsorgsverksamheterna som gränsar  till hälso - 
och sjukvårdens verksamhet. Bland annat togs det fram ny lagstiftning för att 
garantera integritet och dataskydd – patientdatalagen (2008:355). Det gjordes 
även insatser för en god informationskvalitet och  för att ta fram  enhetliga ter-
mer och begrepp.  
Den nationella it-strategin fick en uppföljare 2010 : Nationell eHälsa – 
strategin för tillgänglig och säker information inom vård och omsorg  [3]. 
Strategin  fokuserade på införandet, nyttan och användningen av tekniken , 
snarare än på den teknis ka utvecklingen. Skiftet från it-strategi till nationell 
e-hälsa innebar att även socialtjänsten omfattades. Vidare betonades det att 
en sammanhållen och välfungerande vård - och omsorgsverksamhet kräver att 
utvecklingen samordnas i hela vård - och omsorgsse ktorn, hos såväl kommu-
ner och landsting (numer a regioner) som privata och idéburna utförare.2 
Målet med arbetet inom nationell e -hälsa var att skapa synliga och kon-
kreta förbättringar för tre huvudsakliga målgrupper:  
• individen som brukare, patient, anhörig  och invånare  
• personal i vård - och omsorg  
• beslutsfattare inom hälso - och sjukvård och socialtjänst . 
                                                      
1 Socialstyrelsens diarie nr: 5271/2018 -22 
2 Med idéburna utförare  avses föreningar, stiftelser, kooperativ och företag där vinsten eller överskottet återinvesteras i 
verksamheten.    
14 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 Stimulansmedel  
Åren  2010 –2014 avsatte regeringen stimulansmedel för att utveckla  
e-hälsa och välfärdstjänster i kommunerna. Satsningen uppgick till 20  miljo-
ner kronor per år 2010 och 2011. År 2012 fördubblades stödet till 40 miljo-
ner kronor. Medlen användes till regionala samordnare, till att utveckla tek-
niska infrastrukturer och till nationella informationsstrukturer och fackspråk 
inom socialtjänsten.  
År 2013 ingick regeringen en överenskommelse med Sveriges Kommuner 
och Landsting (SKL , numera  Sveriges Kommuner och Regioner,  SKR)  och 
avsatte totalt 129,5 miljoner kronor för utvecklingen av e -hälsa i kommu-
nerna  [4]. För 2014 avsattes lika mycket.  År 2018 avsatte regeringen ett 
statsbidrag på 350 miljoner kronor till kommune rna för att investera i väl-
färdsteknik. Socialstyrelsen fördelade medlen och gjorde en uppföljning av 
hur kommunerna hade använt pengarna. Uppföljningen redovisades i 2019 
års rapport om e -hälsa och välfärdsteknik i kommunerna  [5]. 
I januari 2020 ingick regeringen en ny överens kommelse med SKR: Över-
enskommelse  om äldreomsorgen – teknik, kvalitet och effektivitet med den 
äldre i fokus. Överenskommelsen är treårig, gäller för perioden 2020 –2022 
och omfattar 200 miljoner kronor årligen . Av 2021 års  medel ska 168,7 mil-
joner kronor f ördelas till samtliga kommuner, 15 miljoner kronor till 10 mo-
dellkommuner och 16,3 miljoner kronor till SKR för deras stöd till kommu-
nernas digitalisering  [6]. 
I mars 2016 antog regeringen och SKL (numera SKR) en vision för e -hälso-
utvecklingen i Sverige  [7]: 
År 2025 ska Sverige vara bäst i vär lden på att använda digitaliseringens 
och e -hälsans möjligheter i syfte att underlätta för människor att uppnå en 
god och jämlik hälsa och välfärd samt utveckla och stärka egna resurser 
för ökad självständighet och delaktighet i samhällslivet.  
Denna vision  gör det tydligt att arbetet ska fokuseras på de två målgrupperna 
individen (patienten, brukaren eller klienten) och personalen i vård och om-
sorg. Visionen och handlingsplanen avser hälso - och sjukvården, socialtjäns-
ten och tillämpliga delar av tandvården.  I visionen uttalas också att arbetet 
ska omfatta välfärdsteknik.  
I januari 2017 följdes visionen av Handlingsplan för samverkan vid ge-
nomförande av Vision e -hälsa 2025  [8]. Både visionen och handlingsplanen 
peka r ut följande tre insatsområden som grundförutsättningar för att främja e -
hälsoutvecklingen:  
• regelverk  
• enhetlig begreppsanvändning  
• standarder .    
 Handlingsplanen beskriver även hur arbetet med insatser inom dessa områ-
den ska styras och samordnas. Av handlingsplanen framgår bland annat att 
det årligen ska ta s fram  en samordningsplan som beskriver initiativ, insatser 
och åtaganden med koppling till insatsområden. År 2019 kom r egeringen och 
SKR överens om en strategi för att uppnå målen i visionen. Strategin gäller 
för perioden 2020 –2022.  
Arbetet med att uppnå vision en följs upp årligen. Syftet är att genom en 
sammanfattande statusbeskrivning stimulera en bred diskussion om hur  
e-hälsoarbetet behöver utvecklas och prioriteras för att förverkliga visionen. 
Uppföljningen görs av en arbetsgrupp med representanter för E -hälsomyn-
digheten, Socialstyrelsen, SKR och Inera3 [9, 10] . 
Tidigare rapportering från Socialstyrelsen  
Socialstyrelsen rapporterar årligen om utvecklingen av e -hälsa och välfärds-
teknik i kommunerna. Resultaten från 2021 års uppföljning visade följand e: 
• Kommunerna hade snabbt ställt om till digital kommunikation för personal 
och brukare när fysiska möten inte var möjliga på grund av pandemin .  
• Totalt 57 procent av kommunerna erbjöd internettillgång i enskild as rum 
eller lägenhet er i samtliga av kommune ns särskilda boenden för äldre. I 
stöd- och serviceboenden för personer med funktionsnedsättning var ande-
len 49 procent . 
• Allt fler kommuner införde e -tjänster för ekonomiskt bistånd. Cirka 48 
procent av kommunerna kunde ta emot ansökningar om försörjningss töd 
via en e -tjäns t. 
• Användningen av digital nattillsyn hade ökat jämfört med 2020 och cirka 
76 procent av kommunerna hade infört detta för äldre som bor i ordinärt 
boende. Över 3  000 personer hade sådan tillsyn. Allt fler kommuner an-
vände också digital ti llsyn under dagen . 
• Allt fler personalgrupper kunde dokumentera mobilt . Utvecklingen var 
särskilt tydlig inom hemtjänsten och den kommunala hälso - och sjukvår-
den. 
• Drygt 70 procent av kommunerna hade tagit fram styrande dokument  för 
införande eller användnin g av e -hälsa eller välfärdsteknik inom social-
tjänsten  eller den kommunala hälso - och sjukvården . 
• Totalt 58 procent av kommunerna hade ett ledningssystem som omfattade 
välfärdsteknik och 28  procent hade ett ledningssystem som omfattade e -
tjänster . 
• Användnin g av säker hantering av identiteter - och behörigheter inom soci-
altjänsten hade inte ökat  jämfört med 2020 . Endast 35 procent av kommu-
nerna hade säkrat samtliga system där personuppgifter behandlas. Andelen 
kommuner där samtlig  personal ha de tillgång till s tark autentisering i 
handläggning och i utförarled hade dock ökat markant jämfört med  2019 
och 2020 .  
• Klassificering enligt  ICF fortsatte att öka inom samtliga socialtjänstområ-
den och den kommunala hälso - och sjukvården . 
                                                      
3 Inera är Sveriges Kommuner och Regioners (SKR) bolag för utveckling och drift av digitala system.    
16 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 • Användningen av NPÖ fortsatte att ö ka, både vad gäller möjligheten att ta 
del av andra vårdgivares journalinformation och att dela information . 
Begreppen e -hälsa och välfärdsteknik  
År 2016 tog Socialstyrelsen, E -hälsomyndigheten, Myndigheten för delaktig-
het, SKL ( numera  SKR), Famna och Vård företagarna gemensamt fram en 
beskrivning av begreppet e-hälsa . Det är inte en terminologisk definition 
utan en beskrivning av begreppet . Beskrivningen  grundar sig  i sin tur  på 
Världshälsoorganisationens beskrivning  och lyder : ”Hälsa  är fysiskt, psy-
kiskt o ch socialt välbefinnande. E-hälsa  är att använda digitala verktyg och 
utbyta information digitalt för att uppnå och bibehålla hälsa”.4 
Socialstyrelsen publicerade i slutet av 2015 en definition av termen väl-
färdsteknik  i termbanken:5 ”Digital teknik som sy ftar till att bibehålla eller 
öka trygghet, aktivitet, delaktighet eller självständighet för en person som har 
eller löper förhöjd risk att få en funktionsnedsättning .” 
En term som ligger nära definitionen av välfärdsteknik är  termen  hjälpme-
del för det dag liga livet , där Socialstyrelsens definition lyder: ”Individuellt 
utprovad produkt som syftar till att bibehålla eller öka aktivitet, delaktighet 
eller självständighet genom att kompensera en funktionsnedsättning .” 6 
Gränsen mellan välfärdsteknik och hjälpm edel för det dagliga livet är inte 
skarp . Därför publicerade Socialstyrelsen 2019 ett meddelandeblad om regler 
kring välfärdsteknik utifrån olika lagrum  [11]. Vissa produkter kan ges till 
enskild a både som välfärdsteknik efter ett biståndsbeslut enligt socialtjänstla-
gen (SoL) eller som förskrivet hjälpmedel enligt  hälso - och sjukvårdslagen 
(HSL). I denna rapport använder Socialstyrelsen endast begreppet välfärds-
teknik, även i de fall tekniken har förskrivits enligt HSL.  
Metod och genomförande  
Utveckling av nyckeltal  
Under hösten 2013 utarbetade Socialstyrelsen ett antal nyckeltal  dels utifrån 
intentionerna i e -hälsostrategin från 2010, Nationell eHälsa – strategin för 
tillgänglig och säker information inom vård och omsorg  [3], dels utifrån de 
mål som uttrycktes i överenskommelsen mellan staten och SKL (numera 
SKR) [12]. Representanter för SKL och regionala e -hälsosamordnare från 
Kalmar  län, Östergötland och Norrbotten  deltog i det initiala arbetet med att  
utveckla nyckeltalen. Även Digitaliseringskommissionen konsulterades i ar-
betet. Nyckeltalen har därefter justerats för att bättre beskriva utvecklingen 
inom området.   
Enkätundersökning  
Datainsamlingen 2022 genomfördes med hjälp av 3 elektroniska enkäter  som 
skickades  ut till samtliga respondenter den 11 januari ; efter 3 påminnelser 
stängdes enkäterna den 16 februari. Enkät 1 riktades till de 287 kommuner 
                                                      
4 Socialstyrelsen. E -hälsa. Hämtad 2022 -04-07 från:  https://www.socialstyrelsen.se/kunskapsstod -och-regler/omra-
den/e -halsa/  
5 Socialstyrelsens termbank. Hämtad 2022 -04-07 från: https: //termbank.socialstyrelsen.se/?TermId=385&SrcLang=sv                  
6 Socialstyrelsens termbank. Hämtad 2022 -04-07 från: https://termbank.socialstyrelsen.se/?TermId=768&SrcLang=sv    
 som hade rekvirerat statliga stimulansmedel för 2021 från regeringen s och 
SKR:s ö verenskommelse om äldr eomsorgen om teknik, kvalitet och effekti-
vitet med den äldre i fokus . Kommuner som rekvirera t dessa medel ska  enligt 
överenskommelsen svara på Socialstyrelsens enkät . Av dessa har 285 kom-
muner (99 procent) besvarat enkäten. Enkät 2 riktades till de 3 kommu ner 
som inte ha de rekvirerat stimulansmedlen för 2021. Samtliga dessa (100 pro-
cent) besvarade enkäten . Totalt har 288 kommuner (99 procent) besvarat en-
kät 1 eller 2  (se bilaga 1 ). Enkät 3 riktades till ett urval av privata företag som 
utför äldreomsorg avs eende särskilda boenden och hemtjänst på kommuner-
nas uppdrag. Av 28 1 tillfrågade företag svarade 16 2 företag (5 8 procent) på 
enkäten  (se bilaga 5 ).  
Socialstyrelsen har i denna rapport jämfört resultaten med enkätundersök-
ningar från tidigare år. I Stockhol ms län har kommunerna inte tagit över 
hemsjukvården i ordinära boenden och Socialstyrelsen har därför inte inklu-
derat dem i den del av enkäten som gäller kommunal hälso - och sjukvård i 
ordinärt boende.  
Uppgifter från Inera  
Socialstyrelsen har inhämtat upp gifter om kommunernas användning av den 
nationella patientöversikten (NPÖ) från Inera.  
Webbgranskning  
Socialstyrelsen har gransk at kommunernas webbplatser  för att kartlägga 
vilka digitala tjänster de erbjuder till invånare. Information har samlats in 
från samtliga kommuners webbplatser  från november 2021 –februari 2022. 
De tjänster som bedömts vara digitala är dels sådana där invånaren loggar in 
för att utföra en tjänst, dels webbformulär utan inloggning.  
Socialstyrelsen har undersökt digitala tjänster inom  socialtjänstens områ-
den barn och unga, ekonomiskt bistånd, missbruk och beroende, stöd till  per-
soner med funktionsnedsättning och äldreomsorg. Dessutom har myndig-
heten kartlagt digitala tjänster inom familjerätt och familjerådgivning, 
överförmyndar verksam het, ansökan om bostadsanpassningsbidrag samt an-
sökan om färdtjänst och riksfärdtjänst.  
Vissa digitala tjänster finns hos externa aktörer, exempelvis  hos regione r, 
genom kommunala samarbeten om specifika tjänster eller via nationella 
tjänster som  webbplats en familjehemsverige.se som är utvecklad av SKR. 
Även dessa tjänster är inkluderade i undersökningen. När det gäller kommu-
nernas familjerådgivning har även familjerådgivning i annan än kommunal 
regi inkluderats utifrån ett invånarperspektiv , där tillgången  till digitala tjäns-
ter är det centrala  oavsett utförare.  
Referensgrupper  
I arbetet med att analysera  enkätsvaren från kommunerna deltog två externa 
referensgrupper bestående av SKR:s nationella nätverk för digitalisering 
inom socialtjänsten  och SKR Kompe tenscenter välfärdsteknik .  
Presentation av siffror  
I denna rapport har Socialstyrelsen valt att använda andelstal för att presen-
tera de resultat som kan jämföras med tidigare års undersökningar, det vill 
säga procentandel av kommunerna. Svarsfrekvensen sk iljer sig  dock  åt   
18 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 mellan åren , vilket är ett viktigt observandum i tolkningen av resultaten. I en-
staka fall presenteras jämförelser av resultat i antal kommuner för att belysa 
utvecklingen. När myndighete n inte har kunnat göra jämförelser med tidigare 
år presentera s uppgifterna i de flesta fall med både antal och andel. I webb-
verktyget E-hälsa i kommunerna  som finns tillgänglig t på Socialstyrelsens 
webbplats redovisas både antal och andel.7 
Analy s av k ommunstorlek  
I rapport en har Socialstyrelsen analyserat  utfallet utifrån kommunstorlek.  
Kommentarer kring variationer i utfall beroende på kommunstorlek har lagts 
in i den löpande texten. I bilaga 4 finns samtliga tabeller redovisade nedbru-
tet på kommunstorlek.  
En liknande analys av kommunstorlek utfördes  i 2021 års rapport  [13]. 
2021 användes följande uppdelning på  kommunernas  invånarantal: 0 –14 999, 
15–29 999, 30–69 999, 70 000 eller fler. I år har Socialstyrelsen justerat stor-
leksindelningen av kommunerna.  Den nya indelningen skapar en  jämnare 
fördelning av kommuner inom varje storleksgrupp vilket ger bättre förutsätt-
ningar för jämförelser. I år ser indelningen och benämningen av kommun-
storlekarna ut enligt  följande:  
• De minsta kommunerna = under 10  000 invånare .  
• De näst minsta kommuner na = över 10 000 och under  20 000 invånare . 
• De medelstora kommunerna = över 20 000 och under  50 000 invånare .  
• De näst största kommunerna = över 50 000 och under 100 000 invånare .  
• De största kommunerna = över 100  000 invånare .  
Denna rapport  
Resultaten av  enkäterna och webbgranskningen redovisas i 7 resultat avsnitt. I 
det första avsnittet redogörs för kommunernas arbete med styrning och kvali-
tetsledning inom digitalisering  avseende både socialtjänst och kommunal 
hälso - och sjukvård. Här tas även aspekter o m informationssäkerhet och 
strukturerad dokumentation upp. I det andra och  tredje  avsnittet redogörs för 
utvecklingen av e -hälsa  och välfärdsteknik  inom socialtjänst respektive  kom-
munal hälso - och sjukvård. Det fjärde  avsnittet behandlar kommunernas 
breddi nförande av välfärd steknik. I det femte avsnittet presenteras resultatet 
av enkäten till de privata utförarna och i avsnittet därefter redovisas  resultatet 
av webbgransk ningen av kommunernas e -tjänster . I det sjunde  och avslu-
tande resultat avsnittet redovis as kommunernas användning av de statliga sti-
mulansmedlen. Efter dessa resultat avsnitt kommer ett diskussionsavsnitt som 
redovisar de slutsatser Socialstyrelsen drar  utifrån årets resultat . 
Agenda 2030 för hållbar utveckling  
Uppdrag et om att följa  utvecklin gen av e-hälsa och välfärdsteknik i kommu-
nerna anknyter till mål 9 och 10 i Agenda 2030 för hållbar utveckling . Mål 9 
handlar om att bygga upp en motståndskraftig infrastruktur, verka för en 
                                                      
7 Socialstyrelsens data för jämförelser. E -hälsa och välfärdsteknik i komm unerna. Hämtad 2022 -04-08 från: 
https://px.socialstyrelsen.se/pxweb/sv/E -h%C3%A4lsa%20och%20v%C3%A4lf%C3%A4rdsteknik%20i%20kommu-
nerna/    
 inkluderande och hållbar industrialisering och främja innovation.  Mål 10 
handlar om att minska ojämlikheten inom och mellan länder. Delmål 10.2 
handlar om att möjliggöra och verka för att alla människor blir inkluderade i 
det sociala, ekonomiska och politiska livet, oavsett ålder, kön, funktionsned-
sättning, ras, etnicit et, ursprung, religion, ekonomisk eller annan ställning.  
Nedan presenteras en sammanställning över vanligt förekommande fram-
gångsfaktorer och hinder som har lyfts i Socialstyrelsens intervjuer och i 
andra undersökningar och ra pporter vad gälle r kommunernas utveckling av 
e-hälsa och välfärdsteknik.  
Nära besläktat med framgångsfaktorer och hinder är de grundläggande för-
utsättningar som behövs för en digital utveckling. Här kan exempel som tyd-
liga juridisk a förutsättningar, regel verk, enhetlig begreppsanvändning och 
standarder nämnas. Infrastruktur och teknisk interoperativitet är andra exem-
pel. De nna sammanst ällning  fokusera r inte  på grundläggande förutsättningar 
utan på de faktorer som kommunerna själva kan styra över , men detta  är 
ingen skarp distinktion  – ofta överlappar dessa aspekter varandra.   
Socialstyrelsen har under flera år analyserat  kommunernas  framgångsfak-
torer och hinder  för utveckl ing av e-hälsa och välfärdsteknik utifrån det rege-
rings uppdrag som ligger till grund f ör denna rapport. Analyserna har primärt 
baserats på intervjuer men urvalet har skilt sig åt under åren beroende på syf-
tet för respektive undersökning. De senaste två årens rapporter har haft sär-
skilt fokus på hinder och framgångsfaktorer [13, 14] . Utöver de intervju er 
som gjorts inom ramen för  denna rapportserie har Socialstyrelsen genomfört 
separ ata studier med liknande fokus. Ett exempel är underlagsrapporten  Möj-
ligheter och hinder  för innovation i vård  och omsorg  som delvis  baseras på 
intervjuer med kommunala representanter  [15]. I år genomfördes inga inter-
vjuer utan i stället sammanställdes slutsatser från tidigare års intervjustudier.  
Det har också gjorts andra närliggande studier där landets kommuner har 
tillfrågats om hinder och utmaningar vid  införande av digital teknik. Nedan 
är några exempel från senare år : 
• E-hälsomyndighetens rapport Nationellt stöd till kommunerna vid infö-
rande och användning av digital teknik (e -hälsa)  som delvis baseras på in-
tervjuer med chefer inom socialtjänsten och de n kommunala hälso - och 
sjukvården [16]. 
• Utredningen om välfärdsteknik i äldreomsorgens betänkande Framtidens 
teknik i omsorgens tjänst (SOU 2020:14) som träffade ett antal kommuner 
i sitt arbete [17]. 
• Myndigheten för vård - och omsorgsanalys promemoria Digital teknik med 
äldre i fokus: En delredovisning av utvärderingen av överenskommelsen 
om digitalisering i äldreomsorgen  som delvis base ras på intervjuer med de 
modellkommuner som ingår i överenskommelsen [18].  
• Statskontorets rapport Vision E -hälsa 2025 –att försöka styra genom sam-
verkan  som delvis baseras på intervjuer med kommunala företrädare [19].   
20 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 Dessa undersökningar ger en tämligen samstämmig bild av kommunernas 
framgångsfaktorer och hinder, trots att de är gjorda vid o lika tidpunkter och i 
olika syften . Socialstyrelsens tidigare genomförda intervjuer bekräftar denna 
bild. Nedan följer en sammanställning av några av de framgångsfaktorer och 
hinder som ofta omnämns och betonas. Sammanställningen har stämts av 
med SKR Komp etenscenter välfärdsteknik  och SKR:s nationella nätverk för 
digitalisering inom socialtjänsten som delar bilden .   
Resurser   
Att en kommun har de resurser som krävs för att genomföra en digital ut-
veckling är avgörande. Det handlar både om ekonomiska resur ser och perso-
nal. Brist på medel och personal, hög personalomsättning och svårighet att 
rekrytera rätt kompetens är hinder som ofta framförs, framför  allt av mindre 
kommuner. En central del i en lyckad implementering är en långsiktig perso-
nal- och resursfö rsörjning .  
Kompetens  
En central framgångsfaktor är att det finns kompetens inom e -hälsa och väl-
färdsteknik och att denna kompetens återfinns på alla nivåer  – hos beslutsfat-
tare, medarbetare, brukare, patienter och närstående. Att beslutsfattare  har 
rätt kompetens är av särskild vikt för att kunna navigera i utbudet, prioritera 
rätt insatser och leda utvecklingsarbetet. Kompetens behövs dessutom inte 
bara inom digitalisering  utan även inom andra områden , till exempel inform-
ationssäkerhet, förändringsledn ing, upphandling och juridik, särskilt med av-
seende på integritetsfrågor och sekretess. Kompetens om risker med digital 
teknik och digitalt utanförskap när nya tjänster införs  är andra exempel .  
Samverkan  
Samverkan är centralt för den digitala utvecklingen ; i Socialstyrelsens inter-
vjuer framförs detta både av kommunala och privata utförare. Samverkan kan 
exempelvis gälla  samarbete med andra kommuner, regioner, nationella aktö-
rer och nätverk, organisationer, brukarföreningar och näringsliv. Samverkan 
är vikti g för att kunna ta del av information, utbud och goda exempel, men 
också för det praktiska införandet av tekniska tjänster. Inte minst för små 
kommuner finns det stora fördelar med att kunna samverka med andra kom-
muner. Att samverka kring gemensamma upphan dlingar, ramupphandling 
och innovationsupphandling har lyfts som en viktig framgångsfaktor i flera 
rapporter och i Socialstyrelsens intervjuer  [13, 14, 17, 18, 20] .  
Flera kommuner har byggt upp regionala nätverk r örande digitalisering där 
de samverkar kring dessa frågor. Men också större kommuner framför vikten 
av samverkan. I dialogen med SKR: s nationella nätverk för digitalisering 
inom socialtjänsten betonas vikten av att hitta rätt form för samverkan, där 
det fi nns en flexibilitet utifrån de enskilda kommunernas förutsättningar och 
behov. I Myndigheten för vård - och omsorgsanalys promemoria betonas 
framför  allt behovet av att utveckla en närmare samverkan mellan den kom-
munala och regionala primärvården [18]. 
Organisation  
En ändamålsenlig organisering av kommunen gynnar utvecklingsarbete, så 
även  digital utveckling. Kommuner behöver ta tillvara det engagemang och   
 intresse som finns bland medarbetare, använda upparbetade processer för ut-
vecklingsarbete  samt  utforma en tydlig roll - och ansvarsfördelning och en 
nära samverkan mellan olika förvaltningar.  
I Socialstyrelsens intervjuer i denna rapportserie  framkommer att många 
kommuner ser samarbete mellan olika förvaltningar som ett utvecklin gsom-
råde, inte minst ett närmare samarbete med kommunens it -avdelning. Här 
kan små kommuner ha en fördel i att tillhöra en mindre organisation med 
bättre förutsättningar för en nära intern samverkan. Kommunerna  lyfter även  
fram vikten av att ha utsedda tjä nster eller enheter som arbetar strategiskt och 
strukturerat med digitalisering  [13, 14, 21] . Men det är också viktigt att digi-
talisering inte behandlas som ett separat spår. Betänkande t Framtidens teknik 
i omsorge ns tjänst (SOU 2020:14) pekar på relevansen av att digitaliseringen 
integreras i kommunens övriga utvecklingsarbete [17]. SKR Kompetenscen-
ter välfärdsteknik  instämmer i denna bild.  
Styrning och planering  
Närliggande till kommunens organisering är frågor om styrning och plane-
ring. En förutsättning för digital utveckling är en effektiv ledning som priori-
terar frågorna och ger tydliga direktiv. Tillit till och man dat hos ledningen är 
en viktig framgångsfaktor , liksom intresse, engagemang och kunskaper i för-
ändringsledning hos beslutsfattarna.  
Socialstyrelsen konstaterade i 2021 års rapport att det är viktigt att kom-
munen har en plan för införandet av digital teknik  både kommunövergri-
pande  nivå och nämndnivå.  Strategier och handlingsplaner bör ge uttryck för 
målen och vilka resurser kommunen avsätter för digitaliseringsarbetet. Sam-
tidigt är det viktigt, som intervjupersonerna i Myndigheten för v ård- och om-
sorgsanalys  promemoria framför, att de styrande dokumenten inte blir pap-
persprodukter utan att de aktivt vägleder och ger stöd i arbetet [18]. Denna 
synpunkt lyfts också i dialogen med SKR: s nationella nätverk för digitali-
sering inom social tjänsten .  
Styrande dokument avser inte bara mål. En minst lika viktig aspekt är pla-
nering av hur digitaliseringen ska implementeras, följas upp och förvaltas på 
lång sikt . För att lyckas med ett breddinförande behöver kommunerna pla-
nera förvaltningen av d igitaliseringen redan på ett tidigt stadium. Upparbe-
tade processer för att gå från pilot verksamhet  till breddinförande är centralt 
för att kunna införa nya arbetssätt och undvika parallella spår.  
I intervjuerna med Socialstyrelsen, Myndigheten för vård - och omsorgsa-
nalys och E -hälsomyndigheten uttrycker kommunerna behov av mer kompe-
tens i förändringsledning samt  i metoder för att driva igenom en förändring 
och lämna gamla rutiner och arbetssätt till förmån för nya [13, 14, 16, 18] . 
Nytto analys   
Centralt vid en förändring är att motivera varför  ändringen ska ske. Här är en 
viktig framgångsfaktor att se och förstå nyttan med e -hälsa och välfärdstek-
nik. Digitalisering kan både betraktas som något som driver kostnader p å 
kort sikt och som bidrar till en effektivisering och besparing på lång sikt. Ut-
över ekonomiska faktorer behöver nyttan analyseras utifrån organisationen, 
personalen och enskilda . Nytto analyser  behöver göras både före och efter in-
förandet av en viss tekni k för att se om den har fått avsedd effekt. En   
22 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 framgångsfaktor när välfärdsteknik ska inför as är att personer  i beslutande 
ställning förstår den nytta och vinst som digitaliseringen kan bidra med. Men 
även  de som använder tekniken  behöver  förstå och upplev a dess fördelar.   
I 2021 års rapport var nytto analyser  den framgångsfaktor som flest kommu-
ner lyfte i intervjuerna  [13]. Det s ågs som en nödvändighet att beräkna vins-
terna med  digitalisering  – och då  inte enbart i ekonomiska termer u tan även på 
andra sätt – för verksamheten, enskilda  och samhället i stort. Myndigheten för 
vård och omsorgsanalys konstaterar att teknik som visar en tydlig och direkt 
nytta är lättare att införa  medan  teknik som har en mer otydlig eller långsiktig 
funktio n är svårare att införa, särskilt om tekniken  är kostsam [18]. Vidare kan 
teknik med kvantitativ nytta vara lättare att driva igenom, till exempel genom 
att visa på antal sparade timmar för personal en, än teknik med mer kvalitati v 
nytta. Kvantitativa nyttoanalyser är också komplexa , eftersom det är svårt att 
isolera effekten av välfärdstekniken från andra effekter.  
I intervjuerna med Myndigheten för vård - och omsorgsanalys efterfrågar 
kommunerna mer stöd från nationellt håll dels när det gäller  utvärderingar av 
välfärdsteknikens effekter , dels  metodstöd för analys av effekter och nytta. 
Det stöd som finns i dagsläget upplevs av många, särskilt mindre,  kommuner  
som för omfattande och administrativt tungt [18]. I dialogen med SKR Kom-
petenscenter välfärdsteknik  bekräftas denna bild. SKR ger i dagsläget olika 
typer av stöd inom område t men ser behov av mer nationellt stöd, exempelvis 
vad gäller kvalitet och  ekonomiska nytto analyser , eftersom enskilda kommu-
ner ofta saknar resurser för att genomföra sådana  analyser.  
Involvering   
Att visa på nytta relaterar till en annan central framgångsfaktor : involvering 
av personal, brukare , patienter  och närstående. Här är det viktigt att kommu-
nerna har de resurser och den k ompetens som krävs för att utföra behovsana-
lyser. Att utgå från behovet är en förutsättning för en ändamålsenlig imple-
mentering av ny teknik och nya arbetssätt. Det förankrar förändringen och 
skapar en mer positiv inställning till tekniken.  
Involvering av brukare , patienter och närstående behöver ske i ett tidigt 
skede , så att tekniken utformas utifrån deras behov. Vidare är det avgörande 
att medarbetarna involveras. Det  handlar både om att involvera medarbetare 
som kommer att använda själva tekniken, till exempel  undersköterskor och 
vårdbiträden, genom pilot - och test verksamhet , och om  att involvera de som 
fattar beslut om insatser och teknik , till exempel  biståndshandläggare. Ett sätt 
att öka involveringen är så kallade visningsmiljöer där personal och bru kare 
kan prova på teknik. Ett annat sätt kan vara att utsedda personer får i uppdrag 
att visa teknikens konkreta nytta för personal och brukare.    
 Styrning, kvalitetsledning och 
informationssäkerhet i 
kommunerna  
I detta avsnitt redogörs för kommunernas arb ete med styrning och kvalitets-
ledning  inom e -hälsa och välfärdsteknik avseende socialtjänsten och den 
kommunala hälso - och sjukvården. Här tas även aspekter om informationssä-
kerhet och strukturerad dokumentation upp.  
Styrning och kvalitets ledning   
Att på ett strukturerat sätt arbeta med strategier, handlingsplaner, kvalitets-
uppföljning och utvärderingar är centralt för en ändamålsenlig implemente-
ring av e -hälsa och välfärdsteknik.  
Styrande dokument för digital utveckling  
Socialstyrelsen frågade i enkäten huruvida  kommunerna har styrande doku-
ment för att införa och använda e -hälsa, välfärdsteknik och digitalisering. De 
styrande dokumenten kan vara i form av strategier med långsiktiga mål eller 
mer detaljerade handlingsplaner.  
Enkätsvaren visar att 71 proce nt av kommunerna har styrande dokument 
inom socialtjänsten och  att 63 procent har styrande  dokument i den kommu-
nala hälso - och sjukvården. Det är ungefär tre gånger så vanligt att kommu-
nerna har strategier på lång sikt än att de har handlingsplaner som är tids- och 
resurssatta  (se tabell 1 ). En uppdelning mellan socialtjänstens verksamhets-
områden visar att styrande dokument är vanligast inom äldreomsorgen och 
minst vanligt inom individ - och familjeomsorgen.  
Tabell 1. Andel kommuner som har styrande dokumen t för att införa och 
använda e -hälsa, välfärdsteknik och digitalisering , i %, 2022  
Typ av sty-
rande doku-
ment * Socialtjänst 
individ - 
och famil-
jeomsorg 
(n=288)  Socialtjänst 
äldre-
omsorg  
funktions-
hinderom-
rådet  
(n=288)  Socialtjänst, 
något av 
område na** 
(n=288)  Kom-
munal 
hälso - 
och 
sjuk-
vård  
(n= 259)  
Strategi på 
lång sikt  56 61 59 63 57 
Handlingsplan  
som är tids- 
och resurssatt   15 20 18 23 17 
Inget  av dessa 
finns   38 31 33 29 37 
* Flera svar kun de anges.  
** Andelarna utgår från huruvida  kommunen har styrande dokument inom något av områdena : individ - 
och familjeomsorg, äldreomsorg och funktionshinderområdet .   
24 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 I fritextsvaren anger många kommuner att det finns styrande dokument för 
digitalisering på övergripande nivå men att det saknas detaljerade strategier 
och handlingsplaner för nämnderna. I vissa kommuner råder motsatt förhål-
lande ; där finns styrande dokument på nämndnivå men inte högre upp i orga-
nisationen. I många kommuner pågår ett arbete med att ta fram nya eller upp-
datera befintliga  styrande dokument. I flera fall uppger kommunerna att det 
finns det en handlingsplan som ännu inte är fullständigt tids - eller resurssatt.  
Sedan 2017 har Socialstyrelsen ställt frågan  huruvida kommunerna har 
styrande dokument för e -hälsa och välfärdstekn ik inom socialtjänsten eller i 
den kommunala hälso - och sjukvården. Genom åren har omkring 70 procent 
av kommunerna svarat att de har detta. Vid en sammanslagning av  årets  re-
sultat  framkommer att 73 procent av kommunerna har styrande dokument 
inom socialtj änsten och/eller i den kommunala hälso - och sjukvården.  
I årets enkät är frågan om styrande dokument något omformulerad vilket 
försvårar jämförelser med tidigare år. Frågan har justerats för att tydligare 
ringa in kommunernas användning av styrande dokume nt. I årets enkät för-
tydligas att styrande dokument avser digitaliseringsplan, e -hälsoplan eller 
verksamhetsplan där arbetet med digitaliseringen finns beskrive t. Nytt för i år 
är också att de styrande dokumenten ska vara aktuella och gälla både infö-
rande och användande av e -hälsa, välfärdsteknik och digitalisering.8  
Kvalitetsledningssystem som omfattar välfärdsteknik  
Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd om ledningssystem för syste-
matiskt kvalitetsarbete (SOSFS 2011:9) gäller bland annat för soc ialtjänsten 
och den kommunala hälso - och sjukvården . För en god implementering och 
förvaltning av välfärdsteknik är det viktigt att kommunen arbetar systema-
tiskt med kvaliteten i hela systemet.    
Socialstyrelsen frågar i enkäten huruvida  kommunerna har ett  ledningssystem 
för systematiskt kvalitetsarbete som omfattar välfärdsteknik, inklusive trygghets-
larm. Resultatet visa r att det har skett  en stegvis ökning inom detta område  – från 
29 procent 2018 till 65 procent  2022 . 2021 var andelen 58 procent.  
I föresk riften definieras några områden som särskilt viktiga att ta hänsyn 
till i kvalitetsarbetet , bland annat rutiner för riskanalys och egenkontroll. Av 
tabell 2 framgår att kommunerna har kommit olika långt när det gäller inne-
hållet i sina ledningssystem. Det är vanligast att kommunerna har skriftliga 
rutiner för att kvalitetssäkra införande och handhavande. Lägst är förekoms-
ten av rutiner för uppföljning, exempelvis kontroll  av att enskild a förstår tek-
niken och har förmåga att använda den.  
  
8 Tidigare år har Socialstyrelsen endast efterfrågat om det finns styrande dokument för införande  eller användning av 
e-hälsa eller välfärdsteknik.    
 Tabell 2. Andel ko mmuner som har ett ledningssystem för systematiskt 
kvalitetsarbete som omfattar välfärdsteknik (inkl usive  trygghetslarm) , i %, 
2021–2022   
Andel kommuner som i ledningssystemet har:  2021 (n=285)  2022 (n=288)  
Identifierat, beskrivit och fastställt de proces ser 
som rör införande och handhavande  48 50  
Tagit fram skriftliga rutiner för att säkra kvali-
teten på arbetet med införande och handha-
vande  51 52 
Rutiner för att göra riskanalyser  48 46 
Rutiner för egenkontroll för att säkra kvaliteten  47 47 
Rutiner f ör uppföljning av insatser med stöd av 
välfärdsteknik*  - 32 
*Fråga n ställdes inte  2021 . 
I fritextsvaren uppger många kommuner att det finns generella ledningssy-
stem för systematiskt kvalitetsarbete. I vissa fall ingår välfärdsteknik uttalat i 
dessa och i andra fall inte. Ett flertal kommuner uppger att det finns specifika 
ledningssystem för trygghetslarm men inte för övrig välfärdsteknik. Vidare 
framhåller många kommuner att de har ett pågående arbete med att införa  
ledningssystem för systematiskt kvalitet sarbete som omfattar  välfärdsteknik.  
Utvärder ingar  av digitaliseringens effekter   
I årets enkät ställdes en ny fråga huruvida  kommunerna har utvärderat effek-
terna av sin digitalisering de senaste två åren. Här kunde  kommunerna ange 
hur dessa utvärderingar  har utförts och om de har fokuserat på effekterna för 
personal och organisation  respektive  enskilda eller kostnadseffekter ; med 
kostnadseffekter avses att kostnader jämförs med någon form av effekt för 
enskild a eller för personalen.  
Resultatet visar att en majoritet av kommunerna inte har genomfört denna 
typ av utvärdering de senaste två åren. Tabell 3 visar att det genomförts fler 
utvärderingar inom socialtjänsten än i den kommunala hälso - och sjukvården. 
Utvärdering av effekter för personal och organisa tion är vanligast förekom-
mande, sedan kommer utvärderingar för enskilda och sist utvärdering av 
kostnadseffekter.  
Tabell 3. Andel kommuner som de senaste två åren gjort, eller låtit göra, 
någon utvärdering av effekterna av digitalisering, i %, 2022  
Typ av  utvärdering*  Socialtjänst (n=288)  Kommunal hälso - och 
sjukvård (n=259)  
Utvärdering av effekter för perso-
nal eller organisation  27 21 
Utvärdering av effekter för enskilda  20 17 
Kostnadseffektanalys  18 13 
Ingen utvärdering har genomförts  69 76 
*Flera alternativ har kunnat anges .  
Det är vanligast att kommunerna har genomfört utvärderingen i egen regi. 
Endast ett fåtal kommuner anger att de har tagit hjälp av  extern part, till ex-
empel en  högskola , för att genomföra utvärderingen. I fritextsvaren fram-
kommer att utvärderingarna har utförts på olika nivåer. Vissa kommuner har   
26 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 genomfört mindre utvärderingar på egen hand medan andra har deltagit i mer 
omfattande studier tillsammans med forskare. Kommunerna har också använt 
olika metoder i utvärderingarna. Någ ra exempel som nämns är enkäter till 
och samtal med personal och brukare, verksamhetsdialog, nyttokalkyler och 
nyttovärdering som avser både ekonomi och värde för enskild a.  
Vidare anger kommunerna i fritextsvaren vilken typ av välfärdsteknik som 
har utvär derats. Exempel som nämns av flera kommuner är digitala lås, digi-
tal signering, digital läkemedelshantering, läkemedelsfördelare, digital tillsyn  
och stöd för digitala inköp. Andra exempel som nämns av flera kommuner är 
utvärderingar av digitalisering inom  området  ekonomiskt bistånd , till exem-
pel e-tjänster för ansökan och automatiserad handläggning. I fritextsvaren 
framkommer att många kommuner har ett pågående arbete med utvärdering 
eller att de kommer att påbörja ett sådant i närtid. Flera kommuner anger  
pandemin som orsak till att de inte har kunnat prioritera att genomföra utvär-
deringar de senaste två åren.   
I socialtjänsten och den kommunala hälso - och sjukvården hanteras stora 
mängder information om enskilda personer  – informatio n som är viktig för 
att verksamheterna ska kunna utföra sina uppgifter och vid behov kommuni-
cera med andra aktörer. Kommunerna har flera lagar att förhålla sig till när 
det gäller informationssäkerhet och integritet inom socialtjänsten och den 
kommunala hä lso- och sjukvården:  
• EU:s allmänna dataskyddsförordning9 
• patientdatalagen (2008:355)  
• socialtjänstlagen  (2001:453)   
• lag (2001:454) om behandling av personuppgifter inom socialtjänsten  
• offentlighets - och sekretesslagen (2009:400).  
I dessa lagar finns bestä mmelser som kommunerna behöver förhålla sig till 
när de hanterar  information. Det handlar om att uppgifterna ska vara riktiga 
och tillgängliga för alla som har behörighet samt  att konfidentialiteten ska 
bevaras.  
Ledningssystem för informationssäkerhet (LIS ) 
Ledningssystem för informationssäkerhet (LIS) är ett stöd för att styra  in-
formationssäkerhetsarbetet i verksamheterna. En central del i ett ledningssy-
stem är ledningens uttalade stöd , där ledningen bör se till att organisationen 
antar en policy för infor mationssäkerhetsarbetet. I ytterligare styrdokument, 
riktlinjer och liknande kan sedan den högsta ledningen ge vägledning till che-
fer och övriga medarbetare .10 I riktlinjer är det vanligt att det förs in bestäm-
melser om till exempel:  
                                                      
9 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med 
avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 
95/46/EG.  
10 Myndigheten för samhällsskydd och beredskap . Ledningssystem för informationssäkerhet (LIS) . Hämtad 2022 -04-
12 från: https://www.msb.se/sv/amnesomraden/informationssakerhet -cybersakerhet -och-sakra -kommunikationer/stan-
dardisering -inom -informationssakerhet/lis -iso-27000/    
 • användning av internet och e -post 
• åtgärder till skydd mot skadlig kod  
• fysisk säkerhet  
• incidenthantering  
• kontinuitetsplanering  
• mobilt arbete  
• inventarier och licenser  
• behörighetsadministration  
• loggning . 
Årets resultat visar att det är något vanligare med LIS i den kommunala 
hälso - och sjukvården än i socialtjänsten. Av enkätsvaren framgår att 45 pro-
cent av kommunerna har ett LIS som avser  den kommunala hälso - och sjuk-
vården och att 42 procent har ett LIS som avser  socialtjänsten. Det har inte 
skett någon ökning inom detta område jä mför t med 2021 års resultat.  
I fritextsvaren anger många kommuner att det finns ett generellt LIS i 
kommunen men inget specifikt LIS riktat mot socialtjänst eller kommunal 
hälso - och sjukvård ; många kommuner uppger dock att de har ett pågående 
arbete för att ta fram  ett sådant. I fritextsvaren beskriver kommunerna också 
andra typer av stöd som de använder i informationssäkerhet sarbete t, till ex-
empel  riktlinjer, styrdokument, policy er och informationshanteringsplaner.  
Uppföljning av risker och behov av utve ckling  
Informationssäkerheten kan bevakas och upprätthållas på olika sätt. Ett 
grundläggande sätt är att göra regelbundna uppföljningar av risker och behov 
av utveckling när det gäller informationssäkerhet. Kommunerna tillfrågades i 
enkäten om de har geno mfört någon  sådan uppföljning under 2021. Resulta-
tet visar att dessa uppföljningar är något vanligare inom socialtjänsten än i 
den kommunala hälso - och sjukvården.  
Uppdelat på socialtjänstens verksamhetsområden anger 44 procent av 
kommunerna att de har ge nomfört en sådan uppföljning inom äldreomsorgen 
och individ - och familjeomsorgen. Resultatet för funktionshinderområdet är 
något lägre, 42 procent. Totalt har 48 procent av kommunerna genomfört en 
uppföljning av risker och behov av utveckling av informatio nssäkerhet inom 
något av områdena. Motsvarande andel  för den kommunala hälso - och sjuk-
vården är 40 procent.  
I fritextsvaren framkommer att en del kommuner endast har gjort en upp-
följning på förvaltningsövergripande nivå medan andra har genomfört upp-
följni ngar inriktat på specifika tjänster och system. Flera kommuner anger att 
de arbetar med uppföljning av informationssäkerhet löpande ; dock varierar 
graden av systematik. Många kommuner beskriver att de har ett pågående ut-
vecklingsarbete på område t. Vissa ko mmuner anger pandemin som orsak till 
att de inte har gjort  någon uppföljning under 2021.  
År 2019 och 2020 frågade Socialstyrelsen om kommunerna genomför re-
gelbundna uppföljningar minst en gång per år av risker och behov av ut-
veckling när det gäller informa tionssäkerhet inom socialtjänsten. Resultatet 
från båda åren visa de att 55 procent av kommunerna gjorde detta. År 2021 
frågade Socialstyrelsen om kommunerna ha de följt upp risker och behov av 
utveckling när det gäller informationssäkerhet i socialtjänsten och i den   
28 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 kommunala hälso - och sjukvården under 2020. Totalt 52 procent av kommu-
nerna angav att de hade genomfört en sådan uppföljning.  
I år var frågan om uppföljning av informationssäkerhet uppdelad mellan 
socialtjänsten och den kommunala hälso - och sjuk vården. Vid en samman-
slagning av årets resultat framgår att 34 procent av kommunerna har genom-
fört denna typ av uppföljning inom socialtjänsten och i den kommunala 
hälso - och sjukvården. Vidare har 53 procent av kommunerna gjort en upp-
följning inom socialt jänsten och/eller i den kommunala hälso - och sjukvår-
den. Eftersom enkätfrågan är omformulerad i år försvåra s dock  jämförelser 
med tidigare år.  
Klassning av information utifrån  konfidentialitet, riktighet 
och tillgänglighet  
Klassificering av information är  grundläggande för att information och resur-
ser ska ha nödvändigt skydd. Genom att klassa sina informationsmängder 
kan kommunen avgöra vilka åtgärder som behöver genomföras för att säkra 
riktigheten och hur de bäst ska göra informationen tillgänglig för be höriga 
personer. Vidare identifierar man också vilken information som behöver 
skyddas på grund av personuppgifts - och sekretessregler.  
Av tabell 4 framgår att klassificeringar av information är vanligare inom 
socialtjänsten än i den kommunala hälso - och sj ukvården.  
Tabell 4. Andel kommuner som har gjort en klassning av information som 
avser konfidentialitet, riktighet och tillgänglighet, i %, 2022  
Nivå av klassning  Socialtjänst (n=288)*  Kommunal hälso - och sjuk-
vård (n=259)  
Ja, av alla objekt  20 21 
Ja, de lvis (något eller flera 
objekt, men inte alla)  55 42 
Nej, ingen klassning av in-
formation har gjorts  25 37 
*Avser verksamhetsområdena individ och familjeomsorg, äldreomsorg och funktionshinderområdet. An-
delarna utgår från huruvida  kommunen klassat samtlig a objekt inom alla områden, några objekt inom 
något område alternativt inga objekt .  
 
Gällande klassificering inom socialtjänsten syns en svag positiv utvecklings-
kurva över tid. Andelen kommuner som har klassat alla objekt har ökat från 
16 procent 2019 til l 20 procent 2022 . Klassificering i den kommunala hälso - 
och sjukvården har inte följts upp separat tidigare , men 2021 ställdes frågan 
huruvida  kommunerna ha de klassat information inom socialtjänsten och i den 
kommunala hälso - och sjukvården. Då uppgav 18 procent av kommunerna att 
de ha de klassificerat alla objekt medan  21 procent inte  hade  gjort någon sä-
kerhetsklassning alls.  
I fritextsvaren framkommer att många kommuner har ett pågående arbete 
med informationssäkerhetsklassning eller att ett sådant arbete  kommer  att på-
börjas 2022. Några kommuner uppger att de genomför klassningar när de inför 
nya system men inte av äldre befintliga system. Ett flertal  kommuner uppger 
att de använder sig av SKR:s verktyg Klassa  för informationsklassning.    
 Säkra digitala komm unikationskanaler  
Sedan 2018 har Socialstyrelsen frågat huruvida  kommunerna erbjuder säker 
digital kommunikation mellan invånare och socialtjänstpersonal. Med säker 
kommunikation menas  att enskild as integritet skyddas vid kommunikation 
över öppna nät, exe mpelvis via inloggning med e -legitimation.  
Tabell 5 visar utvecklingen vad gäller  användningen av säker digital kom-
munikation inom socialtjänsten. Här syns en kraftig ökning mellan 2020 och 
2021. Även i år har det skett en ökning inom samtliga verksamhetso mråden. 
Det är vanligast att kommunerna erbjuder säker digital kommunikation inom 
området ekonomiskt bistånd och minst vanligt inom funktionshinderområdet.  
Tabell 5. Andel kommuner som erbjuder säker digital kommunikation 
mellan enskilda och socialtjänst en, i %, 2018 –2022  
Verksamhetsom-
råde  2018  
(n=233)  2019  
(n=203)  2020  
(n=246)  2021 
(n=285)  2022  
(n=288)  
Barn och unga  6 4 9 19 24 
Ekonomiskt  bistånd  5 6 12 43 56 
Familjerätt  3 3 6 16 21 
Familjerådgivning  i 
kommunal  drift*  2 3 4 13 - 
Vuxna  med  miss-
brukspr oblem  4 3 7 16 22 
Funktionshinder,  (LSS 
och/eller  SoL) 4 4 4 18 19 
Äldreomsorg  3 3 4 19 21 
 *Svarsalternativet  fanns  inte 2022 . 
I årets enkät ställdes en ny fråga om säkra kommunikationskanaler i den 
kommunala hälso - och sjukvården. Resultatet visar att  patienter kan kommu-
nicera digitalt på ett säkert  sätt med personal, exempelvis med en sjukskö-
terska, i 14 procent av kommunerna. Säker digital kommunikation mellan 
kommunal och regional hälso - och sjukvårdspersonal i primärvård respektive  
specialistvård f inns i 81 procent av kommunerna.  
Säker hantering av identiteter och behörigheter för 
socialtjänstpersonal  
I kommunerna finns lokala verksamhetssystem för socialtjänstens personak-
ter och andra fristående system där kommunerna lagrar och behandlar upp-
gifter  om personer. De personalkategorier som hanterar uppgifter om en-
skilda personer behöver ha tillgång till dessa uppgifter i sitt dagliga arbete 
och personuppgifterna som behandlas i dessa system skyddas av sekretess-
regler. Systemen behöver därför ha inloggn ings- och åtkomstrutiner för att 
enbart behörig personal ska få tillgång till uppgifterna. Med detta avses i de 
flesta fall att medarbetaren har en e -legitimation kopplad till en katalog där rol-
lerna anges. Medarbetaren använder då e -legitimationen vid inl oggning i syste-
men tillsammans med en personlig pinkod eller ett engångslösenord. Det finns 
olika sätt att logga in med stark autentisering, bland annat e -tjänstekort och 
koddosor.  
Totalt 45 procent av kommunerna kräver stark autentisering i samtliga sy-
stem som ger personal åtkomst till känsliga personuppgifter över öppna nät 
(se tabell 6). Detta är en tydlig ökning från 2021 års resultat som var 35   
30 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 procent. Andelen kommuner som inte kräver stark autentisering för något sy-
stem har legat på samma nivå (3 pro cent) sedan 2020. Av fritextsvaren fram-
kommer att 2 av de 9 kommuner som angett att de saknar krav på stark au-
tentisering kommer införa detta 2022.  
Tabell 6. Andel kommuner som kräver stark autentisering i system som 
ger socialtjänst personalen åtkomst til l känsliga personuppgifter över 
öppna nät, i %, 2020 –2022  
System med krav på stark 
autentisering  2020 (n=248)  2021 (n=285)  2022 (n=288)  
Inga  3 3 3 
Delvis  63 62 52 
Alla 34 35 45 
Totalt  100 100 100 
Jämfört med 2021 framkommer att det inte är samma komm uner som saknar 
krav på stark autentisering i år; de 8 kommuner som 2021 angav att de saknade 
krav på stark autentisering uppger i årets enkät att de nu har sådana krav delvis 
eller för alla system. På motsvarande sätt har de 9 kommuner som saknar krav 
på stark autentisering i år uppgett att de hade det 2021. En förklaring kan vara 
att årets enkät förtydliga r vad som avses med stark autentisering, exempelvis 
att användare ska kunna förlora kontrollen över en faktor utan att säkerheten 
för skyddsobjektet hel t går förlorad samt att det ska gå att upptäcka och vidta 
åtgärder om det händer. Andra förklaringar kan vara att olika personer, med 
olika kunskap om kommune n, har besvarat enkäten eller att kommune n fak-
tiskt ändrat sina krav på stark autentisering.  
I fritextsvaren beskriver kommunerna olika lösningar för autentisering. E -
tjänstekort är vanligt förekommande men i många kommuner används dessa 
inte i samtliga system eller av all personal. Användningen av stark autentise-
ring varierar dessutom mellan olika ver ksamhetsområden och system. I vissa 
kommuner finns stark autentisering i nya system men inte i äldre system som 
håller på att fasas ut. Ett flertal kommuner kräver inte stark autentisering för 
kommunens egna nät, och medarbetarna har möjlighet att koppla u pp sig på 
kommunens nät när de arbetar externt. Flera kommuner anger i fritextsvaren 
att de kommer att arbeta med att breddinföra stark autentisering 2022.  
Vidare visar  enkätresultatet  att det är vanligare att handläggande personal 
använder stark autentise ring vid hantering av personuppgifter än att personal 
i utförarverksamheterna gör det. Denna diskrepans återkommer i resultaten år 
efter år, dock minskar glappet mellan personalgrupperna över tid. År 2015 
var det ungefär tre gånger vanligare att handläggar na hade tillgång till stark 
autentisering jämfört med den utförande personalen. I år är skillnaden betyd-
ligt mindre vilket framgår av tabell 7 och tabell 8.  
Användningen av stark autentisering skiljer sig åt mellan olika verksam-
hetsområden. Det är vanliga st att personal använder stark autentisering inom 
äldreomsorgen och funktionshinderområdet, både när det gäller myndighets-
utövning och utförarverksamhet. De övriga verksamhetsområdena ligger på 
en lägre, och relativt jämn, nivå.    
 Tabell  7. Andel kommuner d är socialtjänstpersonalen i myndighetsutöv-
ningen använder stark autentisering vid hantering av personuppgifter , per 
verksamhet, i %, 2022 (n=288)  
 Verksamhetsområde  Ingen  Färre än 
hälften  Cirka hälf-
ten Fler än 
hälften  Alla 
Barn och unga  28 12 2 3 55 
Ekon omiskt bistånd  28 12 2 3 55 
Familjerätt  31 10 1 2 56 
Vuxna med missbruksproblem  27 11 2 2 57 
Funktionshinder (SoL)  19 9 1 2 69 
Funktionhinder (LSS)  19 8 1 2 69 
Äldreomsorg  16 9 1 2 72 
Tabell 8. Andel kommuner där socialtjänstpersonalen i utförarverks am-
heterna använder stark autentisering vid arbete med personuppgifter, i 
%, 2022  
Verksamhetsområde  Ingen  Färre än 
hälften  Cirka 
hälften  Fler än 
hälften  Alla Antal 
svar 
Barn och unga  37 8 3 2 50 283 
Arbetsmarknadsinsatser  45 9 2 2 41 282 
Vuxna med missbr uksproblem  38 9 3 2 48 284 
Äldreomsorg, hemtjänst i ordi-
närt boende  25 16 3 6 49 280 
Äldreomsorg, särskilda boen-
den 29 18 4 4 46 282 
Äldreomsorg, dagverksam-
heter  33 15 4 4 45 282 
Funktionshinder (SoL)  30 17 4 3 45 282 
Funktionshinder (LSS)  31 18 3 3 46 283 
I årets enkät har Socialstyrelsen justerat frågan om personalens användning 
av stark autentisering för att få en mer exakt bild av detta. Tidigare år har en-
käten frågat hur stor andel av personalen som ”har tillgång till stark autenti-
sering”. I år e fterfrågas hur stor andel av personalen som ”använder stark au-
tentisering vid arbete med personuppgifter”. Denna omformulering 
komplicerar jämförelser med tidigare år. Rapporten 2021 uppvisade högre ni-
våer av personal som hade tillgång till stark autentise ring jämfört med årets 
nivåer av personal som använder av stark autentisering. Detta gäller samtliga 
verksamhetsområden inom både myndighetsutövning och utförarverksamhet .  
Strukturerad dokumentation och 
klassifikationer  
I kommunernas digitala utveckling ä r det centralt att de använder ändamåls-
enlig och strukturerad dokumentation , det vill säga  att den information som 
dokumenteras är relevant, att den dokumenteras med stöd av enhetliga be-
grepp och att dokumentationen är strukturerad där det finns behov av å teran-
vändning och informationsöverföring.    
32 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 Det finns inte någon allmän definition av begreppet strukturerad doku-
mentation men Socialstyrelsens beskrivning utgår från behovet av att syste-
matiskt kunna återanvända information som dokumenterats om brukaren el-
ler patienten. Detta innebär att dokumentationen behöver vara strukturerad  så 
att den kan återsökas vid senare tillfälle och tillgängliggöras i sitt samman-
hang. Vidare ska informationen kunna användas i kommunens kvalitetsar-
bete, till exempel för verksamhe tsuppföljning  och verksamhetsutveckling . 
Utöver  att vara strukturerad behöver dokumentationen vara baserad på enhet-
liga begrepp , så att personalen dokumenterar samma sak inom en informat-
ionsmängd oavsett vem som dokumenterar eller återanvänder den.  
I kommu nerna används strukturerad dokumentation exempelvis i nom ra-
men för arbetssättet  Individens behov i centrum (IBIC) inom äldreomsorgen 
och funktionshinderområdet [22]. Inom verksamhetsområdet barn och unga 
används Barns behov i centrum (BBIC)  [23].  
Strukturerad information i kvalitetsarbete  
Sedan 2020 frågar Socialstyrelsen huruvida  kommunerna använder strukture-
rade uppgifter i aggregera d form i sitt kvalitetsarbete, exempelvis i deras 
verksamhetsuppföljning. Tabell 9 visar att mellan 49 och 69 procent av kom-
munerna använder den strukturerade socialtjänstdokumentationen i sitt kvali-
tetsarbete. Användningen av strukturerade uppgifter varie rar beroende på 
verksamhetsområde och är högst inom området barn och unga.  
Tabell 9. Andel kommuner som använder den strukturerade socialtjänst-
dokumentationen i sitt eget kvalitetsarbete , i %, 2020–2022    
 Verksamhetsområde  2020 (n=248)  2021 (n=285)  2022 (n=288)  
Barn och unga  67 62 69 
Ekonomiskt bistånd  41 47 49 
Familjerätt  40 41 49 
Vuxna med missbruksproblem  53 55 63 
Funktionshinder (SoL och/eller LSS)  48 52 57 
Äldreomsorg  51 52 57 
Inom samtliga av socialtjänstens verksamhetsområden har användninge n av 
strukturerade uppgifter i kvalitetsarbetet ökat sedan 2020. I fritextsvaren upp-
ger flera kommuner att de redan använder IBIC och BBIC eller att ett infö-
rande pågår. Några kommuner anger att de nyligen bytt verksamhetssystem 
och att användning av struk turerad information i kvalitetsarbete är under ut-
veckling.  
Gällande den kommunala hälso - och sjukvården visar årets resultat att om-
kring 60 procent av kommunerna använder strukturerade uppgifter i sitt kva-
litetsarbete. I fritextsvaren anger kommunerna att vissa strukturerade uppgif-
ter sammanställs till rapporter i form av verksamhetsuppföljning, verk -
samhetsplan och patientsäkerhetsberättelse. Vid en jämförelse med social-
tjänstområdet framkommer inga markanta skillnader. Dock är utvecklingen 
över tid starka re inom socialtjänsten än i den kommunala hälso - och sjukvår-
den, vilken har legat på ungefär samma nivå sedan 2020.    
 Ökad användning av ICF  
Internationell klassifikation av funktionstillstånd, funktionshinder och hälsa 
(ICF)  är ett samlat och standardisera t språk och en struktur för att beskriva 
hälsa och hälsorelaterade tillstånd  [24]. Klassifikationen används som stöd 
vid bedömning av behov, arbetsbedömningar, rehabilitering och habilitering. 
IBIC bygger till stor del på ICF  [22]. Användningen av ICF är betydligt van-
ligare i den kommunala hälso - och sjukvården än inom socialtjänsten.  
I socialtjänsten används ICF både av handläggare i myndighetsutövningen 
och av personal i de kommunala utförarverksamheterna. Resultatet  visar a tt an-
vändningen av ICF är högre i myndighetsutövning än i utförarverksamhet. Av 
tabell 10 framgår att mellan 21 och 69 procent av kommunerna använder ICF i 
sin myndighetsutövning, beroende på verksamhetsområde. Motsvarande nivå 
inom utförarverksamheten är mellan 15 och 57 procent  (se tabell 11). Använd-
ningen av ICF är vanligast inom äldreomsorgen och funktionshinderområdet 
jämfört med övriga områden. Sedan 2015 har användningen av ICF ökat konti-
nuerligt för samtliga av socialtjänstens verksamhetsområden.  
Tabell 10. Andel kommuner där handläggare i socialtjänsten (myndighetsut-
övning) använder ICF i dokumentationen, i %, 2015 –202211 
Verksamhetsområde  2015  2016  2017  2018  2019  2020  2021  2022  
Barn och unga  14 18 19 18 23 25 28 28 
Ekonomiskt bistånd  4 5 7 10 13 16 17 21 
Vuxna med missbrukspro-
blem  7 8 9 11 15 20 22 24 
Funktionshinder (SoL 
och/eller LSS)  14 20 23 32 47 56 65 67 
Äldreomsorg  26 29 37 44 58 60 66 69 
Tabell 11. Andel kommuner där personalen i de kommunala utförarverk-
samheterna använder ICF i dokumen tationen, i %, 2015 –202212 
Barn och unga  8 14 14 13 20 20 19 22 
Arbetsmarknadsinsatser  3 2 3 6 8 14 12 15 
blem  5 7 7 8 12 18 17 20 
och/eller LSS)  12 17 18 28 39 47 46 57 
Äldreomsorg, hemtjänst i 
ordinärt boende  17 22 26 36 45 45 44 51 
Äldreomsorg, särskilt boen -
de och dagverksamhet*  19 20 25 37 46 - - - 
Äldreomsorg, särskilt bo-
ende ** - - - - - 48 46 55 
Äldreomsorg, dagverk-
samheter**  - - - - - 41 42 52 
* 2015–2019 var frågan om särskilt boende för äldre och dagverksamhet sammanslagen . 
** Från 2020 delas frågan upp mellan särskilt boende för äldre  och dagverksamhet . 
                                                      
11 Antal kommuner som besvarat frågan varierar mellan de olika ve rksamhetsområdena. Andel beräknas utifrån hur 
många kommuner som svarat att de bedriver verksamheten helt eller delvis i egen regi.  
12 Antal kommuner som besvarat frågan varierar mellan de olika verksamhetsområdena. Andel beräknas utifrån hur 
många kommune r som svarat att de bedriver verksamheten helt eller delvis i egen regi.    
34 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 I den kommunala hälso - och sjukvården har ICF varit i bruk i en majoritet av 
kommunerna  sedan 2015 och användningen har ökat kontinuerligt. För hem-
sjukvård i ordinärt boende har andelen kommuner som använder ICF ökat 
från 66 till 86 procent mellan 2015 och 2022. För hälso - och sjukvård i sär-
skilt boende har användningen ökat från 69 till 86 procent under samma pe-
riod (se tabell 12). 
Tabell 12. Andel kommuner där ICF används i dokumentationen i den 
kommunala hälso - och sjukvården i %, 2015–202213 
Typ av boende  2015  2016  2017  2018  2019  2020  2021  2022  
Hemsjukvård i ordi-
närt boende  66 72 77 75 82 83 84 86 
Hälso - och sjukvård 
i särskilt boende  69 72 78 76 82 83 84 86 
Ökad användning av KSI  
Klassifikation av socialtjänstens insatser och aktiviteter (KSI) [25] gör det 
möjligt att enhetligt och jämförbart benämna och beskriva de insatser och ak-
tiviteter inom socialtjänsten som utförs enligt  
• socialtjänstla gen (2001:453) , SoL 
• lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, LSS  
• lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, LVU  
• lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, LVM  
• föräldrabalken . 
Om varje kommun har sitt eg et sätt att beskriva aktiviteter och insatser är ris-
ken stor  för missförstånd när informationen delas mellan olika professioner 
och verksamheter, till exempel mellan handläggare och utförare. KSI gör det 
lättare att entydigt dela, jämföra och följa upp de aktiviteter och insatser som 
beslutas, planeras och genomförs inom socialtjänsten.  
Liksom ICF är användningen av KSI över  lag högre i socialtjänstens myn-
dighetsutövning än i utförarverksamheten. Av tabell 1 3 framgår att mellan 10 
och 23 procent av kommuner na använder KSI i sin myndighetsutövning, be-
roende på verksamhetsområde. Motsvarande nivå inom utförarverksamheten 
är mellan 7 och 18 procent  (se tabell 1 4).  
Användningen av KSI är, likt användningen av ICF, vanligast inom äldre-
omsorgen och funktionshinde rområdet jämfört med övriga områden. An-
vändningen av KSI har ökat för samtliga verksamhetsområden sedan 2018. 
Framför  allt ökade  användningen mellan 2018 och 2019, med mer än en  för-
dubbling inom många områden. Mellan 2019 och 2021 syns en tillbakagång i 
användningen inom flertal områden men för 2022 har resultatet återhämtat 
sig till , eller överstiger, 2019 års nivåer. Det enda området som i år uppvisar  
en minskad användning av KSI är vid myndighetsutövning  gällande barn och 
unga.  
                                                      
13 Antal kommuner som besvarat frågan varierar mellan de olika verksamhetsområdena. Andel beräknas utifrån hur 
många kommuner som svarat att de bedriver verksamheten helt eller delvis i egen regi.    
 Tabell 1 3. Andel kommuner  där handläggare i socialtjänsten (myndig-
hetsutövning) använder KSI i dokumentationen, i %, 2018 –2022  
Verksamhetsområde  2018 
(n=231)  2019 
(n=203)  2020 
(n=248)  2021 
(n=288)  
Barn och unga  7 14 12 12 11 
Ekonomiskt bistånd  6 10 8 9 10 
Vuxna med  missbrukspro-
blem  6 10 10 9 10 
Funktionshinder (SoL - 
och/eller LSS)  7 19 14 16 20 
Äldreomsorg  10 23 19 21 23 
Tabell 1 4. Andel kommuner där personalen i de kommunala utförarverk-
samheterna använder KSI i dokumentationen, i %, 201 8–202214 
Verksamhetsområde  2018  2019  2020  2021  2022  
Barn och unga  4 9 9 6 9 
Arbetsmarknadsåtgärder  3 5 7 5 7 
blem  4 7 8 6 10 
Funktionshinder*  5 13 11 - - 
Funktionshinder (LSS)**  - - - 11 14 
Funktionshinder (SoL)**  - - - 12 15 
Äldreomsorg, hemtjänst i or-
dinärt boende  8 17 15 13 17 
ende för äldre  och dag-
verksamheter***  7 16 - - - 
ende för äldre **** - - 14 14 18 
heter****  - - 12 12 17 
*2018–2020 var frågan om LSS och SoL sammans lagen . 
**Från 2021 delas frågan upp mellan LSS och SoL .  
***2018–2019 var frågan om särskilt boende för äldre  och dagverksamhet sammanslagen . 
****Från 2020 de las frågan upp mellan särskilt boende för äldre  och dagverksamhet .  
Skillnader mellan kommunstorle kar  
Nedan presenteras de skillnader som Socialstyrelsen har identifierat mellan 
kommuner av olika storlek. Trots att storleksindelningen är justerad i år jäm-
fört med 2021 ser Socialstyrelsen samma tendens som tidigare, nämligen att 
större kommuner har kom mit längre än mindre kommuner vad gäller styr-
ning, kvalitetsledning, informationssäkerhet och strukturerad dokumentation. 
I vissa fal l framkommer ett tydligt mönster av att ju större en kommun är , 
desto fler positiva svar på  enkät frågorna . I andra fall är mönstret inte fullt 
lika tydligt  och i något enstaka fall uppvisar de mindre kommunerna högre 
resultat än de större kommunerna.  
                                                      
14 Antal kommuner som besvarat frågan varierar mellan de olika verksamhetsområdena. Andel beräknas utifrån hur 
många kommuner som svarat att de bedriver verksamheten helt eller delvis i egen regi .   
36 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 Styrande dokument och kvalitetsledningssystem  
Resultatet visar att de större kommunerna i högre utsträckning än mindre 
kommune r har styrande dokument och kvalitetsledningssystem som omfattar 
välfärdsteknik  (se bilaga 4 tabell 1 och 2).  Detta gäller både inom socialtjäns-
ten och den kommunala hälso - och sjukvården. Exempelvis har knappt hälften 
(49 procent ) av de minsta kommunerna styrande dokument inom den kommu-
nala hälso - och sjukvården medan nästan alla  (93 procent ) av de största kom-
munerna har det.  
Gällande kvalitetsledningssystem anger 54 procent av de minsta kommu-
nerna och 74 procent av de största kommunerna att de har ett kv alitetsled-
ningssystem som omfattar välfärdsteknik .   
Utvärderingar av digitaliseringens effekter  
De större kommunerna har utvärder at digitaliseringens effekter i högre ut-
sträckning än de mindre kommunerna  (se bilaga 4 tabell 3) . Över hälften av 
de största  kommunerna har utvärder at effekter för personal  och organisation 
samt för  enskilda inom socialtjänsten. Motsvarande andel för de minsta kom-
munerna är cirka 10 procent. I den kommunala hälso - och sjukvården är 
skillnaden nästan lika stor. Där har 40 procen t av de största kommunerna ut-
värder at effekter för personal  och organisation samt för  enskilda, medan 10–
14 procent av de minsta kommunerna har gjort detsamma.   
Spridningen mellan storlek sgrupperna  är som störst vad gäller  utvärde-
ringar av kostnadseffekte r. Inom socialtjänsten har 47 procent av de största 
kommunerna utvärder at kostnadseffekter medan endast 4 procent av de 
minsta kommunerna har gjort det. I den kommunala hälso - och sjukvården är 
motsvarande fördelning 33 respektive 3 procent .  
Informationss äkerhet  
Inom informationssäkerhet utmärker sig de större kommunerna. Vad gäller  
ledningssystem för informationssäkerhet (LIS) som avser  socialtjänsten så 
har 58 procent av största kommunerna ett LIS medan 35 procent av de minsta 
kommunerna har det  (se bil aga 4 tabell 4) . I den kommunala hälso - och sjuk-
vården har d e näst största kommun erna LIS i högst utsträckning  (76 procent ), 
tätt följ da av de största kommun erna (73 procent ) medan de minsta kommu-
nerna har LIS i lägst utsträckning  (38 procent ).  
Även inom uppföljning av risker och behov av utveckling av informations-
säkerhet dominerar de större kommunerna  (se bilaga 4 tabell 5).  Bland de 
största och näst största kommunerna är det mellan 52 –67 procent som har 
gjort en sådan uppföljning under 2021. Motsvarande  siffra för de minsta 
kommunerna är omkring 33 procent.  
När det gäller  klassning av information som avser konfidentialitet, riktig-
het och tillgänglighet framgår att de minsta kommunerna klassar information 
i lägst utsträckning  (se bilaga 4 tabell 6) . I den  kommunala hälso - och sjuk-
vården är skillnaden störst ; där är det hälften av de minsta kommunerna som 
inte klassar någon information  medan samtliga av  de största kommunerna  
gör det  i någon mån .  
När det kommer till säker digital kommunikation mellan invåna re och so-
cialtjänstpersonal är det  vanligast inom de två största storleksgruppern a; dock 
varierar det beroende på verksamhetsområde om det är de största eller näst   
 största kommunerna som erbjuder det i högst utsträckning. De övriga  stor-
leksgrupperna  ligger  på en relativt jämn nivå  (se bilaga 4 tabell 7).  
Storleksförhållandet  för säker kommunikation i den kommunala hälso - och 
sjukvården skiljer sig från socialtjänsten. Resultatet visar att de medelstora 
kommunerna tillhandahåller säker digital kommunikation  mellan patienter 
och personal i högst utsträckning  (se bilaga 4 tabell 8) . Gällande säker kom-
munikation mellan kommunal och regional hälso - och sjukvårdspersonal till-
handahåller de minsta och näst minsta kommunerna det i högst utsträckning 
(omkring 85 procent) medan de största kommunerna gör det i lägst utsträck-
ning (53 procent), se bilaga 4 tabell 9.  
Vad gäller stark autentisering framkommer inga tydliga storleks mönster 
(se bilaga 4 tabell 10–12). Dock  uppvisar  de näst största kommunerna  de 
högsta nivåer na av  personal  som använd er stark autentisering .  
Strukturerad dokumentation och klassifikationer  
De största kommunerna använder strukturerade uppgifter i sitt kvalitetsarbete 
i högst utsträckning, både inom socialtjänsten och i den kommunala hälso - 
och s jukvården  (se bilaga 4 tabell 1 3 och 1 4). Inom socialtjänsten använder 
63 procent av de största kommunerna sådana uppgifter inom samtliga verk-
samhetsområden . Motsvarande andel för övriga storleksgrupper är mellan 
27–42 procent . Gällande den kommunala hälso - och sjukvården uppger cirka 
80 procent av de största kommunerna att de använder informationen i sitt 
kvalitetsarbete medan cirka  50 procent  av de minsta kommunerna gör det. I 
övrigt är nivån förhållandevis jämn mellan storleksgrupperna .  
När det gäller KSI syns ett motsatt mönster , där använder de mindre kom-
munerna KSI i högre utsträckning än de större kommunerna  (se bilaga 4 ta-
bell 1 8 och 1 9). Denna tendens identifierades även i 2021 års rapport. Av de 
minsta kommunerna anger 10 procent att de använder K SI i myndighetsutöv-
ningen i nom samtliga verksamhetsområden  Motsvarande siffra är 3 procent 
för de näst största kommunerna respektive 5 procent för de största kommu-
nerna. Gällande ICF framkommer däremot inga tydliga storleksmönster  (se 
bilaga 4 tabell 1 5–17).   
38 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 Välfärdsteknik  och e-hälsa i 
I tidigare avsnitt presenterades kommunernas arbete med styrning, kvalitets-
ledning, informationssäkerhet och strukturerad dokumentation inom social-
tjänsten. I detta avsnitt redovisas kommunerna s utveckling ino m välfärdstek-
nik, e -hälsa och digitalisering i socialtjänstens verksamhetsområden.  
Kontroll av digitala trygghetslarm  
Trygghetslarm är den vanligaste formen av välfärdsteknik för enskilda och 
har använts i alla kommuner i årtionden. Antalet trygghetslarm  ökar något år 
från år. I december 2015 var det enligt Socialstyrelsens statistik cirka 
184 000 personer över 65 år som hade ett trygghetslarm ; i december 2021 var 
siffran  cirka 213  000 personer. Trygghetslarmen har på senare år genomgått 
en digitalisering  och så gott som alla trygghetslarm är i  dag digitala ; analoga 
trygghetslarm finns endast på ställen där det saknas mobilt eller fiberburet 
bredband.  
Åren  2014 –2017  ställde Socialstyrelsen frågor om frekvent funktionsöver-
vakning av digitala trygghetslarm , det vill säga att det automatiskt skickas en 
signal från larmenheten till larmcentralen utifrån  ett förbestämt intervall. 
Denna signal kan innehålla uppgifter om exempelvis signalstyrka och batteri-
standard.  I år återupptogs frågan, och resultatet visar at t kommunerna ligger 
kvar på samma höga nivå som etablerades 2016, där över 90 procent av kom-
munerna genomför  denna typ av  funktionsövervakningar .  
I år uppger  91 procent  av kommunerna att de gör frekvent a funktionsöver-
vakning ar av de digitala trygghetslarm en. Av dessa anger 6 procent att över-
vakningen har ett längre intervall än en gång per dag. Resterande kommuner 
har ett kortare intervall och i 52 procent av dessa kommuner görs övervak-
ningen på minutbasis. Vidare anger hälften av de kommuner som har fre-
kvent funktionsövervakning att en ansvarig person tar del av övervaknings-
rapporterna kontinuerligt. I 31 procent av kommunerna görs detta en gång 
per dag  men i  10 procent av kommunerna saknas rutiner för hur ofta ansvarig 
person ska ta del av rapporterna. An svarig person kan vara en hemtjänst-
grupp, ett larmteam eller annan enhet som har till uppgift att ta del av och 
eventuellt reagera på rapporter från funktionsövervakningen.  
I totalt 69 procent av kommunerna  finns rutiner för hur ofta de utför manu-
ella tes tlarm, varav 45 procent utför dessa varje månad och 11 procent oftare 
än så. Av de kommuner som utför manuella testlarm anger 90 procent att de 
har rutiner för att följa upp de tester som görs av larmens funktion.  
    
 Välfärdsteknik i ordinärt boende  
I enkä ten efterfrågas vilken typ av välfärdsteknik som finns tillgänglig i ordi-
närt boende för äldre och för personer med funktionsnedsättning. Med till-
gänglig avses att tekniken är upphandlad och kan beviljas enligt socialtjänst-
lagen (SoL),15 eller att den på an nat sätt införts som stöd för personalen eller 
organisationen. Här inkluderas inte teknik som förskrivs med stöd av hälso- 
och sjukvårdslagen (HSL) eller teknik som köps av enskild a på konsument-
Sedan 2020 har det skett en ökning av samtliga type r av välfärdsteknik i 
ordinärt boende, med undantag för digitalt stöd för  eller träning i dagliga ak-
tiviteter inom funktionshinderområdet , vilket minskat något.16 En jämförelse 
med 2021 visar både en ök ad och minsk ad användning av välfärdsteknik ; 
nedgången är tydligast inom ordinärt boende för personer med funktionsned-
sättning. Se tabell 1 5 och 1 6. I fritextsvaren framkommer att många kommu-
ner arbetar med att implementera välfärdsteknik 2022. Det handlar exempel-
vis om digitala lås, digitala inköp, digital ti llsyn, läkemedelsfördelare, gps-
larm och om att koppla brandlarm till trygghetslarm.  
Fler personer med digital tillsyn  
Tillsyn med digital teknik innebär att en kamera eller annan teknik placeras i 
den enskildes hem genom vilken en larmcentral eller annan  personal kan ha 
uppsikt över personen . Att använda digital tillsyn förutsätter dock att om-
sorgsgivaren eller larmcentralen aktivt sätter i  gång kameran för att göra till-
synen.  
Digital tillsyn  nattetid  är en vanligt förekommande välfärdsteknik inom or-
dinärt boende. I årets enkät uppger 78 procent av kommunerna att de använ-
der digital nattillsyn i ordinärt boende för äldre, vilket är en svag uppgång 
från 2021. För personer med funktionsnedsättning i ordinärt boende har det 
däremot skett en nedgång i andel k ommuner som använder digital nattillsyn 
– från 47 procent 2021 till 43 procent i år. Men trots denna nedgång har anta-
let personer med digital nattillsyn ökat inom ordinärt boende.  
I år har 3  360 personer i ordinärt boende fått sina hem utrustade med digi-
tal nattillsyn i form av  kamera, fjärrtillsyn, värmekamera eller annan teknik i 
225 kommuner. Detta är en ökning från 2021 då 3 146 personer hade digital 
nattillsyn.17 År 2020 hade  2 193 personer denna  typ av  tillsyn. Ökningen 
mellan 2020 och 2021 var högre  jämfört med ökningen i år.  
Av enkätsvaren framgår att många kommuner har få personer med digital 
nattillsyn ; detta gäller både kommuner som har tekniken i pilotverksamhet 
och de som har breddinfört den. Totalt 10 kommuner har 60 användare eller 
fler, och det högsta antalet som rapporteras av en enskild kommun är 199 
personer. Genoms nittet ligger på cirka 15 personer med digital nattillsyn per 
kommun. Totalt har 130 kommuner färre än  10 personer med digital 
                                                      
15 För ordinärt boende för äldre: biståndsbeslut  enligt 4 kap. 1 § SoL eller ett förenklat beslut enligt 4 kap. 2a SoL. För 
ordinärt boende för personer med funktionsnedsättning endast biståndsbeslut enligt 4 kap. 1 § SoL.  
16 Andelen kommuner som infört gps-larm och passiva larm inom ordinärt boende för  äldre  är lägre i år jämfört med 
2020 men antalet kommuner är högre . Detta på grund av att färre kommuner besvarade enkäten 2020.  
17 Åren 2020 och 2021 skulle kommunerna ange värdet 3 om de hade 1 –3 personer med digital nattillsyn. Denna an-
visning togs bort  2022, vilket påverkar resultatet. Om anvisningen varit kvar i år skulle årets resultat varit 62 personer 
fler, eftersom 31 kommuner har angett 1 –2 personer som svar i år.    
40 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 nattillsyn, varav 23 kommuner inte har utrustat nå gon person med denna tek-
nik. Av de kommuner som angett att de breddinfört tekniken har 94 kommu-
ner färre än  10 personer med digital nattillsyn, varav 8 kommuner helt saknar 
användare.  
Användningen av digital tillsyn på dagen är betydligt mindre utspri dd i 
kommunerna ; nivåerna mer än halveras jämför t med tillsyn nattetid. Dessu-
tom har användningen av digital tillsyn dagtid minskat något  både inom ordi-
närt boende för äldre och för personer med funktionsnedsättning. Dock har 
det även här skett en ökning i ant alet personer vars hem utrustats med digital 
tillsyn. I år har 271 personer i ordinärt boende digital tillsyn dagtid i 97 kom-
muner. Detta är en ökning från 2021 då 199 personer hade denna  typ av  till-
syn.18  
Inom digital tillsyn dagtid är antal et användare i  kommunerna låg t. Endast 
3 kommuner har 20 användare eller fler ; det högsta antalet som rapporteras 
av en enskild kommun är 32 personer  och genom snittet är knappt 3 personer 
med digital tillsyn dagtid per kommun. Totalt har 87 kommuner färre  än 10 
personer  med digital tillsy n dagtid , varav 55 kommuner inte har utrustat nå-
gon person med denna teknik.  Av de kommuner som angett att de breddinfört 
tekniken har 49 kommuner färre än  10 personer med digital tillsyn  dagtid , 
varav 28 kommuner helt saknar användare.  
Fler personer har gps-larm  
Med ett gps-larm kan en enskild larma även utanför sin bostad. Larme t kan 
kopplas till en larmcentral, direkt till hemtjänsten eller till någon närstående. 
Det går även att lokalisera var larmet kommer ifrån  med hjälp av gps -koordi-
nater . Gps-larm kan också vara utrustade med så kallad geofencing , vilket  in-
nebär att larmet utlöses om personen rör sig utanför ett i förväg definierat 
geografiskt område.  
Cirka 62 procent av kommunerna erbjuder gps-larm inom ordinärt boende 
för äldre  och 45 procent  erbjuder det  inom ordinärt boende för personer med 
funktionsnedsättning. Andel kommuner som använder gps-larm har legat re-
lativt still sedan 2020 för båda målgrupperna men det har skett en ökning i 
antal et personer som har gps-larm. I år ha r totalt 2 092 personer i ordinärt bo-
ende gps-larm med stöd av biståndsbeslut enligt socialtjänstlagen, i 188 kom-
muner.19 Detta är en ökning från 2021 då 1 806 personer  hade gps -larm.20  
Liksom digital tillsyn har kommunerna i regel få personer med gps-larm.  I 
4 kommuner har fler än  100 personer gps-larm; tillsammans står dessa 4 
kommuner för över hälften av samtliga personer med gps-larm (1  157 perso-
ner). Genoms nittet för kommunerna ligger på cirka 11 personer med gps-
larm. Totalt 154 kommuner har färre än  10 personer med gps-larm, varav 59 
kommuner inte har utrustat någon person med denna teknik. Av de 
                                                      
18 Åren 2020 och 2021 skulle kommunerna ange värdet 3 om de hade 1 –3 personer med di gital tillsyn dagtid. Denna 
anvisning togs bort 2022, vilket påverkar resultatet. Om anvisningen varit kvar i år skulle årets resultat varit 32 perso-
ner fler, eftersom 16 kommuner har angett 1 –2 personer som svar i år.  
19 Sedan 2021 har frågan begränsats ti ll beslut  enligt SoL . Det totala antalet gps-larm i kommunerna kan därför antas 
vara större än de redovisade 2 092, som endast avser beslut  enligt SoL . 
20 År 2021 skulle kommunerna ange värdet 3 om de hade 1 –3 personer med gps -larm. Denna anvisning togs bor t 2022, 
vilket påverkar resultatet. Om anvisningen varit kvar i år skulle årets resultat varit 94 personer fler , eftersom 47 kom-
muner har angett 1 –2 personer som svar i år.    
 kommuner som angett att de breddinfört tekniken har 98 kommuner färre än 
10 personer med gps-larm, varav 33 kommuner helt saknar användare.  
Ökad användning a v digitala lås  
Digitala lås till enskild as bost äder är en teknik som möjliggör att låsen kan 
öppnas digitalt utan att  man behöver  använda fysiska nycklar. Årets resultat 
visar att användningen av digitala lås har ökat inom ordinärt boende. För 
äldre har a nvändningen av digitala lås ökat från 75 procent 2021 till 81 pro-
cent i år. För personer med funktionsnedsättning är motsvarande ökning från 
34 till 40 procent, vilket är den procentuellt högsta ökningen för en enskild 
välfärdsteknik inom de tta område .   
Ojämn utveckling av videostöd för SIP  
En vanligt förekommande typ av välfärdsteknik är videostöd för samordnad 
individuell planering (SIP). En brukare  kan då möta sin biståndshandläggare, 
omsorgs - eller vårdgivare och eventuellt närstående genom ett  video samtal 
under vårdplaneringsmötet.  
Enkäten skiljer  mellan videostöd för SIP inför utskrivning från slutenvård 
och SIP vid andra tillfällen. Kommunerna använder videostöd i liknande ut-
sträckning vid båda typerna av vårdplaneringsmöten. I ordinärt boende för 
äldre använder cirka 80 procent av kommunerna videostöd för SIP. I ordinärt 
boende för personer med funktionsnedsättning är resultatet något lägre  – 
mellan 76 och 78 procent. Videostöd för SIP har ökat inom ordinärt boende 
för personer med funktionsnedsätt ning men inte för äldre . Där har det i stället 
skett en viss nedgång för SIP vid andra tillfällen.  
Minskning av digital kommunikation  
Årets resultat visar en nedgång inom digital kommunikation mellan enskilda 
och personal eller närstående inom ordinärt b oende. För äldre har andelen 
kommuner som erbjuder detta sjunkit från 55 procent 2021 till 47 procent i 
år. För personer med funktionsnedsättning har andelen sjunkit från 49 pro-
cent 2021 till 44 procent i år.  
Tabell 1 5. Andel kommuner som har olika typer av välfärdsteknik tillgäng-
liga i verksamheter för äldre som bor i ordinärt boende, i %, 2020–2022  
Typ av välfärdsteknik  2020  
(n=242)  2021  
(n=285)  2022, pilot-
(n=288)  2022 , bred-
dinfört  
(n=288)  2022 , 
totalt  
(n=288)  
Nattillsyn med digital teknik  65 76 15 63 78 
Tillsyn dagtid med digital  
teknik*  - 33 14 17 31 
Gps-larm  65 62 20 42 62 
Passivt larm/sensor  90 78 7 73 80 
Brandlarm kopplat till trygg-
hetslarm **  - - 5 17 22 
Samordnad individuell pla-
nering (SIP) med stöd av vi-
deo inför utskrivning fr ån slu-
tenvård  78 80 11 70 81 
nering (SIP) vid andra till-
fällen  67 82 9 70 79   
42 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 Typ av välfärdsteknik  2020  
dinfört  
totalt  
(n=288)  
Digitalt stöd för fysisk träning 
eller aktivering  27 34 15 22 37 
Digitalt stöd för, eller träning 
i, dagliga aktiviteter (t ill ex-
empel påminnelser)  24 27 10 17 27 
Stöd för digitala inköp  26 37 16 26 42 
Digital kommunikation mel-
lan enskilda och personal el-
ler närstående*  - 55 19 28 47 
Digitala lås till enskildas bo-
städer*  - 75 6 75 81 
Annat***  16 18 5 15 20 
* Frågan ställdes inte i 2020 års enkät .  
** Frågan ställdes inte i 2020 och 2021 års enkät er. 
*** Svarsa lternativet är inte obligatorisk t. Andel beräknas utifrån  det totala antalet svarande . 
Tabell 1 6. Andel kommuner som har olika typer av välfärdsteknik  
tillgängliga i verksamheter för personer m ed funktionsnedsättning i  
ordinärt boende , i %, 2020–2022  
(n=246)  2021 totalt 
verksamhet 
(n=288)  2022, bred-
dinfört 
(n=288)  2022 ,  
totalt  
(n=288)  
Nattillsyn med digital teknik  32 47 7 36 43 
Tillsyn  dagtid  med digital  
teknik*  - 23 7 13 20 
Gps-larm   45 46 13 32 45 
Passivt  larm/sensor  70 67 8 64 72 
Brandlarm  kopplat  till trygg-
hetslarm**  - - 6 13 19 
Samordnad  individuell  pla-
nering  (SIP) med  stöd av vi-
deo inför utskrivning  från 
slutenvård  60 71 8 68 76 
Samord nad individuell  pla-
nering  (SIP) vid andra  till-
fällen  61 76 9 69 78 
Digitalt  stöd för fysisk  trä-
ning  eller aktivering  28 32 9 24 33 
Digitalt  stöd för, eller trä-
ning  i, dagliga  aktiviteter  
(till exempel  påminnelser)  45 42 10 27 37 
Stöd  för digitala  inköp  14 24 8 16 24 
Digital  kommunikation  mel-
lan enskilda  och personal  
eller närstående*  - 49 12 32 44 
Digitala  lås till enskildas  bo-
städer*  - 34 6 34 40 
Annat***  11 9 3 7 10 
** Frågan ställdes inte i 2020 och 2021 å rs enkät er. 
*** Svarsa lternativet är inte obligatorisk t. Andel beräknas utifrån det totala antalet svarande .   
 Spridning mellan kommunstorleka r i ordinärt boende  
Inom ordinärt boende syns inga tydliga mönster vad gäller kommunstorlek. 
De näst största kommune rna utmärker sig något som den storleksgrupp som 
har infört flest typer av välfärdsteknik i högst utsträckning. I övrigt varierar 
det mycket mellan storleksgrupperna beroende på vilken teknik och boende-
form det gäller. Inom vissa områden är det en relativt  liten spridning mellan 
storleksgrupperna medan andra områden uppvisar en stor variation.  
Ett exempel på ett område där det finns en stor spridning är digital nattill-
syn i ordinärt boende för äldre. Totalt 67 procent  av de minsta kommunerna 
har infört den na teknik  i någon form medan 97 procent av de näst största 
kommunerna har gjort detsamma (se bilaga 4 tabell 20.1). Ett annat exempel 
är digital kommunikation mellan enskilda och personal eller närstående inom 
ordinärt boende för personer med funktionsneds ättning. Här är det mer än 
dubbelt  så vanligt med digital kommunikation i de näst största kommunerna 
jämfört med de näst minsta  kommunerna  (se bilaga 4 tabell 21.3).   
Två områden där de minsta kommunerna ligger i framkant är gps-larm och 
passiva larm i or dinärt boende för äldre. Här har hälften av kommunerna 
breddinfört gps-larm och 81 procent har breddinfört passiva larm. Den lägsta 
nivån av implementering återfinns hos de största kommun erna där 32 procent 
har breddinfört gps-larm och 58 procent har bredd infört passiva larm  (se bi-
laga 4 tabell 20.1).   
Välfärdsteknik i särskilda boendeformer 
för äldre och stöd - och serviceboenden 
för personer med funktionsnedsättning  
I enkäten efterfrågas vilken typ av välfärdsteknik som finns tillgänglig i kom-
munens särs kilda boendeformer för äldre, till exempel  särskilt boende ( säbo), 
korttidsboenden och biståndsbedömda trygghetsboenden samt i stöd - och ser-
viceboenden för personer med funktionsnedsättning. Med tillgänglig avses 
att tekniken är upphandlad och kan beviljas  enligt SoL21 eller att den på annat 
sätt införts som stöd för personalen eller organisationen. Här inkluderas inte 
teknik som förskrivs med stöd av HSL eller teknik som köps av enskild a på 
konsumentmarknaden.  
Mer välfärdsteknik i särskilda boendeformer för  äldre  
I särskilda boendeformer för äldre förekommer flera olika typer av välfärds-
teknik. Den vanligaste är passiva larm, det vill säga olika sensorer s om ex-
empelvis  dörrlarm, fall -larm och rörelsedetektorer. De ssa sensorer  skickar ett 
larm till personalen  på det särskilda boendet utan att den enskilde  behöver 
larma själv ; larmet utlöses av den boendes aktivitet eller brist på aktivitet i 
vissa fall. En stor andel av kommunerna  (95 procent ) använder passiva larm i 
särskilda boendeformer  för äldre .  
Sedan 20 20 har det skett en ökning av samtliga typer av välfärdsteknik 
inom särskilda boendeformer för äldre. I vissa fall är dock ökningen i antal 
kommuner som har tekniken, inte i andel , eftersom färre kommuner 
                                                      
21 Enligt b iståndsbeslut 4 kap. 1 § SoL .    
44 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 besvarade enkäten 2020. Vid en jämförelse med 2021 års resultat har det 
även här skett en ökning inom de flesta områden  (se tabell 1 7). I fritextsvaren 
uppger flera kommuner att de har ett pågående arbete med att implementera 
välfärdsteknik inom särskilda boendeformer för äldre ; framför  allt nämns di-
gital tillsyn och nya larmsystem i form av  trygghetslarm, gps-larm och avvi-
kelselarm.  
Ett område som har ökat kraftigt jämfört med föregående år är digitala lås 
där andel en har ökat från 54 procent 2021 till 65 procent i år. Även inom di-
gital nattillsyn finns en  tydlig ökning  – från att 44 procent av kommunerna 
erbjöd detta 2021 till att 50 procent  av kommunerna gör det i år. E n avvikelse 
från denna uppåtgående trend återfinns inom digital kommunikation , där an-
delen kommuner som erbjuder detta har minskat från 76  procent 2021 till 58 
procent i år. Andra, inte lika tydliga , nedgångar återfinns inom SIP vid andra 
tillfällen och digitalt stöd för eller träning i dagliga aktiviteter.  
Tabell 1 7. Andel kommuner som har olika typer av välfärdsteknik i sär-
skilda boendefo rmer för äldre, i % , 2020–2022  
Typ av välfärdsteknik  2020 
(n=244)  2021 
(n=285)  2022 , pilot-
verksam-
het (n=282)  2022, 
bredd-
infört 
(n=282) 2022  
totalt  
(n=282)  
Nattillsyn med digital teknik  44 44 22 28 50 
Tillsyn  dagtid  med  digital  tek-
nik* - 28 16 16 32 
Gps-larm   63 61 21 40 61 
Passivt  larm/sensor   100 92 2 93 95 
Avvikelselarm  (positionering)  41 49 10 42 52 
Samordnad  individuell  plane-
ring (SIP) med  stöd av video  
inför  utskrivning  från sluten-
vård  71 74 9 66 75 
ring (SIP) vid andra tillfällen  62 78 9 63 72 
Digitalt  stöd för fysisk  träning  
eller aktivering*  - 42 16 33 49 
Digitalt  stöd för, eller träning  i, 
dagliga  aktiviteter  (till exem-
pel påminnelser)*  - 30 9 18 27 
Digitalt  stöd för fysisk  eller 
kognitiv  träning  
(träningsprogr am)**  30 - - - - 
Digitalt  stöd för aktivering  av 
olika  slag,  till exempel  spel el-
ler virtuell  cykel**  57 - - - - 
Digital  kommunikation  mellan  
enskilda  och personal  eller 
närstående*  - 76 16 42 58 
Digitala  lås till enskildas  bostä-
der* - 54 17 48 65 
Anna t*** 16 18 6 16 23 
* Frågan ställdes inte 2020 .  
** Frågan omformulerades  2021  och 2022 .  
*** Svarsa lternativet är inte obligatorisk t. Andel beräknas utifrån det totala antalet svarande . 
    
 Nedbrutet på kommunstorlek framkommer att de näst största kommuner na 
har infört flest typer av välfärdsteknik i högst utsträckning. Det är också 
denna storleksgrupp som oftast har de högsta nivåerna av breddinförande. På 
andra sidan spektrumet återfinns de minsta och största kommunerna som står 
för det lägsta införandet av välfärdsteknik  (se bilaga 4 tabell 22.1–22.3).  
Två områden där de näst största kommunerna särskilt utmärker sig är avvi-
kelselarm och digitalt stöd för fysisk träning eller aktivering. Inom dessa om-
råden är det mer än dubbelt så vanligt att tekniken är bredd införd i de näst 
största kommunerna jämfört med i de minst a; inom avvikelselarm har 69 pro-
cent av de näst största kommunerna breddinfört tekniken medan 30 procent 
av de minsta kommunerna har gjort det. Vad g äller digitalt stöd för fysisk 
träning eller  aktivering har 52 procent av de näst största kommunerna bredd-
infört detta stöd jämfört med  18 procent av de minsta kommunerna. Exempel 
där de största kommunerna uppvisar den lägsta nivån av bredd införande är 
digital nattillsyn, gps-larm och passiva larm .  
Mindre  välfärdsteknik i stöd - och serviceboenden  
I stöd - och serviceboenden för personer med funktionsnedsättning är passiva 
larm de n vanligaste type n av välfärdsteknik. Årets enkätresultat visar att 78 
procent av kommunerna har passiva larm  i stöd - och s erviceboenden för per-
soner med funktionsnedsättning . En annan vanlig välfärdsteknik är videostöd 
vid SIP , vilket  finns i  70 procent av kommunerna.  
Utvecklingen av välfärdsteknik inom stöd - och serviceboenden är ojämn. 
Inom flera områden har det inte skett  någon ökning sedan 2020 , och jämfört  
med 2021 syns inte heller någon tydlig utveckling  (se tabell 1 8). I stället har 
användningen av välfärdsteknik minskat inom flera områden. Den största 
nedgången  från 2020 års nivå ses inom  gps-larm, som minskat från 53  pro-
cent 2020 till 40 procent 2022 ,22 och den största nedgången från 2021 gäller  
digital kommunikation , där andelen kommuner som erbjuder detta har mins-
kat från 54 procent 2021 till 46 procent 2022 .  
De enda områden där det skett en klar öknin g över tid är inom digitala lås 
och videostöd för SIP vid utskrivning från slutenvård.  
Tabell 1 8. Andel kommuner som har olika typer av välfärdsteknik i stöd- och 
serviceboenden för personer med funktionsnedsättning , i %, 2020–2022  
(n=246)  2021  
(n=285)  2022, pilot -
(n=281)  2022,  
bredd -
infört  
(n=281)  2022 , 
totalt  
(n=281)  
Nattillsyn med digital teknik  33 27 9 20 29 
Tillsyn  dagtid  med  digital  teknik*  - 15 7 9 16 
Gps-larm   53 38 12 28 40 
Passivt  larm/sensor   89 73 9 69 78 
Avvikels elarm  (positionering)  23 24 5 19 24 
Samordnad  individuell  planering  
(SIP) med  stöd av video  inför ut-
skrivning  från slutenvård  65 69 7 63 70 
                                                      
22 Nedgången är mindre om man ser till anta let kommuner eftersom färre kommuner besvarade enkäten 2020. Exem-
pelvis är antal et kommuner som har digital nattillsyn detsamma 2020 och 2022.    
46 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
bredd -
infört  
totalt  
(n=281)  
(SIP) vid andra  tillfällen  59 73 7 63 70 
Digitalt  stöd för fysisk  träning  eller 
aktivering*  - 39 10 28 38 
Digitalt  stöd för, eller träning  i, dag-
liga aktiviteter  (till exempel  påmin-
nelser)*  - 46 10 33 43 
Digitalt  stöd för fysisk  eller kognitiv  
träning  (träningsprogram)**  44 - - - - 
Digitalt  stöd för aktivering  av olika  
slag,  till exempel  spel eller 
virtuell  cykel**  57 - - - - 
Digital  kommunikation  mellan  en-
skilda  och personal  eller närstå-
ende*  - 54 9 37 46 
Digitala  lås till enskildas  bostäder*  - 15 9 16 25 
Annat *** 13 8 1 9 10 
* Frågan ställdes inte 2020 . 
** Frågan omformulerades  2021  och 2022 . 
Nedbrutet på kommunstorlek uppvisar de medelstora kommunerna högst 
nivå av implementering ; det är denna storleksgrupp som har infört flest type r 
av välfärdsteknik i högst utsträckning och som har de högsta nivåerna av 
breddinförande. Efter de medelstora kommunerna kommer de näst största 
kommunerna som också uppvisar höga resultat , medan övriga storlek sgrup-
per ligger på en lägre nivå  (se bilaga 4 tabell 2 3.1–23.3). Över  lag är sprid-
ningen mellan storlek sgrupperna  inte särskilt markant. Ett undantag är digi-
talt stöd för eller träning i dagliga aktiviteter , där de näst största kommunerna 
erbjuder det i dubbelt så hög utsträckning som de minsta kommun erna – 73 
respektive 33 procent.  
Digitalt stöd för personalen  
Ofta finns en överlappning mellan teknik som ger nytta för personalen re-
spektive  enskild a. Flera av de typer av välfärdsteknik som presenterades i fö-
regående avsnitt underlättar också för pers onalen, exempelvis digitala lås och 
digital tillsyn. Nedan presenteras resultat för digitalt stöd som mer specifikt 
är riktad till socialtjänstpersonalen.  
Allt fler kan dokumentera mobilt  
När socialtjänstens mobila personal, till exempel inom hemtjänsten, besöker 
enskilda i hemmet kan de behöva dokumentera det som har kommit fram vid 
besöket i kommunens digitala verksamhetssystem eller i något annat system 
som behandlar personuppgifter. För att dokumentera mobilt finns olika lös-
ningar, till exempel smarta m obiler, surfplattor, digitala pennor och bärbara 
datorer.  
Mellan 2015 och 2018 ökade andelen kommuner där all personal kan do-
kumentera mobilt från 5 till 12 procent. Från 2019 års enkät ombeds kommu-
nerna att ange svaren per verksamhetsområde. Av figur 1 f ramgår att det   
 skett en utveckling av mobil dokumentation inom samtliga verksamhetsom-
råden från 2019 till 2022.23 
 16916151543
221120171748
331634263156
382336313362
0 10 20 30 40 50 60 70Barn och ungaArbetsmarknadsins
atserVuxna med
missbruksproblemFunktionshinder
(LSS-insatser)Funktionshinder
(SoL-insatser)Hemtjänst i ordinärt
boende
2022 2021 2020 2019Figur 1. Andel kommuner där all mobil socialstjäntpersonal i 
utförarverksamhet kan dokumentera mobilt i kommunens 
verksamhetssystem, per verksamhetsområde, i %, 2019 –2022
 
Trots att det har skett en ökning av mobil dokumentation inom samtliga verk-
samhetsområden är det fortfarande en hög andel av kommunerna som inte er-
bjuder någon i personalen tillgång till sådan  utrustning. Av tabell 1 9 framgår 
att det  är vanligare att ingen i personalen har tillgång till utrustning för mobil 
dokumentation än att alla har det. Detta gäller samtliga verksamhetsområden 
förutom hem tjänst.  
Hemtjänstområdet utmärker sig med den högsta andelen kommuner som 
kan erbjuda tillgång till mobil dokumentation  medan t illgången är lägst inom 
arbetsmarknadsinsatser. Samma förhållande framgick av  2021 års resultat. 
Det är troligt att denna skillna d kan härledas till den höga  mängden mobil 
personal inom hemtjänstområdet.  
Vid en  jämförelse mellan kommunstorlekar framkommer  inga tydliga 
mönster (se bilaga 4 tabell 2 4).  
Tabell 1 9. Andel kommuner där mobil socialtjänstpersonal  i utförarverk-
samhet  kan dokumentera mobilt i kommunens verksamhetssystem, per  
verksamhetsområde, i %, 2022  
råde  Ingen  Färre 
än 
hälf-
ten Cirka 
hälf-
ten  Fler än 
hälften  Alla Kommunen 
har ingen 
mobil perso-
nal inom 
detta om-
råde  Anta l 
svar 
Barn och unga  39 5 1 4 38 12 283 
Arbetsmarknads-
insatser  44 6 2 3 23 22 282 
Vuxna med miss-
bruksproblem  39 6 1 5 36 14 284 
                                                      
23 I figur 1  beräknas  andel  utifrån hur många kommuner som svarat att de bedriver verksamheten helt eller delvis i 
egen regi.    
48 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 Verksamhetsom-
än 
hälf-
ten Cirka 
hälf-
ten  Fler än 
har ingen 
nal inom 
detta om-
råde  Anta l 
svar 
Hemtjänst i ordi-
närt boende 
inom äldre-
omsorg  24 6 2 3 62 3 280 
Funktionshinder  
(SoL)  43 8 4 4 33 8 282 
Funktionshind er 
(LSS)  40 10 5 4 31 10 283 
Ökad tillgån g till digitala planeringsverktyg  
När det gäller teknik som stöd för personalen finns flera digitala verktyg som 
har fått stor spridning i kommunerna. Ett exempel är digitala planeringsverk-
tyg, ofta i form av mobilappar. Med dessa kan personalen lägga sch ema för 
sitt arbete, registrera besök och göra anteckningar om besöken hos brukarna . 
I planeringsverktygen finns också adresser, portkoder och annan viktig in-
formation som underlättar personalens arbete.  
Figur 2 visar att användningen av digitala planering sverktyg har ökat inom 
samtliga verksamhetsområden sedan 2020, med undantag för särskilda boen-
deformer för äldre som ligger kvar på samma nivå.24 Ordinärt boende för 
äldre utmärker sig gentemot övriga områden , vilket kan härledas till den 
höga mängden mobil  personal. Nedbrutet på kommunstorlek framkommer att 
de minsta kommunerna erbjuder digitala planeringsverktyg i lägst utsträck-
ning medan  fördelningen bland övriga storleksgrupper  är relativt jämn.  
 2179311284
26114811290
0 50 100 150 200 250 300Ordinärt boende äldreOrdinärt boende funktionsnedsättningSärskilda boendeformer för äldreStöd- och serviceboenden
funktionsnedsättningFigur 2. Antal kommuner med digitala planeringsverktyg 
för personalen, 2020 och 2022
2022 2020
                                                      
24 År 2021 ställdes inte frågan om digitala planeringsverktyg .    
 Tillgång till internetuppkoppling  
Det har skett en stegv is ökning av möjligheten till internetuppkoppling i sär-
skilda boenden för äldre samt i  stöd- och serviceboenden för personer med 
Sedan 2021 har Socialstyrelsen frågat specifikt huruvida  det finns möjlig-
het till internetuppkoppling i enskild as rum eller lägenhet er samt i hur många 
av kommunens boenden denna möjlighet finns. Uppkopplingen kan tillhan-
dahållas genom kommunen, fastighetsägaren eller på annat sätt och vara i 
form av trådlöst nätverk eller nätverkskabel. Tabell 20 visar att 60 procent av 
kommunerna ange r att samtliga särskilda boenden för äldre har möjlighet till 
internetuppkoppling i enskild as rum eller lägenhet er. I stöd - och serviceboen-
den för personer med funktionsnedsättning är motsvarande siffra 54 procent.  
Skillnaden är marginell mellan internettillgången i särskilda boenden för 
äldre respektive  stöd- och serviceboenden för personer med funktionsnedsätt-
ning. Vad gäller  andel kommuner som inte erbjuder internetuppkoppling i 
enskild as rum eller lägenhet er i något av sina  boenden så är tillgängligheten 
högre inom stöd - och serviceboenden för personer med funktionsnedsättning. 
Vad gäller andel kommuner som erbjuder internetuppkoppling i fler än hälf-
ten eller samtliga av sina boenden är tillgängligheten omkring 70 procent 
inom båda boendeformerna.  
Tabell 20. Andel kommuner där de boende har tillgång till internet i sina 
rum eller lägenheter , i %, 2022  
Typ av boende  Alla Fler än 
hälften  Cirka  
hälften  Färre  än 
hälften  Inget  Vet inte  
I särskilda boenden för 
äldre (n=282)  60 10 4 8 13 5 
I stöd- och servicebo-
enden  för personer  
med  funktionsnedsätt-
ning  (n=285)  54 15 6 9 10 7 
Vid en jämförelse med 2021 har det skett en positiv utveckling av internet-
tillgången inom  stöd- och serviceboenden för personer med funktionsnedsätt-
ning; 2021 angav 49 procent av kommunerna att samtliga boenden hade så-
dan tillgång. Vad gäller  särskilda boenden för äldre är bilden mer tvetydig. 
Även här har det skett en ökning  av internettillgången i samtliga boenden – 
från 57 procent 2021 till 60 procent i år. Men det har också skett en ökning i 
andel kommuner som inte erbjuder denna tillgång i något av sina boenden  – 
från 9 procent 2021 till 13 procent i år.  
Av fritextsvaren framgår att internettillgången varierar mellan olika boen-
deformer och att en utbyggn ad pågår. Flera kommuner bygger ut sina  tråd-
lösa nätverk 2022. Några kommuner uppger att det finns tillgång till internet 
i allmänna utrymmen men inte i enskilda s bostäder. I andra kommuner får de 
boende tillgå ng till  kommunens gästnätverk. Flera kommuner hänvisar till att 
enskild a själva behöver bekosta sin internetuppkoppling, antingen via mobil-
nät eller bredband.  
Nedbrutet på kommunstorlek framkommer inga tydliga mönster , men 
spridningen är stor  (se bilaga 4 tabell 2 5 och 2 6). Exempelvis är det nästan   
50 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 dubbelt så vanligt att det finns internettillgång i enskild as rum eller lägen-
heter i samtliga stöd - och serviceboenden för personer med funktionsnedsätt-
ning i de näst minsta kommunerna jämfört med de näst största kommunerna 
– andelarna är 66 procent respekti ve 34 procent .  
Automatisering i socialtjänsten  
I socialtjänsten utförs till största delen handläggning och andra administrativa 
processer av handläggare som tar emot och bereder ansökningar  samt ser  till 
att beslut fattas. Även andra administrativa proces ser som förekommer är helt 
eller till stora delar beroende av insatser från människor. I takt med att dator-
stödet ökar så ökar också förutsättningarna att automatisera många handlägg-
nings processer  och administrativa processer. Kommunallagens regler innebär  
dock att  besluten i socialtjänsten inte kan automatiseras , men handläggningen 
fram till beslut kan skötas automatiskt (6 kap. 37 § och 7 kap. 5 –6 §§ KL).25  
Tabell 2 1 visar att ekonomiskt bistånd är det klart vanligaste området att 
automatisera, framför  allt inom handläggning.  Även  gällande administrativa 
processer ligger ekonomiskt bistånd högst men avståndet till de övriga verk-
samhethetsområdena är inte lika stort, framför  allt inte till äldreomsorgen. 
Tabell 2 2 visar att flera kommuner har påbörjat ett a rbete med automatise-
ring, framför  allt inom området ekonomiskt bistånd. Inom övriga verksam-
hetsområden är det  fortfarande en stor andel, över 80 procent, av kommu-
nerna som inte har påbörjat ett sådant arbete.  
Automatisering kan lämpa sig olika väl inom  olika verksamhetsområde n 
och vissa processer är inte möjliga eller önskvärda att automatisera. Att det 
finns en stor skillnad mellan socialtjänstens verksamhetsområden kan ses 
som en reflektion av områdenas olika förutsättningar för automatisering. 
Samtidigt  syns en ökad automatisering inom samtliga verksamhetsområden 
jämfört med  2021.   
Tabell 2 1. Andel kommuner som har automatiserat en eller flera hand-
läggningsprocesser eller administrativa processer , i %, 2021–2022   
Flera svar kan anges, därför blir summan ibland mer än 100 %  
Verksam-
hetsområde  2021  
Minst en 
handlägg-
ningspro-
cess är 
automati-
serad  
Minst en 
handlägg-
ningspro-
cess är 
automatise-
rad (n=288)  2021  
Minst en ad-
ministrativ 
process är 
rad (n=285)  2022  
Minst en 
administra-
tiv process 
är automa-
tiserad  
(n=288)  2021  
Det finns 
ingen 
automati-
serad pro-
cess  
Det finns 
ingen 
automati-
serad pro-
cess  
(n=288)  
Barn och 
unga  1 3 2 9 97 89 
Ekonomiskt  
bistånd  22 28 16 19 69 60 
Familjerätt  2 4 2 10 97 89 
                                                      
25 Nya bestämmelser föreslås träda i  kraft 1 juli 2022 som ska tillåta automatiserat beslutsfattande i vissa fall . Rege-
ringen. Val och beslut i kommuner och regioner. Hämtad 2022 -04-25 från: https://www.regeringen.se/rattsliga -doku-
ment/lagradsremiss/2022/01/val -och-beslut -i-kommuner -och-regioner/    
 Verksam-
Minst en 
handlägg-
ningspro-
cess är 
automati-
serad  
Minst en 
handlägg-
ningspro-
cess är 
process är 
Minst en 
är automa-
tiserad  
Det finns 
ingen 
automati-
serad pro-
cess  
Det finns 
ingen 
automati-
serad pro-
cess  
(n=288)  
Vuxna  med  
missbrukspro-
blem  0 1 1 5 99 94 
Funktionshin-
der (Sol 
och/eller  LSS) 2 2 7 9 93 90 
Äldreomsorg  3 5 10 13 89 85 
Tabell 2 2. Andel kommuner som  2021  arbetat med att automatisera nå-
gon handläggningsprocess eller administrativ process, men inte infört i 
dem reguljär drift ännu , i %, 2022  (n=288)  
Verksamhetsområde  Påbörjat arbete med 
att automatisera minst 
en handläggningspro-
cess  Påbörjat arbete med 
en administrativ pro-
cess  Ingen auto-
matisering 
påbör jad  
Barn och unga  5 7 90 
Ekonomiskt bistånd  25 15 66 
Familjerätt  4 7 90 
bruksproblem  2 5 94 
Funktionshinder, Sol 
och/eller LSS  6 10 88 
Äldreomsorg  8 11 85 
Nedbrutet på kommunstorlek framkommer att de större kommunerna har 
automatisera t processer i högre g rad än de mindre  kommunerna . Exempelvis 
är det mer än dubbelt så vanligt att det finns någon automatiserad process i 
de största kommunerna än i de näst minsta  kommunerna  – andelarna är 84 re-
spektive 38 procent  (se bilaga 4 tabell 27 oc h 28).   
52 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 Välfärdsteknik och e -hälsa i den 
kommunala hälso - och sjukvården  
I tidigare avsnitt presenterades den kommunala hälso - och sjukvårdens arbete 
med styrning, kvalitetsledning, informationssäkerhet och strukturerad doku-
mentation. I detta avsnitt redovi sas utvecklingen av välfärdsteknik, e -hälsa 
och digitalisering i den kommunala hälso - och sjukvården.  
Välfärdsteknik i kommunal hälso - och 
sjukvård  
I enkäten efterfrågas vilken typ av välfärdsteknik som finns tillgänglig i den 
kommunala hälso - och sjukvård en. Med tillgänglig avses att kommunen till-
handahåller tekniken till patienten genom förskrivning enligt hälso- och sjuk-
vårdslagen (HSL), eller på annat sätt tillhandahåller  den till enskild a i kom-
munens hälso - och sjukvårdsverksamhet, eller att den införs  som stöd för 
personalen eller organisationen. Här inkluderas inte teknik som beviljas med 
stöd av socialtjänstlagen (SoL) eller som köps av enskild a på konsument-
Ökad användning av välfärdsteknik över tid  
I den kommunala hälso - och sjukvården ä r tekniken delvis densamma som 
inom socialtjänsten men även  andra produkter är aktuella. Den vanligaste ty-
pen av välfärdstekni k är videostöd för samordnad individuell planering (SIP) 
vid utskrivning från slutenvård , vilket  finns i  84 procent av kommunerna ; vi-
deostöd för SIP vid andra tillfällen finns i 78 procent av kommunerna. Andra 
former av välfärdsteknik som är vanligt förekommande är passiva larm och 
digitala lås till hemsjukvårdens patienter  (se tabell 2 3).  
I enkäten har fler svarsalternativ för olik a typer av välfärdsteknik lagts till 
över tid. Av tabell 2 3 framgår att det skett en ökning av all välfärdsteknik 
som kommunerna tillfrågades om 2020 , och även jämfört med 2021 syns en 
ökning inom flera områden. Den största procentuella ökningen återfinns 
inom området annan medicinteknisk utrustning, till exempel teknik för moni-
torering ; det området har  ökat från 4 till 16 procent. Exempel på andra typer 
av välfärdsteknik som ökat är inkontinenssensorer och digitalt stöd för fysisk 
träning eller aktivering.  Mindre nedgångar jämfört med 2021 återfinns inom 
passiva larm och videostöd för SIP vid andra tillfällen än utskrivning från 
slutenvård.   
I fritextsvaren framkommer att många kommuner planerar att breddinföra 
eller implementera ny välfärdsteknik 2022 . Ett exempel som nämns av flera 
kommuner är läkemedelsfördelare.     
 Tabell 2 3. Andel kommuner som har olika typer av välfärdsteknik i den 
kommunala hälso - och sjukvården , i %, 2020–202226 
Välfärdsteknik  2020  
(n=226)  2021 
(n=258)  2022, pilot -
verksam-
het (n=259)  2022, bred-
dinfört  
(n=259)  2022, totalt  
(n=259)  
Tillsyn nattetid med 
digital teknik**  - - 8 26 34 
Tillsyn dagtid med di-
gital teknik*  - 14 7 9 16 
Gps-larm*  - 52 9 43 52 
Samordnad individu-
ell planering (SIP) 
med stöd av video 
inför utskrivning från 
slutenvård*  - 82 8 76 84 
ell planering (SIP) vid 
andra tillfällen*  - 83  
7 
 71 78 
Passiva larm, till ex-
empel  epilepsilarm  63 75 5 68 73 
Digitalt stöd för fysisk 
träning eller aktive-
ring 27 33 14 28 42 
Digitalt stöd för, eller 
träning i da gliga akti-
viteter**  - - 7 19 26 
Digitalt lås till hem-
sjukvårdens patienter  68 63 4 68 72 
Läkemedelsförde-
lare***  31 - - -  
- 
Läkemedelsfördelare 
som tillhandahålls av 
kommunen*  - 29 19 19 38 
som tillhandahåll av 
regionen/primärvår-
den*  - 9 2 5 7 
Inkontinenssensorer  22 17 9 14 23 
Annan medicintek-
nisk utrustning (t ill ex-
empel  för monitore-
ring)  4 10 8 8 16 
Annat **** 8 6 3 3 6 
** Frågan ställdes inte 2020 och 2021 .  
*** Frågan omformulerades  2021 och 202 2. 
**** Svarsa lternativet är inte obligatorisk t. Andel beräknas utifrån det totala antalet svarande .  
I enkäten hade kommunerna möjlighet att ange vilka andra typer av välfärds-
teknik de använder  sig av . Exempel som anges i fritextsvaren är:  
• digitala mätar e för puls, blodtryck, syremättnad, blodsocker och kropps-
temperatur  
• system för fjärrmonitorering  
• app för sårvård  
                                                      
26 Andelarna som redovisas för 2020 och 2021 skiljer sig från de uppgifter som redovisats i tidigare rapporter eftersom 
de i denna rapport b eräknas utifrån antal kommuner som besvarat frågan. På samma sätt redovisas uppgifterna för 
2022.     
54 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 • sängsensorer  
• trycksårssensorer  
• skanner för urinblåsa  
• mobil röntgen  
• syrgasmätare  
• digitala program för träning och rehabilitering  
• medicinpå minnare  
• digitalt kognitivt stöd, tids - och planeringshjälpmedel , digitala kalendrar 
och klockor  
• digitalt stöd för kommunikation, bildstöd  
Fler personer med läkemedelsfördelare  
Läkemedelsfördelare är ett digitalt hjälpmedel som påminner patienten när 
det är dags att ta medicin, fördelar medicin och signalerar till vårdgivaren om 
det sker avvikelser. Andra vanliga benämningar på denna teknik är läkeme-
delsrobot, läkemedelsdispenser och läkemedelsautomat. Sedan 2021 har So-
cialstyrelsen delat upp frågan  om huruvida  kommunen har läkemedelsförde-
lare som tillhandahålls av kommunen eller regionen. Tabell 2 3 visar att 
användningen av läkemedelsfördelare som tillhandahålls av kommunen har 
ökat från 29 procent 2021 till 38 procent i år. Något färre kommuner  har i år 
läkemedelsfördelare som tillhandahålls av regionen.  
I enkäteten efterfrågas hur många personer som är utrustade med läkeme-
delsfördelare i den kommunala hälso - och sjukvården. Årets resultat visar att 
1 149 personer har en läkemedelsfördelare, varav 1  028 t illhandahålls av 
kommunen och 121 av regionen. Detta är en ökning från tidigare år.  
Resultatet  visar att det är få personer  i kommunerna som är  utrustade med 
läkemedelsfördelare. Vad gäller  läkemedelsfördelare som tillhandahålls av 
kommune n har 66 kommune r färre än  10 personer med läkemedelsfördelare, 
varav 18 kommuner inte har utrustat någon med denna teknik. Av de  kom-
muner  som angett att de har breddinfört tekniken har 25 kommuner färre än  
10 personer med läkemedelsfördelare, varav 6 kommuner helt saknar  använ-
dare. Det högsta resultatet från en enskild kommun är 120 personer med lä-
kemedelsfördelare ; genom snittet ligger på knappt 10 personer med läkeme-
delsfördelare per kommun.  
Spridning mellan k ommunstorlek ar 
Nedbrutet på kommunstorlek framkommer inga tyd liga mönster men vissa ten-
denser kan urskiljas. I regel är det de största kommunerna och de näst största 
kommunerna som infört fler typer av välfärdsteknik i högre utsträckning än 
övriga storleksgrupper. Det varierar mellan vilken storlek sgrupp  som infört en 
viss välfärdsteknik i lägst utsträckning , men låga nivåer återfinns ofta i de 
minsta och de medelstora kommunerna (se bilaga 4 tabell 29.1 –29.3). 
Inom många typer av välfärdsteknik är nivåerna relativt jämna mellan de 
olika storleksgrupperna , men inom v issa områden finns  en större spridning. 
Ett exempel är digitala lås till hemsjukvårdens patienter ; denna teknik saknas 
helt i 43 procent av de minsta kommunerna. Detta står i kontrast till de näst 
största kommunerna , där endast 14 procent saknar tekniken h elt. Ett annat 
exempel är digitalt stöd för fysisk träning eller aktivering. Även här utmärker 
sig de näst största kommunerna där 67 procent har infört tekniken i någon   
 form. Motsvarande siffra för de minsta och de största kommunerna är 35 re-
spektive 34 pr ocent.  
Nedan presenteras resultat rörande e -hälsa och digitalisering riktat till den 
kommunala hälso - och sjukvårdspersonalen. Ofta finns en överlappning mel-
lan teknik som ger nytta för personalen respektive  enskild a.  
När den kommunala hälso - och sjukvårdspersonalen besöker enskilda i hem-
met kan de behöva dokumentera det som fram kommit vid besöket i kommu-
nens verksamhetssystem. För att dokumentera mobilt finns olika lösningar . 
Årets resultat v isar att drygt häften av kommunerna erbjuder tillgång till ut-
rustning för mobil dokumentation för all mobil legitimerad hälso - och sjuk-
vårdspersonal  (se tabell 2 4). Detta kan jämföras med socialtjänstpersonalen 
där motsvarande nivå varierade mellan 23 och 62 procent beroende på verk-
samhetsområde.  
Sedan 2015 har det skett en succe ssiv ökning av personalens tillgång till 
utrustning för att dokumentera mobilt ; andelen kommuner där ingen mobil 
legitimerad hälso - och sjukvårdspersonal kan dokumentera mobilt har mins-
kat från 73 procent 2015 till 27 procent i år.  
Tabell 2 4. Andel kommuner där mobil legitimerad hälso - och sjukvårds-
personal kan dokumentera mobilt i kommunens verksamhetssystem, i %, 
2015–2022  
Andel 
perso-
nal 2015 
(n=201)  2016 
(n=204)  2017 
(n=207)  2018  
(n=210)  2019  
(n=182)  2020  
(n=226)  2021  
(n=282)  2022  
(n= 
259) 
Ingen  73 62 58 45 36 31 30 27 
Färre 
än 
hälften  19 21 19 27 21 16 14 12 
Cirka 
hälften  0 2 1 2 3 4 1 2 
Fler än 
hälften  3 4 5 3 7 7 10 8 
Alla 5 11 16 23 32 42 45 51 
Totalt  100 100 100 100 100 100 100 100 
När resultatet analyseras utifrån kommunstorlek framgår att de större kom-
munerna erbjuder tillgång till utrustning för mobil dokumentation i högre ut-
sträckning än de mindre.  Totalt  73 procent av de största kommunerna erbju-
der denna tillgång  för samtlig mobil legitimerad hälso - och 
sjukvårdspersonal ; motsvarande siffra för de minsta och näst minsta kommu-
nerna är 47 procent  (se bilaga 4 tabell 30 ).  
Ökad tillgång till digitala planeringsverktyg  
När det gäller teknik till stöd för personalen f inns flera digitala verktyg som 
har fått stor spridning i kommunerna. Ett exempel är digitala   
56 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 planeringsverktyg. Med dessa kan personalen lägga schema för sitt arbete, 
registrera besök och göra anteckningar om besöken hos patienterna.  
Andel en kommuner som  erbjuder digitala planeringsverktyg i den kommu-
nala hälso - och sjukvården har ökat  från 49 procent 2018 till 58 procent  
2022 . Detta kan jämföras med nivåerna inom socialtjänsten , där andelen är  
mellan 31 och 91 procent, beroende på verksamhetsområde.  
Nedbrutet på kommunstorlek framkommer att de största kommunerna er-
bjuder digitala planeringsverktyg i högst utsträckning. Av dessa har 87 pro-
cent breddinfört tekniken. För övriga storleksgrupper har ungefär häften av 
kommunerna breddinfört tekniken.  
Ökning av  digital signering och digitala medicinskåp  
Digital signering av hälso - och sjukvårdsåtgärder, till exempel läkemedels-
signering, och digitala medicinskåp är två andra typer av digitalt stöd som 
kan underlätta för personalen.  
Det har skett en succes siv ök ning av digital signering av hälso - och sjuk-
vårdsåtgärder, från att hälften av kommunerna hade detta 2020 till att 68 pro-
cent av kommunerna har det i år, varav 60 procent har breddinfört tekniken 
och resterande har den i pilotverksamhet. Det har också sket t en ökning av 
kommunernas användning av digitala medicinskåp  – från 62 procent 2021 till 
75 procent i år, varav 61 procent har breddinfört tekniken. I fritextsvaren 
anger många kommuner att de kommer att införa  digital signering och digi-
tala medicin skåp 2 022.  
De medelstora kommunerna har infört digitala medicinskåp i högst ut-
sträckning. Här har 72 procent breddinfört tekniken medan hälften av de 
minsta kommunerna har gjort detsamma. De övriga storlek sgrupperna  ligger 
på omkring 60 procent i breddinförande . Inom digital signering framträder 
inga tydliga mönster vad gäller kommunstorlek.  
Den nationella patientöversikten  
I den nationella patientöversikten (NPÖ) kan legitimerad hälso - och sjuk-
vårdspersonal ta del av andra vårdgivares journal information  över g emen-
samma patienter, under förutsättning att patienten ge tt sitt samtycke och att 
vårdgivaren har anslutit sig till NPÖ som konsument . Den vårdgivare som 
vill göra journalmaterial tillgängligt för andra vårdgivare behöver vara anslu-
ten som producent  i NPÖ . 
Samtliga regioner är anslutna till NPÖ och kan därmed dela patientinform-
ation med andra regioner, kommuner och privata vårdgivare. I januari 2022 
hade alla utom 2 kommuner anslutit sina vårdenheter till NPÖ för att ta del 
av information från andra vårdgiv are. Vidare kunde 41 kommuner och 91 
privata vårdgivare producera material i NPÖ.27 Det är således  endast 14 pro-
cent av kommunerna som kan producera i NPÖ och det är också skillnad i 
hur mycket information de visar. Några kommuner visar endast uppgifter om 
vaccinationer medan de som visar mest dela r med sig av 6 av maximalt 12 
informationsmängder . Den vanligaste informationsmängden som 
                                                      
27 Statistik hämtad 2022 -01-31 från Inera: https://www.inera.se/tjanster/alla -tjanster -a-o/npo ---nationell -patiento-
versikt/Kommuner -som-tar-del-av-information -i-NPO/     
 kommunerna producerar är information om vårdplan samt information om 
funktionsstatus och aktiviteter i dagliga livet (ADL).28 
Regionerna producerar i genomsnitt tre gånger fler informationsmängder 
än kommunerna. Enligt statistik från Inera från januari 2022 producerar de 
ansluta kommunerna cirka 20 procent av informationsmängderna medan reg-
ionerna s andel är  cirka 60 procent. Det  är dock  stor spridning både bland 
kommuner och regioner i hur mycket information som delas. Genomsnittet 
för kommunerna ligger på drygt 2 informationsmängder av 12 möjliga me-
dan genomsnittet för regionerna är 7 av 12.  
Tabell 2 5. Användning av den natione lla patientöversikten  NPÖ i januari 
eller februari , 2016–2022  
 Feb. 
2016  Feb. 
2017  Feb. 
2018  Feb. 
2019   Jan. 
2020  Jan. 
2021  Jan. 
2022  
Antal kom-
muner som 
kan läsa i 
NPÖ  235 261 272 272 273 284 288 
Totalt antal 
unika använ-
dare  6 822  11 308  16 643  22 786 30 053  33 893  35 860  
- varav i kom-
muner  3 281 4 568 6 241 7 613 8569  9 476  10 178  
slagningar 
per månad  39 535  66 983  114 865  188 234 281 805  355 818  405 392  
muner  26 711 38 974 62 138 86 776 116 397  154 658  190 668  
per unik an-
vändare per 
månad  5,8 5,9 6,9 8,3 9,4 10,5 11,3 
muner  8,1 8,5 10 11,4 13,6 16,3 18,7 
patienter per 
månad  19 669  34 850  55 231  90 442 131 914  156 523  178 194  
muner  10 812 15 483 22 153 29 968 36 771  45 076  52 007  
Källa Inera  
Användningen av NPÖ har ökat i kommunerna sedan 2016, se figur 3. Anta-
let unika användare ha ökat från 3  281 användare  2016 till 10  178 användare 
i år. Antalet slagningar har ökat mer än det som motsvaras av ökningen  av 
personal som använder systemet. Att enbart studera a ntal användare och slag-
ningar ger dock inte fullt ut svar på h ur personalen använder NPÖ , om de får 
tillgång till rätt information  och vilken nytta som genereras .  
                                                      
28 Statistik hämtad 2022 -01-31 från Inera : https://www.inera.se/tjanster/nationell -patientoversikt -npo/Nationell -patien-
toversikt/anslutna -vardgivare -i-npo/   
58 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
  328110 17826711190668
1081252007
050000100000150000200000250000
2016 2017 2018 2019 2020 2021 2022
Antal användare i kommun
Antal slagningar i kommun
Antal patienter i kommunKälla: Inera  Figur 3. Användning av NPÖ i kommunerna, 2016 –2022   
 Breddinförande och 
pilotverksamhet  i kommunerna  
Sedan 2021 har Socialstyrelsen delat upp frågan om välfärdsteknik i social-
tjänsten mellan  om kommunen har breddinfört tekniken eller om kommunen 
har den i pilotverksamhet. Detta för att ge en mer nyanserad bild av utveckl-
ingen. Nytt för i år  är att denna uppdelning även omfattar den kommunala 
hälso - och sjukvården. Med breddinfört avses att kommunen har tagit beslut 
om att alla inom målgruppen kan, eller kommer kunna, ta del av tekniken. Pi-
lotverksamhet innebär att det är ett initiativ som är  begränsat i tid  och antal 
personer som kan använda tekniken eller att det sker under särskilda förut-
sättningar.  
Årets resultat uppvisar höga nivåer av breddinförd välfärdsteknik jämfört 
med hur många kommuner som har tekniken i pilotverksamhet. Detta gäl ler 
både i socialtjänsten och den kommunala hälso - och sjukvården. Ofta är ni-
vån av breddinförande dubbelt så hög, eller högre, jämfört med pilotverk-
samhet, vilket redovisas i tabellerna 1 5–18 och tabell  23. 
Vissa områden utmärker sig med en mycket hög and el kommuner som 
breddinfört tekniken jämfört med de som har tekniken i pilotverksamhet. 
Detta gäller exempelvis passiva larm, videostöd för samordnad individuell 
planering (SIP) samt  digitala lås till enskildas bostäder. Digital nattillsyn  
uppvisar också h öga nivåer av breddinförande medan digital tillsyn dagtid 
har en relativt hög andel av pilotverksamhet.  
Endast tre områden har lika fördelning mellan pilot verksamhet  och bredd-
införande – läkemedelsfördelare som tillhandahålls av kommune n, annan me-
dicintekn isk utrustning samt digital tillsyn dagtid inom särskilda boendefor-
mer för äldre. Det finns ingen välfärdsteknik  (av de alternativ som fanns som 
svarsalternativ i enkäten ) där pilotverksamhet är vanligare än breddinförande, 
vare sig inom socialtjänsten ell er i den kommunala hälso - och sjukvården.  
Breddinförd teknik men få användare  
Att en teknik är breddinförd behöver inte innebära att den har många använ-
dare; enligt Socialstyrelsens definition räcker det att tekniken är, eller kom-
mer att bli, tillgänglig  för alla inom målgruppen. I enkäten  tillfrågades kom-
munerna hur många personer som använder digital tillsyn, gps-larm 
respektive  läkemedelsfördelare. Resultatet visade att många kommuner har få 
personer som är utrustade med dessa typer av teknik. Genomsni ttet för de 
kommuner som har denna teknik var 15 personer med digital nattillsyn, 3 
personer med digital tillsyn dagtid, 11 personer med gps-larm och 10 perso-
ner med läkemedelsfördelare. Det var därtill  stor spridning mellan kommu-
nerna och vissa saknade he lt användare, trots att tekniken var breddinförd.   
Variationer i uppgifter om breddinförande  
Vid en jämförelse med 2021 års resultat noterar Socialstyrelsen att kommu-
nerna ibland ändrar sina svar om breddinförd teknik  – det är inte samma kom-
muner som 2021  angav att de har breddinfört en viss välfärdsteknik som   
60 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 anger det i år. I  stället är det ett flertal  kommuner som 2021 angav att de bred-
dinfört en teknik som i år uppger att de har den i pilotverksamhet eller att den 
saknas helt. Denna inkonsekvens gör ut vecklingen av välfärdsteknik mer 
svårtolkad. Ett ökat breddinförande kan bero på att nya kommuner tillkommer 
samtidigt som kommuner som tidigare breddinfört tekniken faller bort.  
Det är dock viktigt att vara försiktig i tolkningen av denna variation. Den 
kan spegla en faktisk förändring, det vill säga att tekniken var breddinför d i 
kommunen 2021 men inte i år. Men den kan också vara ett resultat av den 
mänskliga faktorn i besvarandet av enkäten  – antingen att respondenten krys-
sat i fel svar eller att det fi nns skillnader i respondenternas tolkning  av frågan 
eller kunskap om kommunen. Socialstyrelsen kan inte härleda variationen till 
någon förändring av enkätfrågorna ; de är formulerade på samma sätt båda 
åren.    
 Den d igital a utvecklingen hos 
privata utförare  
I det här kapitlet presenteras resultaten av den enkätundersökning som ge-
nomförts med privata vård - och omsorgsgivare inom äldreomsorgen vilka  ar-
betar på uppdrag av landets kommuner. En stor andel kommuner har valt att 
lägga ut utförandet av socialtjänsten s insatser på privata aktörer . För att få en 
rättvisande bild av utvecklingen är det angeläget att följa digitalisering även 
hos dessa ; tidigare erfarenhet er från Socialstyrelsens enkätundersökningar 
om digitalisering och välfärdsteknik visar att det är en  fördel att ställa frågor 
direkt till de privata utförarna. Av de 28 1 privata vård - och omsorgsgivar e 
som tillfrågats om att delta i enkätundersökningen har totalt 16 2 (58 procent) 
besvarat enkäten. Bland respondenterna är det 152 som har hemtjänst som 
enda eller huvudsakliga verksamhet och 18 som driver särskilt boende för 
äldre  (se bilaga 3 och 5 ). 
Styrning och informationssäkerhet  
Socialstyrelsen fråga r i enkäten huruvida  företagen har aktuella styrande do-
kument för att införa och använda e -hälsa, välfä rdsteknik och digitalisering. 
En majoritet av företagen uppg er att de har sådana dokument. Totalt 56 pro-
cent av bolagen som driver hemtjänst i ordinärt boende uppger att de har sty-
rande dokument i form av en vision eller en strategi för digitalisering på l ång 
sikt eller i form av en tids - och resurssatt  handlingsplan . För de företag som 
driver särskilt boende för äldre är motsvarande siffra 61 procent.  
Som stöd för att styra informationssäkerhetsarbetet i en verksamhet finns 
ledningssystem för informations säkerhet (LIS). Av enkätresultatet framgår 
att 52 procent av företagen har ett LIS. Skillnaden mellan de m som driver 
hemtjänst i ordinärt boende och de m som driver särskilt boende för äldre är 
liten – 51 respektive 56 procent. Det framgår av fritextsvaren att flera privata 
aktörer som i enkätsvaren ange r att de inte har ett LIS planerar att införa det 
2022. Andra uppger att de använder sig av kommunens system. Det gäller så-
väl hemtjänst i ordinärt boende som särskilt boende för äldre.  
Viktigt i arbetet med informationssäkerhet är att kartlägga risker och ut-
vecklingsbehov.  Totalt 66 procent av de företag som bedriver hemtjänst i or-
dinärt boende har 2021  följt upp risker och behov av utveckling av informat-
ionssäkerhet. Motsvarande andel för de företag som driv er särskilt boende för 
äldre är 61 procent . Av fritextsvaren framgår att vissa gör det regelbundet 
medan andra gör stickprovskontroller. De nna uppföljning beskrivs som en 
del av egenkontrollen. Något företag menar att pandemin varit orsak till att 
de inte genomfört en sådan uppföljning.  
Vidare uppger 56 procent av de företag som driver hemtjänst i ordinärt bo-
ende att de  2021  har gjort en klassning av information som avser konfidentia-
litet, riktighet och tillgänglighet inom verksamhet riktad till äldre. Totalt 23 
procent har gjort en klassning av samtliga  objekt medan  44 procent anger att   
62 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 ingen klassning alls har gjorts. Vad gäller  företag som driver särskilt boende 
för äldre är det 33 procent som har gjort en klassning av samtliga  objekt, 17 
procent som har  gjort det av något eller flera objekt och 50 procent som inte  
har klassat någon information  över huvud taget . 
Säkra digitala kommunikationskanaler  
Med säker digital kommunikation menas att en enskilds integritet skyddas 
vid kommunikation över öppna nät , och det innebär i r egel att den enskild a 
personen  loggar in med elektronisk id. I enkäten efterfrågades  huruvida  bru-
kare kan kommunicera digitalt med de privata företagen på ett säkert sätt. 
Resultatet  visar  att de privata aktörerna har begränsad kapacitet  att tillhanda-
hålla  den typen av digital kommunikation.  
Av de verksamheter som driver hemtjänst i ordinärt boende är det knappt 
en tredjedel  (32 procent ) som har den kapaciteten. Andelen  för verksamheter 
som driver särskilt boende för äldre är 11 procent.  Fritextsvaren ger en mer 
nyanserad bild av svaren. D är framgår att brukarnas behov bedöms vara litet 
avseende digital  kommunikation  och att de privata aktörerna i första hand an-
vänder telefon för att kommuni cera med sina brukar e.  
De privata utförarna har  också fått svara på frågan om huruvida de kan 
kommunicera med den uppdragsgivande kommunen på ett säkert digitalt sätt. 
Jämfört med förmågan att kommunicera med sina brukare är de privata aktö-
rernas kapacitet klart bättre i det här avseendet. Här uppger 9 5 procent av 
dem som driver hemtjänst i ordinärt boende och 83 procent av de m som dri-
ver särskilt boende för äldre att de kan kommunicera digitalt och säkert med 
den uppdragsgivande kommunen.  
Säker hantering av identiteter och behörigheter   
Företagen till frågades i enkäten om huruvida de har krav på att användarna 
loggar in med stark autentisering i system som ger dem åtkomst till känsliga 
personuppgifter vid arbete över  öppna nät. Exempel på stark autentisering är 
e-legitimation i kombination med en perso nlig pinkod eller ett engångslösen-
ord. Det framgår av tabell 2 6 att kraven på stark autentisering är högre hos de 
företag som driver hemtjänst i ordinärt boende jämfört med de företag som 
driver särskilt boende för äldre. Inom hemtjänst är det 67 procent s om kräver 
stark autentisering för samtliga  system medan 44 procent av företagen inom 
särskilt boende ställer samma krav.   
Tabell 2 6. Andel företag  som har krav på att användarna loggar in med 
stark autentisering i system som ger dem åtkomst till känsliga personupp-
gifter vid arbete över öppet nät, i %, 2022  
  Ja, alla system  Delvis, ett eller flera sy-
stem men inte alla  Nej, inga 
system  Antal  
Totalt  65 28 6 162 
Hemtjänst  67 27 6 152 
Särskilt boende  44 39  17 18 
Vidare uppger 64 procent av de företag som  driver hemtjänst i ordinärt boende 
att samtliga i den berörda personalen har tillgång till stark autentisering för ar-
bete med personuppgifter i verksamhetens digitala system. Med berörd   
 personal menas de som i sin befattning förväntas läsa eller dokumente ra i verk-
samhetssystemet eller andra system där personaluppgifter behandlas. Motsva-
rande siffra för företag som driver särskilt boende för äldre är 50 procent.  
I enkäten till de privata utförarna efterfråg as välfärdsteknik som kommunen 
tillhandahåller, genom biståndsbeslut enligt SoL eller förskrivning enligt 
HSL,29 eller som organisationen på annat sätt tillhandahåller. Här inkluderas 
inte teknik som köps av enskild a på konsumentmarknaden.  
Tabell 2 7 och 28 visar att nivåerna av välfärdsteknik  skiljer sig åt mellan 
företag som driver hemtjänst i ordinärt boende respektive driver särskilt bo-
ende för äldre. Av tabellerna framgår att det är vanligare att välfärdsteknik 
tillhandahålls av kommunen hos företag som driver hemtjänst i ordinärt bo-
ende ä n hos de företag som driver särskilt boende för äldre.   
De vanligaste typerna av välfärdsteknik hos företag som driver hemtjänst i 
ordinärt boende är digitala lås och digital kommunikation mellan enskilda 
och personal eller närstående. Digital kommunikati on är den välfärdsteknik 
som företagen främst tillhandahåller på egen hand ; merparten av välfärdstek-
niken tillhandahålls av kommunen. Tydliga exempel på detta är digital natt-
tillsyn, digitala lås till enskildas bostäder och passiva larm. Annan välfärds-
tekni k som kommunen tillhandahåller i hög utsträckning är gps-larm, 
brandlarm kopplat till trygghetslarm och digital tillsyn dagtid.  
När det kommer till de företag som driver särskilt boende för äldre är bil-
den den omvända. Här är det organisationen som i stor utsträckning står för 
den välfärdsteknik som används – flera typer av välfärdsteknik tillhandahåll s 
inte alls av kommunen . Den teknik som sticker ut mest är passiv a larm som 
83 procent av de privata utförarna anger att de själva tillhandahåller. Passiva 
larm är också den klart vanligaste typen av välfärdsteknik hos dessa företag.  
Tabell 2 7. Andel företag som har olika typer av välfärdsteknik tillgängliga 
för äldre som bor i ordinärt boende, i %, 2022  (n=152)  
 Typ av välfärdsteknik  Kommunen till-
handahåller 
genom bi-
ståndsbeslut  Organisat-
ionen till-
handahål-
ler Totalt  
Nattillsyn med digital teknik  42 1 43 
Tillsyn dagtid med digital teknik  20 2 22 
Gps-larm  28 2 30 
Passivt larm/sensorer  34 4 38 
Brandlarm kopplat till trygghetslarm  20 1 21 
Samordnad individue ll planering ( SIP) med 
stöd av video inför utskrivning från sluten-
vård 29 9 38 
Samordnad individuell planering ( SIP) med 
stöd av video vid andra tillfällen  26 13 39 
Digitalt stöd för fysisk träning eller aktivering  4 5 9 
                                                      
29 Biståndsbeslut enligt 4 kap. 1§ eller 2§a socialtjänstlagen    
64 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
  Typ av välfärdsteknik  Kommunen till-
genom bi-
handahål-
ler Totalt  
Digitalt stöd för, eller träning  i, dagliga aktivi-
teter  7 4 11 
Stöd för digitalt inköp  10 20 30 
Digital kommunikation mellan enskilda och 
personal eller närstående  11 45 56 
Digitala lås till enskildas bostäder  57 1 58 
Annat*  3 1 4 
*Svarsa lternativet är inte obligatorisk t. Andel berä knas utifrån  det totala antalet svarande . 
Tabell 28. Andel företag som har olika typer av välfärdsteknik i särskil t bo-
ende för äldre, i %, 2022  (n=18)  
 Typ av välfärdsteknik  Kommunen tillhan-
dahåller genom 
biståndsbeslut  Organisationen 
tillhandahåller  Total t  
Nattillsyn med digital teknik  6 33 39 
Tillsyn dagtid med digital teknik  6 33 39 
Gps-larm  0 39 39 
Passivt larm/sensorer  11 83 94 
Brandlarm kopplat till trygghetslarm  22 28 50 
Samordnad individuell planering ( SIP) 
med stöd av video inför utskrivning  
från slutenvård  0 11 11 
med stöd av video vid andra tillfällen  6 28 34 
Digitalt stöd för fysisk träning eller ak-
tivering  11 33 44 
Digitalt stöd för, eller träning i, dag-
liga aktiviteter  0 17 17 
Stöd för digitalt i nköp  6 17 23 
Digital kommunikation mellan en-
skilda och personal eller närstående  0 67 67 
Digitala lås till enskildas bostäder  6 39 45 
Annat*  6 6 12 
*Svarsalternativet är inte obligatorisk t. Andel beräknas utifrån det totala antalet svarand e.  
Jämförels e med 2018  
I Socialstyrelsens rapport om e -hälsa och välfärdsteknik i kommunerna 2018   
gjordes en liknande enkätundersökning med privata vård - och omsorgsföre-
tag [20]. Vid en jämför else med 2018 års resultat bör noteras dels att urva l av 
företag s kiljer sig åt mellan åren , dels  att antal svarande skiljer sig åt . Svars-
frekvensen för undersökningen som helhet 2018 var 46 procent och för 2022 
var svarsfrekvensen 58 procent.  
Av tabell 29 framgår att nivåerna av välfärdsteknik i ordinärt boende är 
högre i år jämfört med 2018 inom flera typer av teknik. Exempelvis hade 23   
 procent av företagen gps-larm 2018 medan 30 procent har det i år. Vad gäller  
digitala lås var det 26 procent av företagen som hade det 2018 medan 5 8 pro-
cent har det år.  
Inom särskilt b oende för äldre uppvisar årets resultat både högre och lägre 
nivåer jämfört med 2018. Exempelvis hade 52 procent av företagen gps-larm 
2018 medan 39 procent av företagen har det i år. Användningen av digital 
nattillsyn är högre i år än 2018 medan användand et av passiva larm ligger 
kvar på ungefär samma nivå  (se tabell 29 ). 
Tabell 29. Andel företag som har olika typer av välfärdsteknik tillgängliga 
i ordinärt och särskilt boende för äldre , i %, 2018 och 2022  
 Typ av välfärdsteknik  2018,   
ordinärt 
boende  
(n=4 3) 2022,  
ordinärt 
boende  
(n=152)  2018,  
särskilt bo-
ende  
(n=21)  2022,  
ende 
(n=18)  
Passivt larm/sensorer  26 38 95 94 
Gps-larm  23 30 52 39 
Digitalt lås till enskild as bost äder* 26 58  - 45 
Nattillsyn  med digital teknik  12 43 14 39 
Tillsyn dagt id med digital teknik * 0 22 - 39 
*Frågan ställdes inte för särskilt boende i enkäten 2018 .   
När hemtjänstens mobila personal besöker enskilda personer i hemmet kan de 
behöva dokumentera det som framkommit vid besöket i det di gitala verksam-
hetssystemet. Av enkätresultatet framgår att all mobil hemtjänst personal kan 
dokumentera mobilt i 72 procent av  de företag som driver hemtjänst i ordinärt 
boende , men i  14 procent av företagen har ingen i personalen tillgång till så-
dan utrust ning. Av fritextsvaren framgår att många företag som i  dag saknar 
tillgång till mobil dokumentation har ett pågående utvecklingsarbete av sådant  
stöd.  
Vad gäller  digitala planeringsverktyg visar enkätresultatet att en hög andel 
av företagen tillhandahåller  sådant  stöd till personalen. Det är vanligare med 
digitala planeringsverktyg inom ordinärt boende än inom särskilt boende. Av 
tabell 3 0 framgår att nivån av personal som har tillgång till digitala plane-
ringsverktyg är högre i år jämfört med 2018.  
Tabell 30. Andel företag m ed digitala planeringsverktyg för personalen i 
ordinärt och särskilt boende för äldre , i %, 2018 och 2022  
  Ordinärt 
boende 
2018 
(n=43)  Ordinärt 
boende 
2022 
(n=152)  Särskilt bo-
ende 2018 
(n=21)  Särskilt bo-
ende 2022 
(n=18)  
Digitalt planer ingsverktyg för 
personal  40 79 33 39   
66 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 Automatisering  
I enkäten ställs frågan huruvida  de privata aktörerna har automatiserat någon 
eller några administrativa processer ; med automatisering menas att proces-
serna sker helt eller delvis med stöd av digital tek nik. Enkätsvaren visar att 
en majoritet av företagen inte har automatiserat någon process. Totalt 35 pro-
cent av de företag som driver hemtjänst i ordinärt boende har automatiserat 
minst en process. Motsvarande siffra för företag som driver särskilt boende 
för äldre är 28 procent. Av fritextsvaren framgår att de privata aktörerna har 
automatiserat processer s om till exempel  fakturagranskning, fakturering, ar-
betstid, lönehantering, tidsredovisning och schemaplanering. Även medicin-
delning och biståndsbeslut nä mns i sammanhang et. 
Tillgång till internetuppkoppling  
Enkätresultatet visar att 15 av 18 företag  (83 procent ) erbjuder tillgång till in-
ternet i enskild as rum eller lägenhet er i samtliga av deras  särskilda boenden 
för äldre, sammanlagt 158 boenden. Restera nde 3 företag erbjuder inte denna 
internettillgång i något av sina boenden, sammanlagt 18 boenden.    
 E-tjänster inom socialtjänsten  
I år har Socialstyrelsen granskat kommunernas webbplatser för att kartlägga 
vilka digitala tjänster som erbjuds, i stället för  att, vilket varit fallet tidigare, 
samla in uppgifterna via enkäter till kommunerna. Att samla in informationen 
på detta sätt innebär ett tydligare invånarperspektiv. För att uppfylla invånar-
nas behov måste de digitala tjänsterna vara tillgängliga och möj liga att hitta 
på kommunernas webbplats. De tjänster som bedömts vara digitala är dels 
sådana där man loggar in för att utföra en tjänst, dels webbformulär utan in-
loggning. De tjänster som kan användas digitalt är i första hand ansökan om 
att få en insats,  tidsbokning med handläggare eller behandlare samt möjlighet 
att ställa frågor till kommunens tjänstepersoner.  
När man kommer in på en kommuns webbplats hittar man i 91 procent av 
kommunerna en länk på första sidan till olika typer av självservice – dels d i-
gitala tjänster, dels nedladdningsbara blanketter. Totalt 25 kommuner har e -
tjänster men ingen länk dit och 3 kommuner saknar helt e -tjänster. Cirka 18 
procent av kommunerna har någon slags chattfunktion. I de flesta fall är det 
en generell chatt där man kan ställa allmänna frågor men inte få hjälp med 
sitt eget ärende eller ställa frågor om sin egen situation.  
Vanligt med digitala intresseanmälningar  
Många kommuner har digitaliserat möjligheten att anmäla intresse för att bli 
familjehem, kontaktfamilj, jourhem, kontaktperson, god man eller förvaltare. 
För alla insatserna sammantaget har 89 procent av kommunerna åtminstone 
en digital tjänst. För de insatser som rör barn och unga (familjehem, kontakt-
familj och jourhem) finns möjlighet att anmäla intresse d igitalt i 71 procent 
av kommunerna. När det gäller stöd för personer med funktionsnedsättning 
(kontaktperson respektive god man eller förvaltare) finns möjlighet till digital 
intresseanmälan i 60 respektive 67 procent av kommunerna (se tabell 31).  
En digi tal lösning som har utvecklats av SKR är webbplatsen familjehems-
verige.se. Det är en central tjänst för att ta emot intresseanmälningar från per-
soner som vill bli familjehem, jourhem, kontaktfamiljer eller kontaktperso-
ner. Anmälningarna förmedlas sedan vid are till kommunerna. Drygt 25 
procent av kommunerna hänvisar till familjehemsverige.se för intresseanmäl-
ningar medan ett fåtal kommuner tar emot anmälningar via tjänster hos kom-
munala samarbetsprojekt eller familjehemsbanken.se, som är en oberoende 
tjänst startad av personer som tidigare varit familjehem. Dessutom kan digi-
tala anmälningar göras via privata företag som utför tjänster inom individ - 
och familjeomsorg, men kommunerna länkar inte till dessa tjänster på sina 
webbplatser.  
En stor spridning av dig itala tjänster  
Kartläggningen visar en stor variation i kommunernas utbud av  e-tjänster  (se 
tabell 31 ). En vanligt förekommande e -tjänst är möjligheten att ansöka om 
ekonomiskt bistånd, vilket 60 procent av kommunerna erbjuder. I så gott som   
68 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 samtliga fall  gäller det förnyad ansökan om bistånd, det vill säga när man re-
dan har ett aktuellt ärende hos kommunens enhet för ekonomiskt bistånd.  
I drygt hälften (54 procent) av kommunerna kan man ansöka om färdtjänst 
eller riksfärdtjänst via en e -tjänst. En lösnin g som flera kommuner valt är att 
koppla e -tjänsten till webbtjänsten 1177.se i samarbete med respektive reg-
ion. På så sätt kan kommunerna använda en redan befintlig digital struktur, 
med säker inloggning.  
I 36 procent av kommunerna kan man via en digital tjänst göra en orosan-
mälan när man misstänker att ett barn far illa. Eftersom det ska finnas möjlig-
het att göra sådana anmälningar anonymt förekommer ofta både webbformulär 
där man inte bekräftar sin identitet med hjälp av bank -id eller liknande och 
tjänst er där man loggar in. När det gäller orosanmälan för vuxna med någon 
form av missbruk kan man använda en e -tjänst i 11 procent av kommunerna.  
I 31 procent av kommunerna kan man ansöka om bistånd eller insats inom 
äldreomsorgen och i 9 procent av kommunerna  kan man göra en digital ansökan 
om bistånd enligt 4 kap. 2 a § SoL.  Vidare kan man i 27 procent av kommunerna 
ansöka om bostadsanpassningsbidrag via en e -tjänst. Bidraget handläggs i 
många fall av en annan förvaltning än socialtjänsten, exempelvis den tek niska 
förvaltningen. Inom detta område finns ofta redan e -tjänster för flera typer av 
ärenden, vilket kan göra det lättare att skapa en tjänst även för detta bidrag.  
Tabell 31 visar att få kommuner erbjuder digital tidsbokning hos handläg-
gare eller behandl are förutom när det gäller familjerådgivning, där man i 21 
procent av kommunerna kan boka tid via en e -tjänst. I 18 procent av de kom-
muner som har familjerådgivning i kommunal regi finns en e -tjänst för tids-
bokning medan andelen är 31 procent i de kommuner  som har familjerådgiv-
ning i privat regi. Orsaken till skillnaden kan vara att privat 
familjerådgivning ofta redan har en egen digital tjänst som används av pri-
vata klienter.  
Tabell 31. Förekomst av e -tjänster inom socialtjänsten, per verksamhets-
område och  typ av e -tjänst, i %, 2021/2022 (n=290)  
Verksamhetsområde*  Tidsbo-
ning Ansökan 
om bistånd 
eller insats  Intresse-
anmälan  Minst en 
digital 
tjänst  Orosan-
mälan  
Barn och unga  8 7 71 78 36 
Ekonomiskt bistånd  - 60 - 68 - 
Familjerätt  5 18 - 28 - 
Familjerådgivn ing 21 - - 25 - 
Missbruk vuxna  4 7 - 26 11 
Funktionshinder (LSS)  2 29 60 72 - 
Funktionshinder (SoL)  2 26 - 38 - 
Äldreomsorg  2 31 - 42 - 
Överförmyndarverk-
samhet  - - 67 67 - 
Färdtjänst och riksfärd-
tjänst  - 54 - - - 
Bostadsanpassning  - 27 - - - 
Synpun kter med mera  - 83 - - - 
* Uppgifter saknas för e -tjänster inom vissa verksamhetsområden då kartläggningen endast omfattar ett 
urval av e -tjänster.    
 Uppdelat på socialtjänstens verksamhetsområden framkommer att flest kom-
muner erbjuder minst en e -tjänst ino m området barn och unga (78 procent) 
och funktionshinderområdets LSS -insatser (72 procent). En majoritet av e -
tjänsterna utgörs i dessa fall av intresseanmälningar. Om man bortser från in-
tresseanmälningar är ekonomiskt bistånd det område där flest kommuner  er-
bjuder en e -tjänst. De verksamhetsområden där kommunerna erbjuder e -
tjänster i lägst utsträckning är familjerådgivning (25 procent), socialtjänstens 
insatser för vuxna personer med missbruk och beroende (26 procent) och fa-
miljerätt (28 procent).  
Få e -tjänster riktar sig till barn och unga  
Kartläggningen visar att de e -tjänster som erbjuds inom området barn och 
unga i första hand riktar sig till föräldrar och vårdnadshavare och ungefär 
häften av tjänsterna gäller intresseanmälningar (familjehem, kontaktf amilj 
och jourhem). För barn och unga finns sällan möjlighet att komma i kontakt 
med socialtjänsten digitalt. Ett undantag är det fåtal kommuner som har en 
chattfunktion för socialrådgivning på nätet där barn och unga kan ställa frå-
gor, anonymt om de så ön skar.  
Skillnader i kommunstorlek  
De större kommunerna uppvisar generellt sett högre nivåer av e -tjänster inom 
socialtjänstens områden och skillnaden mellan de största kommunerna och de 
minsta kommunerna är betydande (se tabell 32).  
Tabell 32. Andel kommun er som har minst en e -tjänst per verksamhets-
område, per storleksgrupp för kommunerna , i %, 2021/2022  
Verksamhetsområde  <10 000 
invånare  10 000– 
19 999  
invånare  20 000– 
49 999  
invånare  50 000– 
99 999  
invånare  >100  000 
invånare  
Barn och unga  67 73 88 90 100 
Ekonomiskt bistånd  54 51 69 80 74 
Familjerätt  15 17 34 53 63 
Missbruk  11 22 31 33 68 
Funktionshinder (LSS)  50 67 86 87 100 
Äldreomsorg  24 33 59 60 68 
samhet  64 63 73 70 74 
tjänst  39 60 58 67 53 
 
Två områ den avviker från det generella mönstret: överförmyndarverksamhet 
och färdtjänst/riksfärdtjänst, där det finns små skillnader mellan stora och 
små kommuner. Förklaringen kan vara att många små kommuner gått ihop 
kring överförmyndarverksamheten med gemensamt  ansökningsförfarande. 
Det finns också, som tidigare nämnts, kommuner som organiserat ansök-
ningar om färdtjänst och riksfärdtjänst i samarbete med regionen och då kan 
utnyttja regionens befintliga digitala tjänst inom 1177.se. Sådana samarbeten 
kan vara et t sätt att ge invånarna tillgång till digitala tjänster även i kommu-
ner med mindre resurser.    
70 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 Jämförelse med tidigare år  
Resultatet bekräftar flera tendenser från tidigare år. Ansökan om ekonomiskt 
bistånd utmärker sig även i år som en vanlig e -tjänst. Lik som 2021 uppvisar 
områdena vuxna med missbruk, familjerådgivning och familjerätt låga nivåer 
av e-tjänster.  
Över lag visar kartläggningen högre nivåer av e -tjänster inom många om-
råden jämfört med 2021 års resultat, framför  allt vad gäller intresseanmäl-
ningar. Eftersom metoden för datainsamlingen är förändrad kan Socialstyrel-
sen inte uttala sig om eventuella ökningar. Dock är det positivt att 
kartläggningen, som utgår från ett invånarperspektiv, uppvisar så pass höga 
nivåer i förhållande till de svar som ko mmunerna själva angivit tidigare år.    
 Statliga stimulansmedel för 2021  
Regeringen och SKR har ingått en överenskommelse som syftar till att ge 
kommunerna bättre förutsättningar att verksamhetsutveckla äldreomsorgen 
genom digitalisering – Överenskommelse om äldreomsorg – teknik, kvalitet 
och effektivitet med den äldre i fokus  [6]. Den omfattade 200 miljoner kronor 
2021. Av de tta gick 182,9 miljoner kronor till kom munerna , varav kommu-
nerna kunde rekvirera 168,7 miljoner från Kammarkollegiet medan  15 miljo-
ner kronor  fördelades  till 10 modellkommuner .30  
Av överenskommelsen framgår att de kommuner som rekvirerar stimu-
lansmedlen förbinder sig att besvara Socialstyrelsen s enkät. Det var 3 kom-
muner som inte rekvirerade stimulansmedlen och för dessa var det frivilligt 
att besvara enkäten men samtliga besvarade den ändå. Av de 287 kommuner 
som hade rekvirerat medlen var det 2 kommuner som inte besvarade enkäten. 
Betydligt fl er kommuner rekvirera de medel 2021 jämför t med 2020 då 22 
kommuner inte tog del av medlen.  
Tabell 3 3. Redovisning av stimulansmedel 2021  
 
Antal kommuner som rekvirerat stimulansmedel  287 
Antal kommuner som använt medlen  283 
Rekvirerade stimulansmedel (kronor)  169 880 377  
Förbrukade medel (kronor)  160 835 234  
Kvarstående medel (kronor)  9 045 143  
Källa: Kommunernas svar  på Socialstyrelsens enkät om e -hälsa och välfärdsteknik 2022 . 
Totalt 20 kommuner angav att pandemin var det huvudsakliga skälet till att 
de inte hunnit förbruka alla medel , och 15 kommuner angav brist på tid och 
personal som orsak. Dessa faktorer är ofta sammanlänkade och kommunerna 
beskriver i fritextsvaren hur personalen har behövt prioritera andra arbets-
uppgifter under pandemin. Att man inte förbrukat medlen  kan också handla 
om att personal har insjuknat i covid -19 eller begränsats av karantänsregler, 
om leveransproblem hos leverantörer eller om restriktioner som hindrar in-
stallation av teknik i boenden. Totalt 19 kommuner angav andra  skäl till att 
de inte förbrukat samtliga medel och beskriver dessa i fritextsvaren. Exempel 
på orsaker är billigare  inköp än förväntat, tidskrävande upphandlingar och 
problem med leveranser. Flera kommuner framför också att tidsperioden för 
stimulansmedle n är för kort för att  de ska  hinna genomföra projekt och sats-
ningar.  
Syfte med satsningen  
Kommunerna kunde i enkäten ange i vilket syfte de använt  stimulansmedlen. 
De alternativ som flest kommuner valde var ökad trygghet eller säkerhet för 
                                                      
30 De 10 modellkomm unerna är Borås, Eskilstuna, Grästorp, Kalmar, Karlstad, Kramfors, Lund, Skellefteå, Uddevalla 
och Övertorneå .   
72 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 individerna, för bättrad arbetsmiljö samt  kvalitetshöjning i verksamheterna. 
En liknande prioritering gjordes  även 2021  (se tabell 3 4).  
Tabell 3 4. Andel kommuner som använt stimulansmedlen i olika syften, i 
%, 2021–2022  
Flera svar kunde anges . 
Syfte med satsningen  2021  (n=266) 2022  (n=285)  
Ökad  trygghet  eller säkerhet  för individen  79 80 
Förbättrad  arbetsmiljö  för personal  inom   
äldreomsorgen  76 76 
Kvalitetshöjning  i verksamheter  77 75 
Ökad  livskvalitet  för individen  60 69 
Ökad  självständighet  för individen  53 63 
Tid- och resursbesparingar  inom  kommu-
nen 62 51 
Ökad delaktighet för individen  50 48 
Kompetenshöjning  för personal  inom  kom-
munen  kring  välfärdsteknik  41 44 
Ökad  aktivitet  för individen*  - 42 
Ökad  trygghet/säkerhet  för närstående  44 40 
Annat  5 4 
*Fanns in te med  som svarsalternativ 2021 . 
Totalt 10 kommuner uppg er att de hade andra syften än ovanstående med sti-
mulansmedlen. Exempel på syften från fritextsvaren är att öka säkerheten vid 
läkemedelshantering samt  att öka brukartiden och därmed livskvaliteten fö r 
individen.  
Uppdelat på  verksamhetsområden har stimulansmedlen primärt använts för 
insatser i ordinärt boende och särskilda boenden för äldre men även i den 
kommunala hälso - och sjukvården  (se tabell 3 5). 
Tabell 3 5. Andel kommuner som använt stimulansmed len inom olika 
verksamhetsområden, i %, 2021 –2022  
Verksamhet sområden  2021  (n=266)  2022 (n=285)  
Äldreomsorg, ordinärt boende  86 89 
Äldreomsorg,  särskilda  boenden  84 89 
Kommunal  hälso - och sjukvård  55 63 
Annat,  ange  vad...  10 8 
I fritextsvaren uppger  23 kommuner att de har använt medlen i andra verk-
samheter än de som angavs i frågan. Av dessa  23 har : 
• 11 kommuner använt medlen inom funktionsnedsättningsområdet  (varav 4 
specificerar LSS -verksamhet ) 
• 3 kommuner använt medlen kommunövergripande  
• 3 kommuner anv änt medlen till förebyggande verksamhet  
• 2 kommuner använt medlen i dagverksamhet för äldre  
• 2 kommuner använt medlen inom individ - och familjeomsorg  
• 1 kommun använt medlen för en öppen mötesplats för äldre  
• 1 kommun använt medlen för hela socialtjänstens ve rksamhetsområde .   
 Ett spektrum av aktiviteter och investeringar i kommunerna  
Resultaten visar att kommunerna över  lag har gjort en liknande prioritering 
av de statliga stimulansmedlen 2021 som 2020  (se tabell 3 6). Läsplattor och 
smarta telefoner till enskil da är fortsatt det vanligaste användningsområdet , 
och mobil journalföring, digital nattillsyn och kompetensinsatser utgör fortfa-
rande några av de mest populära satsningarna. Under 2021 har en tydlig ök-
ning skett  av satsningar på appar, t ill exempel  för påm innelser och planering, 
och passiva larm. En minskning har skett i satsningar på kommunikation via 
videosamtal , framför  allt mellan enskilda och närstående . 
Gällande kompetens - och utbildningsinsatser  framkommer det av  fritext-
svaren att kommunerna har geno mfört olika typer  av insatser  som riktat sig 
till chefer, medarbetare och brukare. Det är vanligt att medlen använts till ut-
bildning av personal i nya verksamhetssystem och digitala arbetssätt, exem-
pelvis digital signering och dokumentation.  
Tabell 3 6. Andel kommuner som använt stimulansmedlen till olika  
områden , i %, 2021–2022  
 Användning av medel inom :  2021 (n=266)  2022 (n=285)  
Läsplattor, smarta telefoner – för kommunikation, på-
minnelser, träning m ed mera  för enskilda  43 42 
Digital nattillsyn  31 27 
Utrustning eller system för mobil journalföring  27 27 
Kompetens - och utbildningsinsatser inom välfärdsteknik  23 26 
Digitala lås till hemtjänstmottagarens bostäder/digi-
tala nyckel -gömmor  19 24 
Digitala sällskapsdjur, t ill exempel  i form av robot-
katter  18 23 
Appar, t ill exempel  för minnesövning, eller i annat 
syfte  9 22 
Utrustning eller system för kommunikation mellan per-
sonal och enskilda individer via videosamtal  22 20 
Utrustning eller system för kommunikation mellan en-
skilda individer och närstående via videosamtal  29 19 
Digitala trygghetslarm  16 19 
Internetuppkoppling (wifi eller kabel) i särskilda boen-
deformer (tillgänglighet för de boende)  19 18 
Läkemedelsdispenser (medicinrobot, medicinauto-
mat)  14 17 
Digitala planeringsverktyg, t ill exempel  schemaplane-
ringssystem för hemtjänstpersonal etc.  19 16 
Passiva larm eller sensorer  9 14 
Gps-larm  10 13 
Utrustning eller system för säker identitet och behörig-
hetsidentifikation  10 12 
Digital tillsyn under dagen  12 9 
Inkontinens -sensorer  3 6 
Annat  41 42 
En stor andel av kommunerna uppger att de har använt  medlen inom andra 
områden. Nedan följer en sammanställning över de användningsområden 
som fler än en kommun har angett i sina fritextsvar, presenterade i fallande   
74 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 skala utifrån förekomst . Vanligast i fritext svaren  är att kommunerna har an-
vänt medel till digitala medicin skåp. Här syns en tydlig ökning från 2020 , då 
endast 4 kommuner uppgav att de gjort satsningar inom detta område.  
Exempel på a nnan typ av välfärdsteknik:  
• digitala medicin skåp (23)  
• olika typer av aktivitetsskärmar, bildskärmar och smart -tv (15) 
• digital signering av HSL -insatser (12)  
• interaktiva ljusprojektorer  eller aktiveringsprojektorer (12)  
• projektledare , verksamhetsutvecklare  eller samordnare för utveckling av 
välfärdsteknik (12)  
• VR-teknik (8)  
• andra typer av digitala lås (7 , varav 5 avser digitala lås i särskilt boende)  
• musikvästar (6)  
• andra typer av larmsystem (5)   
• andra typer av digitala hjälpmedel, t ill exempel  för planering och träning 
(4) 
• digitala  och interaktiva spel för st imulering (4)  
• nytt verksamhetssystem eller uppdatering av befintligt system (4)  
• arbete med upphandling (4)  
• kartläggning, utredning och planering (4)  
• digitala nyckel - och förvaringsskåp (3)  
• utrustning och system för mobil dokumentation och informationsspri dning 
för personal (3)  
• utrustning för videokonferens och distansutbildningar för personal, till ex-
empel  kameror och anpassade rum (3)  
• motoriserat draglakan (3)  
• duschrobotar , intelligenta toaletter , dusch - och torkbidé (3)  
• digitala träningscyklar med ljud - och videostöd (2)  
• musikkuddar (2)  
• förtätning av datorer och mobiler (2)  
• installation av teknik och systemförvaltning (2)  
• digital fåtölj och lyftstolar (2)  
• skanner för urinblåsa (2)  
• uppstignings - och vridsängar (2)  
• säker digital kommunikation (2)  
• autom atiserade processer (2)  
• digitala verktyg och webbplattformar för att öka delaktighet och minska 
ensamhet hos äldre (2) .  
Vidare har vissa kommuner använt medlen för att stärka brukarinvolvering. 
Här nämns till exempel visnings - och testrum för digital tek nik, resursperson 
som stöd för att introducera ny teknik till brukare, utlåningsverksamhet av 
välfärdsteknik till omsorgsboenden  (till exempel digitala sällskapsdjur och 
musikkuddar) , konsultstöd för att öka hemtjänstbrukares inflytande, digitala 
invånardi aloger och projekt för ökad delaktighet vid digitala inköp.    
 Stimulansmedlens måluppfyllnad  
I enkäten fick kommunerna frågan om huruvida de bedömer att stimulans-
medlen har bidragit till att målen med satsningen har uppnåtts. Totalt 63 pro-
cent av kommunerna svarade att medlen  har bidragit till att målen har upp-
fyllts i hög grad , och 37 procent svarade att medlen bidragit till att målen har 
uppfyllts i viss utsträckning. Ingen av kommunerna ansåg att medlen  inte bi-
dragit alls till att uppnå målen. I fritextsva ren uppger  dock  flera kommuner 
att de ännu inte hunnit utvärdera satsningarna och där för inte kan uttala sig 
om måluppfyllnad i sin helhet.  
Många kommuner uttrycker att medlen har bidragit till att välfärdsteknik 
kan införas mer strukturerat och ändamålsen ligt; kommunerna har kunnat 
ägna sig åt förändringsprocessen i större utsträckning och avsätta resurser för 
att planera tillvägagångssätt, involvera medarbetare och brukare  samt  testa 
och utvärdera teknik . Flera kommuner beskriver denna process som en fram-
gångsfaktor för att lyckas med implementeringen av ny välfärdsteknik. Vissa 
kommuner beskriver hur medlen har bidragit till att sprida redan befintlig 
välfärdsteknik och introducera den till fler medarbetare och brukare.  
Några kommuner lyfter negativa aspe kter med stimulansmedlens utform-
ning. Framför  allt nämns att medlen löper över för kort tid vilket försvårar 
långsiktig planering och i nförande . Dessa kommuner uttrycker att de hade 
behövt mer tid för att planera och implementera förändringen. Ett an nan 
aspekt s om lyfts är  att resurserna endast  räcker till genomförande av pilot-
verksamhet , inte till breddinförande.  
Många kommuner lyfter vikten av att kunna genomföra pilot verksamhet , 
testa ny teknik och utvärdera den utifrån kommunens egna behov och förut-
sättningar, vilket stimulansmedlen har bidragit till. I vissa fall har kommu-
nerna inte uppnått önskat resultat med pilotverksamheten  utan i stället sett 
över andra lösningar , vilket  i sig varit en viktig lärdom.  
I fritextsvaren framkommer att kommunerna är b eroende av stimulans-
medlen i olika utsträckning. Vissa, framför  allt mindre , kommuner  understry-
ker att stimulansmedlen är en förutsättning för deras digitala utveckling . 
Andra kommuner ser stimulansmedlen som ett komplement till redan på-
gående arbete eller  som ett verktyg för att snabba på en redan befintlig ut-
vecklingsprocess.    
76 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 Diskussion  
Detta avsnitt fokuserar på skillnader i den digitala utvecklingen över tid, mel-
lan olika verksamhetsområden och  mellan  olika  kommunstorlekar. Vidare 
kommer några centrala  resultat från rapporten lyftas och diskuteras mer ingå-
ende.  
Skillnader över tid  
Styrning och kvalitetsledning  
Kommunernas arbete med styrning och kvalitetsledning går framåt inom 
många områden. Exempelvis har en uppgång skett vad gäller förekomsten av 
kvalitetsledningssystem som omfattar välfärdsteknik  och användningen av 
strukturerad dokumentation i kommunernas kvalitetsarbete. Samtidigt har det 
inte skett någon ökning i förekomsten av styrande dokument för välfärdstek-
nik och e -hälsa. Årets resultat vis ade att omkring 40 procent av kommunerna 
saknar strategier på lång sikt för införande och användning av e -hälsa, väl-
färdsteknik och digitalisering samt  att omkring 80 procent saknar handlings-
planer som är tids och resurssatta. Socialstyrelsen bedömer att det finns rum 
för utveckling i kommunernas arbete med styrande dokument.  
Även om kommunernas informationssäkerhet sarbete  går framåt identifierar 
Socialstyrelsen fortfarande förbättringspotential inom området . Ett sätt att 
främja utveck lingen kan vara ett utökat nationellt stöd, framför  allt riktat till 
de kommuner som inte kommit lika långt inom området, exempelvis mindre 
kommuner.  
När det gäller  ledningssystem för informationssäkerhet (LIS) visar årets 
rapport att 55 procent av kommune rna saknar ett LIS som avser  den kommu-
nala hälso - och sjukvården och att 58 procent  saknar  ett LIS som avser  soci-
altjänsten. När det gäller  uppföljning av risker och behov av utveckling av in-
formationssäkerhet inom socialtjänsten  har 52 procent av kommuner na inte 
genomfört en sådan uppföljning under 2021, var e sig inom äldreomsorgen, 
individ - och familjeomsorgen eller funktionshinderområdet. I den kommu-
nala hälso - och sjukvården är motsvarande siffra 60 procent .  
Vad gäller klassificering av information som  avser konfidentialitet, riktig-
het och tillgänglighet har 25 procent av kommunerna inte g enomfört  en så-
dan klassning inom socialtjänsten respektive 37 procent i den kommunala 
När det gäller  stark autentisering inom socialtjänsten är  det 3 procent av 
kommunerna som inte kräver det i något  system som ger personal åtkomst 
till känsliga personuppgifter över öppna nät och endast 45 procent av kom-
munerna som kräver  det för  samtlig a system.  
Socialstyrelsen bedömer att det finns rum för utv eckling i kommunernas 
informationssäkerhetsarbete inom alla dessa områden. I Socialstyrelsens fö-
reskrifter och allmänna råd om journalföring och behandling av   
 personuppgifter i hälso - och sjukvården (HSLF -FS 2016:40) finns närmare 
angivet vilka krav som st älls på vårdgivares arbete med informationssäker-
het. I föreskriften framkommer inga krav på LIS men det framgår att vårdgi-
varen bör använda svenska standarder för informationssäkerhet  när lednings-
systemet byggs upp och att kraven på informationssäkerhet sk a integreras 
med de övriga krav som ledningssystemet omfattar. I föreskriften framkom-
mer även att vårdgivaren fortlöpande ska bedöma om det finns risker för hän-
delser i verksamheten som kan medföra att  föreskriften s krav  inte uppfylls.  
Ojämn utveckling av  välfärdsteknik  
Utvecklingen av välfärdsteknik i kommunerna är mångfacetterad . Även om 
användningen över  lag har ökat sedan 2020 finns det många områden där ut-
vecklingen står still eller där det har skett en nedgång. Den största ökningen 
av välfärdsteknik  återfinns inom ordinärt boende för äldre, särskilda boende-
former för äldre och den kommunala hälso - och sjukvården, men även här 
har det skett vissa minskninga r jämfört med  2021 års resultat. Den största 
nedgången av välfärdsteknik återfinns inom stöd - och serviceboenden för 
personer med funktionsnedsättning.  
Vidare skiljer sig även utvecklingen av de olika typerna av välfärdsteknik 
åt. Det är inte samma teknik som ökar eller minskar inom  de olika  verksam-
hetsområdena . Trots denna diskrepans  framkommer vis sa gemensamma ten-
denser. Nedan är några exempel på övergripande upp - och nedgångar  i kom-
munernas användning av välfärdsteknik : 
• Det har skett en klar uppgång av digitala lås till enskildas bostäder i nom 
socialtjänsten och den kommunala hälso - och sjukvården . 
• Videostöd för samordnad individuell planering (SIP) vid utskrivning från 
slutenvård har ökat inom socialtjänsten  och den kommunala hälso - och 
sjukvården . 
• Digitalt stöd för fysisk träning eller aktivering har ökat i den kommunala 
hälso - och sjukvården och  socialtjänsten , med undantag för stöd - och ser-
viceboenden för personer med funktionsnedsättning .  
minskat  inom socialtjänsten . 
• Videostöd för SIP vid andra tillfällen än utskrivning fr ån slutenvård har 
minskat i den kommunala hälso - och sjukvården och socialtjänsten , med 
undantag för ordinärt boende för personer med funktionsnedsättning .  
• Digitalt stöd för eller träning i dagliga aktiviteter  har minskat i nom social-
tjänsten , med undantag  för ordinärt boende för äldre där användningen lig-
ger kvar på samma nivå som 2021 . 
• Andel kommuner med gps-larm ligger kvar på samma nivå som 2021 . 
Dock har antal et personer med gps-larm ökat inom ordinärt boende . 
• Antalet personer med digital tillsyn , både  nattetid och dagtid,  har öka t 
inom ordinärt boende . 
• Antalet personer med läkemedelsfördelare har ökat i den kommunala 
Nedgångarna i välfärdsteknik utgörs  delvis av ett minskat antal kommuner 
som har tekniken i pilotverksamhet 2022  jämfört med 2021. Men resultatet   
78 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 har också visat exempel där nivån av breddinförande har minskat. Dock är 
det viktigt att vara försiktig i tolkningen av detta resultat ; det kan spegla en 
faktisk förändring, det vill säga att nivån av breddinförande har sjun kit, men 
det kan också vara ett resultat av skillnader i respondenternas tolkning av frå-
gan och kunskap om kommunen. Socialstyrelsen kommer att genomföra  en 
mer ingående analys av denna variation framöver för att utröna hur utveckl-
ingen av välfärdsteknik s er ut i kommunerna, framför  allt hos de kommuner 
som pendlar i sina svar om breddinförd teknik över tid . 
Minskning av  digital kommunikation  
Den största övergripande minskningen  av välfärdsteknik har skett  inom digi-
tal kommunikation mellan enskilda och per sonal eller närstående. Minsk-
ningen har skett både i pilotverksamhet och breddinförande och är tydligast 
inom särskilda boendeformer för äldre . Där har kommunernas användning 
sjunkit från 76 procent 2021 till 58 procent i år.  
Vid dialog erna om resultatet med SKR Kompetenscenter välfärdsteknik 
och SKR:s nationella nätverk för digitalisering inom socialtjänsten framkom-
mer att denna nedgång  kan bero på en osäkerhet som uppkom 2021  vad gäl-
ler vilka tekniska lösningar och molntjänster som får användas för digit al 
kommunikation. Enligt SKR:s kompetenscenter och SKR:s nätverk resulte-
rade detta i att många kommuner  valde att avsluta de lösningar som de tidi-
gare använt, eller  pausa pågående införande n, för att hitta alternativa lös-
ningar för molntjänster  och digital a system .  
Ett närliggande område där det också skett en minskning är videostöd för 
SIP vid andra tillfällen än utskrivning från slutenvård. Också här är minsk-
ningen  tydligast inom särskilda boendeformer för äldre där andelen kommu-
ner med denna teknik mins kat från 78 procent 2021 till 63 procent i år. Även 
här framhåller SKR :s kompetenscenter och SKR:s nätverk att denna nedgång 
kan vara kopplad till en osäkerhet gällande informationssäkerheten för olika 
tekniska lösningar.  
Utvecklingen av videostöd för SIP  vid utskrivning från slutenvård har gått 
i motsatt riktning och ökat inom de flesta områden. En anledning till detta 
kan vara att regionen ofta tillhandahåller teknik för SIP vid utskrivning från 
slutenvård , till skillnad från teknik för SIP vid andra til lfällen. I dialogen med 
SKR:s nätverk  framkommer att regionernas lösningar för SIP ofta skiljer sig 
från kommunernas och att de därför eventuellt inte påverkats på samma sätt  
av osäkerheten kring  videomöte ns informationssäkerhet .  
Pandemins effekter  
I förra årets rapport konstaterade Socialstyrelsen att pandemin inneburit att 
införandet av teknik både har snabbats på och pausats. Pandemin har innebu-
rit att kommunerna tvingats använda digitala lösningar i högre utsträckning. 
Men den har också bromsat utveck lingen eftersom resurser som tidigare gått 
till digital verksamhetsutveckling har omprioritera ts. Trots pandemins effek-
ter ökade välfärdstekniken inom fler a områden 2021 jämfört med 2020.  
I år kan Socialstyrelsen jämföra resultaten mellan två olika situat ioner av 
pandemi  – januari 2021 och januari 2022 , och å rets resultat visar en minskad 
användning av flera typer av välfärdsteknik jämfört med 2021. SKR Kompe-
tenscenter välfärdsteknik  och SKR:s nationella nätverk för digitalisering   
 inom socialtjänsten lyfter att en möjlig förklaring till de nna nedgång  är en ef-
tersläpning i effekterna av pandemin. Ofta har införande av välfärdsteknik 
lång startsträcka med planering, pilot verksamhet  och utvärderingar. Under 
2021 är det sannolikt att kommunerna arbetade vidare med projekt som på-
börjats redan före pandemin medan utvecklingen i år har bromsats upp ef-
tersom färre nya projekt påbörjades 2020 och 2021.  
Skillnader mellan äldre - och 
funktionshinderområdet  
Utifrån tabellerna i rapporten kan man utläsa att nivåerna av välfärdsteknik är 
högre inom äldreområdet  än funktionshinderområdet samt att det skett en 
större uppgång  inom äldreområdet  i år. Detta resultat kan dock vara missvi-
sande på grund av en snedvridning i det statistiska underlaget.  
I rapporten redovisas välfär dsteknik som beviljas enligt socialtjänstlagen 
(SoL) separat från teknik som förskrivs enligt hälso- och sjukvårdslagen 
(HSL). Enkäten inkluderar inte heller den välfärdsteknik som förskrivs av 
regioner eller som köps av enskild a på konsumentmarknaden.31 I redovis-
ningen av välfärdsteknik i nom socialtjänsten exkluderas därmed  den teknik 
som förskrivs enligt HSL, till exempel digitala hjälpmedel. Detta medför att  
verksamhets områden  som har en hög förskrivning av välfärdsteknik enligt 
HSL missgynnas  i resultatr edovisningen , medan områden  där merparten av 
tekniken beviljas enlig SoL gynnas.  
Det kan antas att förskrivningen av välfärdsteknik enligt HSL är högre 
inom funktionshinderområdet  än äldre området . Exempelvis är förskrivningen 
av kognitiva hjälpmedel och ko mmunikationshjälpmedel högre för yngre än 
för äldre personer, vilket framgår i Socialstyrelsens rapport Uppdrag statistik 
på hjälpmedelsområdet – slutrappor t [26]. Dessutom sker förskrivning av di-
gitala hjälpmedel inom funktionshinderområdet i hög utsträckning av region-
erna, till exempel via habiliteringen.  Utifrån detta resonemang är det möjligt 
att de skillnader som rapporten uppvisar mella n målgrupperna i grunden byg-
ger på  skillnader i hur  välfärdstekniken tillhandahåll s, inte på skillnader i  till-
gång till  tekni k. 
På grund av denna eventuella snedvridning  lämpar sig inte jämförelser 
mellan enkätresultatet  för äldreområdet  och funktionshinderområdet  vad gäl-
ler flera typer av välfärdsteknik. Dock kan en jämförelse vara av intresse vad 
gäller  teknik som  inte förskrivs enligt HSL. I tabell 3 7 har Socialstyrels en 
samlat några sådana exempel.  
  
31 Vad gäller läkemedelsfördelare inkluderas de som tillhandahålls av regionen som ett särskilt svarsalternativ.    
80 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 Tabell 3 7. Andel kommuner som har olika typer av välfärdsteknik  tillgäng-
liga i socialtjänstens verksamheter , i %, 2022  
Typ av välfärdsteknik  Ordinärt 
boende 
för äldre 
(n= 288)  Ordinärt bo-
ende för 
personer 
med funkt-
ionsne dsätt-
ning (n= 288)  Särskilda 
boendefor-
mer för 
äldre  
(n= 282)  Stöd - och 
serviceboen-
den för per-
soner med 
nedsättning 
(n= 281)  
Tillsyn nattetid med digital 
teknik  78 43 50 29 
teknik  31 20 32 16 
Samordnad individuell p lane-
ring (SIP) med stöd av video 
inför utskrivning från sluten-
vård  81 76 75 70 
Samordnad individuell plane-
ring (SIP) vid andra tillfällen  79 78 72 70 
Digitalt lås till enskildas  
bostäder  81 40 65 25 
Tabellen visar genomgående högre n ivåer av välfärdsteknik som riktas till 
äldre, framför  allt v ad gäller  digitala lås och digital tillsyn. Vissa nivåskillna-
der kan förklaras av målgruppernas olika behov och förutsättningar samt 
skillnader i verksamheternas utformning och personalsammansätt ning, me-
dan andra skillnader kan vara svårare att motivera.  
En aspekt som kan påverka denna diskrepans är de statliga stimulansmedel 
som särskilt inriktar sig på utveckling av välfärdsteknik inom äldreområdet. I 
dialoge rna med SKR Kompetenscenter välfärds teknik och SKR:s nationella 
nätverk för digitalisering inom socialtjänsten lyfts detta som en faktor som 
kan medföra att kommunerna gör större satsningar inom äldreområdet. En 
annan aspekt som framkom var att välfärdsteknik inom äldreområdet kan ha 
en högr e priorite t i kommunerna på grund av kommunernas  demografiska ut-
maning med en åldrad befolkning vars behov behöver mötas på ett hållbart 
och resurseffektivt sätt.  
En ytterligare aspekt som betonades i dialoge rna med SKR :s kompetens-
center  och SKR:s nätverk är att funktionshinderområdet länge har legat i 
framkant när det gäller  digitala hjälpmedel. Satsningarna inom äldreområdet 
kan där med ses som ett sätt att komma i  kapp den digitala utveckling som re-
dan skett inom funktionshinderområdet. Dock visar tabell 37 att denna ut-
veckling inte genomsyrar alla områden.  
Skillnader mellan socialtjänstens 
verksamhetsområden  
Resultatet har visat att socialtjänstens verksamhetsområden skiljer sig åt i 
den digitala utvecklingen. Vad gäller  användningen av ICF , KSI och stark 
autentisering har äldreomsorgen och funktionshinderområdet kommit längre 
än övriga områden. Detta gäller både vid myndighetsutövning och utförar-
verksamhet. Äldreomsorgen uppvisar något högre resultat än funktionshin-
derområdet medan övriga verksamhetsområ den ligger på en relativt jämn   
 lägre nivå. Arbetsmarknadsinsatser och ekonomiskt bistånd uppvisar ofta de 
lägsta resultaten gällande ICF, KSI och stark autentisering. Ett annat område 
där äldreomsorgen uppvisar det högsta resultatet , och arbetsmarknadsinsa tser 
det lägsta , är inom mobil dokumentation för personalen.  
Området e konomiskt bistånd uppvisar klart högre resultat än övriga verk-
samhetsområden gällande automatisering och säker kommunikation mellan 
enskilda och socialtjänstpersonal. Inom området barn och unga erbjuder flest 
kommuner minst en e -tjänst. Området barn och unga uppvisar också den 
högsta nivån av användning av strukturerade uppgifter i kvalitetsarbete.  
Dessa skillnader mellan verksamhetsområden har även identifierats i Soci-
alstyrelsens tidi gare rapporter och speglar på många sätt de olika områdenas  
skilda  arbetssätt och förutsättningar.  
Skillnader mellan socialtjänst och 
kommunal hälso - och sjukvård  
Vid en jämförelse mellan den digitala utvecklingen i socialtjänsten respektive  
den kommunala  hälso - och sjukvården framkommer vissa skillnader men 
över lag är de inte så markanta. Socialtjänsten uppvisar högre resultat inom 
exempelvis styrande dokument, utvärderingar av digitaliseringens effekter, 
uppföljning av risker samt behov av utveckling nä r det gäller informationssä-
kerhet och klassning av information som avser konfidentialitet, riktighet och 
tillgänglighet. Den kommunala hälso - och sjukvården uppvisar i sin tur högre 
resultat vad gäller användning av ledningssystem för informationssäkerhet 
(LIS) och klassificering enligt ICF.  
Vad gäller  välfärdsteknik är utvecklingen svår att jämföra eftersom  ty-
perna av teknik skiljer sig åt mellan socialtjänsten och den kommunala hälso - 
och sjukvården. Vidare försvåras jämförelser eftersom  nivåerna av välf ärds-
teknik inom socialtjänstens olika verksamhetsområden skiljer sig så pass 
mycket  åt. Över  lag visar årets enkätresultat att skillnaderna i välfärdsteknik 
mellan den kommunala hälso - och sjukvården och socialtjänsten inte är lika 
markanta som skillnadern a mellan socialtjänstens  verksamhetsområden ; ni-
våerna av välfärdsteknik i den kommunala hälso - och sjukvården ligger ofta 
mitt mellan nivåerna av välfärdsteknik in om socialtjänsten.  
Även när det gäller digitalt stöd riktat till personalen i form av mobil doku-
mentation och digitala planeringsverktyg  ligger den kommunala hälso - och 
sjukvården mitt mellan socialtjänstens områden.  
Skillnader mellan kommunstorlekar  
Trots att Socialstyrelsen i år har justerat storleksindelningen av kommunerna 
återkommer många tendenser från 2021. Både i år och 2021 uppvisar de 
större kommunerna högre nivåer  vad gäller  styrning, kvalitetsledning och in-
formationssäkerhet medan storleken på kommunen har mindre påverkan på 
själva i nförandet  av välfärdsteknik. De större kommunerna u ppvisar även 
högre nivåer av e -tjänster. Socialstyrelsen har  dock  inte kontrollerat enkätre-
nomi, demografi, socioekonomi eller geografi. Det är alltså  möjligt att de   
82 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 tendenser som Socialstyrelsen identifierar gällande kommunstorlek förklaras 
av en tredje faktor. En fråga för Socialstyrelsens framtida undersökningar är 
att studera dessa andra typer av faktorer.  
I dialoge rna med SKR Kompetenscenter välfärdsteknik och SKR:s nation-
ella nätverk för digitalisering inom socialtjänsten framkommer att de delar 
bilden av att de större kommunerna har kommit längre vad gäller  styrning, 
kvalitet sledning  och informationssäkerhet. En möjlig orsak till detta som 
lyfts är att de större kommunerna har  mer resurser för att kunna arbeta med 
dessa frågor och tillgång till rätt kompetens i högre utsträckning ; de mindre 
kommunerna saknar tid, resurser, personal och kompetens för att kunna prio-
ritera detta område.  
I rapporten framkom att de näst största kom munerna ofta ligger i framkant 
gällande implementering av välfärdsteknik medan de största kommunerna 
inte utmärker sig jämfört med  de mindre kommunerna. Att de största kom-
munerna har svårigheter att implementera välfärdsteknik känns igen av 
SKR:s kompetens center och SKR:s  nätverk . En möjlig orsak till detta som 
lyfts är att det kan vara svårare för de riktigt stora kommunerna att bred-
dinföra teknik eftersom det blir ett för omfattande projekt som involverar så 
många människor  – både i antal som ska använda själva tekniken och i 
mängden personal och beslutsfattare som behöver involveras i processen. Det 
kan också handla om längre beslutsvägar och svårigheter i samarbete mellan 
många olika förvaltningar.  
SKR :s kompetenscenter och SKR:s nätverk menar  att mindr e kommuner 
kan ha lättare att implementera välfärdsteknik eftersom de , i motsats till de 
största kommunerna , är mer flexibla och kan införskaffa och införa teknik på 
ett enklare sätt ; förutsättningarna för en eldsjäl att driva igenom en föränd-
ring är bättr e. Att organisationen är mindre kan också göra det lättare att 
uppnå enighet. Samtidigt kan de mindre kommunerna sakna de resurser som 
krävs för att breddinföra välfärdsteknik. De näst största kommunerna blir en-
ligt detta resonemang en bra medelväg mellan den mindre kommunens effek-
tivitet och den större kommunens resurstillgång. Storleken på kommunen kan 
således både vara en tillgång och ett hinder beroende på vilken aspekt av di-
gitaliseringen som studeras.  
I 2021 års rapport bedömde Socialstyrelsen att de  mindre kommunerna är i 
större behov av nationellt stöd och att nationella aktörer behöver säkerställa 
att de mindre kommunerna har förutsättningar att ta del av det stöd som ges. I 
år gör Socialstyrelsen samma bedömning, med tillägget att stöd även kan be-
höva riktas utifrån andra faktorer än kommunstorlek. Exempelvis behöver 
aspekter som demografi och ekonomi vägas in när nationella aktörer utfor-
mar sitt stöd.  
Skillnader mellan kommuner och privata 
utförare  
Enkäterna är inte utformade  för jämförelser mel lan privata utförare och kom-
muner. En jämförelse försvåras av att enkät frågorna behandlar olika verk-
samhetsområden. Exempelvis omfattar den kommunala enkäten särskilda   
 boendeformer för äldre, där korttidsboenden och biståndsbedömda trygghets-
boenden inklude ras, medan den privata enkäten endast omfattar särskilt bo-
ende för äldre. En annan faktor som komplicerar jämförelser är den lägre 
svarsfrekvensen hos de privata utförarna (5 8 procent) jämfört med kommu-
nernas svarsfrekvens (99 procent).  
Ett område där det dock finns jämförbara uppgifter är mobil dokumentat-
ion i hemtjänsten. Här uppvisar resultatet av enkäten till privata utförare 
högre resultat än kommunernas enkät. Totalt 72 procent av de företag som 
bedriver hemtjänstverksamhet angav att all mobil persona l har tillgång till ut-
rustning för att kunna dokumentera mobilt i verksamhetssystemet. I den 
kommunala enkäten var motsvarande siffra 62 procent, men här inkluderas 
både kommuner som bedriver hemtjänst helt i egen regi och delvis i egen 
regi. Av de kommune r som bedriver hemtjänst helt i egen regi uppg av 64 
procent att all personal har tillgång till utrustning för att dokumentera mobilt.  
Ett annat område där det finns jämförbara uppgifter är internettillgång i 
särskilt boende för äldre. Resultatet  visar att  de företag som driver särskilt 
boende för äldre uppvisar högre nivåer av internettillgång i enskildas rum el-
ler lägenheter jämfört med kommunala boenden. Av de privata företagen 
angav 15 företag (83 procent) att de erbjuder denna internettillgång i samtli ga 
särskilda boenden för äldre (totalt 158 boenden) medan 3 företag (7 procent) 
inte erbjuder denna internettillgång i något av sina boenden (totalt 18 boen-
den). Av de 282 kommuner som besvarade frågan angav 60 procent att de er-
bjuder denna internettillgån g i samtliga särskilda boenden för äldre medan 13 
procent inte erbj uder det i något boende.  
Socialstyrelsen kommer se över möjligheten att i framtida studier anpassa 
enkätundersökningarna för att kunna jämföra den digitala utvecklingen i 
kommunal och priv at regi inom fler områden.  
Socialstyrelsen konstaterade i 2020 och 2021 års rapport er att breddinföran-
det av välfärdsteknik går långsamt i kommunerna. Samma slutsats kan dras i 
år, beroende på hur man väljer att defin iera begreppet breddinförande.  
Om man definierar breddinförande så som Socialstyrelsen har gjort i enkä-
ten, det vill säga att kommunen har tagit beslut om att alla inom målgruppen 
kan, eller kommer att kunna, ta del av tekniken, uppvisar kommunerna öve r 
lag höga nivåer av breddinförd välfärdsteknik i jämförelse med teknik i pilot-
verksamhet. Samma mönster framkom i 2021 års rapport. Men om man defi-
nierar breddinförande som att en produkt har fått stor spridning i en kommun 
är bilden en annan. Resultatet både i år  och 2021 visar att många kommuner 
endast har ett fåtal personer som utrusta ts med tekniken trots att den är bred-
dinförd ; i vissa fall saknas användare helt.    
Denna diskrepans visar att kommunerna har en utmaning  – inte bara i att 
få till beslut om breddinför ande  utan att också i att sprida välfärds teknik en 
inom kommunen. Här är det relevant att skilja mellan att enskilda  har tillgång 
till välfärdsteknik i teorin och i praktiken. Att det finns ett politiskt beslut om 
att enskilda  ska kunna ta del av en viss teknik är inte samma sak som att  en-
skilda  faktiskt har denna tillgång. En tillgång i praktiken förutsätter att   
84 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 brukarna , patienterna  och deras  närstående  har information om att tekniken 
finns tillgänglig och tillräcklig kunskap om och förståelse fö r vad tekniken 
innebär. De n är också beroende av att den personal som beviljar tekniken har 
tillräcklig kännedom och kunskap om tekniken.  
Här väcks frågor om hur implementeringen ser ut i de kommuner där en 
teknik är  breddinför d men  användande t är lågt: Har medarbetare, brukare, 
patienter och närstående  involverats i tillräckligt hög grad? Finns det tillräck-
lig kännedom och kunskap om tekniken i kommunen?  
Att det finns beslut om breddinförande är dock ett viktigt steg för att till-
gängliggöra tekniken för alla kommuninvånare som beh över och önsk ar en 
viss teknik. Det centrala med ett breddinförande är den jämlika tillgången till 
välfärdsteknik, inte hur många som använder den. Det är dock svårt att be-
döma hur stort det verkliga behovet av välfärdsteknik är och om kommu-
nerna möter detta behov. Denna fråga diskuterades med SKR Kompetenscen-
ter välfärdstekni k som  lyfter fram värdet av att analysera behovet s 
omfattning  trots svårigheter i att fastställa den exakta nivån. Att användandet 
av välfärdsteknik är mycke t högre i vissa kommuner jämfört med andra, vil-
ket denna och 2021 års rapport visar, kan tyda på att det finns ett behov av 
välfärdsteknik som kommuner med få användare inte möter. Men skillna-
derna kan också härledas till andra faktorer till exempel  demogr afi. 
Socialstyrelsen kommer se över möjligheten att studera antal et användare 
inom fler typer av välfärdsteknik.  Denna rapport har endast undersökt antal 
användare inom digital tillsyn, gps-larm och läkemedelsfördelare . Mer kun-
skap om skillnader i utbredni ng mellan olika tekniker och kommuner ge r en 
bättre bild av hur breddinförandet i kommunerna ser ut i praktiken. Vidare 
behöver behovet tydligare utredas, exempelvis genom  intervjuer med brukar-
organisationer och föreningar.  
Rapporten har lyft upp framgångsfaktorer och hinder gällande kommunernas 
utveckling av e -hälsa och välfärdsteknik. Nedan utvecklas resonemanget 
kring  vissa av dessa faktorer.  
Resurser  
Resurser är dels en fråga om kommuners egen prioritering och planering,  där 
det är av stor vikt att kommunen satsar och avsätter resurser för digitali-
seringsarbetet , dels  en fråga om nationella medel behöver skjutas till för att 
främja utvecklingen.  
Ett exempel på nationella medel är de stimulansmedel för digitalisering 
inom  äldreomsorgen som redovisas i denna rapport. I fritextsvaren uppgav 
vissa, framför  allt mindre , kommuner  att de är beroende av dessa medel för 
sin digitala utveckling. Samtliga kommuner angav att stimulansmedlen har 
bidragit till att uppnå målen med deras  satsningar. Samtidigt lyfte några kom-
muner upp att stimulansmedlen löper för kort tid  vilket försvårar långsiktig 
planering och implementering. Denna synpunkt framfördes även i dialogen 
med SKR:s nationella nätverk för digitalisering inom socialtjänsten . Stats-
kontoret för ett liknande resonemang i sin uppföljning av Vision e -hälsa 2025 
och betonar vikten av långsiktigt statligt stöd  [19].    
 I årets enkät tillfrågades kommunerna om huruvida de har en tids - och re-
surssatt handlingsplan för införande av e -hälsa, välfärdsteknik och digitali-
sering. Resultatet visade att omkring en femtedel av kommunerna hade detta.  
Socialstyr elsen kan konstatera att det finns behov av mer långsiktig resurs-
planering vad gäller  välfärdsteknik och e -hälsa både på kommunal och på 
nationell nivå.  
Det är centralt att kommunerna har en plan för införandet av digital tekni k 
och styrande dokument som ger uttryck för mål, avsatta resurser, implemen-
tering, uppföljning och förvaltning på lång sikt. Resultatet av årets enkät vi-
sade att förekomsten av styrande dokument för e -hälsa och välfärdsteknik har 
legat på omkring 70 procent se dan 2017. Vidare framkom både i år och 2021 
en diskrepans mellan kommunstorlekar , där de större kommunerna har sty-
rande dokument i högre utsträckning än de mindre kommunerna. Socialsty-
relsen konstatera r att det finns rum för utveckling i kommunernas arbete  med 
styrande dokument och handlings planer. Här kan mer nationellt stöd, till ex-
empel  kunskaps - och metodstöd, bidra till utvecklingen .  
Eftersom kommunstorlek tycks spela stor roll gällande styrning men 
mindre roll för implementering väcks frågan om hur k opplingen ser ut mellan 
en kommuns arbete med styrning och själva införandet av välfärdsteknik. Ut-
ifrån resultatet i rapporten är det inte självklart att styrande dokument, hand-
lingsplaner och strukturerad planering är avgörande för e tt införande. Här är 
det relevant att skilja mellan att en teknik införs och att den implementeras  
långsiktigt och ändamålsenligt för de som ska använda den. I det senare fallet 
kan det vara av stor vikt att implementeringen är kopplad till bredare strate-
gier och mer långsiktig a mål i kommunen, vilka  också är förankrade hos 
medarbetare , brukare , patienter och närstående . Dessutom kan en sådan typ 
av implementering öka användningen av den införda tekniken.  
En viktig framgångsfaktor för den digitala utvecklingen är a tt analysera nyt-
tan med förändringen utifrån effekter för e nskilda , personal, organisation och 
ekonomi. Resultatet från årets enkät visar att en majoritet av kommunerna 
inte har genomfört någon av utvärdering av effekterna av sin digitalisering de 
senaste två åren. De större kommunerna har genomfört utvärderingar i högre 
utsträckning än de mindre kommunerna. Flera kommuner anger pandemin 
som orsak till att de inte har kunnat prioritera utvärderingar de senaste två 
åren.  
Socialstyrelsen har svårt att bedöma  hur stor påverkan pandemin har haft 
på kommunernas arbete inom detta område ; eftersom enkätfrågan är ny för i 
år kan inga jämförelser göras med tidigare år. Socialstyrelsen  uppmuntrar  
dock  fler kommuner att  genomföra  nyttoanalyser och utvärderingar av dig ita-
liseringens effekter  framöver . Socialstyrelsen bedömer att det finns behov av 
ökat nationellt stöd, till exempel  kunskaps - och metodstöd, till kommunerna 
inom detta område  – framför  allt riktat till de kommuner som har svårt att ge-
nomföra denna typ av a nalyser på egen hand, exempelvis mindre kommuner.    
86 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 Involvering  
Att involvera medarbetare, brukare och närstående  i ett tidigt stadium är 
centralt för att uppnå en ändamålsenlig implementering. Ny a arbetssätt och 
ny teknik behöver utgå från behovet hos de m som ska nyttja den. I fritextsva-
ren om de statliga stimulansmedlen framkom att vissa kommuner har använt 
medlen till att stärka denna typ av involvering. Här nämns exempel som vis-
nings - och testrum för digital teknik, resursperson er som stöd för att introdu-
cera ny teknik, utlåningsverksamhet av välfärdsteknik till omsorgsboenden 
och digitala invånardialoger. Även om många kommuner redan arbetar med 
denna typ av involvering ser Socialstyrelsen utvecklingspotential inom detta 
område , där behovsanalyser och tjä nstedesign får ett större utrymme i ge-
nomförandeprocessen.  
En fråga som relaterar till både nytta och involvering är i vilket syfte tekni-
ken införs : Är syftet att öka nyttan för enskilda eller ligger fokus på teknik 
som uppfyller annan nytta, till exempel  för organisationen, personalen eller 
ekonomin ? Detta kan kopplas till själva begreppet välfärdsteknik. Socialsty-
relsens definition innehåller en del som avser digital teknik och en annan del 
som avser vad tekniken ska fylla för syfte : att bibehålla eller öka trygghet, 
aktivitet, delaktighet eller självständighet för en person som har eller löper 
förhöjd risk att få en funktionsnedsättning . Utifrån denna definition är det av-
görande att tekniken utgår från den enskilde s behov för att den ska  kunna  
kallas väl färdsteknik.  
Om man ser till de statliga stimulansmedlen visar årets enkätsvar att kom-
munerna i högst utsträckning har genomfört satsningar som syftar till ökad 
trygghet eller säkerhet för individen ; därefter kommer förbättrad arbetsmiljö 
för personal, kv alitetshöjning i verksamheten, ökad livskvalitet och självstän-
dighet för individen samt  tids- och resursbesparingar i kommunen. Ett annat 
sätt att få en uppfattning om vilket syfte tekniken har är att studera vilka ty-
per av utvärderingar kommunerna genomfö r. Resultatet från årets enkät visar 
att utvärderingar av digitaliseringens effekter för personal eller organisat-
ionen är vanligast, därefter kommer utvärderingar av effekter för enskilda 
och sist kommer kostnadseffekter.  
Även om nyttan för organisation, p ersonal, ekonomi och e nskilda  ofta går 
hand i hand bedömer Socialstyrelsen att det är avgörande att analysera dem 
åtskilt från varandra , inte minst  för att belysa brukarperspektivet. Till skill-
nad från förskrivning av digitala hjälpmedel  (vanligen av arbet sterapeut en-
ligt HSL ) som alltid förutsätter en individuell bedömning där tekniken följs 
upp och anpassas utifrån individen, så kan välfärdsteknik införas på olika sätt 
med varierande grad av brukarinvolvering. Vissa typer av välfärdsteknik be-
viljas varken  enligt SoL eller förskrivs enligt HSL utan implementeras brett i 
verksamheten. För dessa typer av tekniker aktualiseras behovet av brukarper-
spektiv och involvering ytterligare, framför allt  för personer med nedsatt be-
slutsförmåga vilket lyfts i Socialstyr elsens halvtidsrapport En nationell stra-
tegi för demenssjukdom [27]. Socialstyrelsen konstatera r att 
brukarinvolvering är ett utvecklingsområde där myndigheten uppmuntrar ett 
ökat fokus, både från kommunal och  från nationell nivå.    
 Avslutande kommentar  
Socialstyrelsen kan konstatera att tillgången till välfärdsteknik för kommu-
ninvånarna i landet inte är likvärdig . Vilket utbud invånaren har tillgång till 
beror på i vilken kommun personen bor  samt vilken insats personen får från 
kommunen. Rapporten har också visat att det råder en ojämlik tillgång inom 
flera andra områden, exempelvis till ko mmunens digitala e -tjänster och inter-
net i boenden.  
Årets rapport visar att ett  beslut om  breddinförande inte är någon garanti 
för en stor spridning eller hög användning av välfärdsteknik. I  stället visar 
rapporten att  många kommuner som har breddinfört en  teknik endast har 
några enstaka individer som använder den. Detta belyser kommunerna s ut-
maning i att inte bara gå från pilot verksamhet  till breddinförande utan också 
att gå från breddinförande till en bred och jämlik tillgång till välfärds teknik.  
De opti mala nivåerna av välfärdsteknik går inte att fastställa . Däremot 
finns det ett värde i en jämlik tillgång till teknik i den bemärkelse n att alla in-
vånare  som behöver , och har  önskemål om , en viss teknik har samma möjlig-
heter att få tillgång till  den. De lå ga nivåerna av användande av välfärdstek-
nik kan tyda på att det brister i denna jämlika tillgång och att kommunerna 
behöver fokusera mer på att sprida kunskap om välfärdsteknik och involvera 
medarbetar e, brukare , patienter och närstående  i högre utsträckni ng.    
88 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
1. Regeringen. Nationell IT -strategi för vård och omsorg.  2006. Hämtad  
från: https://www.regeringen.se/rattsliga -
dokument/s krivelse/2006/03/skr. -200506139/ . 
2. Regeringen. Nationell IT -strategi för vård och omsorg.  2006. Hämtad  
från: http://www.regeringen.se/content/1/c6/06/03/73/9959f31e.pdf  
3. Regeringen. Nationell eHälsa - strategin för tillgänglig och säker 
information inom vård och omsorg. 2010. Hämtad från: 
https://www.regeringen.se/49bbd3/contentassets/6ccc07793ab841b888f
b343a49d75d54/nationell -ehalsa ---strategin -for-tillganglig -och-saker -
information -inom -vard-och-omsorg . 
4. Regeringen. Överenskommelse om stöd til l en evidensbaserad praktik 
för god kvalitet inom socialtjänsten 2013. 2012. Hämtad från: 
https://www.regeringen.se/overenskommelser -och-
avtal/2013/01/s20128764fst/ . 
5. Socialstyrelsen. E -hälsa och välfärdsteknik i kommunerna 2019: 
Uppföljning av utvecklingen inom e -hälsa och välfärdsteknik i 
kommunerna. 2019. Hämtad från: 
https://www.socialstyrelsen.se/globalassets/sharepoint -
dokument/artikelkatalog/ovrigt/2019 -5-10.pdf . 
6. Regeringen. Överenskommelse mellan staten och Sveriges Kommuner 
och Regioner om äldreomsorg – teknik, kvalitet och effektivitet med den 
äldre i fokus. 2020. Hämtad från: 
https://www.regeringen.se/490869/contentassets/cc9ac166afe34da8a6ed
c2a6a1dd237b/godkannande -av--overenskommelse -mellan -staten -och-
skr-om-aldreomsorg ---teknik -kvalitet -och-effektivitet -med-den-aldre -i-
fokus.pdf . 
7. Regeringen. Vision e -hälsa 2025. 2 016. Hämtad från: 
https://www.regeringen.se/informationsmaterial/2016/04/vision -e-halsa -
2025/ . 
8. Regeringen. Handlingsplan för samverkan vid genomföande av Vision 
e-hälsa 2025. 2017. Hämtad från: 
https://www.regeringen.se/494485/cont entassets/d8383ab42b0a40808f4
2b8d68210917d/overenskommelse -om-handlingsplan -for-samverkan -
vid-genomforande -av-vision -e-halsa -2025.pdf . 
9. E-hälsomyndigheten. Uppföljning Vision e -hälsa 2025: Rapport 
avseende år 2021. 2022. Hämtad från: 
https://www.ehalsomyndigheten.se/globalassets/ehm/3_om -
oss/rapporter/uppfoljning -vision -e-halsa -2025 -rapport -avseende -
2021.pdf . 
10. Vision e -hälsa 2025. Vision e -hälsa 2025: Uppföljning 2019. 2020. 
Hämtad från: https://ehalsa2025.se/wp -
content/uploads/2021/02/Uppfoljningsrap port-2019 -Vision -e-halsa -
2025.pdf . 
11. Socialstyrelsen. Välfärdsteknik inom socialtjänsten och hälso - och 
sjukvården. 2019. Hämtad från: 
dokument/artikelkatalog/meddelandeblad/2019 -5-16.pdf .   
 12. Regeringen. Stöd till en evidensbaserad praktik för god kvalitet inom 
socialtjänsten: Överenskommelse för år 2014 mellan staten och Sveri ges 
Kommuner och Landsting. 2013. Hämtad från: 
https://www.regeringen.se/49b6cb/contentassets/a7a6307d060c47689ae
52499209f5553/godkannande -av-en-overenskommelse -om-stod-till-en-
evidensbaserad -praktik -for-god-kvalitet -inom -socialtjansten -2014 -
s20138804fst . 
13. Socialstyrelsen. E -hälsa och  välfärdsteknik i kommunerna 2021: 
Uppföljning av den digitala utvecklingen i socialtjänsten  
och den kommunala hälso - och sjukvården. 2021. Hämtad från: 
dokument/artikelkatalog/ovrigt/2021 -5-7384.pdf . 
14. Socialstyrelsen. E -hälsa och välfärdsteknik i kommunerna 2020: 
kommunern a. 2020. Hämtad från: 
dokument/artikelkatalog/ovrigt/2020 -5-6779.pdf  
15. Socialstyr elsen. Möjligheter och hinder för innovation i vård och 
omsorg: Underlagsrapport till Socialstyrelsens strategi för att främja 
innovation i hälso - och sjukvård och socialtjänst. 2018. Hämtad från: 
dokument/artikelkatalog/kunskapsstod/bilaga -mojligheter -och-hinder -
for-innovation -i-vard-och-omsorg.pdf . 
16. E-hälsomyndigheten. Nationellt stöd till kommunerna vid införande och 
användning av digital teknik (e -hälsa). 2020. Hämtad från: 
https://www.ehalsomyndigheten.se/globalassets/dokument/rapporter/nati
onellt -stod-till-kommunerna -vid-inforande -och-anvandning -av-digital -
teknik.pdf . 
17. Utredningen om välfärdsteknik i äldreomsor gen. Framtidens teknik i 
omsorgens tjänst. Stockholm: Norstedts juridik; 2020. Hämtad från  
https://www.regeringen.se/rattsliga -dokument/statens -offentliga -
utredningar/2020/03/sou -202014/ . 
18. Myndigheten för vård - och omsorgsanalys. Digital teknik med äldr e i 
fokus: En delredovisning av utvärderingen av överenskommelsen om 
digitalisering i äldreomsorgen. 2021. Hämtad från  
https://www.vardanalys.se/rapporter/digital -teknik -med-aldre -i-fokus . 
19. Statskontoret. Vision E -hälsa 2025 : att försöka styra genom sa mverkan. 
Stockholm: Statskontoret; 2021. Hämtad från  
https://www.statskontoret.se/publicerat/publikationer/pu blikationer -
2021/vision -e-halsa -2025 --ett-forsok -att-styra -genom -samverkan/ . 
20. Socialstyrelsen. E -hälsa och välfärdsteknik i kommunerna 2018: 
Redovisning av en uppföljning av utvecklingen inom e -hälsa och 
välfärdsteknik i kommunerna. 2018. Hämtad från: 
dokument/artikelkatalog/ovrigt/2018 -4-11.pdf . 
21. Socialstyrelsen. E -hälsa och välfär dsteknik i kommunerna 2017: 
välfärdsteknik i kommunerna. 2017. Hämtad från 
dokument/artikelkatalog/ovrigt/2017 -4-22.pdf . 
22. Socialstyrelsen. Individens behov i centrum: Ett stöd för att använda ICF 
och strukturerad dokumentation i socialtjänsten. 2021. Hämtad från:   
90 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 https://www.socialstyrelsen.se/globalassets/sharepoint -
dokument/artikelkatalog/ovrigt/2021 -2-7203.pdf . 
23. Socialstyrelsen. Grundbok i BBIC: Barns be hov i centrum. 2018. 
Hämtad från: https://www.socialstyrelsen.se/globalassets/sharepoint -
dokument/artikelkatalog/ovrigt/2018 -10-20.pdf . 
24. Socialstyrelsen. Internationell klassifikation av funktionstillstånd, 
funktionshinder och hälsa (ICF). Svensk version 2022 av International 
Classification of Functioning, Disability and Health (ICF). 2022. 
dokument/artikelkatalog/klassifikationer -och-koder/2022 -1-7716.pdf . 
25. Socialstyrelsen. Klassifika tion av socialtjänstens insatser och aktiviteter 
(KSI). 2015. Hämtad från: 
https://www.socialstyrelsen.se/globalassets/sha repoint -
dokument/artikelkatalog/klassifikationer -och-koder/2015 -1-6.pdf . 
26. Socialstyrelsen. Uppdrag statistik på hjälpmedelsområdet – 
slutrapport. 2021. Hämtad från: 
dokument/artikelkatalog/statistik/2021 -12-7696.pdf . 
27. Socialstyrelsen. En nationell strategi för demenssjukdom: 
halvtidsrapport. 2020. Hämtad från: 
dokument/artikelkatalog/ovrigt/2020 -9-6899.pdf .   
  Bilaga 1 Svarsfrekvens  
Tabell 1. Antal och andel kommuner som besvarat Enkät 1 eller 2 om ut-
vecklingen av e -hälsa och välfärdsteknik i kommunerna, 2022  
  Antal  
kommuner  Svarande, 
antal  Svarande, 
andel  
Totalt  290 288 99 
Region        
Region Stockholm  26 26 100 
Region Uppsala  8 8 100 
Region Sörmland  9 9 100 
Region Östergötland  13 13 100 
Region Jönköpings län  13 13 100 
Region Kronoberg  8 8 100 
Region Kalmar län  12 12 100 
Region Gotland  1 1 100 
Region Blekinge  5 5 100 
Region Skåne  33 32 97 
Region Halland  6 6 100 
Västra Götalandsregionen  49 49 100 
Region Värmland  16 16 100 
Region Örebro län  12 12 100 
Region Västmanland  10 10 100 
Region Dalarna  15 15 100 
Region Gävleborg  10 10 100 
Region Västernorrland  7 7 100 
Region Jämtland Härjedalen  8 8 100 
Region Västerbotten  15 15 100 
Region Norrbott en 14 13 93 
Storleksgrupp, antal invånare        
0 – 10 tusen invånare  72 72 100 
10 – 20 tusen invånare  95 94 99 
20 – 50 tusen invånare  74 73 99 
50 – 100 tusen invånare  30 30 100 
Fler än 100 tusen  19 19 100   
92 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 Bilaga 2 Kommunernas driftsformer  
I enkäten  ställdes frågan om i vilken utsträckning kommunerna  har lagt ut 
verksamheter på andra utförare än kommunens egna. Detta kan ske genom 
entreprenadavtal eller avtal enligt lagen om valfrihetssystem (LOV -avtal), el-
ler genom att kommunen köper enstaka platser  hos privata omsorgsföretag. 
Svaren visar att en liten andel av kommunerna har lagt ut alla verksamheter 
på andra utförare.  
En majoritet av kommunerna driver socialtjänstverksamheterna i egen regi 
och en mindre andel av kommunerna har lagt ut delar av ver ksamheterna på 
andra aktörer  (se tabell 1 ). Vanligaste verksamhetsområdet som kommunerna 
bedriver helt i egen regi är dagverksamhet inom äldreomsorg och vanligaste 
området där kommunerna har överlåtit all utförarverksamhet är inom områ-
det familjerätt.   
Tabell 1. Driftsformer av socialtjänstverksamhet i kommunerna, andel 
kommuner i %, 2022, (n=288)  
Verksamhetsområde  Kommunen 
driver all ut-
förarverk-
samhet i 
egen regi  Kommunen 
driver en eller 
flera utförar-
verksam-
heter i egen 
regi, men 
inte alla  Kommunen 
har ö verlåtit all 
utförarverk-
samhet till an-
nan juridisk 
person 32 
Barn och unga  50 49 2 
Arbetsmarknadsinsatser  79 19 2 
Familjerätt (t ill exempel  samarbets-
samtal)  74 14 12 
Vuxna med missbruksproblem  51 48 1 
Verksamheter för personer med 
funktionsnedsättning (LSS-insatser)  51 47 2 
funktionsnedsättning (SoL -insatser)  66 31 2 
Hemtjänst i ordinärt boende inom 
äldreomsorg  60 37 3 
Äldreomsorg i särskilt boende  70 28 2 
Äldreomsorg, dagverksamheter  91 7 2 
Gällande kommunal hälso - och sjukvård visar enkätsvaren att 2 procent av 
kommunerna har lagt ut all hälso - och sjukvård på privata utförare. 83 pro-
cent av kommunerna driver all hälso - och sjukvård i egen regi och 15 procent 
av kommunerna har lagt ut delar av hälso - och sjukvården på  privata aktörer.  
                                                      
32 Annan juridisk person kan till exempel vara privat bolag, kommunalt bolag, stiftelse, annan kommun  eller kom-
munalförbund .   
 Bilaga 3 Privata utförare  
Av de  162 företag som  besvarat enkäten  är det  en klar majoritet (92 procent)  
som uppger att de bedriver sin verksamhet i någon form av bolag, antingen 
som aktiebolag, handelsbolag eller enskild firma. Totalt 6 procent uppger att 
de är en ideell organisation eller stiftelse.  Totalt  94 procent av företagen be-
driver verksamhet inom hemtjänst och 11 procent inom särskilt boende för 
äldre. Några verksamheter bedriver både hemtjänst och särskilt boende och 
de utgör 5 pr ocent av samtliga som ingår i undersökningen.  
Tabell 1 visar att en majoritet (56 procent) av de bolag  som bedriver hem-
tjänst  har en storlek motsvarande 10 –49 årsarbetare. Endast 2 procent av bo-
lagen har, sett till antalet anställda omräknat till årsarbeta re, 500 anställda el-
ler fler. Totalt 7  procent av bolagen återfinns inom kategorin 100 –499 
årsarbetare. Vad gäller företag som driver särskilt boende för äldre så har 17 
procent 500 anställda eller fler och 28 procent återfinns inom kategorin 100 –
499 årsar betare. Totalt 33 procent har en storlek motsvarande 10 –49 årsarbe-
tare. 
Tabell 1. Andel företag som besvarat enkäten uppdelat på antal  
årsarbetare, 1 %, 2022   
 Typ av företag  0–9 
årsar-
betare  10–49 
årsar-
betare  50–99 
årsar-
betare  100–
499 
årsar-
betare  500–
1500 
årsar-
betare  1501 - 
årsar-
betare  Totalt 
antal 
företag  
Hemtjänst  19 56 16 7 1 1 152 
Särskilt boende  6 33 17 28 6 11 18 
Förutom frågor om organisationsform och inom vilka områden man bedriver 
verksamhet ställer Socialstyrelsen även frågor om hur uppdragen  är regle-
rade. Med det avses den form av avtal de har med uppdragsgivaren. Frågan 
som ställs är om verksamheten drivs på entreprenad och/eller med stöd av la-
gen om valfrihetssystem (LOV) eller i form av enstaka sålda platser eller in-
satser. Svaren från de privata aktörerna kan i detta fall vara överlappande.  
För de som bedriver hemtjänst i ordinärt boende är det 28 procent som dri-
ver verksamhet på entreprenad gentemot en eller flera kommuner. Hela 95 
procent uppger att de driver verksamhet med stöd av lagen  om valfrihetssy-
stem (LOV). Endast 12 procent säljer enstaka platser eller insatser till en eller 
flera kommuner. För de som bedriver särskilt boende för äldre är det 44 pro-
cent som utför det på entreprenad medan 61 procent har avtal med stöd av la-
gen om v alfrihetssystem (LOV) ; 44 procent av de privata aktörerna säljer en-
staka platser eller insatser till en eller flera kommuner .   
94 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 Bilaga 4 Enkätsvar fördelade på 
kommun storlek  
I denna bilaga redovisas enkätresultaten fördelat på kommunstorlek. Uppdel-
ningen av kommunerna ser ut på följande sätt:  
Storleksgrupp  Antal invånare  Antal  
kommuner 
(n=288)  
De minsta kommunerna  under 10  000 invånare  72 
De näst minsta kommunerna  över 10  000 och under 20  000 invånare  94 
De medelstora kommunerna  över 20  000 och unde r 50 000 invånare  73 
De näst största kommunerna  över 50  000 och under 100  000 invå-
nare  30 
De största kommunerna  över 100  000 invånare  19 
 
 Tabell 1. Andel kommuner som har styrande dokument för att införa och 
använda e -hälsa, välfärdsteknik och digit alisering, per storleksgrupp för 
kommunerna, i %, 2022*  
Verksamhet och storleks-
grupp, antal invånare  Strategi på 
lång sikt  Handlingsplan  
som tid - och 
resurssatt  Inget av 
dessa finns  Antal  
Individ - och familjeomsorg  55 15 38 288 
<10 000 invånare  34 14 60 70 
10–20 000 invånare  61 10 34 94 
20–50 000 invånare  61 18 30 74 
50–100 000 invånare  60 23 33 30 
>100  000 invånare  79 16 16 19 
Äldreomsorg  60 20 31 288 
<10 000 invånare  40 19 51 70 
10–20 000 invånare  63 14 30 94 
20–50 000 invånare  68 20 23 74 
50–100 000 invånare  73 33 17 30 
>100  000 invånare  79 37 11 19 
Funktionshinderområdet  58 18 33 288 
<10 000 invånare  34 16 59 70 
10–20 000 invånare  63 15 29 94 
20–50 000 invånare  66 18 26 74 
50–100 000 invånare  70 30 20 30 
>100  000 invånare  79 32 11 19 
sjukvård  57 17 37 259 
<10 000 invånare  44 11 51 72 
10–20 000 invånare  58 16 37 90 
20–50 000 invånare  57 16 34 61 
50–100 000 invånare  67 38 24 21 
>100  000 invånare  93 20 7 15 
*Flera svar kunde anges.  
Tabell 2. Andel  kommuner som har ett ledningssystem för systematiskt 
kvalitetsarbete som omfattar välfärdsteknik (inklusive trygghetslarm), per 
storleksgrupp för kommunerna, i %, 2022  
Storleksgrupp, antal invånare   Ja Nej Antal  
Samtliga  65 35 288 
<10 000 invånare  54 46 72 
10–20 000 invånare  69 31 94 
20–50 000 invånare  67 33 73 
50–100 000 invånare  70 30 30 
>100  000 invånare  74 26 19 
   
96 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 Tabell 3. Andel kommuner som de senaste två åren gjort, eller låtit göra, 
någon utvärdering av effekterna av digitalisering, per st orleksgrupp för 
Verksamhet och 
storleksgrupp, antal 
invånare  Utvärdering 
av effekter för 
personal eller 
organisation  Utvärdering 
enskilda  Kostnadsef-
fektanalys  Antal  
Socialtjänst  27 20 18 288 
<10 000 invånare  11 10 4 72 
10–20 000 invånare  24 20 18 94 
20–50 000 invånare  30 16 18 73 
50–100 000 invånare  43 33 33 30 
>100  000 invånare  58 53 47 19 
Kommunal hälso - 
och sjukvård  21 17 13 259 
<10 000 invånare  14 10 3 72 
10–20 000 invånare  19 14 7 90 
20–50 000 invån are  23 16 23 61 
50–100 000 invånare  33 33 33 21 
>100  000 invånare  40 40 33 15 
*Flera alternativ har kunnat anges  
Tabell 4. Andel kommuner som har  ett ledningssystem för informationssä-
kerhet (LIS), per storleksgrupp för kommunerna, i %, 2022   
Verksam het och storleksgrupp, 
antal invånare  Ja Nej Antal  
Socialtjänsten  42 58 288 
<10 000 invånare  35 65 72 
10–20 000 invånare  37 63 94 
20–50 000 invånare  45 55 73 
50–100 000 invånare  57 43 30 
>100  000 invånare  58 42 19 
Kommunal hälso - och sjukvård  45 55 259 
<10 000 invånare  38 63 72 
10–20 000 invånare  39 61 90 
20–50 000 invånare  46 54 61 
50–100 000 invånare  76 24 21 
>100  000 invånare  73 27 15 
 
 Tabell 5. Andel kommuner som gjort en uppföljning av risker och behov 
av utveckling när det gäl ler informationssäkerhet, per storleksgrupp för 
kommunerna, i %, 2022  
grupp, antal invånare  Ja Nej Antal  
Individ - och familjeomsorg  44 56 288 
20–50 000 invånare  53 47 73 
50–100 000 invånare  60 40 30 
>100  000 invånare  53 47 19 
Äldreomsorg  44 56 288 
<10 000 invånare  33 67 72 
20–50 000 invånare  55 45 73 
Funktionshinderområdet  42 58 288 
<10 000 invånare  32 68 72 
10–20 000 invånare  34 66 94 
sjukvård  40 60 259 
10–20 000 invånare  31 69 90 
20–50 000 invånare  49 51 61 
50–100 000 invånare  52 48 21 
>100  000 invånare  67 33 15 
Tabell 6. Andel kommuner som har gjort en klassning av information som 
avser konfidentialitet, riktighet och tillgänglighet, per storleksgrupp för 
Verksamhet och stor-
leksgrupp, antal invå-
nare Ja, av alla 
objekt  Ja, delvis (nå-
got eller flera 
objekt, men 
inte alla)  Nej, ingen 
klassning av in-
formation har 
gjorts  Antal  
Individ - och familje-
omsorg  23 48 30 288 
<10 000 invånare  18 44 38 72 
10–20 000 invå nare  19 41 39 94 
20–50 000 invånare  25 52 23 73 
50–100 000 invånare  37 50 13 30 
>100  000 invånare  26 68 5 19 
Äldreomsorg  21 52 27 288 
<10 000 invånare  17 47 36 72 
10–20 000 invånare  17 48 35 94 
20–50 000 invånare  25 51 25 73   
98 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 Verksamhet och stor-
50–100 000 invånar e  30 63 7 30 
>100  000 invånare  26 74 0 19 
Funktionshinderområdet  22 49 30 288 
<10 000 invånare  17 44 39 72 
10–20 000 invånare  18 43 39 94 
20–50 000 invånare  26 48 26 73 
50–100 000 invånare  30 63 7 30 
Kommunal häl so- och 
sjukvård  21 42 37 259 
<10 000 invånare  14 36 50 72 
10–20 000 invånare  22 37 41 90 
20–50 000 invånare  16 48 36 61 
50–100 000 invånare  29 62 10 21 
>100  000 invånare  53 47 0 15 
Tabell 7. Andel kommuner som erbjuder säker digital kommunikati on 
mellan enskilda och socialtjänsten , inom följande verksamhetsområden, 
per storleksgrupp för kommunerna, i %, 2022  
Storleks-
grupp, 
antal in-
vånare  Barn 
och 
unga  Ekono-
miskt  
bistånd  Famil-
jerätt  Vuxna  
med  
miss-
bruks-
pro-
blem  Äldre-
omsorg  Funkt-
ions-
hinder,  
(SoL)  Funkt-
ions-
hinder  
(LSS)  Antal  
Samt-
liga 24 56 21 22 21 18 19 288 
<10 000 
invå-
nare  24 53 19 18 22 19 19 72 
10–
20 000 
invå-
nare  13 46 17 11 11 7 7 94 
20–
50 000 
invå-
nare  25 56 18 23 22 18 21 73 
50–
100 000 
invå-
nare  50 80 40 50 37 37 40 30 
>100  000 
invå-
nare  42 84 32 37 37 42 42 19 
 
 Tabell 8. Andel kommuner där patienter i den kommunala hälso - och 
sjukvården kan kommunicera digitalt med personal (t ill exempel  sjukskö-
terska) på ett säkert sätt, per storleksgrupp för kommunerna, i %, 2022  
Storleksgrupp, anta l invånare  Ja Nej Antal  
Samtliga  14 86 259 
<10 000 invånare  13 88 72 
10–20 000 invånare  10 90 90 
20–50 000 invånare  20 80 61 
50–100 000 invånare  19 81 21 
>100  000 invånare  13 87 15 
Tabell 9. Andel kommuner där personal i den kommunala hälso - och 
sjukvården kan kommunicera digitalt på ett säkert sätt med regionens 
hälso - och sjukvård, t ill exempel  angående gemensamma patienter, per 
Storleksgrupp, antal in-
vånare  Med primärvård  Med specialistvård  Antal  
Samtl iga 81 81 259 
<10 000 invånare  88 85 72 
10–20 000 invånare  83 87 90 
20–50 000 invånare  75 74 61 
50–100 000 invånare  81 81 21 
>100  000 invånare  53 53 15 
Tabell 10. Andel kommuner som kräver stark autentisering i system som 
ger socialtjänst personal en åtkomst till känsliga personuppgifter över 
öppna nät,  per storleksgrupp för kommunerna,  i %, 2022  
Storleksgrupp, antal invånare   Ja, alla  
system  Delvis, ett eller 
flera system  Nej, inga 
Samtliga  45 52 3 288 
<10 000 invånare  46 51 3 72 
10–20 000 invånare  49 47 4 94 
20–50 000 invånare  42 53 4 73 
50–100 000 invånare  40 60 0 30 
>100  000 invånare  47 53 0 19 
Tabell 11. Andel kommuner där socialtjänstpersonalen i myndighetsutöv-
ningen använder stark autentisering vid hantering av per sonuppgifter , per 
storleksgrupp för kommunerna , i %, 2022  
Storleksgrupp, antal invånare  Ingen  
verksamhet  All verksamhet  Antal  
Samtliga  14 52 288 
<10 000 invånare  18 54 72 
10–20 000 invånare  15 50 94 
20–50 000 invånare  10 51 73 
50–100 000 invå nare  7 60 30 
>100  000 invånare  16 47 19   
100 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 Tabell 12. Andel kommuner där socialtjänstpersonalen i utförarverksam-
heterna använder stark autentisering vid arbete med personuppgifter, per 
Storleksgrupp, antal invånare   Ingen  
Samtliga  20 34 288 
<10 000 invånare  29 39 72 
10–20 000 invånare  26 28 94 
20–50 000 invånare  14 34 73 
50–100 000 invånare  7 50 30 
>100  000 invånare  0 26 19 
Tabell 1 3. Andel kommuner som använder den st rukturerade socialtjänst-
dokumentationen i sitt eget kvalitetsarbete, per storleksgrupp för kommu-
nerna,  i %, 2022   
 Storleksgrupp, antal  
invånare  Ja, alla 
verksam-
heter  Ja, några 
men inte 
alla verk-
samheter  Nej, inga 
verksam-
heter  Antal  
Samtliga  36 41 23 288 
<10 000 invånare  42 38 21 72 
10–20 000 invånare  34 34 32 94 
20–50 000 invånare  29 49 22 73 
50–100 000 invånare  27 60 13 30 
>100  000 invånare  63 26 11 19 
Tabell 1 4. Andel kommuner som använder de strukturerade uppgifterna 
från den kommunala hälso - och sjukvårdsdokumentationen i aggregerad 
form i sitt eget kvalitetsarbete , per storleksgrupp för kommunerna,  i %, 
2022  
Storleksgrupp, antal invånare  Hemsjukvård i ordi-
närt boende  Hälso - och sjukvård 
i särskilt boende  
Samtliga  58 60 
<10 000 invånare  50 49 
10–20 000 invånare  58 61 
20–50 000 invånare  64 63 
50–100 000 invånare  57 68 
>100 000 invånare  80 79 
 
 Tabell 1 5. Andel kommuner där handläggare i socialtjänsten (myndighetsut-
övning) använder ICF i dokumentationen, per storleksgrupp för kommu-
nerna, i %, 2022  
Storleksgrupp, antal invånare  Ja, alla 
verksam-
men inte 
alla verk-
samheter  
(%) Nej, inga 
verksam-
 
Samtliga  19 55 26 288 
<10 000 invånare  21 47 32 72 
10–20 000 invånare  23 53 23 94 
20–50 000 invånare  15 55 30 73 
50–100 000 invånare  10 77 13 30 
>100 000 invånare  16 63 21 19 
Tabell 1 6. Andel kommuner där personalen i socialtjänstens utförarverksam-
heter använder ICF i dokumentationen, per storleksgrupp för kommunerna 
i %, 2022  
verksam-
men inte 
alla verk-
samheter  
verksam-
 
Samtliga  13 49 38 288 
<10 000 invånare  15 49 36 72 
10–20 000 invånare  14 38 48 94 
20–50 000 invånare  11 52 37 73 
50–100 000 invånare  7 70 23 30 
>100 000 invån are 16 58 26 19 
Tabell 1 7. Andel kommuner där ICF används i dokumentationen i den kom-
munala hälso - och sjukvården, per storleksgrupp för kommunerna, i %, 
2022  
Storleksgrupp, antal invånare  Hemsjukvård 
i ordinärt bo-
ende  Hälso - och 
sjukvård i sär-
skilt boend e 
Samtliga  86 86 
<10 000 invånare  81 79 
10–20 000 invånare  89 88 
20–50 000 invånare  87 89 
50–100 000 invånare  81 82 
>100 000 invånare  93 95 
    
102 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 Tabell 1 8. Andel kommuner där handläggare i socialtjänsten (myndighetsut-
övning) använder KSI i dokumenta tionen, per storleksgrupp för kommu-
Verksamhetsområde  Ja, alla 
verksam-
men inte 
alla verk-
samheter  
verksam-
 
Samtliga  7 20 73 288 
<10 000 invånare  10 17 74 72 
10–20 000 invånare  9 23 68 94 
20–50 00 0 invånare  5 18 77 73 
50–100 000 invånare  3 27 70 30 
>100 000 invånare  5 11 84 19 
Tabell 1 9. Andel kommuner där personalen i socialtjänstens utförarverksam-
heter använder KSI i dokumentationen, per storleksgrupp för kommunerna i 
%, 2022  
Verksamhetsområ de Ja, alla 
verksam-
men inte 
alla verk-
samheter  
verksam-
 
Samtliga  5 18 77 288 
<10 000 invånare  6 18 76 72 
10–20 000 invånare  4 20 76 94 
20–50 000 invånare  4 12 84 73 
50–100 000 invånare  3 30 67 30 
>100 000 in vånare  5 11 84 19 
Tabell 20.1 Andel kommuner som har olika typer av välfärdsteknik till-
gängliga i verksamheter för äldre som bor i ordinärt boende, per storleks-
grupp för kommunerna,  i %, 2022, del 1  
Storleks-
grupp, 
antal in-
vånare  Nattillsyn 
teknik Tillsyn dag-
tid med di-
gital teknik  Gps-larm  Passivt 
larm/sen-
sor Brandlarm 
kopplat till 
trygghets-
larmet  An-
tal 
svar  
 Bredd-
införd  Pi-
lot Bredd-
införd  Pi-
lot  Bredd-
införd  Pi-
lot Bredd-
införd  Pi-
lot Bredd-
införd  Pi-
lot  
Samtliga  63 15 17 14 42 20 73 7 17 5 288 
<10 000 
invånare  49 18 13 17 50 22 81 7 14 4 49 
10–
20 000 
invånare  52 22 18 13 38 22 70 6 12 9 58 
20–
50 000 
invånare  78 5 19 12 42 16 74 7 22 3 41 
50–
100 000 
invånare  87 10 17 7 37 10 67 7 20 0 15 
>100  000 
invånare  74 11 16 26 32 26 58 16 26 5 9   
 Tabell 20.2 Andel kommuner som har olika typer av välfärdsteknik till-
grupp för kommunerna,  i %, 2022, del 2  
Storleks-
grupp, an-
tal invå-
nare  Samordnad 
individuell 
planering 
(SIP) med 
stöd a v video 
inför utskriv-
ning från slu-
tenvård  Samordnad 
planering 
(SIP) vid 
andra till-
fällen  Digitalt stöd 
för fysisk trä-
ning eller ak-
tivering  Digitalt stöd 
för, eller trä-
ning i, dag-
liga aktivite-
ter Antal 
svar 
 Bredd-
införd  Pi-
lot Bredd-
införd  Pi-
lot  Bredd-
införd  Pi-
lot Bredd-
införd  Pi-
lot  
Samtliga  70 11 70 9 22 15 17 10 288 
<10 000 in-
vånare  72 7 78 7 13 18 17 10 49 
10–20 000 
invånare  73 11 69 7 21 17 13 13 58 
20–50 000 
invånare  70 14 66 11 22 8 22 8 41 
50–100 000 
invånare  63 20 70 17 43 17 23 7 15 
>100  000 
invånare  63 11 58 5 32 16 5 16 9 
Tabell 20.3 Andel kommuner som har olika typer av välfärdsteknik till-
grupp för kommunerna,  i %, 2022, del 3  
Storleks-
grupp, an-
tal invå-
nare Stöd för digi-
tala inköp  Digital kom-
munikation 
mellan en-
skilda och 
närstående  Digitala lås till 
enskildas bo-
städer  Annat  Antal 
svar  
 Bredd-
införd  Pilot Bredd-
införd  Pi-
lot  Bredd-
införd  Pi-
lot Bredd-
införd  Pi-
lot  
Samtliga  26 16 28 19 75 6 15 5 288 
<10 000 in-
vånare  7 11 31 19 58 10 16 6 49 
10–20 000 
invånare  28 14 24 15 83 3 22 10 58 
20–50 000 
invånare  37 12 30 15 84 3 32 7 41 
50–100 000 
invånare  37 33 30 30 73 13 40 7 15 
>100  000 
invånare  37 32 26 37 63 5 33 11 9 
 
104 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 Tabell 21.1 Andel k ommuner som har olika typer av välfärdsteknik till-
gängliga i verksamheter för personer med funktionsnedsättning i ordinärt 
boende, per storleksgrupp för kommunerna, i %, 2022, del 1  
Storleks-
grupp, 
antal in-
teknik  Tillsyn dag-
tid med di-
larm/sen-
larmet  An-
tal 
svar  
 Bredd-
införd  Pi-
lot Bredd-
införd  Pi-
lot  Bredd-
införd  Pi-
lot Bredd-
införd  Pi-
lot Bredd-
införd  Pi-
lot  
Samtliga  36 7 13 7 32 13 64 8 13 6 288 
<10 000 
invånare  29 14 14 8 33 14 68 3 7 4 50 
10–
20 000 
invånare  34 7 13 6 35 14 62 10 6 12 60 
20–
50 000 
invånare  42 3 12 4 33 10 66 7 21 1 40 
50–
100 000 
invånare  50 3 20 13 27 10 53 13 17 3 15 
>100  000 
invånare  21 0 5 11 21 16 68 11 26 5 13 
Tabell 21.2 Andel kommuner som har olika typer av välfärdsteknik till-
boende, per storleksgrupp för kommunerna, i %, 2022, del 2  
Storleks-
grupp, 
antal in-
vånare  Samordnad 
planering (SIP) 
med stöd av 
video inför ut-
skrivning från 
slutenvård  Samordnad 
planering 
(SIP) vid 
andra tillfällen  Digitalt stöd 
ning eller akti-
vering  Digitalt stöd 
ning i, dagliga 
aktiviteter  Antal 
svar  
 Bredd-
införd  Pilot  Bredd-
införd  Pilot  
Samtliga  68 8 69 9 24 9 27 10 288 
<10 000 
invånare  74 7 74 7 19 8 29 4 50 
10–20 000 
invånare  67 6 68 5 19 10 19 13 60 
20–50 000 
invånare  68 11 66 12 26 5 29 7 40 
50–
100 000 
invånare  57 10 63 17 47 10 47 13 15 
>100 000 
invånare  74 5 74 5 21 21 21 21 13 
 
 Tabell 21.3 Andel kommuner som har olika typer av välfärdsteknik till-
boende, per storleksgrupp för kommunerna, i %, 2022, del 3  
Storleks-
grupp, 
antal in-
vånare  Stöd för digi-
mellan en-
skilda och 
svar  
 Bredd-
införd  Pi-
lot  
Samtliga  16 8 32 12 34 6 7 3 288 
<10 000 
invånare  3 3 32 13 31 3 8 2 50 
10–20 000 
invånare  16 9 26 9 32 7 8 5 60 
20–50 000 
invånare  21 8 32 10 37 5 18 8 40 
50–
100 000 
invånare  23 17 43 33 40 13 7 7 15 
>100  000 
invånare  32 16 53 5 42 5 31 8 13 
Tabell 22.1 Andel  kommuner som har olika typer av välfärdsteknik i sär-
skilda boendeformer för äldre, per storleksgrupp för kommunerna, i %, 
2022, del 1  
Storleks-
grupp, 
antal in-
tid med di-
larm/sen-
sor Avvikelse-
larm  An-
tal 
svar  
 Bredd-
införd  Pi-
lot Bred-
d-
införd  Pi-
lot  Bred-
d-
införd  Pi-
lot Bred-
d-
införd  Pi-
lot Bred-
d-
införd  Pi-
lot  
Samtliga  28 22 16 16 40 21 93 2 42 10 282 
<10 000 
invånare  24 18 14 13 44 20 94 1 30 8 48 
10–
20 000 
invånare  27 19 15 14 43 18 91 4 44 10 62 
20–
50 000 
invånare  33 24 19 17 40 21 94 1 43 14 39 
50–
100 000 
invånare  41 28 24 21 38 21 97 0 69 0 16 
>100  000 
invånare  11 32 11 26 21 37 84 5 32 21 12 
 
106 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 Tabell 22.2 Andel kommuner som har olika typer av välfärdsteknik i sär-
skilda boendef ormer för äldre, per storleksgrupp för kommunerna, i %, 
2022, del 2  
Storleks-
grupp, an-
tal invå-
planering 
(SIP) med 
stöd av video 
planering 
(SIP) vid 
ter Antal 
svar  
 Bredd-
införd  Pi-
lot Bredd-
införd  Pi-
lot  Bredd-
införd  Pi-
lot Bredd-
införd  Pi-
lot  
Samtliga  66 9 63 9 33 16 18 9 282 
<10 000 in-
vånare  72 7 70 7 18 20 10 13 48 
10–20 000 
invånare  68 6 63 4 34 12 15 5 62 
20–50 000 
invånare  63 13 56 13 34 10 30 6 39 
50–100 000 
invånare  55 17 62 17 52 28 21 14 16 
>100  000 
invånare  63 5 58 5 42 21 16 21 12 
Tabell 22.3 Andel kommuner som har olika typer av välfärdstekni k i sär-
2022, del 3  
Storleks-
grupp, antal 
invånare  Digital kommu-
nikation mellan 
enskilda och 
enskildas bostä-
der Annat  Antal svar  
 Bredd-
Samtliga  42 16 48 17 16 6 282 
<10 000 invå-
nare  44 18 48 8 23 0 48 
10–20 000 in-
vånare  37 11 52 13 15 15 62 
20–50 000 in-
vånare  40 17 44 20 41 15 39 
50–100 000 
invånare  52 28 55 28 38 6 16 
>100  000 in-
vånare  53 11 32 37 33 17 12 
 
 Tabell 2 3.1 Andel kommuner som har olika typer av välfärdsteknik i stöd- 
och serviceboenden  för personer med funktionsnedsättning, per storleks-
grupp för kommunerna, i %, 2022, del 1  
Storleks-
grupp, 
antal in-
med dig ital 
tid med di-
larm/sen-
larm  An-
tal 
svar  
 Bredd-
införd  Pi-
lot Bredd-
införd  Pi-
lot  Bredd-
införd  Pi-
lot Bredd-
införd  Pi-
lot Bredd-
införd  Pi-
lot  
Samtliga  20 9 9 7 28 12 69 9 19 5 285 
<10 000 
invånare  17 11 9 7 29 7 67 9 16 4 52 
10–
20 000 
invånare  22 6 8 3 30 14 62 10 18 5 64 
20–
50 000 
invånare  23 11 11 11 33 11 79 7 23 0 33 
50–
100 000 
invånare  17 10 7 7 21 10 72 14 24 10 18 
>100  000 
invånare  16 5 5 5 5 32 68 11 5 11 10 
Tabell 2 3.2. Andel kommuner s om har olika typer av välfärdsteknik i stöd- 
och serviceboenden för personer med funktionsnedsättning, per storleks-
grupp för kommunerna, i %, 2022, del 2  
Storleks-
grupp, an-
tal invå-
planering 
(SIP) med 
planering 
(SIP) vid 
ter Antal 
svar  
 Bredd-
införd  Pi-
lot Bredd-
införd  Pi-
lot  Bredd-
införd  Pi-
lot Bred d-
införd  Pi-
lot  
Samtliga  63 7 63 7 28 10 33 10 285 
<10 000 in-
vånare  64 4 69 4 16 9 26 7 52 
10–20 000 
invånare  63 5 58 9 29 8 30 6 64 
20–50 000 
invånare  64 10 63 7 33 7 37 10 33 
50–100 000 
invånare  52 14 66 10 34 24 52 21 18 
>100  000 
invånare  74 0 68 0 37 16 26 21 10 
 
108 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 Tabell 2 3.3 Andel kommuner som har olika typer av välfärdsteknik i stöd- 
grupp för kommunerna, i %, 2022, del 3  
Storleks-
nikation  mellan 
 Bredd-
Samtliga  37 9 16 9 9 1 285 
nare  33 9 6 7 17 0 52 
vånare  32 8 20 8 5 2 64 
vånare  44 6 13 9 21 3 33 
50–100 000 
invånare  38 21 21 17 33 11 18 
vånare  47 16 37 5 10 0 10 
Tabell 2 4. Andel kommuner där mobil socialtjänstpersonal  i utförarverk-
samhet kan dokumentera mobilt i kommunens verksamhetssystem,  per 
Storleksgrupp, antal  
invånare  Ingen  
verksamhet  Alla verk-
samheter  Kommunen har 
ingen mobil  
personal  Antal  
Samtliga  15 14 2 288 
<10 000 invånare  22 21 3 72 
10–20 000 invånare  19 10 3 94 
20–50 000 invånar e  12 14 1 73 
50–100 000 invånare  3 13 0 30 
>100  000 invånare  0 5 5 19 
Tabell 2 5. Andel kommuner där de boende har tillgång till internet i sina 
rum eller lägenheter i särskilda boenden för äldre, per storleksgrupp för 
kommunerna , i %, 2022 (n=242)  
Storleksgrupp, antal 
invånare  Alla Fler än  
hälften  Färre än 
Samtliga  60 10 4 8 13 5 
<10 000 invånare  68 6 3 8 13 3 
10–20 000 invånare  65 11 2 6 11 5 
20–50 000 invånare  47 13 6 4 21 9 
50–100 000 invånare  52 14 7 17 3 7 
>100  000 invånare  68 11 0 16 5 0   
 Tabell 2 6. Andel kommuner där de boende har tillgång till internet i sina 
rum eller lägenheter i stöd - och serviceboenden för personer med funkt-
ionsnedsättning,  per storleksgrupp för kommunerna,  i %, 2022 (n=285)  
Samtliga  54 15 6 9 10 7 
<10 000 invånare  62 6 6 7 15 4 
10–20 000 invånare  66 9 4 7 8 7 
20–50 000 invånare  39 23 4 11 11 11 
50–100 000 invånare  34 34 10 14 0 7 
>100  000 invånare  47 21 11 5 5 11 
Tabell 27. Andel kommuner som har automatiserat en eller flera hand-
läggningsprocesser eller administrativa processer inom socialtjänsten, 
per storleksgrupp för kommunerna,  i %, 2022  
Flera svar kan anges, därf ör blir summan ibland mer än 100 %  
invånare  Minst en hand-
läggningspro-
cess är automa-
tiserad  Minst en admi-
nistrativ process 
är automatiserad  Det finns 
ingen auto-
matiserad 
process  Antal  
Samtliga  32 31 52 288 
<10 000 invånare  26 25 58 72 
10–20 000 invånare  23 26 62 94 
20–50 000 invånare  32 29 52 73 
50–100 000 invånare  57 43 30 30 
>100  000 invånare  58 74 16 19 
Tabell 28.  Andel kommuner som 2021 arbetat med att automatisera nå-
gon handläggningsprocess eller administrativ process i nom socialtjäns-
ten, men inte infört i dem reguljär drift ännu, per storleksgrupp för kommu-
nerna,  i %, 2022  
invånare  Påbörjat arbete 
med att automa-
tisera minst en 
handläggnin gs-
process  Påbörjat arbete 
med att auto-
matisera minst 
en administrativ 
process  Ingen auto-
påbörjad  Antal  
Samtliga  32 26 57 288 
<10 000 invånare  17 15 75 72 
10–20 000 invånare  28 19 62 94 
20–50 000 invånare  36 32 51 73 
50–100 000 invånare  53 47 33 30 
>100  000 invånare  63 53 26 19 
 
110 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 Tabell 29.1  Andel kommuner som har olika typer av välfärdsteknik i den 
kommunala hälso - och sjukvården, per storleksgrupp för kommunerna, i 
%, 2022, del 1  
Storleks-
grupp, an-
tal invå-
nare  Tillsyn natte-
tid med di-
gital teknik  Tillsyn dagtid 
teknik  GPS-larm  Samordnad 
planering 
(SIP) med 
planering 
(SIP) vid 
fällen  An-
tal 
svar  
 Bredd-
infört  Pi-
lot Bredd-
infört  Pi-
lot Bredd-
infört  Pi-
lot Bredd-
infört  Pi-
lot Bredd-
infört  Pi-
lot  
Samtliga  26 8 9 7 43 9 76 8 71 7 259 
<10 000 in-
vånare  24 13 7 8 38 14 75 3 72 7 42 
10–20 000 
invånare  26 8 12 7 49 6 73 10 70 7 55 
20–50 000 
invånare  23 5 5 7 43 10 79 10 69 8 28 
50–100 000 
invånare  38 5 10 10 43 10 76 10 67 10 9 
>100  000 
invånare  33 7 20 0 40 7 80 13 80 7 6 
Tabell 29.2.  Andel kommuner som har olika typer av välfärdsteknik i den 
%, 2022, del 2  
Storleksgrup p, 
antal invånare  Passiva larm,  
till exempel  
epilepsilarm  Digitalt stöd för 
fysisk träning el-
ler aktivering  Digitalt stöd för, 
eller träning i dag-
liga aktiviteter  Digitalt lås till 
hemsjukvårdens 
patienter  Antal 
svar  
 Bredd-
infört  Pilot Bredd-
infört  Pilot  
Samtliga  68 5 28 14 19 7 68 4 259 
nare  68 6 18 17 10 6 53 4 42 
10–20 000 invå-
nare  64 6 30 11 19 6 73 4 55 
20–50 000 invå-
nare  67 5 33 10 21 5 70 3 28 
50–100 000 in-
vånare  86 5 38 29 24 24 81 5 9 
>100  000 invå-
nare  67 0 27 7 40 0 73 7 6 
 
 Tabell 29.3.  Andel kommuner som har olika typer av välfärdsteknik i den 
%, 2022, del 3  
Storleks-
grupp, 
antal in-
vånare   Läkemedels-
fördelare som 
tillhandahålls 
av kommunen  Läkeme-
delsförde-
lare som till-
handahåll 
av reg-
ionen/pri-
märvården  Inkontinens-
sensorer  Annan me-
dicinteknisk 
utrustning 
(till exempel  
för monito-
rering)  Annat  Antal 
svar  
 Bredd-
infört  Pi-
lot Bredd-
infört  Pilot Bred-
dinfört  Pi-
lot Bredd-
Samtliga  19 19 5 2 14 9 8 8 5 5 259 
<10 000 in-
vånare  17 22 6 1 10 4 8 8 10 5 42 
10–20 000 
invånare  19 22 2 3 14 9 12 4 2 4 55 
20–50 000 
invånare  21 7 5 0 21 10 8 3 4 7 28 
50–
100 000 in-
vånare  24 33 10 0 5 24 0 1
9 0 11 9 
>100  000 
invånare  20 20 13 0 7 13 0 2
7 17 0 6 
Tabell 30. Andel kommuner där mobil legitimerad hälso - och sjukvårds-
personal  kan dokumentera mobilt i kommunens verksamhetssystem, per 
invånar e  Ingen  Färre än 
hälften  Fler än hälf-
ten  Alla Antal  
Samtliga  27 12 2 8 51 259 
<10 000 invånare  36 7 1 8 47 72 
10–20 000 invånare  31 16 0 7 47 90 
20–50 000 invånare  21 13 8 8 49 61 
50–100 000 invånare  14 14 0 5 67 21 
>100  000 inv ånare  7 7 0 13 73 15   
112 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 Bilaga 5 Kvalitetsdeklaration  
 
E-hälsa och välfärdsteknik i kommunerna  
R56023 -1 
    
 Inledning  
Socialstyrelsen genomför sedan 2014 en årlig enkätundersökning på rege-
ringens uppdrag i landets alla kommuner , där myndig heten  ställer frågor om 
digitalisering, e -hälsa och välfärdsteknik. Undersökningen handlar om social-
tjänsten, omsorgen och den kommunala hälso - och sjukvården.  
Sedan år 2021 ingår enkäten som en del av återrapporteringen för statliga 
stimulansmedel enligt  överenskommelsen om äldreomsorg – teknik, kvalitet 
och effektivitet med den äldre i fokus. Av överenskommelsen framgår att de 
kommuner som rekvirerar stimulansmedlen förbinder sig att besvara Social-
styrelsens enkät.  
Projektledare för datainsamlingen var J ulia Lindström, A/SO2. Kontakt-
personer från SMS -gruppen var Claes Falck, frågekonstruktör, och My 
Raquette, statistiker.  
Objekt och population  
Denna undersökning har vänt sig till äldreomsorgschef , socialchef eller mot-
svarande inom kommunerna s amt verksamhetschef, eller annan person med 
god kännedom om arbetet med digitalisering på privata vård - och omsorgsfö-
retag inom hemtjänst och särskilt boende. Populationen omfattar alla kom-
muner. Antalet i målpopulationen är 290 kommuner.  
Totalundersökning  
Undersökningen är en totalundersökning för kommuner. Urvalsosäkerhet fö-
rekommer därmed inte men däremot är svarsbortfallet en osäkerhetsfaktor. 
För de 3 kommuner som inte ansökt om stimulansmedel är enkäten frivillig.  
För enkäten till  privata vård - och o msorgsföretag inom hemtjänst och särskilt 
boende kommer målpopulationen från enhetsinventeringen av verksamheter 
till Socialstyrelsen s undersökning  Enhetsundersökningen om äldreomsorg 
och kommunal hälso - och sjukvård .33 De verksamheter som hade e -post ingår  
i rampopulationen. Kompletterande sökningar har genomförts på internet för 
att hitta kontaktuppgifter. En verksamhet identifierades i registret som utfö-
rare av både särskilt boende och hemtjänst. Övertäckning av 6 verksamheter 
inom hemtjänst som svarade a tt de inte hade verksamhet inom varken hem-
tjänst eller särskilt boende.  
Tabell 1. Antal privata vård - och omsorgsföretag inom hemtjänst och sär-
skilt boende i rampopulationen, målpopulationen samt övertäckning.  
Verksamhet  Mål- 
population  Ram - 
population  Över- 
täckning  Rampopulation, 
slutgiltig  
Hemtjänst  317 255 6 249 
Särskilt boende  86 31 0 31 
Särskilt boende/Hemtjänst    1 0 1 
Totalt  403 287 6 281 
                                                      
33 Socialstyrelsen. Öppna jämförelser av hemtjänst och särskilt boende. Hämtad 2022 -04-27 från: https://www.social-
styrelsen.se/statistik -och-data/oppna -jamforelser/socialtjanst/aldreomsorg/hemtjanst -och-sarskilt -boende/    
114 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 Frågor och variabler  
Enkätens frågor var i huvudsak desamma som i tidigare års insamlingar. Ett 
flertal frågor har emellertid utgått i år för att minska uppgiftlämnarbördan.  
Då enkäten ingår i återrapportering för stimulansmedel finns det med frå-
gor om hur  kommunerna  använt medlen. Dessa frågor ställs endast till kom-
muner som rekvirera t medel  för 202 1, totalt 287 kommuner.  
Nya frågor eller revideringar av gamla frågor utformades av projektledaren 
och frågekonstruktören i samarbete, och även utifrån synpunkter från övriga 
projektgruppsmedlemmar.  
Enkäten till kommuner bestod av 30 huvudfrågor samt 23 fö ljdfrågor bero-
ende på hur de svarat på huvudfrågan vilket gav totalt 53 frågor. De kommu-
ner som rekvirerat stimulansmedel fick 6 frågor om hur de använt medlen. 
Till privata vård - och omsorgsföretag bestod enkäten av 14 frågor samt 6 
följdfrågor, totalt 20  frågor.  
Frågorna består av en blandning av frågor med fasta svarsalternativ och 
öppna frågor. Med referensperiod menas vilken tidpunkt svaren avser, t ill ex-
empel  i dag, förra veckan  eller senaste tre månaderna. Undersökningen refe-
rensperiod är 2021. Föru tom de variabler som samlades in via enkäten hämta-
des en bakgrundsvariabel från register. Enkäten har samverkats med SKR och 
NNR.  
Datainsamlingen har genomförts via en webbenkät. Ett informationsbrev 
skickades till kommuner och de privata vå rd- och omsorgsföretag via e-post. 
Datainsamlingen pågick 11 januari till 4 februari 2022.   Under insamlingspe-
rioden skickades 3 påminnelser . Insamlingsperioden förlängdes till 11 febru-
ari för kommuner som inte sökt stimulansmedel och till 1 6 februari för de 
som sökt.  
Svarsfrekvens  
Det var 288 kommuner som besvarade enkäten. Det ger en svarsfrekvens på 
99 procent. Den höga svarsfrekvensen beror på att de 287 kommuner som re-
kvirerar stimulansmedlen förbinder sig att besvara Socialstyrelsens enkät , 
emellert id var det två av de sökande kommunerna som inte besvarade enkä-
ten, vilket gav en svarsfrekvens på 99 procent. För kommuner som inte sökt 
stimulansmedel, där enkäten var frivillig, blev svarsfrekvensen 100 procent.    
  0102030405060708090100
2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021 2022Procent
Kommuner, totalt Kommuner, obligatorisk Kommuner, frivillig
Källa: Enkätundersökning "Enkät om utvecklingen av e-hälsa och välfärdsteknik i 
kommunerna" 2014- 2022Figur 1. Svarsfrekvens för enkätundersökningen, andel svar, 2014 –2022
För de privata vård - och omsorgsföreta gen var det 162 verksamheter som be-
svarade enkäten viket gav en svarsfrekvens på 58 procent. Svarsfrekvensen 
för typ av verksamhet skiljer där privata vård och omsorgsföretagen inom 
särskilt boende har svarat i lägre grad  (45 procent ), se tabell 2 .  
Tabell  2. Svarsfrekvens för privata vård - och omsorgsföretag  
Verksamhet  Antal verk-
samheter  Svar Svar 
Antal  Andel  
Hemtjänst  249 147 59 
Särskilt boende  31 14 45 
Särskilt boende/Hemtjänst  1 1 100 
Totalt  281 162 58 
Bortfall  
Bortfallet består dels av de komm uner som inte besvarat enkäten och av par-
tiellt bortfall, d et vill säga  att de inte besvarat vissa frågor i enkäten. Om 
bortfallet skiljer sig från de svarande, med avseende på undersökningsvariab-
lerna, så kan skattningarna som grundar sig på enbart de sva rande vara miss-
visande.  Bortfallet är lågt, endast 2 kommuner, vilket medför att bortfallet 
inte påverkar resultatet.  
I denna undersökning är frågorna obligatoriska vilket ger inget partiellt 
bortfall. Dock var ett villkor fel för fråga 12: Vilka typer av  välfärdsteknik 
finns tillgängliga i boenden för personer med funktionsnedsättning (stöd - och 
serviceboenden) som drivs av kommunen?  Detta upptäcktes under insam-
lingsperioden. 15 kommuner kontaktades där de ombads besvara denna 
fråga. Det slutgiltiga parti ella bortfallet på frågan blev 2 procent.  
För enkäten till privata vård och omsorgsföretagen var alla frågor obligato-
riska.    
116 E-HÄLSA OCH VÄLFÄRDS TEKNIK I KOMMUNERNA 2022  
 Tillförlitlighet  
Ramtäckning  
Täckningsfel kan bestå av under -och övertäckning. Undertäckning innebär 
att det finns kommuner som in går i populationen men saknas i urvalsramen. 
Vid övertäckning finns kommuner som inte ingår i populationen i urvalsra-
men. Ramtäckningen är fullständig då det är en totalundersökning för enkä-
ten till kommuner.  
Vid utskicket till de privata vård och omsorgs företagen fanns en fråga, 
Driver ni verksamhet inom följande områden? Där 6 verksamheter inom 
hemtjänst inte drev verksamhet inom varken särskilt boende eller hemtjänst. 
De ingår inte i resultaten då det är övertäckning. För mer information om 
täckningsfel  finns information på socialstyrelsens webbplats .34  
Även verksamheter som i registret drev en typ av verksamhet svarade att 
de drev både hemtjänst och särskilt boende. I tabell 3 finns antalsuppgifter 
för frågan samt register.  
Tabell 3. Typ av verksamhet enligt register samt svar på enkätfråga: Driver 
ni verksamhet inom följande områden?  
Register  Enkätfråga: Driver ni verksamhet inom 
följande områden?  Antal  
Hemtjänst  Hemtjänst  144 
Hemtjänst  Särskilt boende och Hemtjänst  3 
Hemtjänst  Nej inte inom något av de två områden  6 
Särskilt boende  Särskilt boende  10 
Särskilt boende  Särskilt boende och Hemtjänst  4 
Särskilt boende och Hemtjänst  Särskilt boende och Hemtjänst  1 
Totalt    168 
Mätfel  
I samband med datainsamlingen kan slumpmässiga och systematiska f el upp-
stå, dessa kallas mätfel. De svar som ges kan vara osäkra eller felaktiga. De 
kan även bli fel på grund av att de som svarar har missuppfattat frågan. Det 
finns en rad olika källor till dessa fel, bl and annat  mätinstrumentet, informat-
ionssystemet och  insamlingssättet.  
För att minska risk för mätfel har enkäten konstruerats med ämneskunnig, 
enkätfrågekonstruktör, en statistiker samt i samråd med SKR.  
Bearbetning  
Vid den manuella och maskinella bearbetningen av datamaterialet kan bear-
betningsfel uppstå . Exempel på bearbetningsfel är registreringsfel och kod-
ningsfel.  
                                                      
34 Socialstyrelsen. Öppna jämförelser av hemtjänst och särskil t boende. Hämtad 2022 -04-27 från: https://www.social-
styrelsen.se/statistik -och-data/oppna -jamforelser/socialtjanst/al dreomsorg/hemtjanst -och-sarskilt -boende/    
 Då insamlingen skett via en webbenkät med fasta alternativ bör registrerings-
felet var litet. Ett villkor blev fel i enkäten till kommuner för fråga 12: Vilka 
typer av välfärdsteknik finns t illgängliga i boenden för personer med funkt-
ionsnedsättning (stöd - och serviceboenden) som drivs av kommunen?  Det 
upptäcktes under insamlingsperioden och de kommuner som påverkades 
kontaktades och ombads gå in och besvara frågan. Totalt 5  kommuner besva-
rade inte frågan vilket hade till följd ett partiellt bortfall på 2 procent.  
Beskrivning av data  
Statistiska mått  
Från undersökningen redovisas andel och antal för svarande.   
Redovisningsgrupper  
Redovisningsgrupperna i denna undersökning är totalt, län och kommunstor-
lek efter befolkningsantal. Befolkningsgrupper hämtas från SCB:s befolk-
ningsregister, 31 december 2021. Kommunerna är indelade i 5 grupper efter 
befolkningsantal : 0–9 999  invånare, 10–19 999  invånare, 20–49 999  invå-
nare, 50–99 999  invånare samt fler än 100 000 invånare.  
Jämförbarhet  
Jämförbarhet över tid  
Det är nionde året Socialstyrelsen genomför undersökningen. Årets under-
sökning ingår i återrapportering av stimulansmedel. För de kommuner som 
ansökt om det har de tillkommit återrapporteringsfråg or. Frågeformuläret har 
emellertid genomgått vissa förändringar för att minska uppgiftlämnarbörden 
under rådande omständigheter. Detta medför att vissa frågor inte ingår i årets 
undersökning. I årets undersökning har även befolkningsgrupperna föränd-
rats vi lket medför att tabeller med befolkningsgrupper inte är jämförbara.  
Socialstyrelsen publicerar rapporten på Socialstyrelsens webbplats www.so-
cialstyrelsen.se .  

Bilaga – Hälsoekonomiskt underlag – Nationella riktlinjer för tandvård

Appendix - Health economic basis - National guidelines for dental care

Nationella riktlinjer för 
tandvård 
Hälsoekonomiskt underlag 
Bilaga  
 Denna publikation skyddas av upphovsrättslagen. Vid citat ska källan uppges. För att 
återge bilder, fotografier och illustrationer krävs upphovsmannens tillstånd.  
Pub
likationen finns som pdf på Socialstyrelsens webbplats. 
NATIONELLA RIKTLINJER FÖR TANDVÅRD - HÄLSOEKONOMISKT UNDERLAG 
SOCIALSTYRELSEN
2 Förord  
Socialstyrelsen har i detta dokument samlat det hälsoekonomiska underlag et för 
Nationella riktlinjer för tandvård. Det består dels av hälsoekonomiska underlag 
för helt nya rekommendationer och dels av det hälsoekonomiska underlag som låg till grund för Nationella riktlinjer för vuxentandvård från  2011. Det senare 
har setts över och uppdatera ts vid  behov. 
Det hälsoekonomiska underlaget för de nya rekommendationerna har tagits 
fram av hälsoekonom Thomas Davidson vid Linköpings universitet. Arbetet med de häls oekonomiska bedömningarna i Nationella riktlinjer för vuxentand-
vård från 2011 utfördes av Anders Norlund och Lars-Åke Marké (hälsoekono-
mer vid SBU) i samarbete med Thomas Davidson och dåvarande projektledare Nils Oscarson . 
De fullständiga riktlinjerna finns publicerade på myndighetens webbplats, 
www.socialstyrelsen.se/nationellariktlinjer. Dokumentet har inte korrekturlästs, det kan därför finnas vissa språkliga och andra formmässiga fel. 
Olivia W
igzell 
Generaldirektör 
3  Innehåll  
Inledning  ................................ ................................ ................................ ....................  7 
Hälsoekonomiska analyser  ................................ ................................ ................  7 
Hälsoekonomiska beräkningar i riktlinjearbetet  ................................ ............  8 
Vad räknas som kostnadseffektivt?  ................................ ................................ . 9 
Hälsoekonomiskt underlag del 1: Främja hälsa och förebygga sjukdomar
 ................................ ................................ ................................ ................................ .. 10 
Främja barns munhälsa  ................................ ................................ .................... 11 
Främja munhälsan hos personer med ohälsosamma levnadsvanor  ......19 
Främja munhälsan hos personer med tandvårdsrädsla  ............................ 25 
Främja mun hälsan hos vuxna med ökad risk för karies och tidig karies 
som riskerar att förvärras  ................................ ................................ .................. 29 
Främja munhälsan hos vuxna som behöver särskilt stöd  ........................... 38 
Hälsoekonomiskt underlag del 2: Utreda och diagnostisera ....................... 49
Systematiska arbetssätt ....................................................................................50
Intervall för basundersökning (revisionsintervall)  ................................ ......... 57 
Datortomografi: CBCT -undersökning  ................................ ............................ 69 
Hälsoekonomiskt underlag del 3: Behandla och rehabilitera  .....................  75 
Särskilda tandvårdsbehov hos barn  ................................ .............................. 76 
Kariesskador som behöver repareras  ................................ ............................ 93 
Sjukdomar i vävnader kring tänder och tandimplantat ............................ 99 
Sjukdomar och symtom i tandpulpan och vävnaden runt tandroten 135
Smärta och käkfunktionsstörningar ..............................................................136
Tandlöshet .........................................................................................................145
Bettavvikelser ....................................................................................................167
Referenser .............................................................................................................168
Bilaga 1: Systematisk litteraturöversikt 2011 ....................................................169
5 NATIONELLA RIKTLINJER FÖR TANDVÅRD - HÄLSOEKONOMISKT UNDERLAG 
6 Inledning  
I detta dokument redovisar Socialstyrelsen de metoder, beräkningar och anta-
ganden som ligger till grund för att bedöma åtgärders  kostnadseffektivitet i Nat-
ionella riktlinjer för tandvård. 
Sedan Nationella riktlinjer för vuxentandvård publicerades 2011, har de nu 
utökats med flera rekommendationer. Bland annat har rekommendationer för 
två nya grupper tillkommit: barn samt personer som behöver särskilt stöd på grund av funktionsnedsättningar med mera. Några nya områden har också till-kommit: implantatkirurgi och odontologisk radiologi (med rekommendationer om datortomografi). Dessutom ligger större fokus på hälsofrämjande och sjuk-domsförebyggande åtgärder. En del av dessa åtgärder ingår även i Nationella riktlinjer för prevention och behandling vid ohälsosamma levnadsvanor . Vidare 
har flera av de tidigare rekommendationerna uppdaterats, eftersom kunskapslä-
get förändrats.  
Detta d okument innehåller dels hälsoekonomiskt underlag för de nya rekom-
mendationer som har  tagits fram, dels de beräkningar och modeller som ligger 
till grund för de rekommendationer som togs fram redan 2011 och som har setts 
över och uppdaterats vid behov. Dessutom presenteras hälsoekonomiska sam-manfattningar för flera av de områden som innefattar många rekommendat-ioner.  
I Bilaga 1 återfinns en systematisk litteraturgenomgång  av hälsoekonomiska 
studier som låg till grund för det hälsoekonomiska underlaget i Nationella rikt-linjer för vuxentan dvård från 2011. 
Slutsatser för samtliga rekommendationer finns även redovisade i bilagan Re-
kommendationer med tillhörande kunskapsunderlag (www.socialstyrel-sen.se/nationellariktlinjer) . 
Hälsoekonomiska analyser  
Samtliga resurser i samhället är begränsade, och detta gäller också för tandvår-den. En krona som spenderas inom ett område kan därför inte spenderas inom ett alternativt område. Det är därför av stor vikt att de strategier som genomförs också är de som samhället prioriterar högst. Det innebär från ett samhällsekono-miskt perspektiv att våra begränsade resurser ska fördelas så att de genererar mest nytta för samhället. För att det ska vara möjligt är det därför av stor vikt att inte bara studera effekten av en viss åtgärd utan att också värdera effekten i förhållande till vad åtgärden kostar, det vill säga göra en bedömning av åtgär-dens kostnadseffektivitet. Detta kan sedan användas som ett underlag vid beslut om vilka behandlingsalternativ som ska väljas framför andra. 
I en kostnadseffektsanalys beräknas den extra (marginella) kostnad som upp-
står till följd av en behandling jämfört med en annan. Marginalkostnaden ställs därefter i relation till den extra (marginella) effekt som uppnås och uttrycks som en kvot, en inkrementell kostnadseffektskvot (”incremental cost-ef-fectiveness ratio”, ICER). ICER beskriver kostnaden för att uppnå en viss ef-fekt. Det vanligast använda effektmåttet inom sjukvården är kvalitetsjusterade 
7 levnadsår (”quality adjusted life-years”, Q ALY), vilket kombinerar värdet av 
en individs hälsorelaterade livskvalitet (QALY- vikt) med tiden som detta till-
stånd varar. 
I tandvården finns få hälsoekonomiska studier och än färre studier som an-
vänder QALY som effektmått. Ett förslag har presenterats i några  studier med  
effektmåttet  QATY (”quality -adjusted tooth years”), men måttet är än så länge 
inte användbart för praktisk tillämpning. I stället används kliniskt relevanta ef-
fektmått, exempelvis förhindrade karierade tandytor respektive tandförluster. Detta gör det dock svårt att jämföra åtgärder från olika områden (exempelvis karies och parodontit) med varandra. 
Nedan redovisas ett exempel på en beräkning av kostnadseffektivitet. Om be-
handling B kostar 2 000 kr mer än behandling A men samtidigt leder ti ll två yt-
terligare förhindrade karierade tandytor (DMFS-decayed, missed and filled sur-faces) kan detta illustreras i en kostnadseffektskvot, ICER (se nedan). Det visar sig då att det kostar 1 000 kr mer att förhindra en karierad tandyta genom be-handling B jämfört med A. Det svarar inte på om B är en kostnadseffektiv be-handling i jämförelse med A, utan det beror på vad samhället värderar en tand-yta till. Om värdet av en frisk tandyta anses vara 1 000 kr eller mer ses behandlingen som kostnadseffektiv. 
𝐼𝐼𝐼𝐼𝐼𝐼𝐼𝐼 =𝐾𝐾𝐾𝐾𝐾𝐾𝐾𝐾𝐾𝐾𝐾𝐾𝐾𝐾 𝐵𝐵−𝐾𝐾𝐾𝐾𝐾𝐾𝐾𝐾𝐾𝐾𝐾𝐾𝐾𝐾 𝐴𝐴 
𝐷𝐷𝐷𝐷𝐷𝐷𝐷𝐷𝐵𝐵−𝐷𝐷𝐷𝐷𝐷𝐷𝐷𝐷𝐴𝐴= 4000−2000
3−1=1000   
Hälsoekonomiska beräkningar i 
riktlinjearbetet  
De hälsoekonomiska beräkningarna baseras på effekt en av  åtgärder  som redovi-
sas i kunskapsunderlagen. Kostnaderna för åtgärde r är ofta hämtade från Tand-
vårds- och läkemedelsförmånsverkets (TLVs) referenspris (www.tlv.se). 
När de Nationella riktlinjerna för vuxentandvård från 2011 togs fram  gjordes 
en systematisk  litteratur översikt (se bilaga 1) . Det vetenskapliga underlaget be-
dömdes då g enerellt vara otillräckligt för att kunna bedöma  kostnadseffektivite-
ten för olika åtgärder. När det sakna des vetenskapligt underlag bedömdes istäl-
let kostnadseffektiviteten på två sätt, med skattningar alternativt modelleringar. 
Skattningar är  överslagsberäkning ar baserad e på kostnaden för en åtgärd i relat-
ion till dess  effekt. För ett antal rekommendationer inom områdena karies och 
sjukdomar i vävnader kring tänder och tandimplantat utfördes modelleringar för att bedöma åtgärders kostnadseffektivitet. I dessa modellanalyser inkluderades data från flera olika källor för att uppnå bästa möjliga kunskap. Dessa m odeller 
kan extrapolera data för att beräkna kostnader och effekter under en längre tids-period. En modellanalys blir dock aldrig mer preci s än vad kvaliteten på de data 
som inkluderas tillåter, och resultatet av dessa analyser  måste därför tolkas med 
försiktighet. Modelleringarna har inte uppdaterats sedan publiceringen av rikt-linjerna 2011, men bedöms bidra med värdefull information för de redovisade slutsatserna om bedömning av kostnadseffektivitet för flertalet av de rekom-mendationerna som togs fram 2011 och som fortfarande är aktuella. 
Vid revideringen av riktlinjerna 2021 genomfördes systematiska litteraturs-
ökningar efter hälsoekonomisk vetenskaplig litteratur för tillstånd och åtgärder  
8 där det fanns vetenskaplig evidens för åtgärdens effekt. Kostnadseffektiviteten 
bedömdes då utifrån identifierade hälsoekonomiska studier som bedömdes rele-
vanta för frågeställningen. Om det saknades hälsoekonomiska studier eller om  
beprövad erfarenhet låg till grund för åtgärdens effekt bedömdes kostnadseffek-
tiviteten  istället genom skattning ar. 
Vad räknas som kostnadseffektivt?  
En åtgärd måste  inte vara kostnadsbesparande för att uppfattas som kostnadsef-
fektiv, men det måste finnas en rimlig relation mellan en ökad kostnad och en förbättrad effekt. För att belysa kostnadseffektiviteten är det också viktigt att åt-gärden jämförs med dess bästa alternativ. 
När det finns förutsättningar har därför den hälsoekonomiska analysen jäm-
fört alternativa behandlingar för samma tillstånd med avsikt att ta fram ett be-slutsunderlag om kostnadseffektiviteten för dessa åtgärder. Om två behand-lingar ger ungefär samma effekt och den ena av dem är mindre resurskrävande framställs den som kostnadseffektiv i jämförelse med den andra behandlingen. I andra sammanhang, i brist på åtgärdsalternativ, har en enkel form av kostnad per behandlingseffekt skattats.  
För de flesta åtgärder används begreppen låg, måttlig, hög och mycket hög 
kostnad per vunnen effekt för att jämföra kostnadseffektiviteten mellan olika behandlingsalternativ. 
Inom kariesprevention beräknas kostnaden per förhindrad karierad tandyta 
(DMFS) och vid behandling av sjukdomar i vävnaderna kring tänder och tan-dimplantat beräknas kostnaden per förhindrad tandförlust. För åtgärder som av-ser protetiska ersättningar har även funktionstiden beaktats, och kostnaden be-räknas per år som den protetiska konstruktionen är funktionell. De gränsvärden (tröskelvärden) för kostnadseffektivitet som används för dessa effektmått pre-senteras i tabell 1. Dessa gränsvärden utgör skattningar av kostnaderna per vun-nen effekt med hänsyn till konsekvenserna av exempelvis en kariesskada eller en tandförlust. Gränsvärdena avser att visa behandlingarnas kostnadseffektkvo-ter och underlätta förståelsen för de olika behandlingarnas kostnadseffektivitet. 
Tabell 1. Exempel på gränsvärden för som används i de hälsoekonomiska 
analyserna (SEK) 
Kostnad per 
effekt Kostnad per för-
hindrad DMFS  Kostnad per för-
hindrad tandför-
lust Kostnad för funktionell 
protetisk konstruktion per 
år* 
Låg <1 000  <20 000  <3 000  
Måttlig  1 000-2 000  20 000-30 000  3 000-6 000  
Hög 2 000-5 000  30 000-40 000  >6 000
Mycket hög >5 000 >40 000
Kommentar: Siffrorna avser kostnadseffektivitet beräknad utifrån  priser från 2011, men dessa be-
döms fortfarande vara relevanta för dessa överslagsberäkningar.  *Den redovisad kostnadseffek-
tivitet för olika åtgärder väger även in andra faktorer, exempelvis komfort, estetik och  munhäl-
sorelaterad livskvalitet . 
9 Hälsoekonomiskt underlag del 1: 
Främja hälsa och förebygga 
sjukdomar  
I denna del presenteras hälsoekonomiskt underlag för rekommendationer om att 
främja munhälsa och förebygga sjukdomar för olika grupper.  
Många av områdena innehåller nya rekommendationer från 2021, och för 
dessa redovisas separata hälsoekonomiska underlag. Inom området Främja 
munhälsan hos vuxna med  ökad  risk för karies och tidig karies som riske rar att 
förvärras  togs flertalet av rekommendationerna fram till riktlinjerna som publi-
cerades 2011. För detta område presenteras en sammanfattning av slutsatserna 
kring åtgärders kostnadseffektivitet. Dessutom presenteras även den modelle-
ring som låg till  grund för de hälsoekonomiska slutsatserna för rekommendat-
ioner om kariesprevention för vuxna  som redovisades i Nationella riktlinjer för 
vuxentandvård  från 2011 . 
kommendationer med  tillhörande kunskapsunderlag  (www.socialstyrel-
sen.se/nationellariktlinjer) . 
10 Främja barns mun hälsa  
31 
Tillstånd: Barn, 6 -15 år, i riskområden     
Åtgärd: Regelbunden fluoridsköljning i skolan, på 
initiativ av tandvården, i samverkan med skolan   
Slutsatser  
Det saknas studier för att bedöma åtgärdens kostnadseffektivitet.  
Regelbunden fluoridsköljning i skolan har bedömts ge en god klinisk effekt. 
Fluoridsköljning i sig har en låg kostnad, men vid situationer då personen behö-
ver ta sig till en tandvårdsklinik leder det ändå till en relativt hög kostnad. Men 
när fluoridsköljn ing kan göras på en grupp samtidigt innebär det en mycket 
lägre kostnad per barn och tillfälle. Fluoridsköljning har även en god effekt hos 
den aktuella gruppen.  
Socialstyrelsen bedömer att åtgärden innebär en låg kostnad per vunnen ef-
fekt vid det aktuella tillståndet.   
Underlag för bedömning  
Studier som ingår i granskningen  
Den systematiska litteratursökningen  kunde inte identifiera någon studie som 
uppfyllde inklusionskriterierna.   
Litteratursökning  
Databas: PubMed Databasleverantör: NLM Datum: 20 19-08-23 
Ämne: Rad 31  Hälsoekonomi  
Regelbunden fluorsköljning i skolan, på initiativ av tandvården, i samverkan med skolan  
Regelbunden fluorlackning i skolan, barn 6 -15 år  
Söknr  Termtyp *)  Söktermer  Databas/  
Antal ref. **)  
1.  Mesh/FT  Cariostatic  Agents[Mesh] OR Mouthwashes[Mesh] 
OR "Fluorides, Topical"[Mesh] OR Sodium 
Fluoride[Mesh] OR fluoride rinse*[tiab] OR fluoride 
rinsing[tiab] OR fluoride mouthrins*[tiab] OR fluoride 
varnish[tiab] OR topical fluoride*[tiab]  
 20015  
2.  Mesh/FT  "Child"[Mesh] OR Adolescent[Mesh] OR child*[tiab] 
OR adolescen*[tiab] OR schoolchild*[tiab] OR 
teens[tiab] OR teenager*[tiab]  
 3265572  
3.  Mesh/FT  Schools[Mesh] OR Program Evaluation[Mesh] OR 
"Program Development"[Mesh] OR supervised[tiab] 
OR program*[tiab] OR schools[ti ab] OR school -
based[tiab]  
 985609  
4.  Mesh/FT  "Dental Caries/prevention and control"[MeSH Terms] 
OR Oral Health[Mesh] OR dental caries[tiab] OR 
caries prevent*[tiab] OR oral health[tiab] OR dental 
health[tiab]  56403  
5.   1-4 AND  
Filters activated: Publication  date from 2000/01/01, 
Swedish, Norwegian, Danish, English  413 
6.  Mesh/FT  "Costs and Cost Analysis"[Mesh] OR "Markov 
Chains"[Mesh] OR "Computer Simulation"[Mesh] OR 
"Quality -Adjusted Life Years"[Mesh]  OR "Models, 1231150  
11 Economic"[Mesh] OR "Economics, Dental"[Mesh] OR 
"Fees, Dental"[Mesh] OR "Resource Allocation"[Mesh] 
OR "economics"[Subheading] OR cost*[ti] OR cost 
analysis[tiab] OR cost benefit[tiab] OR cost 
effective*[tiab] OR cost control[tiab] OR utilit*[tiab] 
or QALY [tiab] OR quality adjusted life year*[tiab] OR 
economic*[ti] OR budget impact[tiab] OR 
resource*[ti] OR financ*[tiab] OR pric*[ti] OR 
willingness to pay[tiab] OR resource utilisation[tiab] 
OR resource utilization[tiab] OR markov chain*[tiab] 
OR burden[tiab ]  
7.   1 AND 2 AND 3 AND 4 AND 6  
English  109 
PubMed:  
*) 
MeSH = Medical subject headings (fastställda ämnesord i Medline/PubMed)  
Exp = Termen söks inklusive de mer specifika termerna som finns underordnade  
NoExp  = Endast den termen söks, de mer specifika, underordnade termerna utesluts  
MAJR = MeSH Major Topic (termen beskriver det huvudsakliga innehållet i artikeln)  
SB = PubMeds filter för:  
- systematiska översikter (systematic[sb])  
- alla MeSH -indexerade artikl ar (medline[sb])  
FT = Fritextterm/er  
tiab= sökning i title - och abstractfälten  
ot = Other term: ämnesord (keyword) som oftast inte finns som MeSH -term  
**) 
De fetmarkerade referenserna finns nedsparade  
 
12 33 
Tillstånd: Barn , 6-15 år  
Åtgärd: Utbildning i munhälsa med skolan som arena  
Kostnaden för utbildning i munhälsa med skolan som arena är förhållandevis 
låg då många barn får utbildningen samtidigt. Givet att det ger effekt är det rim-ligt att anta att det gör at t åtgärden är kostnadseffektiv.  
Socialstyrelsen bedömer att åtgärden innebär en måttlig kostnad per vunnen 
effekt  vid det aktuella tillståndet. 
Underlag för bedömnin g 
Ingen systematisk litteratursökning efter hälsoekonomiska studier har utförts då det saknas evidens för åtgärdens effekt  som istället baseras på beprövad erfa-
renhet. Den hälsoekonomiska bedömningen baseras på en skattning av åtgär-dens kostnad i relation till dess effekt. 
13 42 
Tillstånd: Barn med nyerupterade kariesfria 
permanenta kindtänder (molarer)  
Åtgärd:  Fissurförsegling av ocklusalytan som 
primärprevention  
Fissurförsegling medför en ökad direkt kostnad, som på längre sikt skulle 
kunna leda till en besparing om karies förhindras. Därmed påverkas kostnaden för fissurförsegling delvis av risken för karies, det vill säga om det görs som primär prevention på alla barn eller om det endast görs på barn med indikation. Därutöver beror det på vem som utför förseglingen, tandläkare eller tandhygie-nist.  
Sammantaget bedöms fissurförsegling kosta mer än alternativen fluoridlack-
ning eller fluoridsköljning. Eftersom effekten av fissurförsegling inte har visat sig vara bättre än alternativen så blir åtgärden generellt inte kostnadseffektiv. Det kan dock finnas situationer för specifika grupper där kostnadseffektiviteten förbättras.  
Socialstyrelsen bedömer att åtgärden innebär en hög kostnad per vunnen ef-
fekt vid det aktuella tillståndet.  
I den hälsoekonomiska litteratursökningen identifierades ett flertal studier men endast en av dessa byggde på någon av de tre studier som inkluderades för sammanvägning av åtgärdens effekt , nämligen den randomiserade och 
kontrollerade studien av Chestnutt et al [1] . I denna studie analyserades 
kostnadseffektiviteten av fluorlack respektive fissurförsegling som förebyggande kariesbehandling för nyerupterade 6-årständer. Resultatet påvisade att metoderna är likvärdiga i effekt, men att fluorlackning har lägre kostnad och därför är kos tnadseffektiv.  
Referenser  
1. Chestnutt I, Humphreys I, Chadwick B, Fitzsimmonds D. Cost-
effectiveness of fissure sealants versus fluoride varnish in preventing
dental caries. Journal of dental research. 2017; 96(Spec Iss B).
Ämne: Id 42 Hälsoekonomi: Barn med nyerupterade kariesfria permanenta kindtänder 
(molarer). Fissurförsegling av ocklusalytan som primärprevention 
Söknr  Termtyp 
*) Söktermer  Databas/  
Databas: PubMed Databasleverantör: NLM Datum: 2022 -01-11 
1. Mesh/FT "Pit and Fissure Sealants"[Mesh] OR dental sealant*[tiab]
OR fissure sealant*[tiab] OR resin sealant*[tiab] OR resin -
based sealant*[tiab] OR composite sealant*[tiab]  OR 
tooth sealant*[tiab]  4040 
2. Mesh/FT  (resin*[ti] OR dental*[ti] OR fissure*[ti] OR composite*[ti])
AND sealant*[ti]  1521  
14 3. Mesh/FT ("Glass Ionomer Cements"[Mesh] OR "Resins, 
Synthetic"[Mesh] OR glass ionomer*[tiab] OR glassionomer*[tiab]) AND Sealant*[tiab]  1356 
4. 1 -3 OR 4372  
5. Mesh/FT  "Costs and Cost Analysis"[Mesh] OR "Markov
Chains"[Mesh] OR "Computer Simulation"[Mesh] OR "Quality -Adjusted Life Years"[Mesh] OR "Models, 
Economic"[Mesh] OR "Economics, Dental"[Mesh] OR 
"Fees, Dental"[Mesh] OR "Resource Allocation"[Mesh] OR 
"econo mics"[Subheading] OR cost*[ti] OR cost 
analysis[tiab] OR cost benefit[tiab] OR cost effective*[tiab] OR cost control[tiab] OR utilit*[tiab] or 
QALY[tiab] OR quality adjusted life year*[tiab] OR 
economic*[ti] OR budget impact[tiab] OR resource*[ti] OR finan c*[tiab] OR pric*[ti] OR willingness to pay[tiab] 
OR resource utilisation[tiab] OR resource utilization[tiab] 
OR markov chain*[tiab] OR burden[tiab]  1509029  
6. 4 AND 5 English 342 
Databas: Cochrane Library Databasleverantör: Wiley Datum: 2022 -01-11 
7. Mesh MeSH descriptor: [Pit and Fissure Sealants] this term only  403 
8. FT (dental near/3 sealant*) OR ((fissure* near/6 seal*)) OR 
(res-in* near/4 sealant*) OR (compomer* near/4 
sealant*) OR (composite* near/4 sealant*)):ti,ab,kw  809 
9. Mesh MeSH  descriptor: [Glass Ionomer Cements] explode all 
trees  776 
10. Mesh MeSH descriptor: [Resins, Synthetic] explode all trees  3898  
11. FT ("glass ionomer$" or glassionomer$):ti,ab,kw  1520 
12. 9-11 ( OR) 4809 
13. FT (Sealant*): ti,ab,kw 1843  
14. 12 AND 13 406 
15. 7 OR 8  OR 14 910 
16. Mesh MeSH descriptor: [Costs and Cost Analysis] explode all
trees OR MeSH descriptor: [Markov Chains] explode all
trees OR MeSH descriptor: [Models, Economic] explodeall trees OR MeSH descriptor: [Economics, Dental]explode all trees OR MeSH  descriptor: [Resource
Allocation] explode all trees11411 
17. FT (“cost analysis” OR “cost benefit” OR “cost effective*”
OR “cost control” OR economic* OR budget OR financ*
OR price* OR pricing OR “willingness to pay” OR
“resource utilisation” OR “resource utilization” OR
“markov chain*” OR burden):ti,ab,kw73197 
18. FT (cost* OR resource*):ti 15961 
19. 16-18 OR 78855  
20. 15 AND 19 62 
Databas: DOSS Databasleverantör: EBSCO Datum: 2022 -01-11 
21. DE DE "PIT & fissure sealants (Dentistry)"  1635 
22. FT TI ( “dental sealant*” OR “fissure sealant*” OR “resin 
sealant*” OR “resin -based sealant*” OR “composite 
sealant*” OR “tooth sealant*” ) OR AB ( “dental sealant*” 
OR “fissure sealant*” OR “resin sealant*” OR “resin -based 
sealant*” OR “composite sealant*” OR “tooth seal ant*” )  1252 
23. DE ((DE "DENTAL glass ionomer cements") OR (DE "SYNTHETIC gums & resins" OR DE "ACETAL resins" OR DE "ACRYLIC resins" OR DE "ALKYD resins" OR DE "BAKELITE" OR DE "DENTAL resins" OR DE "EPOXY resins" OR DE "FURAN resins" 
OR DE "INDENE resins"  OR DE "PHENOLIC resins" OR DE 11157 
15 "POLYACRYLATES" OR DE 
"POLYCHLOROTRIFLUOROETHYLENE" OR DE "POLYESTERS" 
OR DE "POLYVINYL butyral" OR DE "RESIN concrete" OR DE 
"THERMOPLASTICS" OR DE "THERMOSETTING polymers" OR 
DE "UREA -formaldehyde resins")  
24. FT TI ( “glass ionomer*” OR glassionomer* ) OR AB ( “glass 
ionomer*” OR glassionomer* )  4023 
25. FT TI sealant* OR AB sealant* OR SU sealant*  2808 
26. (23 OR 24) AND 25 651 
27. 21 OR 22 OR 26 2255  
28. DE (DE "COST analysis" OR DE "BREAK -even  analysis" OR DE
"COST effectiveness") OR (DE "ACTIVITY -based costing"
OR DE "COST allocation" OR DE "CURRENT value
accounting" OR DE "DIRECT costing" OR DE "PRODUCT
costing" OR DE "STANDARD cost accounting" OR DE
"COST estimates") OR DE "DENTAL economics"  OR DE
"COST of dental care" OR DE "GROUP dental practice"2256 
29. FT TI ( “cost analysis” OR “cost benefit” OR “cost effective*”OR “cost control” OR economic* OR budget OR financ*
OR price* OR pricing OR “willingness to pay” OR“resource utilisation” OR “resource utilization” OR
“markov chain*” OR burden ) OR AB ( “cost analysis” OR
“cost benefit” OR “cost effective*” OR “cost control” OR
economic* OR budget OR financ* OR price* OR pricingOR “willingness to pay” OR “resource utilisation” OR
“resource uti lization” OR “markov chain*” OR burden )10416 
30. 28 OR 29 11736 
31. 27 A ND 30 103 
ProQuest databaser:  
*) DE= Kontrollerade ämnesord från ASSIA:s thesaurus. KW=Fritexttermer som söks samtidigt i Title (TI), Abstract (AB), Descriptor (DE), och Identifier  (ID) fälten. FT = Fritextterm/er.  
Cochrane library:  
*) MeSH = Medical subject headings (fastställda ämnesord i Medline/PubMed, som även an-vänds i Cochrane library). Explode = Termen söks inklusive de mer specifika termerna som finns underordnade. This ter m only = Endast den termen söks, de mer specifika, underordnade ter-
merna utesluts. Qualifier = aspekt av ämnet. FT/TI, AB, KW = Fritextterm/er – sökning i fälten för 
titel, abstract, keywords.  
**) CDSR = The Cochrane Database of Systematic Reviews. DARE = Database of Abstracts of 
Reviews of Effects. HTA = Health Technology Assessment Database. EED = NHS Economic Evalu-ation Database. Central = Cochrane Central Register of Controlled Trials.  
Ebsco databaser:  
*) DE = Descriptor (fastställt ämnesord i databasen). FT/default fält = fritextsökning i fälten för 
“all authors, all subjects, all keywords, all title info (including source title) and all abstracts”. FT/TI, 
AB = fritextsökning i fälten för titel och abstract. ZX = Methodology. + = Termen söks inklusive d e 
mer specifika termerna som finns underordnade.  
PubMed:  
*) MeSH = Medical subject headings (fastställda ämnesord i Medline/PubMed). Exp = Termen 
söks inklusive de mer specifika termerna som finns underordnade. NoExp = Endast den termen söks, de mer specif ika, underordnade termerna utesluts. MAJR = MeSH Major Topic (termen be-
skriver det huvudsakliga innehållet i artikeln). SB = PubMeds filter för: systematiska, översikter 
(systematic[sb]), alla MeSH -indexerade artiklar (medline[sb]). FT = Fritextterm/er. ti ab= sökning i 
title- och abstractfälten.ot = Other term: ämnesord (keyword) som oftast inte finns som MeSH -
term  
**) De fetmarkerade referenserna finns nedsparade.  
16 110 
Tillstånd: Barn , 0-6 år, i riskområden  
Åtgärd: Samverkan mellan tandvården och 
barnhälsovården gällande levnadsvanor  
Genom samverkan mellan tandvården och barnhälsovården ökar möjligheterna 
att tillsammans främja hälsosamma levnadsvanor tidigt i livet, något som har 
potential att främja munhälsan och på sikt spara resurser. Om samverkan inte kräver någon större investering eller insats är det därmed att betraktas som kost-nadseffektivt , speciellt om samverkan sker i riskområden. 
Ingen systematisk litteratursökning efter hälsoekonomiska studier har utförts då 
det saknas evidens för åtgärdens effekt  som istället baseras på beprövad erfa-
renhet. Den hälsoekonomiska bedömningen baseras på en skattning av åtgär-dens kostnad i relation ti ll dess effekt.  
17 111 
Tillstånd: Barn , 0-6 år 
potential att främja munhälsan och på sikt spara resurser. Om samverkan inte kräver någon större investeri ng eller insats är det därmed att betraktas som kost-
nadseffektivt  
Ingen systematisk litterat ursökning efter hälsoekonomiska studier har utförts då 
renhet. Den hälsoekonomiska bedömningen baseras på en skattning av åtgär-
dens kostnad i relation till dess effekt. 
18 Främja mun hälsan hos personer med 
ohälsosamma levnadsvanor  
3 
Tillstånd : Parodontal  sjukdom där otillräcklig 
munhygien är en riskfaktor, vuxna   
Åtgärd:  Kvalificerat rådgivande samtal 
(beteendemedicinsk prevention och behandling)  
Åtgärden kvalificerat rådgivande samtal  är tidsmässigt mer omfattande än det 
rådgivande samtalet och återkommande sessioner eller kontakter sker vid ett el-
ler flera tillfällen. Åtgärden kan ges individuellt eller i grupp och förutsätter att personalen har fördjupad kunskap i metoden som används. Kostnaden för detta kan därför variera, men i snitt förväntas åtgärden kvalificerat rådgi vande sam-
tal innebära fem  tillfällen.  
Vid parodontal sjukdom har åtgärden kvalificerat 
rådgivande samtal  ingen eller möjligen  en liten effekt jämfört med rådgi-
vande samtal.  
Socialstyrelsen bedömer att  åtgärden innebär en  måttlig till hög kostnad 
per vunnen effekt vid det aktuella tillståndet.    
Den systematiska litteratursökningen kunde inte identifiera någon studie som uppfyllde inklusionskriterierna.  
Databas: PubMed Databasleverantör: NLM Datum: 2019 -11-11 
Ämne: Rad 3. HÄLSOEKONOMI  
Rad 3. Oral sjukdom där otillräcklig munhygien är en riskfaktor - Kvalificerat rådgivande samtal 
(dvs. beteendemedicinsk prevention och behandling)  
Rad 4 Oral sjukdom där otillräcklig munhy gien är en riskfaktor - Rådgivande samtal  
1.  Mesh/FT Oral health[Mesh] OR Oral Hygiene[Mesh] OR oral 
health[ti] OR  ((Oral health[tiab] OR oral 
hygiene[tiab] OR dental hygiene[tiab] OR dental 
health[tiab])  NOT Medline[sb])  
 38997 
2.  Mesh  "Oral Health/education"[Mesh] OR  Health Educa-
tion, Dental[MESH] OR Oral Hygiene/education[Majr]  
OR Behavior Therapy[Majr] OR Program Evalua-
tion[MeSH] OR Pamphlets[MeSH] OR Directive Coun-
seling[MeSH] OR Telephone[MeSH] OR Persuasive 
Communication[MeSH] OR Motivational Interview-ing[Mesh] OR "Interview, Psychological"[Majr] OR 
"Patient Education as Topic"[Majr:NoExp] OR "Mod-
els, Educational"[Mesh] OR  "Health Communica-
tion"[Mesh] OR "Consumer Health Information"[Majr] 369627 
19 OR "Coun seling"[Majr]  OR "Psychotherapy"[Majr] OR 
Health Promotion[Mesh]  
 
3.  FT (motivational interviewing[tiab] OR oral health 
promotion[tiab] OR Stage of Change 
intervention[tiab] OR self -efficacy[tiab] OR  Goal 
setting[tiab] OR Social Cognitive[tiab] OR 
Transtheoretical Model[tiab] OR Stage of 
change[tiab] OR Theory of Planned Behavior[tiab] 
OR Health Belief Model[tiab] OR written 
information[tiab] OR Self -image attraction[tiab] OR 
Grounded theory[tiab] OR Patient information[tiab] 
OR instruction[tiab] OR  advice*[tiab] OR 
communicat*[ti] OR promot*[ti] OR 
conversation*[tiab] OR counsel*[ti] OR 
counseling[tiab] OR counselling[tiab] OR educat*[ti] 
OR educational intervention*[tiab] OR educational 
program*[tiab] OR preventive program*[tiab] OR 
feedback[tiab] OR biofeedback[tiab] OR health 
education[tiab] OR patient education[tiab] OR 
health information*[tiab] OR health literacy[tiab] OR 
health promotion*[tiab] OR interview*[ti] OR minimal 
intervention*[tiab] OR psychosocial 
intervention*[tiab] OR psychosocial[ ti] OR 
information[ti] OR behavior program*[tiab] OR 
behavior therap*[tiab] OR behavioral change*[tiab] 
OR behaviour change*[tiab] OR behaviour 
modification*[tiab] OR behaviour program*[tiab] OR 
behaviour therap*[tiab] OR behavioural 
change*[tiab] OR behav ioral therap*[tiab] OR 
behavioral intervention*[tiab] OR behavioural 
intervention*[tiab] OR behavioural change*[tiab] OR 
behavioural treatment[tiab] OR behavioral 
treatment[tiab] OR cognitive therapy[tiab] OR 
cognitive[ti] OR CBT[tiab] OR psychological 
intervention*[tiab] OR psychological therap*[tiab] 
OR psychological treatment*[tiab] OR tailored[tiab] 
OR one -to-one[tiab]) NOT Medline[sb]  173761  
4.   2 OR 3  543388 
5.  Mesh/FT  Motivation[MeSH] OR Patient Compliance[MeSH] OR 
Patient Participation[MeSH] OR Self Care[MeSH] OR 
"Health Literacy"[Mesh] OR "Treatment 
Outcome"[Mesh] OR "Health Knowledge, Attitudes, 
Practice"[Mesh] OR Attitude to Health[Mesh] OR 
Health Behavior[Mesh] OR "Mouth 
Diseases/prevention and control"[Majr:NoExp]  OR 
Dental Caries/prevention and  control[MeSH] OR 
Periodontal Diseases/prevention and control[MeSH] 
OR Gingivitis/prevention and control[MeSH] OR 
"Dental Plaque/prevention and control"[Mesh] OR 
((oral disease*[tiab] OR dental caries[tiab] OR 
periodontal disease*[tiab] OR periodontitis[tiab] OR 
tooth loss[tiab] OR gingivitis[tiab] OR gingival 
bleeding[tiab] OR dental plaque[tiab]) AND 
(prevent*[tiab] OR prophylaxis[tiab])) OR plaque 
control[tiab] OR motivation[tiab] OR 
compliance[tiab] OR outcome*[tiab] OR self -
care[tiab] OR self -management[tiab] OR health 
literacy[tiab] OR health knowledge[tiab] OR patient 
participation[tiab] OR behavio*[ti] OR 
"Candida"[Mesh] OR "Mucositis"[Mesh] OR "Mouth 
Mucosa"[Mesh] OR "Candidiasis, Oral"[Mesh] OR oral 
candidias*[tiab] OR oral mucosa[tiab] OR oral 
muc ositis[tiab]  
 3226554  
Chains"[Mesh] OR "Computer Simulation"[Mesh] OR 1283695  
20 "Quality -Adjusted Life Years"[Mesh] OR "Models, 
analysis[tiab] OR cost benefit[tiab] OR cost effective*[tiab] OR cost control[tiab] OR utilit*[tiab] or QALY[tiab] OR quality adjusted life year*[tiab] OR 
economic*[ti] OR budget impact[tiab ] OR 
willingness to pay[tiab] OR resource utilisation[tiab] OR resource utilization[tiab] OR markov chain*[tiab] 
OR burden[tiab]  
7.   1 AND 2 AND 4 AND 5 AND 6  
Filters activated: published in the last 10  years; 
English  179 
8.   Filters activated: Systematic Reviews, Meta -Analysis  6 
PubMed:  
*) 
**) 
 
21 4 
Tillstånd: Parodontal sjukdom där otillräcklig 
munhygien är en riskfaktor, vuxna  
Åtgärd: Rådgivande samtal   
Åtgärden rådgivande samtal kan inkludera motiverande strategier, till exem-
pel motiverande samtal, och kan kompletteras med olika verktyg och hjälpme-
del. Åtgärden varierar i omfattning i genomförda studier men i snitt förväntas det inn ebära ett eller flera samtal (5 -30 min). Den totala kostnaden kan variera 
beroende på antal behandlingar, men kostnaden bedöms vara högre än för sed-vanliga råd. Vid parodontal sjukdom har åtgärden rådgivande samtal, jämfört med sedvanliga råd, möjligen inte någon effekt.  
Socialstyrelsen bedömer därför att åtgärden innebär en måttlig till hög kost-
nad per vunnen effekt vid det aktuella tillståndet.
 
Den systematiska litteratursökningen kunde inte identif iera någon studie som 
uppfyllde inklusionskriterierna.  
Rad 4 Oral sjukdom där otillräcklig munhygien är en riskfaktor - Rådgivande samtal  
Söknr  Termtyp *)  Söktermer  Datab as/ 
health[tiab]) NOT Medline[sb])  
 38997 
OR Behavior Therapy[Majr] OR Program Evalua-tion[MeSH] OR Pamphlets[MeSH] OR Directive Coun-
tion"[Mesh] OR "Consumer Health Information"[Majr] 
OR "Counseling"[Majr]  OR "Psychotherapy"[Majr] OR 
 369627 
OR Health Belief Model[tiab] OR written 173761  
22 information[tiab] OR Self -image attraction[tiab] OR 
OR instruction[tiab] OR advice*[tiab] OR 
conversation*[t iab] OR counsel*[ti] OR 
education[tiab] OR patient education [tiab] OR 
intervention*[tiab] OR psychosocial[ti] OR 
behavior thera p*[tiab] OR behavioral change*[tiab] 
change*[tiab] OR behavioral therap*[tiab] OR 
behavioral intervention*[tiab] OR behavioura l 
OR psychological tr eatment*[tiab] OR tailored[tiab] 
OR one -to-one[tiab]) NOT Medline[sb]  
Patient Participation[MeSH] OR Self Care[MeSH ] OR 
Dental Caries/prevention and control[ MeSH] OR 
care[tiab] OR self -management[tiab]  OR health 
mucositis[ tiab]  
 3226554  
"Quality -Adjusted Life Years"[Mesh] OR "Models, 
"Fees, Dental"[Mesh] OR "Resource Allocation"[Mesh] OR "economics"[Subheading] OR cost*[ti] OR cost 
effective*[tiab] OR cost control[tiab] OR utilit*[tiab] or QALY[tiab] OR quality adjusted life year*[tiab] OR economic*[ti] OR budget impact[tiab ] OR 
willingness to pay[tiab] OR resource utilisation[tiab] 1283695  
23 OR resource utilization[tiab] OR markov chain*[tiab] 
PubMed:  
*) 
**) 
24 Främja mun hälsan hos personer med 
tandvårdsrädsla  
12 
Tillstånd: Svår tandvårdsrädsla, vuxna och barn ≥6 år  
Åtgärd: Kognitiv beteendeterapi (KBT) med 
exponering   
Det saknas studier för att bedöma åtgärdens kostnadseffektivitet. 
Åtgärden kognitiv beteendeterapi (KBT) med exponering kräver upprepade 
besök vilket gör att dess direkta kostnad blir ganska hög. Den kliniska genom-
gången har visat att det möjligen finns positiva effe kter, både hos vuxna och 
hos barn. Minskad tandvårdsrädsla kan innebära ökade preventionsinsatser och på sikt leda till kostnadsbesparingar. Detta är dock inte visat. 
 
Socialstyrelsen bedömer att åtgärden innebär en måttlig  kostnad per vunnen 
effekt vid det aktuella tillståndet.  
Databas: PubMed  Databasleverantör: NLM  Datum: 2020 -03-16  
Hälsoekonomi   
Ämne : Rad 12  - Person med tandvårdsrädsla (alla åldrar), Kvalificerat rådgivande samtal   
Söknr   Termtyp *)   Söktermer   Databas/   
Antal ref. **)   
1.   Mesh/FT   "Dental Anxiety/therapy"[Majr] OR "Dental Anxi-
ety/prevention and control"[Majr] OR (dental pho-
bia*[tiab] OR dental fear[tiab] OR dental anxi-
ety[tiab] OR odontophobia*[tiab] OR dentally 
anxious[tiab] OR ((dental[ti] OR dentistry[ti]) AND 
(fear[ti] OR anxiety[ti] OR anxious[ti])) NOT Med-
line[sb])   
  989  
2.   Mesh   "Oral Health/education"[Mesh] OR   Health Educa-
tion, Dental[MESH] OR Behavior Therapy[Majr] OR 
Program Evaluation[MeSH] OR Pamphlets[MeSH] OR Directive Counseling[MeSH] OR Tele-
phone[MeSH] OR Persuasive Communica-
tion[MeSH] OR Motivational Interviewing[Mesh] OR 
"Interview, Psychological"[Majr] OR "Patient Educa-tion as Topic"[Majr:NoExp] OR "Models, Educa-
tional"[Mesh] OR "Health Communication"[Mesh] 
OR "Consumer Health Information"[Majr] OR "Coun-seling"[Majr]   OR "Psychotherapy"[ Majr] OR Health 
Promotion[Mesh]   375328   
3.   FT  motivational interviewing[tiab] OR oral health pro-
motion[tiab] OR Stage of Change intervention[tiab] 
OR self -efficacy[tiab] OR   Goal setting[tiab] OR So-
cial Cognitive[tiab] OR Transtheoretical Model[tiab] 
OR Stage of change[tiab] OR Theory of Planned 1146154   
25 Behavior[tiab] OR Health Belief Model[tiab] OR writ-
ten information[tiab] OR Self -image attraction[tiab] 
OR Grounded theory[tiab] OR Patient infor-
mation[tiab] OR instruction[tiab] OR advice*[tiab] 
OR communicat*[ti ] OR promot*[ti] OR conversa-
tion*[tiab] OR counsel*[ti] OR counseling[tiab] OR 
counselling[tiab] OR educat*[ti] OR educational in-
tervention*[tiab] OR educational program*[tiab] 
OR preventive program*[tiab] OR feedback[tiab] 
OR biofeedback[tiab] OR health education[tiab] 
OR patient education[tiab] OR health infor-
mation*[tiab] OR health literacy[tiab] OR health 
promotion*[tiab] OR interview*[ti] OR minimal inter-
vention*[tiab] OR psychosocial intervention*[tiab] 
OR psychosocial[ti] OR information[ti] OR behavi or 
program*[tiab] OR behavior therap*[tiab] OR be-
havioral change*[tiab] OR behaviour 
change*[tiab] OR behaviour modification*[tiab] OR 
behaviour program*[tiab] OR behaviour 
therap*[tiab] OR behavioural change*[tiab] OR be-
havioral therap*[tiab] OR behaviora l interven-
tion*[tiab] OR behavioural intervention*[tiab] OR 
behavioural change*[tiab] OR behavioural treat-
ment[tiab] OR behavioral treatment[tiab] OR cog-
nitive therapy[tiab] OR cognitive[ti] OR CBT[tiab] 
OR psychological intervention*[tiab] OR psycholog-
ical therap*[tiab] OR psychological treat-
ment*[tiab] OR tailored[tiab] OR one- to-one[tiab] 
OR nonpharmacologic*[ti] OR non- pharmaco-
logic[ti]   
4.     2 OR 3   1380868   
5.     1 AND 4   268  
6.   Mesh/FT   "Costs and Cost Analysis"[Mesh] OR "Markov 
"Quality -Adjusted Life Years"[Mesh]  OR "Models, 
Economic"[Mesh] OR "Economics, Dental"[Mesh] 
OR "Fees, Dental"[Mesh] OR "Resource Alloca-
tion"[Mesh] OR "economics"[Subheading] OR 
cost*[ti] OR cost analysis[ tiab] OR cost benefit[tiab] 
OR cost effective*[tiab] OR cost control[tiab] OR 
utilit*[tiab] or QALY[tiab] OR quality adjusted life 
year*[tiab] OR economic*[ti] OR budget im-pact[tiab] OR resource*[ti] OR financ*[tiab] OR 
pric*[ti] OR willingness to pay[tiab ] OR resource utili-
sation[tiab] OR resource utilization[tiab] OR markov 
chain*[tiab] OR burden[tiab]   1313274   
7.     5 AND 6   
Filters activated: English   15  
 PubMed:   
*)  
MeSH = Medical subject headings (fastställda ämnesord i Medline/PubMed)   
Exp = Termen söks inklusive de mer specifika termerna som finns underordnade   
NoExp = Endast den termen söks, de mer specifika, underordnade termerna utesluts    
MAJR = MeSH Major Topic (termen beskriver det huvudsakliga innehållet i artikeln)   
SB = PubMeds fi lter för:   
- systematiska översikter (systematic[sb])   
- alla MeSH -indexerade artiklar (medline[sb])   
FT = Fritextterm/er   
tiab= sökning i title - och abstractfälten   
ot = Other term: ämnesord (keyword) som oftast inte finns som MeSH -term    
**)  
 
26 Databas: Cochrane Library Databasleverantör: Wiley  Datum: 2020 -03-16  
Hälsoekonomi.  
Ämne : Rad 12 - Person med tandvårdsrädsla (alla åldrar), Kvalificerat rådgivande samtal   
1.   Mesh/FT   MeSH descriptor: [Dental Anxiety] explode all trees 
OR   
(“dental phobia*” OR “dental fear” OR “dental 
anxiety” OR odontophobia* OR “dentally anx-
ious”):ti,ab,kw   
  626  
2.   Mesh   MeSH  descriptor: [Oral Health] explode all trees and 
with qualifier(s): [education - ED] OR MeSH de-
scriptor: [Health Education, Dental] explode all 
trees OR MeSH descriptor: [Oral Hygiene] explode 
all trees and with qualifier(s): [education - ED] OR 
MeSH descr iptor: [Behavior Therapy] explode all 
trees OR MeSH descriptor: [Program Evaluation] ex-
plode all trees OR MeSH descriptor: [Counseling] ex-
plode all trees OR MeSH descriptor: [Persuasive 
Communication] explode all trees OR MeSH de-
scriptor: [Motivational Int erviewing] explode all 
trees OR MeSH descriptor: [Interview, Psychological] 
explode all trees OR MeSH descriptor: [Patient Edu-
cation as Topic] explode all trees OR MeSH de-
scriptor: [Models, Educational] explode all trees OR 
MeSH descriptor: [Health Communi cation] explode 
all trees OR MeSH descriptor: [Psychotherapy] ex-
plode all trees OR MeSH descriptor: [Health Promo-
tion] explode all trees   
    
3.   FT  (“motivational interview*” OR self -efficacy 
OR  “Goal setting” OR “Social Cognitive” OR “Trans-
theoretical  Model” OR “Stage of change” OR “The-
ory of Planned Behavior” OR “Health Belief Model” 
OR “written information” OR “Grounded theory” OR 
“Patient information” OR instruction OR advice* OR 
conversation* OR counseling OR counselling OR 
“educational interventio n*” OR “educational pro-
gram*” OR “preventive program*” OR feedback 
OR biofeedback OR “health education” OR “pa-
tient education” OR “health information*” OR 
“health literacy” OR “health promotion*” OR “mini-
mal intervention*” OR “psychosocial intervention*” 
OR “behavior program*” OR “behavior therap*” OR 
“behaviour change*” OR “behaviour modifica-
tion*” OR “behaviour program*” OR “behaviour 
therap*” OR “behavioural change*” OR “behav-
ioral therap*” OR “behavioral intervention*” OR 
“behavioural intervention*” OR “behavioural ther-
apy” OR “behavioural change*” OR “behavioural 
treatment” OR “behavioral treatment” OR cogni-
tive OR CBT OR “psychological intervention*” OR 
“psychological therap*” OR “psychological treat-
ment*” OR tailored OR “one -to-one”):ti     
4.     2 OR 3   87976   
5.     1 AND 4   120  
6.   Mesh   MeSH descriptor: [Costs and Cost Analysis] explode 
all trees OR MeSH descriptor: [Markov Chains] ex-
plode all trees OR MeSH descriptor: [Computer Sim-
ulation] explode all trees OR MeSH  descriptor: 
[Quality -Adjusted Life Years] explode all trees OR 
MeSH descriptor: [Models, Economic] explode all 
trees OR MeSH descriptor: [Economics, Dental] ex-
plode all trees OR MeSH descriptor: [Fees, Dental] 11962   
27 explode all trees OR MeSH descriptor: [Resour ce Al-
location] explode all trees   
7.   FT  (cost* OR economic* OR resource*):ti OR ("cost 
analysis" OR "cost benefit" OR "cost effective*" OR 
"cost control" OR utilit* OR QALY OR "quality ad-
justed life year*" OR "budget impact OR financ *" OR 
"willingness to pay" OR "resource utilisation" OR "re-
source utilization" OR "markov chain*" OR "bur-
den"):ti,ab,kw   66695   
8.     6 OR 7   69190   
9.     5 AND 8   2  
 Cochrane library:   
*)  
MeSH = Medical subject headings (fastställda ämnesord i Medline/ PubMed, som även an-
vänds i Cochrane library)   
Explode = Termen söks inklusive de mer specifika termerna som finns underordnade   
This term only = Endast den termen söks, de mer specifika, underordnade termerna utesluts   
Qualifier = aspekt av ämnet   
FT/TI, A B, KW = Fritextterm/er – sökning i fälten för titel, abstract, keywords   
**)  
CDSR = The Cochrane Database of Systematic Reviews   
DARE = Database of Abstracts of Reviews of Effects   
HTA = Health Technology Assessment Database  
EED = NHS Economic Evaluation  Database   
Central = Cochrane Central Register of Controlled Trials   
  
28 Främja mun hälsan hos vuxna med ökad risk 
för karies och tidig kari es som riskerar att 
förvärras 
Till vuxna personer med en bedömd risk för karies och ett samtidigt högt sock-
erintag har ett sjukdomsförebyggande stöd och återkoppling för förändringar av ogynnsamma kostvanor bedömts som en kostnadseffektiv åtgärd. Att till alla som besöker tandvården rekommendera tandborstning två gånger dagligen med tandkräm innehållande natriumfluorid, natriummonofluorfosfat eller aminfluo-rid (1 000–1 500 ppm) bedöms också vara kostnadseffektivt. 
Till vuxna personer med förhöjd risk för karies innebär dagliga sköljningar 
med 0,2-procentig natriumfluoridlösning en låg kostnad per vunnen effekt. Pro-fessionella fluoridlackningar minst två gånger per år bedöms ge en låg till mått-lig kostnad per vunnen effekt, och lackningar minst fyra gånger per år en mått-lig kostnad hos vuxna individer. Däremot ger användning av fluoridtandstickor, fluoridsugtabletter och fluoridtuggummin en hög eller mycket hög kostnad per vunnen effekt, främst på grund av en liten tilläggseffekt utöver tandborstning med fluoridtandkräm. 
Hälsoekonomiskt underlag för nya rekommendationer 
framtagna 2021  
B9.1 
Tillstånd: Initial kr onkaries på approximalytor (utan 
kavitet) med risk för progression, permanenta tänder  
Åtgärd: Försegling med resinbaserade material 
(resininfiltration) som tillägg till daglig tandborstning  
Det saknas studier för att bedöma åtgärdens kostnadseff ektivitet.  
Åtgärden har i den kliniska genomgången bedömts troligen ge en mindre risk 
för kariesprogression jämfört med ingen ytterligare behandling. Det saknas häl-
soekonomiska studier av försegling av initial kronkaries på approximalytor hos vuxna, de studier som finns fokuserar främst på barn. Överlag visar dock dessa att åtgärden leder till ökade kostnader men att den generellt bedöms kostnadsef-fektiv när det riktas till patienter med ökad risk för karies. Kostnadseffektivite-ten av försegling med resinbaserat material jämfört med fluoridbehandling går ej att bedöma.  
effekt vid det aktuella tillståndet.
 
29 Underlag för bedömning  
Den systematiska litteratursökningen kunde inte identifiera någon studie som 
Databas: PubMed  Databasleverantör: NLM  Datum: 2021- 01-18 
Ämne: Rad 8.1, 8.2, 9.1 Hälsoekonomi  (Karies)  
Söknr  Termt
yp *)  Söktermer  Databas/  
1.  Mesh/
FT "Pit and Fissure Sealants"[Mesh] OR approximal seal*[tiab] 
OR dental seal*[tiab] OR enamel seal*[tiab] OR fissure 
seal*[tiab] OR pit and fissure*[tiab] OR lesion seal*[tiab] OR 
therapeutic seal*[tiab] OR preventive seal*[tiab] OR 
proximal seal*[tiab]  4,324  
2.  FT sealing[ti] or sealants[ti]  4,673  
3.  Mesh/
FT "Resin Cements"[Mesh] OR "Glass Ionomer Cements"[Mesh] 
OR flowable composite*[tiab] OR (((cermet[tiab] OR 
resin[tiab] OR resin -based*[tiab] OR resin -modified[tiab] OR 
glass Ionomer*[tiab] OR glassionomer[tiab]) AND 
(infiltration[tiab] OR sealant*[tiab] OR sealing*[tiab])) NOT 
medline[sb])  16,936  
4.  FT (infiltration[ti] OR sealing*[ti] OR sealant*[ti]) AND (pit and 
fissure*[ti] OR approximal*[ti] OR proximal*[ti] OR caries*[ti] 
OR carious*[ti] OR cavity[ti] OR resin*[ti] OR glass*[ti])  1,583  
5.   1 – 4 (OR)  23,769  
6.  Mesh/
FT "Dental Caries"[Mesh] OR ((caries[tiab] OR carious[tiab] OR 
cavity[tiab] OR cavities[tiab] OR cavitation[tiab] OR deminerali*[tiab] OR microcavit*[tiab] OR micro -
cavit*[tiab] OR macula cariosa alba[tiab] OR tooth decay[tiab] OR non- cavitated lesions[tiab] OR initial 
lesion*[tiab] OR enamel lesion*[tiab]) NOT medline[sb])  95,854  
7.   5 AND 6  4,060  
8.  Mesh/
FT "Costs and Cost Analysis"[Mesh] OR "Markov Chains"[Mesh] 
OR "Computer Simulation"[Mesh] OR "Quality -Adjusted Life 
Years"[Mesh] OR "Models, Economic"[Mesh] OR "Economics, Dental"[Mesh] OR "Fees, Dental"[Mesh] OR "Resource Allocation"[Mesh] OR "economics"[Subheading] OR cost*[ti] OR cost analysis[tia b] OR cost benefit[tiab] OR 
cost effective*[tiab] OR cost control[tiab] OR utilit*[tiab] or QALY[tiab] OR quality adjusted life year*[tiab] OR economic*[ti] OR budget impact[tiab] OR resource*[ti] OR financ*[tiab] OR pric*[ti] OR willingness to pay[tiab] O R 
resource utilisation[tiab] OR resource utilization[tiab] OR markov chain*[tiab] OR burden[tiab]  1,397,831  
9.   7 AND 8  295 
10.  Mesh/
FT 9 NOT letter[pt] OR editorial[pt] OR historical article[pt] OR protocol[tiab]  
Filters applied: English  252 
11.   Filters applied: English, from 2010/1/1  94 
12.   Filters applied: English, from 2016/1/1  53 
söks inklusive de mer specifika termerna som finns underordnade. NoExp  = Endast den termen 
söks, de mer specifika, underordnade termerna utesluts. MAJR = MeSH Major Topic (termen be-
(systematic[sb]), alla MeSH -indexerade artikla r (medline[sb]). FT = Fritextterm/er. tiab= sökning i 
term  
30  
 
Databas: Cochrane L Databasleverantör: Cochrane  Datum: 2021- 01-18 
Ämne: Rad 8.1, 8.2, 9.1 Hälsoekonomi  (Karies)   
1.  Mesh  MeSH descriptor: [Pit and Fissure Sealants] explode all trees  385 
2.  Mesh  MeSH descriptor: [Resin Cements] explode all trees  1415  
3.  Mesh  MeSH descriptor: [Glass Ionomer Cements] explode all 
trees  753 
4.  FT ((approximal OR dental OR enamel OR fissure OR lesion OR therapeutic OR preventive OR proximal) NEXT (seal*)):ti,ab,kw  739 
5.  FT ("pit and fissure*"):ti,ab,kw  560 
6.  FT ((cermet OR resin OR "resin -based*" OR "resin -modified" OR 
"glass Ionomer*" OR glassionomer) AND (infiltration OR sealant* OR sealing*)):ti,ab,kw  710 
7.  FT ((infiltration OR sealing* OR sealant*) AND ("pit and fissure*" 
OR approximal* OR proximal* OR caries* OR carious* OR 
cavity OR resin* OR glass*)):ti  529 
8.   1 – 7 (OR)  2805 
9.  Mesh  MeSH descriptor: [Dental Caries] explode all trees  2601  
10.  FT ((caries OR carious OR cavity OR cavities OR cavitation OR 
deminerali* OR microcavit* OR "micro -cavit *" OR "macula 
cariosa alba" OR "tooth decay" OR "non -cavitated lesions" 
OR "initial lesion*" OR "enamel lesion*")):ti,ab,kw  17249  
11.   9 – 10 (OR)  17255  
12.   8 AND 11  1686  
13.  Mesh  MeSH descriptor: [Costs and Cost Analysis] explode all trees  10591  
14.  Mesh  MeSH  descriptor: [Markov Chains] explode all trees  266 
15.  Mesh  MeSH descriptor: [Computer Simulation] explode all trees  1709 
16.  Mesh  MeSH descriptor: [Quality -Adjusted Life Years] explode all 
trees  1270  
17.  Mesh  MeSH  descriptor: [Models, Economic] explode all trees  354 
18.  Mesh  MeSH descriptor: [Economics, Dental] explode all trees  6 
19.  Mesh  MeSH descriptor: [Fees, Dental] explode all trees  4 
20.  Mesh  [Resource Allocation] explode all trees  73 
21.  FT (cost* OR economic* OR resource*):ti  17808  
22.  FT ("cost analysis" OR "cost benefit" OR "cost effective*" OR 
"cost control" OR utilit* OR QALY OR "quality adjusted life year*" OR "budget impact OR financ*" OR "willingness to 
pay" OR "resource utilisation" OR "resource utilization " OR 
"markov chain*" OR "burden"):ti,ab,kw  56484  
23.   13 – 22 (OR)  66540  
24.   12 AND 23  56 
25.   Publication year 2016 -  28 
26.   Publication year 2010 -  41 
*) MeSH = Medical subject headings (fastställda ämnesord i Medline/PubMed, som även an-
vänds i Cochrane library). Explode = Termen söks inklusive de mer specifika termerna som finns 
31 underordnade. This term only = Endast den termen söks, de mer specifika, underordnade ter-
merna utesluts. Qualifier = aspekt av ämnet. FT/TI, AB, KW = Fritextterm/er – sökning i f älten för 
titel, abstract, keywords.   
**) CDSR = The Cochrane Database of Systematic Reviews. DARE = Database of Abstracts of Reviews of Effects. HTA = Health Technology Assessment Database. EED = NHS Economic Evalu-ation Database. Central = Cochrane Centra l Register of Controlled Trials.
 
32 Modellering kariesprevention för vuxna  
Det hälsoekonomiska vetenskapliga underlaget bedömdes vara otillräckligt för 
att bedöma kostnadseffektiviteten av kariesprevention vid en systematisk litte-ratursökning utförd 2009. En modell skapades för att kunna modellera kost-nadseffektiviteten för kariesprevention genom olika åtgärder hos vuxna perso-ner. Kostnaderna för åtgärder är enligt dåvarande referensprislistan och har inte uppdaterats till aktuell referensprislista 2021. Modell bedömdes dock vara aktu-ell även vid revisionen av de nationella riktlinjerna för tandvården 2021. Mo-dellen är skapad för att beräknas åtgärders kostnadseffektivitet hos vuxna, och inte hos barn. Generellt kan effekten av lyckad behandling leda till större kon-sekvenser hos barn. 
I modellen inkluderas de kostnader som är förknippade med åtgärderna samt 
de riskreduceringar av karies som har visats i tidigare studier. Modellen beräk-nar kostnaden per förhindrad karierad tandyta (DMFS) samt kostnaden per för-hindrad tandförlust. Resultatet av modelleringen måste tolkas med försiktighet eftersom tillgången till empiriska data är begränsad. 
De kariespreventiva åtgärder som studeras är fissurförseglingar, fluorid gel, 
fluoridlackningar, fluorid tabletter samt fluorid sköljningar. Samtliga dessa stra-
tegier är i kombination med fluorid tandkräm och samtliga jämförs dessutom 
med endast fluorid tandkräm. 
Varje behandlingsstrategi ger upphov till en viss risk för utveckling av kari es 
samt en specifik kostnad. Modellen är uppbyggd i form av Markov-tillstånd, där övergångar mellan de olika tillstånden kan ske varje år (se figur 1). Samt-liga individer som inkluderas i modellen startar i tillståndet ”ingen karies”. 
Figur 1. Markov -model lens struktur  
 
Om patienterna endast använder fluorid tandkräm kommer några att få kariesan-
grepp på emaljen, vilka med en viss sannolikhet utvecklas till kariesangrepp (dentinkaries). Dentinkaries kräver behandling (fyllning), men det kan krävas 
33 en rotbehandling om angreppet har gått för djupt. I några fall kan kariesangrep-
pet leda till tandförluster. Samtliga komplement till fluorid tandkräm minskar 
risken för utveckling av karies. I modellen kan individerna antingen förflyttas mellan tillstånden enligt fig uren nedan eller vara kvar i ett tillstånd. 
I basfallet har 1 000 patienter med åldern 40 år studerats i modellen. Tidsho-
risonten är tio år och patientgruppen bedöms ha en normal risk för att utveckla karies. De framtida kostnaderna diskonteras med 3 procent årligen medan ef-fekterna inte diskonteras.  
För att kunna beräkna riskreduceringen till följd av de olika kariespreventiva 
åtgärderna är det nödvändigt att känna till antalet kariesangrepp med endast flu-oridtandkräm och en rutinmässig skoltandvård (naturalförloppet). Naturalför-
loppet har studerats av Mejare et al [1] och följts under tio år för ungdomar (ta-
bell 2 ).  
Tabell 2. Naturalförloppet (inklusive fluor idtandkräm och rutinmässig skol-
tandvård). Tabellen anger antal individer i procent som uppvisar olika utfall.  
Källa: Mejare (1998)  [1]. 
 Utöver naturalförloppet behöver modellen beräkna hur många vuxna individer som får en rotfyllning respektive en tandförlust, vilket presenteras nedan. Det saknas empirisk data och värdena nedan är skattade ( tabell 3 ). 
Tabell 3. Sannolikheter för rotbehandling, tandförlust och ny fyllning  
”Dentin” till ”rotbehandling”  5,0 %  
”Fyllning” till ”rotbehandling”  5,0 %  
”Emalj” till ”tandförlust”  0 % 
”Dentin” till ”tandförlust”  0,2 %  
”Fyllning” till ”tandförlust”  0,3 %  
”Rotbehandling” till ”tandförlust”  0,4 %  
”Ny fyllning” årligen  2,5 %  
 År Ingen 
karies Ny 
emalj-
karies  Totalt  
emalj-
karies  Ny 
dentin-
karies  Totalt 
dentin-
karies  Nya 
fyllningar Ackumu-
lerade 
fyllningar  
1 94,3 5,7 5,7 0 0 0 0 
2 88,6 5,7 9,1 2,3 2,3 0 0 
3 83,0 5,6 13,0 1,7 2,9 1,1 1,1 
4 79,8 3,2 13,9 2,3 2,7 2,5 3,6 
5 76,5 3,3 15,0 2,2 2,1 2,8 6,4 
6 73,3 3,2 16,0 2,2 1,8 2,5 8,9 
7 70,0 3,3 17,8 1,5 1,4 1,9 10,8 
8 68,3 1,7 18,2 1,3 1,1 1,6 12,4 
9 66,6 1,7 18,8 1,1 0,9 1,3 13,7 
10 65,2 1,4 19,4 0,8 0,7 1,0 14,7 
34 Riskreduceringen av de olika strategierna är hämtade från en  sammanställning 
av SBU från 2002 [2]. Kostnaderna för de olika strategierna är beräknade efter 
hur mycket resurser de tar i anspråk avseende material och tid. Samtliga beräk-
ningar av kostnadseffektiviteten för kariespreventiva åtgärder inkluderar kost-naden för en fyllning, en rotbehandling samt en tandförlust. Kostnaden för en fyllning skattades till 955 kr, kostnaden för en rotbehandling skattades till 3 000 kr och kostnaden för en tandförlust skattades till 1 000 kr (vilket endast inklu-derar borttagning av tanden). 
Fissurförsegling  
En fissurförsegling uppskattades kosta 400 kr och den behöver förnyas efter fyra år. Under dessa fyra år uppskattas dessutom 30 procent av förseglingarna behöva göras om, varför kostnaden under fyra år beräknades till 520 kr. Dessu-tom adderas kostnaden för fluorid tandkräm till detta. Fissurförseglingar har vi-
sat sig minska risken för uppkommen DMFS med 4,5 procent årligen. 
När kariesprevention med hjälp av fissurförseglingar beräknades för tio år in-
nebar detta en ökad kostnad på knappt 1,4 miljoner kr för 1 000 vuxna indivi-der. Den extra kostnaden sjönk till ungefär 1,1 miljoner kr om man tar hänsyn till att färre kariesangrepp behöver behandlas. Fissurförseglingarna beräknad es 
leda till 437 förhindrade DMFS samt 1 förhindrad tandförlust jämfört med ingen åtgärd hos den studerade gruppen. Nettokostnaden per förhindrad DMFS är därför omkring 2 500 kr och nettokostnaden per förhindrad tandförlust över 1 miljon. Om endast vuxna individer med hög risk (dubbelt så hög som i normal-fallet) studeras sjunker kostnaden per förhindrad DMFS till strax under 1 000 kr. 
Fluor idgel 
Fluorid gelapplikationer behöver troligen förnyas var sjätte månad och den år-
liga kostnaden har beräknats till 1 100 kr. Fluorid gel antogs sänka risken för 
DMFS med 13 procent årligen. 
När kariesprevention med hjälp av fluorid gel studerades under tio års tid in-
nebar detta en ökad kostnad på ungefär 11 miljoner kr för 1 000 vuxna indivi-der. Den extra kostnaden sjönk ti ll 10,5 miljoner kr om man tar hänsyn till att 
färre kariesangrepp behöver behandlas. Fluorid gel beräknades leda till 1 262 
förhindrade DMFS och 2,9 förhindrade tandförluster. Nettokostnaden per för-hindrad DMFS är därför drygt 8 000 kr och nettokostnaden per förhindrad tand-förlust över 3,5 miljoner kr. Om vuxna med en hög risk studeras sjunker kost-naden per förhindrad DMFS till cirka 4 000 kr. 
Fluor idlackning  
Fluorid lackningar utförs vid två tillfällen per år och den årliga kostnaden har 
beräknats till 700 kr. Om fluorid lackningen sker i samband med en annan 
undersökning sjunker denna kostnad. Fluorid lackningar antogs sänka risken för 
DMFS med 34 procent årligen. 
När kariesprevention med hjälp av fluorid lackningar studerades under tio års 
tid innebar detta en ökad kostnad på knappt 8 miljoner kr för 1 000 vuxna indi-vider. Den extra kostnaden sjönk till knappt 6 miljoner kr om man tar hänsyn till att färre kariesangrepp behöver behandlas. Fluorid lackningar beräknades 
35 leda till 3 300 förhindrade DMFS och 7,5 förhindrade tandförluster. Nettokost-
naden per förhindrad DMFS är därför 1 765 kr och nettokostnaden per förhind-
rad tandförlust knappt 800 000 kr. Hos vuxna individer med en hög risk för ka-
ries sjunker kostnaden per förhindrad DMFS till 577 kr. 
Fluor idtablett  
Fluorid tabletter används dagligen och den årliga kostnaden har beräknats till 
cirka 500 kr. Fluorid tabletter antogs sänka risken för DMFS med 3,25 procent 
årligen. 
När kariesprevention med hjälp av fluorid tabletter studerades under tio års 
tid innebar detta en ökad kostnad på drygt 10 miljoner kr för 1 000 individer. Den extra kostnaden påverkades knappt om man tar hänsyn till att färre kari-esangrepp behöver behandlas och är fortfarande omkring 10 miljoner. Fluorid-lackningar beräknades leda till 315 förhindrade DMFS och 0,7 för- hindrade tandförluster. Nettokostnaden per förhindrad DMFS är därför över 33 000 kr och nettokostnaden per förhindrad tandförlust är nästan 15 miljoner kr. Även om det skulle gå att identifiera en högriskgrupp är kostnaden per förhindrad DMFS hög: 16 000 kr. 
Fluor idsköljning  
Fluorid sköljningar sker varje vecka och den årliga kostnaden har beräknats till 
295 kr. Fluorid sköljningar antogs sänka risken för DMFS med 20 procent årli-
gen. 
När kariesprevention med hjälp av fluorid sköljning studerades under tio års 
tid innebar detta en ökad kostnad på drygt 4 miljoner kr för 1 000 vuxna indivi-der. Den extra kostnaden sjönk till drygt 3 miljoner kr om man tar hänsyn till att färre kariesangrepp behöver behandlas. Fluorid sköljningar beräknades l eda 
till 1 915 förhindrade DMFS och 4,4 förhindrade tandförluster. Nettokostnaden per förhindrad DMFS är därför 1 610 kr och nettokostnaden per förhindrad tandförlust är drygt 700 000 kr. 
Fluorid sköljningar till vuxna individer som har hög risk för karies genererar 
en kostnad per förhindrad DMFS på drygt 300 kr. 
Vilken kariesprevention är kostnadseffektiv?  
För att avgöra om de olika kariespreventiva åtgärderna är kostnadseffektiva krävs det en gräns (ett tröskelvärde) för hur mycket det är värt att förhindra en DMFS alternativt en tandförlust. Detta saknas dock i dag. De olika kostnadsef-fektkvoterna för strategierna kan dock jämföras och ställas i relation till 
varandra (se tabell 4 ). 
Ingen strategi är kostnadsbesparande, utan förhindrade av DMFS och tand-
förluster innebär alltid en högre kostnad. Två av strategierna har betydligt lägre 
kostnadseffektkvoter än de övriga: fluorid lackning och fluorid sköljning. Däref-
ter kommer fissurförsegling som eventuellt skulle kunna anses vara kostnadsef-fektivt hos individer med en hög risk för karies. Fluorid gel och fluoridtabletter 
får väldigt höga kostnadseffektkvoter och kan troligen inte anses som kostnads-effektiva.  
 
36 Tabell 4. Kostnadseffektiviteten av d e kariespreventiva åtgärderna jämfört 
med endast fluor idtandkräm  hos vuxna.  
Åtgärd  Kostnad i kr per förhind-
rad DMFS  Kostnad i kr per för-
hindrad tandförlust  
Fluor idsköljning  1 610  710 213  
Fluor idlackning  1 765  778 287  
Fissurförsegling  2 553  1 125 991  
Fluor idgel 8 361  3 693 668  
Fluor idtabletter  33 396  14 716 762  
 
37 Främja mun hälsan hos vuxna som behöver 
särskilt stöd 
77 
Tillstånd: Förlorad eller risk för förlorad regelbunden 
tandvårdskontakt, vuxna som behöver särskilt stöd  
Åtgärd: Tandvård utförd  i boendemiljö  
Det saknas studier om åtgärdens kostnadseffektivitet. 
Tandvård utförd i boendemiljö, jämfört med ingen tandvård utförd i boende-
miljö, är kostnadseffektiv om den leder till bibehållen eller förbättrad munhälsa 
och livskvalitet. Kos tnadseffektiviteten är skattad eftersom evidens saknas.  
Den systematiska litteratursökningen kunde inte identifiera någon studie som empiriskt studerat kostnadseffektiviteten av mobil tandvård. Några studier iden-tifierades som diskuterat kostnader utifrån aktuell frågeställning [1-4]. 
Resultat och diskussion  
Både det aktuella tillståndet och den bedömda åtgärden kan variera, vilket på-verkar dess kostnadseffektivitet.  
Huvudskälet till att åtgärden bedöms ge en låg kostnad per vunnen effekt är 
att patienterna ofta har svårt att på egen hand ta sig till fast klinik, vilket an-tingen innebär att tandvård inte utförs, alternativt kräver resurser i form av led-
sagare och eventuell färdtjänst med ökad kostnad som följd. Det beror dock även på vilken typ av tandvård som tillhandahålls i boendemiljö. De studier som finnas är inte fullständiga hälsoekonomiska analyser, utan har antingen studerat kostnader för resor alternativt gjort kostnadsberäkningar utifrån olika scenarion. 
1. Hindle, T, Hindle, G, Spollen, M. Travel- related costs of population dispersion in 
the provision of domiciliary care to the elderly: a case study in English Local 
Authorities. Health services management research. 2009; 22(1):27 -32. 
2. Fiske, J. The delivery of oral care services to elderly people living in a noninstitutionalized setting. Journal of public health dentistry . 2000; 60(4):321- 5. 
3. Lundqvist, M, Davidson, T, Ordell, S, Sjostrom, O, Zimmerman, M, Sjogren, P. Health economic analyses of domiciliary dental care and care at fixed clinics for elderly nursing home residents in Sweden. Community dental health. 2015; 32(1):39- 43. 
4. Morreale, JP, Dimitry, S, Morreale, M, Fattore, I. Setting up a mobile dental practice within your present office structure. Journal (Canadian Dental Association). 2005; 71(2):91.  
38 Litteratursökning  
Databas: PubMed Databasleverantör: NLM Datum: 2018 -12-19 
Ämne: Tandvård utförd i boendemiljö HÄLSOEKONOMI  
Sök
nr Termt
1  MeSH  Dental Health Services[Mesh:NoExp] OR Dental Care[Mesh]  34955 
2  FT "dental care"[tiab] OR "dental health care"[tiab] OR "dental 
healthcare"[tiab] OR "dental hygienist*"[tiab] OR "oral 
care"[tiab] OR "oral health"[tiab] OR "oral healthcare"[tiab] 
OR "oral hygiene"[tiab] OR "dental practice*"[tiab] OR 
"dental service*"[tiab] OR "dental health"[tiab]  55325  
3   1 OR 2  77350  
4  MeSH  Disabled Persons[Mesh] OR Dental Care for Aged[mesh] OR 
Dental Care for Chronically Ill[mesh] OR Dental Care for Disabled[Mesh] OR Mental Disorders[Mesh] OR Frail Elderly[Mesh] OR Homebound Persons[Mesh]OR Geriatric 
Dentistry[Mesh] OR "Homes for the Aged"[ Mesh] OR "Nursing 
Homes"[Mesh]  OR Adult Day Care Centers[Mesh] OR 
"Mental Disorders"[Mesh] OR "Assisted Living Facilities"[Mesh] OR "Group Homes"[Mesh] OR "Mobility Limitation"[Mesh] OR 
"Aged"[Mesh] OR Geriatric Assessment[Mesh] OR Home Care 
Services[Mesh ]  3923972  
5  FT "disab*"[tiab] OR "mental illness"[tiab] OR "mentally ill"[tiab] 
OR handicap*[tiab] OR homebound[tiab] OR elderly[tiab] 
OR "old* people"[tiab] OR geriatric*[tiab] OR impaired[tiab] 
OR "old age home*"[tiab] OR "nursing home*"[tiab] OR 
mobility[tiab] OR immobility[tiab] OR 
noninstitutionalized[tiab] OR invalidity[tiab]  775149
  
6   4 OR 5  4366209  
7  FT domiciliary care[tiab] OR domiciliary dental care[tiab] OR 
domiciliary dentistry[tiab] OR mobile dental care[tiab] OR 
mobile dental service*[tiab] OR  home visit[tiab] OR home 
visits[tiab] OR domiciliary visit*[tiab] OR dohc[tiab]  7077  
8   3 AND 6 AND 7  75 
9   Filters activated: Publication date from 2000/01/01, Danish, 
English, Norwegian, Swedish.  44 
10  Mesh/
Years"[Mesh]  OR "Models, Economic"[Mesh] OR "Economics, 
Dental"[Mesh] OR "Fees, Dental"[Mesh] OR "Resource 
Allocation"[Mesh] OR "economics"[Su bheading] OR cost*[ti] 
OR cost analysis[tiab] OR cost benefit[tiab] OR cost effective*[tiab] OR cost control[tiab] OR utilit*[tiab] or QALY[tiab] OR quality adjusted life year*[tiab] OR 
economic*[ti] OR budget impact[tiab] OR resource*[ti] OR 
financ*[tiab]  OR pric*[ti] OR willingness to pay[tiab] OR 
resource utilisation[tiab] OR resource utilization[tiab] OR 
markov chain*[tiab] OR burden[tiab]   
1   8 AND 10 AND  
Filters activated: Publication date from 2000/01/01, Danish, 
English, Norwegian, Swedish.  130 
PubMed:  
*)MeSH = Medical subject headings (fastställda ämnesord i Medline/PubMed)  
NoExp = Endast den termen söks, de mer specifika, underordnade termerna utesluts  
MAJR = MeSH Maj or Topic (termen beskriver det huvudsakliga innehållet i artikeln)  
- alla MeSH- indexerade artiklar (medline[sb])  
ot = Other te rm: ämnesord (keyword) som oftast inte finns som MeSH -term  
**)De fetmarkerade referenserna finns nedsparade  
39 78 
Tillstånd: Behov av assisterad daglig munvård, vuxna 
som behöver särskilt stöd  
Åtgärd: Långsiktig och kontinuerlig utbildning i 
munvård, kombinerad med praktisk träning och 
handledning, för omsorgspersonal - i samverkan  med 
kommuner  
Den systematiska översikten redovisar en liten eller ingen effekt till följd av 
utbildning i munvård för omsorgspersonal, men samtidigt har konsensus nåtts 
för att åtgärden ger bättre förutsättningar för tandhälsa. Om det är möjligt att rikta utbildningar mot större grupper så att kostnaden per deltagare sjunker, är det chans att kostnadseffektiviteten förbättras.   
Socia lstyrelsen bedömer att åtgärden innebär en måttlig kostnad per vunnen 
Databas:  PubMed  Databasleverantör: NLM  Datum: 2019 -08-23 
Ämne: Hälsoekonomi Vuxen person med behov av assisterad daglig munvård, utbildning 
för omsorgspersonal   
Sök
nr Termtyp *)  Söktermer  Databas/  
1.         Mesh  Health Services for Persons with Disabilities[Mesh] OR 
Health Services for the Aged[mesh] OR Chronic Dis-
ease[Mesh] OR Home Care Services[Mesh] OR 
Homes for the Aged[Mesh] OR Nursing 
Homes[Mesh] OR Disabled persons[mesh] OR Men-
tal disorders[Mesh] OR Aged[Mesh]  4096008  
2.         FT/TI, AB  care home*[tiab] OR dependent[tiab] OR disabil-
ity*[tiab] OR disabled[tiab] OR elderly[tiab] OR 
frail[tiab] geriatric health services[tiab] OR geriatric nurses[tiab] OR geriatric*[tiab] OR handicap*[tiab] OR home care[tiab] OR homebound[tiab] OR ill-
ness[tiab] OR immobility[tiab] OR impaired[tiab] OR 
invalidity[tiab] OR mentally ill[tiab] OR mobility[tiab] OR noninstitutionalized[tiab] OR nursing home*[tiab] 
OR old age home*[tiab] OR old people[tiab] OR 
older adults[tiab] OR older people[tiab] OR residen-tial care[tiab] OR residential aged care[tiab] OR 
special needs[tiab]  848446      
3.           1 OR 2  4618785  
4.         Mesh  Oral Hygiene[mesh] OR Oral Health[mesh]  30270  
5.         FT/TI, AB dental hygiene[tiab] OR oral care[tiab] OR oral 
health[tiab] OR oral hygiene[tiab]  35481  
6.           4 OR 5  49822  
7.         Mesh  Health Personnel[Mesh:noexp] OR Nurses[Mesh] OR 
Nurses' Aides[Mesh] OR Nursing Staff[Mesh] OR Al-
lied Health Personnel[ Mesh:noexp] OR Home Health 
Aides[Mesh]  190304  
40 8.         FT/TI, AB  care staff[tiab] OR care worker*[tiab] OR health 
care provider*[tiab] OR healthcare provider*[tiab] 
OR healthcare worker*[tiab] OR nurse*[tiab] OR 
nursing personnel[tiab] OR  nursing staff*[tiab] OR 
health personnel[tiab] OR healthcare assis-tant*[tiab] OR health aide*[tiab] OR care aide*[tiab] OR nurses' aide*[tiab] OR nurses 
aide*[tiab]  330280  
9.           7 OR 8  431410  
10.      Mesh  Oral Hygiene/education[Mesh] OR Nursing Staff/ed-
ucation[Mesh] OR Clinical Competence[Mesh] OR 
Nurse's Role[Mesh] OR Education[Mesh] OR Health 
Knowledge, Attitudes, Practice[mesh]  878127  
11.      FT/TI, AB  care staff knowledge[tiab] OR dental hygiene edu-
cation[tiab] OR education program*[tiab] OR edu-
cation session*[tiab] OR employee orientation[tiab] 
OR hands -on instructions[tiab] OR hands -on train-
ing[tiab] OR in -service education[tiab] OR in -service 
training[tiab] OR inservice education[tiab] OR in-
service  training[tiab] OR on -the-job training[tiab] 
OR oral care education[tiab] OR oral care 
knowledge[tiab] OR oral health care education OR 
oral health care knowledge[tiab] OR oral health 
care training[tiab] OR oral health education*[tiab] 
OR oral healthcare e ducation[tiab] OR oral hy-
giene education[tiab] OR orientation pro-
gram*[tiab] OR staff education[tiab] OR training 
program*[tiab] OR training session*[tiab]  89409  
12.        10 OR 11  922553  
13.        3 AND 6 AND 9 AND 12  344 
14.      Mesh/FT  "Costs and  Cost Analysis"[Mesh] OR "Markov 
"Fees, Dental"[Mesh] OR "Resource Alloca-
cost*[ti] OR cost analysis[tiab] OR cost benefit[tiab] OR cost effective*[tiab] OR cost control[tiab] OR 
year*[tiab] OR economic*[ti] OR budget im-pact[tiab] OR resource*[ti] OR financ*[tiab] OR pric*[ ti] OR willingness to pay[tiab] OR resource utili-
chain*[tiab] OR burden[tiab]  1265655  
15.        13 AND 14  22 
PubMed:  
*) MeSH = Medical subject headings (fastställda ämnesord i Medline/PubMed)  
SB = PubMeds filte r för:  
- alla MeSH -indexerade artiklar (medline[sb])  
**) De fetmarkerade refer enserna finns nedsparade  
 
41 81 
Tillstånd: Behov av  rehabilitering, vuxna som behöver 
särskilt stöd  
Åtgärd: Överenskommelse om vårdambitionsnivå 
mellan person eller närstående och tandvården inför 
rehabilitering (enligt principerna förbättra, bevara, 
fördröja, lindra)  
Givet att effekt finns och att det inte innebär någon större kostnad (tidsåtgång) i 
samband med överenskommelsen förväntas åtgärden vara kostnadseffektiv. 
Socialstyrelsen bedömer att åtgär den innebär en låg kostnad per vunnen ef-
renhet. Den hälsoekonomiska bedömningen baseras på en skattning av åtgär-dens kostnad i relation till dess effekt.   
42 83 
Tillstånd: Boende på vård - och omsorgsboende, 
vuxna som behöver särskilt stöd  
Åtgärd: Daglig fluoridtillförsel i grupp som tillägg till 
individuell munhygienrutin  
Även om studier på rätt population saknas så förefaller det troligt att effekt av 
åtgärden finns på gruppnivå. Åtgärden förväntas innebära en låg kostnad per vunnen effekt.  
renhet. Den hälsoekonomiska bedömningen baseras på en skattning av åtgär-dens kostnad i relation till dess effekt.  
43 86 
Tillstånd: Karies, vuxna som behöver särskilt stöd och 
som har svårt att klara sedvanlig fyllningsterapi  
Åtgärd: Atraumatic restorative treatment (ART)    
I en av de studier som ligger som underlag till effekt i den kliniska bedöm-
ningen har även kostnadseffektiviteten utifrån samma material beräknats [1]. I 
denna randomiserades 82 patienter med karies till behandling antingen med ART eller genom fullständig exkavering. Totalt genomfördes hos dessa 82 pati-enter 128 ART och 132 fullständiga exkaveringar. Den direkta kostnaden per behandling var €16,86 respektive €28,71, det vill säga  ART sänkte den direkta 
kostnaden med cirka 40 procent. Om effekten av behandlingen är likvärdig an-ses ART därmed kostnadseffektiv. Även Schwendicke et al  har analyserat och 
bedömt att ART har stor sannolikhet att vara  kostnadseffektiv, även om osäker-
het finns [2]. 
Den systematiska litteratursökningen identifierade två studier som uppfyllde in-
klusionskriterierna och bedömdes besvara frågeställningen om åtgärdens kost-nadseffektivitet.  
1. da Mata, C, Allen, PF, Cronin, M, O'Mahony, D, McKenna, G, Woods, N. 
Cost-effectiveness of ART restorations in elderly adults: a randomized 
clinical trial. Community dentistry and oral epidemiology. 2014; 42(1):79‐
87. 
2. Schwendicke, F. Less Is More? The Long -Term Health and Cost 
Consequences Resulting from Minimal Invasive Caries Management.  
Dental clinics of North America. 2019; 63(4):737-49. 
Databas: PubMed  Databasleverantör: NLM   Datum: 2020 -03-23  
Ämne: TÅ-rad 38 -42, 86 -87 Hälsoekonomi. Karies   
Söknr   Termtyp 
*)  Söktermer   Databas/   
1.   Mesh/FT   "Dental Atraumatic Restorative Treatment"[Mesh] OR ART -
technique[tiab] OR atraumatic restorative treatment[tiab] 
OR caries excavation[tiab] OR complete excava-
tion[tiab] OR complete caries excavation[tiab] OR com-
plete caries removal[tiab] OR incomplete caries re-
moval[tiab] OR incomplete dentine caries removal[tiab] 
OR incomplete excavation[tiab] OR incompletely exca-
vated teeth[tiab] OR indirect pulp capping[tiab] OR indi-
rect pulp therapy[tiab] OR indirect pulp treatment[tiab] 
OR micro dentistry[tiab] OR mini mal caries removal[tiab] 
OR minimal intervention dentistry[tiab] OR partial caries 
removal[tiab] OR partial excavation[tiab] OR selective 
caries excavation[tiab] OR selective caries removal[tiab] 
OR stepwise caries excavation[tiab] OR stepwise caries 1351   
44 remov al[tiab] OR stepwise caries removal[tiab] OR step-
wise carious tissue removal[tiab] OR stepwise excava-
tion[tiab] OR SWR method[tiab] OR SWR treatment[tiab] 
OR total caries excavation[tiab]   
2.   FT  (excavation*[tiab] OR excavated[tiab] OR exca-
vate[tiab ] OR carious tissue removal[tiab] OR caries re-
moval[tiab] OR management[tiab]) AND (partial[tiab] 
OR  incomplete[tiab] OR invasive[tiab] OR minimal*[tiab] 
OR multi -step[tiab] OR non -selective[tiab] OR one -
step[tiab] OR partial*[tiab] OR removal[tiab] OR se lec-
tive[tiab] OR single -step[tiab] OR step -by-step[tiab] OR 
stepwise[tiab] OR three -step[tiab] OR two -step[tiab] OR 
ultra -conservative[tiab])   118809   
3.   Mesh/FT   "Dental Caries"[Mesh] OR "Dental Cavity Prepara-
tion"[Mesh] OR   Dentin[Mesh] OR caries[tiab] OR cari-
ous[tiab] OR dentin[tiab] OR dental cavity[tiab]   89889   
4.     2 AND 3   1202   
5.     1 OR 4   2179   
Chains"[Mesh] OR "Computer Simulation"[Mesh] OR "Qual-ity-Adjusted Life Years"[Mesh] OR "Models, Eco-
nomic"[Mesh] OR "Economics, Dental"[Mesh] OR "Fees, Dental"[Mesh] OR "Resource Allocation"[Mesh] OR "eco-nomics"[Subheading] OR cost*[ti] OR cost analysis[tiab] 
OR cost benefit[tiab] OR cost effective*[tiab] OR cost 
control[tiab] OR utilit*[tiab] or QALY [tiab] OR quality ad-
justed life year*[tiab] OR economic*[ti] OR budget im-pact[tiab] OR resource*[ti] OR financ*[tiab] OR pric*[ti] 
OR willingness to pay[tiab] OR resource utilisation[tiab] OR 
resource utilization[tiab] OR markov chain*[tiab] OR bur-
den[tiab ]  1314556   
7.     5 AND 6   
Filters activated: Publication date from 2010/01/01, Eng-
lish  87  
PubMed:   
*)  
SB = PubMeds filter för:   
- alla MeSH -indexer ade artiklar (medline[sb])   
**)  
 
Databas: Cochrane Library Databasleverantör: Wiley Datum: 2020 -03-23  
Ämne: TÅ-rad 38 -42, 86 -87 Hälsoekonomi.  
1.   MeSH/FT   MeSH  descriptor: [Dental Atraumatic Restorative 
Treatment] explode all trees OR (ART -technique OR 
“atraumatic restorative treatment” OR “caries ex-
cavation” OR “complete excavation” OR “com-
plete caries excavation” OR “complete caries re-
moval” OR “incomplete car ies removal” OR 
“incomplete dentine caries removal” OR “incom-
plete excavation” OR “incompletely excavated 
teeth” OR “indirect pulp capping” OR “indirect 
pulp therapy” OR “indirect pulp treatment” OR “mi-
cro dentistry” OR “minimal caries removal” OR 
“minimal  intervention dentistry” OR “partial caries 
removal” OR “partial excavation” OR “selective 435  
45 caries excavation” OR “selective caries removal” 
OR “stepwise caries excavation” OR “stepwise car-
ies removal” OR “stepwise caries removal” OR 
“stepwise carious tissu e removal” OR “stepwise ex-
cavation” OR “SWR method” OR “SWR treatment” 
OR “total caries excavation”):ti,ab,kw   
  
2.   FT  (excavation* OR excavated OR excavate OR cari-
ous tissue removal OR caries removal OR manage-
ment):ti,ab,kw  AND (partial OR   incomplete OR in-
vasive OR minimal* OR multi -step OR non- selective 
OR one -step OR partial* OR removal OR selective 
OR single -step OR step -by-step OR stepwise OR 
three -step OR two -step OR ultra -conserva-
tive):ti,ab,kw   
  26547   
3.   MeSH/FT   MeSH descriptor: [Dental Caries] explode all trees 
OR MeSH descriptor: [Dental Cavity Preparation] 
explode all trees OR MeSH descriptor: [Dentin] ex-
plode all trees OR (Caries OR carious OR dentin OR 
“dental cavity”):ti,ab,kw   9371   
4.     2 AND 3   1032   
5.     1 OR 4   1247   
6.   FT  MeSH descriptor: [Costs and Cost Analysis] explode 
plode all trees OR MeSH descriptor: [Resource Allo-
cation] explode all trees OR (economic* OR cos t* 
OR resource* OR pric*):ti OR (“cost analysis” OR 
“cost benefit” OR “cost effective*” OR “cost con-
trol” OR utilit* OR QALY OR “quality adjusted life 
year*” OR “budget impact” OR financ* OR “willing-
ness to pay” OR “resource utilization” OR “resource 
utilization” OR “markov chain*” OR bur-
den):ti,ab,kw   
  73282   
7.     5 AND 6   
Publication date from 2010/01/01   CDSR 7   
Central 69   
Cochrane library:   
*)  
MeSH = Medical subject headings (fastställda ämnesord i Medline/PubMed, som även an-
vänds i Cochrane library )  
FT/TI, AB, KW = Fritextterm/er – sökning i fälten f ör titel, abstract, keywords   
**)  
EED = NHS Economic Evaluation Database   
Central = Cochrane Central Regis ter of Controlled Trials   
 
46 88 
Tillstånd: Karies eller risk för karies, eller gingivit eller risk 
för gingivit,  vuxna som behöver särskilt stöd  
Åtgärd: Daglig tillförsel av klorhexidinpreparat   
För individer med mild gingivit saknas kliniskt  relevant effekt och för indivi der 
med karies finns troligen ingen effekt. För dessa grupper bedöms daglig 
tillförsel av klorhexidinpreparat inte v ara kostnadseffektivt.  
Socialstyrelsen bedömer att åtgärden innebär en  mycket hög kostnad per  
vunnen effe kt vid det aktuella tillståndet . 
uppfyllde inklus ionskriterierna.  
Databas:  PubMed  Databasleverantör:  NLM Datum: 2019 -08-23 
Ämne: 88 Hälsoekonomi -Karies eller risk för karies, samt gingivit eller risk för gingivit, vuxen 
person med särskilda behov , Daglig tillförsel av klorhexidinpreparat  
Söknr  Termtyp *) Söktermer  Databas/  
Antal ref.  **) 
1.  Mesh  "Dental Care for Aged"[Mesh]  OR "Geriatric 
Dentistry"[Mesh]  OR "Aged"[Mesh]  OR ("Disabled 
Persons"[Mesh]  NOT "Disabled Children"[Mesh] ) OR 
"Cognitive Dysfunction"[Mesh]  OR "Dent al Care for 
Disabled"[Mesh]  OR "Dental Care for Chronically 
Ill"[Mesh]  OR Dementia[Mesh] OR "Intellectual 
Disability"[Mesh]  3106208  
2.  FT Aged[tiab] OR frail older[tiab] OR frail elder[tiab] OR 
frail elders[tiab] OR elderly[tiab] OR functionally -
impaired[ tiab] OR older people[tiab] OR older 
adults[tiab] OR older population[tiab] OR older 
person*[tiab] OR older women[tiab] OR older 
men[tiab] OR oldest old[tiab] OR aging[tiab] OR 
geriatric*[tiab] OR special needs[tiab] OR disabled 
people[tiab] OR people with  disabilit*[tiab] OR 
disabled person[tiab] OR impaired person[tiab] OR 
impaired people[tiab] OR impairment*[tiab] OR 
cognitive decline[tiab] OR cognitive 
dysfunction*[tiab] OR disabled[ti] OR disabilit*[ti] OR 
dementia[tiab] OR intellectual disabilit*[tiab ] OR 
mental retardation[tiab] OR developmental 
dysfunction[tiab] OR developmental disabilit*[tiab]  1311544  
3.   1 OR 2  3870756  
4.  Mesh/FT  "Dent al Caries "[MeSH Terms]  OR "Gingivitis"[Mesh]  OR 
"Pericoronitis"[Mesh]  OR gingivit*[tiab] OR gingival 
bleeding [tiab] OR dental caries[tiab] OR caries 
prevent*[tiab] OR root caries[tiab]  47377  
5.  Mesh/FT  "Chlorhexidine"[Mesh]  OR chlorhexidine*[tiab]  
 10330  
6.  Mesh/FT  "Cos ts and Cost Analysis"[Mesh ] OR "Markov 
Economic"[Mesh] OR "Economics, Dental"[Mesh]  OR 
"Fees, Dental"[Mesh] OR "Resource Allocation"[Mesh]  1265655  
47 OR "economics"[Subheading] OR cost*[ti] OR cost 
effective*[tiab ] OR cost control[tiab]  OR utilit*[ti ab] 
or QALY[tiab] OR  quality adjust ed life year*[tiab] OR  
economic*[ti]  OR budget impact[tiab]  OR 
resource*[ti]  OR financ*[ti ab] OR pric*[ti]  OR 
7.   1-6 AND  7 
 
PubMed:  
*) 
NoExp = Endast  den termen söks, de mer specifika, underordnade termerna utesluts  
- alla MeSH -indexerade artiklar (medli ne[sb])  
**) 
 
48 Hälsoekonomiskt underlag d el 2: 
Utreda och diagnostisera 
utreda och diagnostisera i tandvården.  
Alla områdena består av nya rekommendationer från 2021, och för dessa re-
dovisas separata hälsoekonomiska underlag. 
kommendationer med tillhörande kunskapsunderlag (www.socialstyrel-sen.se /nationellariktlinjer) . 
49 Systematiska arbetssätt 
1 
Tillstånd: Person er som besöker tandvården för 
undersökning , barn och vuxna  
Åtgärd: Systematisk riskbedömning med efterföljande 
orsaksutredning  
Det saknas vetenskapliga studier för att bedöma åtgärdens kostnadseffektivitet, 
men det finns stöd i beprövad erfarenhet för att åtgärden leder till en positiv ef-fekt på munhälsa och livskvalitet.  
Riskbedömningen kan göras på olika sätt men det är vanligt att stöd för den 
är integrerad i de journalsystem som används, och därmed ger det i princip ingen merkostnad att göra den. Den, vid behov efterföljande, orsaksutredningen kräver däremot extra resurser. Men att inte utreda och åtgärda ett behov brukar dock leda till högre kostnader på sikt. 
50 2 
Tillstånd: Oral sjukdom eller identifierad risk för oral 
sjukdom , barn och vuxna  
Åtgärd: Orsaksinriktad behandling  
men det finns dock stöd i beprövad erfarenhet för att personer med oral sjuk-dom eller identifierad risk för oral sjukdom bör erbjudas stöd och behandling för att åtgärda orsaken till sjukdomen. 
Då orsaksinriktad behandling kan innebä ra väldigt många olika behandlingar 
är det mycket svårt att bedöma dess kostnadseffektivitet generellt. Orsaksinrik-tad behandling kan ibland innebära att framtida kostnader och besvär förhind-ras, men det finns mycket osäkerhet. Kostnaden för behandlingarna varierar också mycket. Skattningen är därför mycket osäker och kan variera mycket mellan olika grupper och behandlingar. 
51 E35 
Tillstånd: Vuxna och barn >12 år som besöker 
tandvården för u ndersökning  
Åtgärd: Systematisk identifiering av smärta och 
funktionsstörningar i käksystemet  
Åtgärden innebär att några få validerade frågor ställs muntligen eller skriftli-
gen. Detta torde inte innebära någon hög kostnad, oftast kan patienten göra det i förväg i väntan på behandling. Då konsensus finns att detta leder till att fler dia-gnosticeras och får adekvat behandling innebär det att åtgärden är kostnadsef-fektiv.  
fekt vid det aktuella tillståndet. 
 
52 E36 
Tillstånd: Smärta och funktionsstörningar i käksystemet, 
vuxna och barn > 12 år  
Åtgärd: Användning av klassifikationssystemet 
Diagnostic Criteria for Temporomandibular  Disorders 
(DC/TMD) vid diagnostik  
Användning av DC/TMD vid diagnostik medför utökad tid jämfört med den 
anamnes och klinisk undersökning som i övrigt genomförs. Detta medför en 
merkostnad som kan variera beroende på vem som utför åtgärden. Då DC/TMD ger relativt god effekt (avseende sensitivitet och specificitet) för de vanligast förekommande tillstånden vid smärta och funktionsstörning i käksystemet be-döms det troligen som kostnadseffektivt.  
Socialstyrelsen bedömer att åtgärden innebär en låg till måttlig kostnad per 
vunnen effekt vid det aktuella tillståndet. 
Databas:  PubMed  Databasleverantör:  NLM  Datum:  2020 -05-19  
Ämne:  RAD 18  Hälsoekonomi för diagnostik av käkfunktionsstörning relaterad till käkled  
Söknr   Term-
typ *)  Söktermer   Databas/   
1.   Mesh/
FT  "Craniomandibular  Disorders/diagno-
sis"[Mesh]  OR "Temporomandibular  Joint  Disorders/diagnosis"[M
esh] OR RDC/TMD[tiab] OR  DC/TMD[tiab]    6000   
2.   FT  craniomandibular  disorder*[tiab] 
OR craniomandibular  disease*[tiab] OR temporomandibular 
joint disorder*[tiab] OR temporomandibular joint disease*[tiab] 
OR temporomandibular disorder*[tiab] OR TMJ disorder*[tiab] 
OR TMJ disease*[tiab] OR temporomandibular joint dysfunc-
tion[tiab] OR temporomandibular dysfunction[tiab]   
  8064   
3.   Mesh/
FT  "Diagnosis, Oral"[Majr:NoExp]  OR "Diagnostic Techniques and 
Procedures"[Majr]  OR "Early Diagnosis"[Mesh]  OR "Diagnosis, dif-
ferential"[Mesh]  OR "diagnosis" [Subheading]  OR diagnosis[tiab] 
OR diagnostic[tiab]  OR screen*[tiab]   6540537   
4.     2 AND 3   3944   
5.     1 OR 4   7692   
6.     "Costs and Cost Analysis"[Mesh]  OR "Markov Chains"[Mesh] OR 
"Computer Simulation"[Mesh] OR "Quality -Adjusted Life 
Dental"[Mesh]  OR "Fees, Dental"[Mesh]  OR "Resource Alloca-
tion"[Mesh]  OR "economics"[Subheading]  OR cost*[ti] OR cost 
analysis[tiab] OR cost benefit[tiab] OR cost effective*[tiab] OR 
cost control[tiab]  OR utilit*[tiab]  or QALY[tiab] OR  quality ad-
justed life year*[tiab] OR  economic *[ti] OR budget im-
pact[tiab]  OR resource*[ti] OR financ*[tiab] OR  pric*[ti]  OR will-
ingness to pay[tiab] OR resource  utilisation[tiab] OR resource 
utilization[tiab]  OR markov  chain*[tiab] OR burden[tiab]   1328801   
53 7.     5 AND 6   
Filters activated: published in the last 10 years, English   78  
PubMed:  *) MeSH  = Medical  subject  headings  (fastställda ämnesord i  Medline/PubMed)   
NoExp  = Endast den termen söks, de mer specifika, underordnade termerna utesluts    
MAJR =  MeSH  Major  Topic  (termen beskriver det huvudsakliga innehållet i artikeln)   
SB = PubMeds  filter för:   
tiab= sökning i  title- och abstractfälten   
ot = Other  term: ämnesord (keyword) som oftast inte finns som  MeSH -term    
**) De fetmarkerade referenserna finns  nedsparade  
Databas:  Cochrane  Library  Databasleverantör:  Cochrane  Datum:  2020 -05-19  
Ämne:  RAD 18 Hälsoekonomi för diagnostik av käkfunktionsstörning relaterad till käkled   
Antal ref.  **)  
1.   Mesh/FT   MeSH  descriptor: [Craniomandibular  Disorders] explode all 
trees and with qualifier(s): [diagnosis - 
DI] OR MeSH  descriptor: [Temporomandibular Joint Disor-
ders] explode all trees and with qualifier(s): [diagnosis - 
DI] OR ("RDC TMD"):ti,ab,kw  OR ("DC TMD"):ti,ab,kw   208  
2.   FT  ("craniomandibular  disorder*" OR “craniomandibular  dis-
ease*” OR “temporomandibular joint disorder*” OR “tem-
poromandibular joint disease*” OR “temporomandibular 
disorder*” OR “TMJ disorder*” OR “TMJ disease*” OR “tem-
poromandibular joint dysfunction” OR “temporomandibu-
lar dysfunction”):ti,ab,kw   1252   
3.     MeSH  descriptor: [Diagnosis, Oral] this  term 
only OR MeSH  descriptor: [Diagnostic Techniques and Pro-
cedures] this term only  OR MeSH  descriptor: [Early Diagno-
sis] explode all trees  OR MeSH  descriptor: [Diagnosis, Differ-
ential] explode all trees  OR (diagnosis OR diagnostic OR 
screen*):ti,ab,kw   260354   
4.     2 AND 3   469  
5.     1 OR 4   494  
6.   Mesh   MeSH  descriptor: [Costs and Cost Analysis] explode all 
trees OR  MeSH  descriptor: [Markov Chains] explode all 
trees OR  MeSH  descriptor: [Computer Simulation] explode 
all trees OR  MeSH  descriptor: [Quality -Adjusted Life Years] 
explode all trees OR  MeSH  descriptor: [Models, Economic] 
explode all trees OR  MeSH  descriptor: [Economics, Dental] 
explode all trees OR  MeSH  descriptor: [Fees, Dental] ex-
plode all trees OR  MeSH  descriptor: [Resource Allocation ] 
explode all trees   12084   
7.   FT  (cost* OR economic* OR resource*):ti  OR ("cost analysis" 
OR "cost benefit" OR "cost effective*" OR "cost control" 
OR utilit* OR QALY OR "quality adjusted life year*" OR 
"budget impact OR  financ*" OR "willingness to pay" OR "re-
source  utilisation" OR "resource utilization" OR "mar-
kov chain*" OR "burden"):ti,ab,kw   66417   
8.     6 OR 7   68942   
9.     5 AND 8   13  
10.         
11.         
12.         
  
13.         
  
Cochrane library:  *) MeSH  = Medical  subject  headings  (fastställda ämnesord i Medline/PubMed, som även 
används i  Cochrane  library)   
Explode  = Termen söks inklusive de mer specifika termerna som finns underordnade  
This term  only = Endast den termen söks, de mer specifika, underordnade termerna utesluts   
Qualifier  = aspekt av ämnet   
FT/TI, AB, KW = Fritextterm/er – sökning i fälten för titel, abstract,  keywords   
**) CDSR = The Cochrane Database of Systematic Reviews , Central = Cochrane Central Register of Con-
trolled Trials, De fetmarkerade referenserna  finns  nedsparade  
54 24 
Åtgärd: Systematisk registrering av förekomst och 
grad av erosioner via index  
men det finns dock stöd i beprövad erfarenhet för  att åtgärden bidrar till tidig 
identifiering av erosionsskador. Detta möjliggör tidig insättning av preventiva åtgärder för att stoppa eller reducera progressionen. Givet att den systematiska 
registreringen inte innebär markant ökad tidsåtgång bedöms åtgärden som kost-nadseffektiv, då tidig identifiering ger ökad möjlighet till framgångsrik prevent-ion och behandling. 
Socialstyrels en bedömer att åtgärden innebär en låg kostnad per vunnen ef-
55 72 
Tillstånd: B arn, 9-13 år     
Åtgärd: Systematisk t arbetssätt för att diagnostisera  
eruptionsstörningar av hörntänder 
men beprövad erfarenhet visar att åtgärden bidrar till att säkerställa att barn med eruptionsstörningar diagnostiseras. Detta skulle därmed främja åtgärdens kostnadseffektivitet.   
Givet att ett systematiskt arbetssätt inte innebär stor merkostnad förväntas det 
vara kostnadseffektivt då tidig diagnostik av eruptionsstörningen är avgörande för att förhindra komplikationer. 
Ingen systematisk litteratursökning efter hälsoekonomiska studier har utförts då det saknas evidens för åtgärdens effekt  som istället baseras på bepr övad erfa-
56 Intervall för basundersökning 
(revisionsintervall)  
37 
Tillstånd: Låg risk för oral ohälsa, vuxna  
Åtgärd: Basundersökning en gång per 24 –36 månader  
Att utföra basundersökning en gång per 24-36 månader istället för oftare skulle 
leda till besparingar och eventuellt en låg risk för försämring av den orala häl-san. Två studier har identifierats som studerat detta. Den ena har modellerat 
konsekvenser av olika intervall för tandvårdsbesök och  har bedömt att det är 
kostnadseffektivt med längre intervall än 12 månader (Davenport et al 2003). Den andra studien (INTERVAL, 2020) visade att undersökning var 24:e månad gav lägre kostnader jämfört med undersökning var 6:e månad eller jämfört med ett riskbaserat revisionsintervall, hos individer med låg risk.  
Den systematiska översikten har identifierat två relevant a studier [1, 2].  
I studien av Davenport et al  [1] från 2003 har konsekvenser avseende kost-
nadseffektivitet av olika intervall för undersökning modellerats för individer (med olika risker) mellan 12 och 80 år i Storbritannien. De visar att undersök-ning var 24:e månad jämfört med var 12:e månad ger en besparing om 37 pund per individ och samtidigt ger en ökning med 1,86 DMFT. Kostnadseffektivite-ten bedömdes därför till 19 pund per extra DMFT. Eftersom denna analys   gäl-
ler en generell befolkning med olika risknivåer skulle motsvarande analys för 
endast de med låg risk ge en förbättrad kostnadseffektivit et.  
I den systematiska översikten  av Fee et al [2] från 2020 gjorde s en analys av 
kostnadseffektiviteten i samb and med att kliniska data samla des in. Utifrån ett 
samhälleligt perspektiv innebar undersökning var 24:e månad lägre kostnad än undersökning var 6:e månad eller med ett riskbaserat revisionsintervall . Data 
angående livskvalitet (QALY) var osäkert men utifrån studier av individers pre-
ferenser förefaller undersökning var 24:e månad vara kostnadseffektivt. Men samtidigt visade preferensstudier att allmänheten var villiga att betala för tätare besök, så resultatet var inte helt tydligt.  
1. Davenport, C, Elley, K, Salas, C, Taylor-Weetman, CL, Fry-Smith, A, 
Bryan, S, et al. The clinical effectiveness and cost -effectiveness of routine 
dental checks: a systematic review and economic evaluation. Health Technol Assess. 2003; 7(7):iii- v, 1-127. 
2. Fee, PA, Riley, P, Worthington, HV, Clarkson, JE, Boyers, D, Beirne, PV. 
Recall intervals for oral health in primary care patients. The Cochrane 
database of systematic reviews. 2020; 10:CD004346. 
57 Litteratursökning  
Databas: PubMed Databasleverantör: NLM Datum: 2020 -10-22 
Ämne: Rad 37 Återbesök mer sällan än en gång per 24 månader för personer med låg risk för 
oral sjukdom. Hälsoekonomisk sökning.  
Sök
nr Termtyp *) Söktermer  Databas/  
1  Mesh/FT  "Dental Care"[Mesh] OR "Dental Clinics"[Mesh] OR dental 
care[tiab] OR caries[tiab] OR dental disease*[tiab] OR oral 
disease*[tiab] OR dental service*[tiab] OR “Preventive 
dentistry”[Mesh] OR “Dental Caries/prevention and con-
trol”[Majr] OR “Oral Health”[Majr] OR oral health[tiab]  OR 
“Dental prophylaxis”[Mesh] OR dental prophylaxis[tiab] OR 
caries[tiab] OR oral health[tiab]  
 129 108  
2  FT dental examination[tiab] OR dental clinic*[tiab] OR dental 
check -up*[tiab] OR dental check*[tiab] OR dental prophy-
laxis[tiab] OR (((clinical examination[tiab] OR oral exami-
nation[tiab] OR check -up*) AND dental[tiab]))  
 10 756  
3  Mesh/FT recall interval*[tiab] OR recall*[ti] OR annual interval*[tiab] 
OR annual recall*[tiab] OR recall frequency[tiab] OR 
dental recall*[tiab] OR check -up recall*[tiab] OR 24 -month 
recall*[tiab] OR visit recall*[tiab] OR visit interval*[tiab] OR 
scheduled visit*[tiab] OR (("Office Visits"[Majr] OR 
"Appointments and Schedules"[Mesh] OR 
appointment*[tiab] OR visit*[ti] OR semiannual visit*[tiab] 
OR dental visit*[tiab] OR dentist visit*[tiab] OR examination 
visit*[tiab] OR check -up visit*[tiab]) AND (“Time 
Factors”[Mesh] OR routine[tiab] OR regular*[tiab] OR 
frequency[tiab] OR interval*[tiab] OR recall*[tiab]))  28 730  
4  Mesh/FT  "Costs and Cost Analysis"[Mesh] OR "Markov Chains"[Mesh] 
Years"[Mesh]  OR "Models, Economic"[Mesh] OR 
"Economics, Dental"[Mesh] OR "Fees, Dental"[Mesh] OR "Resource Allocation"[Mesh] OR "economics"[Subheading] OR cost*[ti] OR cost analysis[tia b] OR cost benefit[tiab] OR 
cost effective*[tiab] OR cost control[tiab] OR utilit*[tiab] or 
financ*[tiab] OR pric*[ti] OR willingness to pay[tiab] O R 
markov chain*[tiab] OR burden[tiab]  1 373 868  
5   1-4 AND  46 
6   5 AND  
Filters activated: Publication date from 2013/01/01, English  23 
7     
 PubMed:   
*) MeSH  = Medical  subject headings  (fastställda ämnesord i  Medline/PubMed)   
SB = PubMeds  filter för:  
ot = Other  term: ämnesord (keyword) som oftast inte finns som MeSH -term    
    
58 Databas: Dentistry & Oral Sciences Source Databasleverantör: EBSCO Datum: 2020 -10-22 
oral sjukdom. Hälsoekonomi  
Sök
nr Termtyp 
1  DE DE "DENTAL care" OR DE "PREVENTIVE dentistry" OR DE 
"DENTAL clinics" OR DE "DENTAL offices" OR DE "DENTAL car-
ies" OR DE "ORAL hygiene"  48 537  
2  FT TI ( “dental care” OR “dental disease*” OR “oral disease*” 
OR “dental prophylaxis” OR caries OR “oral health” OR 
“oral hygiene” ) OR AB ( “dental care” OR “dental dis-
ease*” OR “oral disease*” OR “dental prophylaxis” OR car-
ies OR “oral health” OR “oral hygi ene” )   48 177  
3   1 OR 2  72 644  
4  FT TI ( “dental examination” OR “dental clinic*” OR “dental 
check -up*” OR “dental check*” OR “dental prophylaxis” ) 
OR AB ( “dental examination” OR “dental clinic*” OR 
“dental check -up*” OR “dental check*” OR “dental 
prophylaxis” )   4 544  
5  FT TI ( “recall interval*” OR “annual interval*” OR “annual 
recall*” OR “recall frequency” OR “dental recall*” OR 
“check -up recall*” OR “24 -month recall*” OR 
“appointment recall*” OR “visit interval*” OR “scheduled 
visit*” OE “scheduled appointment*” ) OR AB ( “recall 
interval*” OR “annual interval*” OR “annual recall*” OR 
“recall frequency” OR “dental recall*” OR “check -up 
recall*” OR “24- month recall*” OR “appointment recall*” 
OR “visit interval*” OR “scheduled visit*” OE “scheduled 
appointment*” ) OR SU ( “recall interv al*” OR “annual 
interval*” OR “annual recall*” OR “recall frequency” OR 
“dental recall*” OR “check -up recall*” OR “24 -month 
recall*” OR “appointment recall*” OR “visit interval*” OR 
“scheduled visit*” OE “scheduled appointment*” )  199 
6  DE/FT  (DE "MEDICAL appointments & schedules" OR TI ( appointment* OR visit* OR “semiannual visit*” OR “dental 
visit*” OR “dentist visit*” OR “examination visit*” OR “check -
up visit*” ) OR AB ( appointment* OR visit* OR “semiannual visit*” OR “dental visit*” OR “dentist visit *” OR “examination 
visit*” OR “check -up visit*”) ) AND (TI ( routine OR regular* 
OR frequency OR interval* OR recall* ) OR AB ( routine OR regular* OR frequency OR interval* OR recall* )) 2 828  
7   5 OR 6  2 976  
8  FT TI ( cost* OR economic* OR resource* ) OR AB ( "cost 
analysis" OR "cost benefit" OR "cost effective" OR "cost control" OR utilit* OR QALY OR "quality adjusted life year" 
OR "budget impact OR financ*" OR "willingness to pay" OR 
"resource utilisation" OR "re source utilization" OR "markov 
chain*" OR burden ) OR KW ( "cost analysis" OR "cost benefit" OR "cost effective" OR "cost control" OR utilit* OR 
QALY OR "quality adjusted life year" OR "budget impact OR 
financ*" OR "willingness to pay" OR "resource utilisation" OR "resource utilization" OR "markov chain*" OR burden )   5 287  
9   3 AND 4 AND 7 AND 8  
Publication Year from 2013 - 6 
Ebsco -baserna:   
*) DE =  Descriptor  (fastställt ämnesord i databasen)   
FT/default  fält = fritextsökning  i fälten  för “all authors, all subjects, all keywords, all title info (in-
cluding source title) and all abstracts”   
FT/TI, AB = fritextsökning i fälten för titel och abstract   
ZX = Methodology   
+ = Termen söks inklusive de mer specifika termerna som finns underordnade   
 **) De fetmarkerade referenserna finns  nedsparade   
59 109 
Tillstånd: Hög risk för oral ohälsa, vuxna  
Åtgärd: Basundersökning en gång per 12 -18 
månader, utöver preventiva och orsaksinriktad e 
åtgärder med tätare intervall  
Det saknas studier för att bedöma åtgärdens kostnadseffektivitet.   
Att utföra  basundersökning en gång per  12–18 månader istället för  mer säl-
lan skulle leda till  ökade kostnader i samband med undersökningen, men even-
tuellt besparingar om man räknar in framtida tandvård.  För vuxna med hög risk 
för oral ohälsa är det rimligt att anta att längre revisionsintervall leder till för-
sämringar av munhälsan, vilket även stöds av konsensus.  
Socialstyrelsen bedömer att åtgärden innebär en  låg kostnad per vunnen ef-
Sök
nr Termtyp 
1.  Mesh/FT  "Dental Care"[Mesh] OR "Dental Clinics"[Mesh] OR dental 
trol”[Majr] OR “Oral Health”[Majr] OR oral health[tiab] OR 
caries[tiab] OR oral health[tia b] 
 129 108  
2.  FT dental examination[tiab] OR dental clinic*[tiab] OR dental 
 10 756  
3.  Mesh/FT  recall interval*[tiab] OR recall*[ti] OR annual interval*[tiab] 
scheduled visit *[tiab] OR (("Office Visits"[Majr] OR 
Factors” [Mesh] OR routine[tiab] OR regular*[tiab] OR 
4.  Mesh/FT  "Costs and Cost Analysis"[Mesh] OR "Markov Chains"[Mesh] 
"Economics, Dental"[Mesh] OR "Fees, Dental"[Mesh] OR 
"Resource Allocation"[Mesh] OR "economics"[Subheading] 1 373 868  
60 OR cost*[ti] OR cost analysis[tiab] OR cost benefit[tiab] OR 
QALY [tiab] OR quality adjusted life year*[tiab] OR 
financ*[tiab] OR pric*[ti] OR willingness to pay[tiab] OR 
markov chain*[tiab] OR burden[tiab ]  
5.   1-4 AND  46 
6.   5 AND  
7.     
 PubMed:   
*) MeSH  = Medical  subject  headings  (fastställda ämnesord i  Medline/PubMed)   
  
Databas: Dentistry  & Oral Sciences Source Databasleverantör: EBSCO Datum: 2020 -10-22 
Sök
nr Termtyp 
1.  DE DE "DENTAL care" OR DE "PREVENTIVE dentistry" OR DE 
2.  FT TI ( “dental care” OR “dental disease*” OR “oral disease*” 
3.   1 OR 2  72 644  
4.  FT TI ( “dental examination” OR “dental clinic*” OR “dental 
5.  FT TI ( “recall interval*” OR “annual interval*” OR “annual 
recall*” OR “24 -month recall*” OR “appointment recall*” 
6.  DE/FT  (DE "MEDICAL appointments & schedules" OR TI ( 
appointment* OR visit* OR “semiannual visit*” OR “dental 
up visit*” ) OR AB ( appointment* OR visit* OR “semiannual 
visit*” OR “dental visit*” OR “dentist visit *” OR “examination 
visit*” OR “check -up visit*”) ) AND (TI ( routine OR regular* 2 828  
61 OR frequency OR interval* OR recall* ) OR AB ( routine OR 
regular* OR frequency OR interval* OR recall* ))  
7.   5 OR 6  2 976  
8.  FT TI ( cost* OR economic* OR resource* ) OR AB ( "cost 
analysis" OR "cost benefit" OR "cost effective" OR "cost 
control" OR utilit* OR QALY OR "quality adjusted life year" 
chain*" OR burden ) OR KW ( "cost analysis" OR "cost 
benefit" OR "cost effective" OR "cost control" OR utilit* OR 
financ*" OR "willingness to pay" OR "resource utilisa tion" OR 
"resource utilization" OR "markov chain*" OR burden )   5 287  
9.   3 AND 4 AND 7 AND 8  
 
62 113 
Tillstånd: Låg risk för oral ohälsa, normal 
bettutveckling, barn  
Åtgärd: Basundersökning en gång per 18- 24 månader  
Att genomföra basundersökning med intervall på 18–24 månader för barn 
med både låg risk för oral ohälsa och med normal bettutveckling leder till sänkt 
resursförbrukning jämfört med att genomföra basundersökning med tätare inter-
vall. Då konsensus har nåtts att längre intervall medför ingen eller låg risk för försämring av den orala hälsa innebär detta att det längre intervallet är kost-
nadseffektivt.  
 
Databas: PubMed Databasleverantör: NLM Datum: 2022 -01-12 
Ämne: Id 113-114 Återbesök mer sällan än en gång per 24 månader för barn med låg risk för 
1.  Mesh/FT "Dental Care"[Mesh] OR "Dental Clinics"[Mesh] OR 
dental care[tiab] OR caries[tiab] OR dental dis-
ease*[tiab] OR oral disease*[tiab] OR dental ser-
vice*[tiab] OR Preventive dentistry[Mesh] OR Dental 
Caries/prevention and control[Majr] OR Oral 
Health[Majr] OR oral health[tiab] OR Dental prophy-
laxis[Mesh] OR dental prophylaxis[tiab] OR car-
ies[tiab] OR oral health[tiab] 
 138279 
2.  Mesh/FT  recall interval*[tiab] OR recall*[ti] OR annual 
interval*[tiab] OR annual recall*[tiab] OR recall 
frequency[tiab] OR dental recall*[tiab] OR check -up 
recall*[tiab] OR 24 -month recall*[tiab] OR visit 
recall*[tiab] OR visit interval*[tiab] OR scheduled 
visit*[tiab] OR (("Office Visits"[Majr] OR "Appointments 
and Schedules"[Mesh] OR appointment*[tiab] OR visit*[ti] OR semiannual visit*[tiab] OR dental visit*[tiab] OR dentist visit*[tiab] OR examination 
visit*[tiab] OR check -up visit*[tiab]) AND (Time 
Factors[Mesh] OR routine[tiab] OR regular*[tiab] OR frequenc*[tiab] OR interval*[tiab] OR recall*[tiab]))  
 32221  
3.  Mesh/FT Adolescent[MeSH] OR Child[MeSH] OR 
"Minors"[Mesh] OR Infant[MeSH] OR infant*[tiab] OR 
infanc*[tiab] OR pupil*[tiab] OR child[tiab] OR 
children*[tiab] OR childhood[tiab] OR 
preschool*[tiab] OR pre -school*[tiab] OR kids[tiab] 
OR baby[tiab] OR babies[tiab] OR boys[tiab] OR 
girl*[tiab] OR to ddler*[tiab] OR adolescen*[tiab] OR 4453792 
63 preadolescen*[tiab] OR pre -adolescen*[tiab] OR 
preadolescen*[tiab] OR teen[tiab] OR teens[tiab] 
OR teenager*[tiab] OR preteen*[tiab] OR pre-
teen*[tiab] OR pediatric*[tiab] OR paediatric*[tiab] 
OR schoolchild*[tiab] OR sc hool student*[tiab] OR 
minors[tiab] OR underage*[tiab] OR juvenil*[tiab] OR 
youth*[tiab] OR pubescent[tiab] OR pupil*[tiab]  
4.  Mesh/FT  "Costs and Cost Analysis"[Mesh] OR "Markov 
Economic"[Mesh] OR "Economics, Dental"[Mesh] OR "Fees, Dental"[Mesh] OR "Resource Allocation"[Mesh] OR "economics"[Subheading] OR cost*[ti] OR cost analysis[tiab] OR cost benefit[tiab] OR cost 
or QALY[tiab] OR quality adjusted life year*[tiab] OR 
willingness to pay[tiab] OR resource utilisation[tiab] OR resource utilization[tiab] OR markov ch ain*[tiab] 
OR burden[tiab]  1537037  
5.   1-4 AND  
English  116 
PubMed:  
 
Databas: Dentistry & Oral Sciences Source Databasleverantör: EBSCO Datum: 2022 -04-13 
1.  DE DE "DENTAL care" OR DE "PREVENTIVE dentistry" OR 
DE "DENTAL clinics" OR DE "DENTAL offices" OR DE 
"DENTAL caries" OR DE "ORAL hygiene"  
 52289  
2.  FT TI ( “dental care” OR “dental disease*” OR “oral dis-
ease*” OR “dental prophylaxis” OR caries OR “oral health” OR “oral hygiene” ) OR AB ( “dental care” 
OR “dental disease*” OR “oral disease*” OR “dental 
prophylaxis” OR caries OR “oral health” OR “oral hy-giene” )   53121  
3.   1 OR 2  79157  
4.  FT TI ( “recall interval*” OR “annual interval*” OR “annual recall*” OR “recall frequency” OR “dental recall*” OR “check -up recall*” OR “24 -month 
recall*” OR “appointment recall*” OR “visit interval*” 
OR “scheduled visit*” OE “scheduled appointment*” 
) OR AB ( “recall interval*” OR “annual interval*” OR 
“annual recall*” OR “recall frequency” OR “dental 
recall*” OR “check -up recall*” OR “24 -month 
) OR SU ( “recall interval*” OR “annual interval*” OR 
recall*” OR “appointment recall*” OR “visit interval*” OR “scheduled visit*” OE “sc heduled appointment*” 
) 
 212 
5.  DE/FT  (DE "MEDICAL appointments & schedules" OR TI ( 
appointment* OR visit* OR “semiannual visit*” OR 
“dental visit*” OR “dentist visit*” OR “examination 3205 
64 visit*” OR “check -up visit*” ) OR AB ( appointment* 
OR visit* OR “semiannual visit*” OR “dental visit*” OR 
“dentist visit*” OR “examination visit*” OR “check -up 
visit*”) ) AND (TI ( routine OR regular* OR frequency 
OR interval* OR recall* ) OR AB ( routine OR regular* 
OR frequency OR interval* OR recall* ))  
6.   5 OR  6 3362 
7.  DE/FT  (DE "CHILDREN") OR (DE "TEENAGERS") OR TI ( infant* 
OR infanc* OR child OR children* OR childhood OR 
preschool* OR pre -school* OR kids OR babies OR 
boys OR girl* OR toddler* OR adolescen* OR 
preadolescen* OR pre -adolescen* OR 
preadolescen * OR teen OR teens OR teenager* OR 
preteen* OR pre -teen* OR pediatric* OR paediatric* 
OR schoolchild* OR “school student*” OR minors OR 
youth* ) OR AB ( infant* OR infanc* OR child OR 
children* OR childhood OR preschool* OR pre -
school* OR kids OR babies OR  boys OR girl* OR 
toddler* OR adolescen* OR preadolescen* OR pre -
adolescen* OR preadolescen* OR teen OR teens OR 
teenager* OR preteen* OR pre- teen* OR pediatric* 
OR paediatric* OR schoolchild* OR “school 
student*” OR minors OR youth* )  44850  
8.  FT TI ( cost * OR economic* OR resource* ) OR AB ( "cost 
analysis" OR "cost benefit" OR "cost effective" OR 
"cost control" OR utilit* OR QALY OR "quality adjusted 
life year" OR "budget impact OR financ*" OR "willingness to pay" OR "resource utilisation" OR "resource ut ilization" OR "markov chain*" OR burden ) 
OR KW ( "cost analysis" OR "cost benefit" OR "cost effective" OR "cost control" OR utilit* OR QALY OR "quality adjusted life year" OR "budget impact OR 
financ*" OR "willingness to pay" OR "resource 
utilisation" OR "resource utilization" OR "markov 
chain*" OR burden )   6122  
9.   3 AND 6 AND 7 AND 8  23 
Ebsco -baserna:  
*) DE = Descriptor (fastställt ämnesord i databasen)  
FT/default fält = fritextsökning i fälten för  “all authors, all subjects, all keywords, all title info (in-
cluding source title) and all abstracts”  
FT/TI, AB = fritextsökning i fälten för titel och abstract  
ZX = Methodology  
+ = Termen söks inklusive de mer specifika termerna som finns underordnade  
**) De fetmarkerade referenserna finns nedsparade  
 
65 114 
Tillstånd: Hög risk för oral ohälsa, eller avvikande 
Åtgärd: Basundersökning med högst 12 –15 månaders 
intervall, utöver preventiva och orsaksinriktade 
Att genomföra basundersökning med intervall på högst 12–15 månader, 
utöver preventiva och orsaksinriktade åtgärder med tätare intervall, ger goda 
möjligheter  att främja den orala hälsan och följa bettutvecklingen. Längre 
intervall skulle på sikt riskera leda till sämre tandhälsa och därigenom högre kostnader. Om kortare intervall (högst 12–15 månader) jämförs med längre intervall (exempelvis 18 –24 månader) för denna patientgrupp förväntas en 
kortsiktig ökad kostnad uppkomma, som med hög sannolikhet leder till en besparing på längre sikt. 
Socialstyrelsen bedömer att åtgärden innebär en låg kostnad per vunnen 
effekt vid det aktuella tillståndet.    
Underlag för b edömning  
1.  Mesh/FT  "Dental Care"[Mesh] OR "Dental Clinics"[Mesh] OR 
dental care[tiab] OR caries[tiab] OR  dental dis-
ies[tiab] OR oral health[tiab]  
 138279  
2.  Mesh/FT recall interval*[tiab] OR recall*[ti] OR annual 
interval*[tiab] OR annual recall*[tiab] OR recall frequency[tiab] OR dental recall*[tiab] OR check -up 
recall*[tiab]  OR visit interval*[tiab] OR scheduled 
and Schedules"[Mesh] OR appointment*[tiab] OR 
visit*[ti] OR semiannual visit*[tiab] OR dental visit*[tiab] OR dentist visit*[tiab] OR examination visit*[tiab] O R check -up visit*[tiab]) AND (Time 
 32221 
66 3.  Mesh/FT Adolescent[MeSH] OR Child[MeSH] OR 
infanc*[tiab ] OR pupil*[tiab] OR child[tiab] OR 
girl*[tiab] OR toddler*[tiab] OR adolescen*[tiab] OR 
preadolescen*[tiab] OR pre -adolescen*[tiab] OR 
OR schoolchild*[tiab] OR school student*[tiab] OR 
minors[tiab] OR underage*[tiab] OR juvenil* [tiab] OR 
youth*[tiab] OR pubescent[tiab] OR pupil*[tiab] 4453792 
Economic"[Mesh] OR "Economics, Dental"[Me sh] OR 
analysis[tiab] OR cost benefit[tiab] OR cost effective*[tiab] OR cost control[tiab] OR utilit*[tiab] 
or QALY[tiab] OR quality adjusted life year*[tia b] OR 
resource*[ti] OR financ*[tiab] OR pric*[ti] OR willingness to pay[tiab] OR resource utilisation[tiab] 
5.   1-4 AND  
PubMed:  
 
Databas: Dentistry & Oral Sciences Source Databasleverantör: EBSCO D atum: 2022 -04-13 
 52289 
ease*” OR “dental prophylaxis” OR caries OR “oral 
health” OR “oral hygiene” ) OR AB ( “dental care” OR “dental diseas e*” OR “oral disease*” OR “dental 
prophylaxis” OR caries OR “oral health” OR “oral hy-
giene” )   53121  
3.   1 OR 2  79157 
4.  FT TI ( “recall interval*” OR “annual interval*” OR “annual recall*” OR “recall frequency” OR “dental 
) OR SU ( “ recall interval*” OR “annual interval*” OR 
recall*” OR “check -up recall*” OR “24 -month 212 
67 recall*” OR “appointment recall*” OR “visit interval*” 
) 
 
“dental visit*” OR “dentist visit*” OR “examination 
visit*” OR “check -up visit*” ) OR AB ( appointment* 
OR frequency OR interval* OR recall* ))  3205  
6.   5 OR 6  3362  
preadolescen* OR teen OR teens  OR teenager* OR 
school* OR kids OR babies OR boys OR girl* OR 
life year" OR "budget impact OR financ*" OR "willingness to pay" OR "resource utilisation" OR "resource utilization" OR "mar kov chain*" OR burden ) 
OR KW ( "cost analysis" OR "cost benefit" OR "cost effective" OR "cost control" OR utilit* OR QALY OR "quality adjusted life year" OR "budget impact OR financ*" OR "willingness to pay" OR "resource 
utilisation" OR "resource utilizat ion" OR "markov 
 
68 Datortomografi: CBCT -undersökning  
47 
Tillstånd:  Retinerad visdomstand i underkäken som 
behöver avlägsnas , vuxna  
Åtgärd: CBCT som tilläggsundersökning till intraoral 
röntgenundersökning  och/eller 
panoramaröntgenundersökning vid planerad kirurgi  
Åtgärden CBCT som tilläggsundersökning  innebär en ökad direkt kostnad . I en 
studie av Petersen et al [1] påvisades högre kostnader för CBCT och att CBCT 
inte på verkade efterföljande kostnader för den efterföljande kirurgin.  
Givet att ingen tilläggseffekt finns är tillägg av CBCT inte kostnadseffektivt, 
men det finns samtidigt information som tyder på att behandlingen medför 
mindre risker. Om minskning av risk påverkar patientens livskvalitet gör detta att högre kostnad kan accepteras. I dagsläget är detta dock inte visat.  
Studier som  ingår i granskningen  
Den systematiska litteratursökningen identifierade en  studie som uppfyllde in-
1. Petersen LB, Olsen KR, Christensen J, Wenzel A. Image and surgery -
related costs comparing cone beam CT and panoramic imaging before 
removal of impacted mandibular third molars. Dento maxillo facial radiology. 2014; 43(6):20140001. 
 Litteratursökning  
Databas: PubMed  Databasleverantör: NLM Datum: 2020 -03-23  
Ämne: Id 47. Hälsoekonomi.   
1.   FT/MeSH   "Tooth, Impacted"[Mesh] OR "Tooth, Une-
rupted"[Mesh] OR "Molar, Third"[Mesh] OR "Cus-
pid"[Mesh] OR Incisor[Mesh] OR Impacted[tiab] OR 
impaction[tiab] OR unerupted[tiab] OR ca-
nine*[tiab] OR cuspid[tiab] OR lateral[tiab] OR third 
molar*[tiab] OR wisdom tooth[tiab]   OR wisdom 
teeth[tiab] OR 3rd molar*[tiab]    449506   
2.   FT/MeSH   "Cone -Beam Computed Tomography"[Mesh] OR 
CB-CT[tiab] OR CBCT[tiab] OR cone beam[tiab] 
OR  conebeam[tiab] OR digital volume tomogra-
phy[tiab] OR dvt[tiab] OR compact ct[tiab] OR 
compact computed tomography[tiab] OR ortho 
cubic[tiab] OR volumetric CT[tiab] OR volumetric 
computed tomography[tiab] OR volume com-
puted tomography[tiab] OR volume CT[tiab]   26655   
69 3.   FT/MeSH   "Costs and Cost Analysis"[Mesh] OR "Markov 
cost*[ti] OR cost analysis[tiab] OR cost benefit[tiab] 
year*[tiab] O R economic*[ti] OR budget im-
pact[tiab] OR resource*[ti] OR financ*[tiab] OR 
pric*[ti] OR willingness to pay[tiab] OR resource utili-
chain*[tiab] OR burden[tiab]   1315033   
4.     1 AND 2   2848   
5.     3 AND 4   
Filters activated: Publication date from 2010/01/01, 
English   74  
  
PubMed:   
*) MeSH = Medical subject headings (fastställda ämnesord i Medline/PubMed)   
- alla MeSH -indexerade ar tiklar (medline[sb])   
**) De fetmarkerade referenserna finns nedsparade   
 
Databas: Cochrane Library Databasleverantör:  Wiley Datum: 2020 -03-18  
Ämne: Id 47. Hälsoekonomi. Radiologi   
1.   MeSH/FT   MeSH descriptor: [Tooth, Impacted] explode all 
trees OR MeSH descriptor: [Tooth, Unerupted] ex-
plode all trees OR MeSH  descriptor: [Molar, Third] 
explode all trees OR MeSH descriptor: [Cuspid] ex-
plode all trees OR MeSH descriptor: [Incisor] ex-
plode all trees   1850   
2.   FT  (impacted or impaction or unerupted or canine* or 
cuspid or lateral or “third molar” or “third molars” or 
“wisdom tooth” or “wisdom teeth” or “3rd molar” or 
“3rd molars”):ti, ab, kw   160015   
3.     1 OR 2   160313   
4.   MeSH/FT   [mh “Cone -Beam Computed Tomography”] OR 
(CB-CT OR CBCT OR "cone beam" OR conebeam 
or "digital volume tomography" OR dvt  OR "com-
pact ct" OR "compact computed tomography" OR 
"ortho cubic" OR "volumetric CT" OR "volumetric 
computed tomography" OR "volume computed to-
mography" OR "volume CT"):ti,ab,kw   
  3399   
5.     3 AND 4   72  
6.   MeSH   MeSH  descriptor: [Costs and Cost Analysis] explode 
ulation] explode all trees OR MeSH descriptor: 
MeSH descripto r: [Models, Economic] explode all 
plode all trees OR MeSH descriptor: [Fees, Dental] 
explode all trees OR MeSH descriptor: [Resource Al-
location] explode all trees   11962   
70 7.   FT  (cost* OR economic* OR resource*):ti OR ("cost 
justed life year*" OR "budget impact OR financ*" OR 
9.     5 AND 8   Central 4   
*)  
Explode  = Termen söks inklusive de mer specifika termerna som finns underordnade   
FT/TI, AB, KW = Fritextterm/er – sökning i fälten för titel, abstract, keywords   
**)  
  
71 50 
Tillstånd: Tand som rotbehandlats, kvarstående 
symtom, vuxna  
röntgenundersökning och/eller panoramaröntgenundersökning  
En CBCT-undersökning som tillägg leder till ökad direkt kostnad, men givet 
mer precis diagnos kan denna kostnadsökning minska på längre sikt. Även pati-
entens orala livskvalitet påverkas po sitivt av korrekt diagnos, men samtidigt är 
det en långsiktig risk med ökad stråldos. Kostnadseffektiviteten beror därmed mycket på åtgärdens effekt jämfört med intraoral röntgenundersökning och/el-ler panoramaundersökning. Den påverkas också utifrån om CBCT-
undersökning görs som enskild undersökning eller om den görs som tillägg till intraoral röntgenundersökning och/eller panoramaundersökning. Kostnadsef-fektiviteten genom CBCT-undersökning är därmed osäker, men kan i genom-snitt bedömas som måttlig till hög .  
Socialstyrelsen bedömer att åtgärden innebär en måttlig till hög kostnad per 
vunnen effekt vid det aktuella tillståndet.
 
Databas: PubMed  Databasleverantör: NLM  Datum: 2021- 01-12 
Ämne: Rad 50 Hälsoekonomi  
CBCT -undersökning som tillägg till intraoral röntgenundersökning och/eller 
panoramaröntgenundersökning av rotbehandlad t and med kvarstående symtom.  
1.  Mesh/FT "Endodontics"[Mesh] OR "Root Canal Therapy"[Mesh]  
OR root canal*[tiab] OR endodontic*[ti] OR 
endodontic treatment[tiab] OR endodontically 
treated[tiab] OR root filled[tiab]  40,831 
2.  Mesh/FT  "Recurrence"[Mesh] OR Treatment Failure[Mesh] OR 
Retreatment[Mesh] OR Medical Errors[Mesh] OR 
Reoperation[Mesh] OR Postoperative 
Complications[Mesh] OR error*[tiab] OR failed[tiab] 
OR failure[tiab] OR retreatment*[tiab] OR retreated[tiab] OR posttreatment[tiab] OR post -
treatment[tiab] OR secondary treatment[tiab] OR 
recurren*[tiab] OR recrudescence*[tiab] OR 
relaps*[tiab] OR reoperate*[tiab] OR re-operate*[tiab]  2,650,248  
3.  Mesh/FT  "Periapical Diseases"[Mesh] OR "Symptom Flare 
Up"[Mesh] OR periapical periodontitis[tiab] OR 
apical periodontitis[tiab] OR apical lesion*[tiab] OR 
periapical lesion*[tiab] OR periapical inflammatory 
lesion*[tiab] OR periapical disease*[tiab] OR 
periapical pathos*[tiab] OR root fracture*[tiab] OR 2,659,678  
72 symptom*[tiab] OR apical pathology[tiab] OR 
endodontic pathology[tiab] OR periapical 
assessment[tiab] OR exacerbation[tiab] OR 
pain[tiab] OR inflammation*[tiab] OR "Symptom 
Flare Up"[Mesh] OR "Inflammation"[Mesh] OR  
"Pain"[Mesh] OR "Edema"[Mesh:NoExp] OR 
edema[tiab] OR swelling[tiab]  
 
4.   2 OR 3  4,853,542  
5.  Mesh/FT  "Radiography, Dental"[Mesh:NoExp] OR 
"Radiography, Panoramic"[Mesh] OR 
radiograph*[tiab]  250,780  
6.  Mesh/FT "Cone -Beam Computed Tomography"[Mesh] OR 
cone -beam computed tomography[tiab] OR cone 
beam CT[tiab] OR volume computed 
tomography[tiab] OR cone -beam[ti] OR volumetric 
CT[tiab] OR volume CT[tiab] OR cone- beam 
computer -assisted tomography[tiab] OR cone -
beam computerized tomography[tiab] OR 
CBCT[t iab] OR conebeam comput*[tiab]  17,526 
7.   1 AND 4 AND 5 AND 6  326 
8.   "Costs and Cost Analysis"[Mesh] OR "Markov 
Economic"[Mesh] OR "Economics, Dental"[Mesh] OR "Fees, Dental"[Mesh] OR "Resource Allocation"[Mesh] 
OR burden[tiab]  1,396,198  
9.   7 AND 8  5 
PubMed:   
*) MeSH  = Medical  subject headings  (fastställda ämnesord i  Medline/PubMed).  Exp = Termen 
söks inklusive de mer specifika termerna som finns underordnade.  NoExp  = Endast den termen 
söks, de mer specifika, underordnade termerna utesluts. MAJR =  MeSH  Major  Topic  (terme n be-
skriver det huvudsakliga innehållet i artikeln). SB =  PubMeds  filter för: systematiska, översikter 
(systematic[sb]), alla  MeSH -indexerade artiklar (medline[sb]). FT = Fritextterm/er.  tiab= sökning 
i title- och abstractfälten.ot  = Other  term: ämnesord (keyword) som oftast inte finns som  MeSH -
term    
**) De fetmarkerade referenserna finns  nedsparade.   
 
Databas: Cochrane Library  Databasleverantör: Wiley Datum: 2021- 01-12 
CBCT -undersökning som tillägg till intraoral röntgenundersökn ing och/eller 
panoramaröntgenundersökning av rotbehandlad tand med kvarstående symtom.  
1.  Mesh/FT (“root canal*” OR endodontic* OR “endodontic 
treatment” OR “endodontically treated” OR “root 
filled”):ti,ab,kw  3335 
2.  Mesh/FT  (“periapical periodontitis” OR “apical periodontitis” 
OR “apical lesion*” OR “periapical lesion*” OR “periapical inflammatory lesion*” OR “periapical disease*” OR “periapical pathos*” OR “root 
fracture*” OR symptom* OR “apical pathology” OR 
“endodontic pathology” OR “periapical assessment” OR exacerbation OR pain* OR 
inflammation* OR edema OR swelling):ti,ab,kw  397758  
3.  Mesh/FT  radiograph*:ti,ab,kw  23426  
73 4.  Mesh/FT MeSH descriptor: [Cone -Beam Computed 
Tomography] explode all trees OR (“cone- beam 
computed tomography” OR “cone beam CT” OR 
“volume computed tomography” OR “volumetric CT” OR “volume CT” OR “cone -beam computer -
assisted tomography” OR “cone -beam 
computerized tomography” OR CBCT OR 
“conebeam comput*”):ti,ab,kw  1162 
5.   1 -4 AND  17 
6.  Mesh/FT  MeSH descriptor: [Costs and Cost Analysis] explode 
all trees OR MeSH descriptor: [Markov Chains] explode all trees OR MeSH descriptor: [Computer 
Simulation] explode all trees OR MeSH descriptor: 
MeSH descriptor: [Models, Economic] explode all trees OR MeSH descriptor: [Economics, Dental] 
explode all trees OR MeSH descriptor: [Fees, Dental] 
explode all trees OR MeSH descriptor: [Resource Allocation] explode all trees  12542  
7.  FT (cost* OR economic* OR resource*):ti OR ("cost 
life year*" OR "budget impact OR financ*" OR 
"willingness to pay" OR "resource utilisation" OR 
"resou rce utilization" OR "markov chain*" OR 
"burden"):ti,ab,kw  63725  
8.   6 OR 7  66540 
9.   5 AND 8  0 
*) MeSH  = Medical  subject headings  (fastställda ämnesord i  Medline/PubMed, som även an-
vänds i  Cochrane  library).  Explode  = Termen s öks inklusive de mer specifika termerna som finns under-
ordnade . This term  only = Endast den termen söks, de mer specifika, underordnade termerna 
utesluts.  Qualifier  = aspekt av ämnet.  FT/TI, AB, KW = Fritextterm/er – sökning i fälten för titel, 
abstract,  keywo rds.  
**) CDSR =  The Cochrane Database of Systematic Reviews.  DARE = Database of Abstracts of 
Reviews of Effects.  HTA = Health Technology Assessment Database.  EED = NHS Economic Evalu-
ation Database.  Central = Cochrane Central Register of Controlled Trials.   
74 Hälsoekonomiskt underlag d el 3: 
Behandla och rehabilitera  
behandla och rehabilitera i tandvården. 
Många av områdena i denna del  innehåller nya rekommendationer från 2021, 
och för dessa redovisas separata hälsoekonomiska underlag. Inom alla områden förutom Särskilda tandvårdsbehov hos barn, som enbart består av nya rekom-mendationer från 2021, togs flertalet av rekommendationerna fram till riktlin-jerna som publicerades redan 2011. För de ssa områden presenteras en samman-
fattning av slutsatserna kring åtgärders kostnadseffektivitet. Dessutom presenteras även den modellering som låg till grund för de hälsoekonomiska slutsatserna för rekommendationer om behandling av  parodontit hos vuxna som 
redovisades i Nationella riktlinjer för vuxentandvård  från 2011. 
75 Särskilda tandvårdsbehov hos barn  
Tandskador och smärtlindring vid behandling 
28 Tillstånd: Gravt m ineraliseringsskadad första 
permanenta kindtand (molar), (MIH), barn , 6-11 år  
Åtgärd: Tanduttagning  
För barn där god spontan luckslutning efter extraktion förväntas, förefaller 
extraktion leda till en låg kostnad per vunnen effekt, då gravt mineraliserings-
skadad första permanenta molar visats kräva o mfattande reparativ behandling. 
Databas: PubMed Databasleverantör: NLM Datum: 2018 -12-05 
Ämne: Rad 28 NR Tandvård; Tanduttagning vid gravt mineraliseringsskadad första permanenta 
kindtand (molar) (MIH), barn, 6 -11 år HÄLSOEKONOMI  
1.  Mesh/FT  "Dental Enamel Hypoplasia"[Mesh] OR enamel 
hypoplasia*[tiab] OR hypoplastic enamel[tiab] OR 
enamel agenes*[tiab] OR hypomineral*[tiab] OR 
Molar -Incisor Hypomineral*[tiab] OR MIH[tiab]  
 3962  
2.  Mesh/FT  "Tooth Extraction"[Mesh] OR extraction[tiab] OR 
removal[tiab]  533497  
3.   1 AND 2  
Filters: Publication date from 2000/01/01; English  117 
Economic"[Mesh] OR "Economics, Dental"[Mesh] OR "Fees, Dental "[Mesh] OR "Resource Allocation"[Mesh] 
OR burden[tiab]   
5.   1 AND 2 AND 4  
Filters: Publication date from 2000/01/01; English  4 
PubMed:  
76 *)MeSH = Medical subject headings (fastställda ämnesord i Medline/PubMed)  
NoExp = Endast den termen söks, de mer spe cifika, underordnade termerna utesluts  
SB = PubMeds filter för:  systematiska översikter (systematic[sb]) , alla MeSH -indexerade artiklar 
(medline[sb])  
77 71 
Tillstånd: Tandvårdsrädsla/behandlingsomognad, 
barn 1 -5 år, med akut eller mer omfattande 
tandvårdsbehov  
Åtgärd: Sedering med Midazolam   
men beprövad erfarenhet har visat att åtgärden kan bidra till att behandlingen kan genomföras. Därmed finns goda möjligheter att sedering med midazolam hos aktuell patientgrupp blir kostnadseffektiv.   
Läkemedlet midazolam tillhör gruppen benzodiazepiner och dess direkta 
kostnad per behandling är relativt låg. Givet att åtgärden gör att barnet kan ge-nomföra behandlingen kan midazolam antagligen anses kostnadseffektivt. Osä-kerhet en är dock mycket stor.  
 
78 75 
Tillstånd: Procedursmärta, till exempel vid 
tanduttagning, barn.  
Åtgärd: Smärtstillande läkemedel (paracetamol eller 
NSAID), preoperativt  
Varken paracetamol eller NSAID innebär någon större direkt kostnad. I prin-
cip är detta därför ingen viktig hälsoekonomisk fråga. Det som möjligen skulle 
påverka kostnaden är om hela insatsen tar längre tid då dosanpassad sm ärtstil-
lande läkemedel ska ges innan proceduren genomförs. Givet att effekt finns an-ses åtgärden kostnadseffektiv.   
Databas: PubMed Databasleverantör: NLM  Datum: 2020 -05-18  
Ämne: RAD 75 Hälsoekonomi   
Söknr   Termtyp  *)  Söktermer   Databas/   
Intervention     
1.   Mesh   "Dentistry"[Mesh]   402847   
2.   FT  dental*[tiab] OR dentist*[tiab] OR oral surg*[tiab] OR 
orthodont*[tiab] OR pulpotom[tiab] OR pulpect[tiab] 
OR endodont[tiab] OR pulp cap* [tiab]   301558   
3.   FT  (dental [tiab] OR tooth[tiab] OR teeth[tiab])AND 
(fill*[tiab] OR restor*[tiab] OR extract*[tiab] OR re-
mov*[tiab] OR cavity prep*[tiab] OR caries[tab] OR 
carious[tiab] OR decay[tiab])   113405   
4.   FT  root canal therap*[tiab] or tooth replant*[tiab]   2572   
  
5.     1 – 4 OR   550828    
6.   Mesh   "Analgesics"[Mesh]   190100   
7.     analgesi*[tiab]   128782   
8.     "Anti -Inflammatory Agents, Non -Steroidal"[Mesh] OR 
"Acetaminophen"[Mesh]   98018   
  
9.     nonsteroidal anti -inflammatory agent*[tiab] OR anti-
inflammatory  agent*[tiab] OR nonsteroidal antiinflam-
matory agent*[tiab] OR non steroidal antiinflamma-tory agent*[tiab] OR nonsteroidal analgesic*[tiab] OR 
anti-inflammator*[tiab] OR aspirin -
like agent*[tiab] OR 
NSAID*[tiab]   168504   
  
10.     Ibuprofen[tiab] OR brufen[ tiab]   13362   
79 11.     Acetaminophen[tiab] or paracetamol[tiab]   24807   
12.     6-11 OR   415551   
Population   
13.     "Child"[Mesh] OR "Infant"[Mesh] OR "Adoles-
cent"[Mesh] OR  child* [tiab] OR infant*[tiab] OR ado-
lescen*[tiab] OR pediatric*[tiab] OR paediatric*[tiab ] 
OR "Dental Care for Children"[Mesh] OR dentristry for 
children[tiab] OR pediatric*[tiab] OR paediat-
ric*[tiab]   4025613   
  
14.     "Costs and Cost Analysis"[Mesh] OR "Markov 
"Quality -Adjusted Life Years"[Mesh]  OR "Models, Eco-
nomic"[Mesh] OR "Economics, Dental"[Mesh] OR 
analysis[tiab] OR cost benefit[tiab] OR cost effec-
tive*[tiab] OR cost control[tiab] OR utilit*[tiab] or 
economic*[ti] OR budget impact[tiab] OR re-
source*[ti] OR financ*[tiab] OR pric*[ti] OR willingness 
to pay[tiab] OR resource utilisation[tiab] OR resource 
utilization[tiab] OR mark ov chain*[tiab] OR bur-
den[tiab]   1328518   
  
15.     5 AND 12 AND 13 AND 14   
Filters activated: English   41  
16.     Filters activated: Clinical Trial   7  
  
 PubMed:   
 
Databas: Cochrane Library  Databasleverantör: Cochrane  Datum: 2020 -05-18  
1.     (child* or infant* or adolescent* or pediatric or pae-
diatric):ti,ab,kw   265338   
2.     MeSH descriptor: [Dental Care for Children] this 
term only   201  
3.     1 OR 2   265338   
Intervention   
4.     MeSH descriptor: [Dentistry] explode all trees   17135   
5.     (dental* or dentist* or "oral surg*" or orthodont* or 
pulpotom* or pulpect* or endodont* or "pulp 
cap*"):ti,ab,kw   28904   
6.     (dental or tooth or teeth):ti,ab,kw AND (fill* or res-
tor* or extract* or remov* or "cavity prep*" or caries 
or carious or decay*) :ti,ab,kw   16830   
80 7.     ("root canal therapy" or "tooth replant*"):ti,ab,kw   550  
8.     4-7 OR   34033   
9.     MeSH descriptor: [Analgesics] explode all trees   20599   
10.     MeSH descriptor: [Anti -Inflammatory Agents, Non -
Steroidal] explode all trees   7337   
11.     MeSH descriptor: [Ibuprofen] this term only   1949   
12.     MeSH descriptor: [Acetaminophen] explode all 
trees   3175   
13.     ("nonsteroidal anti ‐inflammatory agent*" or   
"antiinflammatory agent*" or "nonsteroidal anti-
inflammatory agent*" or "non steroidal antiinflam-
matory agent*" or "nonsteroidal analgesic*" or "anti ‐
inflammator$" or "aspirin‐ like agent*" or NSAID* or 
analgesi* or ibuprofen or brufen or acetaminophen 
or paracetamol):ti,ab,kw   79338   
14.     9-13 OR   80740   
15.     3 AND 8 AND14   885  
16.     MeSH descriptor: [Costs and Cost Analysis] explode 
explode all trees OR MeSH descriptor: [Resour ce Al-
location] explode all trees   12084   
17.     (cost* OR economic* OR resource*):ti OR ("cost 
"cost control" OR utilit* OR QALY OR "quality ad-justed life year*" OR "budget impact OR financ
*" OR 
"willingness to pay" OR "resource utilisation" OR "re-source utilization" OR "markov chain*" OR "bur-
den"):ti,ab,kw   66417   
18.     16 OR 17   68942   
19.     15 AND 18   11  
CDSR 1  
CENTRAL 10  
*) MeSH = Medical subject headings  (fastställda ämnesord i Medline/PubMed, som även an-
Qual ifier = aspekt av ämnet   
**) CDSR = The Cochrane Database of Systematic Reviews   
De fetmarkerade referenserna finns nedsparade   
 
81 Bettavvikelser och avsaknad av tandanlag 
52 
Tillstånd: Agenesi av andra premolaren i under - eller 
överkäken i normalbettsfall utan glesställning, barn ≤ 
12 år    
 Åtgärd: Tanduttagning av mjölktand   
Givet att bettutvecklingen främjas av åtgärden är det troligt att åtgärden är 
kostnadseffektiv, men det beror förutom på kostnaden för extraktionen även på 
hur lång tid förbättringen vidhålls, vilka konsekvenser detta får för vidare be-
handling samt dess påverkan på livskvalitet. Det är därmed svårt att bedöma åt-gärdens kostnadseffektivitet, men generellt bedöms den innebära en måttlig kostnad per vunnen effekt. Denna bedömning är behäftad med stor osäkerhet. 
82 53 
Tillstånd: Agenesi av lateraler i överkäken hos barn 
med neutral sagittal eller postnormal bettrelation     
Åtgärd: Luckslutning   
Åtgärden ortodontisk luckslutning bedöms ha en lägre kostnad på lång sikt 
jämfört med protetisk luckslutning eller implantat och krona. Då konsensus 
finns för att ortodontisk luckslutning ger ett förbättrat långtidsresultat med färre komplikationer och med acceptabe l estetik bedöms  metoden vara kostnadsef-
fektiv.  
uppfyllde inklusionskriterierna. 
Litteratursökning   
Ämne: Rad 53 Hälsoekonomi   
NR Tandvård; Agenesi  av lateraler i överkäken vid större glesställning, barn. Luckslutning  
1.   Mesh/FT   "Anodontia/therapy"[Mesh] OR "Anodontia  of Perma-
nent Dentition" [Supplementary Concept] OR “Tooth 
Agenesis, Selective, 4" [Supplementary Concept] OR 
anodontia[tiab] OR tooth agenesis[tiab] OR congeni-
tally missing[tiab] OR congenitally absent[tiab] OR 
congenital absence[tiab] OR missing[ti]    15717  
2.   Mesh/FT   "Orthodontic Space Closure"[Mesh] OR orthodontic 
closure[tiab] OR space closure[tiab] OR space clos-
ing[tiab]   1033   
3.   Mesh/FT   "Incisor/abnormalities"[Mesh] OR (lateral[tiab] 
AND   incisor*[tiab])    7006   
4.     1-3 AND   119  
5.   Mesh/FT   "Costs and Cost Analysis"[Mesh] OR "Markov 
"Quality -Adjusted Life Years"[Mesh] OR "Models, Eco-
OR "economics"[Su bheading] OR cost*[ti] OR cost 
utilization[tiab] OR markov chain*[tiab] OR bur-
den[tiab]   1313274   
6.     4 AND 5   2  
PubMed:   
83 *) MeSH = Medical subject headings (fastställda ämnesord i Medline/PubMed)   
 
Databas: Cochrane Library ; Databasleverantör: Wiley  Datum: 2020 -03-16  
Ämne: Rad 53 Hälsoekonomi.   
NR Tandvård; Agenesi av lateraler i överkäken vid större glesställning, barn. Luckslutning   
1.   Mesh/FT   MeSH descriptor: [Anodontia] explode all trees OR 
(anodontia OR agenesis OR "congenitally missing" 
OR "congenitally absent" OR "congenital ab-
sence"):ti,ab,kw   
   94  
2.   Mesh/FT   MeSH  descriptor: [Orthodontic Space Closure] ex-
plode all trees OR (“orthodontic closure” OR 
“space closure” OR “space closing”):ti,ab,kw   134  
3.   Mesh/FT   MeSH descriptor: [Incisor] explode all trees OR (Lat-
eral* AND incisor*):ti,ab,kw   844  
4.     1-3 AND   0  
DOSS (EBSCO)     
5.   FT  ( anodontia OR agenesis OR "congenitally missing" 
OR "congenitally absent" OR "congenital absence" ) 
AND ( (“orthodontic closure” OR “space closure” 
OR “space closing” ) AND ( Lateral* AND incisor* )   41  
6.     DE "COST" OR DE "COST of dental care" OR DE 
"DENTAL economics" OR DE "MEDICAL care costs" 
OR DE "DENTAL fees" OR DE "MARKOV pro-
cesses"  OR DE "COMPUTER simulation" OR DE "LIFE 
expectancy" OR DE "HEALTH expectancy" OR DE 
"QUALITY -adjusted life years"  OR DE "QUALITY -
adjusted lif e years" OR DE "ECONOMIC models" OR 
DE "ECONOMICS"     2446   
7.     TI ( cost* OR economic* OR resource* ) OR AB ( 
"cost analysis" OR "cost benefit" OR "cost effective" 
OR "cost control" OR utilit* OR QALY OR "quality ad-
justed life year" OR "budget impact OR financ*" OR 
source utilization" OR "markov chain*" OR burden ) OR KW ( "cost analysis" OR "cost benefit" OR "cost ef-
fective" OR "cost control" OR utilit* OR QALY OR 
"quality adjusted life year" OR "budge t impact OR fi-
nanc*" OR "willingness to pay" OR "resource utilisa-
tion" OR "resource utilization" OR "markov chain*" OR 
burden )   4789   
8.     6 OR 7   6726   
9.     5 AND 8   0  
 **) De fetmarkerade referenserna finns nedsparade   
 
84 54 
Tillstånd: Korsbett (uni -eller bilateralt) med instabil 
ocklusion, prepubertala barn     
Åtgärd: Behandling med ortodontisk apparatur   
Baserat på uppnådd konsensus att behandling med ortodontisk appartur har ef-
fekt förefaller det rimligt att metode n också anses kostnadseffektiv. 
Socialstyrelsen bedömer att åtgärden leder till en måttlig kostnad per vunnen 
effekt  vid det aktuella tillstånd et. 
renhet. Den hälsoekonomiska bedömninge n baseras på en skattning av åtgär-
dens kostnad i relation till dess effekt.   
85 57 
Tillstånd: Genomgången ortodontibehandling med 
fast apparatur, barn  
Åtgärd: Bondad retention  
I den kliniska genomgången av effekter påvisades att bondad retention och 
avtagbar retention är så gott som likvärdiga. Kostnadseffektiviteten beror därför 
främst på åtgärdernas kostnad, men den kan även påverkas av patienters prefe-renser. Kostnaderna för de olika åtgärderna har också visat sig variera varför det är svårt att dra någon slutsats om kostnadseffektiviteten.  
Den systematiska litteratursökningen kunde inte identifiera någon studie som uppfyllde inklusionskriterierna. 
Databas: PubMed Databasleverantör: NLM Datum: 2022 -04-13 
Ämne:  Bondad retainer i överkäks - och/el ler underkäksfronten för barn som genomgått 
ortodontisk behandling. Hälsoekonomi  
1.  Mesh/FT "Orthodontic Retainers"[Majr] OR "Orthodontic 
Appliances, Fixed"[Mesh] OR fixed appliance*[tiab] 
OR bonded retainer*[tiab] OR fixed retainer*[tiab] 
OR permanent retainer*[tiab] OR fixed orthodontic 
appliance*[tiab] OR ((bond*[ti] OR fixed[ti]) AND 
(retainer*[ti] OR appliance*[ti])) OR (orthodontic 
retainer*[tiab] AND fixed[tiab])  7947 
2.  Mesh/FT  "Orthodontic Appliances, Removable"[Mesh] OR 
removable[tiab] OR stripping[tiab] OR retention 
method*[tiab]  31067  
3.  Mesh/FT "Costs and Cost Analysis"[Mesh] OR "Markov 
Economi c"[Mesh] OR "Economics, Dental"[Mesh] OR 
OR burden[tiab]  1537307 
4.   1-3 AND  
English  23 
86 SB = PubMeds filter för:  
 
Databas: Cochrane Library  Databasleverantör: Wiley Datum: 2022 -04-13 
Ämne: Bondad retainer i överkäks - och/eller underkäksfronten för barn som genomgått 
1.  Mesh/FT MeSH  descriptor: [Orthodontic Retainers] explode all 
trees OR MeSH descriptor: [Orthodontic Appliances, 
Fixed] explode all trees  
OR  
((bond* OR fixed) AND (retainer* OR appliance*)):ti  
OR  
(fixed appliance* OR bonded retainer* OR fixed 
retainer* OR permanent r etainer* OR fixed 
orthodontic appliance*):ti,ab,kw  
 1665 
2.  Mesh/FT MeSH descriptor: [Orthodontic Appliances, 
Removable] explode all trees OR  
(removable OR stripping OR retention 
method*):ti,ab,kw  16442 
3.  Mesh/FT MeSH  descriptor: [Costs and Cost Analysis] explode 
all trees OR MeSH descriptor: [Markov Chains] 
explode all trees OR MeSH descriptor: [Computer 
trees OR MeSH descriptor: [Economics, Dental] 
explode all trees OR MeSH descriptor: [Resource 
Allocation] explode all trees OR (economic* OR 
cost* OR resource* OR pric*):ti OR (“cost analysis” 
OR “cost benefit” OR “cost effective*” OR “cost 
control” OR utilit* OR QALY OR “quality adjusted life 
year*” OR “budget impact” OR financ* OR 
“willingness to pay” OR “resource utilization” OR 
“resource utilization” OR “markov chain*” OR 
burden):ti,ab,kw 
 73282 
4.   1-3 AND  13 
 
87 102 
Tillstånd:  Postnormalt bett med stor horisontell 
överbitning och ansträngd läppslutning, barn  
Åtgärd:  Tidig  ortodontisk  behandling (under 
växelbettsperioden)  
Tidig enstegsbehandling (ofta med avtagbar apparatur) kan innebära en lägre 
direkt kostnad jämfört med senare enstegsbehandling (ofta med fast apparatur). 
Den tidiga enstegsbehandling uppnår dock inte alltid tillräcklig reduktion av överbettet, bland annat på grund av bristande följsamhet till behandlingen. I dessa fall kan tvåstegsbehandling behövas för att uppnå reduktion av överbettet, vilket då medför en ökad kostnad. Då en tidig behandling troligen minskar ris-ken för framtandstrauma så kan detta på längre sikt leda till besparingar. De t 
finns dock mycket osäkerhet kring detta. 
Databas: PubMed  Databasleverantör: NLM  Datum: 2020 -08-26 
Ämne: Hälsoekonomi Rad 102 Postnormalt bett med stor horisontell överbitning och 
ansträngd läppslutning, barn. Tidig ortodontisk behandling (under växelbettsperioden)  
1.  Mesh/FT  "Malocclusion, Angle Class II"[MAJR] OR Class II 
malocclusion*[tiab] OR Angle Class II[tiab] OR (Class 
II[tiab] AND malocclusion[tiab]) OR overjet[tiab] OR 
prominent upper front teeth[tiab]  
 7,198  
2.  Mesh/FT  early correction[tiab] OR early therapy[tiab] OR 
early treatment[tiab] OR early orthodontic[tiab] OR 
(early[tiab] AND (orthodontic*[tiab] OR Orthodontics, Corrective/methods[Mesh))  
 23,005  
3.  Mesh/FT  "Child"[Mesh] OR child*[tiab] OR pre -
adolescen*[tiab] OR preadolescen*[tiab] OR early 
age[tiab] OR growing patients[tiab] OR 
adolescent*[tiab]  2,522,703  
Chains"[Mesh] OR "Computer Simulation"[Mesh] OR "Quality -Adjusted Life Years"[Mesh]  OR "Models, 
analysis[tiab] OR cost benefit[tiab] OR cost effective*[tiab] OR cost control[tiab] OR utilit*[ tiab] 
or QALY[tiab] OR quality adjusted life year*[tiab] OR economic*[ti] OR budget impact[tiab] OR 
resource*[ti] OR financ*[tiab] OR pric*[ti] OR 1,356,987  
88 willingness to pay[tiab] OR resource utilisation[tiab] 
5.   1-4 AND  
English  18 
6.   Filters: Systematic Reviews; Meta -Analysis  0 
7.   Filters activated: Randomized Controlled Trial  3 
8.   5 AND random*[tiab] NOT Medline[sb] 0 
PubMed:  
*) MeSH = Medical subject headings  (fastställda ämnesord i Medline/PubMed)  
MAJR = MeSH Major Topic (termen beskriver det huvudsakli ga innehållet i artikeln)  
 
Databas: Cochrane Library  Databasleverantör: Wiley  Datum: 2020- 08-26 
ansträngd läppsl utning, barn. Tidig ortodontisk behandling (under växelbettsperioden)  
1.  FT (“Class II malocclusion*” OR “Angle Class II” OR 
“Class II” AND malocclusion OR overjet OR 
“prominent upper front teeth”): ti,ab,kw  633 
2.  FT (“early correction” OR “early therapy” OR “early 
treatment” OR “early orthodontic”):ti,ab,kw  
OR (early (correction OR therapy OR treatment OR orthodontic*)):ti  10275  
3.   MeSH descriptor: [Costs and Cost Analysis] explode 
all trees OR MeSH  descriptor: [Markov Chains] 
trees OR MeSH descriptor: [Eco nomics, Dental] 
Allocation] explode all trees  12246  
4.   (cost* OR economic* OR resource*):ti OR ("cost 
analysis" OR "cost benefit" OR "cost effective*" OR "cost control" OR utilit* OR QALY OR "quality adjusted 
life year*" OR "budget impact OR financ*" OR "willingness to pay" OR "resource utilisation" OR 
"resource utilization" OR "markov chain*" OR 
"burden"):ti,ab,kw  60883  
5.   3 OR 4  63609 
6.   1 AND 2 AND 5  CDSR  0 
CENTRAL 5  
*) 
 
Databas: Dentistry & Oral Sciences  Databasleverantör: EBSCO  Datum: 2020- 08-26 
89 Söknr  Termtyp *)  Söktermer  Databas/  
1.  FT TI ( (“Class II malocclusion*” OR “Angle Class II” OR 
(“Class II” AND malocclusion) OR overjet OR 
“prominent upper front teeth”) ) OR AB ( (“Class II 
malocclusion*” OR “Angle Class II” OR (“Class II” 
AND malocclusion) OR overjet OR “prominent upper 
front teeth”) ) OR SU ( (“Class II malocclusion*” OR 
“Angl e Class II” OR (“Class II” AND malocclusion) OR 
overjet OR “prominent upper front teeth”) )  
 3116  
2.  FT TI ( early (correction OR therapy OR treatment OR 
orthodontic*) ) OR AB ( (“early correction” OR “early 
therapy” OR “early treatment” OR “early 
orthodont ic”) )  784 
3.   DE "COST" OR DE "COST of dental care" OR DE 
"DENTAL economics" OR DE "MEDICAL care costs" OR 
DE "DENTAL fees" OR DE "MARKOV processes"  OR DE 
"COMPUTER simulation" OR DE "LIFE expectancy" OR 
DE "HEALTH expectancy" OR DE "QUALITY -adjusted 
life years"  OR DE  "QUALITY -adjusted life years" OR DE 
"ECONOMIC models" OR DE "ECONOMICS"   2558 
4.   TI ( cost* OR economic* OR resource* ) OR AB ( "cost analysis" OR "cost benefit" OR "cost effective" OR "cost control" OR utilit* OR QALY OR "quality adjusted 
life year" OR "budget impact OR financ*" OR 
"willingness to pay" OR "resource utilisation" OR "resource utilization" OR "markov chain*" OR burden ) OR KW ( "cost analysis" OR "cost benefit" OR "cost 
effective" OR "cost control" OR utilit* OR QALY OR 
"quality adjusted li fe year" OR "budget impact OR 
financ*" OR "willingness to pay" OR "resource utilisation" OR "resource utilization" OR "markov 
chain*" OR burden )  5289 
5.   3 OR 4  7322  
6.   1 AND 2 AND English  5 
*) 
 
90 116 
Åtgärd: Avtagbar retention  
I den kliniska genomgången av effekter påvisades att avtagbar retention och 
bondad retention är så gott som likvärdiga. Kostnadseffektiviteten beror därför 
främst på åtgärdernas kostnad, men den kan även påverkas av patien- ters prefe-
renser. Kostnaderna för de olika åtgärderna har också visat sig vari-era varför det är svårt att dra någon slutsats om kostnadseffektiviteten.  
Socialstyrelsen bedömer att åtgärden innebär en måttlig kostnad per vun-nen 
Ämne:  Bondad retainer i överkäks - och/eller underkäksfronten för barn som genomgått 
4.   1-3 AND  
English  23 
91 SB = PubMeds filter för:  
 
OR  
OR  
 1665 
 73282 
 
92 Karie sskador som behöver repareras  
För vuxna personer med karies som kräver operativ åtgärd medför exkavering 
med borr en låg kostnad per vunnen effekt medan exkavering med laser eller kemomekanisk exkavering inte är kostnadseffektiva jämfört med borr. Vid djup dentinkaries med risk för pulpaexponering är en stegvis exkavering kostnadsef-fektiv jämfört med en omedelbar, fullständig exkavering. Vid samma tillstånd medför selektiv  exkavering en låg kostnad per vunnen effekt jämfört med både 
stegvis – och fullständig exkavering. 
B38 
Tillstånd: Djup dentinkaries med risk för 
pulpa exponering , symto mfria primära och 
permanenta tänder     
Åtgärd: Selektiv  (partiell ) exkavering  
Den direkta kostnaden för selektiv  exkavering och fyllning är lägre än kostna-
den för stegvis exkavering och fyllning och även något lägre än fullständig ex-kavering och fyllning. I den kliniska genomgången påv isas möjligen en bättre 
effekt.
 
I en analys av Schwendicke et al [1] påvisas att selektiv  exkavering leder till 
både lägre kostnader och bättre effekt jämfört med stegvis och med fullständig exkavering, och att åtgärden därmed är dominant. Även i en annan analys av Schwendicke et al  [2] påvisas att kostnaden blir lägre vid selektiv  exkavering 
men också att kostnaden påverkas beroende på individens risk för karies. Selek-tiv exkavering visades ha större sannolikhet att vara kostnadseffektiv än full-
ständig exkavering av karies vid ett tillfälle.  
Den systematiska litteratursökningen identifierade två studier som uppfyllde in-klusionskriterierna och bedömdes besvara frågeställningen om åtgärdens kost-
nadseffektivitet.  
1. Schwendicke, F, Stolpe, M, Meyer -Lueckel, H, Paris, S, Dörfer, CE. Cost-
effectiveness of one- and two- step incomplete and complete excavations. J 
Dent Res. 2013; 92(10):880-7. 
93 2. Schwendicke, F, Paris, S, Stolpe, M. Cost- effectiveness of caries 
excavations in different ri sk groups - a micro -simulation study. BMC Oral 
Health. 2014; 14:153. 
1.   Mesh/FT   "Dental Atraumatic Restorative Treatment"[Mesh] OR 
ART-technique[tiab] OR atraumatic restorative treat-
ment[tiab] OR caries excavation[tiab] OR complete ex-
cavation[tiab] OR complete caries excavation[tiab] 
OR complete caries removal[tiab] OR incomplete car-
ies removal[tiab] OR incomplete dentine caries re-
moval[tiab] OR incomplete excavation[tiab] OR in-
completely excavated teeth[tiab] OR indirect pulp 
capping[tiab] OR indirect pulp therapy[tiab] OR indi-
rect pulp treatment[tiab] OR micro dentistry[tia b] OR 
minimal caries removal[tiab] OR minimal intervention 
dentistry[tiab] OR partial caries removal[tiab] OR partial 
excavation[tiab] OR selective caries excavation[tiab] 
OR selective caries removal[tiab] OR stepwise caries 
excavation[tiab] OR stepwise caries removal[tiab] OR 
stepwise caries removal[tiab] OR stepwise carious tissue 
removal[tiab] OR stepwise excavation[tiab] OR SWR 
method[tiab] OR SWR treatment[tiab] OR total caries 
excavation[tiab]   1351   
vate[tiab] OR carious tissue removal[tiab] OR caries re-
moval[tiab] OR management[tiab]) AND (partial[tiab] OR  incomplete[tiab] OR invasive[tiab] OR mini-
mal*[tiab] OR multi -step[tiab] OR non -selective[tiab] 
OR one -step[tiab] OR partial*[tiab] OR remova l[tiab] 
OR selective[tiab] OR single- step[tiab] OR step -by-
step[tiab] OR stepwise[tiab] OR three -step[tiab] OR 
two-step[tiab] OR ultra -conservative[tiab])   118809   
Chains"[Mesh] OR "Computer Simulation"[Mesh] OR "Quality -Adjusted Life Years"[Mesh] OR "Models, Eco-
nomic"[Mesh] OR "Economics, Dental"[Mesh] OR "Fees, Dental"[Mesh] OR "Resource Allocation"[Mesh] OR 
"economics"[Subheading] OR cost*[ti] OR cost analy-
sis[tiab] OR cost benefit[tiab] OR cost effective*[tiab] OR cost control[tiab] OR utilit*[t iab] or QALY[tiab] OR 
quality adjusted life year*[tiab] OR economic*[ti] OR 
budget impact[tiab] OR resource*[ti] OR financ*[tiab] 
OR pric*[ti] OR willingness to pay[tiab] OR resource utili-sation[tiab] OR resource utilization[tiab] OR markov 
chain*[tiab] OR  burden[tiab]   1314556   
7.     5 AND 6   
lish  87  
PubMed:  *) MeSH = Medical subject headings (fastställda ämnesord i Medline/PubMed)   
94 FT = Fritextterm/er   
**) De fetmarker ade referenserna finns nedsparade   
 
Ämne: TÅ-rad 38 -42, 86 -87 Hälsoekonomi.   
1.   MeSH/FT   MeSH  descriptor: [Dental Atraumatic Restorative Treat-
ment] explode all trees OR (ART- technique OR “atrau-
matic restorative treatment” OR “caries excavation” 
OR “complete excavation” OR “complete caries exca-
vation” OR “complete caries removal” OR “incomplete 
caries removal” OR “incomplete dentine caries re-
moval” OR “incomplete excavation” OR “incompletely 
excavated teeth” OR “indirect pulp capping” OR “indi-
rect pulp therapy” OR “indirect pulp treatment” OR 
“micro dentistry” OR “minimal caries removal” OR “mini-
mal intervention dentistry” OR “partial caries removal” 
OR “partial excavation” OR “selective caries excava-
tion” OR “selective caries removal” OR “stepwise caries 
excavation” OR “stepwise caries removal” OR “step-
wise caries removal” OR “stepwise carious tissu e re-
moval” OR “stepwise excavation” OR “SWR method” 
OR “SWR treatment” OR “total caries excava-
tion”):ti,ab,kw   
  435  
2.   FT  (excavation* OR excavated OR excavate OR carious 
tissue removal OR caries removal OR manage-
ment):ti,ab,kw  AND (partial OR   incomplete OR invasive 
OR minimal* OR multi -step OR non -selective OR one -
step OR partial* OR removal OR selective OR single -step 
OR step -by-step OR stepwise OR three -step OR two -
step OR ultra -conservative):ti,ab,kw   
  26547   
3.   MeSH/FT   MeSH descriptor: [Dental Caries] explode all trees OR 
MeSH descriptor: [Dental Cavity Preparation] explode 
all trees OR MeSH descriptor: [Dentin] explode all trees 
OR (Caries OR carious OR dentin OR “dental cav-
ity”):ti,ab,kw   9371   
6.   FT  MeSH descriptor: [Costs and Cost Analysis] explode all 
trees OR MeSH descriptor: [Markov Chains] explode all trees OR MeSH descriptor: [Computer Simulation] ex-plode all trees OR MeSH  descriptor: [Quality -Adjusted 
Life Years] explode all trees OR MeSH descriptor: [Mod-
els, Economic] explode all trees OR MeSH descriptor: 
[Economics, Dental] explode all trees OR MeSH de-scriptor: [Resource Allocation] explode all trees OR (economic* OR cos t* OR resource* OR pric*):ti OR 
(“cost analysis” OR “cost benefit” OR “cost effective*” OR “cost control” OR utilit* OR QALY OR “quality ad-justed life year*” OR “budget impact” OR financ* OR “willingness to pay” OR “resource utilization” OR “re-
source utili zation” OR “markov chain*” OR bur-
den):ti,ab,kw
  
  73282   
7.     5 AND 6   
Central 69   
 
95 B40 
pulpaexponering, symtomfria primära och 
permanenta tänder  
Åtgärd: Stegvis exkavering (minst 3 mån  mellan 
stegen) 
Då stegvis exkavering innebär ett extra besök i tandvården blir den direkta kost-
naden något högre jämfört med fullständig exkavering av karies vid ett tillfälle. I en analys av Schwendicke et al [1] påvisas att kostnaden blir något högre vid stegvis exkavering men också att kostnaden påverkas beroende på individens risk för karies. Stegvis exkavering visades ha något större sannolikhet att vara kostnadseffektiv än fullständig exkavering av karies vid ett tillfälle. I en annan analys av Schwendicke et al [2] påvisades både lägre kostnad och bättre effekt av stegvis exkavering jämfört med fullständig exkavering vid ett tillfälle.  
effek t vid det aktuella tillståndet.  
Den systematiska litteratursökningen identifierade två studier som uppfyllde in-klusionskriterierna och bedömdes besvara frågeställningen om åtgärdens kost-nadseffe ktivitet.  
1. Schwendicke, F, Paris, S, Stolpe, M. Cost- effectiveness of caries 
excavations in different risk groups - a micro -simulation study. BMC Oral 
2. Schwendicke, F, Stolpe, M, Meyer-Lueckel, H, Paris, S, Dorfer, CE. Cost-
effectiveness of one- and two- step incomplete and complete excavations. 
Journal of dental research. 2013; 92(10):880-7. 
1.   Mesh/FT   "Dental Atraumatic Restorative Treatment"[Mesh] 
OR ART -technique[tiab] OR atraumatic restorative 
treatment[tiab] OR caries excavation[tiab] OR 
complete excavation[ tiab] OR complete caries ex-
cavation[tiab] OR complete caries removal[tiab] 
OR incomplete caries removal[tiab] OR incomplete 
dentine caries removal[tiab] OR incomplete exca-
vation[tiab] OR incompletely excavated 
teeth[tiab] OR indirect pulp capping[tiab] OR indi-
rect pulp therapy[tiab] OR indirect pulp treat-
ment[tiab] OR micro dentistry[tiab] OR minimal car-
ies removal[tiab] OR minimal intervention 
dentistry[tiab] OR partial caries removal[tiab] OR 
partial excavation[tiab] OR selective caries exca-
vation[tiab] O R selective caries removal[tiab] OR 1351   
96 stepwise caries excavation[tiab] OR stepwise caries 
removal[tiab] OR stepwise caries removal[tiab] OR 
stepwise carious tissue removal[tiab] OR stepwise 
excavation[tiab] OR SWR method[tiab] OR SWR 
treatment[tiab] OR total  caries excavation[tiab]   
vate[tiab] OR carious tissue removal[tiab] OR caries 
removal[tiab] OR management[tiab]) AND (par-
tial[tiab] OR   incomplete[tiab] OR invasive[tiab] OR 
minimal*[tiab] OR multi -step[tiab] OR non -selec-
tive[tiab] OR one -step[tiab] OR partial*[tiab] OR re-
moval[tiab] OR selective[tiab] OR single -step[tiab] 
OR step -by-step[tiab] OR stepwise[tiab] OR three -
step[tiab] OR two -step[tiab] OR ultra -conserva-
tive[tiab])   118809   
tion"[Mesh] OR   Dentin[Mesh] OR caries[tiab] OR 
carious[tiab] OR dentin[tiab] OR dental cav-
ity[tiab]   89889   
Economic"[Mesh] OR "Economics, Dental"[Mesh] OR "Fees, Dental"[Mesh] OR "Resource Alloca-tion"[Mesh] OR "economics"[Subheading] OR cost*[ti] OR cost anal ysis[tiab] OR cost benefit[tiab] 
OR cost effective*[tiab] OR cost control[tiab] OR utilit*[tiab] or QALY[tiab] OR quality adjusted life year*[tiab] OR economic*[ti] OR budget im-pact[tiab] OR resource*[ti] OR financ*[tiab] OR 
pric*[ti] OR willingness to pay [tiab] OR resource utili-
chain*[tiab] OR burden[tiab]   1314556   
7.     5 AND 6   
English   87  
PubMed:   
*)  
MeSH = Medical subject headings  (fastställda ämnesord i Medline/PubMed)   
MAJR = MeSH Major Topic (termen beskriver det huvudsa kliga innehållet i artikeln)   
ot = Other term: ämnesord (keyword) som oftas t inte finns som MeSH -term    
**)  
 
1.   MeSH/FT   MeSH descriptor: [Dental Atraumatic Restorative 
moval” OR “i ncomplete caries removal” OR 
teeth” OR “indirect pulp capping” OR “indirect 435  
97 pulp therapy” OR “indirect pulp treatment” OR “mi-
cro dentistry” OR “minimal caries removal ” OR 
“minimal intervention dentistry” OR “partial caries 
removal” OR “partial excavation” OR “selective 
caries excavation” OR “selective caries removal” 
“stepwise carious tissue removal” OR “stepwise ex-
  
  26547   
  73282   
7.     5 AND 6   
Central 69   
*)  
**)  
Central = Cochrane Central Register of Controlled Trials  
 
98 Sjukdomar i vävnader kring tänder och 
tandimplantat 
Stöd till vuxna personer med parodontit eller periimplantit för att nå en god 
munhygien bedöms innebära en låg kostnad per vunnen effekt. 
Mekanisk instrumentering (icke-kirurgisk) för att avlägsna bakterieplack och 
mineraliserade beläggningar bedöms innebära en låg kostnad per förhindrad tandförlust. Ett tillägg a v desinfektion (klorhexidin enligt ”full mouth desin-
fection”) saknar tilläggseffekt och är därför inte kostnadseffektivt. 
Dagliga sköljningar med antiseptiskt munvatten som ett komplement till 
tandrengöringen har en mycket begränsad tilläggseffekt och bedö ms inte vara 
kostnadseffektivt. Flertalet tilläggsbehandlingar till mekanisk infektionsbe-handling, exempelvis tillägg med probiotika, laser eller air-polishing, saknar el-ler har endast begränsad tilläggseffekt och bedöms därför resultera i stora till mycke t stora kostnader per vunnen effekt.  Lambåkirurgi för områden kring 
tänder och tandimplantat där det krävs åtkomlighet för att nå infektionskontroll innebär en måttlig till hög kostnad per förhindrad tandförlust på grund av en li-ten tilläggseffekt. Vid lo kala bendefekter vid tänder har regenerationskirurgi 
bedömts generera en måttlig kostnad per vunnen effekt. Åtgärden jämförs med konventionell lambåkirugi. 
Individuellt utformade stödbehandlingar eller återfallsprevention efter en ut-
förd aktiv behandling innebär en låg kostnad per vunnen effekt. 
C2.5 
Tillstånd: Mukosit vid tandimplantat , vuxna  
Åtgärd: Air-polishing som alternativ till mekanisk 
instrumentering  
Effekten av air -polishing och mekanisk instrumentering vid tillståndet muko-
sit vid tandimplantat förefaller likvärdiga. Det finns ingen studie som har beräk-
nats åtgärdernas kostnadseffektivitet, men generellt kan de i nuläget bedömas lika. 
effekt  vid det aktuella tillståndet.  
99 Litteratursökning  
Databas:  PubMed  Databasleverantör:  NLM Datum:  2020 -10-23  
Ämne:  Rad C14 -5 Peri implantit,  submucosal  air-polishing. Hälsoekonomi.   
typ *)  Söktermer   Data-
bas/   
Antal 
ref. **)  
1.   Mesh/FT   "Peri-Implantitis"[Mesh]  OR peri-implantit*[tiab] 
OR periimplantit*[tiab] 
OR periimplant  mucositis[tiab]  OR peri-implant 
disease*[tiab] OR  periimplant  disease*[tiab]   
  3 017   
2.   Mesh/FT   "Dental Polishing/methods"[Mesh]  OR “Air 
abrasion, dental”[Mesh]  OR dental polish-
ing[tiab]  OR air -polish-
ing[tiab]  OR airpolishing[tiab]  OR dental air 
abrasion*[tiab] OR air abrasion[tiab]   2 047   
3.     1 AND 2   67  
4.   Mesh/FT    "Costs and Cost Analysis"[Mesh]  OR "Markov 
Chains"[Mesh] OR "Computer Simula-
tion"[Mesh] OR "Quality -Adjusted Life 
Years"[Mesh]  OR "Models, Economic"[Mesh] 
OR "Economics, Dental"[Mesh]  OR "Fees, Den-
tal"[Mesh]  OR "Resource Alloca-
tion"[Mesh]  OR "economics"[Subheading]  OR 
cost*[ti] OR cost anal ysis[tiab] OR cost bene-
fit[tiab] OR cost effective*[tiab] OR cost con-trol[tiab]  OR utilit*[tiab]  or QALY[tiab] 
OR quality adjusted life year*[tiab] 
OR economic*[ti]  OR budget im-
pact[tiab]  OR resource*[ti] OR financ*[tiab] 
OR pric*[ti]  OR willingness to pay [tiab] OR re-
source  utilisation[tiab] OR resource utiliza-
tion[tiab]  OR markov  chain*[tiab] OR bur-
den[tiab]    1 374 
338  
5.     3 AND 4   0  
6.         
 *) MeSH  = Medical  subject  headings  (fastställda ämnesord i  Medline/PubMed)   
- systematiska öv ersikter (systematic[sb])   
**) De fetmarkerade referenserna finns  nedsparade   
 
Databas:  Cochrane  Library  Databasleverantör:  Wiley  Datum:  2020 -10-23  
Ämne:  Rad C14 -5 Periimplantit,  submucosal  air-polishing. Hälsoekonomi.   
Antal 
ref. **)  
1.   Mesh/FT   MeSH  descriptor: [Peri -Implantitis] explode 
all trees  OR (“peri -implantit*” 
OR periimplantit* OR “peri -implant dis-
ease*”):ti,ab,kw   328  
2.   Mesh/FT   MeSH  descriptor: [Dental Polishing] explode 
all trees  OR MeSH  descriptor: [Air Abrasion, 
Dental] explode all trees  OR (“dent al polish-
ing” OR “air -polishing” OR  airpolishing  OR 
“air abrasion”):ti,ab,kw   353  
100 3.   FT  (cost* OR economic* OR re-
source*):ti  OR ("cost analysis" OR "cost bene-
fit" OR "cost effective*" OR "cost control" 
OR utilit* OR QALY OR "quality adjusted life 
year*" OR "budget impact OR financ*" OR 
"willingness to pay" OR "resource  utilisation" 
OR "resource utilization" OR "markov  chain*" 
OR "burden"):ti,ab,kw   69 666   
4.     1 AND 2  AND 3   0  
vänds i  Cochrane  library)   
**) CDSR =  The Cochrane Database of Systematic Reviews   
***) De fetmarkerade referenserna finns  nedsparade   
 
101 C5.7 
Tillstånd: Parodontit (stadi um 1-4), vuxna  
Åtgärd: Fotodynamisk diodlaser som 
tilläggsbehandling vid icke -kirurgisk mekanisk 
infektionsbehandling  
Då åtgärden görs som tilläggsbehandling medför det en ökad kostnad. Den 
enda visade effekten är en ringa minskning av frekvens av gingival blödning. 
Den extra kostnaden ska därför ställas i relation till denna ringa effekt.   
Databas: PubMed  Databasleverantör: NLM  Datum: 2020- 05-11 
Ämne: Hälsoekonomi Parodontit (stadie 1 -4); Tilläggsbehandling med fotodynamisk diode 
laser vid mekanisk infektionsbehandling  
Sök
1  Mesh/FT  “Periodontal Diseases/therapy"[Mesh:NoExp] OR 
"Periodontitis/therapy"[Mesh] OR periodontitis[tiab] OR 
periodontal[tiab]  74089  
2  Mesh/FT "Photochemotherapy"[Mesh] OR photochemotherap*[tiab] OR photodynamic[tiab] OR diode laser therapy[tiab] OR laser -based therapy*[tiab]  30546 
3  Mesh/FT  “Dental Scaling”[Mesh] OR “Root Planing”[Mesh] OR 
periodontal treatment[tiab] OR periodontal therapy[tiab]  
OR scaling and root planing[tiab] OR SRP[tiab] OR non -
surgical periodontal[tiab] OR nonsurgical periodontal[tiab]  12518  
4   1-3 239 
 
5  Mesh/FT Combined Modality Therapy[Mesh] OR "Drug Therapy, 
Combination"[Mesh] OR combined[tiab] OR adjuvant[tiab] 
OR add-on[tiab] OR adjunct*[tiab]  1391309 
6   1 AND 2 AND 5  404 
7   4 OR 6  417 
8  Mesh/FT "In Vitro Techniques"[Mesh] OR in vitro[tiab] OR in vivo[tiab] 
OR animal[tiab] OR rat*[ti]  2848340 
9   7 NOT 8  334 
10   "Costs and Cost Analysis"[Mesh] OR "Markov Chains"[Mesh] 
QALY[tiab] OR quality adjusted life year*[tiab] OR 1327330  
102 economic*[ti] OR budget impact[tiab] OR resource*[ti] OR 
markov chain*[tiab] OR burden[tiab]  
1   9 AND10 Filters activated: English  9 
Databas: Cochrane Library  Databasleverantör: Wiley Datum: 2020- 05-12 
Ämne: Rad C5.7 Hälsoekonomi  Parodontit (stadie 1 -4); Tilläggsbehandling med fotodynamisk 
diode laser vid mekanisk infektionsbehandling  
Sök
nr Termtyp 
1  Mesh/FT MeSH descriptor: [Periodontal Diseases] this term only and 
with qualifier(s): [therapy - TH] OR 
MeSH descriptor: [Periodontitis] explode all trees and with 
qualifier(s): [therapy - TH] OR  
(periodontitis OR periodontal):ti  4959 
2  Mesh/FT MeSH descriptor: [Photochemotherapy] explode all trees 
OR (photochemotherap* OR photodynamic):ti,ab,kw  2535 
3  Mesh/FT  MeSH descriptor: [Dental Scaling] explode all trees OR 
(“periodontal treatment” OR “periodontal therapy” OR 
“scaling and root planing” OR SRP OR “non- surgical 
periodontal” OR “nonsurgical periodontal”):ti,ab,kw  3398  
4   1-3 AND  155 
 
5  Mesh  MeSH descriptor: [Costs and Cost Analysis] explode all trees 
OR MeSH descriptor: [Markov Chains] explode all trees OR 
MeSH descriptor: [Computer Simulation] explode all trees 
OR MeSH descriptor: [Quality -Adjusted Life Years] explode 
all trees OR MeSH descriptor: [Models, Economic] explode 
all trees OR MeSH descriptor: [Economics, Dental] explode 
all trees OR MeSH descriptor: [Fees, Dental] explode all 
trees OR  MeSH descriptor: [Resource Allocation] explode 
all trees  12084  
6  FT (cost* OR economic* OR resource*):ti OR ("cost analysis" 
OR "cost benefit" OR "cost effective*" OR "cost control" OR utilit* OR QALY OR "quality adjusted life year*" OR "budget impact OR financ*" OR "willingness to pay" OR "resource 
utilisation" OR "resource utilization" OR "markov chain*" OR 
"burden"):ti,ab,kw  66416 
7   5 OR 6  68941  
8   4 AND 7  2 
*)MeSH = Medical subject headings (fastställda ämnesord i Medline/PubMed, som även används i 
Cochrane library)  
Explode = Termen söks inklusive de mer specifika termerna som finns underordnade  
This term only = Endast den termen söks, de mer specifika, underordnade termerna utesluts  
Qualifier = aspekt av ämnet  
FT/TI, AB, KW = Fritextterm/er – sökning i fälten för titel, abstract, keywords  
**)CDSR = The Cochrane Database of Systematic Reviews  
DARE = Database of Abstracts of Reviews of Effects  
EED = NHS Economic Evaluation Database  
***)De fetmarkerade referenserna finns nedsparade  
103 C 5.8 
Tillstånd: Parodontit (stadium 1-4 ), vuxna 
Åtgärd: Lågenergil aser (LLLT) som tilläggsbehandling 
vid ic ke-kirurgisk mekanisk infektionsbehandling 
Slutsatser 
Då det s aknas t illäggseffekt  av åt gärden o ch den innebär v äsentligt öka d 
kostnad så blir åtgärde n inte kostnadseffektiv.   
Socialstyrelsen bedömer att åtgärden innebär e n mycket hög kostnad per 
vunnen effekt vid det aktuella ti llståndet.
Underlag f ör bedömning 
Studier s om ingår i gr anskningen 
Den s ystematiska litteratursökningen kunde inte identifiera någon studie som 
Litteratursökning 
Databas: PubMed Databasleverantör: NLM  Datum: 2020- 08-25 
Ämne: Hälsoekonomi Rad C5.8 Parodontit (stadie 1 -4); Tilläggsbehandling med låg -effekt 
laser (LLLT) vid mekanisk infektionsbehandling  
*) Söktermer  Databas/ 
Antal 
ref. **)  
1. Mesh/FT “Periodontal Diseases/therapy"[Mesh:NoExp] OR
periodontal[tiab]  75,432 
2. Mesh/FT  "Low -Level Light Therapy"[Mesh] OR diode laser therapy[tiab ]
OR laser -based therapy*[tiab] OR low ‐level laser[tiab] OR low ‐
intensity laser[tiab] OR low ‐power laser[tiab] OR low ‐energy 
laser[tiab] OR therapeutic laser[tiab] OR soft laser[tiab] OR LLLT[tiab]
 8,225  
3. Mesh/FT  “Dental Scaling”[Mesh] OR “Root Planing”[Mesh] OR
periodontal treatment[tiab] OR periodontal therapy[tiab] OR 
scaling and root planing[tiab] OR SRP[tiab] OR non -surgical 
periodontal[tiab] OR nonsurgical periodontal[tiab]  12,735  
4. 1 -3 135  
5. Mesh/FT  Combined Modality Therapy[Mesh] OR "Drug Therapy,
Combination"[Mesh] OR combined[tiab] OR adjuvant[tiab] OR 
add-on[tiab] OR adjunct*[tiab]  1,418,04
3 
6. 1  AND 2 AND 5 150 
7. 4 OR 6 185 
8. Mesh/FT  "Costs and Cost Analysis"[Mesh] OR "Markov Chains"[Mesh] OR
Dental"[Mesh] OR "Fees, Dental"[Mesh] OR "Resource Allocation"[Mesh] OR "economics"[Subheading] OR cost*[ti] 
OR cost analysis[tiab] OR cost benefit[tiab] OR cost 
effective*[tiab] OR cost control[tiab] OR utilit*[ tiab] or 
financ*[tiab] OR pric*[ti] OR willingness to pay[tiab] OR resource utilisation[tiab] OR resource utilization[tiab] OR markov chain*[tiab] O R burden[tiab]  1,356,75
5 
104 9.   7 AND 8  1 
 
Databas: Cochrane Library  Databasleverantör: Wiley  Datum: 2020- 08-25 
Ämne: Hälsoekonomi. Rad C5.8 Parodontit (stadie 1 -4); Tilläggsbehandling med låg -effekt 
Antal ref. 
**) 
10.  Mesh/FT MeSH descriptor: [Periodontal Diseases] this term only and 
with qualifier(s): [therapy - TH] OR MeSH descriptor: 
[Periodontitis] explode all trees and with qualifier(s): [therapy 
- TH] OR (periodontitis OR periodontal):ti (Word variations 
have been searched)  5076 
11.  Mesh/FT MeSH descriptor: [Low -Level Light Therapy] explode all trees 
OR 
(“low ‐intensity laser” OR ”low ‐power laser ” OR ”low ‐energy 
laser ” OR ”therapeutic laser ” OR ”soft laser ” OR LLLT):ti,ab,kw  1781 
12.  Mesh/FT MeSH descriptor: [Dental Scaling] explode all trees OR 
scaling  OR “root planing” OR SRP OR “non- surgical 
periodontal” OR “nonsurgical periodontal”):ti,ab,kw 7668 
13.   1-3 55 
14.   MeSH descriptor: [Costs and Cost Analysis] explode all trees 
MeSH descriptor: [Computer Simulation] explode all trees OR 
MeSH descriptor: [Quality -Adjusted Life Years] explode all 
trees OR MeSH descriptor: [Models, Economic] explode all 
trees OR MeSH descriptor: [Economics, Denta l] explode all 
trees OR MeSH descriptor: [Fees, Dental] explode all trees OR 
MeSH descriptor: [Resource Allocation] explode all trees  12245 
15.   (cost* OR economic* OR resource*):ti OR ("cost analysis" OR 
"cost benefit" OR "cost effective*" OR "cost control"  OR utilit* 
OR QALY OR "quality adjusted life year*" OR "budget impact 
OR financ*" OR "willingness to pay" OR "resource utilisation" OR "resource utilization" OR "markov chain*" OR "burden"):ti,ab,kw  60882  
16.   5 OR 6  63608  
17.   4 AND 7  0 
*) MeSH = Medical subject headings (fastställda ämnesord i Medline/PubMed, som även används i 
FT/TI, AB, KW = Fritextterm/er – sökning i fälten för titel, abstract, keywords 
**) CDSR = The Cochrane Database of Systematic Reviews  
***) De fetmarkerade referenserna finns nedsparade  
105 C5.9 
Tillstånd: Parodontit (stadium  1-4), vuxna  
Åtgärd: Air-polishing som tilläggsbehandling vid icke -
kirurgisk mekanisk infektionsbehandling  
 Då det saknas evidens för effekt och det finns konsensus på att det inte finns 
någon kliniskt signifikant tilläggseffekt  av tilläggsbehandling med air -po-
lishing vid mekanisk infektionsbehandling, så blir metoden inte kostnadseffek-
tiv.  
Socialstyrelsen bedömer att åtgärden innebär en mycket hög kostnad per 
Databas: PubMed  Databasleverantör: NLM Datum: 2019 -09-19  
Ämne: RAD C5.9 Hälsoekonomi  Rad C5.9 Parodontit (stadie 1 -4); Tilläggsbehandling med air -
polishing vid mekanisk   infektionsbehandling    
1.   Mesh/FT   “Periodontal Diseases/therapy"[Mesh:NoExp] OR 
"Periodontitis/therapy"[Mesh] OR periodontitis[tiab] 
OR periodontal[tiab]   74115   
  
2.   Mesh/FT   "Dental Polishing/methods"[Mesh] OR dental polish-
ing[tiab] OR air -polishing[tiab] OR airpolishing[tiab]    1148   
  
3.     1 AND 2   82  
  
4.   Mesh/FT   "In Vitro Techniques"[Mesh] OR in vitro[tiab] OR in 
vivo[tiab] OR animal[tiab] OR rat*[ti]   2848538   
5.     3 NOT 4   69  
  
Economic"[Mesh] OR "Economics, Dental"[Mesh] OR "Fees, Dental"[Mesh] OR "Resource Alloca-
tion"[Mesh] OR "economics"[Subheading] OR cost*[ti] OR cost analysis[tiab] OR cost benefit[tiab] OR cost effective*[tiab] OR cost control[tiab] OR utilit*[tiab] or QALY[tiab] OR quality adjusted life 
year*[tiab] OR economic*[ti] OR budget im-
pact[tiab] OR resource*[ti] OR financ*[tiab] OR pric*[ti] OR willingness to pay[tiab] OR resource utili-sation[tiab] OR resource utilization[tiab] OR markov 
chain*[tiab] OR burden[tiab]   1327549   
7.     5 AND 6   0  
MAJR = MeSH Major Topic (termen beskr iver det huvudsakliga innehållet i artikeln)   
106 - systematiska översikter (systematic[sb])   
 
Databas: Cochrane Library  Databasleverantör: Wiley Datum: 2019 -10-03  
Ämne: Hälsoekonomi  Rad C5.9 Parodontit (stadie 1 -4); Tilläggsbehandling med air -polishing 
vid mekanisk   infektionsbehandling    
1.   Mesh/FT   MeSH descriptor: [Periodontal Diseases] this term 
only and with qualifier(s): [therapy - TH] OR MeSH 
descriptor:  [Periodontitis] explode all trees and with 
qualifier(s): [therapy - TH] OR (periodontitis OR peri-
odontal):ti (Word variations have been searched)   4900   
2.   Mesh/FT   MeSH descriptor: [Dental Polishing] explode all trees 
OR (“dental polishing” OR air-polishing OR airpolish-
ing):ti,ab,kw   274  
3.     1 AND 2   36  
4.   Mesh   MeSH descriptor: [Costs and Cost Analysis] explode 
explode all trees OR MeSH descriptor: [Resourc e Al-
5.     (cost* OR economic* OR resource*):ti OR ("cost 
"willingness  to pay" OR "resource utilisation" OR "re-
den"):ti,ab,kw   66416   
6.     4 OR 5   68941   
7.     3 AND 6   2  
FT/TI, AB, KW = Fritextterm/er – sökning i f älten för titel, abstract, keywords   
Central = Cochrane Central  Register of Controlled Trials   
 
107 C5.10 
Åtgärd: Probiotika som tilläggsbehandling vid icke -
Givet en extra kostnad och svag effekt förefaller åtgärden inte kostnadseffek-
tiv, men detta kan förändras när fler studier tillkommer.  
Databas: PubMed  Databasleverantör: NLM  Datum: 2020- 08-31 
Ämne: Rad C5.10 Hälsoekonomi Parodontit (stadie 1 -4) Probiotika som tilläggsbehandling vid  
mekanisk infektionsbehandling  
 Sökning gjord av: Lisa Keskitalo  
På uppdrag av:  Rasmus Sjögren  
Sök
1  Mesh/FT "Periodontal Diseases"[Majr:NoExp] OR 
"Periodontitis"[Majr:NoExp] OR "Aggressive 
Periodontitis"[Mesh] OR "Chronic Periodontitis"[Mesh] 
OR periodontal[tiab] OR periodontit*[tiab]  77,765 
2  Mesh/FT  "Probiotics"[Mesh] OR "Lactobacillus reuteri"[Mesh] OR 
probiotic*[tiab] OR lactic acid*[tiab] OR 
Lactobacillus[tiab]  80,694  
3  Mesh/FT  Combined Modality Therapy[Mesh] OR combined[tiab] 
OR adjuvant[tiab] OR add -on[tiab] OR adjunct*[tiab] 
OR Scaling and root planing[tiab] OR SRP[tiab] OR non -
surgical periodontal[tiab] OR nonsurgical 
periodontal[tiab] OR non- surgical therapy[tiab] OR 
nonsurgical therapy[tiab] OR Periodontal 
treatment[tiab] OR Periodontal therapy[tiab]  
 1,198,380  
4   1 – 3 AND  95 
5   "Costs and Cost Analysis"[Mesh] OR "Markov 
analysis[tia b] OR cost benefit[tiab] OR cost 
effective*[tiab] OR cost control[tiab] OR utilit*[tiab] or 
economic*[ti] OR budget impact[tiab] OR resource*[ti] 
OR financ*[tiab] OR pric*[ti] OR willingness to pay[tiab] 
OR markov chain*[tiab] OR burden[tiab]  1,358,301  
6   4 AND 5  1 
108 *)MeSH = Medical subject headings (fastställda ämnesord i Medline/PubMed)  
 
Databas: Cochrane Library  Databasleverantör: Wiley  Datum: 2020- 08-31 
Ämne: Rad C5.10 Hälsoekonomi. Parodontit (stadie 1 -4) Probiotika som tilläggsbehandling vid  
1.  Mesh/FT MeSH descriptor: [Periodontitis] explode all trees OR  
MeSH descriptor: [Periodontal Diseases] this term 
only OR (periodontal OR periodontitis):ti  6018 
2.  Mesh/FT  MeSH descriptor: [Probiotics] explode all trees] OR 
MeSH descriptor: [Lactobacillus reuteri] explode all 
trees OR (probiotic* OR “lactic acid*” OR 
Lactobacillus):ti  6283  
3.  Mesh/FT  MeSH descriptor: [Combined Modality Therapy] this 
term only OR (combined OR adjuvant OR add- on 
OR adjunct* OR “Scaling and root planing” OR SRP 
OR ”non -surgical periodontal” OR ”nonsurgical 
periodontal” OR ”non- surgical therapy” OR 
”nonsurgical therapy” OR ”Periodontal treatment” 
OR ”Periodontal therapy”):ti,ab,kw  158195  
4.   1 – 3 AND  56 
5.  Mesh  MeSH descriptor: [Costs and Cost Analysis] explode 
trees OR MeSH descriptor: [Economics, Denta l] 
Allocation] explode all trees  12291 
6.  FT (cost* OR economic* OR resource*):ti OR ("cost 
analysis" OR "cost benefit" OR "cost effective*" OR "cost contro l" OR utilit* OR QALY OR "quality adjusted 
life year*" OR "budget impact OR financ*" OR "willingness to pay" OR "resource utilisation" OR "resource utilization" OR "markov chain*" OR 
"burden"):ti,ab,kw  61384  
7.   5 OR 6  64120 
8.   4 AND 7  0 
*)MeSH = Medical subject headings (fastställda ämnesord i Medline/PubMed, som även används i Coch-
rane library)  
Explode = Termen söks inklusive de mer specifika termerna som finns underordnade 
HTA = Health Technology Assessment  Database  
***)De fetmarkerade referenserna finns nedsparade 
109 C5.11 
Tillstånd: Parodontit - avancerad till mycket 
avancerad (stadium 3 -4), vuxna  
Åtgärd: Emaljmatrixprotein som tilläggsbehandling vid 
icke-kirurgisk mekanisk infektionsbehandling  
Då det saknas evidens för effekt och det finns konsensus på att det sannolikt 
inte finns ytterligare behandlingseffekt av emaljmatrixprotein som tilläggsbe-handling vid icke-kirurgisk mekanisk infektionsbehandling, så blir metoden 
inte kostnadsef fektiv.  
Ingen systematisk litteratursökning efter hälsoekonomiska studier har utfört s då 
 
110 C7.2 
Tillstånd: Parodontit (stadium 1 -4), vuxna  
instrumentering vid uppföljande stödbehandling  
Åtgärden har bedömts ge liknande effekt som mekanisk instrumentering, där-
med är det till stor del åtgärdernas kostnad som avgör vilken åtgärd som är 
kostnadseffektiv.    
Databas: PubMed  Databasleverantör: NLM  Datum: 2019- 09-19 
Ämne: Hälsoekonomi  Rad C7.2 Air -polishing som alternativ till mekanisk instrumentering vid  
uppföljande stödbehandlin g 
1.  Mesh/FT “Periodontal Diseases/therapy"[Mesh:NoExp] OR 
OR periodontal[tiab]  74115 
 
2.  Mesh/FT  "Dental Polishing/methods"[Mesh] OR dental 
polishing[tiab] OR air -polishing[tiab] OR 
airpolishing[tiab]  1148  
 
3.   1 AND 2  82 
 
4.  Mesh/FT  "In Vitro Techniques"[Mesh] OR in vitro[tiab] OR in 
vivo[tiab] OR animal[tiab] OR rat*[ti]  2848538  
5.   3 NOT 4  69 
 
6.  Mesh/FT "Costs and Cost Analysis"[Mesh] OR "Markov 
OR "economics"[Subheading] OR cost*[ti] OR cost analysis[tiab] OR cost benefit[tiab] OR cost effective*[tiab ] OR cost control[tiab] OR utilit*[tiab] 
or QALY[tiab] OR quality adjusted life year*[tiab] OR economic*[ti] OR budget impact[tiab] OR resource*[ti] OR financ*[tiab] OR pric*[ti] OR willingness to pay[tiab] OR resource utilisation[tiab] 
OR burden[tiab]  1327549 
7.   5 AND 6  0 
111 SB = PubMeds filter för:  
 
Databas: Cochrane Library  Databasleverantör: Wiley Datum: 2019- 10-03 
uppföljande stödbehandling  
1.  Mesh/FT MeSH  descriptor: [Periodontal Diseases] this term 
descriptor: [Periodontitis] explode all trees and with 
qualifier(s): [therapy - TH] OR (periodontitis OR 
periodontal):ti (Word variations have been 
searched)  4900 
2.  Mesh/FT  MeSH descriptor: [Dental Polishing] explode all trees 
OR (“dental polishing” OR air -polishing OR 
airpolishing):ti,ab,kw  274 
3.   1 AND 2  36 
4.  Mesh  MeSH descriptor: [Costs and Cost Analysis] explode 
explode all trees OR MeSH descriptor: [Computer Simulation] explode all trees OR MeSH descriptor: [Quality -Adjusted Life Years] explode all trees OR 
MeSH descriptor: [Models, Economic] explode all trees OR MeSH descriptor: [Eco nomics, Dental] 
Allocation] explode all trees  12084  
5.   (cost* OR economic* OR resource*):ti OR ("cost 
"burden"):ti,ab,kw  66416  
6.   4 OR 5  68941  
7.   3 AND 6  2 
*)MeSH  = Medical subject headings (fastställda ämnesord i Medline/PubMed, som även an-
vänds i Cochrane library)  
This term only = Endast den termen söks, de mer specifika, underordnad e termerna utesluts  
HTA = Health Technology  Assessment Database  
 
112 C14.3 
Tillstånd: Periimplantit , vuxna  
tilläggsbehandling vid mekanisk infektionsbehandling 
Då konsensus har nåtts om att det inte finns någon kliniskt signifikant tilläggs-
effekt av åtgärden bedöms den heller inte som kostnadseffektiv.   
vunnen effekt vid det aktuella tillståndet.  
renhet. Den hälsoekonomiska bedömning en baseras på en skattning av åtgär-
113 C14.4 
Tillstånd: Periimplantit, vuxna 
Åtgärd: Lågenergilaser (LLLT) som tilläggsbehandling 
vid mekanisk infektionsbehandling 
vunnen effekt vid det aktuella tillstånd et. 
Underlag för bedömning 
Studier som ingår i granskningen 
Ingen systematisk litteratursökning efter hälsoekonomiska studier har utförts 
då det saknas evidens för åtgärdens effekt som istället baseras på beprövad 
erfa-renhet. Den hälsoekonomiska bedömninge n baseras på en skattning av 
åtgär-dens kostnad i relation till dess effekt. 
114 C14.6 
Åtgärd: Probiotika som t illäggsbehandling vid 
vunnen effekt vid det aktuella tillståndet.   
renhet. Den hälsoekonomiska bedömni ngen baseras på en skattning av åtgär-
115 C18.4 
Tillstånd: Djup bendefekt vid tand (associerad med 
avancerad till mycket avancerad parodontit , stadium 
3-4), vuxna  
Åtgärd: Rekonstruktiv tilläggsbehandling vid 
lambåkirurgi  – emaljmatrixprotein plus 
defektfyllnadsmaterial 
Den systematiska genomgången av effekten har påvisat små förbättringar till 
följd av åtgärden i jämförelse med tilläggsbehandling med enbart emaljmatrix-
protein. Att lägga till defektfyllnadsmaterial innebär en marginellt högre kost-nad som beror på typen av defektfyllnadsmaterial. 
effekt vid det aktuella tills tåndet.
 
Databas: PubMed  Databasleverantör: NLM  Datum: 2020- 09-09 
Ämne: Rad 18.4 Hälsoekonomi Parodontit avancerat till mycket avancerad (stadium 3 -4) 
Rekonstruktiv tilläggsbehandling - kombination av rekonstruktiva metoder som tillägg till 
lambåkirurgi  
1.  Mesh/FT  Periodontal Diseases[Mesh] OR "Periodontitis"[Mesh] 
OR periodontitis[tiab] OR periodontal[tiab]  
 116,251  
2.  FT intrabony defect*[tiab] OR intra -bony defect*[tiab] 
OR intrabony periodontal defect*[tiab] OR intra -
bony periodontal defect*[tiab] OR infrabony 
defect*[tiab] OR infra bony defect*[tiab]  
 1,273  
3.  Mesh/FT "Bone Regeneration"[Mesh] OR "Guided Tissue 
Regeneration, Periodontal"[Mesh] OR 
"Reconstructive Surgical Procedures"[Mesh] OR 
guided tissue regeneration[tiab] OR GTR[tiab] OR 
regenerative[tiab] OR regeneration[tiab] OR 
reconstructive[tiab]  
 410,363 
4.   1-3 AND  948 
5.  Mesh/FT “Dental Enamel Proteins/therapeutic use"[Mesh] OR 
enamel protein*[tiab] OR enamel matrix 
protein*[tiab] OR enamel matrix derivative*[tiab ] OR 
"enamel matrix proteins" [Supplementary Concept] 
OR emdogain[tiab] OR EMG[tiab] OR EMD[tiab]  36,107 
6.  Mesh/FT  "Bone Transplantation"[Mesh] OR autogenous bone 
graft*[tiab] OR autologous bone graft*[tiab] OR 
bone transplant*[tiab] OR bone graft*[tiab]  46,642  
116 7.   4 AND 5 AND 6  62 
8.   barrier membrane*[tiab] 985 
9.   4 AND 5 AND 8  9 
10.   4 AND 6 AND 8  28 
11.   7 OR 9 OR 10  93 
12.  Mesh/FT "Costs and Cost Analysis"[Mesh] OR "Markov 
effective*[tiab] OR cost control[tiab] OR utilit*[ tiab] 
or QALY[tiab] OR quality adjusted life year*[tiab] OR economic*[ti] OR budget impact[tiab] OR resource*[ti] OR financ*[tiab] OR pric*[ti] OR 
OR burden[tiab]  1,360,809  
13.   11 AND 12  0 
 
Databas:  Cochrane Library  Databasleverantör: Wiley  Datum: 2020- 09-10 
1.  Mesh/FT  MeSH descriptor: [Periodontitis] explode all trees  OR 
only OR  (periodontal OR periodontitis):ti,ab,kw  
 10179  
2.  FT (“intrabony defect*” OR “intra -bony defect*” OR 
“intrabony  periodontal defect*” OR “intra -bony 
periodontal defect*” OR “infrabony defect*” OR 
“infra bony defect*”):ti,ab,kw  234 
3.  Mesh/FT MeSH descriptor: [Bone Regeneration] explode all 
trees  OR   
MeSH descriptor: [Guided Tissue Regeneration, 
Periodontal] explode all trees OR  
MeSH descriptor: [Reconstructive Surgical 
Procedures] explode all trees  
OR (GTR OR regenerative OR regeneration OR 
reconstructive):ti,ab,kw  
 13528 
4.   1-3 AND  154 
5.  Mesh/FT MeSH descriptor: [Dental Enamel Proteins] explode 
all trees  4489 
117 OR (“enamel protein*” OR “enamel matrix protein*” 
OR “enamel matrix derivative*” OR emdogain OR 
EMG OR EMD):ti,ab,kw  
 
6.  Mesh/FT   MeSH descriptor: [Bone Transplantation] explode all 
trees  OR (“bone transplant*” OR “bone 
graft*”):ti,ab,kw  2067  
7.   4 AND 5 AND 6  11 
8.   (“barrier membrane*”):ti,ab,kw  97 
9.   4 AND 5 AND 8  1 
10.   4 AND 6 AND 8  0 
11.   7 OR 9 OR 10  12 
12.  Mesh/FT  MeSH descriptor: [Costs and Cost Analysis] explode 
explode all trees OR MeSH  descriptor: [Computer 
Simulation] explode all trees OR MeSH descriptor: [Quality -Adjusted Life Years] explode all trees OR 
Allocation] explode all trees  12292  
13.  FT (cost* OR economic* OR resource*):ti OR ("cost 
"cost control" OR utilit* OR QALY OR "quality adjuste d 
"burden"):ti,ab,kw  61383 
14.   12 OR 13  64119  
15.   11 AND 14  0 
*)MeSH = Medical subject headings  (fastställda ämnesord i Medline/PubMed, som även används i 
 
118 C18.5 
avancerad till mycket avancerad parodontit, stadium 
lambåkirurgi  – membran plus defektfyllnadsmaterial  
Effekten av åtgärden har i den systematiska genomgången visat sig ha ingen 
eller en liten positiv effekt på minskning av gingival retraktion medan övriga 
effektmått inte har gått att bedöma. Därmed är det låg sannolikhet för att en till-
äggsbehandling, med ökade kostnader, skulle kunna anses kostnadseffektiv. Om framtida välgjorda studier kan påvisa effekt kan detta komma att påverka bedömningen av kostnadseffektivitet.  
fekt vid det aktuella tillståndet.
 
 116,251  
 1,273 
3.  Mesh/FT  "Bone Regeneration"[Mesh] OR "Guided Tissue 
Regeneration, Periodontal"[Mesh] OR  
 410,363  
5.  Mesh/FT  “Dental Enamel Proteins/therapeutic use"[Mesh] OR 
protein*[tiab] OR enamel matrix derivative*[tiab] OR 
OR emdogain[tiab] OR EMG[tiab] OR EMD[tiab]  36,107  
119 6.  Mesh/FT "Bone Transplantation"[Mesh] OR autogenous bone 
graft*[tiab]  OR autologous bone graft*[tiab] OR 
bone transplant*[tiab] OR bone graft*[tiab]  46,642 
7.   4 AND 5 AND 6  62 
8.   barrier membrane*[tiab]  985 
12.  Mesh/FT  "Costs and Cost Analysis"[Mesh] OR "Markov 
economic*[ti] OR budget impact[tiab] OR resource*[ti] OR financ*[tiab] OR pric*[ti] OR 
willingness to pay[tiab] O R resource utilisation[tiab] 
**)De fetmarkerade refere nserna finns nedsparade  
 
1.  Mesh/FT MeSH descriptor: [Periodontitis] explode all trees  OR 
 10179 
“intrabony periodontal defect*” OR “intra- bony 
periodontal defect*” OR “infrabony defect*” OR “infra bony defect*”):ti,ab,kw 234 
3.  Mesh/FT  MeSH descriptor: [Bone Regeneration] explode all 
trees  OR   
MeSH descri ptor: [Guided Tissue Regeneration, 
 13528  
120 5.  Mesh/FT MeSH  descriptor: [Dental Enamel Proteins] explode 
all trees  
OR (“enamel protein*” OR “enamel matrix protein*” 
 4489 
6.  Mesh/FT  MeSH descriptor: [Bone Transplantation] explode all 
graft*”):ti,ab,kw  2067 
8.   (“barrier membrane*”):ti,ab,kw 97 
explode all trees OR MeSH descriptor: [Fees, Dental] explode all trees OR MeSH descriptor: [Resource Allocation] explode all trees  12292  
analysis" OR "cost benefit" OR "cost effective*" OR  
"burden"):ti,ab,kw  61383  
14.   12 OR 13  64119 
This term only = Endast den termen söks, de mer specifika, under ordnade termerna utesluts  
HTA = Health Tech nology Assessment Database  
 
121 C18.6 
lambåkirurgi – emaljmatrixprotein plus membran  
Den systematiska genomgången av effekt har påvisat att det är ingen, eller li-
ten positiv effekt, av åtgärden i jämförelse med enbart emaljmatrixprotein. I re-
ferensprislistan antas tilläggsbehandlingen med membran kosta ungefär 1900 kronor. Givet att kostnaden för membran tillkommer innebär det en viss ökad kostnad för behandlingen. 
Socialstyrelsen bedömer att åtgärden innebär en hög kostnad per vunne n ef-
 
Söknr  Termtyp *)  Sökterme r Databas/  
1.  Mesh/FT Periodontal Diseases[Mesh] OR "Periodontitis"[Mesh] 
 116,251 
 1,273  
 410,363  
6.  Mesh/FT "Bone Transplantation"[Mesh] OR autogenous bone 
122 7.   4 AND 5 AND 6  62 
- alla MeSH -indexerade a rtiklar (medline[sb])  
 
Databas:  Cochrane Library  Databasleverantör: Wiley Datum: 2020- 09-10 
 10179  
“intrabony periodontal defect*” OR “intra -bony 
trees  OR   
 13528 
123 OR (“enamel protein*” OR “enamel matrix protein*” 
 
life year*" OR "budge t impact OR financ*" OR 
FT/TI, AB, KW = Fritextt erm/er – sökning i fälten för titel, abstract, keywords 
 
124 C19.2 
Tillstånd: Djup bendefekt vid tan dimplantat 
(associerad med peri implantit) , vuxna  
Åtgärd: Rekonstruktiv behandling - 
benersättningsmaterial som tillägg till lambåkirurgi  
tiv, men detta kan förändras när fler studier tillkommer. 
Databas: PubMed  Databasleverantör: NLM  Datum: 2020- 05-12 
Ämne: Hälsoekonomi  Periimplantit associerad med djup bendefekt ; Rekonstruktiv 
tilläggsbehandling vid kirurgisk behandling (lambåkirurgi)  
1.  Mesh/FT  "Peri-Implantitis/surgery"[Mesh] OR peri -
implantit*[tiab] OR periimplantit*[tiab]  
 2386  
 
2.  Mesh/FT "Oral Surgical Procedures"[Mesh] OR surgical 
treatment[tiab] OR surgical therapy[tiab] OR surgical 
procedure*[tiab] OR periodontal surgery[tiab] OR surgical  approach*[tiab] OR surgery[ti] OR surgical[ti]  
 814292  
3.  Mesh/FT "Guided Tissue Regeneration, Periodontal"[Mesh] OR 
guided tissue regeneration[tiab] OR 
reconstructive[tiab]  386568 
 
4.   1 AND 2 AND 3  206 
5.  Mesh/FT "Costs and Cost Analysis"[Mesh] OR "Markov 
economic *[ti] OR budget impact[tiab] OR 
OR burden[tiab]  1327556 
6.   4 AND 5  0 
125 NoExp = Endast den termen söks, de mer specifika, underordnade termerna utesluts  
MAJR = MeSH Major Topic (termen beskriver det hu vudsakliga innehållet i artikeln)  
ot = Other term: ämnesord (keyword) som oftast  inte finns som MeSH -term  
 
Ämne: Hälsoekonomi  Periimplanti t associerad med djup bendefekt; Rekonstruktiv 
tilläggsbehandling vid kirurgisk  behandling (lambåkirurgi)  
1.  Mesh/FT  MeSH descriptor: [Peri -Implantitis] explode all trees  
OR (peri -implantit* OR periimplantit*) ):ti,ab,kw  
 299 
 
2.  FT ("surgical treatment" OR "surgical therapy" OR 
"surgical procedures" OR "periodontal surgery" OR "surgical approach" OR surgery):ti,ab,kw (Word 
variations have been searched)  205684  
3.  FT (regenerative OR regeneration OR 
reconstructive):ti,ab,kw  5852 
 
4.   1 AND 2 AND 3  38 
5.  Mesh  MeSH  descriptor: [Costs and Cost Analysis] explode 
6.  FT (cost* OR economic* OR resource*): ti OR ("cost 
"willingness to pay" OR "resource utilisation" OR "resource utilization" OR "markov chain*"  OR 
7.   5 OR 6  68941  
8.   4 AND 7  0 
*)MeSH = Medical subject headings (fastställda ämnesord i Medline/PubMed, som även an-vänds i Cochrane library)  
 
126 C19.3 
Tillstånd: Djup bendefekt vid tandimplantat 
(associerad med periimplantit) , vuxna  
Åtgärd: Rekonstruktiv behandling - emaljmatrixprotein 
som tillägg till lambåkirurgi  
Då konsensus har nåtts om att det inte finns någon kliniskt signifikant till-
äggseffekt av åtgärden bedöms den heller inte som kostnadseffektiv.  
 2386  
 
 814292  
 
6.   4 AND 5  0 
127 NoExp = Endast den termen söks, de mer specifika, underordnade termerna utesluts  
 
 299 
 
5.  Mesh  MeSH descriptor: [Costs  and Cost Analysis] explode 
MeSH descriptor: [Models, Economi c] explode all 
analys is" OR "cost benefit" OR "cost effective*" OR 
"willingness to pay" OR "resource utilisation" OR "resource utilization" OR "markov chain*" OR "burden"):ti,ab,kw  66416  
8.   4 AND 7  0 
DARE = Database of Abstracts  of Reviews of Effects  
 
128 C23.6 
Tillstånd: Lokal m jukvävnadsretraktion vid tand , vuxna  
Åtgärd: Rekonstruktiv kirurgi - tilläggsbehandling med 
kollagenmatris vid lambåkirurgi  
Behandling med kollagenmatriser leder till hög extra kostnad och det veten-
skapliga underlaget har visat att effekten är sämre för kollagenmatris jämfört 
med autogent bindvävsmaterial. Därmed är åtgärden inte kostnads effektiv.  
Databas: PubMed  Databasleverantör: NLM  Datum: 2020 -05-12  
Ämne: Hälsoekonomi  Rad C23.6 Lokal m jukvävnadsretraktion vid tand; Rekonstruktiv kirurgi - 
tilläggsbehandling vid lambåkirurgi med alternativ till bindvävnadstransplantat (kollagen-
matris)   
Antal ref. 
**)  
1.   Mesh/FT   Gingival recession[MeSH] OR marginal tissue reces-
sion*[tiab] OR dehiscence- type recession*[tiab] OR gingival 
recession*[tiab ] OR soft tissue defect*[tiab] OR soft tissue re-
cession*[tiab] OR soft tissue deficiency[tiab] OR (gingiv*[ti] 
AND recession*[ti])   
  8505   
  
2.   Mesh/FT   Surgical Flaps/surgery[Mesh] OR root coverage[tiab] OR 
coronally advanced flap[tiab] OR coronally positioned 
flap[tiab] OR surgical flap*[tiab] OR periodontal plastic sur-
gery [tiab] OR mucogingival surgery[tiab] OR mucogingi-
val[ti] OR mucogingival therapy[tiab]    
  5774   
  
3.   Mesh/FT   "Collagen/therapeutic use"[Mesh] OR Xenogeneic colla-
gen[tiab] OR xenogenic collagen[tiab] OR xenogenous 
collagen[tiab] OR collagen matrix[tiab] OR collagen 
graft*[tiab] OR Mucograft[tiab] OR Mucoderm[tiab]   
  9533   
  
4.     1 AND 2 AND 3   
  107  
  
5.   Mesh/FT   "Costs and Cost Analysis"[Mesh] OR "Markov Chains"[Mesh] 
Years"[Mesh] OR "Models, Economic"[Mesh] OR "Economics, 
Dental"[Mesh] OR "Fees, Dental"[Mesh] OR "Resource Allo-
cation"[Mesh] OR "economics"[Subheading] OR cost*[ti] OR 
cost analysis[tiab] OR cost benefi t[tiab] OR cost effec-
tive*[tiab] OR cost control[tiab] OR utilit*[tiab] or QALY[tiab] 
OR quality adjusted life year*[tiab] OR economic*[ti] OR 
budget impact[tiab] OR resource*[ti] OR financ*[tiab] OR 
pric*[ti] OR willingness to pay[tiab] OR resource utilis a-
tion[tiab] OR resource utilization[tiab] OR markov 
chain*[tiab] OR burden[tiab]   1327556   
129 6.     4 AND 5   2  
Databas: Cochrane Library  Databasleverantör: Wiley  Datum: 2020 -05-12  
matris)   
1.   Mesh/FT   MeSH  descriptor: [Gingival Recession] explode all trees OR 
(“marginal tissue recession*” OR “dehiscence -type reces-
sion*” OR “gingival recession*” OR “soft tissue defect*” OR 
“soft tissue recession*” OR “soft tissue deficiency”):ti,ab,kw   1296   
  
2.   Mesh/FT   MeSH descriptor: [Surgical Flaps] explode all trees and with 
qualifier(s): [surgery - SU] OR    
(“root coverage” OR “coronally advanced flap*” OR “cor-
onally positioned flap*” OR “surgical flap*” OR “periodon-
tal plastic surgery” OR “mucogingival surgery” OR “mu-
cogingival therapy”):ti,ab,kw   661  
3.   Mesh/FT   MeSH descriptor: [Collagen] explode all trees and with 
qualifier(s): [therapeutic use - TU] OR (“Xenogeneic colla-
gen” OR “xenogenic collagen” OR “xenogenous  colla-
gen” OR “collagen matrix” OR “collagen graft*” OR Muco-
graft OR Mucoderm):ti,ab,kw    522  
  
4.     1 AND 2 AND 3   66  
  
5.   Mesh   MeSH descriptor: [Costs and Cost Analysis] explode all 
trees OR MeSH descriptor: [Markov Chains] explode all 
trees OR MeSH  descriptor: [Computer Simulation] explode 
all trees OR MeSH descriptor: [Quality -Adjusted Life Years] 
explode all trees OR MeSH descriptor: [Models, Economic] 
explode all trees OR MeSH descriptor: [Economics, Dental] 
explode all trees OR MeSH descriptor: [Fees, Dental] ex-
plode all trees OR MeSH descriptor: [Resource Allocation] 
6.   FT  (cost* OR economic* OR resource*):ti OR ("cost analysis" 
OR "cost benefit" OR "cost effective*" OR "cost control" OR 
utilit* OR QALY OR "quality adjusted life year*" OR "budget 
impact OR financ*" OR "willingness to pay" OR "resource 
"burden"):ti,ab,kw   66416   
7.     5 OR 6   68941   
8.     4 AND 7   1  
*)MeSH = Medical subject headings (fastställda ämnesord i Medline/PubMed, som även an-
130 C28.1  
Tillstånd: Parodontit som en manifestation av 
systemisk/genetisk sjukdom , vuxna  
Åtgärd : Infektionskontroll (icke kirurgisk och kirurgisk) 
och frekvent stödbehandling  
Infektionskontroll bestående av en kombination av mekaniska och medikamen-
tella infektionsbehandlingar, inklusive en frekvent stödbehandling, har av en expertgrupp bedömts leda till en förbättrad parodontal hälsa hos patienter med neutropeni eller Downs syndrom. Kostnaden för åtgärden varierar beroende på innehåll och intensitet, men beräknas ligga under 5000 kronor per patient och år. Givet en förbättrad parodontal hälsa och förväntade framtida besparingar till följd av denna förbättring bedöms åtgärden som kostnadseffektiv. 
 
131 Modellering behandling vid parodontit  
att bedöma kostnadseffektiviteten av  parodontitbehandlingar vid en systema tisk 
litteratursökning utförd 2009. En modell skapades för att kunna modellera kost-nadseffektiviteten för behandling av parodontit genom olika åtgärder. Modellen beräknar kostnaden per förhindrad tandförlust för behandling av vuxna. Denna 
modell bedöms vara aktuell även vid en revision av de nationella riktlinjerna för tandvården 2021. Kostnaderna för åtgärder är enligt dåvarande referenspris-listan och har inte uppdat erats till aktuell referenspris lista 2021. Resultatet av 
modelleringen måste tolkas med försiktighet eftersom det endast finns begrän-sat med data.  
Behandlingen av en uppkommen parodontit sker främst genom SRP (”sca-
ling and root planing”) dvs. icke-kirurgisk mekanisk instrumentering (rengöring av rotytorna). SRP kan dessutom kombineras med kirurgi och regenerationski-rurgi. SRP jämförs med att inte göra någonting, medan SRP + kirurgi jämförs med endast SRP, och SRP + kirurgi + regenerationskirurgi jämförs med SRP + kirurgi. 
En enkel modellstruktur har skapats i form av Markov-tillstånd. I de nna star-
tar alla individerna i tillståndet ”parodontit” (se figur 2). Om individernas paro-dontit behandlas förflyttas de till tillståndet ”behandlad parodontit”. Både paro-dontit samt behandlad parodontit kan dock leda till en tandförlust, men med olika ris ker. 
Figur 2. Modellstruktur, behandling mot parodontit  
 
 I basfallet har 1 000 patienter med åldern 40 år studerats i modellen. Tidshori-sonten är tolv år. De framtida kostnaderna diskonteras med 3 procent årligen medan inga effekter diskonteras. 
Som utfallsmått används antalet tandförluster eftersom detta är en följd av 
parodontit. För att kunna beräkna riskreduceringen till följd av de olika behand-lingarna är det nödvändigt att veta hur stor risken för tandförluster är vid paro-dontit. Risken för en tandförlust är relaterad till fästeförlusten (se tabell 5) och har beräknats i en rapport utförd av SBU från 2004 [1]. 
 
132 Tabell 5. Risk för tandförlust 
Ålder Förlorade 
tänder i ge-
nomsnitt per 
person efter 
tolv år  Fästeförlust 
vid start (mm) Fästeförlust 
efter tolv år 
(mm)  Nettoökning 
18-29 0,06 0,6 1,2 0,6 
30-41 0,22 1,4 1,8 0,4 
42-53 0,70 2,0 2,4 0,4 
54-66 0,51 2,3 2,8 0,5 
Tandförlust under tolv år = −0,27 + 0,49 * fästeförlust i mm. Rökning: Rökares risk för tandförluster 
är 50 procent större än den genomsnittliga risken. Källa: SBU (2004) [ 1]. 
 
De olika behandlingarna för parodontit beräknas sänka den årliga risken för tandförluster genom att förhindra fästeförluster. Dessa värden är skattade uti-från den tillgängliga informationen och presenteras under respektive behandling nedan. 
SRP 
”Scaling and root planing” (SRP) uppskattas kosta 4 387 kr per behandling. SRP har antagits sänka risken för tandförluster med 50 procent. När SRP som en behandling för parodontit studerades under tolv års tid innebar detta en ökad nettokostnad på drygt 4 miljoner kr för 1 000 vuxna individer. SRP beräknades leda till 237 förhindrade tandförluster. Nettokostnaden per förhindrad tandför-lust är därför cirka 17 500 kr. 
SRP + kirurgi  
SRP + kirurgi uppskattas kosta 7 187 kr per behandling. Behandlingen har visat sig minska risken för tandförluster med 12,5 procent jämfört med endast SRP. SRP plus en kirurgisk behandling uppskattas leda till en ökad nettokostnad på knappt 7 miljoner kr för 1 000 vuxna individer under tolv års tid. Behandlingen förväntas förhindra 274 tandförluster jämfört med ingen behandling och 37 tandförluster jämfört med endast SRP.  
Kostnadseffektiviteten för SRP + kirurgi jämfört med ingen behandling är 25 
000 kr per förhindrad tandförlust. Om SRP + kirurgi i stället jämförs med end-ast SRP uppnås en kostnad per förhindrad tandförlust på ungefär 74 000 kr. 
SRP + kirurgi + regener ationskirurgi  
SRP + kirurgi + regenerationskirurgi uppskattas kosta 8 775 kr per behandling. Behandlingskombinationen har visat sig minska risken för tandförluster med 34 procent jämfört med SRP + kirurgi. SRP + kirurgi + regenerationskirurgi upp-skattas le da till en ökad nettokostnad på ungefär 8,5 miljoner kr för 1 000 
vuxna individer under tolv års tid. Behandlingen förväntas förhindra 403 tand-förluster jämfört med ingen behandling, 166 tandförluster jämfört med SRP samt 129 tandförluster jämfört med SRP + kirurgi. 
Kostnaden per förhindrad tandförlust för SRP + kirurgi + regenerationski-
rurgi är 21 000 kr jämfört med ingen behandling. Om SRP + kirurgi + regene-rationskirurgi jämförs med SRP genereras en kostnad per förhindrad tandförlust 
133 på knappt 26 000 kr. Om SRP + kirurgi + regenerationskirurgi jämförs med 
SRP + kirurgi genereras en kostnad per förhindrad tandförlust på 11 500 kr. 
Vilken parodontitbehandling är kostnadseffektiv?  
För att avgöra om de olika behandlingarna för parodontit är kostnadseffektiva krävs det en gräns (ett tröskelvärde) för hur mycket det är värt att förhindra en tandförlust, vilket i dag saknas. De olika kostnadseffektskvoterna för behand-lingarna kan dock jämföras och ställas i relation till varandra (se tabell 6 ). 
Det visar sig att samtliga behandlingar leder till förhöjda kostnader men 
bättre effekter jämfört med ingen behandling. SRP jämfört med ingen behand-ling innebär en låg kostnad per vunnen effekt (tandförlust). Ett tillägg av kirurgi genererar en mycket hög kostnad per vunnen extra effekt. Om betalningsviljan 
för att förhindra en tandförlust är 20 000 kr är endast SRP en kostnadseffektiv behandling. Vid behandlingar där re generationskirurgi är aktuell genereras en 
måttlig kostnad per vunnen effekt. 
Tabell 6. Kostnadseffektskvoter för behandling av parodontit (1 000 personer)  
Behandling Kostnad (kr) Effekter (för-
hindrade 
tandförluster) ICER (jmf. 
ingen be-
handling) (kr) ICER (jmf. re-
levant alter-
nativ) (kr) 
SRP 4 175 334 236,6 17 647 17 647 
SRP + kirurgi 6 942 398 274,2 25 318 73 592 
SRP + kirurgi + 
regenerat-ionskirurgi 8 418 841 402,5 20 916 25 579 
 
134 Sjukdomar och symtom i tandpulpan och 
vävnaden runt tandroten  
Pulpaöverkappning och pulpotomi som behandlingsmetoder för vuxna ger en 
låg kostnad per vunnen effekt där tandpulpan är exponerad genom friskt dentin. När tandpulpan är exponerad vid en kariesbehandling är överkappning och pul-potomi inte kostnadseffektivt jämfört med pulpektomi. För en pulpektomi (rot-behandling) vid pulpanekros med eller utan apikal parodontit är kostnaden låg per vunnen effekt. Pulpektomi vid ett tillfälle är kostnadseffektivt i jämförelse med två eller flera tillfällen  
 
135 Smärta och käkfunktionsstörningar  
För vuxna patienter med käkfunktionsstörningar rekommenderas kvalificerat 
rådgivande samtal, töjning och bettskena framför NSAID-preparat, och dessa åtgärder har en låg till måttlig kostnad per vunnen effekt. 
För vuxna med diskförskjutningar med eller utan återgång bedöms stabilise-
ringsskenor eller olika former av rörelseträning innebära en låg till måttlig kost-nad per vunnen effekt. Däremot bedöms behandling med TENS (transkutan elektrisk nervstimulering), intraartikulära injektioner med natriumhyaluronat samt glukokortikoid applicerat med jonofores ge hög kostnad per vunnen effekt vid diskförskjutningar utan återgång. 
Till vu xna som också har käkledssmärta kan tandvården, förutom stabilise-
ringsskenor och rörelseträning, även erbjuda behandlingar med NSAID- prepa-rat till en låg kostnad per vunnen effekt. Däremot ger lågfrekvenslaser en mycket hög kostnad per vunnen effekt. 
Stabiliseringsskenor eller töjningsövningar medför en låg kostnad per vunnen 
effekt vid käkmuskelsmärta. Frontalskenor eller mjukplastskenor är inte kost-nadseffektiva jämfört med stabiliseringsskenor. 
framtagna 2021 
E1.1 
Tillstånd : Käkfunktionsstörning utan närmare 
specifikation (TMD UNS) , vuxna  
 Åtgärd: Kvalificerat rådgivande samtal   
Det saknas studier  för att bedöma åtgärdens  kostnadseffektivitet.  
Åtgärden kvalificerat rådgivande samtal  är tidsmässigt mer omfattande än 
det rådgivande samtalet och återkommande sessioner eller kontakter sker vid ett 
eller flera tillfällen. Åtgärden kan ges individuellt eller i grupp och förutsätter att personalen har fördjupad kunskap i metoden som används. Ko stnaden för 
detta kan därför variera, men i snitt förväntas åtgärden kvalificerat rådgivande 
samtal innebära  fem tillfällen . Kvalificerat rådgivande samtal har uppvisat 
måttlig effekt, vilket gör att åtgärden har god chans att bedömas som kostnads-effektiv.  
136 Litteratursökning  
Hälsoekonomi  
Ämne: Rad 11 Smärta och funktionsstörningar i käksystemet, rådgivande samtal  
Antal ref. 
**) 
1.  Mesh  ("Craniomandibular Disorders/therapy"[Majr] OR 
“Facial Pain/therapy"[Majr] OR "Facial 
Neuralgia/therapy"[Majr] OR “ Myofascial  Pai n 
Syndromes/therapy"[Mesh] OR 
(("Arthralgia/therapy"[Majr] OR 
"Headache/therapy"[Majr]) AND 
temporomandibular[tiab]) OR “Burning Mouth 
Syndrome/therapy"[Majr] OR "Bruxism/therapy"[Majr] 
OR "Tooth Wear/therapy"[Majr] OR 
"Malocclusion/therapy"[Majr])  25150 
2.  FT (Craniomandibular disorder*[tiab] OR 
craniomandibular disease*[tiab] OR temporomandibular joint disorder*[tiab] OR 
temporomandibular joint diasease*[tiab] OR 
temporomandibular disorder*[tiab] OR TMJ disorder*[tiab] OR TMJ disease*[tiab] OR temporomandibular joint dysfunction[tiab] OR 
temporomandibular dysfunction[tiab] OR 
temporomandibular joint arthritis[tiab] OR bruxism[tiab] OR teeth grinding disorder*[tiab] OR tooth wear*[tiab] OR dental wear*[tiab] OR malocclusion*[tiab] OR cross 
bite*[ tiab] OR crossbite*[tiab] OR crowding tooth[tiab] 
OR open bite[tiab] OR nonocclusion[tiab] OR facial 
pain[tiab] OR orofacial pain[tiab] OR craniofacial pain[tiab] OR myofascial pain[tiab] OR trigger point 
pain[tiab] OR facial neuralgia*[tiab] OR trigeminal 
neuralgia*[tiab] OR trigeminal nerve disease*[tiab] OR burning mouth syndrome[tiab] OR 
temporomandibular joint pain[tiab] OR
 
temporomandibular joint luxation[tiab] OR TMJ 
luxation[tiab] OR ((arthralgia[tiab] OR headache[tiab]) AND temporomandibular[tiab]) ) NOT 
Medline[sb]  4674  
3.   1 OR 2  29824 
4.  Mesh  "Health Literacy"[Mesh]  OR "Interview, Psychologi-
cal"[Majr] OR "Patient Education as Topic"[Majr:NoExp] 
OR "Models, Educational"[Mesh] OR  "Health Communi-
cation"[Mesh] OR "Behavior Therapy"[Mesh] OR "Health 
Education, Dental"[Majr] OR "Consumer Health Infor-mation"[Majr] OR "Counseling"[Majr]  OR Motivational 
Interviewing[Majr] OR "Psychotherapy"[Majr] OR  
"Feedback, Psychological"[Majr]  233836 
5.  FT advice*[tiab] OR communicat*[ti] OR 
conversation*[tiab] OR c ounsel*[ti] OR 
counseling[tiab] OR counselling[tiab] OR  
education*[ti] OR educational intervention*[tiab] OR 
educational program*[tiab] OR feedback[tiab] OR 
biofeedback[tiab] OR goal setting[tiab] OR Health 
Belief Model[tiab] OR health education[tiab] OR 
intervention*[tiab] OR motivational interviewing[tiab] 
OR patient education[tiab] OR psychosocial 
instructi on*[ti] OR behavior program*[tiab] OR 
behavior therapies[tiab] OR behavior therapy[tiab] OR 
behavioral change*[tiab] OR behaviour change*[tiab] 
OR behaviour modification*[tiab] OR behaviour 
program*[tiab] OR behaviour therapies[tiab] OR 699197  
137 behaviour therapy[t iab] OR behavioural 
CBT[t iab] OR psychological intervention*[tiab] OR 
psychological therap*[tiab] OR psychological 
treatment*[tiab]  
6.   4 OR 5  847695  
7.   3 AND 6  891 
8.  Mesh/FT "Costs and Cost Analysis"[Mesh] OR "Markov 
analysis[tiab] OR cost benefit[tiab] OR cost effective*[tiab ] OR cost control[tiab] OR utilit*[tiab] or 
QALY[tiab] OR quality adjusted life year*[tiab] OR economic*[ti] OR budget impact[tiab] OR resource*[ti] OR financ*[tiab] OR pric*[ti] OR willingness to pay[tiab] OR resource utilisation[tiab] OR resource 
utiliza tion[tiab] OR markov chain*[tiab] OR 
burden[tiab]  1283695 
9.   7 AND 8  
Filters activated: published in the last 10 years, English  18 
PubMed:  
138 E1.3  
Tillstånd: Käkfunktionsstörning utan närmare 
Åtgärd: Töjning  
Töjning har visat sig ha stor effekt på smärta samt maximal gapförmåga. Åt-
gärden innebär en ökad kostnad i samband med behandlingen, men förväntas 
leda till besparingar på sikt då dess effekter är så goda att det torde påverka pa-tientens vardag. Detta gör att åtgärden kan förväntas vara kostnadseffektiv.  
fekt 
vid det aktuella tillståndet .  
Databas: PubMed  Databasleverantör: NLM  Datum: 2020 -09-02  
Ämne: Rad E1.3 Hälsoekonomi Töjning vid käkfunktionsstörning relaterad till käkled hos vuxna   
1.   Mesh   "Craniomandibular Disorders/therapy"[Majr] OR 
"Bruxism/therapy"[Majr] OR "Tooth Wear/ther-
apy"[Majr] OR "Malocclusion/therapy"[Majr] OR "Fa-
cial Pain/therapy"[Majr] OR "Facial Neuralgia/ther-
apy"[Majr]  OR "Burning Mouth 
Syndrome/therapy"[Majr] OR "Myofascial Pain Syn-
dromes/therapy"[Mesh] OR (( "Arthralgia/ther-
apy"[Majr] OR "Headache/therapy"[Majr]) AND 
temporomandibular[tiab])   25,546   
2.   FT  (Craniomandibular disorder*[tiab] OR cranioman-
dibular disease*[tiab] OR temporomandibular joint 
disorder*[tiab] OR temporomandibular joint di-
asease*[tiab] OR temporomandibular disor-der*[tiab] OR TMJ disorder*[tiab] OR TMJ dis-ease*[tiab] OR temporomandibular joint 
dysfunction[tiab] OR temporomandibular dysfunc-
tion[tiab] OR temporomandibular joint arthritis[tiab] 
OR bruxism[tiab] OR teeth grinding disorder*[tiab] OR tooth wear*[tiab] OR dental wear*[tiab] OR 
malocclusion*[tiab] OR cross bite*[tiab] OR cross-bite*[tiab] OR crowding tooth[tiab] OR open bite[tiab] O R nonocclusion[tiab] OR facial 
pain[tiab] OR orofacial pain[tiab] OR craniofacial 
pain[tiab] OR myofascial pain[tiab] OR trigger point 
pain[tiab] OR facial neuralgia*[tiab] OR trigeminal neuralgia*[tiab] OR trigeminal nerve disease*[tiab] 
OR burning mouth syndrome[tiab] OR ((arthral-
gia[tiab] OR headache[tiab]) AND temporoman-
dibular[tiab]) OR temporomandibular joint pain[tiab] OR
 temporomandibular joint luxa-
tion[tiab] OR TMJ luxation[tiab] ) NOT Medline[sb]     4,888   
3.     1 OR 2   30,434   
139 4.   Mesh/FT   "Physical Therapy Modalities"[Majr:NoExp] OR "Exer-
cise Therapy"[Mesh] OR "Muscle Stretching Exer-
cises"[Mesh] OR "Exercise Movement Tech-niques"[Mesh:NoExp] OR Exercise[Mesh] OR 
"Musculoskeletal Manipulations"[Mesh:NoExp] OR 
stretching[tiab] OR stretche*[tia b] OR exten-
sion[tiab] OR musculoskeletal manipulation[tiab] OR manually applied myofascial technique[tiab] 
OR musculoskeletal manual[tiab] OR exercise*[ti]
  
  506,591   
5.   FT  3 AND 4   794  
6.     "Costs and Cost Analysis"[Mesh] OR "Markov 
tion"[Mesh] OR "economics"[Subheading] OR cost*[ti] OR cost analysis[tiab] OR cost benefi t[tiab] 
chain*[tiab] OR burden[tiab]   1,359,134   
7.     5 AND 6   
Filters applied: English   21  
PubMed:  
 
Databas: Cochrane L  Databasleverantör: NLM Datum: 2020 -09-02  
Ämne: Rad E1.3 Hälsoekonomi. Töjning vid käkfunktionsstörning relaterad till käkled hos 
vuxna   
1.   Mesh/FT   MeSH  descriptor: [Craniomandibular Disorders] ex-
plode all trees and with qualifier(s): [therapy - TH] OR 
MeSH descriptor: [Bruxism] explode all trees and with 
qualifier(s): [therapy - TH] OR MeSH descriptor: [Tooth 
Wear] explode all trees and with qualifier(s) : [ther-
apy - TH] OR MeSH descriptor: [Malocclusion] ex-
MeSH descriptor: [Facial Pain] explode all trees and 
[Facial Neuralgia] explode all trees a nd with quali-
fier(s): [therapy - TH] OR MeSH descriptor: [Burning 
Mouth Syndrome] explode all trees and with quali-
fier(s): [therapy - TH] OR MeSH descriptor: [Myofas-
cial Pain Syndromes] explode all trees and with qual-
ifier(s): [therapy - TH] OR ((( MeSH de scriptor: 
[Arthralgia] explode all trees and with qualifier(s): 
[therapy - TH] OR descriptor: [Headache] explode 
all trees and with qualifier(s): [therapy - TH]) 
AND(temporomandibular)):ti,ab,kw   1152   
140 2.   FT  (“Craniomandibular disorder*” OR “craniomandibu-
lar disease*” OR “temporomandibular joint disor-
der*” OR “temporomandibular joint diasease*” OR “temporomandibular disorder*” OR “TMJ disorder*” 
OR “TMJ disease*” OR “temporomandibular joint 
dysfunction” OR “te mporomandibular dysfunction” 
OR “temporomandibular joint arthritis” OR bruxism OR “teeth grinding disorder*” OR “tooth wear*” OR 
“dental wear*”):ti,ab,kw OR (malocclusion* OR 
“cross bite” OR crossbite* OR “open bite” OR nonoc-clusion OR “facial pain” OR “or ofacial pain” OR 
“craniofacial pain” OR “myofascial pain” OR “trig-
ger point pain” OR “facial neuralgia*” OR “trigemi-
nal neuralgia*” OR “trigeminal nerve disease” OR 
“burning mouth syndrome” OR “temporomandibular 
joint pain” OR ”temporomandibular joint luxa tion” 
OR “TMJ luxation”):ti,ab,kw OR (((arthralgia OR 
headache) AND temporomandibular)):ti,ab,kw    5379   
3.     1 OR 2   5523   
4.   Mesh/FT   MeSH descriptor: [Physical Therapy Modalities] this 
term only OR MeSH  descriptor: [Exercise Therapy] ex-
plode all trees OR MeSH descriptor: [Exercise Move-
ment Techniques] this term only OR MeSH descriptor: 
[Exercise] explode all trees OR MeSH descriptor: [Musculoskeletal Manipulations] this term only OR (stretching OR stretc he* OR extension OR "musculo-
skeletal manipulation" OR "manually applied myo-fascial technique" OR "musculoskeletal man-
ual"):ti,ab,kw OR (exercise*):ti   81043   
5.     3 AND 4   421  
all trees OR MeSH  descriptor: [Markov Chains] ex-
plode all trees OR MeSH descriptor: [Computer Simu-
lation] explode all trees OR MeSH descriptor: [Qual-
ity-Adjusted Life Years] explode all trees OR MeSH 
descriptor: [Models, Economic] explode all trees OR MeSH descriptor: [Eco nomics, Dental] explode all 
trees OR MeSH descriptor: [Fees, Dental] explode all trees OR MeSH descriptor: [Resource Allocation] ex-
plode all trees   12292   
7.   FT  (cost* OR economic* OR resource*):ti  OR ("cost 
life year*" OR "budget impact OR financ*" OR "will-
ingness to pay" OR "resource utilisation" OR "resource 
utilization" OR "markov chain*" O R "burden"):ti,ab,kw   61384   
8.     6 OR 7   64120   
9.     5 AND 8   14  
Central = Cochrane Central Register of Cont rolled Trials   
 
141 E34.1  
Tillstånd: Obstruktiv sömnapné , vuxna  
Åtgärd: Behandling med oral apparatur, s.k. 
apnébettskena 
Ett flertal studier som bedömt kostnadseffektiviteten av oral apparatur vid ob-
struktiv sömnapné har identifierats i den systematiska översikten. 
de Vries et al, 2019 [1] har studerat kostnadseffektiviteten av oral apparatur 
jämfört med positivt andningstryck hos patienter med måttlig grad av ob-struk-tiv sömnapné. Kostnaden per vunnet QALY för oral apparatur beräk- nades där 
till €33 701. Sharples et al, 2014, [2] modellerade lån gsiktig kost-nadseffektivi-
tet utifrån studien TOMADO. De fann att kostnaden per vunnet QALY för oral apparatur jämfört med konservativ behandling var £6687 hos patienter med mild till måttlig obstruktiv sömnapné. Slutligen, så har Poullié et al, 2016, [3] modellerat långsiktig kostnadseffektivitet av behandlingar för obstruktiv söm-napné, däribland oral apparatur. De visar att kostnaden per QALY för oral ap-paratur jämfört med konservativ behandling var €32 976 hos patienter med måttlig grad av obstruktiv sömnapné, men att positivt andningstryck är att före-dra hos patienter med allvarlig grad.  
Sammantaget ger detta att oral apparatur förefaller ha rimlig kostnad per ef-
fekt hos patienter med mild till måttlig grad av obstruktiv sömnapné.   
effekt hos individer med måttlig grad av obstruktiv sömnapné..  
Den systematiska litteratursökningen identifierade tre studier som uppfyllde in-klusionskriterierna och bedömdes besvara frågeställningen om åtgärdens kost-nadseffektivitet.  
1. de Vries, GE, Hoekema, A, Vermeulen, KM, Claessen, J, Jacobs, W, van 
der Maten, J, et al. Clinical - and Cost- Effectiveness of a Mandibular 
Advancement Device Versus Continuous Positive Airway Pressure in Moderate Obstructive Sleep Apnea. Journal of clinical sleep medicine : JCSM : official publication of the American Academy of Sleep Medicine. 
2019; 15(10):1477-85. 
2. Sharples, L, Glover, M, Clutterbuck-James, A, Bennett, M, Jordan, J, Chadwick, R, et al. Clinical effectiveness and cost -effectiveness results 
from the randomised controlled Trial of Oral Mandibular Advancement 
Devices for Obstructive sleep apnoea-hypopnoea (TOMADO) and long -
term economic analysis of oral devices and continuous positive airway pressure. Health technology assessment (Winchester, England). 2014; 
18(67):1-296. 
3. Poullié, AI, Cognet, M, Gauthier, A, Clementz, M, Druais, S, Späth, HM, et al. COST -EFFECTIVENESS OF TREATMENTS FOR MILD -TO-
MODERATE OBSTRUCTIVE SLEEP APNEA IN FRANCE. 
142 International journal of technology assessment in health care. 2016; 32(1-
2):37-45. 
Databas: PubMed  Databasleverantör: NLM  Datum: 2020- 08-28 
Ämne: Rad E34.1 Hälsoekonomi Behandling av sleep apnea hos vuxna  
1.  Mesh/FT  "Sleep Apnea Syndromes/therapy"[Majr] OR Sleep 
Apnea, Obstructive/therapy[Majr] OR ((sleep 
apnea[tiab] OR sleep apnoea[tiab]) NOT  
Medline[sb])  15,409  
2.  Mesh/FT  "Orthodontic Appliances"[Majr] OR orthodontic 
appliance*[tiab] OR palatal expantion[tiab] OR oral 
appliance*[tiab] OR orthodontic*[ti] OR orthodontic treatment[tiab] OR occlusal splint*[tiab] OR splint 
therapy[tiab] OR Splint*[ti] OR Michigan splint[tiab] 
OR Tanner splint[tiab] OR Stabilisation splint[tiab] OR Repositional Splint[tiab] OR Mandibular advancement[tiab] OR Mandibular repositioning 
appliance*[tiab] OR appliance*[ti]  47,901  
3.   1 AND 2  1,311  
4.  Mesh/FT  3 AND ("Adult"[Mesh] OR adult*[tiab])  717 
5.  Mesh/FT  3 NOT (Adolescent[MeSH] OR Child[MeSH] OR 
child[tiab] OR children[tiab] OR childhood[tiab] OR 
boy*[tiab] OR girl*[tiab] OR adolescen*[tiab] OR 
teen*[tiab] OR teenager*[tiab] OR school*[tiab] OR 
young people[tiab] OR youth*[tiab] OR 
pediatric[tiab] OR paediatric[tiab])  1,154  
6.   4 OR 5  1, 215 
7.   3 AND 6  1,215 
effective*[tiab ] OR cost control[tiab] OR utilit*[tiab] 
OR burden[tiab]  1,357,569  
9.   7 AND 8  
Filters: English, from 2010 - 2020  43 
PubMed:  
 
143  
Databas: Cochrane Library  Databasleverantör: Wiley  Datum: 2020- 08-28 
1.  Mesh/FT   MeSH  descriptor: [Sleep Apnea Syndromes] explode 
all trees OR (“sleep apnea” OR “sleep 
apnoea”):ti,ab,kw  6549  
2.  Mesh/FT MeSH descriptor: [Orthodontic Appliances] explode 
all trees  
OR (“orthodontic appliance*” OR “palatal 
expantion” OR “oral appliance*” OR “or thodontic 
treatment” OR “occlusal splint*” OR “splint therapy” 
OR “Michigan splint” OR “Tanner splint” OR “Stabilisation splint” OR “Repositional Splint” OR 
“Mandibular advancement” OR “Mandibular 
repositioning appliance*”):ti,ab,kw  
OR (appliance* OR Spli nt* OR orthodontic*):ti  4918 
3.   1 AND 2  423 
4.  Mesh/FT 3 AND (MeSH descriptor: [Adult] explode all trees OR (adult*):ti,ab,kw)  230 
5.  Mesh/FT  3 NOT MeSH descriptor: [Adolescent] explode all 
trees OR MeSH descriptor: [Child] explode all trees  
OR 
(child OR children OR boy* OR girl* OR adolescen* 
OR preadolescen* OR pre -adolescen* OR teen*OR 
teenager* OR school* OR “young people” OR 
youth* OR pediatric OR paediatric):ti,ab,kw  396 
6.   4 OR 5  408 
7.  Mesh/FT MeSH  descriptor: [Costs and Cost Analysis] explode 
Allocation] explode all trees  12246 
8.  FT (cost* OR economic* OR resource*): ti OR ("cost 
analysis" OR "cost benefit" OR "cost effective*" OR "cost control" OR utilit* OR QALY OR "quality adjusted life year*" OR "budget impact OR financ*" OR 
"resource utilization" OR "markov chain*"  OR 
"burden"):ti,ab,kw  60886 
9.   7 OR 8  63612  
10.   6 AND 9  
Publication Year from 2010 to present  CDSR 0  
CENTRAL 15  
144 Tandlöshet 
Kronor (tandstödda eller implantatstödda) innebä r en låg kostnad per vunnen 
effekt vid entandsluckor , undantaget i und erkäkens frontsegment där implantat-
stödda kronor leder till e n måttlig kostnad per vunnen effekt. 
Tandstödda broar genererar e n låg till måttlig kostnad per vunne n effekt vid 
friändstandlöshet, och vid flertandsluckor e n låg kostnad per vunne n effekt. Im-
plantatstödda broar genererar e n måttlig kostnad pe r vunnen effekt i tandlösa 
käkar samt en låg kostnad per vunnen effekt i friändsfall och vid flertands-
luckor. Emaljretinerade broar har bedömts ge en låg kostnad per vunnen effekt. 
Avtagbara delproteser och totala plattprotese r ger en måttlig kostnad per vun-
nen effekt. Avtagbara delproteser och kombinationsprotetik vid friändstandlös-
het innebär en hög kostnad per vunnen effekt, främst på grund av ett stort be-
hov av unde rhåll. 
Installation av implantat med digitalt planerad guidad kirurgi leder till en hög 
kostnad per vunnen effekt. Att använda konventionell belastning vid nyinstalle-
rade implantat ger en låg kostnad per vunnen effekt, vilket kan jämföras med 
direktbelastning som istället leder till en hög kostnad per vunnen effekt. Korta 
implantat vid begränsad bentillgång har en låg kostnad per vunne n effekt. 
Hälsoekonomiskt underlag för nya rekom mendationer 
I90 
Tillstånd: Entandslucka i frontsegmentet (3:a till 3:a) 
som ger funktionsstörning, vuxna 
Åtgärd: Emaljretinerad bro - metallförstärkt, med en 
stödtand 
Emaljretinerad bro i metall med en stödtand jämfört med två stödtänder be-
döms enligt konsensus som en semipermanent lösning, men konsensus finns 
inte att metoden är att föredra. Om vi räknar med att 
konstruktionsöverlevnaden är lika mellan emaljretinerad bro med en stödtand 
jämfört med två stödtänder så skulle kostnaden bli något lägre för bron med 
endast en stödtand. Det finns dock mycket osäkerhet i detta, inte minst 
avseende konstruktionsöverlevnaden. 
145 Litteratursökning  
Databas: PubMed Databasleverantör: NLM  Datum: 2020 -03-23  
Ämne: Rad 90, 91 Hälsoekonomi   
1.   Mesh   "Denture, Partial, Fixed, Resin -Bonded"[Mesh]   695  
2.   FT  aboutment teeth*[tiab] OR aboutment tooth*[tiab] 
OR adhesive bridge*[tiab] OR cast mesh fixed 
bridge[tiab] OR fixed -fixed[tiab] OR hybrid 
bridge[tiab] OR Maryland bridge*[tiab] OR 
RBFDP*[tiab] OR resin -bonded[tiab] OR resin -re-
tained[tiab] OR retainer wing*[tiab] OR 
Rochette[tiab] OR   Virginia bridge[tiab]     1886   
3.     1 OR 2   2154   
  
4.   MeSH/FT   "Costs and Cost Analysis"[Mesh] OR "Markov 
source*[ti] OR financ*[tiab]  OR pric*[ti] OR willingness 
den[tiab]   1315033   
5.     3 AND 4   
English   55  
6.         
PubMed:   
*)  
MAJR = MeSH Major Topi c (termen beskriver det huvudsakliga innehållet i artikeln)   
ot = Other ter m: ämnesord (keyword) som oftast inte finns som MeSH -term    
**)  
 
146 I91 
Åtgärd: Emaljretinerad bro - i keramik, med en 
stödtand 
Emaljretinerad bro i keramik med en stödtand jämfört med två stödtänder be-
inte att metoden är att föredra. Om vi räknar med att konstruktionsöverlevnaden 
är lika mellan emaljretinerad bro med en stödtand jämfört med två stödtänder 
så skulle kostnaden bli något lägre för bron med endast en stödtand. Det finns 
dock mycket osäkerhet i detta, inte minst avseende konstruktionsöverlevnaden. 
Databas: PubMed Databasleverantör: NLM  Datum: 2020 -03-23 
Ämne: Rad 90, 91 Hälsoekonomi  
Söknr  Termtyp *)   Söktermer  Databas/  
1. Mesh "Denture, Partial, Fixed, Resin -Bonded"[Mesh]  695 
2. FT aboutment teeth*[tiab] OR aboutment tooth*[tiab] 
RBFDP*[tiab] OR resin -bonded[tiab] OR resin- re-
Rochette[tiab] OR   Virginia bridge[tiab]    1886  
3. 1 OR 2  2154  
4. MeSH/FT "Costs and Cost Analysis"[Mesh] OR "Markov 
utilit*[tiab] or QALY [tiab] OR quality adjusted life 
chain*[tiab] OR burden[tiab ] 1315033  
5. 3 AND 4 
English  55 
147 6.     
PubMed:   
*)  
**)  
 
148 43 
Tillstånd: Partiell eller total tandlöshet , vuxna  
Åtgärd: Implantatinstallation med digitalt planerad 
guidad kirurgi  
Implantatinstallation med digitalt planerad guidad kirurgi leder troligen till en 
förbättrad precision jämfört med icke-guidad digital planering, men ingen visad skillnad på implantatöverlevnad. Samtidigt innebär metoden en ökad kostnad.  
Den systematiska litteratursökningen har identifierat en studie som analyse-
rar kostnaden för datorbaserad implantatinstallation [1]. Den bygger dock på en studie som exkluderades i den systematiska sammanställningen avseende åtgär-dens effekt. Studien visade att kostnaden var 20 till 31 procent högre för dator-baserad implantatinstallation samtidigt som inga besparingar kunde redovisas. Denna kostnadsökning ska sedan ställas i relation till potentiell effekt för att kostnadseffektiviteten ska kunna bedömas, något som inte görs i studien. Såle-des är det rimligt att tänka sig att kostnadseffektiviteten varierar utifrån prefe-renser samt behov av optimal pre cision för implantat.    
Den systematiska litteratursökningen identifierade en studie som uppfyllde in-klusionskriterierna och bedömdes besvara frågeställningen om åtgärdens kost-nadseffektivitet.  
1. Schneider, D, Sancho-Puchades, M, Schober, F, Thoma, D, Hammerle, C, 
Jung, R. A Randomized Controlled Clinical Trial Comparing Conventional 
and Computer- Assisted Implant Planning and Placement in Partially 
Edentulous Patients. Part 3: Time and Cost Analyses. Int J Periodontics 
Restorative Dent. 2019; 39(3):e71-e82. 
Databas : Cochrane Library  Databasleverantör:  Wiley  Datum:  2020 -03-13  
Ämne:  Rad 43  Hälsoekonomi   
Vilken effekt har implantatinstallation med digital planering jämfört med traditionell kirurgisk 
implantatplanering på fixturplacering och prognos vid partiell eller total tandlöshet?      
1.   Mesh   MeSH  descriptor: [Mouth, Edentulous] explode all 
trees  OR MeSH  descriptor: [Mouth, Edentulous] ex-
plode all trees and with qualifier(s): [surgery - 
SU] OR MeSH  descriptor: [Mouth, Edentulous] ex-
plode all trees and with qualifier(s): [therapy - 
TH] OR MeSH  descriptor: [Mouth, Edentulous] ex-
plode all trees and with qualifier(s): [complications - 
CO]  730  
2.     (hypodontia  or edentulous):ti,ab,kw   1613   
3.     1 OR 2   1613   
149 4.   Mesh   MeSH  descriptor: [Dental Implantation] explode all 
trees and with qualifier(s): [methods - MT] OR 
(MeSH  descriptor: [Dental Implantation] explode all 
trees  AND  MeSH  descriptor: [Surgery, Computer -As-
sisted] explode all trees)   632  
5.     ("dental implantation" or "dental prosthesis implanta-
tion*" or "computer -guided im-
plant*"):ti,ab,kw  AND  ("computer -assisted surgery" or 
"computer assisted surgery"):ti,ab,kw   3  
6.     4 OR 5   633  
7.     3 AND 6   272  
8.   Mesh   MeSH  descriptor: [Costs and Cost  Analysis] explode 
all trees  OR MeSH  descriptor: [Markov Chains] ex-
plode all trees  OR MeSH  descriptor: [Computer Simu-
lation] explode all trees  OR MeSH  descriptor: [Qual-
ity-Adjusted Life Years] explode all 
trees  OR MeSH  descriptor: [Models, Economic] ex-
plod e all trees  OR MeSH  descriptor: [Economics, 
Dental] explode all trees  OR MeSH  descriptor: [Fees, 
Dental] explode all trees  OR MeSH  descriptor: [Re-
source Allocation] explode all trees   11962   
9.   FT  (cost* OR economic* OR resource*):ti  OR ("cost anal-
ysis" OR "cost benefit" OR "cost effective*" OR "cost 
control" OR  utilit* OR QALY OR "quality adjusted life 
year*" OR "budget impact OR  financ*" OR "willing-
ness to pay" OR "resource  utilisation" OR "resource uti-
lization" OR "markov  chain*" OR "burden"):ti,ab,kw   66695   
10.     8 OR 9   69190   
11.     7 AND 10   
Publication date from  2000/01/01   4  
 De fetmarkerade referenserna finns  nedsparade   
 
Databas:  PubMed  Databasleverantör:  NLM Datum:  2020 -03-13  
Ämne:  Rad 43.  Hälsoekonomi   
Vilken effekt har implantatinstallation med digital planering jämfört med traditionell kirurgisk im-
plantatplanering på fixturplacering och  prognos vid partiell eller total tandlöshet?    
    PubMed:     
1.   Mesh   Mouth, Edentulous[Mesh] OR  "Mouth, Edentulous/sur-
gery"[Mesh]  OR "Mouth, Edentulous/ther-
apy"[Mesh]  OR "Mouth, Edentulous/complica-
tions"[Mesh]    12049   
2.   FT/tiab   hypodontia[tiab] OR edentulous[tiab]    12716   
3.     1 OR 2   18554   
4.   Mesh   Dental implantation/methods[Mesh] OR (Dental im-
plantation[Mesh] AND  Surgery, computer -as-
sisted[Mesh])    8410   
5.   FT/tiab    dental implantation[tiab] OR dental prosthesis implan-
tation*[tiab] OR computer -guided implant*[tiab]    644  
6.     4 OR 5   8943   
150 7.     3 AND 6   2349   
8.   Mesh/FT   "Costs and Cost Analysis"[Mesh]  OR "Markov 
nomic"[Mesh] OR "Economics, Dental"[Mesh]  OR "Fees, 
Dental"[Mesh]  OR "Resource Alloca-
tion"[Mesh]  OR "economics"[Subheading]  OR cost*[ti] 
OR cost analysis[tiab] OR cost benefit[tiab] OR cost ef-
fective*[tiab ] OR cost control[tiab]  OR utilit*[tiab]  or 
QALY[tiab] OR  quality adjusted life year*[tiab] 
OR pric*[ti]  OR willingness to pay[tiab] OR resource  uti-
lisation[tiab] OR resource utiliza-
tion[tiab]  OR markov  chain*[tiab] OR  burden[tiab]     
9.     7 AND 8   
Filters activated: Publication date from 2000/01/01, 
English, Danish, Norwegian,  Swedish.    81  
PubMed:   
*)  
MeSH  = Medical  subject  headings  (fastställda ämnesord i  Medline/PubMed)   
**) De fetmarkerade  referenserna finns  nedsparade   
 
151 45 
Tillstånd: Begränsad bentillgång vid 
implantatoperation i underkäke vid partiell 
tandlöshet , vuxna  
Åtgärd: Installation av implantat (minst 6 mm långa) 
som möjliggör behandling utan benaugmentation  
Effekten av kort implantatlängd som redovisas i vetenskapliga studier har be-
dömts ha mycket låg tillförlitlighet. Enligt konsensusutlåtande ger åtgärden en 
likvär dig implantatöverlevnad som benaugmentation följt av installation av 
längre implantat. Å andra sidan visar den systematiska översikten att kort im-plantatlängd ger färre biverkningar, vilket även stöds enligt redovisat konsen-susutlåtande. Då kort implantatlängd i sig inte är kostnadsdrivande kan därmed färre biverkningar och att patienten slipper den benaugmenterande behand-lingen göra att åtgärdens anses kostnadseffektiv.  
fekt vid det aktuella tillståndet.    
Databas: PubMed Databasleverantör: NLM Datum: 2020- 08-25 
Ämne: Rad 45  Hälsoekonomi.  Vilken effekt har kort fixturlängd jmf med benaugmentation 
med implantatbehandling på konstruktionsöverlevnad och livskvalitet vid begränsad 
bentillgång vid fixturoperation?  
  PubMed:   
1.  Mesh   "Alveolar Bone Loss"[Mesh]  10,268 
2.  FT alveolar bone loss*[tiab] OR alveolar 
resorption*[tiab] OR alveolar process atroph*[tiab] 
OR periodontal bone loss*[tiab] OR tooth supporting 
bone*[tiab] OR dental bone loss*[tiab]  7,958 
3.   1 OR 2  14,562  
4.  Mesh  "Internal Fixators/methods"[Mesh]  6 
5.  FT Internal fixator*[tiab] OR short length fixator*[tiab] OR 
short implants[tiab]  1,164 
6.   4 OR 5  1,170  
7.   3 AND 6  205 
Chains"[Mesh] OR "Computer  Simulation"[Mesh] OR 
"Fees, Dental"[Mesh] OR "Resource Allocation"[Mesh] 1,356,755  
152 OR "economics"[Subheading] OR cost*[ti] OR cost 
analysis[tiab] OR cost benefit[tiab] O R cost 
willingness to pay[tiab] OR resource utilisation[tia b] 
9.   7 AND 8  7 
PubMed:   
 
Databas: Cochrane Library Databasleverantör: Wiley  
Datum: 2020 -08-25 
1.  Mesh  MeSH descriptor: [Alveolar Bone Loss] explode all 
trees   1249 
2.  FT ("alveolar bone loss*" or "alveolar resorption*" or 
"alveolar process atroph*" or "periodontal bone loss*" 
or "tooth supporting bone*" or "dental bone 
loss*"):ti,ab,kw  1376 
3.   1 OR 2  1376 
4.  Mesh  MeSH descriptor: [Internal Fixators] explode all trees   1657 
5.  FT ("Internal fixator*" or "short length fixator*" or "short 
implants"):ti,ab,kw   176 
6.   4 OR 5  1823 
7.   3 AND 6  42 
8.  Mesh  MeSH  descriptor: [Costs and Cost Analysis] explode 
all trees  OR MeSH descriptor: [Markov Chains] 
explode all trees  OR MeSH descriptor: [Computer 
Simulation] explode all trees  OR MeSH descriptor: 
[Quality -Adjusted Life Years] explode all trees  OR 
trees  OR MeSH descriptor: [Economics, Dental] 
explode all trees  OR MeSH descriptor: [Fees, Dental] 
explode all trees  OR MeSH descriptor: [Resource 
Allocation] explode all trees  12245 
9.  FT (cost* OR economic* OR resource*):ti OR ("cost 
"resource utilization" OR "mar kov chain*" OR 
"burden"):ti,ab,kw  60882 
153 10.   8 OR 9  63608 
11.   7 AND 10  0 
**)  
CDSR =  The Cochra ne Database of Systematic Reviews   
 **)  
De fetmarkerade referenserna finns  nedsparade   
 
154 46 
Tillstånd: Nyinstallerad fixtur vid partiell eller total 
Åtgärd: Direktbelastning  
Tre studier som bedömer åtgärdens kostnadseffektivitet identifierades vid litte-
ratursökningen. 
Den systematiska översikten avseende metodens kliniska effekter har inte 
kunnat påvisa någon förbättring för direktbelastning jämfört med konventionell belastning, snarare en något högre risk för implantatförlust. Tre studier som b e-
räknar kostnaden för de olika alternativen har identifierats, varav två påvisar högre kostnad för direktbelastning [1, 2] och en liknande kostnad för de två al-ternativen  [3]. I dagsläget förefaller därmed direktbelast ning inte som kostnads-
effektiv.  
 Socialstyrelsen bedömer att åtgärden innebär en hög kostnad per vunnen ef-
fekt  vid det aktuella tillståndet.  
1. Alfadda, SA, Attard, NJ. A cost analysis of a long- term prospective study 
of patients treated with immediately loaded implant-supported mandibular 
overdentures. Clinical implant dentistry and related research. 2017; 
19(5):944-51. 
2. Attard, NJ, Laporte, A, Locker, D, Zarb, GA. A prospective study on 
immediate loading of implants with mandibular overdentures: patient-
mediated and economic outcomes. The International journal of 
prosthodontics. 2006; 19(1):67-73. 
3. Alfadda, SA, Furzer, JE. Cost minimization analysis of a long- term 
randomized clinical trial of patients treated with immediately loaded implant-supported fixed prosthesis. Clinical implant dentistry and related 
research. 2017; 19(6):1068-73. 
 Databas: PubMed Databasleverantör: NLM Datum: 2020 -11-04 Ämne: Vilken effekt har 
direktbelastning jmf med att ha en inläkningsperiod på konstruktionsöverlevnad när en person 
ska genomgå fixturinstallation? Hälsoekonomisk sökning.  
1.  Mesh/  
FT "Dental Implantation, Endosseous"[Majr:NoExp] OR 
"Dental Implants"[Majr ] OR dental implant*[tiab] OR 
implant -supported[tiab] OR fixture*[tiab] OR 
fixator*[tiab]  43 886  
2.  Mesh/  
FT "Immediate Dental Implant Loading"[Mesh] OR early 
dental implant loading[tiab] OR immediate 
loading[tiab] OR immediate load dental 
implant[tiab] OR early loading[tiab] OR ((loading[ti] 3 215  
155 OR loaded[ti]) AND (immediate[ti] OR early[ti])) OR 
immediately loaded[ tiab]  
3.  Mesh/  
FT “Survival Analysis"[Mesh:NoExp] OR "Survival 
Rate"[Mesh] OR "Dental Restoration Failure"[Mesh] 
OR "Prosthesis Failure"[Mesh] OR “Prognosis”[Mesh] 
OR “Treatment Outcome”[Mesh] OR "Follow -Up 
Studies"[Mesh] OR "Longitudinal Studies"[Mesh] OR 
"Prospective Stud ies"[Mesh] OR survival rate[tiab] OR 
failure[tiab] OR success*[tiab] OR outcome*[tiab] OR 
implant prognos*[tiab] OR 5 years[tiab] OR follow -
up*[tiab] OR logitudinal[tiab] OR long -term[tiab] OR 
longterm[tiab] OR followup*[tiab]  5 826 328  
4.   1 AND 2 AND 3 N OT Immediate placement[ti]  
English  1 821  
5.  Mesh/  
FT "Costs and Cost Analysis"[Mesh] OR "Markov 
OR burden[tiab]  1 311 237  
6.   4 AND 5  47 
7.     
 
Databas: PubMed Databasleverantör: NLM Datum: 2020 -11-04 Ämne: Vilken effekt har 
1.  Mesh/  
2.  Mesh/  
dental implant loading[tiab] OR immediate loading[tiab] OR immediate load dental implant[tiab] OR early loading[tiab] OR ((loading[ti] 
OR loaded[ti]) AND (immediate[ti] OR early[ti])) OR 
immediately loaded[tiab]  3 215  
3.  Mesh/  
Rate"[Mesh] OR "Dental R estoration Failure"[Mesh] 
"Prospective Studies"[Mesh] OR survival rate[tiab] OR 
implant prognos*[tiab] OR 5 years[tiab] OR follow -5 826 328  
156 up*[tiab] OR logitudinal[tiab] OR long -term[tiab] OR 
longterm[tiab] OR followup*[tiab]  
4.   1 AND 2 AND 3 NOT Immediate placement[ti]  
5.  Mesh/  
resource*[ti] OR financ*[tiab]  OR pric*[ti] OR 
6.   4 AND 5  47 
7.     
**)  
CDSR =  The Cochrane Database of Systematic Reviews   
EED = NHS Economic Evaluation Databas e  
 
157 105 
implantatoperation i överkäken vid partiell tandlöshet , 
vuxna  
Åtgärden kort implantatlängd innebär en lägre kostnad jämfört med benaug-
mentation och installation av längre implantat. Den systematiska översikten på-
visade i princip likvärdiga kliniska resultat, men färre postkirurgiska reaktioner. Därmed är åtgärden att betrakta som kostnadseffektiv. 
Databas:  Cochrane L ibrary  Databasleverantör:  Wiley    
Datum:  2020 -08-25  
Ämne:  Rad 45 /105  Hälsoekonomi.  Vilken effekt har kort fixturlängd jmf med  benaugmentat-
ion med implantatbehandling på konstruktionsöverlevnad och livskvalitet  vid begränsad 
bentillgång vid fixturoperation?   
1.   Mesh   MeSH  descriptor: [Alveolar Bone Loss] explode all trees    1249   
2.   FT  ("alveolar bone loss*" or "alveolar resorption*" or "alveo-
lar process  atroph*" or "periodontal bone loss*" or "tooth 
supporting bone*" or "dental bone loss*"):ti,ab,kw   1376   
3.     1 OR 2   1376   
4.   Mesh   MeSH  descriptor: [Internal Fixators] explode all trees    1657   
5.   FT  ("Internal fixator*" or "short length fixator*" or "short im-
plants"):ti,ab,kw    176  
6.     4 OR 5   1823   
7.     3 AND 6   42  
8.   Mesh   MeSH  descriptor: [Costs and Cost Analysis] explode all 
trees  OR MeSH  descriptor: [Markov Chains] explode all 
trees  OR MeSH  descriptor: [Computer Simulation] ex-
plode all trees  OR MeSH  descriptor: [Quality -Adjusted 
Life Years] explode all trees  OR MeSH  descriptor: [Mod-
els, Economic] explode all trees  OR MeSH  descriptor: 
[Economics, Dental] explode all 
trees  OR MeSH  descriptor: [Fees, Dental] explode all 
trees  OR MeSH  descriptor: [Resource Allocation ] ex-
plode all trees   12245   
9.   FT  (cost* OR economic* OR resource*):ti  OR ("cost analysis" 
"budget impact OR  financ *" OR "willingness to pay" OR 60882   
158 "resource  utilisation" OR "resource utilization" OR "mar-
kov chain*" OR "burden"):ti,ab,kw   
10.     8 OR 9   63608   
11.     7 AND 10   0  
*) MeSH  = Medical  subject headings  (fastställda ämnesord i  Medline/ PubMed, som även an-
 
Databas:  PubMed  Databasleverantör:  NLM Datum:  2020 -08-25  
bentillgång vid fixturoperation?    
    PubMed:     
1.   Mesh    "Alveolar Bone Loss"[Mesh]    10,268   
2.   FT  alveolar bone loss*[tiab] OR alveolar resorption*[tiab] OR 
alveolar process  atroph*[tiab] OR periodontal bone 
loss*[tiab]  OR tooth supporting bone*[tiab] OR dental 
bone loss*[tiab]    7,958   
3.     1 OR 2   14,562   
4.   Mesh   "Internal Fixators/methods"[Mesh]    6  
5.   FT  Internal fixator*[tiab] OR short length fixator*[tiab] OR short 
implants[tiab]    1,164   
6.     4 OR 5   1,170   
7.     3 AND 6   205  
8.     "Costs and Cost Analysis"[Mesh]  OR "Markov Chains"[Mesh] 
Years"[Mesh]  OR "Models, Economic"[Mesh] OR "Econom-
ics, Dental"[Mesh]  OR "Fees, Dental"[Mesh]  OR "Resource 
Allocation"[Mesh]  OR "economics"[Subheading]  OR 
cost*[ti] OR cost analysis[tiab] OR cost benefit[tiab] OR 
cost effective*[t iab] OR cost control[tiab]  OR utilit*[tiab]  or 
pact[tiab]  OR resource*[ti] OR financ*[tiab] OR  pric*[ti]  OR 
willingness to pay[tiab] OR resource  utilisation[tiab] OR re-
source util ization[tiab]  OR markov  chain*[tiab] OR bur-
den[tiab]   1,356,755   
9.     7 AND 8   7  
PubMed:   
- alla MeSH -indexerade artik lar (medline[sb])   
159 107 
implantatoperation i överkäken , vuxna  
Åtgärd: Tvåstegsbehandling:  benaugmentation med 
läkningsperiod före implantatinstallation  
Det saknas evidens avseende åtgärdens effekt, men  det finns konsensus. Kon-
sensus påvisar att vid begränsad bentillgång vid implantatoperation i överkäken 
resulterar tvåstegsbehandling, jämfört med enstegsbehandling, i en lägre risk för implantatförlust . Det fö refaller därför som att tvåstegsbehandling har en 
högre lyckandefrekvens och är kostnadseffektiv jämfört med enstegsbehand-ling.    
Underlag för bedö mning  
renhet. Den hälsoekonomiska bedömningen baseras på en skatt ning av åtgär-
 
160 108 
Tillstånd: Begränsad bentillgång vid fixturoperation i 
överkäken, vuxna  
Åtgärd: Sinuslyft utan autologt ben eller 
benersättningsmaterial    
Det saknas evidens avseende åtgärdens effekt, men konsensus har nåtts avse-
ende effekt en. Enligt konsensus ger sinusly ft utan autologt ben eller benersätt-
ningsmaterial en likvärdig implantatöverlevnad och en lägre risk för komplikat-ioner. Det är dock i dagsläget svårt att avgöra i vilken omfattning detta påverkar kostnadseffektiviteten, m en åtgärden innebär att antalet behandlingstillfällen 
minskar då patienten undviker den benaugmenterande behandlingen.   
 
161 112 
Åtgärd: Konventionell belastning  
Den systematiska översikten avseende den konventionella belastningens kli-
niska effekter redovisar en likvärdig eller något lägre risk för implantatförlust jämfört med direktbelastning. Tre studier som beräknar kostnaden för konvent-ionell och direkt belastning har identifierats , varav två påvisar en lägre kos tnad 
för konventionell belastning [1, 2] och en studie visar på en liknande kos tnad 
för de två alternativen [3]. 
Underlag för  bedömning  
1. Alfadda , SA, Attard, NJ. A cost analysis of a long- term prospective study 
Sök
nr Termtyp 
1  Mesh/  
FT "Dental Implantation, Endosseous"[Majr:NoExp] OR "Dental 
Implants"[Majr ] OR dental implant*[tiab] OR implant -
supported[tiab] OR fixture*[tiab] OR fixator*[tiab]  43 886  
2  Mesh/  
dental implant loading[tiab ] OR immediate loading[tiab] 
OR immediate load dental implant[tiab] OR early loading[tiab] OR ((loading[ti] OR loaded[ti]) AND 
(immediate[ti] OR early[ti])) OR immediately loaded[tiab]  3 215  
162 3  Mesh/  
FT “Survival Analysis"[Mesh:NoExp] OR "Survival Rate"[Mesh] 
OR "Dental Restoration Failure"[Mesh] OR "Prosthesis 
Failure"[Mesh] OR “Prognosis”[Mesh] OR “Treatment 
Outcome”[Mesh] OR "Follow -Up Studies"[Mesh] OR 
"Longitudinal Studies"[Mesh] OR "Prospective Stud ies"[Mesh] 
OR survival rate[tiab] OR failure[tiab] OR success*[tiab] OR 
outcome*[tiab] OR implant prognos*[tiab] OR 5 years[tiab] 
OR follow -up*[tiab] OR logitudinal[tiab] OR long -term[tiab] 
OR longterm[tiab] OR followup*[tiab]  5 826 328  
4   1 AND 2 AND 3 N OT Immediate placement[ti]  
5  Mesh/  
"Resource Allocation"[Mesh] OR "economics"[Subheading] 
OR cost*[ti] OR cost analysis[tiab] OR cost benefit[tiab] OR 
cost effective*[tiab] OR cost control[tiab] OR utilit*[ tiab] or 
markov chain*[tiab] O R burden[tiab]  1 311 237  
6   4 AND 5  47 
7     
 
Databas: PubMed Databasleverantör: NLM Datum: 2020 -11-04 
Ämne: Vilken effekt har direktbelastning jmf med att ha en inläkningsperiod på 
konstruktionsöverlevnad när en person ska genomgå fixturinstallation? Hälsoekonomisk 
sökning.  
1.  Mesh/  
implant -supported[tiab] OR fixture*[tiab] OR fixator*[tiab]  43 886  
2.  Mesh/  
FT "Immediate Dental Implant Loading"[Mesh] OR early dental implant loading[tiab] OR immediate loading[tiab] OR immediate load dental implant[tiab] OR early loading[tiab] OR ((loading[ti] OR loaded[ti]) AND 
3.  Mesh/  
"Longitudinal Studies"[Mesh] OR "Prospective 
Stud ies"[Mesh] OR survival rate[tiab] OR failure[tiab] OR 
success*[tiab] OR outcome*[tiab] OR implant 
prognos*[tiab] OR 5 years[tiab] OR follow -up*[tiab] OR 
logitudinal[tiab] OR long -term[tiab] OR longterm[tiab] OR 
followup*[tiab]  5 826 328  
5.  Mesh/  
Chains"[Mesh] OR "Computer Simulation"[Mesh] OR 1 311 237  
163 "Quality -Adjusted Life Years"[Mesh]  OR "Models, 
"economics"[Subheading] OR cost*[ti] OR cost 
OR markov chain*[tiab] O R burden[tiab]  
6.   4 AND 5  47 
7.     
**)  
DARE = Databas e of Abstracts of Reviews of Effects   
 
164 115 
Tillstånd: Enskild tand som ska extraheras och ersättas 
med tandimplantat , vuxna  
Åtgärd: Tandutdragning och installation av 
tandimplantat vid samma behandlingstillfälle  
Åtgärden tandutdragning och installation av tandimplantat vid samma be-
handlingstillfälle skulle kunna spara viss tid och därmed resurser, både för kli-
niken och för patienten. Men eftersom s tudier har visat att detta leder till högre 
risk för implantatförlust så är det i medeltal inte troligt att det är kostnadsbespa-rande på längre sikt. 
vunnen effekt vid det aktuell a tillståndet.  
Databas: PubMed Databasleverantör: NLM Datum: 2022 -04-21 
Ämne: Tandutdragning och installation av implantat vid samma behandlingstillfälle. 
1.  Mesh/FT  "Dental Implants"[Mesh] AND immediat*[tiab]  3864  
2.  FT Immediate implant placement[tiab] OR immediately 
placed implant*[tiab] OR (type 1[tiab] implant placement[tiab]) OR implants placed 
immediately[tiab] OR implant placed 
immediately[tiab] OR (implant*[ti] immediat*[ti] 
placement[ti])  1503 
3.   1 OR 2  4467 
4.  Mesh/FT  (Tooth extraction[Mesh] OR tooth extraction[tiab] 
OR extraction socket*[tiab] OR implant survival[tiab]  
OR (tooth[ti] extract*[ti]))  27682  
5.   3 AND 4  1563 
6.   "Costs and Cost Analysis"[Mesh] OR "Markov Chains"[Mesh] OR "Computer Simulation"[Mesh] OR "Quality -Adjusted Life Years"[Mesh] OR "Models, 
effective*[t iab] OR cost control[tiab] OR utilit*[tiab] 
willingness to pay[tiab] OR resource utilisation[tiab] 1539526 
165 OR resource util ization[tiab] OR markov chain*[tiab] 
7.   5 AND 6  22 
PubMed:  
söks, de mer specifika, underordnade termerna utesluts. MAJR = MeSH Major Topic (termen be-skriver det huvudsakliga innehållet i artikeln). SB = PubMeds filter för: systematiska, översikter (systematic[sb]), alla MeSH -indexerade artikla r (medline[sb]). FT = Fritextterm/er. tiab= sökning i 
term  
 
Databas: Cochrane Library Databasleverantör: Wiley Datum: 2022 -04-21 
1.  Mesh/FT  MeSH descriptor: [Dental Implants] explode all trees  
AND (immediat*):ti  236 
2.  FT (“Immediate implant placement” OR “immediately placed implant*” OR “type 1 implant placement” OR “implants placed immediately” OR “implant placed immediately”):ti OR (“Immediate implant 
placement” OR “immediately placed implant*” OR 
“type 1 implant placement” OR “implants placed immediately” OR “implant placed immediately”):ab  
OR (implant* immediat* placement):ti  281 
3.   1 OR 2  476 
4.  Mesh/FT  MeSH descriptor: [Tooth Extraction] explode all trees 
OR 
(“tooth extraction” OR “extraction socket*” OR “implant survival”):ti OR (“tooth extraction” OR 
“extraction socket*” OR “implant survival”):ab  
OR (tooth AND  extract*):ti  1955  
5.  Mesh/FT MeSH descriptor: [Costs and Cost Analysis] explode 
plode all trees OR MeSH  descriptor: [Computer Simu-
descriptor: [Models, Economic] explode all trees OR 
MeSH descriptor: [Economics, Dental] explode all 
trees OR MeSH descriptor: [Resource Allocation] ex-
plode all trees OR (economic* OR cost* OR re-
source* OR pric*):ti OR (“cost analysis” OR “cost ben-
efit” OR “cost effective*” OR “cost control” OR utilit* 
OR QALY OR “quality adjusted life year*” OR 
“budget impact” OR financ* OR “will ingness to pay” 
OR “resource utilization” OR “resource utilization” OR 
“markov chain*” OR burden):ti,ab,kw  
 81481 
6.   3 AND 4 AND 5  2 
*) MeSH = Medical subject headings (fastställda ämnesord i Medline/PubMed, som även an-vänds i Cochrane library). Explode = Termen söks inklusive de mer specifika termerna som finns underordnade. This term only = Endast den termen söks, de mer specifika, underordnade ter-merna utesluts. Qualifier = aspekt av ämnet. FT/TI, AB, KW = Fritextterm/er – sökning i f älten för 
**) CDSR = The Cochrane Database of Systematic Reviews. DARE = Database of Abstracts of Reviews of Effects. HTA = Health Technology Assessment Database. EED = NHS Economic Evalu-ation Database. Central = Cochrane Central  Register of Controlled Trials.  
166 Bettavvikelser  
Korrigering av bettavvikelser med ortodontisk apparatur hos vuxna ger en mått-
lig till mycket hög kostnad per vunnen effekt. Exempelvis bedöms behandling 
med ortodontisk appara tur för reduktion av överbett, korrigering av frontal in-
vertering och luckslutning av entandsluckor i frontsegentent ge en måttlig kost-
nad per vunnen effekt.  
F11.1  
Tillstånd: Trångställning med displacering av tänder , 
vuxna  
Åtgärd: Korrigering med ortodontisk apparatur  
Kostnaden för en korrigering med fast ortodontisk  apparatur för vuxna, inklu-
sive undersökning, har i referensprislistan beräknats till  11 000–40 000  
000 kronor  hos specialistklinik, beroende på  under  hur lång tid behandlingen 
pågår  och om en eller två käkar behandlas.  Behandlingen antas ha en hög lyck-
andefrekvens. Åtgärden har generellt en god effekt och därmed bedöms kostna-
den per vunnen effekt som måttlig. Däremot är k ostnadseffektiviteten  jämfört 
med annan ortodontisk apparatur (lingualt placerad fast apparatur och upplinje-
ringsskena)  inte bedömbar .  
det saknas evidens för åtgärdens effekt  som istället  baseras på en expertgrupps-
bedömning . Den hälsoekonomiska bedömningen baseras på en skattning av åt-
gärdens kostn ad i relation till dess effekt.  
 
167 Referenser  
 
1. Mejare, I, Kallestal, C, Stenlund, H, Johansson, H. Caries development 
from 11 to 22 years of age: a prospective radiographic study. Prevalence and distribution. Caries Res. 1998; 32(1):10-6. 
2. SBU. Att förebygga karies. En systematisk litteraturöversikt. Stockholm: Statens beredning för medicinsk utvärdering (SBU); 2002. SBU-rapport nr 
161. ISBN 91-87890-81- X. 
3. SBU. Kronisk parodont it - prevention, diagnostik och behandling. En 
systematisk litteraturöversikt. Stockholm: Statens beredning för medicinsk utvärdering (SBU); 2004. SBU-rapport nr 169. ISBN 91-87890-96-8. 
 
168 Bilaga 1: Systematisk 
litteraturöversikt  2011 
En systematisk litteraturöversikt utfördes 2009 som ämnade granska det hälsoe-
konomiska vetenskapliga underlaget för de sju riktlinjeområdena i Nationella riktlinjerna för vuxentandvård från 2011. Denna litteraturöversikt har inte upp-daterats vid revideringen 2021, men bedöms bidra med värdefull information 
för de redovisade slutsatserna om bedömning av kostnadseffektivitet för flerta-let av de rekommendationerna som togs fram 2011 och som fortfarande är aktu-ella 
För den hälsoekonomiska litteraturöversikten har de sökstrategier  som
 an-
vändes för riktlinjeområdena kompletterats med hälsoekonomiska söktermer. Relevanta hälsoekonomiska studier presenteras nedan. Området metoder för be-teendepåverkan (patientundervisning) ingår i områdena karies och sjukdomar i vävn ader kring tänder och tandimplantat och redovisas inte separat. Sökstrate-
gierna för litteraturöversikterna presenteras även. 
Karies  
I rapporten ”Att förebygga karies” (SBU 2002) inkluderas huvudsakligen stu-dier med barn och ungdomar, dvs. en annan målgrupp än den som de nationella riktlinjerna avser. De studier som inkluderade ungdomar med permanenta tän-der torde dock ha en viss giltighet även för vuxna. Förebyggande insatser för-väntades innebära framtida besparingar inom tandvården men det saknades ve-tensk apligt underlag för att visa detta.  
Genomgående gäller att de inkluderade empiriska studierna inte värderade ett 
minskat antal kariesfall, i form av det ekonomiska värdet av framtida förhind-rade kariesfyllningar. Patienternas betalningsvilja för att undvika karies i tän-derna fanns heller inte studerat. 
En uppdatering av den hälsoekonomiska litteratursökning som gjordes för 
SBU–rapporten utfördes för riktlinjearbetet 2008-02-25, med samma sökter-
mer. 
Resultat av uppdaterad litteratursökning 
Olika former av kariesprevention studeras i en svensk prospektiv studie (Oscarson 2003). Av de inkluderade tolvåringarna hamnade ungefär 35 procent i den bedömda högriskgruppen, och de fördelades slumpvis i fyra olika prevent-ionsformer på 26 olika tandvårdskliniker. En grupp avsåg enbart tandborstning och de övriga grupperna avsåg ytterligare tre metoder utöver tandborstning: flu-ortabletter, fluorlackning samt en individuell prevention. Kostnadsberäkningen görs från ett samhällsperspektiv och inkluderar, förutom tandvårdens direkta kostnader, värdet av barnens och föräldrarnas tid för tandvårdsbesöket och kostnader för transporter i anslutning till tandvårdsbesöket. Alternativet fluor-
169 lackning var den mest kostnadseffektiva strategin och medförde en minskad fö-
rekomst av karies  (mätt som DeMFS -inkluderar också emaljkaries) motsva-
rande 1,1 yta, och innebar en kostnadsreducering motsvarande 433 kr per barn. 
Tandvårdskostnaderna under hela livet skattades ur ett tandvårdsperspektiv i 
en modellstudie från Tyskland (Splieth 2008). I en prognosmodell jämfördes det förväntade utfallet av befolkningens tandvårdsbehov med respektive utan en förebyggande behandling med fluor. Sju olika strategier med fluorbehandling prövades i modelleringen. 
Kostnaderna redovisas för olika strategier inom den förebyggande tandvår-
den, likaså kostnaderna för fyllningar, tandlossning, tandkronor och tandbroar (däremot inte implantat). Samtliga fluorstrategier gav lägre livstidskostnader än strategin utan fluor. Kombinationen fluorsalt + fluortandkräm + fluorge l (i 
hemmet) beräknades vara den mest kostnadseffektiva strategin. Användning av fluortandkräm förbättrade avsevärt det ekonomiska utfallet. Modellens långa tidshorisont – hela levnadstiden – utgör en stor osäkerhet. 
I en amerikansk studie som presenteras som en praxisrapport jämförs utfallet 
av fissurförseglingar hos skolbarn i lägre socioekonomiska grupper med mot-svarande skolbarn utan fissurförseglingar (Zabos 2002). Fem år efter fissurför-seglingarna jämfördes resultatet i form av DMFT (decayed, missed a nd filled 
teeth) för respektive grupp. Den diskonterade femårskostnaden för 30 skolbarn uppgick till 1 720 dollar för gruppen med fissurförseglingar, jämfört med 2 100 dollar för dem utan fissurförseglingar, dvs. en besparing. Studiens design sak-nar randomisering, och av ursprungligen 54 barn med fissurförseglingar har man kunnat inkludera 30, vilket innebär att bortfallet var 44 procent. Studien kan betraktas som ett exempel på vad man möjligen kan uppnå i praxis, men studiens design ger inga förutsättningar för några slutsatser i övrigt.  
En studie av betalningsviljan genomfördes i ett svenskt landsting (Oscarson 
2006). Syftet var att göra en kostnads- och intäktsanalys (”cost -benefit”) och 
jämföra årskostnaden för ett preventionsprogram för karies med vad man var villig att betala för att delta i programmet. Totalt deltog 82 individer som var 19 år gamla i en fall - och kontrollstudie, fördelade på två grupper: en med låg risk 
för karies och en med hög. 
CV-metoden (”contingent valuation method”) användes för beräkning av be-
talningsviljan och värdet av effekten översteg kostnaden, vilket innebär att indi-viderna i de båda grupperna ansåg att nyttan av programmet översteg summan de var villiga att betala. Författarna ansåg dock att ytterligare stu dier med fler 
deltagare bör göras för att verifiera detta resultat. Studien är av intresse ef-tersom den visar att betalningsviljan för prevention kan vara högre än kostna-den för preventionsprogrammet. 
Ett kariespreventionsprogram introducerades för barn och ungdomar i åldern 
1–19 år i Värmlands läns landsting år 1979 (Axelsson 2006). Artikeln redovisar en genomgång av risken för karies i olika åldersgrupper och vilka åtgärder som kan vidtas. Med utgångspunkt från olika riskfaktorer i respektive åldersgrupp har riktlinjer utarbetats för individer med olika grad av risk. Effekten av pro-grammet har utvärderats årligen och omfattar nästan 100 procent av samtliga i åldern 3–19 år. Kariesprevalensen är lägst i Sverige och kostnaden per individ är cirka 10 procent lägre per individ. 
170 Griffin m.fl. (2002) har utifrån ett samhällsperspektiv skattat kostnaden per 
förhindrad karierad tandyta på förstamolarens tuggytor genom en modell för tre 
olika förseglingsstrategier: försegla alla, försegla barn med risk eller ingen för-
segling. Modellens tidshorisont är nio år. Kostnaden för screening av risken an-ses försumbar och är därför satt till 0 kr. Förseglingar av tänder hos barn med en förhöjd risk för karies dominerade över de andra strategierna (lägre kostnad och bättre effekt). Vid vissa situationer kan försegling  av alla barns tänder vara dominant. 
Bhuridej m.fl. (2007) har beräknat kostnaden per vunnet QATY (”quality ad-
justed tooth years”) för försegling av den första permanenta kindtanden (mola-ren) på sexåringar i Iowa. Studien är en r etrospektiv kohortstudie som inklude-
rade 2 132 barn som följdes upp i fyra år. Förseglingarna förbättrade den totala effekten efter fyra år (mätt i QATY). Kostnadseffektskvoterna varierade från cirka 200 till 500 dollar per QATY (omräknat från studiens resultat). Förfat-tarna anser att metoden är kostnadseffektiv men att värdet av en QATY är svår-bedömd. 
Hawkins m.fl. (2004) har jämfört behandling med fluoriderat skum och 
fluorlack. Studien jämförde tidsåtgången för respektive intervention, eventuell smärta för patienterna samt de direkta kostnaderna för de olika meto derna. Stu-
dien använde sig av tillgängl iga patienter, vilket är en svaghet med studien ef-
tersom det betyder att patienterna inte var randomiserade. Ytterligare en svag-het är att det inte framgår hur många patienter som behandlades med respektive metod. Resultatet visade att fluorlackningar inne bar kortare behandlingstider, 
mindre smärta samt lägre kostnader. Utifrån detta resultat skulle lackning där-för kunna sägas dominera över skum. På grund av svagheterna i studiedesignen måste dock resultatet tolkas med stor försiktighet.  
Bordoni m.fl. (2005) har studerat ett tandhälsoprogram till skolbarn i Buenos 
Aires. De barn som ingick i programmet fick regelbunden tandvård under tre år och jämfördes med en liknande grupp barn som inte fick någon behandling. Jämförelsen är främst i form av en kostnadsberäkning, där antalet ingrepp och behandlingar kostnadsberäknades. 
Totalt ingick 1 176 barn i studien. Tandhälsan förbättrades mer hos de barn 
som var med i programmet jämfört med kontrollgruppen, och tandhälsopro-grammet innebar även lägre kostnader. Studien är av god kvalitet men överför-barheten till svenska förhållanden är svår att bedöma. 
Kervanto-Seppälä m.fl. (2000) har studerat fissurförseglingar med glasjo-
nomer jämfört med resinbaserade förseglingar hos ungdomar. Totalt inkludera-des 943 ungdomar, men i den här delstudien studerades förseglingar på 140 tän-der. Ingen uppföljning gjordes, utan det är endast tidsåtgången för förseglingarna som studerades. Eftersom det tog längre tid att försegla en tand med glasjonomer ansågs den metoden inte vara kostnadseffektiv. Förutom tid saknas alternativa utfallsmått.  
Brazelli m.fl. (2006) har gjort en omfattande systematisk litteraturgenom-
gång av effektiviteten och kostnadseffektiviteten av ozonbehandlingar för ock-lusal fissurkaries och begynnande rotkaries. Det är en modellstudie över fem år med ett sjukvårdsperspektiv, där kostnaden för ozonbehandlingen beräknas. Be-
171 räkningen visar att en ozonbehandling i kombination med en standardbehand-
ling kostade mer än enbart standardbehandlingen för ocklusal fissurkaries, men 
mindre än enbart standardbehandlingen för begynnande rotkaries. 
Slutsats  
Det vetenskapliga underlaget är otillräckligt för att kunna bedöma kostnadsef-
fektiviteten av de granskade preventionsmetoderna. 
Sjukdomar i vävnader kring tänder och 
tandimplantat  
En systematisk litteraturgranskning av kostnadseffektiviteten för rutinmässiga 
kontroller för prevention av parodontit inkluderade sammanlagt 27 studier, varav majoriteten var tvärsnittsstudier och retrospektiva studier (Davenport 2003). Litteraturgranskningen ingår i serien Health Technology Assessment (HTA) för den brittiska myndigheten National Health Services (NHS). Mer än 28 000 patienter ingick i de inkluderade empiriska studierna, men resultaten var mycket heterogena. Författarnas slutsats från de empir iska studierna är att det 
på grund av få och heterogena studier saknas något vetenskapligt stöd för sex-månaderskontroller av parodontit hos barn och vuxna. Modelleringar med an-vändande av epidemiologiska data och kostnadsdata från Storbritannien visar en förbättrad kostnadseffektivitet vid längre revisionsintervall än var sjätte må-
nad. Det visas också av modelleringen att kostnadseffektiviteten varierar mellan olika riskgrupper. 
En kanadensisk studie av betalningsviljan för bedövningsmedel i form av en 
gel jämförde preferenserna hos tandvårdspatienter med parodontit och preferen-serna hos allmänheten (Matthews 2002). De förra fick ange betalningsviljan per besök och de senare som en tänkt försäkringspremie per månad. Alternativen presenterades för deltagarna i studien i form av algoritmer (beslutsträd). Fyra av fem föredrog bedövningsgel jämfört med en spruta eller ingen bedövning. Bland patienterna med parodontit angav majoriteten en betalningsvilja på 10 dollar per besök. Allmänhetens betalningsvilja uttryckt som en försäkringspre-mie motsvarade 2 dollar. 
Slutsats  
Det vetenskapliga underlaget är otillräckligt för att kunna bedöma kostnadsef-fektiviteten av behandlingar vid sjukdomar kring tänder och tandimplantat. 
Sjukdomar i tandpulpan och de 
periradikulära vä vnaderna  
I en beslutsmodell som är tillämpad på svenska kostnadsdata analyserades alter-
nativa strategier för uppföljning av utförda endodontiska behandlingar (Reit 1987). En strategi innebar uppföljningar av samtliga patienter efter fyra år om inga symtom förelåg före dess. En andra strategi innebar uppföljningar efter ett år och ytterligare uppföljningar efter tre år av dem som hade kliniska symtom 
172 under år ett. Uppgifterna om sensitivitet och specificitet hämtades från publice-
rade studier. Den kostnadseffektiva strategin var uppföljningar efter ett år. 
En amerikansk beslutsanalys avsåg att besvara två frågeställningar (Ma-
ryniuk 1990): 
• Vad är kostnaden respektive nyttan av pulpaöverkappningar jämfört med pulpektomier och rotfyllningar? 
• När blir pulpaöverkappningar en kostnadseffektiv behandlingsstra-tegi jämfört med pulpektomier och  rotfyllningar? 
 Studien visar att endodontiska behandlingar inte ska användas rutinmässigt för tänder som inte har visat några symtom på en pulpainflammation.  
Slutsats  
Det vetensk apliga underlaget är otillräckligt för att kunna bedöma kostnadsef-
fektiviteten av  rotbehandlingar. 
Smärta och funktionsstörningar i mun, 
ansikte och käkar  
Vid en litteratursökning (2009-06-25) identifierades inga relevanta hälsoekono-
miska studier.  
Slutsats  
Det vetenskapliga underlaget är otillräckligt för att kunna bedöma kostnadsef-fektiviteten av behandlingar av smärta och funktionsstörningar i munnen, ansik-tet och  käkarna.  
Bett- och tandpositionsavvikelser  
SBU-rapporten ”Bettavvikelser och tandreglering i ett hälsoperspektiv” (SBU 2005) inkluderade huvudsakligen studier med barn och ungdomar medan mål-gruppen för de nationella riktlinjerna är vuxna. 
Vid litteratursökningen framkom ingen studie som motsvarade inklusionskri-
terierna och som analyserar och jämför de faktiska kostnaderna för ortodontiska behandlingar. En modellanalys visar att kostnaderna för fasta respektive avtag-bara apparaturer vid behandlingar av överbett inte skiljer sig åt. Avtagbara ap-paraturer innebär en lägre kostnad, men eftersom en stor del av patienterna får byta till en fast apparatur blir kostnaden för dem som från början använde fast apparatur lägre än om behandlingen påbörjas med en avtagbar apparatur. Räk-neexemplet visar att det är av stor vikt att man från början kan välja ut de pati-enter som är lämpliga för respektive metod. 
I riktlinjearbetet utfördes en kompletterande litteratursökning (2009-06- 25) men inga nya relevanta studier identifierades. 
Slutsats  
Det vetenskapliga underlaget är otillräckligt för att kunna bedöma kostnadsef-fektiviteten av behandlingar vid bett- och tandpositionsavvikelser. 
173  
Total och partiell tandlöshet  
En kanadensisk studie jämförde kostnaderna för fast protetik (implantatstödda 
broar) med kostnaderna för täckproteser (Attard 2003). De direkta och indire kta 
kostnaderna beräknades, och de senare definierade som en värdering av patient-tiden. Studien är en uppföljning över nio år av en tidigare prospektiv klinisk studie med 25 patienter. Kostnaden var drygt 7 000 kanadensiska dollar (cirka 51 000 kr) högre för fast protetik jämfört med en täckprotes, vilket innebär att täckproteser var den kostnadseffektiva metoden. 
En longitudinell kanadensisk studie jämförde fast protetik (implantatstödda 
broar) med täckproteser i fyra olika grupper (Attard 2005). Studien i dentifie-
rade även kostnaderna över tid för underhållet av proteserna. Den redovisade totala genomsnittskostnaden för initiala behandlingar plus underhåll var 11 492 kanadensiska dollar (cirka 88 000 kr) för fast protetik mot 9 660 dollar (cirka 74 000 kr) för täckproteser. Jämförelsen haltar något då kostnaden för fast pro-tetik avsåg en genomsnittlig uppföljning över 20,7 år mot 12,4 år för en täck-protes. 
Det finns en randomiserad studie med åtta års uppföljning som avser under-
hållskostnaderna för olika behandlingsalternativ med tre olika typer av fästen för täckproteser som är utförda på två respektive fyra implantat (Stoker 2007). Under den studerade perioden förelåg ingen signifikant skillnad mellan meto-derna i kostnaderna för underhållet. Den initiala kostnaden för behandlingen motsvarade mellan 71 och 78 procent av den totala kostnaden som redovisades vid uppföljning efter åtta år. 
Slutsats  
Det vetenskapliga underlaget är otillräckligt för att kunna bedöma kostnadsef-fektiviteten av behandlingar vid total och partiell tandlöshet. 
 
174  
 
Hälsoekonomiska studier identifierade vid litteratursökningen 
 
Författare 
År 
Land  Åtgärd  Studietyp  Ekonomisk 
analys  Antal 
patienter  Bortfall  Uppfölj -
ningstid  Effekt  Kommentar  
Attard  Fast protetik  Kontrollerad  Kostnads - 25 + 25  Inget  9 år Fast protetik Can$ 10  Kostnader för täck - 
2003  jämfört med  klinisk studie  minimerings -    748 jämfört med täck - protes signifikant  
Kanada  täckprotes   analys     protes Can$ 3 665  lägre (p = 0,01)  
        än fast protetik  
Attard  Fast protetik  Kontrollerad  Kostnads - 45 + 45  Inget  20,7 respektive  Fast protetik i under - Olika uppföljnings - 
2005  i underkäke  klinisk studie  analys    15,6 år  käke Can$ 11 492  tider 
Kanada  jämfört med       jämfört med täckpro -  
 täckprotes i       tes i underkäken Can$   
 underkäken       9 660   
Bhuridej  Försegling  Observations - Kostnads - 2 132 barn i  Saknas  4 år Förseglingar förbätt - Författarna anser att  
2007 USA  av perma - studie  effektanalys  Iowa (Medi -   rade nyttan efter 4 år.  metoden är kost - 
 nenta tänder   (QATY)  caid-   Kostnadseffekts - nadseffektiv. Dock  
    försäkrade)    kvoterna varierade  svårt att avgöra vad  
       från $ 36,7 till $ 97  0,19 QATY är värt.  
       per 0.19 QATY.   
Bordoni  Ett tandhäl - Kontrollerad  Kostnads - 1 176  Saknas  3 år Kostnaden för pro - Studien beräknar  
2005  soprogram  studie  beräkning     grammet var 1,5 till  kostnader och stude - 
Argentina  till skolbarn       7,5 gånger lägre än  rar effektmått sepa - 
       jämförelsealternativet.  rat. 
175  
   
År 
patienter  Bortfall  Uppfölj - 
Brazelli 
2006  
Storbritannien  Anv. av  
”HealOzo n
e” vid behandling 
av ocklusal 
fissurkaries 
och begyn- 
nande rot - 
karies  Systematisk 
litteratur - 
samman - 
ställning  En modell 
skapades för att studera 
möjliga kost - 
nadseffekts - 
kvoter  Modellstudie  Inte tillämp - 
bart 5 år HealOzone i kombina - 
tion med nuvarande 
behandling kostar mer 
än endast nuvarande 
behandling för ocklu - 
sal fissurkaries och 
begynnande rotkaries  
men mindre är enbart 
standardbehandling.  En egen modell 
skapades, men för - 
fattarna påpekar att 
det finns stor osä - 
kerhet angående den 
kliniska effektivite - 
ten. 
Davenport  Rutin - Systematisk  Kostnads - Samtliga inklu - Anges ej i den  Från tvärsnitt,  Inga slutsatser om  Väl dokumenterad  
2003  kontroller  litteratur - effektivitet,  derade empiris - systematiska  dvs. ej till - effekt pga. flertalet  systematisk littera - 
Storbritannien  med olika  granskning  såväl enligt  ka studier n =  litteratur - lämpbart till  tvärsnittsstudier, hete - turgenomgång. Av  
 frekvens   empiriska  > 28 639  granskningen  12 år  rogena studier och  inkluderade 29 stu - 
 som preven -  studier som     motstridiga resultat.  dier var 17 tvär - 
 tion mot   egen beräk -    Modellering visar att  snittsstudier, 5 retro - 
 parodontit   ning (Mar -    utglesning i tid av  spektiva, 4 prospek - 
   kov)    kontroller ger förbätt - tiva kohortstudier, 3  
       rad kostnads - var kontrollerade  
       effektivitet, jämfört  kohortstudier.  
       med var 6:e månad i   
       England.   
       Riskgrupper bör   
       främst fokuseras.   
176  
   
År 
Griffin  3 förseg - Modell  Kostnads - Modellstudie  Inte tillämp - 9 år Försegla barn med risk  Screeningkostnaden  
2002  lingsstrate -  effektivitet   bart  dominerade över de  bedömdes = 0  
USA  gier: förseg -      andra strategierna i   
 la alla, för -      basfallet. Vid vissa   
 segla barn       situationer kan förseg -  
 med risk,       ling av alla vara domi -  
 eller ingen       nant.   
 försegling         
Hawkins  Jämförelse  Jämförelse av  Kostnads - 256 Saknas  Ingen  Fluorlackning innebar  Studien gör ingen  
2004  mellan pro - kostnader  beräkning     kortare tider, mindre  beräkning av kost - 
Kanada &  fessionellt       smärta och lägre kost - nadseffektskvot.  
USA  applicerat       nader.  Tillgängliga patien - 
 fluorskum        ter används, vilket  
 med fluor -       sänker styrkan i  
 lack       resultatet.  
Kervanto - Försegling  Kontrollerad  Beräkning av  943 (varav  Saknas  Ingen  Det tog längre tid att  Denna studie är  
Seppälä  med glasjo - studie  tidsåtgång,  totalt 140    försegla en tand med  mycket bristfällig  
2000  nomer hos   relaterat till  tänder ingick)    glasjonomer jämfört  och säger endast lite  
Finland  ungdomar   kostnaden     med resinbaserad  om metodens kost - 
 omkring 13       försegling. Detta gör  nadseffektivitet.  
 år      att glasjonomer inte   
       anses kostnads -  
       effektiv.   
177  
   
År 
Maryniuk  Pulpaöver - Modellstudie  Kostnads - Modell  Inget bortfall - 1 år Utfall beroende på  Patientens tidsförlust  
1990  kappning   analys   enligt modell   sannolikheten för  eller smärta och  
USA  jämfört med       framgångsrik behand - obehag var inte  
 rotfyllning       ling inkluderade i model - 
       Vid lika sannolikhet  len. 
       medförde pulpaöver -  
       kappning lägst kost -  
       nad, $ 780.   
Matthews  Allmänhe - Enkät till all - Betalnings - 97 tandvårds - Inget  Inte relevant i  Tandvårdspatienter: 4  Väl redovisad metod  
2002  tens betal - mänheten med  vilja, presen - patienter och   samman - av 5 föredrog en be - och resultat.  
Kanada  ningsvilja  tillämpning av  terad som  196 slumpmäs -  hanget  dövningsgel jämfört  Studien sponsrad av  
 för ett nytt  en algoritm för  kostnad per  sigt valda från    med spruta.  industrin.  
 bedövnings - att mäta betal - besök resp.  allmänheten    Betalningsviljan mot -  
 medel  ningsvilja  månatlig     svarande $ 10.   
   försäkrings -    Hos allmänheten var   
   premie     betalningsviljan mot -  
       svarande  $ 2 per må -  
       nad för försäkring.   
Oscarson  Karies - Kontrollerad  Kostnads - 3 373 tolv - Under 4 år  4 år för pre - Fluorlackning gav 1,1  Opublicerade data  
2003  prevention i  studie med  effektivitet  åringar vid 26  totalt 146 av  ventions - färre ytor med karies  (år 2003) till grund  
Sverige  olika risk - slumpvis för - från samhälls - folktandvårds - 1 114 (13 %)  program  (DeMFS) och medför - för beräkning av  
 grupper av  delning på  perspektiv  kliniker förde -   de reducerad kostnad  kostnadsbesparing  
 tonåringar  olika preven -  lade   från tandvårds - resp.   
  tionsåtgärder   till olika    samhällsperspektiv.   
    preventions -     
    program      
178  
   
År 
Oscarson  Betalnings - Kostnads - Syftet var att  30 individer  18 % i båda  Uppskattad  Utfallet i både hög - Studien visade att  
2006  vilja i kom - intäktsanalys  jämföra betal - med hög karies - grupperna  kostnad för ett  och lågriskgrupperna  medverkande indivi - 
Sverige  bination  baserad på en  ningsviljan  förekomst och   års prevention  för karies visade att  der ansåg att nyttan  
 med CV - fall-kontroll - för att före - 52 utan    NSB > 0, dvs. att de  av prevention var  
 metoden, för  studie  bygga karies     förebyggande strategi - högre än kostnader - 
 kariespre -  för en låg -    erna föredrogs och det  na. Betalningsviljan  
 vention 19 -  och en     gällde från både tand - beror ofta av perso - 
 åringar med   högriskgrupp     vårds - och samhälls - nernas inkomst och  
 resp. utan   och beräkna     ekonomiskt perspek - frågan är hur 19 - 
 hög risk för   NSB (net     tiv. åringar kunde värde - 
 karies   social bene -     ra detta.  
   fit).      
Reit Strategier  Modellstudie  Kostnads - Modell  Inget bortfall  4 år Den kostnadseffektiva  Kostnad per procent  
1987  för uppfölj -  analys   enligt modell   strategin var uppfölj - ökning av sant posi - 
Sverige  ning efter       ning efter ett år.  tiva fall 2 709 kr  
 rotfyllning         
Splieth  Prognostisk  Markov - Kostnader för  Ålder 6 till 100  Följsamhet  Livslång  Olika fluor - Intressant modelle - 
2008  ekonomisk  kostnadsin - fyllningar,  år, räknat på en  ingår inte i   kombinationer gav  ring. Osäkerhet med  
Tyskland  modellering  täktsanalys,  tandförluster,  miljon invånare  modellen   bättre ekonomiskt  livstidsaspekt på  
 av livstids - baserad på  kronor och     utfall än behandling  effekter av fluor.  
 kostnader  studier från  broar     utan fluor.  Underskattad effekt  
 för karies - olika länder  Sju strategier     Kombinationen fluor - eftersom inplantat  
 behandling   med kombina -    salt + fluortandkräm +  inte ingår i modellen  
 samt skatta -  tioner av fluor     fluorgel var mest  och antalet extrak - 
 de effekter       kostnadseffektiv.  tioner kan förväntas  
 av karies -      Modellen visade på en  minska.  
 prevention       fyrfaldig reduktion av   
179  
   
 med fluor       kostnaderna.   
År 
Stoker  Täckprotes  Randomiserad  Underhålls - 36 + 36 + 37  4 respektive 0  8 år Kostnader efter 8 år  Kostnadsdifferenser  
2007  på två resp.  kontrollerad  kostnader för   respektive 3   var för implantat med  ej signifikanta  
Nederlän - fyra implan - studie  täckproteser   (samtliga   kulatt. € 997   
derna  tat . Tre   med olika   avlidna)   enkelbar € 961   
 typer av   fästen     trippelbar € 884   
 fästen (kul -        
 attachment         
 och två         
 olika bar -        
 konstruktio -        
 ner)        
Zabos  Fissurför - Praxisstudie  Kostnads - 30 + 30  Följsamhet  Fem år  Diskonterad kostnad  Liten studie, stort  
2002  segling i   intäktsanalys  Ursprungligen  varierar mel -  för 30 barn, $ 2 100  bortfall (44 %)  
USA  skolan för    54 behandlade  lan 53 och 92   utan fissurförsegling   
 barn från    barn i en skola,  % för olika   mot $ 1 720 med   
 lägre socio -   en annan skola  grupper   fissurförsegling   
 ekonomisk    utgjorde kon -     
 miljö jäm -   troll     
 fört med         
 barn som         
 inte fått         
180  
Dokumentation av litteratursökningen  
 
Biblioteket  
 
Pubmed 2008- 02-25 
Hälsoekonomi – karies & parodontit  
 
Söknr  Termtyp *)  Söktermer  Antal ref. **)  
1.  Dental Caries[MeSH] OR Preventive 
Dentistry[MeSH] OR Periodontal Diseases[MeSH] 
OR Dental Implants[MeSH]  98 598  
2.  Caries[tiab] OR Macula cariosa alba[tiab] OR Preventive Dentistry[tiab] OR periimplantitis[tiab] OR peri-implantitis[tiab] OR (mucositis[tiab] AND implants[tiab]) OR Periodontitis[tiab] OR 
gingivitis[tiab]  37 012  
3.  1 OR 2  105 618  
4.  "Costs and Cost Analysis"[MeSH:NoExp] OR Cost - 
Benefit Analysis[MeSH]  77 164  
5.  (Cost Effectiveness[tiab] OR Cost -Benefit 
Analysis[tiab]) NOT medline[SB]  1 053  
6.  4 OR 5  8 965  
7.  3 AND 6  574 
8.  7 AND Limits: Entrez Date from 2001, English, 
Danish, Norwegian, Swedish  117 
Implantit  
9.  Dental Implants[MeSH] OR periimplantitis[tiab] OR 
peri-implantitis[tiab]  8 951  
10.  "Costs and Cost Analysis"[MeSH:NoExp] OR Cost - 
Benefit Analysis[MeSH]  76 111  
11.  9 AND 10  38 
12.  11 AND Limits: English, Danish, Norwegian, Swedish 35 
 
Sökningen avser studier publicerade mellan 1966–2009 och exkluderade 
”experimental”, ”animal”, ”letters”, ”editorials” och ”short communica- tions” samt artiklar på andra språk än skandinaviska språk och engelska. 
Sökningen gjordes tillsammans med en informatiker. En sökning gjordes 
också i databasen OHE -HEED. Sökorden var ”orthodontics”, ”malocclu- 
sions” och ”economics”. 
Vid litteratursökningen framkom inte någon relevant hälsoekonomiskstu- 
die. 
181 Hälsoekonomi – bett - och tandpositionsavvikelser samt smärta 
och funktionsstörningar i mun, ansikte och käkar 
En uppdatering av den hälsoekonomiska litteratursökning som gjordes i 
Medline och OHE -HEED 1966–2005 (januari) för SBU -rapporten ”Bettav - 
vikelser och tandreglering i ett hälsoperspektiv” utfördes för riktlinjearbetet 2009-06-25. 
Exkluderade ord var ”experimental”, ”animal”, ”letters”, ”editorials” och 
”short communications” samt artiklar på andra språk än skandinaviska språk och engelska.  
Vid litteratursökningen fram till 2005 framkom inte någon relevant hälso - 
ekonomisk studie. 
 
PubMed – 2009 -06-25 
Söktermer och antal referenser  
"Costs and Cost Analysis"[Mesh] AND ("Craniomandibular Disor - 
ders"[Mesh] OR " Orthodontics"[Mesh:NoExp] OR "Orthodontic Appli - 
ances"[Mesh:NoExp] OR "Orthodontics, Corrective"[Mesh:NoExp] OR "Malocclusion"[Mesh]) NOT ("Case Reports "[Publication Type] OR Ab- normalities[TIAB] OR "Dental Caries/etiology"[Mesh] OR "Cleft Pal- ate"[Mes h] OR "Myofunctional Therapy"[Mesh] NOT down[TI]) 
– Antal ref. 157 
 
OHE-HEED – 2009- 06-25 
Söktermer och antal referenser 
“Craniomandibular Disorders” – Antal ref. 0 
Orthodontic* – Antal ref. 22 
Malocclusion – Antal ref. 9 
182 Referenser  
Attard N, Wei X, Laporte A, Zarb GA, Ungar WJ. A cost minimization 
analysis of implant treatment in mandibular edentulous patients.  
Int J Prosthodont 2003;16(3):271–6. 
 
Attard NJ, Zarb GA, Laporte A. Long-term treatment costs associated with  
implant-su pported mandibular prostheses in edentulous patients.  
Int J Prosthodont 2005;18(2):117–23. 
 
Axelsson P. The Effect of a Needs -Related Caries Preventive Program in 
Children and Young Adults – Results after 20 Years. BMC Oral Health 2006;6(Suppl 1):S7. 
 
Bhuridej P, Kuthy RA, Flach SD, Heller KE, Dawson DV, Kanellis MJ, et al. Four- year cost -utility analyses of sealed and nonsealed first permanent 
molars in Iowa Medicaid-enrolled children. J Public Health Dent 2007; 67(4):191–8. 
 
Bordoni N, Squassi A, Bellagam ba H, Galarza M. Efficiency of a school - 
children program for oral care. Acta Odontol Latinoam 2005;18(2):75–81. 
 
Brazelli M, McKenzie L, Fielding S, Fraser C, Clarkson J, Kilonzo M, et al. 
Systematic review of the effectiveness and cost -effectiveness of H ealOzone for 
the treatment of occlusal pit/fissure caries and root caries. Health Tech- nology 
Assessment 2006;10(16):1-96. 
 
Davenport C, Elley K, Salas C, Taylor-Weetman CL, Fry-Smith A, Bryan S, et 
al. The clinical effectiveness and cost -effectiveness of  routine dental checks: a 
sytematic review and economic evaluation. Health Technology Assessment 
2003;7(7):iii–v. 1 –127. 
 
Griffin SO, Griffin PM, Gooch BF, Barker LK. Comparing the costs of three sealant delivery strategies. J Dent Res 2002;81(9):641–5. 
 
Hawkins R, Noble J, Locker D, Wiebe D, Murray H, Wiebe P, et al. A 
comparison of the costs and patient acceptability of professionally applied 
topical fluoride foam and varnish. J Public Health Dent 2004;64(2):106–10. 
 
Kervanto-Seppälä S, Lavonius E, Kerosuo E, Pietilä I. Can glass ionomer sealants be cost -effective? J Clin Dent 2000;11(1):1–3. 
183 Matthews D, Rocchi A, Gafni A. Putting your money where your mouth is. 
Willingness to Pay for dental gel. Pharmacoeconomics 2002;20(4):245–55. 
Maryni
uk GA. Replacement of amalgam restorations that have marginal 
defects: variation and cost implications. Quintessence Int 1990;21(4):311–9. 
Osc
arson N, Källestål C, Fjelddahl A, Lindholm L. Cost -effectiveness of 
different caries preventive measures in a high -risk population of Swedish 
adolescents. Community Dent Oral Epidemiol 2003;31(3):169–78. 
Osc
arson N, Lindholm L, Källestål C. The value of caries preventive care 
among 19-year olds using the contingent valuation method within a cost - 
benefit approach. Community Dent Oral Epidemiol 2007;35(2):109–17. 
Reit
 C, Gröndahl HG. Endodontic retreatment decision making among a  
group of general practitioners. Scand J Dent Res 1988;96(2):112–7. 
Att
 förebygga karies. Stockholm: SBU; 2002. Rapport nr 161. 
Kronis
k paradontit – prevention, diagnostik och behandling. Stockholm: 
SBU; 2004. Rapport nr 169. 
Bett
avvikelser och tandreglering i ett hälsoperspektiv. Stockholm: SBU; 
2005. Rapport nr 176. 
Spli
eth CH, Flessa S. Modelling lifelong costs of caries with and without 
fluoride use. Eur J Oral Sci 2008;116(2):164–9. 
Stoke
r GT, Wismeijer D, van Waas MA. An eight-year follow-up to a ran- 
domized clinical trial of aftercare and cost-analysis with three types of man - 
dibular implant-retained overdentures. J Dent Res 2007;86(3):276–80. 
Zabos
 GP, Glied SA, Tobin JN, Amato E, Turgeon L, Mootabar RN, et al. 
Cost-effectiveness analysis of a school -based dental sealant program for low-
socioeconomic-status children: a practice-based report. J Health Care Poor Underserved 2002;13(1):38–48. 
184

Kartläggning av datamängder av nationellt intresse på hälsodataområdet – slutrapport

Mapping datasets of national interest in the field of health data - final report

National Board of Health and Welfare (Sweden)|Health|Confidentiality

Kartläggning av 
datamängder av nationellt 
intresse på 
– slutrapport  
 
ternati vaformat@socialstyrelsen.se  
 
Artikelnummer  2022 -10-8136  
 
Publicerad  www.socialstyrelsen.se , oktober  2022  
    Förord  
Socialstyrelsen har fått i uppdrag av Regeringen  att kartlägga datamängder 
av nationellt intresse på hälsodataområdet .1 Uppdraget delredovi sades den 1 
mars 2022  och slutredovisas härmed till Regeringskansliet, Socialdeparte-
mentet. I delrapport en redovisades resultatet av en bred kartläggning med fo-
kus p å olika intressenters behov och användning av datamängder. I denna 
slutrapport redovisas  översiktligt förutsättningar för statlig datainsamling på 
nationell nivå och om det finns juridiska, tekniska eller praktiska hinder för 
datainsamlingen. Detta görs bå de för några av de specifika datamängder som 
pekades ut i delrapporten, som primärvård  och rekvisitionsläkemedel , samt 
på en mer generell nivå  för andra data . Rapporten innehåller även slutredo-
visning av tilläggsuppdraget om biobanker.2  
Utredare Camilla J omer har varit projektledare för delprojektet om bioban-
ker. Därutöver har arbetsgruppen för slutrapporten  bestått av u tredarna Zol-
tan Thinsz, Kristina Bränd Persson , Carina Gustafsson  och Erik Wahlström,  
juristerna Carina Carmona , Edina Delic och Tesi Asch an, hälsoekonomerna 
Camilla Nystrand och Hanna Nordlund, samt it-arkitekterna Mikael Collin 
och Charlotta Hugner.  Flera andra medarbetare på myndigheten har bidragit i 
arbetet.  Ansvarig enhetschef har varit Anna Bennet Bark.  
 
1 Dnr RK: S2021/05369 (delvis)  och Dnr SoS:  Dnr 29708/2021  
2 Regleringsbrev för budgetåret 2022 avseende Socialstyrelsen . Dnr RK: S2021/08111 (delvis) .       Innehåll  
Innehåll  ................................ ................................ ................................ ......................  5 
Socialstyrelsens bedömningar och förslag inom ett urval av områden  ... 8 
Bakgrund  ................................ ................................ ................................ ................  12 
Uppdraget  ................................ ................................ ................................ .......... 12 
Syfte och mål  ................................ ................................ ................................ .....12 
Samråd och koppling till andra uppdrag  ................................ ..................... 13 
Uppdragets genomförande ................................ ................................ ............ 14 
Generella förutsättningar och hinder för nationella hälsodata  ..................  18 
Generella juridiska förutsättningar  ................................ ................................ .19 
Generella förutsättningar för datakvalitet  ................................ ................... 22 
Generella tekniska och praktiska förutsättningar för insamling av 
vårddata  ................................ ................................ ................................ ............. 23 
Kostnadsaspekter på datainsamling  ................................ ............................. 25 
Etiska aspekter på storskalig insamling av hälsodata  ................................ 26 
Samverkan kring hälsodata  ................................ ................................ ............ 28 
Förutsättningar för datainsamling inom utvalda områden  ..........................  30 
Data från primärvården  ................................ ................................ ................... 30 
Data om rekvisitionsläkemedel  ................................ ................................ .......35 
Data och strukturer för hantering av data för nationell krisbe redskap  ..40 
Biobanksdata  ................................ ................................ ................................ .....47 
Andra områden av nationellt intresse  ................................ ........................... 49 
Andra typer av uppgifter relevanta för hälsodata  ................................ ....60 
Internationella behov av hälsodata  ................................ ................................ . 63 
Förslaget om ett europeiskt hälsodataområde – EHDS  ............................. 63 
Internationell rapportering av Sveriges hälsostatistik ................................ ..64 
Bilaga 1. Juridiska förutsättningar för insamling och delning av  
hälsodata  ................................ ................................ ................................ ...............  67 
Bilaga 2. Tekniska, praktiska förutsättningar och hinder för insamling av 
hälsodata  ................................ ................................ ................................ ...............  80 
Bilaga 3. Kostnader för insamling av hälsodata  ................................ .............  85 
Bilaga 4. Tillgängliggörande av hälsodata i enlighet med FAIR, inklusive 
metadata  ................................ ................................ ................................ ...............  89 
Bilaga 5. Nationella kvalitetsregister som datakälla för krisberedskap  ...... 95 
Bilaga 6. Internationell rapportering av Sveriges hälsostatistik  ....................  98  Bilaga 7. Utredning av förutsättningar  för inrättande av ett nationellt 
biobanksregister  ................................ ................................ ................................ .. 104 
Uppdaterat författningsförslag  ................................ ................................ .........  135 
Förslag till biobankslag  ................................ ................................ ...................  135 
    
KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSOD ATAOMRÅDET – SLUTRAP PORT  
Socialstyrelsens kartläggning av datamängder av nationellt intresse visar a tt 
behovet av nationella data är stort och omfattar många olika områden .3 Sär-
skilt påtagliga är behoven av data från primärvården, om användning av rek-
visitionsläkemedel samt uppgifter som behövs för krisberedskap och krishan-
tering.  
Detta är slutrapporten för regeringsuppdraget Kartläggning av datamäng-
der av nationellt intresse på hälsodataområdet . I delrapporten som publice-
rades i mars redovisade Socialstyrelsen resultaten från databehovsinvente-
ringen och gav en översikt av läget. I slutrapporten  presenteras fördjupade 
utredningar och förslag. Utredningens resultat baseras på ett stort antal inter-
vjuer, svar från webbenkäter, statliga utredningar, rapporter och redovis-
ningar av regeringsuppdrag, samt myndighetens medverkan vid olika sam-
verkansforu m.  
Socialstyrelsen presenterar även en utredning kring möjligheterna att in-
rätta ett nationellt biobanksregister med Socialstyrelsen som huvudman samt 
ett uppdaterat författningsförslag  utifrån förslaget  som har presenterats i SOU 
2018:4 . I rapporten ingå r också en utredning kring förutsättningar för god re-
gisterdokumentation genom nyttjande av FAIR -principerna och strukturerade 
metadata samt en beskrivning av kraven på Sverige för att leverera data inter-
Andra områden där dataförsörjningen idag är mer eller mindre begränsad 
och som Socialstyrelsen belyser mer i denna rapport är barn - och elevhälsa, 
psykisk ohälsa, socialtjänstens insatser, kommunal hälso - och sjukvård samt 
data inom cancerscreening. Avsakn aden av data inom dessa områden påver-
kar möjligheterna till bland annat nationella uppföljningar, analyser av vård - 
och omsorgssystemet, läkemedelsutveckling, forskning och prognosfram-
ställningar. Inom ovanstående områden pågår en mängd arbeten hos olika a k-
törer i syfte att föra utvecklingen på hälsodataområdet i Sverige framåt.  
Det finns några generella förutsättningar i Sverige som påverkar flertalet 
hälsodatamängder och som komplicerar möjligheterna att på nationell nivå 
effektivt samla in och tillgängl iggöra hälsodata. Juridisk komplexitet i in-
samling och delning av hälsodata, avsaknaden av nationellt enhetliga inform-
ationsstrukturer, stor variation i hur hälso - och sjukvårdsverksamheterna är 
organiserade, olikheter kring hur rådata registreras och lagr as hos regionerna 
och tekniska utvecklingsbehov hos uppgiftslämnare och registerägare är 
några av de mer betydande faktorerna. Dessa faktorer hindrar en effektiv  ny-
utveckling av nationell datainsamling av god kvalitet. Innan en datamängd 
kan definieras i t illräcklig stor detalj blir det därför också mycket svårt att be-
räkna kostnad och tidsplan för en eventuell strukturerad insamling.  
Behovet av data för att följa hälso - och sjukvårdens och omsorgens insat-
ser som helhet , för bättr e förutsättningar för en g od vård och omsorg  utgör 
                                                      
3 Kartläggning av datamängder av nationellt intresse på hälsodataområdet (delrapport)  
https://www.socialstyrelsen.se/globalassets/sharepoint -dokument/artikelkatalog/ovrigt/2022 -3-7781.pdf    
8 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   motiv  till varför det är särskilt  angeläget att stärka den nationella  dataförsörj-
ningen. En förutsättning för att kunna tillgängliggöra data på detta område är 
att förutsättningarna för att samla in utvecklas , dels genom styrande o ch stöd-
jande reglering, dels genom att utveckla arbetet med infrastruktur och stan-
darder för dokumentation och datahantering i en nationell kontext.  
Många upplever att regelverket kring insamling och tillgängliggörande av 
hälsodata är krångligt och att det  hindrar forskare och innovatörer från att få 
tillgång till data. Samtidigt är regelverket skapat för att skydda den stora 
mängd  känsliga data som rör många personer  och de ras personliga integritet . 
Socialstyrelsen har inte fördjupat utredningen kring dett a regelverk men kon-
staterar att förbättrad information om vad registren innehåller (metadata), 
ökad redovisning enligt FAIR -principerna och tydlighet kring hur data-
beställningar, samkörningar, sekretessprövning osv. går till skulle kunna göra 
det enklare a tt använda registerbaserade data.  
Det är lätt att konstatera att det finns mycket att göra för att Sverige ska 
uppnå målen för strategierna inom hälsa, e -hälsa och life -science och för det 
europeiska förslaget till ett europeiskt hälsodataområde (EHDS ). Därför på-
går det också många satsningar som syftar till att förbättra förutsättningarna 
för insamling, lagring, delning och tillgängliggörande av hälsodata. Utöver 
flera statliga offentliga utredningar pågår arbete med ett stort antal regerings-
uppdrag hos olika myndigheter och satsningar inom ramen för den nationella 
kunskapsstyrningen. Inom ramen för detta regeringsuppdrag har Socialstyrel-
sen därför valt att fokusera på några områden där vi ser att databehoven är 
stora, men där den nationella datafångsten inte direkt adresseras genom några 
pågående statliga satsningar. Socialstyrelsen har också avgränsa t förslag en 
till insatser som bedöms vara helt eller delvis genomförbara på kort (cirka 2 
år) och medellång sikt  (cirka 3 –5 år) och som konkret kan bidra til l att föra 
utvecklingen på det nationella dataområdet framåt.  
Socialstyrelsens bedömningar och 
förslag inom ett urval av områden  
Nedan följer förslag inom områdena primärvård, rekvisitionsläkemedel, kris-
hantering och krisberedskap samt resultat från utredn ingen om biobanksre-
gister . Socialstyrelsen anser  att förslagen representerar angelägna  och ge-
nomförbara utvecklings initiativ som bör prioriteras för att stärka den fortsatt a 
utveckling en inom hälsodataområdet. Andra bedömningar och förslag pre-
senteras i ra pporten eller i bilagor under respektive ämnesområde.  
Förslag gällande data om primärvård  
Hälso - och sjukvårds lagen definierar primärvård  som verksamhet där öppen 
vård ges utan avgränsning när det gäller sjukdomar, ålder eller patientgrupper  
(2 kap. 6 § hälso - och sjukvårdslagen ). Primärvården är den del av vården 
som de flesta medborgare kommer i kontakt med i första hand  och utgör i 
många fall ett nav för samordning av individe rs vårdprocess er. Nationella 
data från primärvården är därmed av avgörande betydelse för att följa  hälso - 
och sjukvårdens insatser som helhet  och för ökad kunskap om primärvårdens   
 roll för en god vård och omsorg.  Socialstyrelsen anser att en nationell in-
samling av data från primärvården har hög priorite t givet resultaten från tidi-
gare utredningar, myndighetens behovskartläggning och den fördjupade ana-
lysen som presenteras i denna slutrapport. Socialstyrelsen föreslår följande 
fortsatta åtgärder:  
• Ändring i förordningen (2001:707) om patientregister hos Soc ialstyrelsen 
för att möjliggöra datainsamling från primärvården.  
• Att Socialstyrelsen får i uppdrag att förbereda för insamling av data från 
primärvården i enlighet med tidigare lämnade förslag.  
• Att Socialstyrelsen tilldelas nödvändiga resurser för att gör a komplette-
rande utredningar samt ta fram nödvändiga underlag för att underlätta för 
uppgiftslämnare.  
• Att en statlig myndighet tilldelas nödvändiga resurser för att upprätta och 
förvalta ett nationellt organisationskodverk och ett register över organisat-
ioner/verksamheter som gör det möjligt att löpande identifiera enskilda 
vårdgivare som omfattas av uppgiftsskyldigheten, oavsett driftform.  
Socialstyrelsen bedömer att förslagen om förberedelser  för nationell datain-
samling  från primärvården är genomförbara på kort till m edellång sikt, under 
förutsättning att en förordningsändring genomförs . Tidsplanen för ett eventu-
ellt införande av ett nationellt primärvårdsregister behöver också beräknas ut-
ifrån förhållande t till andra förändringar som rör regionernas info rmations sy-
stem . En stegvis implementering och insamling av föreslagna uppgifter till 
ett primärvårdsregister kan övervägas . En ändamålsenlig och aktuell förteck-
ning över vårdgivare som ska omfattas av uppgiftsskyldigheten behöver fin-
nas för att säkerställa  täckningsgraden i ett nationellt primärvårdsregister  
Förslag gällande data om rekvisitionsläkemedel  
Behovet av att få en heltäckande bild av läkemedelsanvändningen i Sverige 
är mycket stort. För att det ska vara möjligt att samla in data om rekvisit-
ionsl äkemedel bedömer Socialstyrelsens att det krävs författningsändringar 
och en förstärkning hos regionerna för att anpassa system och processer för 
insamling av dessa uppgifter. Socialstyrelsen föreslår följande fortsatta åtgär-
der: 
• Att en reglering kommer ti ll stånd  för att möjliggöra en mer omfattande 
och detaljerad insamling av rekvisitionsläkemedel till ett register  vid Soci-
alstyrelsen.  
• Att Socialstyrelsen tilldelas nödvändiga resurser för att förstärka arbetet 
med att samla in rekvisitionsläkemedel till p atientregistret i enlighet med 
nuvarande förordning om patientregister hos Socialstyrelsen. I detta arbete 
kommer  Socialstyrelsens föreskrifter (SOSFS 2013:35) om uppgiftsskyl-
dighet till Socialstyrelsens patientregister att ses över för att underlätta reg-
ionernas inrapportering.   
Socialstyrelsen bedömer att en mer omfattande insamling  av rekvisitionslä-
kemedel  till ett register  vid Socialstyrelsen  är genomförbar på medellång  sikt, 
efter att en reglering kommit på plats . Det som huvudsaklig en påverkar tids-
ramen för detta arbete är nödvändiga  förstärkning ar av it-system, strukturer   
10 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   och processer som behöver ske hos regionerna, men även it-systemföränd-
ringar hos Socialstyrelsen.  
Socialstyrelsen bedömer att förslaget om att förstärka insamling av data 
om rekvisitionsläkemedel i enlighet med nuvarande förordning om patientre-
gister hos Socialstyrelsen , inklusive en föreskriftsförändring , är genomförbar t 
på kort sikt , uppskattningsvis inom 2 år . Vissa regioner kommer  att kunna 
skicka in des sa uppgifter till S ocialstyrelsen så snart en  ny föreskrift finns på 
plats , andra behöv er längre tid.  
Förslag gällande data för nationell krisberedskap  
Erfarenheter från coronapandemin visar att det snabbt kan uppstå behov av 
detaljerade hälsodata för att sammanställa lägesbilder och fördjupad statistik, 
genomföra epidemiologiska analyser och bedriva forskning.  
Det är att föredra att insamling av uppgifter ska pågå även under normala 
förhållanden så att praktiska, tekniska och juridiska förutsättningar finns på 
plats och snabbt kan börja användas. Socialstyrelsen  föreslår följande fort-
satta åtgärder : 
• Vidare utredning behövs avseende  frågan om hur beredskapsorganisation-
ernas försörjning av nödvändiga uppgifter som idag samlas in via nation-
ella kvalitetsregister kan säk erställas.  
• Att Socialstyrelsen  inleder ett arbete med att utreda möjligheten att öka in-
samlingsfrekvensen av uppgifter till patientregistret.  
Socialstyrelsen bedömer att förslaget om att utreda möjligheter till ökad fre-
kvens  för inrapportering av uppgifter  till patientregistret  är genomförbart på 
kort sikt.  
Förslag gällande inrättande av ett nationellt 
biobanksregister  
Det har länge funnits ett behov av att lokalisera prover för forskning samt att 
koppla prov i biobanker till andra datakällor. I direktivet  för SOU 2018:4, där 
bland annat frågan om ett nationellt biobanksregister vid Socialstyrelsen be-
handlas, understryks vikten av att kunna spåra prover för att möjliggöra för 
forskning, i syfte att internationellt stärka Sveriges konkurrenskraft inom me-
dicinsk högkvalitativ forskning.   
Författningsförslaget som presenteras i bilaga 7 utgår från författningsför-
slagets lydelse i SOU 2018:4.  
Mot bakgrund av de oklarheter som finns i de utredningar (SOU 2018:4 
och SOU 2018:36) som Socialstyrelsen har som grund för utredningen om 
inrättande av ett nationellt biobanksregister i denna rapport , anser Socialsty-
relsen att omfattande vidare utredning krävs för ett inrättande och för att sä-
kerställa att syftet med ett sådant register kan uppnås. Frågor som behöver ut-
redas vidare är av både juridisk och praktisk karaktär. Exempel på dessa är:  
• Det behövs ytterligare utredning och analys avseende vilket sekretesskydd 
som ska gälla för uppgifterna i det nationella biobanksregistret och vilken 
författningsteknisk lösning som  är mest lämplig.    
 • Vilka uppgifter som ska ingå i det Nationella biobanksregistret, inklusive 
uppgifter som har till syfte att spåra och lokalisera prover, samt hur dessa 
ska definieras.  
• Hur informationsflödet mellan hälso - och sjukvården, Svenska biobanksr e-
gistret och Nationella biobanksregistret ska se ut.  
    
12 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   Bakgrund  
Uppdraget  
inom hälsodataområdet som kan anses vara av nationellt intresse. Myndig-
heten ska i första hand fokusera på data som idag inte finns tillgänglig på nat-
ionell nivå, men som kan vara av nationellt intresse. Socialstyrelsen ska även 
beakta att insamlad data ska vara tillgänglig för myndigheter, kommuner och 
regioner och andra relevanta aktörer, och i enlighet med F AIR-principerna .4 
Uppdraget ska därför inte begränsas till att omfatta hälsodata som i första 
hand berör Socialstyrelsens område utan även hälsodatamängder som andra 
aktörer kan ha behov av. Uppdraget ska inte heller begränsas avseende i vilka 
syften dessa  aktörer har behov av data. Användningsområdena för hälsodata 
är många och breda och samtliga potentiella områden ska beaktas. Socialsty-
relsen ska i den mån det är möjligt beakta forsknings - och innovationsper-
spektivet. I kartläggningen ingår att för varje  datamängd översiktligt beskriva 
vilka förutsättningar som i dag finns för statlig datainsamling på nationell 
nivå och specificera om det finns juridiska, tekniska eller praktiska hinder för 
datainsamlingen. I uppdraget ingår också att lämna översiktliga f örslag för att 
möjliggöra en framtida datainsamling och en övergripande bedömning av 
kostnaden för datainsamlingen.  
I regleringsbrevet för 2022 har Regeringen kompletterat uppdraget på så 
vis att Socialstyrelsen inom ramen för ovanstående uppdrag även ska utreda 
hur de förslag som presenterats i SOU 2018:4 ( Framtidens biobanker ) och 
SOU 2018:36 (Rätt att forska. Långsiktig reglering av forskningsdatabaser) 
avseende inrättandet av ett nationellt biobanksregister med Socialstyrelsen 
som huvudman, kan genomför as. 
Uppdraget delredovisa des till regering skansliet  i en delrapport den 1 mars 
2022 och slutredovisas i sin helhet ( inklusive  uppdraget om biobanker) i 
denna rapport . 
Syfte  och mål  
Syftet med uppdraget är att vara ett underlag för Regeringen s fortsatta arb ete 
med att skapa bättre förutsättningar för att hälsodata ska kunna användas som 
en gemensam resurs för en mer jämlik och modern hälso - och sjukvård. I det 
ingår att skapa bättre förutsättningar för nationell uppföljning,  policy,  för 
datadriven hälso - och sjukvård, forskning och innovation i Sverige med må-
let att  kunna förbättra hälsa, vård och omsorg.  
Målet för detta uppdrag är att kartlägga datamängder inom hälsodataområ-
det som kan anses vara av nationellt intresse. Det handlar om datamängder 
som det fin ns tydliga behov av och som : 
                                                      
4 FAIR står för att data ska vara Findable, Accessible, Interoperabl e, Reusable .  
https://www.vr.se/analys/rapporter/vara -rapporter/2018 -12-07-kriterier -for-fair-forskningsdata.html   
   
 • idag inte finns på nationell nivå , 
• finns på nationell nivå men har kvalitetsbrister , 
• som har otillräcklig aktualitet , 
• som saknas helt  – lokalt, regionalt eller nationellt , 
• eller kombinationer därav.  
Samråd och koppling till andra uppdrag  
I november 2021 inleddes samråd med de myndigheter som Socialstyrelsen 
ska samråda med  i uppdraget : Integritetsskyddsmyndigheten, E -hälsomyn-
digheten, Vetenskapsrådet samt Myndigheten för digital förvaltning. I samrå-
det har Socialstyrelsen inf ormerat om uppdraget och fastställt förekomst av 
angränsande uppdrag.  
Förutom de aktörer som redovisades i delrapporten, har myndigheten i 
denna del av uppdraget specifik t samverkat med Biobank Sverige.  Represen-
tanter från regionerna har bidragit i informa tionsinhämtning en. Synpunkter 
har i den senare delen av utredningen  även inhämta ts från Rådet för styrning 
med kunskap5 vid ett möte i augusti 2022 till vilket Rådets samtliga myndig-
heter bjudits in.  Representanter från Läkemedelsverket (LV), Inspektionen 
för vård - och omsorg (IVO), E -hälsomyndigheten ( EHM) samt Forskningsrå-
det för hälsa, arbetsliv och välfärd (FORTE) deltog.  
I delrapporten  finns en förteckning över an gränsande  relevanta uppdrag 
och rapporter som har beröringspunkter med uppdraget . I denna rapport pre-
senteras  andra relaterade uppdrag  i samband med  beskrivningen av respek-
tive data område . 
Regeringen har initierat flera utredningar som kommer att behandla olika 
aspekter på tillgången till hälsodata mer ingående, såväl för den primära an-
vändning en som den sekundära. Utredningar som är särskilt relevanta är 
bland annat :  
• En mer ändamålsenlig och effektiv ordning för de nationella vaccinations-
programmen och det nationella vaccinationsregistret (Dir. 2022:109).  
• Hälsodata som nationellt intresse – en lagstiftning för interoperabilitet 
(Dir. 2022 :98). 
• Hälsodata som nationell resurs för framtidens hälso - och sjukvård  
(Dir. 2022:4 1). 
• Ändamålsenligt utlämnande av läkemedelsstatistik (Dir. 2021:12).  
• Vissa frågor om förskrivning och expediering av elektron iska recept inom 
EES (Dir. 2020:80).  
• Tilläggsdirektiv till Utredningen om e -recept inom EES (Dir. 2021:91).  
Nya regeringsuppdrag sedan mars 2022 som rör områden eller data av nat-
ionellt intresse är bland annat:  
• Uppdrag att stärka kontrollen över det statl iga tandvårdsstödet genom ökat 
samarbete och förbättrad användning av registret över legitimerad hälso - 
och sjukvårdspersonal (S2022/03250) (IVO och Socialstyrelsen) . 
                                                      
5 https://www.socialstyrelsen.se/om -socialstyrelsen/organisation/rad -och-namnder/radet -for-styrning -med-kunskap/    
14 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   • Uppdrag att utveckla och presentera statistik avseende hälso - och sjuk-
vårdspersonal verks am inom primärvården (S2022/03179) (Socialstyrel-
sen). 
• Uppdrag att fortsätta utveckla metoder för hälsoekonomiska utvärderingar 
av precisionsmedicin och betalningsmodeller för avancerade terapiläkeme-
del (S2022/03078) (Tandvårds - och läkemedelsförmånsverket) . 
• Uppdrag om förlängd förvaltning och vid behov anpassning av den 
svenska infrastrukturen för tillhandahållande av covidbevis (S2022/02314) 
(E-hälsomyndigheten).  
Till detta kommer pågående svenska förbered elser  inför förhandlingar om 
EU-kommissionens försl ag till förordning om ett europeiskt hälsodataut-
rymme (EHDS).  
Detta uppdrag knyter an till det tredje målet i Agenda 2030, en god hälsa 
och välbefinnande.  
Uppdragets genomförande  
Resultat från behovskartläggningen  
I mars 2022 publicerades en första delrapport för uppdraget.3 I denna redovi-
sades resultaten av Socialstyrelsens intressent - och behovskartläggning. Det 
framgick med stor tydlighet att behoven av  hälsodata är stora och varierande 
och att de innefattar skilda områden; biologiska data, vårddata, livsstilsdata, 
socioekonomiska data eller utfallsdata på individnivå. Flera konkreta exem-
pel på enskilda datamängder redovisas i delrapporten.  Det framkom också att 
intressenternas databehov ibland är mer övergripande; det finns ett generellt 
behov av data inom något sakområde, verksamhet eller för en forskningsfrå-
geställning. Vårddata utgjorde den datakategori där flest, nästan samtliga, in-
tressenter uttrycker behov. I stort sett alla förekommande vårdområden om-
nämns och många uttryckta behov handlar om data för samtliga eller flera 
vårdområden eller patientgrupper.  
Primärvård var det enskilt mest omnämnda området där det saknas data, 
både på in dividnivå och på verksamhetsnivå. Man efterfrågar nationella indi-
vidbaserade och aggregerade data av alla förekommande informationstyper 
inom primärvård. Näst mest efterfrågat är data om rekvisitionsläkemedel. Det 
är läkemedel som administreras i slutenvår den, delar av den specialiserade 
öppenvården eller på vård - och omsorgsboenden. Men även data från annan 
öppen hälso - och sjukvårdsverksamhet som organisatoriskt kan tillhöra pri-
märvård eller där primärvården utför vårdtjänster efterfrågas. Till exempel 
mödra- och barnhälsovård, ungdomsmottagningar, hemsjukvård, m.m. Ett 
återkommande motiv är att sådana data behövs för att ge en helhetsbild av 
hälso - och sjukvårdens insatser och resultat, både ur patient - och verksam-
hetsperspektiv.  
Dessutom lyftes angelägn a behov om samlade uppgifter om innehåll i bio-
banker, samt data som rör bilddiagnostik och laboratoriedata från vården. Ett 
nationellt register över blodgivare och blod tillhör förslag som har koppling 
till kris och katastrofmedicinsk beredskap.    
 Intressent erna lyfte också att metadatabeskrivningarna av befintliga regis-
ter, inklusive kvalitetsregistren, ibland är eftersatt eller saknas och att till-
gängligheten i flera fall, kan förbättras. Det saknas också generellt flera 
grundläggande förutsättningar för ef fektiv informationshantering och dataan-
vändning ur ett nationellt perspektiv  och det finns en förbättringspotential för 
att öka nytta och användbarhet .  
Hälsodatabehov finns inom alla intressentgrupper och användningsområ-
den: för forskning, innovation, kva litetssäkring, uppföljning, statistikfram-
ställning och annat. Potentiella användare av hälsodata kommer från olika 
samhällssektorer men behoven av data är framförallt stora inom offentlig 
sektor och forskning eller utveckling. Många som bidragit till kartl äggningen 
påpekade att data är nödvändiga för deras verksamheter, har ett värde för den 
enskilda individen, bidrar till kunskap för att utforma framtidens hälso - och 
sjukvård, eller ökar Sveriges möjligheter att bidra till internationella samar-
beten på häl sodataområdet.  
Nyttorna användarna önskade uppnå med tillgång till nya datamängder va-
rierade, från att kunna besvara specifika  frågeställningar till att datamängden 
ska kunna bidra till generell kunskapsutveckling över tid. Avsaknaden av 
data upplevs iblan d som ett hinder för verksamheten. Andra hindrande om-
ständigheter kan vara svårigheter att hitta och sammanställa data som redan 
finns, begränsningar i tillgänglighet till data för olika syften, och bristande 
enhetlighet eller fullständighet i information om existerande datamängder 
hos olika dataägare. Det framkom flera problem med dagens system. Regist-
rens innehåll har inte utvecklats i takt med behovet av data och förändringar i 
samhället. Registerdata samlas in och tillgängliggörs på olika sätt beroende 
på syftet med behandlingen vilket påverkar datatillgången.  
Generella och specifika förutsättningar för ett urval 
av dataområden  
I denna rapport har Socialstyrelsen översiktligt utrett förutsättningar och hin-
der som finns för hälsodata på nationell nivå för  några utvalda hälsodata-
mängder och områden. För dessa datamängder har vi beaktat möjligheterna 
att för de olika typer av hälsodata som ingår kunna beskriva såväl generella 
som specifika förutsättningar, för att samla in, tillgängliggöra och använda 
hälsod ata på nationell nivå. I många fall handlar det om generella och grund-
läggande förutsättningar för informationshantering i vård och omsorg där 
uppgifter skapas och används, medan det i andra fall rör mer specifika förut-
sättningar för befintliga datamängder , som behöver belysas närmare.  
Några datamängder belyser vi enskilt och mer genomgripande, för att på 
andra områden lyfta exempel och frågor av mer principiell karaktär. Extra fo-
kus i utredningarna ligger på datamängder som Socialstyrelsen anser ha sär-
skilt stor nyttopotential.  Det är datamängder som skulle kunna användas för 
såväl statistik, uppföljning, forskning och utveckling med mera, och som be-
hövs för många olika samhällsviktiga intressenter.   
Utöver den särskilda utredningen om biobanker har tre angelägna dataom-
råden valts ut för en fördjupad utredning av förutsättningar och hinder för po-
tentiell nationell statlig datainsamling , där myndigheten ger förslag på fort-
satt arbete inom respektive område . Dessa områden är:    
16 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   • Data från primärvården  
• Data om rekvisitionsläkemedel  
• Data för nationell krisberedskap   
I rapport en ges också exempel på några områden där det sedan tidigare är 
känt att data i stor utsträckning saknas. Häribland finns dataområden med 
stor potentiell nytta  och där det nu pågår e n mängd olika arbeten hos olika 
aktörer. Myndigheten  bedömer  att det krävs ett större fortsatt arbete inom 
dessa områden för att databehovet ska konkretiseras . Inga konkreta förslag på 
fortsatt arbete presenteras inom dessa områden eftersom flera utredning ar på-
går. Områden som presenteras i denna rapport är:  
• Data om barn - och elevhälsovård  
• Data för vård och behandling vid psykisk ohälsa  
• Data inom socialtjänstområdet  
• Uppföljning av kommunal hälso - och sjukvård  
• Data om cancerscreening och cancer  
För dessa omr åden ges en översiktlig beskrivning av behov, nytta och förut-
sättningar för att samla in den här typen av data på nationell nivå.   
Utöver nämnda dataområden beskrivs också andra typer av uppgifter som 
är viktiga för nationell insamling och delning av hälsodata. Exempel på såd-
ana uppgifter är organisationsuppgifter om vård - och omsorgsgivare  samt 
metadata för registerdata, och FAIR -principerna som är viktiga förutsätt-
ningar för till gången till  hälsodata.   
Det finns, som framgår av kartläggningens första delrapport, en stor 
mängd dataområden av nationellt intresse. Inom flera av dessa områden på-
går utredningsarbeten hos olika myndigheter. Socialstyrelsen har bland annat 
flera parallellt pågående utredningsar beten inom väntetidsdata6, tillgänglig-
het7 och information om tillgänglig vårdkapacitet8, varför dessa områden inte 
adresseras närmare  i denna rapport.  
Rapportens bilagor  innehåller kompletterande beskrivningar i fråga om ge-
nerella  förutsättningar  (Bilaga 1, 2, 3), tillgängliggörande av hälsodata i en-
lighet med FAIR, inklusive  metadata  (Bilaga 4), hälsodata i nationella kvali-
tetsregister vid en krissituation ( Bilaga 5) och internationell rapportering  
(Bilaga 6) . I Bilaga 7 redovisas utredningen av för utsättningarna för ett nat-
ionellt biobanksregister i sin helhet, inklusive ett uppdaterat författningsför-
slag. 
Genomförande av kostnadsanalys och beskrivning 
av tekniska förutsättningar  
Socialstyrelsen har i kostnadsanalysen och beskrivningen av de teknisk a för-
utsättningarna avgränsat sig till att undersöka konsekvenserna för uppgifter 
                                                      
6 Uppdrag att utveckla föru tsättningar för insamling av väntetidsdata, S2021/06332.  
7 Socialstyrelsen har flera uppdrag gällande tillgänglighet till exempel up pdrag et att strategiskt, långsiktigt och konti-
nuerligt följa upp och föra dialog om hälso - och sjukvårdens tillgänglighet , 13388/2022.  
8 Att stödja och stärka regionernas produktions - och kapacitetsplanering samt lämna förslag på målvärden för antal 
vårdplatser , S2022_01373. En del inom ramen för detta uppdrag handlar om att a nalysera och lämna förslag på vilken 
information om tillgänglig vårdkapacitet som är relevant och lämplig att presentera publikt till exempel som en del i 
ett nationellt vårdsöksystem.    
 om primärvårdsdata och rekvisitionsläkemedelsdata. Detta beror dels på att 
det för dessa datamängder finns förslag på vilka variabler som bör samlas in , 
men också då det i ka rtläggningen framkommit en stor efterfrågan och ett 
stort behov av  just dessa datamängder.  
Under juni –augusti 2022 har Socialstyrelsen kontaktat regionerna med frå-
gor om tekniska förutsättningar och kostnadskonsekvenser avseende en even-
tuell framtida insa mling av rekvisitionsläkemedelsanvändning. Socialstyrel-
sen valde att fokusera intervjuer just på detta område eftersom det redan 
finns förslag på konkreta variabler och kodverk vilket möjliggör en mer fo-
kuserad diskussion. 18 av 21 regioner deltog i interv juerna (regionerna 
Stockholm, Uppsala och Gotland deltog ej). Socialstyrelsens tidigare utred-
ning om regionernas förutsättningar att leverera uppgifter om primärvård  till 
ett nationellt  hälsodataregister9 har kompletterats med intervju er med repre-
sentanter  från SUSSA -nätverket  (bilaga 2) .  
Syftet med intervjuerna om rekvisitionsläkemedel var att utreda regioner-
nas tekniska, praktiska och organisatoriska förutsättningar för att samla in 
och leverera data till ett nationellt register samt vilka ekonomiska konsekven-
ser som väntas uppstå till följd av detta. Resultaten från dessa intervjuer går i 
stort att generalisera till andra typer av datainsamlingar för regionerna. Inter-
vjuerna har genomförts med ett antal olika roller som systemförvaltare, con-
trollers, läkemedelsstrateger och apotekare samt funktioner inom beslutsstöd 
och datalagring. Intervjufrågorna rörde regionernas behov av tekniska an-
passningar för att kunna möta inrapporteringskrav av rekvisitionsläkemedels-
data och dess införande, hinder i nuvarand e inrapportering till  patientregist-
ret, samt kostnadskonsekvenser.  
 
9 Uppföljning av primärvård och omställningen till en mer nära vård. Deluppdrag I – Nationell insamling av register-
uppgifte r från primärvården  [https://www.socialstyrelsen.se/globalassets/sharepoint -dokument/artikelkata-
log/ovrigt/2021 -2-7223.pdf ] 
   
18 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   Generella förutsättningar och 
hinder för nationella hälsodata  
Det finns en stor bredd och variation i fråga om nationella databehov som rör 
hälsa enligt Socialstyrelsens kartläggning. Uppg ifter som är av intresse är av 
olika typ, i olika källor, finns ostrukturerat eller sammanställda i varierande 
grad, form och för olika syften. Det finns i många fall breda nationella behov 
av data inom olika terapi - eller verksamhetsområden i vård och oms org, eller 
från individen oavsett eventuella kontakter med hälso - och sjukvården, tand-
vården eller socialtjänsten.  
Mångfalden av behov, ändamål och aktörer (både dataproducenter och da-
taanvändare) gör det svårt att på ett enkelt sätt sammanfatta vad som k rävs 
för nationell datainsamling för olika typer av hälsodata. För enskilda dataom-
råden finns det givetvis specifika förhållanden som behöver beaktas, men de 
generella förutsättningarna är ofta av minst lika stor betydelse för att förstå 
begränsningar och möjligheter att skapa mervärde för nya data, eller för att 
förädla användningen av data som redan är samlade. Några snabba och enkla 
lösningar finns knappast om avsikten är att skapa bestående nytta med nat-
ionellt tillgängliga data. Det är därför viktigt a tt överväga om det är insatser 
på en mer övergripande nivå som undanröjer flest hinder och skapar bäst för-
utsättningar över lag, eller om det istället bör satsas resurser på färre, riktade 
insatser för specifika datamängder. Ytterligare en aspekt som bör v ägas in i 
samband med utvecklingsinsatser för nationell tillgång till hälsodata är att det 
redan finns många typer av hälsodata insamlade på nationell nivå som är till-
gängliga för användning. Mot bakgrund av de omfattande arbete och resurser 
som investerat s över tid hos olika aktörer för att uppnå tillräcklig kvalitet i 
sådana data finns det anledning för staten att också överväga insatser för ef-
fektivare förvaltning, vidareutveckling och förenkling av tillgång till data.  
I följande avsnitt försöker vi bes kriva några av de grundläggande förutsätt-
ningar som samtliga aktörer som behöver datamängder av tillräcklig kvalitet 
måste förhålla sig till, och konsekvenser av de rådande förutsättningarna.  
Det bör noteras att flera av de generella juridiska begränsning ar som be-
handlas i rapporten gäller skydd för grunddata med individuppgifter om 
hälsa. Eftersom  uppgifter om individens hälsa är så värdefulla och känsliga i 
många sammanhang bedöms sådana uppgifter också vara särskilt skydds-
värda. När det gäller förutsätt ningar för att uppnå datakvalitet  (tillförlitlighet, 
relevans, jämförbarhet, aktualitet m.m. ) hos de data som efterfrågas är det 
andra faktorer som är viktiga att beakta för att bedöma genomförbarheten, 
exempelvis praktiska, ekonomiska och tekniska förutsä ttningar.     
 Generella juridiska förutsättningar  
Insamling och behandling av personuppgifter  
Den rättsliga regleringen av i nsamling och användning av individbaserade 
hälsorelaterade data till olika typer av register och databaser regleras genom  
olika  författ ningar. Grundläggande bestämmelser om dataskydd  finns i EU :s 
dataskyddsförordning10 och lagen  (2018:218) med kompletterande bestäm-
melser till EU:s dataskyddsförordning (dataskyddslagen). Det finns vidare ett 
stort antal registerförfattningar som reglerar hu r en personuppgiftsansvarig 
registerhållare får och ska handskas med sin information. Författningarna fö-
rekommer både i form av lagar och förordningar . En registerförfattning inne-
håller bland annat bestämmelser om vilka uppgifter registerhållaren får samla 
in och behandla i sina register, samt för vilka ändamål detta får ske. Det hu-
vudsakliga syftet med en sådan reglering är att skydda enskildas personlig a 
integritet. Inom hälsodataområdet kan särskilt lyftas de mer verksamhetsö-
vergripande författningarna patientdatalagen (2008:355), PDL, och lagen 
(1998:543) om hälsodataregister, HDL , med tillhörande registerförordningar .  
Bilaga 1 innehåller en översikt över regelverket för behandling av person-
Utlämnande av uppgifter från register  
En utgångspunkt för utlämnande av information är att varje myndighet an-
svarar för sin egen information och att hanteringen av ett utlämnande sker i 
enlighet med gälla nde rätt. Prövningen av om informationen kan lämnas ut 
från olika register sker av den myndighet eller organisation som har tillgång 
till den aktuella informationen. Bedömningen ska göras i varje enskilt fall.  
Stöd för att lämna ut handlingar och uppgifter  kan exempelvis finnas ge-
nom utlämnanden av information enligt offentlighetsprincipen och utlämnan-
den av uppgift ur allmän handling till enskilda eller myndigheter enligt 6 kap. 
4 respektive 5 §§ offentlighets - och sekretesslagen (2009:400), OSL. I lagen 
finns flera regler som påverkar möjligheterna för myndigheter att utbyta upp-
gifter med varandra. I vissa fall innebär dessa regler också rättigheter respek-
tive skyldigheter för myndigheter vid sådant utbyte.  
För att en myndighet ska kunna lämna ut uppgifte r och handlingar krävs 
det att sekretess inte hindrar ett utlämnande. En sekretessprövning måste där-
för alltid ske innan handlingar eller uppgifter lämnas ut. En myndighet har 
möjlighet att i vissa fall lämna ut uppgifter även om de omfattas av sekretess 
genom sekretessbrytande bestämmelser (se till exempel 10 kap. OSL). En så-
dan sekretessbrytande bestämmelse kan exempelvis vara en specifik författ-
ningsreglerad uppgiftsskyldighet gentemot andra myndigheter (se 10 kap. 28 
§ OSL).  Om personuppgifter ska lämna s ut krävs också att utlämnandet inte 
är oförenligt med de ursprungliga ändamålen för vilka uppgifterna samlades 
in.11  
                                                      
10 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med 
95/46/EG (allmän dataskyddsförordning) . 
11 Observera dock att Högsta förvaltningsdomstolen har kommit fram till att den personuppgiftsansvariga myndighete n 
utöver sekretessprövningen inte behöver göra någon kontroll av förenligheten med finalitetsprincipen i samband med   
20 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   Myndigheters möjligheter att dela uppgifter med varandra är således be-
gränsade till vad sekretessregleringen medger och i vissa fall även  vad ända-
målsbestämmelserna i en specifik författning medger. Vid sekretesspröv-
ningen är det ofta av betydelse vilket sekretesskydd som de efterfrågade 
uppgifterna skulle få hos mottagaren. Även om användningen av uppgifterna 
hos mottagaren inte medför ska da eller men, kan ett svagare sekretesskydd 
hos mottagaren medföra att uppgifterna lämnas vidare på ett sätt som medför 
skada eller men .12  
Bilaga 1 innehåller en översikt över regelverket för offentlighet och sekre-
tess. 
Utlämnande av uppgifter  för innovati onsändamål  
Begreppet innovation är, såvitt Socialstyrelsen förstår, inte tydligt definierat i 
lagtext. Enligt Svenska Akademiens Ordlista, SAOL, definieras innovation 
som ”införande av nyhet” eller ”förnyelse”. Vid den omvärldsbevakning som 
Socialstyrelsen  har gjort, har det framkommit att det råder osäkerhet kring 
gränsdragningen mellan begreppen innovation, forskning och utveckling ef-
tersom alla dessa begrepp tenderar att gå in i varandra. Det kan vara svårt att 
veta när till exempel ett forskningsprojekt  går över till att bli ett innovations-
projekt eller vice versa. Begreppet forskning definieras i 2 § lagen 
(2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor (etikpröv-
ningslagen), men det finns ingen definition i lag avseende begreppet innovat-
ion. Socialstyrelsen konstaterar att Etikprövningsmyndigheten enligt 1 § för-
ordningen (2018:1879) med instruktion för Etikprövningsmyndigheten, har 
som huvudsaklig uppgift att pröva ansökningar om etikprövning avseende 
forskning som omfattas av bestämmelserna i etikprövningslagen. Etikpröv-
ningsmyndigheten har enligt sin instruktion inte i uppgift att pröva frågor om 
innovationsprojekt.  
Mot bakgrund av att det i författning saknas en definition av begreppet in-
novation och att det inte står klart att begreppen innovation  och forskning  kan 
likställas, anser Socialstyrelsens att begreppen ur ett juridiskt perspektiv ska 
särskiljas tillsvidare.  
I rapportens bilaga 1 redogörs för den sekretess som är tillämplig på myn-
dighetens hälsodata - och socialtjänstregister och under vilka förutsättningar 
som ett utlämnande av data från dessa register kan göras. Eftersom den s.k. 
statistiksekretessen i 24 kap. 8 § OSL som myndighetens hälsodata - och soci-
altjänstregister omfattas av endast medger att undantag från huvudregeln om 
absolut sekretess görs i vissa i bestämmelsen uppräknade situationer, kan det 
konstateras att det finns en mycket begränsad möjlighet att lämna ut hälsoda-
tauppgifter på individnivå för innovationsändamål med stöd av den aktuella 
bestämmelsen. Den möjlighet som kan finnas för utlämnande av uppgifter för 
detta ändamål är i de fall uppgifterna inte är direkt hänförliga till en enskild, 
och det efter en sekretessprövning bedöms att uppgifterna kan lämnas ut utan 
att den enskilde eller någon närstående lider skad a eller men.  
                                                      
lämnande av uppgifter enligt 6 kap. 5 § OSL  (HFD 2021 ref. 10) . Utlämnanden enligt tryckfrihetsförordningen undan-
tas dataskyddsregleringen (jfr. 1 kap. 7 § lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsför-
ordning) . 
12 Se bl.a. prop. 1994/95:200, s. 28 och prop. 2013/14:162 s. 12. Se även SOU 2018:4, s. 255 f.    
 Om det i framtiden skulle bli aktuellt att införa ett nytt undantag i 24 kap. 
8 § OSL för utlämnande av uppgifter för innovationsändamål, alternativt en 
uppgiftsskyldighet som följer av lag eller förordning (se 10 kap. 28 § OSL), 
bör det före gås av en utredning med ingående analys om lämpligheten och 
vad det skulle innebära. Samhällets behov av att få tillgång till just individ-
data för innovationsändamål måste då vägas mot det intrång i den personliga 
integriteten som ett sådant undantag eller en sådan uppgiftsskyldighet skulle 
innebära för den enskilda personen som uppgiftern a rör.  
Olika typer av register och deras reglering  
Hälsodata är idag uppdelade i olika typer av register och databaser . Bilaga 1 
innehåller en kortfattad redovisning av regelverket för personuppgiftshante-
ring för några av de centrala typer av register so m innehåller hälsodata  eller 
hälso relaterade data .  
Hälsodataregister och nationella kvalitetsregister är exempel på två huvud-
sakliga registertyper inom hälsodata. De författningar  som reglerar  respektive 
registertyp inverkar på förutsättningarna för datai nsamling och delning av 
data på olika sätt , exempelvis genom olika primära ändamål , rätten att mot-
sätta sig personuppgiftsbehandling  och olika sekretesskydd  för uppgifterna .  
Av 7 kap. 1 § PDL  framgår att m ed kvalitetsregister avses en automatise-
rad och st rukturerad samling av personuppgifter som inrättats särskilt för än-
damålet att systematiskt och fortlöpande utveckla och säkra vårdens kvalitet. 
Enligt 7 kap. 7 § PDL får endast myndigheter inom hälso - och sjukvården 
vara personuppgiftsansvariga för centra l behandling av personuppgifter i ett 
nationellt eller regionalt kvalitetsregister. Det finns dock enligt bestämmelsen 
utrymme för Regeringen , eller myndighet som utpekats av Regeringen , att 
besluta om undantag från detta. Tretton sjukvårdshuvudmän har ida g centralt 
personuppgiftsansvar för 99 kvalitetsregister.13 Kvalitetsregister har en så 
kallad ”opt -out”-princip som innebär att uppgifter i registret inte får behand-
las om den enskilde som uppgifterna rör skulle motsätta sig personuppgifts-
behandlingen  (se 7 kap. 2 § PDL) . Denna princip innebär bland annat att 
täckningsgraden i förhållande till den avsedda populationen kan variera.  
Av 1 § HDL framgår att en central förvaltningsmyndighet  inom hälso - och 
sjukvården får utföra automatiserad  behandling av perso nuppgifter i hälsoda-
taregister. I 3 § HDL anges att ändamålen för hälsodataregister är framställ-
ning av statistik, uppföljning, utvärdering, kvalitetssäkring av hälso - och 
sjukvård, forskning samt epidemiologiska undersökningar. Någon rätt för 
den enskilde  att motsätta sig personuppgiftsbehandling  i ett hälsodataregister 
finns inte , vilket innebär att det  inte finns  någon möjlighet att åberopa en rätt 
att ”opt -out” från registren , till skillnad mot  kvalitetsregistren.  
Utöver dessa huvudsakliga registertyper för hälsodata finns bland annat 
forskningsdatabaser, oftast med universitet och högskolor som huvudmän. 
Det huvudsakliga syftet med dessa databaser är forskning, avgränsad till spe-
cifika frågeställningar och områden.  Det finns i dagsläget specifika lagar för 
vissa forskningsdatabaser, exempelvis l agen (2013:794) och förordningen 
(2013:833) om vissa register för forskning om vad arv och miljö betyder för 
                                                      
13 Uppgift enligt sammanställning från SKR, 2022 -06-27   
22 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   människors hälsa . Det finns dock  ingen generell reglering  som avs er forsk-
ningsdatabaser. Förslag till sådan  reglering har lämnats av två utredningar, 
Unik kunskap genom registerforskning och Rätt att forska – Långsiktig re-
glering av forskningsdatabaser.14 Det finns flera utestående frågor gällande  
reglering en av forsknin gsdatabaser och vad det skulle innebära i praktiken, 
exempelvis hur omfattande en sådan databas kan vara och vilka regler för be-
varande som ska gälla.  
Generella förutsättningar för datakvalitet  
Datakvaliteten bygger framförallt på att uppgifter i källor so m exempelvis 
verksamhetssystem kan registreras, sammanställas samt överföras till en da-
tabas enligt en överenskommen modell och med entydiga definitioner. Ex-
empel på bristande datakvalitet som påverkar användbarheten kan vara låg 
täckningsgrad (endast en d el av den avsedda populationen ingår eller att data 
inte registreras), dålig jämförbarhet (t ill exempel  på grund av olika tolkningar 
av begrepp), bristande relevans eller aktualitet. Det innebär att, oavsett regis-
tertyp eller insamlingens ändamål, så behöv er populationen och innehållet 
vara väldigt tydligt definierat på samma sätt inom alla regioner för att uppgif-
terna ska kunna användas som nationellt underlag.  
Även när det är tydligt och reglerat vilken information som behöver finnas, 
finns det i praktike n stort tolkningsutrymme och variation i hur regler och 
kunskap tillämpas för information i digitala system i olika organisationer. 
Detta medför att det för varje enskild datainsamling ställs höga krav på den 
aktör som samlar in data att entydigt definiera  vad som efterfrågas och att 
identifiera vilka källor/uppgiftslämnare som kan ha dessa data. Hos uppgifts-
lämnare ställs krav på dem som konfigurerar systemen respektive dem som 
registrerar information, att tolka definitionerna och göra lokala anpassningar 
för att kunna leverera data. Även när det finns standardiserade processer för 
exempelvis vårdflöden kan de praktiska arbetsrutinerna och registrering av 
data vara mycket olika inom delverksamheter inom samma organisation.  
Det saknas på övergripande nivå e tt nationellt övergripande ramverk för 
digital informationshantering som omfattar alla aktörer, organisatoriska ni-
våer och användningsområden för data. Regionerna ansvarar för att organi-
sera hälso - och sjukvården för att medborgarna ska erhålla god vård. K om-
muner har motsvarande ansvar för vård av äldre, vård för personer med 
fysiska och psykiska funktionsnedsättningar, stöd och service till personer 
som är färdigbehandlade och utskrivna från sjukhusvård samt för skolhälso-
vården.  
Samtidigt som regioner och kommuner ska följa lagar och andra övergri-
pande ramar som riksdagen bestämmer innebär det kommunala självstyret 
enligt regeringsformen att regioner och kommuner har möjlighet att anpassa 
sin verksamhet till lokala förhållanden. Eftersom de lokala verksamhe tssyste-
men i första hand är utformade för att stödja den verksamhet som bedrivs 
inom respektive organisation, innebär det i praktiken en stor variation i hur 
                                                      
14 SOU 2014:45 samt SOU 2018:36    
 data och information hanteras. Varje enskild huvudman, vårdgivare eller ut-
förare ansvarar för att tolka och omsätta krav i lagar och förordningar, myn-
dighetsföreskrifter, rekommendationer, standarder etc. till den egna digitala 
verksamhetsmiljön och de ss interna logik. Det finns även ett stort antal pri-
vata utförare av vård och omsorgstjänster som utforma r verksamhetssyste-
men efter egna behov. Fragmentiseringen av information i tid och rum och 
mångfalden av aktörer som verkar på olika nivåer och med olika  drivkrafter 
eller förändringstakt innebär  att systemet som helhet är mycket svåröverskåd-
ligt. Sammantaget bidrar det till utmaningar att genomföra en nationell data-
insamling för att få jämförbara data, något som varje aktör som vill samla 
nationella data måste förhålla sig till och planera för.  
Vårdinformationssystemens avsaknad av gemensam och enhetlig struktur, 
varierande praxis för registrering av information i verksamheter och olika 
grad av tillämpning av strukturer och standarder är kända utmaningar f ör den 
primära informationsförsörjningen inom vård och omsorg. Det påverkar i 
hög grad också möjligheterna att åstadkomma en effektiv dataförsörjning för 
sekundär användning av vårddata för olika intressenter och ändamål. Ur åter-
användningsperspektiv ger s trukturerad data fördelar när data redan har regi-
strerats, i form av framtida möjligheter till exempelvis automatisering av in-
samling av data för tillsyn, kvalitets - och patientsäkerhetsarbete, 
krisberedskap eller annat. Detta angreppssätt har potential at t möjliggöra en 
dynamisk användning av vårddata som har flera användningsområden.  
I dagsläget saknas det ett forum på nationell nivå som adresserar behov 
och krav för både primär - och sekundäranvändning av hälsodata parallellt. 
Det handlar om att generell a förutsättningar behöver finnas både för nationell 
infrastruktur och gemensamma informationsstandarder med huvudmännens 
(regioner och kommuner) primära behov i fokus, och andra intressenters be-
hov av data för ändamål som inte är direkt vård och behandling  utan exem-
pelvis forskning, tillsyn, utvärdering.  
Generella t ekniska och prak tiska  
förutsättning ar för insamling av vårddata  
Efterfrågan på hälsorelaterad data, statistik och aktuella analyser om hälsa, 
vård och omsorg har under de senaste åren ökat kraft igt. Det finns många ak-
törer och intressenter och inga enhetliga strukturer eller processer för att han-
tera efterfrågan  på data . För att tillgodose behoven krävs en infrastruktur med 
tekniska lösningar, som till stor del behöver nyutvecklas, och processer med 
tydlig ansvarsfördelning dä r aktörer som dataleverantörer, registerhållare, 
dataägare samt andra aktörer på nationell eller lokal nivå, hanterar data uti-
från beslutade principer.  
Flera sjukvårdsregioner står inför byte av journalsystem och har andra på-
gående utvecklingsprojekt som syftar till förbättrad datahantering. Den tek-
niska förmågan att skicka information är god. Flera regioner samlar uppgifter 
från olika vårdrelaterade it -system i regionala datalager. Både individdata 
och aggregerade data, nyckeltal  och liknande , finns i datalagren vilket möj-
liggör analys och uppföljning inom regionen samt rapportering. Regionerna   
24 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   har olika kapacitet att genomföra tekniska ändringar, med all t från månader 
upp till ett år för genomförande. Större anpassningar tar längre tid att planera 
och genomföra vilket innebär att regionerna behöver god framförhållning för 
att kunna anpassa it -systemen, exempelvis för att kunna rapportera data till 
nya, na tionella register eller för att skapa de förändringar som krävs vid före-
skriftsförändringar.  
Journalsystemen är idag inte alltid integrerade med övriga it -system som 
används inom exempelvis  anestesi, intensivvård, röntgen och onkologi. 18 av 
de 21 regione rna använder eller kommer inom kort att övergå till Cosmic 
som journalsystem. Utveckling av journalsystemet Cosmic sker utifrån ge-
mensam kravställning från två olika samverkansgrupper, Cambio och 
SUSSA15, med tidplan för införande under 2024. Övriga regione r har, eller 
planerar för andra journalsystem. Regionerna Skåne och Västra Götaland 
planerar att införa journalsystemet Millenium som ska integreras med andra 
it-system i regionen. Förhoppningen är att regionernas planerade systeminfö-
randen kommer att förb ättra de tekniska förutsättningarna att samla in och 
tillgängliggöra data både för regionernas egna behov och för nationella ända-
mål.  
De regioner som ännu inte använder eller kommer att använda sig av data-
lager kommer fortsatt att behöva ta ut och skicka data i filformat från respek-
tive it -system. Regioner behöver fortsätta att utveckla den tekniska förmågan 
för att dataöverföring ska bli effektiv, vilket kräver investeringar både i tek-
nik och interna utbildningsinsatser. För att möta kraven på utökade nat ionella 
datamängder, bör regionernas befintliga utvecklingsplaner beaktas så att den 
tekniska utvecklingen kan ske samordnat med redan inplanerad utveckling. 
På så sätt kan utvecklingen ske tids - och kostnadseffektivt.  
Vid eventuell datainsamling om rekvi sitionsläkemedel måste regionerna 
anpassa lokala it -system efter de specifika processer och metoder som tilläm-
pas i respektive verksamhet. Med ett ändamålsenligt stöd vid registreringen 
kan denna ske på ett enhetligt och strukturerat sätt och därmed säkra god da-
takvalitet. I dagsläget registreras ordinerat och administrerat läkemedel, men 
inte med den detaljeringsgrad som efterfrågas, t ill exempel  registreras inte 
NPLID .16 Läkemedelsnamn eller substans skrivs i flera regioner in i journa-
len i form av en ante ckning, vilke n idag inte kan tolkas eller omsättas till kod 
för vidare bearbetning.   
Regionerna bedömer att deras it -stöd och arbetssätt behöver utvecklas för 
att kunna hantera data om rekvisitionsläkemedel på ett enhetligt sätt. Beman-
ningen hos de yrkeska tegorier som gör läkemedelsregistreringen behöver 
sannolikt utökas.  
Den nuvarande läkemedelsrapporteringen till patientregistret innebär också 
utmaningar för regionerna, bland annat brister följsamheten i att registrera 
uppgifter på grund av tidsbrist ell er okunskap i verksamheten. Det är exem-
pel på aspekter som påverkar datakvaliteten i nationella data.  
Socialstyrelsen anser att det är önskvärt att de tekniska förutsättningarna 
som behövs för datainsamling även innefattar aspekter som rör strukturerad 
                                                      
15 Se ingående regioner i b ilaga 2. Tekniska, praktiska förutsättningar och hinder för insamling av hälsodata  
16 Unik identifierare av läkemedelsprodukt enligt Nationellt produktregister för läkemedel .   
 vårdinformation, en nationell standard för metadata, en nationell teknisk in-
frastruktur med säkra system för överföring av data samt standardiserade 
API:er.17  
Även de registerhållande myndigheterna, däribland Socialstyrelsen, behö-
ver utveckla tekniska och pr aktiska förutsättningar för att möta behoven som 
utökade, eller fler, nationella hälsodataregister innebär. Myndigheternas lös-
ningar måste möta kraven på datafångst samt erbjuda snabba och säkra lös-
ningar för nationell primär och sekundäranvändning. Myndigheten behöver 
investera i ny teknik, utveckling a v kompetenser inom olika it -områden, samt 
utöka personalstyrkan för att möta den ökande mängden data som ska hante-
ras i framtiden. Dessutom behöver Socialstyrelsen skapa förutsättningar ge-
nom att utveckla en ny digital plattform för datahantering. Socialst yrelsen ut-
reder idag hur dataflöden ska kunna digitaliseras i större utsträckning för en 
mer automatiserad datahantering i hela kedjan, från insamling av data till 
publicering på myndighetens webbplats eller tillgängliggörande annan form. 
Denna utredning k an ligga till grund för att bedöma framtida behov, utifrån 
de uppdrag myndigheten får.  
Kostnad saspekter på  datainsamling  
Inom ramen för detta uppdrag har det varit svårt att uppskatta kostnaderna 
för insamling av de datamängder som har identifierats i kart läggningen ef-
tersom flertalet frågeställningar ännu inte är utredda, exempelvis vem som 
ansvarar för insamling och förvaltning av uppgifterna, vilka typer uppgifter 
som ska samlas in samt på vilket sätt uppgifterna ska samlas in.  
För att få en uppfattning  över vilka ekonomiska konsekvenser som kan 
uppstå till följd av ytterligare datamängdsinsamlingar har Socialstyrelsen av-
gränsat sig till att undersöka de kostnadsmässiga konsekvenserna för uppgif-
ter om primärvårdsdata samt rekvisitionsläkemedelsdata. Vale t av dessa data-
mängder beror dels på att det redan finns förslag på vilka uppgifter som bör 
samlas in men också då det i kartläggningen framkom en stor efterfrågan 
samt stort behov av dessa datamängder. Eftersom det är troligt att Socialsty-
relsen kommer at t ansvara för insamling och förvaltning av uppgifter om pri-
märvårdsdata och rekvisitionsläkemedel , i enlighet med lämnade förslag,  har 
bedömning av de kostnadsmässiga konsekvenserna för berörda registerhål-
lare baserats på underlag för Socialstyrelsen.  
Vid ett potentiellt inrättande av ytterligare nationella hälsodataregister hos 
Socialstyrelsen behöver it-miljön utvecklas för att hantera den betydligt 
ökade mängd data som ska samlas in och förvaltas. Detta kommer innebära 
ett stort utvecklings - och anpassni ngsarbete som är förenat med betydande 
investeringskostnader. I tillägg  behöver personal rekryteras och utbildas för 
att arbeta med de nya uppgifterna. Bland annat för att samla in uppgifter, 
svara på frågor, förvalta tekniska lösningar, hantera databearbe tningar, sta-
tistikframställning, kvalitetsarbete och datautlämningar; arbetsmoment som 
                                                      
17 Ett API (Application Program In terface) fungerar som en bro mellan exempelvis två system och är ett kontrollerat 
sätt att överföra information på.  
   
26 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   ingår i ansvaret av att förvalta ett register. Det kommer att innebära utökade 
Trots att det planeras eller pågår systembyte av journalsystem i m ajoriteten 
av regionerna kan dessa system behöva anpassas för att möjliggöra insamling 
av olika specifika datamängder, eftersom systemen inte är identiska och im-
plementeringen av samma journalsystem kan variera. Många regioner sam-
verkar gällande journalsys tem, vilket underlättar vid behov av ytterligare ut-
veckling samt innebär kostnadsdelning. Inom primärvården finns många 
privata aktörer och myndighetskrav om rapportering av data kan få kostnads -
konsekvenser. I dagsläget går det inte att bedöma omfattninge n (se avsnitt 
om primärvård). Vidare kommer många regioner att behålla befintliga it -sy-
stem inom specifika vårdområden, vilka också behöver anpassas vid ytterli-
gare inrapporteringskrav.  
Anpassningarna av de tekniska systemen behöver utgå från verksamheter-
nas förutsättningar och leveranskraven för att undvika dubbeldokumentation 
och ökad administration. Avsaknaden av nationellt enhetligt tillämpade gene-
rella informationsstrukturer, principer och regler för datahantering i de verk-
samheter som utgör källor ti ll hälsodata är en försvårande faktor både för da-
tainsamling till nationella register och för system - och organisations över-
skridande informationsutbyte. Vid framtida föreskriftsarbete , exempelvis rö-
rande patientregistret , bör därför Socialstyrelsen samve rka med inrapporte-
rande aktörer och leverantörer av journal - och vårdsystem. Från de inrappor-
terande aktörernas sida behöver både it - och verksamhetsperspektivet finnas 
representerat i ett tidigt skede.  
En sådan samverkan kommer också vara en förutsättnin g, tillsammans 
med en mer specificerad beskrivning av vad som avses med de variabler som 
ska kravställas, för att kunna bedöma de ekonomiska konsekvenserna av att 
ytterligare datamängder ska rapporteras in.  
Etiska aspekter på storskalig insamling av 
hälsod ata 
En av de grundläggande etiska frågorna vid behandling av hälsorelaterade 
personuppgifter är avvägningen mellan å ena sidan mål som god och säker 
vård, tillgänglighet och patientens inflytande och å andra sidan skyddet för 
den personliga integriteten.  
Statens medicinsk -etiska råd (Smer) har i uppdrag att analysera medicinsk -
etiska frågor ur ett övergripande samhällsperspektiv och ger några exempel 
på etiska frågeställningar; till exempel när data ska få samlas in, vem de ska 
kunna delas med, vilka samty ckeskrav som ska gälla och vilken kontroll den 
enskilde ska ha över data som rör den egna hälsan. I många sammanhang går 
det i princip lika bra med anonymiserade data. Men ju mer data som finns om 
en individ, desto större är risken för bakvägsidentifiering  av denna . 
Ett hälsodataområde som har särskild aktualitet och där etiska frågor är 
framträdande är precisionsmedicin (individbaserad behandling) som syftar 
till att skräddarsy läkemedel och andra behandlingsformer efter patientens in-
dividuella förutsättningar och be hov. Smer har kommenterat och lyft fram ett   
 antal etiska frågor kopplade till utvecklingen inom detta område18 till exem-
pel möjligheten att få information om individers sjukdomsrisker utifrån gene-
tiska test. Andra frågor är kopplade till den storskaliga reg istrering av data 
som behövs för att utveckla nya individualiserade behandlingsmetoder och 
vilka satsningar som bör prioriteras inom hälso - och sjukvård och forskning, 
mot bakgrund av förväntade effekter.  
Smer har nyligen publicerat en rapport om etiska a spekter på redigering av 
det mänskliga genomet, såväl förändringar som går i arv till framtida gene-
rationer som förändringar som inte gör det .19 Smer menar att det behöver tas 
ett samlat grepp på frågan om behandlingar som bygger på den nya genredi-
geringste kniken, såväl inom som utanför hälso - och sjukvården. Den teknolo-
giska utvecklingen har aktualiserat behovet av en ny översyn av gällande re-
gelverk och en fördjupad beredning av vilka värden som ska vara styrande 
för regleringen framöver. Det är av stor vi kt att ha en reglering på plats för 
att hantera de etiska frågorna och skapa goda förutsättningar för att tekniken 
ska kunna komma patienter till gagn. De föreslår därför att en utredning 
skyndsamt tillsätts i syfte att belysa dessa frågor och ge förslag p å framtida 
reglering avseende genredigering på människa.  
Det finns stora förväntningar om att artificiell intelligens (AI) kan bidra till 
att lösa framtidens utmaningar inom hälso - och sjukvården. Samtidigt är AI 
en teknik som väcker många frågor, inte mi nst etiska. I publikationen Kort 
om Artificiell intelligens i hälso - och sjukvården20 ger Smer exempel på 
några av de utmaningar som teknologin medför. Till exempel hur systemen 
kan göras transparenta, så att patienter och vårdanställda kan lita på dem elle r 
hur ansvaret ska fördelas när allt fler beslut i vården fattas av datasystem och 
inte av människor. Smer uppger dock att de etiska utmaningarna inte får upp-
fattas som hinder för innovation utan som något som kan stimulera utveckl-
ingen av tillämpningar so m främjar gemensamma mål och intressen.  
På senare tid har mer fokus lagts på att förstå hur den enskilde patienten 
ser på hur de data som patienten  är med och genererar i mötet med vården 
används och hanteras. Det finns ett ökat intresse för hur användning en av 
hälsodata kan öka ; i mötet med patienter i vård  och omsorg , samt hur hälso-
data i större utsträckning kan vidareanvändas som exempelvis för forskning 
och uppföljning och då indirekt kan komma att gynna den enskilda patienten 
eller medborgaren. I maj 2 022 redovisade Vinnova en rapport, Patientens 
röst om hälsodata.21 Rapporten har för avsikt att  lyfta fram vad patienter i 
Sverige i dag vet om hälsodata, vad som saknas och vilka områden som an-
ses vara viktiga för att som patient känna tillit till att de hälsodata som hen  
varit med och genererat används på ett tryggt sätt. I enkäten som ligger till 
grund för rapporten lyfter patienter fram risker och utmaningar för en ökad 
användning av hälsodata, men även möjligheter och nyttor för patienterna. 
För att bibehålla och stärka förtroendet för hur hälsodata samlas in och till-
gängliggörs och används i sam hället och i hälso - och sjukvårdens utveckling, 
är det viktigt att myndigheter har en aktuell bevakning av patienters syn på 
                                                      
18 Smer kommenterar 2013:3 Individanpassad medicin . 
19 Smer 2022:1. Redigering av det mänskliga genomet – somatisk och ärftlig.  
20 Smer 2020:2  Kort om Artificiell intelligens i hälso - och sjukvården . 
21 https://www.vinnova.se/contentassets/45939e325dda4fb3969ab62a9926691d/patientens -rost-om-halsodata.pdf    
28 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   hälsodata. En allt för konservativ hållning kan innebära att medborgarnas 
tillit snarare sjunker.  
Några resultat som presenteras i  rapporten Patientens röst om hälsodata 
(Vinnova) : 
 
Dessa svar pekar på att det inte bara är centralt att myndigheterna skyddar 
känsliga hälsodata, utan att användare av hälsodata måste bli bättre på att 
visa hur de används. I EHDS föreslås bland anna t att flera hälsodatamän gder 
ska samlas in  och ytterligare ändamål läggas till. Då kan  diskrepans vara en 
rent avgörande faktor för att behålla det stora förtroendet som svenska hälso-
dataförvaltare idag har. Inom ramen för TEHDAS  (Joint Action för EHDS ) 
har en arbetsgrupp22 helt fokuserat på de europeiska medborgarnas syn på 
hälsodata och gett föreslag på ökad transparens kring hälsodata. Mellan de-
cember 2021 och maj 2022 deltog ca 6000 medborgare i f ramför allt  Belgien, 
Frankrike och Storbritannien i en så kallad publik konsultation.  
Respondenterna ansåg att användningen av hälsodata är ett ansvar för det 
offentliga och att medborgare stö ttar användningen av hälsodata för exempel-
vis forskning och beslutsfattande, men är mindre intresserad e av att data 
också  används för kommersiella syften. Vidare menade respondenterna  att 
användningen av känsliga hälsodata ställer krav på befolkningens förtroende 
som endast kan byggas genom transparens och öppen kommunikation. Detta 
kan åstadkommas med en robust laglig grund  för användning av hälsodata 
samt trygga tekniska lösningar och att man i möjligaste mån använder sig av 
anonymiserade data.  
Samverkan kring hälsodata  
Det finns ett stort behov av samverkan kring hälsodatafrågor, både nationellt 
och internationellt.  Idag finns på nationell nivå flera olika forum där hälsoda-
tafrågor avhandlas.  
Socialstyrelsen är en av myndigheterna inom Rådet för styrning med kun-
skap. I rådet ingår olika myndigheter som arbetar med hälso - och sjukvårds-
frågor och behandlar ”strategiskt vikt iga frågor som bidrar till att rätt kun-
skap når fram till huvudmän samt profession inom hälso - och sjukvård och 
socialtjänst”.23 Där ingår : 
                                                      
22 https://tehdas.eu/results/tehdas -consultation -people -support -health -data-use-with-solid -safeguards/  
23 https://www.socialstyrelsen.se/om -socialstyrelsen/organisation/rad -och-namnder/radet -for-styrning -med-kunskap/  
  
 • Socialstyrelsen (SoS , ordförande ), 
• E-hälsomyndigheten (EHM),  
• Folkhälsomyndigheten (FoHM),  
• Forskningsrådet för hälsa, arbetsliv och välfärd (FORTE),  
• Inspektionen för vård - och omsorg (IVO),  
• Läkemedelsverket (LV),  
• Myndigheten för delaktighet,  
• Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd,  
• Statens beredning för medicinsk och social utvärdering (SBU), samt  
• Tandvårds - och läkemedelsförmånsverket (TLV).  
Rådet har under 2021 tillsatt en samverkansgrupp för delning av hälsodata , 
med syftet  att åstadkomma en effektivare samverkan och utbyte av hälsodata.  
Samverkansgruppen för delning av hälsodata , med TLV som samma nkal-
lande,  har påbörjat arbete med att ta fram en sammanställning av myndighet-
ernas pågående arbete på området samt en s.k. inriktningskarta. Insamling, 
förvaltning och tillgängliggörande av både befintliga hälsodata och framtida 
nya hälsodata är frågor so m är bredare än dessa myndigheters nuvarande an-
svarsområden, och hälsodatafrågorna rör i stor uträckning även andra områ-
den som juridik, teknisk infrastruktur, informati k, metadata m.m.   
Socialstyrelsen anser  därför att det vore värdefullt att bredda den n yligen 
uppstartade arbetsgruppen för hälsodata och att i någon form även samverka 
med andra myndigheter och aktörer. I diskussionen om utveckling av hälso-
data saknas bl.a. Statistiska Centralbyrån (SCB), Myndigheten för Digital 
förvaltning (DIGG), V innova , Integritetsskyddsmyndigheten (IMY), Veten-
skapsrådet (VR) . Även former för samverkan mellan myndigheter och r eg-
ioner och andra aktörer inom hälsodataområdet, som t.ex. Biobank Sverige, 
Inera, LIF  m.fl. är önskvärda . 
Vinnova  har tillsammans med E -hälsomyndigheten och Socialstyrelsen 
dessutom nyligen initierat en diskussion kring vilka olika arbetsgrupper som 
skulle behövas för att svara mot framtida krav och överlapp mellan internat-
ionella projekt som TEHDAS, Nordic Commons o ch 1+Million Genomes. 
Där diskuteras möjligheten att utifrån dessa projekt föreslå flera arbetsgrup-
per specifikt för  legala och etiska aspekter, infrastruktur, metadata och data-
kvalitet.     
30 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   Förutsättningar för datainsamling 
inom  utvalda områden  
I detta kapitel  ger Socialstyrelsen  sin bedömning på  förutsättningar för nat-
ionell datainsamling  inom några centrala områden där behovet av hälsodata  
är stort . För de fyra första  område na ger myndigheten förslag på fortsatt ar-
bete för att kunna samla in aktuella d ata. Därefter följer ett avsnitt med fem 
andra områden av nationellt intresse  där det sedan tidigare är känt att data i 
stor utsträckning saknas. Det är exempel på dataområden med stor potentiell 
nytta , men där det enligt vår bedömning krävs ett större for tsatt arbete för att 
databehovet ska konkretiseras och innan data kan samlas in. Slutligen besk-
rivs översiktligt två andra typer av uppgifter som är viktiga för nationell in-
samling och tillgängliggörande  av hälsodata . 
Data från primärvården  
Socialstyrelsen har i flera tidigare uppdrag pekat på betydelsen av nationella  
primärvårdsdata för att belysa hälso - och sjukvårdens samlade insatser för en 
god vård, och möjligheten som en utökad datainsamling till patientregistret 
ger för att tillgodose detta behov.  
Det saknas idag nationella data på individnivå från primärvården och an-
nan öppen icke -specialiserad vård vilket innebär att en betydande del av 
hälso - och sjukvårdens insatser inte går att beskriva eller följa med data från 
för hela landet . Det innebär  också att mycket av den kunskap och samlade er-
farenhet som kontinuerligt byggs upp hos patienter, professioner, vårdgivare 
och verksamheter inte kommer till nytta mer brett .  
Det finns stora behov av att belysa frågor om vård och behandling som rör 
patientgrupper och tillstånd som i stor utsträckning omhändertas i primärvård 
och annan öppen vård snarare än i specialiserad vård vid sjukhus. Några ex-
empel är primärvårdens insatser för barn och unga, mödrahälsovård, psykisk 
ohälsa / hälsa, äldre , individer med funktionsnedsättning, åtgärder för uppfölj-
ning eller rehabilitering (exempelvis inom cancerområdet ), förskrivning av 
läkemedel och andra vårdåtgärder. Primärvårdens roll och bidrag till helheten 
behöv s för att ge  en mer fullständig och rättvisan de bild av hälso - och sjuk-
vårdens insatser, patientens väg genom vården, samt primärvårdens bidrag i 
omställningen till en god och nära vård.  
Ett nationellt heltäckande register som omfattar primärvård skulle indirekt 
öka nyttan av data som redan samlas i n, exempelvis om läkemede lsanvänd-
ning, ge underlag för forskning och möjligheter att generera ny kunskap på 
flera olika områden. Kartläggningen som Socialstyrelsen gjort inom ramen 
för det aktuella uppdraget bekräftar att individbaserade nationella data  från 
primärvården har potential att ge stor nytta för fler talet olika intressenter och 
har många potentiella användningsområden  nu och i framtiden .    
 Socialstyrelsens bedömning  
Socialstyrelsens bedömning baseras huvudsakligen på den tidigare utred-
ningen Uppföljning av primärvård och omställningen till en mer nära vård. 
Deluppdrag I – Nationell insamling av registeruppgifter från primärvården .9 
Socialstyrelsen har utrett juridiska förhållanden och andra viktiga förutsätt-
ningar för att möjliggöra insamling av ett urval uppgifter som myndigheten 
anser är nödvändiga avseende vårdkontakter i primärvården, och har lämnat 
konkreta förslag om författning sändringar i förordningen (2001:707) om pa-
tientregister hos Socialstyrelsen . Målsättningen med förslaget är att kunna 
skapa ett patientregister som inkluderar primärvårdsdata, med samma ända-
mål och användningsområden som det befintliga patientregistret hos  Social-
styrelsen.  
Socialstyrelsens förslag har nyligen varit på remiss hos Regeringen  
(S2019/03056) . Av trettio remissinstanser  som svarat tillstyrker 25 förslaget i 
princip, två är neutrala eller avstår. Tre instanser avstyrker förslaget. Bland 
de genere lla synpunkterna från instanser som är i huvudsak positiva till för-
slaget instämmer flera i bedömningen att ett primärvårdsregister är nödvän-
digt för att få en nationell och regional helhetsbild över hälso - och sjukvår-
dens insatser, för systematiskt utveck lingsarbete och för forskning med mera. 
Vikten av att framöver kunna koppla samman primärvårdsdata med informat-
ion om insatser i exempelvis kommunal hälso - och sjukvård och barnhälso-
vård lyfts av några instanser. Betydelsen av att alla typer av primärvårds verk-
samhet, och olika yrkesgrupper, inkluderas framhålls som viktiga då löpande 
förändringar i verksamheten som rör ändrade arbetssätt, kompetensväxling 
och liknande behöver kunna följas över tid. Betydelsen av god datakvalitet i 
det framtida registret som  ger möjligheter till rättvisande jämförelser, även 
internationellt, framhålls av flera remissinstanser. Remissinstansernas svar i 
sin helhet finns på Regeringens webbsida.24  
Socialstyrelsens motiveringar, bedömningar och förslag som lämnades i 
utredningen  kvarstår och utgör utgångspunkt för förslagen i denna rapport.  
Socialstyrelsens förslag  
Den utredning som är utgångspunkt omfattar såväl juridiska, som tekniska 
och praktiska förutsättningar för att skapa ett nationellt primärvårdsregister:  
• förslag om ändring i förordningen om patientregister hos Socialstyrelsen 
för att möjliggöra datainsamling från primärvården,  
• att myndigheten får i uppdrag att förbereda för datainsamling från primär-
vården i enlighet med tidigare lämnade förslag,  
• att myndigheten till delas nödvändiga resurser för att göra kompletterande 
utredningar samt ta fram nödvändiga underlag för att underlätta för upp-
giftslämnare, samt  
                                                      
24 https://www.regeringen.se/remisser/2021/ 12/remissinstanser -for-socialstyrelsens -rapport -uppfoljning -av-primar-
vard-och-omstallningen -till-en-mer-nara-vard/. (2022 -06-21)   
32 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   • att en statlig myndighet tilldelas nödvändiga resurser för att upprätta och 
förvalta ett nationellt organisationskodverk samt  ett nationellt verksam-
hetsregister som gör det möjligt att löpande identifiera enskilda vårdgivare 
som omfattas av uppgiftsskyldigheten, oavsett driftform.  
Förberedelser för datainsamling och upprättande 
av nytt register  
Först vi d ett eventuellt beslut om datainsamling från primärvården enligt för-
slaget, helt eller delvis, kan konkreta förberedelser inledas. De följande ste-
gen omfattar juridiska, tekniska och praktiska delar som delvis kan pågå pa-
rallellt. Vid ett eventuellt beslu t om förordningsändring följer bland annat:  
• revidering av Socialstyrelsens föreskrifter (SOSFS 2013:35) om uppgifts-
skyldighet till patientregistret , med precisering av de tillkommande upp-
gifterna, samt dialog med uppgiftsskyldiga om deras bedömning av kost-
nader för att genomföra den,  
• en översyn och anpassning av anvisningar och stöd för registrering av 
uppgifter i samband med vårdkontakter i de berörda verksamheterna,  
• framtagande av information, kunskapsstöd eller utbildning för berörda 
uppgiftslämnare och användare,  
• anpassning av tekniska eller andra förutsättningar för att underlätta och ef-
fektivisera rapportering från uppgiftsskyldiga aktörer, samt hos myndig-
heten s jälv för att upprätta och bearbeta det utvidgade registret,  
• tillse att samtliga berörda aktörer, oavsett driftsform, är införstådda med 
den uppgiftsskyldighet som åligger dem och har praktisk möjlighet att ge-
nomföra den.  
Av Socialstyrelsens tidigare utredn ing framgår att vissa frågor kräver ytterli-
gare utredning eller komplettering med aktuell information. Det gäller bland 
annat en fördjupad konsekvensutredning avseende privata aktörer som kan 
komma att omfattas av uppgiftsskyldigheten, såväl mindre som stö rre före-
tag, men också en mer ingående specificering av de typer av uppgifter som 
ska inrapporteras , samt hur det ska ske. Resultatet av kompletterande utred-
ningar och analyser behöver omhändertas och inkluderas i de följande förbe-
redande stegen.  
Figur 1 visar översiktligt och schematiskt moment som föregår upprät-
tande av ett nytt register eller utvidgning av ett befintligt register med nya 
data. Dessa inkluderar bland annat genomförande av föreskriftsändringar 
(samt eventuella fördjupade utredningar) med tidplan för införande, operat-
ionella förberedelser för datainsamlingen så som tekniska, informatiska och 
praktiska aspekter, planering, framtagande och genomförande av informat-
ions- eller utbildningsinsatser som bedöms nödvändiga, framtagande av in-
struktio ner och anvisningar för registrering och rapportering anpassade för 
den verksamhet som berörs, samt eventuella anpassningar av befintliga kod-
verk, system eller processer för datahantering och bearbetning i anslutning 
till Socialstyrelsens befintliga patien tregister.  
    
 Figur 1. Schematisk bild av olika steg för upprättande av ett nytt statistiskt 
register eller tillförande av nya data i ett befintligt register  
 Identifierat behov
och syfteFörarbete 
(utredning innehåll, 
rättslig analys med 
konsekvensutredning)Beslut om 
förordningsändring
Genomföra 
föreskriftsändring, ev. 
fördjupad analys, 
tidplanOperationella 
förberedelser 
(teknik, informatik, 
praktik)Informations- och 
stödinsatser
Datainsamling inledsRegister-
framställning (kontroll, 
bearbetning)Färdigt register i 
förvaltning, 
data kan användas
 
Föreskriftsarbetet ska leda till tydliga instruktioner om villkor för rapporte-
ring och datainsa mling, vilket ska underlätta för uppgiftsskyldiga att bedöma 
om det kan uppstå merarbete eller merkostnader. Vid ett eventuellt framtida 
föreskriftsarbete  behöver Socialstyrelsen närmare  undersöka bland annat hur 
privata aktörers  förutsättningar, konkurren sförhållanden och andra villkor 
kan påverkas  av en uppgiftsskyldighet från primärvården .9 Små och medel-
stora privata vårdgivare i den tilltänkta målpopulationen behöver identifieras 
tydligare än som varit möjligt i den tidigare utredningen för att kunna be-
svara frågorna. Ett hinder för en sådan utredning är att det saknas en tillförlit-
lig nationell förteckning med aktuella uppgifter om alla vårdgivare som be-
driver verksamhet som ska omfattas av uppgiftsskyldigheten , och deras 
verksamhets inriktning . Uppgifterna är nödvändiga även för andra moment i 
förberedelser för datainsamling, och ytterst f ör att säkerställa registrets kvali-
tet löpande genom att förteckningen hålls aktuell. Socialstyrelsen konstaterar 
att avsaknaden av en sådan förteckning även påverkar möjligheterna att 
kvalitetssäkra befintliga register.  
Förhållanden som försvårar och för dröjer arbetet med att upprätta ett an-
vändbart register och datakvalitet är exempelvis ofullständig identifiering av 
de vårdgivare som är uppgiftsskyldiga, stora olikheter i hur vårdgivare inom 
primärvården organiserar verksamheten och strukturerar informa tionen, bris-
ter i inrapportering eller i grunddokumentationen.  
Om det finns skäl att överväga ytterligare eller alternativa uppgifter för da-
tainsamlingen behöver en kompletterande konsekvens analys  genomföras.    
34 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   Tekniska och praktiska förutsättningar för 
data insamling  
Enligt myndighetens tidigare utredning finns redan idag tekniska såväl som 
andra förutsättningar i de flesta regioner att överföra vissa primärvårdsdata  
till Socialstyrelsen, dock  inte samtliga föreslagna uppgifter. Förslaget om da-
tainsamling frå n primärvården får därmed olika konsekvenser beroende på de 
skillnader i förutsättningar som finns dels mellan regioner  och dels för pri-
vata vårdgivare .  
I den tidigare utredningen tillfrågades regionerna om tekniska och andra 
förutsättningar, och resultat en redovisas ingående i rapporten  och dess bila-
gor.9 Slutsatserna var sammanfattningsvis att det behöv er ske ett utvecklings-
arbete i anslutning till regionernas befintliga eller kommande journalsystem 
för att möjliggöra att r egionerna regelbundet ska kunna överföra samtliga  de 
uppgifter som Socialstyrelsen önskar samla in från primärvården. System och 
registreringsrutiner behöver anpassas för uppgifter  som i dagsläget inte regi-
streras inom alla regioner . Tidsspannet för sådana anpassningar bedömdes 
vara från ett par månader till några år, beroende på om den aktuella regionen 
stod inför ett byte av journalsystem inom de närmaste åren eller inte. Region-
erna påpeka de vikten av god framförhållning från Socialstyrelsens sida och 
att regionerna informeras när ett eventuellt föreskriftsarbete påbörjas. Social-
styrelsen konstaterade att regionerna behöver involvera systemleverantörer 
som säkerställer att de rätta tekniska förutsättningar na för informationsöver-
föring finns hos de verksamheter som omfattas av uppgiftsskyldighet .  
Att få till nya arbetssätt och etablera rutiner med registrering och kodning 
inom primärvården s verksamheter och olika yrkesgrupper beskr ivs också 
som en utmaning, då det inte är lika etablerat  överallt och inom alla verksam-
heter som inom den specialiserade hälso - och sjukvården  där datainsamling 
till register sker rutinmässigt sedan många år . Regionerna beskriver att det 
finns behov av utbildning och användarstöd som kan ske lokalt , men också 
att Socialstyrelsen behöver bidra med a nvändarstöd exempelvis för kodning . 
Flera instanser påpekar att förslaget om datainsamling från primärvården 
får olika konsekvenser beroende på de skillnader  i förutsättningar som finns i 
exempelvis regionerna. I flera delar behövs precisering eller fördjupad analys 
av för att klargöra vad som faktiskt krävs, såväl innehållsmässigt som tek-
niskt, både initialt och löpande.  
Instanser som besvarat Regeringens remis s av Socialstyrelsens förslag och 
som är generellt positiva bekräftar i huvudsak den bild av förutsättningar som 
tidigare presenterats. Flera regioner påpekar att det krävs ett grundläggande 
arbete, nationellt och samordnat, för att uppnå enhetlighet i anv ändning av 
begrepp, termer och kodverk, med myndigheter i samarbete med regioner 
och professioner, för att uppnå tillräcklig kvalitet och användbarhet hos det 
framtida registret. Det är också är en förutsättning för ökad automatisering i 
verksamhetens datahantering. Arbetet bör ske i linje med det generella ut-
vecklingsarbetet mot strukturerad dokumentation.  
Se vidare bilaga 3  om faktorer som påverkar kostnader för datainsamling 
från primärvården .   
 Tidplan för insamling av primärvårdsdata  
Socialstyrelsen bed ömer att förslagen om förberedelser för nationell datain-
samling från primärvården är genomförbara på kort till medellång sikt, under 
förutsättning att en förordningsändring genomförs .  
Socialstyrelsens erfarenhet är att processen från beslut till färdigt r egister 
kan ta lång tid . Det förberedande arbetet  med utformning av föreskrifter, för-
tydliganden och kommunikation med uppgiftslämnare, tekniska anpassningar  
och översyn av registreringsrutiner, samt användarstöd  eller utbildning för 
berörda verksamheter är ofta  tidskrävande. När de nödvändiga förutsättning-
arna finns på plats kan den praktiska datainsamlingen ske jämförelsevis 
snabbt. Den föreslagna nationella i nsamling en av primärvårdsdata omfattar 
många  vårdgivare , yrkesgrupper och verksamheter som inte tidigare  berörts , 
vilket förstärker behovet av goda förberedelse r.  
Efter att datainsamlingen initieras  kan det ta flera år att bygga upp tillräck-
lig kvalitet i uppgifterna för att registret ska kunna användas fullt ut.  En steg-
vis implementering och insamling av föreslagna uppgifter till ett primär-
vårdsregister kan vara ett alternativ för att skynda på processen med att 
påbörja en insamling. Då kan man börja med att samla in sådana uppgifter  
som flera av inrapportörerna r edan har allmänt tillgängliga.  
En ändamålsenlig och aktuell förteckning över vårdgivare som ska omfat-
tas av uppgiftsskyldigheten behöver helst vara tillgänglig  redan innan en 
eventuell datainsamling inleds. Det behövs för  att säkerställa täckningsgra-
den i ett nationellt primärvårdsregister. Vårdgivarnas verksamhet behöver 
även definieras och beskrivas på ett en tydigt sätt, utifrån flera dimensioner, 
för att tillgodose informations behoven hos olika samhälls intressenter , för 
olika ändamål och  stabilt  över ti d. Socialstyrelsen anser att e rfarenheterna av 
de projekt och samarbeten som tidigare genomförts om organisationskodverk 
eller motsvarande, bland myndigheter och organisationer, bör omsättas i ett 
nytt arbete med koppling till grunddata för hälsodomänen.   
Data om rekvisitionsläkemedel  
Det finns ett mycket stort behov av en heltäckande bild av läkemedelsan-
vändningen i Sverige. Många olika aktörer har specifikt uttryckt detta behov, 
både i detta  uppdrag och sedan tidigare i flera olika utredningar .25,26,27,28  
Läkemedel kan säljas på i huvudsak tre olika sätt; receptfria läkemedel för 
egenvård som säljs via apotek eller i dagligvaruhandeln, och förskrivningar 
som sker via recept till en specifik individ som säljs via apotek. Den tredje 
kategorin är så kallade rekv isitionsläkemedel som tillhandahålls av hälso - 
och sjukvården till patienter, exempelvis i samband med sjukhusinläggning 
                                                      
25 https://skr.se/download/18.71b542201784abfbf7ab2ab3/1617956189899/Uppfoljning -rekvistionslakemedel -lakeme-
delsregistret.pdf  
26 https://skr.se/download/18.71b542201784abfbf7ab2ab0/1617956189328/Lakemedelsuppfoljning -maloch-
modeller.pdf  
27 https://www.tlv.se/download/18.2fb232d9174ba11bd5bb0054/1601626715921/uppfoljning_av_cancerlakeme-
del_och_andra_lakemedel_via_alternativa_datakallor.pdf  
28 Rekvisitionsläkemedel i epidemiologiska studier. Läkemedelsverket, 2022. https://www.lakemedelsverket.se/sv/om -
lakemedelsverket/rapporter -och-publikationer/regeringsuppdrag/rekvisit ionslakemedel -i-epidemiologiska -studier    
36 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   eller besök på en öppenvårdsmottagning där patienten kan få hjälp med ad-
ministreringen av ett eller flera läkemedel .29 
Socialstyrelsens bedömning  
Behovet av nationella rekvisitionsläkemedelsdata har varit känt i många år.  
Dessa data behövs exempelvis för studier av läkemedelssäkerhet och forsk-
ning, och för att kunna belysa användning, effektivitet och kostnader kopp-
lade till införandet av nya, avancerade terapiläkemedel och cancerbehand-
lingar inom hälso - och sjukvården. Socialstyrelsens bedömning är att data om 
rekvisitionsläkemedel är möjlig att samla in, men att det då krävas författ-
ningsändringar och en förstärkning hos regionerna för at t anpassa system och 
processer för insamling av dessa uppgifter.  
Socialstyrelsen föreslår att en reglering kommer till stånd för att möjliggöra 
insamling av rekvisitionsläkemedel till Socialstyrelsen och att denna föregås 
av en ut redning om vilket register som är mest lämpligt för en sådan in-
samling. Det innebär en detaljerad datainsamling och en möjlighet att tillgo-
dose fler aktörers behov av rekvisitionsläkemedel, exempelvis Läkemedel-
verkets signalspaning.  
I avvaktan på en sådan  reglering för eslår Socialstyrelsen att det sker en 
förstärkning av det sätt på vilket rekvisitionsläkemedel idag samlas in till pa-
tientregistret och som är i enlighet med nuvarande förordning om patientre-
gister hos Socialstyrelsen. I detta arbete kommer  Socialstyrelsens föreskrifter  
om uppgiftsskyldighet till Socialstyrelsens patientregister att ses över för att 
underlätta regionernas inrapportering. Trots att uppgifterna i denna insamling 
inte är lika omfattande och anpassad e efter hur behovet ser ut, ser  myndig-
heten att en förstärkning av den föreskrivna insamlingen ändå skulle kunna 
tillgodose flera intressenters behov tills dess att en mer detaljerad insamling 
kan komma på plats.  Behoven är främst för läkemedelsstudier samt för TLV  
och läkemedelsverkets  behov av data för att utföra myndigheternas uppdrag.  
Även om man kan anta att rekvisitionsläkemedel i framtiden kommer kunna 
samlas in via den Nationella läkemedelslistan (NLL) förväntas implemente-
ringen av denna funktion i NLL ligga mycket långt fram i t iden vilket gör att 
myndigheten föreslår att prioritera de andra föreslagna insamlingsvägarna.  
Oavsett om uppgifterna samlas in till patientregistret eller läkemedelsre-
gistret förväntas i nsamlingen kräva tekniska anpassningar i regionernas it -sy-
stem och förändring av regionernas processe r för insamling av uppgifterna . 
Tidigare utredningar  
Socialstyrelsen har tidigare översiktligt utrett förutsättningarna för att in-
hämta individbaserade data för rekvisitionsläkemedel från olika journalsy-
stem till ett nation ellt hälsodataregister. I rapporten Förstudie kring individ-
data för rekvisitionsläkemedel  beskrivs även förutsättningarna för att 
integrera individdata för rekvisitionsläkemedel i läkemedelsregistret och 
andra relevanta register .30 
                                                      
29 Prop. 2017/18:223 Nationell läkemedelslista,  s. 23.  
30 https://www.socialstyrelsen.se/globalassets/sharepoint -dokument/artikelkatalog/ovrigt/2012 -4-21.pdf    
 Denna utredning har följts av fler uppdrag som syftar till att skapa förut-
sättningar för att på individnivå kunna följa upp läkemedelsanvändningen i 
slutenvård och i andra vårdformer där patienter behandlas med läkemedel 
som beställs via rekvisition. Socia lstyrelsen har bland annat utrett olika juri-
diska och praktiska aspekter av integrering av individbaserade data till olika 
möjliga alternativ för integrering i Socialstyrelsens hälsodataregister.  
Rapporten från utredningen Uppföljning av rekvisitionsläkem edel – förut-
sättningar för integrering i ett hälsodataregister  visade  att det finns möjlig-
heter att skapa ett nationellt register för individbaserade uppgifter om rekvi-
sitionsläkemedel, och uppgifterna bör integreras i läkemedelsregistret, men 
att en föror dningsändring skulle krävas.31  
Uppgifter om rekvisitionsläkemedel som samlas in av 
Socialstyrelsen  idag  
Vissa uppgifter om rekvisitionsläkemedel ska enligt nuvarande förordning 
och föreskrifter rapporteras till Socialstyrelsens patientregister. Det förekom-
mer dock ett stort bortfall i de inrapporterade uppgifterna vilket medför signi-
fikanta kvalitetsbrister. Ytterligare ett problem med den nuvarande in-
samlingen är att även om uppgifterna skulle samlas in korrekt så är de inte 
tillräckligt detaljerade för att kunna  uppfylla de behov som finns.  
Enligt Socialstyrelsen föreskrifter om uppgiftsskyldighet till Socialstyrel-
sens patientregister, ska den som lyder under uppgiftsskyldigheten lämna 
uppgifter om åtgärder som vidtagits. Detta ska enligt föreskrifterna re gistre-
ras enligt Klassifikation av vårdåtgärder , KVÅ, och åtgärdskod för kliniskt 
relevant läkemedelstillförsel ska kompletteras med ATC -kod ( Anatomic al 
Therapeutic Chemical classification ) enligt FASS. De uppgifter om rekvisit-
ionsläkemedel som inhämtas ti ll patientregistret registreras således inom ra-
men för vårdåtgärder. Vidare ska uppgift om datum för den vidtagna åtgär-
den rapporteras in.  
Att endast samla in ATC -kod och datum för åtgärden, som i  nuläget , är 
alltför begränsat. Uppgifter som skulle behövas, och som redan samlas in till 
dagens läkemedelsregister, är b land annat  NPLPACKID32 som ger mer exakt 
information om läkemedlets form, styrka eller dosering som har administre-
rats till patienten. Vidare saknas en mer detaljerad uppgift om tidpunkt för lä-
kemedelsadministrationen utöver datum. Det skulle även behövas en möjlig-
het att identifiera o rdinerande och administrerande vårdenhet, ordinatör och 
administratör, samt ordinationsorsak.  
Lämpligt register för insamling av uppgifter om 
rekvisitionsläkemedel  
Det finns flera möjliga  lösningar på en nationell insamling av  rekvisi tionslä-
kemedelsuppgift er. Uppgifterna kan  även fortsättningsvis  inhämtas  till pati-
entregistret  men då är det inte möjligt att utöka insamlingen med  mer detalje-
rade uppgifter om rekvisitionsläkemedel . För att uppnå detta bör man istället 
titta på  andra möjliga alternativ för en sådan insamling.  Socialstyrelsen  kan 
                                                      
31 https://www.socialstyrelsen.se/globalassets/sharepoint -dokument/artikelkatalog/ovrigt/2013 -4-24.pdf   
32 NPL-pack -ID är en unik identifierare av läkemedelsvara enligt NPL (Nationellt produktregister för läkemedel)    
38 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   se att det framförallt finns tre olika alternativ; en utvidgad insamling av pati-
entregistret, en insamling till något annat av hälsodataregistren exempelvis  
läkemedelsregistret , eller insamling via NLL  som E-hälsomyndig heten för-
valtar. Socialstyrelsen bedömer att det kommer krävas författningsändringar 
oavsett vilket alternativ som förordas .  
Uppgifter om läkemedel i p atientregistret  
Den som bedriver verksamhet inom hälso - och sjukvården är skyldig att rap-
portera vissa u ppgifter till patientregistret enligt 6 § förordningen om patient-
register hos Socialstyrelsen. I registret finns uppgifter om patienter som vår-
dats inom den slutna hälso - och sjukvården, som har behandlats av läkare 
inom den öppna vården som inte är primär vård, eller som har behandlats av 
annan hälso - och sjukvårdspersonal än läkare inom den psykiatriska öppen-
vården. Detta framgår av 4 § i nämnda förordning. Behandlingen får enligt 
samma bestämmelse avse bland annat uppgift om åtgärder samt tidpunkt för 
åtgärder. Det är således endast det som i dagsläget kan registreras i patientre-
gistret avseende rekvisitionsläkemedel, det vill säga att rapportering ska ske 
avseende åtgärdskod för kliniskt relevant läkemedelstillförsel, vilket ska 
kompletteras med ATC -kod e nligt FASS.   
En utvidgning av patientregistret till att även omfatta andra uppgifter om 
rekvisitionsläkemedel, skulle kunna vara möjlig, men även det kräva änd-
ringar i föreskrifter om uppgiftsskyldighet till Socialstyrelsens patientregister 
och sannolikt ä ven vissa ändringar i förordningen om patientregister hos So-
cialstyrelsen.  
Uppgifter om läkemedel i l äkemedelsregistret  
Läkemedelsregistret regleras av förordningen (2005:363) om läkemedelsre-
gister hos Socialstyrelsen. Registret innehåller individdata, där  personnum-
mer finns sammankopplade med alla förskrivna läkemedel och vissa för-
månsberättigade förbrukningsartiklar som hämtas ut mot recept eller 
motsvarande på apotek. Enligt 4 § i förordningen får endast följande uppgif-
ter registreras i läkemedelsregistr et; datum för expediering, vara, mängd, do-
sering, kostnad och kostnadsreducering enligt lagen (2002:160) om läkeme-
delsförmåner m.m., ordinationsorsak, patientens personnummer eller sam -
ordningsnummer samt folkbokföringsort, och förskrivarens yrke, speciali tet 
och arbetsplatskod.  
Alla uppgifter i registret rapporteras in av E -hälsomyndigheten enligt den 
uppgiftsskyldighet till Socialstyrelsen som framgår av 6 kap. 5 § lagen 
(2018:1212) om nationell läkemedelslista. Inga uppgifter om rekvisitionslä-
kemedel rapporteras till läkemedelsregistret.  
En utvidgad inrapportering till läkemedelsregistret skulle kräva en översyn 
av vilken typ av läkemedelsanvändning  som får och bör behandlas i registret, 
samt vilka eventuella ändringar som krävs i förordningen om läkemed elsre-
gistret.  Vidare behöv er även uppgiftsskyldigheten till registret ses över . Vil-
ken eller vilka aktörer, utöver E -hälsomyndigheten , som uppgiftsskyldig-
heten ska gälla avseende dessa uppgifter behöver förtydligas. Om aktuella 
uppgifter ska lämnas till läkemedelsregistret direkt från vårdgivarna, blir det 
också  nödvändigt med ytterligare ändring i förordningen.  En sådan uppgifts-  
 skyldighet behöver  också kompletteras med ett bemyndigande för Socialsty-
relsen  att utfärda närmare föreskrifter om hur uppgiftsskyldigheten ska full-
göras.  
En fördel med att samla in rekvisitionsläkemedel till det befintliga läkeme-
delsregistret är att det kan inordnas under en befintlig och logisk läkemedels-
struktur.  Även om vissa föreslagna uppgifter saknas i det be fintliga läkeme-
delsregistret , som exempelvis klockslag för administration, finns stora delar 
av den förväntade strukturen på plats i läkemedelsregistret för att även in-
rymma  information om rekvisitionsläkemedel.  
Uppgifter om läkemedel i n ationell a läkemed elslistan  
Den nationella läkemedelslistan ska ge hälso - och sjukvården, apoteken och 
patienten samma bild av patientens förskrivna och uthämtade läkemedel. Re-
gistret regleras av lagen (2018:1212)  om nationell läkemedelslista och tas 
fram av E -hälsomyndighe ten på uppdrag av Regeringen .  
Ett alternativ att överväga är om insamling av uppgifter om rekvisitionslä-
kemedel på individnivå kan ske direkt till den nationella läkemedelslistan  för 
att därefter föras över till något av Socialstyrelsens register. De uppg ifter 
som i dagsläget finns i Socialstyrelsens läkemedelsregister rapporteras in av 
E-hälsomyndigheten enligt uppgiftsskyldigheten i 6 kap. 5 § lagen om nat-
ionell läkemedelslista. Om insamling av rekvisitionsläkemedel på individ-
nivå kan ske på samma sätt, med skillnaden att uppgifterna samlas in av E -
hälsomyndigheten från vårdgivarna till den nationella läkemedelslistan, kan 
istället en utvidgad uppgiftsskyldighet till Socialstyrelsens hälsodataregister i 
lagen om nationell läkemedelslista vara relevant. En  sådan ordning skulle in-
nebära ändringar i de författningar som reglerar den nationella läkemedelslis-
tan och sannolikt även i den författning som relegerar det aktuella hälsodata-
registret. Denna lösning skulle inn ebära att uppgifter om all läkemedels -
använ dning  i Sverige leverera des från E -hälsomyndigheten på samma sätt.  
Tidplan  för insamling av rekvisitionsläkemedel  
Socialstyrelsen bedömer att det är genomförbart på  medellång sikt att göra 
en mer omfattande och detaljera d insamling av data om rekvisitionsläkeme-
del till ett register  vid Socialstyrelsen , under förutsättning att en reglering 
som möjliggör detta finns på plats . Tidsplanen påverkas  främst av att region-
erna behöver förstärk a sina it-system, strukturer och processer, och att  Soci-
alstyrelsen behöver göra omfattande it-systemförändringar.   
I avvaktan på nödvändiga författningsförändringar föreslår Socialstyrelsen  
förstärkning av det sätt på vilket rekvisitionsläkemedel samlas in till patient-
registret idag, i enlighet med nuvarande förord ning om patientregister hos 
Socials tyrelsen. I detta arbete kommer föreskrifterna om uppgiftsskyldighet 
till Socialstyrelsens patientregister att ses över för att underlätta regionernas 
inrapportering.  Socialstyrelsen bedömer att detta är möjligt att genomföra 
inom ett par  år. Vissa regioner kommer att kunna leverera  uppgifter så snart  
en ny föreskrift finns på plats , medan andra behöv er längre tid.     
40 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   Det finns långsiktiga planer på att samla in data om rekvisitionsläkemedel 
i den Nationella  Läkemedelsl istan .33 Troligen ligger införandet mycket långt 
fram i tiden varför en direkt rapportering från regionerna till något av Social-
styrelsens register skulle behöva implementeras först  (det ingår inte i den 
version  av nationella läkemedelslistan som planerades  starta maj 2023 ).  
Se bilaga 2 och 3 för ytterligare  information om tekniska och praktiska för-
utsättningar för insamling av data om rekvisitionsläkemedel.  
Data och strukturer för hantering av 
data för nationell krisberedskap  
En kris kan omfatta ett brett  spektrum av händelser. Däremot är behovet av 
data ofta specifikt och kan skilja sig åt mellan olika händelser, vilket gör det 
svårt att på förhand precisera de datamängder som kan behövas för framtida 
krishantering. Några generella element beskrivs nedan.  
Krishantering kräver alltid data för att generera lägesbilder över den aktu-
ella situationen, och ofta även data för att identifiera avvikelser från normal-
läget och kunna ta fram prognoser. Socialstyrelsens erfarenheter ifrån coro-
napandemin visar att det s nabbt kan uppstå behov av detaljerade hälsodata 
för att sammanställa fördjupad statistik, genomföra epidemiologiska analyser 
och bedriva forskning. Denna detaljerade hälsodata ska i möjligaste mån vara 
samma data som samlas in och används vid normala förhå llanden, och vara 
strukturerad på ett enhetligt sätt för att möjliggöra användning vid kris. Sam-
ordning bör ske med annan utveckling, till exempel kring tillgänglighet, 
vårdplatser och väntetider.  
Ett sätt att förbereda inför framtida kriser är därför att  verka för strukture-
ring och insamling av uppgifter redan under normala förhållanden så att 
praktiska, tekniska och juridiska förutsättningar redan finns på plats för att 
möjliggöra ytterligare användning av data som redan finns insamlad.  
Socialstyrelsens  bedömning  
Utifrån erfarenheter från pandemin konstaterar Socialstyrelsen att det saknas 
datamängder för krisberedskap och krishantering. För vissa databehov saknas 
helt strukturer för både information och insamling, som behöver finnas på 
plats redan innan  krisen för att möjliggöra insamling när krisen är ett faktum. 
För grundläggande hälsodata såsom data från vårdens informationssystem  
kan protokoll för datainsamling sättas upp vid behov, men infrastrukturen 
och informationsstrukturen i vårdens system behö ver utvecklas för att möj-
liggöra insamlingen så att data finns tillgänglig när den behövs. Redan till-
gängliga informationsmängder och strukturer för insamling såsom patientre-
gistret och nationella kvalitetsregister behöver utvecklas och omstruktureras 
så att relevant data finns tillgänglig eller kan tillgängliggöras på kort varsel 
vid en kris  och att se till att det finns juridiska förutsättningar för detta . 
                                                      
33 https://www.regeringen.se/49f328/contentassets/f8d27467ecae460f91a18738c44421e2/uppdrag -om-forstarkt -imple-
menteringsstod -vid-inforande -av-nationell -lakemedelslista.pdf    
 Utredningen Hälso - och sjukvårdens beredskap – struktur för ökad för-
måga  34 föreslår att underlag tas  fram för vilken information som behöver 
framgå av händelsestyrd rapportering för lägesbilder som behöver upprättas 
vid och inför en krissituation. Socialstyrelsen bedömer att en sammanhållen 
informationsinsamling och distribution  i form av lägesbilder är en del av 
myndighetens sektorsansvar och att arbetet som efterfrågas i utredningen bör 
genomföras.35 
Idag är också vissa data som samlas in till nationella kvalitetsregister vik-
tiga för svensk krishantering. Inom intensiv -, operations - och akutsjukvård 
finns etablerades kvalitetsregister som till stor del samlar in uppgifter auto-
matiskt ifrån vårdens system. Socialstyrelsens bedömning är att registrens in-
frastruktur och förmåga att samla in och leverera data nationellt behöver säk-
ras, och inom akutsjukvården  behöver anslutning och insamling utvidgas, 
alternativt att uppgifter som behöver vara tillgängliga nationellt samlas in di-
rekt från vårdens informationssystem.  
Till patientregistret rapporteras för tillfället uppgifter från slutenvård och 
specialiserad ö ppenvård månadsvis. Tidigare i denna rapport beskrivs försla-
get att utöka insamlingen med primärvård och andra vårdkontakter än läkar-
besök i öppen vård. Utöver utökad mängd vårdkontakter behöver aktualiteten 
förbättras för att uppgifter ska finnas tillgäng liga snabbare vid en hälsokris. 
Uppgifter om socialtjänst  och kommunal hälso - och sjukvård samlas in till 
andra register vid Socialstyrelsen  och är också av potentiellt intresse vid en 
krissituation . Dessa beskrivs senare i avsnitten om d ata inom socialtjä nstom-
rådet och om u ppföljning av kommunal  hälso - och sjukvård.  
Slutligen konstaterar myndigheten att möjligheten att göra en nationellt 
heltäckande insamling av strukturerade data från vårdinformationssystemen 
har många potentiella användningsområden , men nyttan med en snabb och 
säker process blir speciellt stor i en krissituation. Idag saknas både teknisk in-
frastruktur och nationellt enhetlig informationsstruktur för att göra denna typ 
av insamling.  
För att förbättra tillgång en på hälsodata som är relevant att sammanställa nat-
ionellt vid en krissituation föreslår Socialstyrelsen vidare utredning i frågan 
om hur beredskapsorganisationernas försörjning av nödvändiga uppgifter 
som idag samlas in via nationella kvalitetsregister  kan säkerställas.  Utred-
ningen bör överväga olika alternativ, på kort och lång sikt, för att säkerställa 
uppgiftsinsamling från regionerna antingen via kvalitetsregister eller möjlig-
heten av insamling av nödvändiga uppgifter direkt till myndigheten.  
Myndighe ten föreslår också att det inleds  ett arbete med att utreda möjlig-
heten  att öka insamlingsfrekvensen av uppgifter  till patientregistret . 
                                                      
34 SOU 2022:6, sidan 433  
35 Remissvar Socialstyrelsen, S2022/01247, Utredningen Hälso - och sjukvårdens beredskap – struktur för ökad för-
måga (SOU 2022:6), Dnr: 10628/2022    
42 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   Data över kapacitet och beläggning inom vården 
och omsorgen  
Vid en hälsokris är det nödvändigt att data över sjukvården s kapacitet och 
beläggning och påverkan på vård och omsorg finns tillgängliga för att skapa 
lägesbilder. Strukturer för att samla in och presentera data måste finnas upp-
satta redan innan krisen är ett faktum för att direkt utgöra underlag för be-
slutsfattan de.36 För samordning av resurser mellan regioner kan det behövas 
detaljerad information om belastning och tillgängliga vårdplatser, antal pati-
enter och sjukdomsnivå av patienter, ner på sjukhus eller kliniknivå. För att 
upprätta lägesbilder över situationen  hos kommuner behövs strukturer för 
rapportering av påverkan från kommuner till den nationella nivån etableras.  
En lägesbild ska beskriva läget just nu och data behöver därför vara så ak-
tuell som möjligt. Antal tillgängliga vårdplatser på en klinik kan sna bbt för-
ändras och även en helt uppdaterad bild säger inte allt om hur det ser ut fram-
över. Informationen behöver därför kompletteras med en prognos av 
förväntad förändring på kort och lång sikt. För att underlätta en sådan pro-
gnos behöver historiska data f innas tillgänglig a. Denna hälsodatamängd be-
höver alltså samlas in även utanför kristider för att möjliggöra lägesbildsana-
lyser och prognoser.  
Socialstyrelsens lägesbildssystem byggdes upp under coronapandemin och 
möjliggör inhämtning av uppgifter om belägg ning och vårdplatser från reg-
ioner och kommuner. Denna inrapportering är till stor del manuell då det sak-
nas tillgänglig information i regioners och kommuners system som enkelt 
och strukturerat går att samla in på samma sätt från alla regioner och kommu-
ner. Arbetet att automatisera inrapporteringen till lägesbildssystemet  och att 
effektivisera dataflödeshanteringen inom myndigheten  startade direkt och 
kommer delvis att fortsätta inom ramen för uppdrage n, att ytterligare stärka 
beredskapsarbetet med avseende  på det försämrade säkerhetsläget  
(S2022/01939 ) och att strategiskt, långsiktigt och kontinuerligt följa upp och 
föra dialog om hälso - och sjukvårdens tillgänglighet, med fokus på väntetider 
och vårdköer ( S2022/01664) . Förutom de tillfälliga uppdragen  sker utveckl-
ing av systemet för att möta upp behoven utifrån sektorsansvaret specifikt 
och beredskap generellt enligt  förordning en (2022:524) om statliga myndig-
heters beredskap . 
Flera informationsmängder finns idag till stora delar i lokala och regionala 
vårdi nformationssystem, men är inte möjliga att enkelt sammanställa nation-
ellt då specifikationer saknas eller inte används . Detta rör till exempel pro-
duktionsdata såsom data för beläggning, vårdkapacitet och vårdnivå på sjuk-
husen (under pandemin blev det uppenbart bl.a. att det saknades entydig 
definition  av begreppet intermediärvård). Andra uppgifter finns tillgängliga i 
vårdinformationssystem men saknar nödvändig struktur för att möjliggöra 
automatisk extraktion av data ur alla regioners variera nde system. Kommu-
ners tekniska infrastruktur för medicinska journaler och brukares behov av 
vård och omsorg är än mindre utbyggda och standardiserade över riket.  
Socialstyrelsens bedömning är att ett grundläggande arbete behöver göras 
för att utreda hur sj ukvårdens informationssystem och informationen däri ska 
                                                      
36 SOU 2022:6, s. 290 -   
 utvecklas och standardiseras  generellt, och specifikt  utifrån beredskapsbeho-
ven. Vilka uppgifter som ska ingå som underlag i kommunala, regionala och 
nationella lägesbilder behöver specificeras i linj e med det som Utredningen 
Hälso - och sjukvårdens beredskap – struktur för ökad förmåga  föreslår.37 
Dessa uppgifter behöver dessutom en nationell beskrivning och enhetligt till-
lämpad struktur för att uppnå en önskvärd semantisk interoperabilitet vilket 
är en förutsättning för insamlandet . Myndighetens bedömning är att det vore 
värdefullt att utreda hur t ill exempel  insamling av nödvändiga produktions-
data kan understödjas med hjälp av referensmodeller  och specifikationer. Ett 
sådant arbete kan ingå i en bredare  utredning så som föreslås ovan för data 
för nationell krisberedskap generellt.   
Data över intensivvård,  akutsjukvård, operationsvård  
Under coronapandemin blev det tydligt att enskilda kvalitetsregister idag är 
viktiga för svensk krisberedskap. Tre registe r samlar idag in datamängder 
som Socialstyrelsen bedömer är av stort generellt värde vid kriser; svenska 
intensivvårdsregistret, svenska akutvårdsregistret och det svenska peri -opera-
tiva registret. Till stor del bygger insamlingen till registren på automat isk da-
tafångst från vårdinformationssystemen vilket gör uppgifterna lämpliga att 
använda vid en kris, då man särskilt vill bespara vårdpersonal manuell admi-
nistration. Datamängderna och resonemangen beskrivs mer utförligt i bilaga 
5.  
Det finns både för - och nackdelar med att använda kvalitetsregistrens in-
frastruktur och organisation för att samla in data för krishantering. Till förde-
larna hör att de svenska grundprinciperna för krisberedskap anger att den 
som har ansvar för en verksamhet under normala förh ållanden också bör ha 
ansvaret under en krissituation, samt att en verksamhet ska fungera på så lik-
nande sätt som vid normala förhållanden som möjligt. Potentiella nackdelar 
rör framtidssäkringen i olika avseenden. Socialstyrelsen bedömer att det är 
sårbar t att så centrala datamängder för nationell krishantering endast finns 
tillgängliga i nationella kvalitetsregister. Det är dessutom frivilligt för patien-
ter och vårdgivare att delta i nationella kvalitetsregister, vilket kan leda till att 
registren inte är heltäckande. Socialstyrelsen bedömer därför att det är viktigt 
att fortsatt utreda hur data för krishantering kan samlas in och tillgängliggö-
ras mer långsiktigt, strukturerat och säkert .  
Utökad inrapporteringsfrekvens till patientregistret  
Socialstyrels en har arbetat aktivt med att få till snabbare uppföljning för att 
kunna följa den påverkan corona pandemin haft på samhället. Under pande-
min har de flesta regioner  ökat rapporteringsfrekvensen till patientregistret 
till veckovis rapportering. Den ökade rapporteringsfrekvensen var frivillig ef-
tersom den inte bedömdes omfattas av  Socialstyrelsen s föreskrifter om upp-
giftsskyldighet till patientregist ret. Rapporteringen har fungerat väl även om 
den speciella inrapporteringen kräver merarbete både för rapporterande reg-
ioner och för Socialstyrelsen.  
                                                      
37 SOU 2022:6, sidan 433    
44 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   Till Socialstyrelsen rapporterar regionerna alla patienter som vårdas i slu-
ten vård och öppen specialiserad vård. Fullständiga uppgifter om åtgärder 
och diagnoser registreras först när patienten skrivs ut från sjukhuset, eller 
ännu senare, när journaler si gneras och vårdtillfället avslutas hos vårdgiva-
ren. Men även utan diagnosinformation kunde uppgift om inskrivning i slu-
tenvård användas för att följa coronapandemin.  
För att öka kvalitet och underlätta inrapportering till patientregistret skulle 
myndighet en behöva utreda möjligheten att föreskriva om en ökad inrappor-
teringsfrekvens för regionerna.  Avvägningen får då göras mellan ökad admi-
nistrativ börda och mervärde. En sådan ökning av rapporteringsfrekvensen 
ligger i linje med myndighetens arbete för snab bare och mer relevant uppfölj-
ning. Socialstyrelsen bedömer att veckovis rapportering skulle vara jämförel-
sevis enkel att genomföra. De flesta regioner, liksom Socialstyrelsen, har 
idag redan mycket av den tekniska infrastrukturen för detta på plats.  
Tidpl an för arbetet  
Socialstyrelsen bedömer att en utredning om möjligheten att öka insamlings-
frekvensen av uppgifter till patientregistret , samt nödvändiga förekriftsänd-
ringar, kan genomföras inom ett par år.  
Journaldata på nationell nivå  
En hel del av informa tionen om patienter som registreras i olika vårdinform-
ationssystem är idag svårtillgänglig för forskning, men är relevant för kris-
hantering. Vid nya hälsohot blir forskarsamhället en viktig del i krishante-
ringen eftersom analyser som kan öka kunskapsläget  behöver tas fram 
snabbt. Kännedom om vilka individer som behöver skyddas särskilt, och där-
igenom skattningar av hur många som kan komma att drabbas av en ny pan-
demi är viktig för samhällets krishantering på alla nivåer. Ett exempel på ett 
ändamålsenligt fo rskningsorienterat dataprojekt under coronapandemin är 
OpenSAFELY38 i Storbritannien som tydligt visat nyttan som snabb, till-
gänglig och detaljerad hälsodata kan generera i en kris. I projektet analysera-
des journaldata från de två största leverantörerna i E ngland utan att data läm-
nade journalsystemsleverantörens säkra system. Därigenom kunde brittiska 
forskare med bibehållen integritet för individen analysera och snabbt dela 
med sig av studier på miljontals individer som exempelvis klarlade vilka pa-
tientgrup per som hade störst risk att insjukna och avlida i covid -19.39 Resul-
taten som kom tidigt våren 2020 visade sig vara av global nytta, eftersom da-
takvalitet, tid -till-data och antalet studiedeltagare gav tillräckligt underlag för 
snabba slutsatser. En liknand e automatisk insamling är idag inte omedelbart 
görlig under svenska förhållanden, men förutsättningarna bör utredas.  
Under arbetet med att samla in data för hantering av corona pandemin 
framgick det att automatisk datafångst är den tekniska lösning som är m est 
resurseffektiv. Erfarenheter visar att manuell datainsamling vid kliniker är re-
surskrävande. Svårigheter idag är att Sveriges regioner och vårdgivare an-
vänder olika journalsystem och att journaldata kan vara ostrukturerad eller 
                                                      
38 https://www.opensafely.org/  
39 Williamson, E.J., Walker, A.J., Bhaskaran, K.  et al.  Factors associated with COVID -19-related death using Open-
SAFELY.  Nature  584, 430 –436 (2020). https://doi.org/10.1038/s41586 -020-2521 -4   
 inte strukturerad likada nt över landet. En nationell enhetlighet i både it-infra-
struktur och nationell t betydelsefulla informationsmängder skulle underlätta 
och förenkla införandet av denna modell.  
Den tekniska infrastrukturen för att automatiskt samla in datamängder från 
sjukhu sens journalsystem behöver utvecklas och interoperabiliteten mellan 
hälso - och sjukvårdens huvudmän förbättras. För att anpassa datainsamlingen 
till behov  vid ett enskilt tillfälle  behöver endast ett insamlingsprotokoll sättas 
upp inledningsvis, som anger vilka uppgifter som ska extraheras och i vilket 
format.  
Socialstyrelsen konstaterar att Sveriges informationshantering i samband 
med en nationell kris eller beredskap skulle  gynnas avsevärt  om utvecklingen 
i en sådan riktning kunde förstärkas mer generell t. 
Statens behov av vissa data kan behöva kravställas tydligare, tillsammans 
med olika typer av stöd eller andra incitament för att åstadkomma en bred 
implementering. Om tillgång till framtida hälsodata av nationellt intresse be-
ror av en större nationell e nhetlighet i grundinformation som behövs av flera 
aktörer i samhället, då är det angeläget att statens och huvudmännens an-
svarsfördelning när det gäller utvecklingen blir tydligare, och att det finns ef-
fektivare former för styrning och samverkan än hittill s.40 
Data  över blodlager och blodgivare  
I en regional eller nationell kris eller katastrof är det sannolikt att blod och 
plasma blir en bristvara. Systemet med blodgivning är idag kraftigt regional-
iserat, och det finns hinder för enskilda blodgivare att ge blod i andra delar av 
landet än den de registrerats för blodgivning i. Dessutom saknas nationell 
översikt av blodbankernas kapacitet, vilket leder till att regioner som har brist 
på blod behöver ringa runt i landet för att ta reda på var det eventuellt kan  
finnas överskott att omfördela. För att snabbt kunna fördela resurser, rekry-
tera nya såväl som gamla blodgivare och se till att behoven täcks behövs ett 
nationellt blodgivarregister och ökad nationell samordning av blodbanker.  
Socialstyrelsen publicerade en rapport i mars 2022 om förutsättningar för att 
skapa en nationellt register över blodgivare41 och fick nyligen ett uppdrag att 
utifrån den rapporten föreslå hur ett register över blodgivare kan utformas 
och förvaltas (S2022/03176). V i går därför inte när mare in på frågan här. 
Myndigheten  konstaterar här endast behovet av dessa hälsodatamängder för 
krisberedskap eller kris. 
Juridiska förutsättningar för insamling och 
utlämnande av uppgifter vid en krissituation  
Insamling och behandling av uppgifter  
Som tid igare framgått är en av grundprinciperna  för svensk krisberedskap  att 
den som har ansvar för en verksamhet i normala situationer också har mot-
svarande ansvar vid kriser. Utgångspunkten vid insamling och delning av 
data är densamma under en krissituation so m under normala förhållanden. 
                                                      
40 Vision e -hälsa 2025 – ett försök att styra genom samverkan (statskontoret.se)  
41 Socialstyrelsen (2022), Nationellt register över blodgivare och plan för ökad kapacitet    
46 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   Vilken data en myndighet har rätt att samla in och behandla bestäms i myn-
dighetens instruktion och därtill specifika författningsregleringar.  
I förordningen (2015:284) med instruktion för Socialstyrelsen definieras 
Socialstyr elsens arbetsuppgifte r och ansvarsområden. Av förordningen fram-
går bland annat att myndigheten ska följa, analysera och rapportera om bland 
annat hälsa, hälso - och sjukvård och socialtjänst genom statistikframställ-
ning, uppföljning, utvärdering samt epidem iologiska studier. Socialstyrelsen 
ska också särskilt ansvara för hälsodataregister och är även utsedd att vara 
ansvarig för officiell statistik inom områdena hälso - och sjukvård och social-
tjänst.  
Socialstyrelsen har således rätt att bland annat behandla personuppgifter 
utifrån ovanstående reglering och annan speciallagstiftning såsom lagen och 
förordningen om den officiella statistiken samt lagen om hälsodataregister 
och tillhörande registerförordningar.   
Ett sätt att förbereda inför framtida kriser är dä rför att arbeta mot in-
samling av uppgifter redan under normala förhållanden. När nya datain-
samlingar utreds bör också  behovet i ett krisläge särskilt belysas och vägas 
in.  
Eftersom det är svårt att förutse vilka uppgifter som kan komma att behö-
vas vid var je enskild krissituation kan det ändå uppstå ett behov av uppgifter 
av en typ som en myndighet normalt inte hanterar. Då olika myndigheter har 
olika uppdrag är det långt ifrån självklart att en myndighet anser sig ha rätts-
lig grund för att hantera uppgifte r från en annan myndighet. Det bör därför 
finnas en beredskap att ge myndigheter utökade möjligheter att behandla nya 
typer av data i en krissituation, till exempel genom att det specificeras i myn-
dighetens regleringsbrev. Under pandemin har exempelvis Soc ialstyrelsen 
fått utökade befogenheter att behandla data om intensivvård .42  
Utlämnande av uppgifter   
En utgångspunkt för utlämnande av information, oavsett om det rör sig om 
en krissituation eller inte, är att varje myndighet ansvarar för sin egen in-
formation och att hanteringen av ett utlämnande sker i enlighet med gällande 
rätt. Vilket  stöd som kan finn as för att lämna ut handlingar och uppgifter 
framgår av bilaga 1 .  
Som också tidigare framgått i rapporten omfattas de uppgifter som finns i 
Socialstyrelsens hälsodata - och socialtjänstregister av absolut sekretess enligt 
24 kap. 8 § OSL. De möjlighete r myndigheten har att dela data från dessa re-
gister är således begränsade till de undantag som medges i denna bestäm-
melse. För andra typer av uppgifter, det vill säga sådana som inte finns i 
myndighetens särskilda statistikverksamhet, kan det finnas andra sekr etess-
bestämmelser som är tillämpliga. Det kan röra sig om till exempel den sär-
skilda sekretessen för HOSP -registret i 6 § OSF eller sekretessen för risk - 
och sårbarhetsanalyser i 18 kap. 13 § OSL. När det gäller utlämnande av en 
stor mängd personuppgifter kan även 21 kap. 7 § OSL bli tillämplig. En 
myndighet har möjlighet att i vissa fall lämna ut uppgifter även om de omfat-
tas av sekretess genom sekretessbrytande bestämmelser i offentlighets - och 
                                                      
42 SOU 2022:10 Sverige under pandemin, del 2, s. 569.    
 sekretesslagen (se t.ex. 10 kap. OSL).  Av 10 kap. 28 § OSL fr amgår att sek-
retess inte hindrar att en uppgift lämnas till en annan myndighet, om upp-
giftsskyldigheten följer av lag eller förordning.  
Dataförsörjningsskyldigheter för kommunala och regionala 
aktörer  vid en kris  
De olika aktörernas ansvar och roller inom krisberedskap samt vilka åtgärder 
som ska vidtas vid beredskapshöjning, framgår av olika författningar. Dessa 
författningar är bland annat lagen ( 1992:1403 ) om totalförsvar och höjd be-
redskap, förordningen ( 2015:1053 ) om totalförsvar och höjd beredskap och 
förordningen ( 2015:1052 ) om krisberedskap och bevakningsansvariga myn-
digheters åtgärder vi d höjd beredskap, lagen (2006:544) om kommuners och 
regioners åtgärder inför och vid extraordinära händelser i fredstid och höjd 
beredskap och förordningen (2006:637) om kommuners och regioners åtgär-
der inför och vid extraordinära händelser i fredstid.  
Enligt 2 kap. 9 § lagen om kommuners och regioners åtgärder inför och 
vid extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap, ska kommuner och 
regioner  vid en extraordinär händelse i fredstid ge den myndighet som Rege-
ringen  bestämmer lägesrapporter och inf ormation om händelseutvecklingen, 
tillståndet och den förväntade utvecklingen samt om vidtagna och planerade 
åtgärder. Av 3 § andra stycket förordningen (2006:637) om kommuners och 
regioners åtgärder inför och vid extraordinära händelser i fredstid och höj d 
beredskap, framgår att regionerna ska lämna lägesrapporter och information 
om händelseutvecklingen till Socialstyrelsen och länsstyrelsen inom samma 
geografiska område. Vidare framgår av 2 § i nämnda förordning att kommu-
ner ska lämna samma typ av informa tion till länsstyrelsen. I dagsläget har 
alltså kommunerna inte någon lagstadgad uppgiftsskyldighet till Socialstyrel-
sen. 
Biobanksdata  
Utredningen av inrättandet av ett nationellt biobanksregister vid Socialstyrel-
sen grundar sig på två tidigare utredningar, SOU 2018:4 och SOU 2018:36. I 
direktivet för SOU 2018:4 understryks vikten av att med rimliga insatser 
kunna spåra prover som ingår i  biobankernas verksamhet. Motiv för utred-
ningen var bland annat att möjliggöra forskning på prover i syfte att internat-
ionellt stärka Sveriges konkurrenskraft inom medicinsk högkvalitativ forsk-
ning.  
I detta avsnitt ger myndigheten sin bedömning på  förutsä ttningar för inrät-
tande av ett nationellt biobanksregister . I bilaga 7 återfinns utredningen av 
förutsättningarna för ett nationellt biobanksregister i sin helhet , inklusive ett 
uppdaterat författningsförslag . 
Socialstyrelsens sammanfattande bedömning  
De uppdateringar som har gjorts i författningsförslaget enligt lydelsen i SOU 
2018:443 avser främst kodifieringar av det som redan har konstaterats i mo-
                                                      
43 SOU 2018:4  Framtidens biobanker    
48 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   tivuttalandena i utredningarna, men som inte särskilt har reglerats. Vidare av-
ser uppdateringarna ändringar i syfte att tydliggöra vissa av de bestämmelser 
som utredningarna redan föreslagit .  
Socialstyrelsen har utrett  möjligheten att föra över redan bevarade prov till 
det Nationella biobanksregistret. Myndigheten har bedömt  att det inte är möj-
ligt, varken ur e tt etiskt - kostnads - eller resursperspektiv att samla in uppgif-
ter retroaktivt. För att registret ska vara användbart för forskning behöver det 
finnas möjlighet att lokalisera prov lång t bakåt i tiden. Därför kommer regist-
ret inte att vara användbart på må nga år. I bilaga 7 finns en utförlig redogö-
relse till bedömningen (se avsnitt; Registrering av data avseende redan in-
samlade prover).  
Förslage t i SOU  2018:4 gällande uppgiftsskyldighet är att det ska vara ob-
ligatoriskt för alla vårdgivare att lämna uppgift er om prov tagna för hälso - 
och sjukvård och som omfattas av lagen (2002:297) om biobanker i hälso - 
och sjukvården m.m. Skyldigheten ska inte gälla när vårdgivare samlar in 
prov för forskning eller klinisk prövning eller för prov som är tagna utanför 
hälso - och sjukvården. Socialstyrelsen instämmer i att uppgiftsskyldigheten 
ska gälla prov tagna för vårdändamål inom hälso - och sjukvården, och delar 
uppfattningen att kostnaden för rapportering av prov tagna för andra ändamål 
(tex. för forskning eller klinisk  prövning) till Nationella Biobanksregistret 
överstiger nyttan. Prov tagna för andra ändamål än vårdändamål  utgör endast 
en liten del av proven, cirka fem procent. I och med den uppgiftsskyldighet 
gentemot huvudmännen för biobankerna som föreslås av utredn ingen i SOU 
2018:4 har Nationella biobanksregistret i teorin bättre förutsättningar än 
Svenska Biobanksregistret, S BR, att uppnå en hög täckningsgrad, men san-
nolikt kommer biobankerna att rapportera sina uppgifter via SBR vilket kan 
gynna kvaliteten i båda  registren.  
För att inrätta ett nationellt biobanksregister med Socialstyrelsen som hu-
vudman bedömer Socialstyrelsen att det krävs en utförlig förstudie som är 
mer djuplodande än SOU 2018:4 och 2018:36. Många av frågorna som nöd-
vändigt behöver besvaras för  att inrätta ett nationellt biobanksregister som 
kan uppfylla de behov som forskarsamhället har gett uttryck för, besvaras 
inte i utredningarna. Till exempel behöver frågan om sekretess utredas vidare 
för att säkerställa att syftet med registret kan uppnås . Det finns också oklar-
heter i utredningarna som inte har kunnat lösas i detta uppdrag eftersom det 
har varit otydligt vad utredningarna har avsett i dessa delar. Oklarheterna be-
rör till exempel  information som ska lämnas till den enskilde, den enskildes 
inställning till personuppgiftsbehandlingen och spärrningen av uppgifter i re-
gistret. Det finns vidare flera praktiska frågor som behöver utredas för att ett 
nationellt biobanksregister ska kunna inrättas. Flera av dessa praktiska frågor 
är nära sammankoppl ade med de otydligheter som precis beskrivits, men 
även till hur biobanker rent praktiskt ska kunna rapportera in uppgifter till det 
Nationella biobanksregistret, behovet av nationella kodverk, specifikationer 
och standarder för hur uppgifter i olika labor atorieinformationssystem (LIS) 
ska hanteras.  
Mot bakgrund av de oklarheter som finns i de utredningar som Socialsty-
relsen ska lägga till grund för detta uppdrag, har myndigheten inte kunnat   
 svara på regeringsuppdraget fullt ut. Som exempel har myndigheten  gjort be-
dömningen att förslagen i SOU 2018:4 på vilka uppgifter som ska ingå i det 
nationella biobanksregistret behöver utredas vidare för att säkerställa att det 
blir rätt uppgifter som förs över till registret. I utredningen är det otydligt vad 
de föres lagna uppgifterna innebär, hur de är definierade och vad intentionen 
med dem är. Därför lämnas inget nytt författningsförslag på uppgifter som 
ska föras över till det Nationella biobanksregistret. SOU 201 8:4 innehåller 
inget förslag på uppgifter för att ku nna lokalisera prover, vilket är en förut-
sättning för att registret ska kunna användas till att spåra prover för forsk-
ning. Efter samtal med Inspektionen för vård och omsorg (IVO) är det osä-
kert om uppgifterna i det register över biobanker som IVO för har tillräckligt 
god kvalitet för att tillhandahålla dessa uppgifter. Därför behövs det även ut-
redas vidare kring hur proverna kan lokaliseras.  
Andra områden av nationellt intresse  
Det finns flera viktiga dataområden där det sedan tidigare är känt att data i 
stor utsträckning saknas. Här ingår dataområden med stor potentiell  nytta , 
men där det enligt Socialstyrelsens  bedömning krävs ett större fortsatt arbete 
för att databehovet ska konkretiseras och innan data kan samlas  in. Nedan 
följer , för några av områdena , en översiktlig beskrivning av behov, nytta och 
förutsättningar för att samla in den här typen av data på nationell nivå.  Inom 
dessa områden pågår en mängd arbeten hos olika aktörer  och vi ger inga för-
slag på fortsatt arbete eftersom flera pågående utredn ingar är oavslutade.  
Data om barn - och elevhälsovård   
Socialstyrelsens kartläggning visar att det finns ett stort behov av uppgifter 
om barn och elevhälsovård. För detta ändamål bedömer myndigheten att det 
finns behov av:  
• Uppgifter för att följa barn och u ngas allmänna utveckling ur ett folkhälso-
perspektiv samt tidig upptäckt av fysisk och psykisk ohälsa.  
• Att vidare utreda förutsättningarna för att genomföra denna breda och om-
fattande datainsamling på nationell nivå.   
• Att utreda om det är lämpligt att följa  barn och ungas hälsa inklusive elev-
hälsans medicinska insatser i hälsodataregister.  
Behovet av data för att följa barn och ungas hälsa har lyfts fram av experter, 
forskare och myndigheter i Socialstyrelsens kartläggning samt i olika statliga 
utredningar. Behovet av data som lyfts fram av olika intressenter visar att det 
finns ett nationellt intresse att följa upp olika aspekter av de insatser och den 
vård som skulle utgöra en stor del av det föreslagna nationella hälsoprogram-
met (SOU 2021:34, SOU 2021:78).  För att kunna följa upp såväl hälsoutfall 
som det hälsofrämjande och förebyggande arbetet för barn och unga har 
Folkhälsomyndigheten till exempel återkommande lyft behovet av ökad till-
gång till data och indikatorer .44  
                                                      
44 Folkhälsomyndighetens remissyttrande på slutbetänkandet SOU 2021:78    
50 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   Behov som framkommit är uppgifter för  att kunna följa barn och ungas all-
männa utveckling (inklusive tillväxt, språkutveckling, psykiska och kognitiva 
funktioner) samt tidig upptäckt av fysisk och psykisk ohälsa. Men även data 
om levnadsvanor samt uppgifter om tandhälsa för att proaktivt följa  upp bar-
nen ur ett folkhälsoperspektiv upplever många som önskvärda.  Behovet av 
data handlar således mer om barn och ungas levnadsvanor och folkhälsan, 
snarare än vård och omsorgsinsatser. Förutsättningarna för att genomföra 
denna breda och omfattande data insamling på nationell nivå behöver dock 
Socialstyrelsen har nyligen haft ett regeringsuppdrag att lämna förslag på 
om och hur data som samlas in till Nationellt kvalitetsregister för Elevhälsans 
medicinska insats (EMQ) skulle kunna samlas  in av Socialstyrelsen i ett 
hälsodataregister (S2020/03087/RS). Socialstyrelsen konstaterar i slutrappor-
ten45 att de juridiska förutsättningarna saknas för att direkt överta uppgifterna 
från EMQ och föreslår att behovet och ändamålet ses över nationellt fö r att 
möjliggöra en bredare uppföljning inom elevhälsans medicinska insatser. Yt-
terligare utredning behövs för att bestämma vilka datamängder som ska sam-
las in, hur de ska samlas in och hur denna insamling står i relation till ett 
eventuellt framtida primä rvårdsregister. Uppföljning och databehov behöver 
även ses i ett bredare perspektiv, utöver elevhälsans medicinska insatser, t ill 
exempel  hela den hälsofrämjande vården som bedrivs för barn och unga, och 
där elevhälsans medicinska insatser än en viktig pus selbit.   
I delbetänkandet (SOU 2021:34) föreslår utredningen att ett nationellt häl-
sovårdsprogram för barn och unga ska tas fram. Hälsovårdsprogrammet ska 
bidra till att barns och ungas fysiska och psykiska hälsa, utveckling och väl-
mående kontinuerligt föl js upp och stöttas på ett likvärdigt sätt och med kva-
litet under hela uppväxten. Socialstyrelsen har ett uppdrag att i en förstudie 
se över hur ett sådant nationellt hälsovårdsprogram för barn och unga bör ut-
formas och implementeras (S2021/06171). I slutbe tänkandet (SOU 2021:78) 
har utredningen övervägt flera alternativ för att följa upp barns och ungas 
hälsa, barn - och ungdomshälsovårdens verksamheter och det hälsofrämjande 
och förebyggande arbetet.  
Utredningen anger att det finns behov av att utveckla förutsättningarna för 
nationella kvalitetsregister och hälsodataregister parallellt med ett mer omfat-
tande arbete med att utveckla en nationell infrastruktur för tillgången till 
hälsodata. Utredningen f öreslår till exempel att Socialstyrelsen ska få i upp-
drag att utreda om det är möjligt och lämpligt att följa barns och ungas hälsa i 
hälsodataregister, och lämna de författningsförslag som är nödvändiga för att 
det ska kunna ske. I remissvaret instämmer S ocialstyrelsen i utredningens be-
dömning att det är nödvändigt att följa upp olika aspekter rörande barns och 
ungas hälsa utifrån ett hälsofrämjande och förebyggande perspektiv, samt att 
det finns ett behov av ett helhetsperspektiv från graviditet till och med 20 års 
ålder46. Myndigheten välkomnar även förslagen om nya uppdrag för att ut-
                                                      
45 Förutsättningar för att ta in uppgifter från Nationellt kvalitetsregister för elevhälsans medicinska insatser, EMQ till 
Socialstyrelsen . Socialstyrelsen, 2022  
46 Remissvar Socialstyrelsen, S2021/06815, Börja med barnen! Följa upp hälsa och dela information för en god och 
nära vård (SOU 2021:78), Dnr: 37763/2021.    
 reda om det är lämpligt att följa barn och ungas hälsa i hälsodataregister, re-
spektive utreda om det är möjligt och lämpligt att i ett hälsodataregister be-
handla uppgifter om barn och unga som fått hälso - och sjukvård inom elev-
hälsans medicinska insatser.   
Beträffande etiska ställningstaganden anger Statens medicinetiska råd 
(Smer) att man ställer sig bakom förslagen i delbetänkandet (SOU 2021:34) 
som syftar till att bana väg f ör en hälsoreform för barn och unga i Sverige.  
Data för vård och behandling vid psykisk ohälsa  
om vård och behandling vid psykisk ohälsa. För detta ändamål bedömer 
myndigheten att det finns behov av:  
• Att data som täcker in primärvårdens insatser (inklusive första linjens 
verksamheter för insatser inom området psykisk ohälsa) kan samlas in på 
• Att fokusera på insatser för ökad kvalitet på inrapporterade data om psy ki-
atrisk vård och behandling.  
• Att ta ett nytt grepp om dataförsörjning inom psykiatriområdet och utreda 
vad som skulle vara det mest ändamålsenliga för hela området.  
Barn och ungas psykiska hälsa  
Det är angeläget att barn som visar tecken på psykisk ohälsa  både upptäcks 
tidigt och erbjuds adekvata insatser. Psykiatriska symtom som debuterar i ti-
dig ålder riskerar obehandlade att leda till allvarlig nedsättning av den psyko-
sociala funktionen. Det är därför viktigt att både barnen och deras familjer ti-
digt få r tillgång till stöd - och vårdinsatser i en sammanhållen vårdkedja.  
Första linjens vård avser ofta verksamheter och funktioner som har i upp-
gift att vara den instans som först tar emot barn och ungdomar som har psy-
kiska besvär. Det saknas tydlig reglering  för vad som ska göras i olika verk-
samheter eller av olika huvudmän när det gäller första linjens vård. 
Regionerna och kommunerna har organiserat första linjen på olika sätt, som 
huvuduppdrag eller med delat ansvar på vårdcentraler, ungdomsmedicinska 
motta gningar, ungdomsmottagningar, elevhälsan och inom socialtjänst .47 En 
majoritet av regionerna ser behov av utveckling när det gäller BVC:s samver-
kan med första linjens verksamheter och IVO konstaterar utmaningar för vår-
den och omsorgen att samordna insatsern a för barn och unga med psykisk 
ohälsa .48  
Datakällor inom psykiatriområdet  
Socialstyrelsens utredning om kvalitetsregister inom psykiatriområdet visar 
att dagens modell för kvalitetsregister innebär avsevärda svårigheter att på ett 
effektivt sätt brett sam la in data avseende psykiatrisk vård.49 Idag täcker kva-
litetsregistren inom psykiatriområdet endast en liten del av patientgruppen. 
Som många utredningar tidigare har pekat på har det varit svårt att motivera 
                                                      
47 Kartläggning av första linjens verksamheter för barn och unga med psykisk ohälsa . Socialstyrelsen,  2021. 
48 De tar inte hand om hela mig. IVO, Artikelnr:  2021 –6 
49 Översyn av kvalitetsregister inom psykiatriområdet, slutrapport, Socialstyrelsen , 2022 .   
52 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   verksamheter att rapportera till kvalitetsregist er inom psykiatriområdet. Soci-
alstyrelsen ser därför ett behov av att ta ett nytt grepp om dataförsörjning 
inom psykiatriområdet och utreda vad som skulle vara en mer ändamålsenlig 
datainsamling.  
Till Socialstyrelsens patientregister inrapporteras endast p sykiatriska dia-
gnoser och åtgärder som har fastställts vid läkarbesök i specialiserad öppen-
vård eller vid slutenvård. I registret saknas således uppgifter från exempelvis 
primärvården eller elevhälsan. Därmed saknas det i stor utsträckning un-
derlag för att  systematiskt följa upp och utvärdera en stor del av hälso - och 
sjukvårdens verksamhet både vad gäller behandling av den somatiska och 
den psykiska hälsan.  
Datakvaliteten är generellt sett hög i patientregistret. Exempelvis har data 
om medicinsk njursjukvård och dialysvård in get bortfall av huvuddiagnoser i 
riket. Uppgifter om den psykiatriska vården håller däremot en något sämre 
kvalitet. Regionernas inrapportering behöver förbättras genom att exempelvis 
öka registrering och inrapportering av kod er för huvuddiagnoser, säkerställa 
att distanskontakter registreras, arbeta för en enhetlig KVÅ -kodning, och i 
samarbete med Socialstyrelsen arbeta vidare med en nationell utbildning i 
diagnoskodning. Detta gäller både den frivilliga vården och den vård so m ges 
under tvång. Socialstyrelsen arbetar för att förbättra kvaliteten i dessa uppgif-
ter och planerar att genomföra insatser som skulle förbättra kvaliteten på in-
rapporterade data samt att förbättra rutinerna för att kontrollera och åter-
koppla till region erna kring inrapporterade data.50 
IVO har ett pågående uppdrag (S2021/04972) att förstärka och utveckla 
tillsynen och uppföljningen av den psykiatriska tvångsvården och den rätts-
psykiatriska vården. Mot bakgrund av de brister som konstaterats när det gäl-
ler kunskap om omfattningen av vårdgivarnas användning av tvångsåtgärder 
ska IVO utreda hur myndigheten kan få tillgång till nödvändiga data för att 
fortlöpande kunna följa och studera användningen av olika typer av tvångsåt-
gärder. IVO och Socialstyrelsen har  inlett en dialog kring hur patientregist-
rets uppgifter skulle bidra till detta arbete.51  
Data inom socialtjänstområdet   
om socialtjänst . För detta ändamål bedömer myndigheten a tt det finns behov 
av:  
• Ökad lokal och nationell tillgång till data inom flera av socialtjänstens 
verksamhetsområden. Både för att kunna följa brukarna, genom nationell 
tillgång till individuppgifter, och för att följa verksamheterna genom utför-
lig verksam hetsstatistik.  
• Fortsatt nationellt stöd till kommunerna för att uppnå enhetlig strukturerad 
information genom bland annat användning av klassifikationerna ICF och 
KSI.  
                                                      
50 Förbättrad datakvalitet avseende psykiatri i patientregistret (PAR), Socialstyrelsen, 2021. Dnr: 21542/20 19 
51 Delredovisning av S2021/04972. Uppdrag att förstärka och utveckla tillsynen och uppföljningen av den psykia-
triska tvångsvården och den rättspsykiatriska vården. IVO; 2022.    
 • Nationellt stöd för att sammanställa och analysera systematiskt insamlad 
information om  klientarbetet för verksamhetsuppföljning, utvärdering och 
kvalitetssäkring.  
• Att den nationella statistiken inom socialtjänstens område stärks och utö-
kas. 
Utvecklingen av en mer kunskapsbaserad socialtjänst förutsätter tillgång till 
data om arbetet med klienter och brukare på såväl lokal som nationell nivå. 
På lokal nivå innebär det att verksamheterna dokumenterar sitt arbete med 
enskilda brukare på ett sätt som gör det meningsfullt att sammanställa in-
formationen på gruppnivå och därmed systematisera den  beprövade erfaren-
heten inom verksamheterna. Resultatet från de individuella uppföljningarna 
som sker i varje ärende kan då aggregeras till både kommunal och nationell 
nivå och utgöra stöd för kvalitets - och verksamhetsutveckling, nationell upp-
följning sam t forskning. Nyttan och användning av individbaserad systema-
tisk uppföljning om såväl behov, insatser och resultat kan därmed delas in i 
tre olika nivåer: i det direkta arbetet med enskilda brukare, verksamhetsupp-
följning samt nationell uppföljning.  
Kartlä ggningen visar att det finns behov av ökad lokal och nationell till-
gång till data inom flera av socialtjänstens verksamhetsområden. Både för att 
kunna följa brukarna, genom nationell tillgång till individuppgifter, och för 
att följa verksamheterna genom ut förlig verksamhetsstatistik. Till exempel 
för att följa upp resultat av åtgärder och insatser som ges inom missbruksom-
rådet, uppgifter om diagnos och åtgärder till äldre personer, hälsorelaterade 
insatser till personer med funktionsnedsättning inom LSS -området, insatser 
från anhöriga samt uppgift om orsak till avslut av insats inom socialtjänstens 
samtliga verksamhetsområden. Ytterligare ser Socialstyrelsen ett behov av att 
utveckla mått och följa upp kommunernas insatser på SÄBO och i hemtjänst, 
orosanmäln ingar inom socialtjänstens individ och familjeomsorg, informat-
ion om kompetensnivå hos personalen som arbetar inom vård och omsorg 
och i vilken grad de har direktkontakt med patienter/brukare .  
Socialtjänstregister  
Socialstyrelsen förvaltar ett flertal nat ionella register på det kommunala om-
rådet och är ansvarig för officiell statistik inom individ - och familjeomsorg, 
äldre - och handikappomsorg och stöd och service till funktionshindrade. So-
cialtjänstregistren52 ger möjlighet att ta fram uppgifter och därmed  få en 
översikt av olika verksamheter och insatser för personer med behov av soci-
alt stöd, service, vård och omsorg . De uppgifter som samlas in för nationella 
statistikändamål är uppgifter om beslutade och verkställda insatser. Den nat-
ionella statistiken v isar därmed vilka insatser som ges men inte vilka behov 
insatserna ska tillgodose eller resultatet av insatserna.  
Det är i många fall nödvändigt att kunna behandla personuppgifter på indi-
vidnivå för att systematiskt utveckla kvaliteten i en viss verksamhet  inom so-
cialtjänsten. Den nationella statistiken avseende insatser inom socialtjänsten 
                                                      
52 Registret för ekonomiskt bistånd, registret över insatser enligt lagen om stö d och service till vissa funktionshind-
rade, registret över insatser till barn och unga, registret över insatser till äldre och personer med funktionsnedsättning, 
registret över tvångsvård enligt lagen om tvångsvård av missbrukare i vissa fall, LVM.    
54 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   är dock till viss del mängdbaserad, det vill säga uppgifterna består av aggre-
gerade data som kommunerna själva sammanställer och skickar till myndig-
heten.53 Vid mängdstat istik knyts insamlade antalsuppgifter till insatser och 
går inte att koppla till enskilda individer. Denna insamlingsmetod medför att 
det inte går att samköra mot andra register vilket ofta är nödvändigt för för-
djupade analyser och forskning till exempel a tt följa upp insatser på individ-
nivå genom att analysera socialtjänstens och hälso - och sjukvårdens samman-
lagda insatser.  
De kommunala verksamhetssystemen är inte uppbyggda utifrån variabler 
eller termer för diagnos och behandling. Däremot finns det i de v erksamhets-
system som använder Individens behov i Centrum (IBIC) variabler för att be-
skriva den enskildes resurser, mål, behov och resultat.54 Dessa variabler base-
ras på Internationell klassifikation av funktionstillstånd, funktionshinder och 
hälsa (ICF) och  används av två tredjedelar av kommunerna (år 2022) inom 
äldreomsorg och för personer med funktionsnedsättning (SOL och LSS). I de 
kommunala verksamhetssystemen råder dock samma utmaningar som beskri-
vits i tidigare avsnitt kring de tekniska och praktiska f örutsättningarna för da-
tainsamling inom regionernas journalsystem. Det krävs även ett förberedande 
arbete för att uppnå konsensus på lokal nivå innan det är möjligt att föreslå 
vilka mått som är meningsfulla att sammanställa nationellt. Socialstyrelsen 
har genom tidigare regeringsuppdrag utvecklat en nationell Klassifikation av 
socialtjänstens insatser och aktiviteter  (KSI). Kommuner och privata utförare 
har börjat att använda KSI i strukturerad dokumentation, men det behövs 
fortsatt arbete för att stödja införandet. Detta kan på sikt möjliggöra utökad 
insamling av socialtjänstens insatser och aktiviteter till Socialst yrelsens soci-
altjänstregister.  
I utredningen Hållbar socialtjänst – en ny socialtjänstlag  (SOU 2020:47) 
konstateras att den nationella uppföljningen av socialtjänstens insatser visar 
upp betydande skillnader jämfört med hälso - och sjukvården och utredninge n 
föreslår därför en ny lag om socialtjänstdataregister. Utredningen pekar på att 
utvecklingen av en kunskapsbaserad socialtjänst behöver stärkas och i syfte 
att skapa förutsättningar för en sådan utveckling bör den nationella officiella 
statistiken inom s ocialtjänsten stärkas och utökas. Utredningen föreslår där-
för att Socialstyrelsens möjlighet att behandla personuppgifter för nationell 
statistik bör utökas.  
I sitt remissvar välkomnar Socialstyrelsen utredningens förslag till ny lag 
om socialtjänstdatare gister (socialtjänstdataregisterlag)55. Myndigheten anser 
att en sådan lagstiftning skulle tydliggöra den rättsliga regleringen på områ-
det och därmed öka rättssäkerheten. Som påpekats i utredningen ser Social-
styrelsen ett behov av en förbättrad statistik oc h anser att förslaget skulle re-
sultera i att myndigheten kan fullgöra sina uppgifter i högre grad och på ett 
                                                      
53 Socia lstyrelsen har mängdstatistikinsamlingar för bl.a. LSS insats 1 råd och stöd, SOL regiform (regiform för per-
soner med hemtjänst och deras hjälptimmar, personer i särskilt boende, personer med korttidsplats och boendedygn på 
korttidsplats samt bostadstyp fö r personer i särskilt boende), Hjälpmedelsverksamheter, BU öppenvårdsinsatser, SOL 
missbruk socialtjänstlag (2001:453) insatser enligt 4 kap. 1 c §.  
54 Individens behov i centrum Ett stöd för att använda ICF och strukturerad dokumentation i socialtjänsten. Socialsty-
relsen, 2021.  
55 Socialstyrelsens yttrande över betänkandet Hållbar socialtjänst – en ny socialtjänstlag, SOU 2020:47. Dnr:  
32505/2020    
 mycket mer effektivt sätt. Liksom utredningen anser Socialstyrelsen att det 
finns starka skäl för att regleringen för Socialstyrelsens behandling a v per-
sonuppgifter i socialtjänstdataregister ska följa formerna som satts upp för 
hälsodataregister (lagen om hälsodataregister, med tillhörande förordningar).  
Stöd för strukturerad dokumentation och uppföljning  
Brister i infrastrukturen och brister i enhe tlig strukturerad dokumentation 
skapar svårigheter för verksamheterna inom socialtjänstområdet att följa upp 
insatser och resultat och sammanställa data på aggregerad nivå.  
I sin tur skapar detta hinder för nationell uppföljning och ger kvalitetsbris-
ter i statistiken. En ökad användning av strukturerad individbaserad informat-
ion och en utveckling av verksamhetssystemen i socialtjänsten skulle därmed 
skapa nyttor både lokalt och nationellt till exempel genom ökad kvalitet av 
nationella registerdata. Genom in dividbaserad systematisk uppföljning kan 
socialtjänsten själv skapa lokal kunskap om olika delar av arbetet såsom ex-
empelvis brukarnas behov, vilka insatser som erbjuds och genomförs, resultat 
och hur olika brukargrupper upplever insatserna. Individbaserad  systematisk 
uppföljning kan på så vis bidra med viktiga led i att arbeta utifrån bästa till-
gängliga kunskap.56  
Socialstyrelsen har tagit fram verktyg för att erbjuda socialtjänsten möjlig-
heter att förbättra kompetens i att registrera, sammanställa och ana lysera sys-
tematiskt insamlad information om klientarbetet för verksamhetsuppföljning, 
utvärdering och kvalitetssäkring ( Verktyg för systematisk uppföljning – Kun-
skapsguiden ). Socialstyrelsen tillhandahåller likaså ett antal olika kunskaps-
stöd för strukturerad och ändamålsenlig dokumentation, till exempel nation-
ell informationss truktur, nationellt fackspråk och IBIC. Socialstyrelsen 
tillhandahåller även stöd för användning av ICF och Klassifikation av vård-
åtgärder (KVÅ) inom kommunal hälso - och sjukvård.  
Uppföljning av kommunal hälso - och sjukvård  
Socialstyrelsens kartläggning vi sar att det finns behov av nya data för upp-
följning av den kommunala hälso - och sjukvården.  För detta ändamål bedö-
mer myndigheten att :  
• primärvårdsdata är av central betydelse för nationell uppföljning av om-
ställningen mot en god och nära vård , 
• ett hälsoda taregister med uppgifter från primärvården är nödvändigt f ör att 
nationellt kunna följa patienter över vårdnivåer och vårdgivare ,  
• registret över insatser inom kommunal hälso - och sjukvård behöver om-
fatta även uppgifter från privata utförare för att kunna användas optimalt i 
samband med nationella uppföljningar, utvärderingar och forskning . 
I delrapporten har vi belyst behovet av nya nationella data för uppföljning av 
den kommunala hälso - och sjukvården , till exempel behov av data som bely-
ser om vården ges efter behov. Det skulle underlätta uppföljning av jämlik 
vård på nationell nivå. Ett annat område är data för att bedöma vårdtyngd 
                                                      
56 På Kunskapsguiden finns information om juridiska aspekter kring uppföljning inom socialtjänstens område 
(https: //kunskapsguiden.se/omraden -och-teman/arbetsmetoder -och-perspektiv/systematisk -uppfoljning/stod -for-syste-
matisk -uppfoljning/juridisk -information/).    
56 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   som är viktigt för att styra och resurssätta den kommunala hälso - och sjuk-
vården. Ytterligare exempel  är behov av data inom området rehabilitering. 
För att följa omställningen mot en god och nära vård har Socialstyrelsen tagit 
fram kärnindikatorer och centrala mått  inom flera områden där det finns ett 
behov av att följa utvecklingen inom hälso - och sjukvården i både k ommuner 
och regioner.57 
Det finns även ett stort behov av primärvårdsdata för att till exempel kunna 
följa upp de insatser som ges inom regionernas hälso - och sjukvård , och 
kunna koppla  till insatser som ges inom den kommunala hälso - och sjukvår-
den, exempel vis från läkare från primärvården .  
Registret över insatser inom kommunal hälso - och sjukvård innehåller 
uppgifter om alla personer som fått sådan hälso - och sjukvård som kommu-
nen ansvarar för enligt hälso - och sjukvårdslagen  (2017:30) . Socialstyrelsen 
för ett sådant register sedan år 2007. Individuppgifterna sammanställs av 
kommunerna som sedan skickar in dessa till Socialstyrelsen. Fram till och 
med 2018 innehåller registret enbart uppgifter om personer som fått någon 
insats inom den kommunala hälso - och sjukvården, uppdelat på kalendermå-
nad. Från och med 2019 kompletterades registret med uppgifter om vilka pa-
tientrelaterade vårdåtgärder som utförts av legitimerad personal med kommu-
nen som vårdgivare. Åtgärderna är klassificerade på den mest detaljerade 
nivån i Klassifikation av vårdåtgärder, KVÅ. Dessutom lämnar kommunerna 
uppgift om vilket datum åtgärden utfördes samt vilken legitimerad yrkes-
grupp som utfört åtgärden. Registret används för uppföljning, utvärdering, 
kvalitetssäkring, forskning eller epidem iologiska undersökningar, dock i be-
gränsad omfattning då det saknas uppgifter från privata vårdgivare. En fem-
tedel av platserna i särskilda boenden drivs i privat regi. Avsaknaden av upp-
gifter från privata vårdgivare innebär således att det finns begränsni ngar, ur 
såväl ett nationellt som den enskilda kommunens perspektiv, av hur registret 
går att använda i dagsläget.  
Enligt 5 § förordningen (2006:94)  om register hos Socialstyrelsen över in-
satser inom den kommunala hälso - och sjukvården är det kommunen som är 
uppgiftsskyldig till Socialstyrelsen. Uppgiftsskyldigheten är således begrän-
sad till verksamheter som bedrivs i kommunal regi. Socialstyrelsen har läm-
nat en framställan till Regeringen  om ändring av förordningen som reglerar  
registret över insatser inom  kommunal hälso - och sjukvård med förslag om 
att utöka uppgiftsskyldigheten till att omfatta även sådana vårdgivare som 
kommunerna har avtal med.58  
Cirka 86 procent av kommunerna (år 2022) använder strukturerad doku-
mentation om patienternas funktionstillstånd, mål och resultat baserat på ICF, 
som kan användas lokalt för uppföljning och systematiskt kvalitetsarbete.59 
Det ger även möjlighet att samla in uppgifter om patienternas funktionstill-
stånd till registret om förordningen utökas till att omfatta dessa uppgifter.  
Kommunalt finansierad hälso - och sjukvård är huvudsakligen vård som 
ges på primärvårdsnivå. Primärvård är således ett ansvar för både regioner 
                                                      
57 Uppföljning nära vård. Deluppdrag II. Nationella Indikatorer, slutrapport. Socialstyrelsen; 2022.  
58 Framst ällan om ändring av förordningen (2006:94) om register hos Socialstyrelsen över insatser inom den kommu-
nala hälso - och sjukvården (Socialstyrelsens dnr 3.5 -29224/2021).  
59 Socialstyrelsen 2022. E -hälsa och välfärdsteknik i kommunerna 2022 .   
 och kommuner. Socialstyrelsen har sedan 2019 uppdraget att följa omställ-
ningen till en mer nära vård i regioner och kommuner (S2019/03056/FS, 
S2020/03319/FS) . Inom ramen för uppdraget arbetar myndigheten med att 
förbättra uppföljningen av den kommunala hälso - och sjukvården till exem-
pel genom att utveckla nya indikatorer .60 Myndigheten konstaterar att d et är 
angeläget att de datakällor som finns tillgängliga på nationell nivå, såsom ex-
empelvis registret över insatser inom kommunal hälso - och sjukvård och 
väntetidsdatabasen, får högre täckningsgrad och kvalitet i inrapportera de 
uppgifter så att dessa kan användas för uppföljning av nära vård på ett mer 
tillförlitligt sätt. Men för att kunna följa patienter över vårdnivåer och vårdgi-
vare är det även nödvändigt med individdataregister, ett hälsodataregister för 
primärvården , så som har föreslagits av myndigheten.  
Sedan ungefär 10 år tillbaka använder kommunerna ett antal nationella kvali-
tetsregister, främst inom äldreomsorgen. De insatser som registreras är hälso - 
och sjukvårdsinsatser då det saknas juridiskt s töd för nationella kvalitets - 
register i socialtjänsten. SKR har nyligen rapporterat att flera nationella kva-
litetsregister innehåller information som skulle kunna bidra till socialtjäns-
tens respektive den kommunala hälso - och sjukvårdens kunskap om sina 
målgrupper och verksamhetsområden.61 
Socialstyrelsen har i en utredning undersökt vad som är möjligt att göra för 
att, utifrån data i befintliga register, få fram mer information om den kommu-
nala hälso - och sjukvården.62 Socialstyrelsen identifierade 18 olika  kvalitets-
register som betydelsefulla för utvecklingen av den kommunala hälso - och 
sjukvården. Det innefattar kvalitetsregister som innehåller uppgifter om per-
soner med diagnoser eller åtgärder som är vanligt förekommande hos patien-
ter som får kommunal häl so- och sjukvård.  Utredningen visar att använd-
ningen av kvalitetsregistren i den kommunala hälso - och sjukvården är 
begränsad. Användningen av kvalitetsregister stimulerar till kunskapsbaserad 
och systematisk vård och behandling och uppföljning på individn ivå. Det gör 
registren till viktiga aktörer när det gäller att sprida kunskaper i verksamhet-
erna.  
Data om cancerscreening och cancer  
Behovsbeskrivningar i vår kartläggning baseras i stor utsträckning på efter-
frågan på detaljerade data om cancerpatienter fö r forskningsändamål. För 
analyser och forskning inom cancerområdet efterfrågas individdata om olika 
behandlingsterapier, användning av läkemedel och medicintekniska produk-
ter, samt kostnader, och även om olika riskfaktorer för cancer, t.ex. kostvanor 
och l ivsstilsfaktorer. Efterfrågan på all sådan data kan inte tillgodoses genom 
exempelvis det nationella cancerregistret eller patientregistret hos Socialsty-
relsen och inte fullt ut i regionala cancerregister. Detaljerad klinisk informat-
ion som exempelvis bild diagnostiska data från vården och som efterfrågas 
                                                      
60 Uppföljning av omställningen till en mer nära vård 2020. Utvecklingen i regioner och kommuner samt förslag på 
indikatorer. Stockholm: Socialstyrelsen;2021.  
61 Nationella kvalitetsregister – en möjlig kunskapskälla för socialtjänsten? SKR, 2022.  
62 Kvalitetsregister i kommu nal hälso - och sjukvård, Socialstyrelsen, 2017.    
58 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   för sekundära ändamål som forskning och kvalitetsutveckling finns i sär-
skilda forskningsdatabaser och vissa nationella kvalitetsregister som förvaltas 
av regionala cancercentr um.  
På nationell nivå är ett a nvändningsområde för patientdata att belysa frågor 
om jämlik vård och för att säkerställa en jämlik cancervård. Det innebär att 
följa upp tillämpningen av vårdprogram och screeningprogram, samt att ana-
lysera utfall för patienterna, inklusive överlevnad. So cialstyrelsens nationella 
utvärdering av screeningprogram syftar till en övergripande bild av scre-
eningverksamheten, med hjälp av bland annat indikatorer för deltagande/  
täckningsgrad och uppgifter om strukturer och organisation som kan påver-
kar utfallet a v screening -programmet. Flera olika datakällor behövs för utvär-
deringarna, såväl nationella som regionala register och uppgifter insamlade 
via enkäter.  
Förutsättningarna för att genomföra återkommande nationella utvärde-
ringar är inte optimala , då det kräv s ett mycket omfattande arbete med data-
insamling vid varje enskilt tillfälle. Regionerna behöver utveckla datatill-
gången i de egna systemen så att den är strukturerad på ett enhetligt sätt. 
Dessutom behöver regioner ha möjlighet att göra data tillgänglig f ör exem-
pelvis nationella utvärderingar och uppföljningar.63 Välfungerande, nationellt 
täckande register och tillgång till expertkunskap är förutsättningar för att få 
en god datakvalitet utvecklingsarbete, nationella utvärderingar och uppfölj-
ningar samt fors kning.  
Ytterligare en nationell tillämpning är uppföljning av standardiserade vård-
förlopp för cancer med hjälp av indikatorer. Inom regionernas nationella kun-
skapsstyrningsstruktur finns ett nationellt programområde för cancer (NPO 
Cancer), där bland anna t nationella vårdprogram och uppföljning av tillämp-
ningen utvecklas. Vårdprogram för cancerrehabilitering är ett exempel, med 
indikatorer som i första hand kommer att följas upp via befintliga nationella 
kvalitetsregister.  
Socialstyrelsen har Regeringen s uppdrag att i samverkan med regionala 
cancercentrum (RCC i samverkan) utveckla ett mer samordnat nationellt ar-
bete kring screening inom cancerområdet för att åstadkomma en mer jämlik 
och effektiv cancerscreening. Uppgifter från screening och screeningprogr am 
inom cancerområdet är heterogen och i dagsläget fragmenterad. Nationellt 
heltäckande register för regionernas screeningprogram för cancer saknas men 
flera nationella register är under uppbyggnad, exempelvis inom områdena 
livmoderhalscancer, tjock - och ä ndtarmscancer samt mammografi. Socialsty-
relsen konstaterar att tillgången till individdata exempelvis från regionernas 
mammografienheter är begränsad och att den behöver förbättras även för reg-
ionernas egna behov.64 Utöver en mer enhetligt dokumenterad och strukture-
rad data i verksamheten behövs även en infrastruktur för informations - och 
integritetssäker delning av kliniska data för att möjliggöra kvalitetsutveckling 
i vården och forskning.  
                                                      
63 https://www.socialstyrelsen.se/globalassets/sharepoint -dokument/artikelkatalog/nationella -riktlinjer/2022 -6-
7958.pdf  
64 https://www.socialstyrelsen.se/globalassets/sharepoint -dokument/artikelkatalog/nationel la-screeningprogram/2022 -
6-7940.pdf    
 Svenska insatser i det europeiska arbetet kopplat till EU:s cancer plan ska 
samordnas av Socialstyrelsen i samverkan med regionala cancercentra (RCC) 
och Folkhälsomyndigheten (S2022/02861). EU:s cancerplan täcker in stora 
delar av cancervården, men har också en bredare ansats som bygger på att det 
finns samverkan mellan o lika delar av hälso - och sjukvården, exempelvis för 
prevention, tidig upptäckt, screening, rehabilitering och palliativ vård. Inom 
dessa områden finns en förbättringspotential och EU -initiativen har som am-
bition att bidra till detta. Flera initiativ i det europeiska samarbetet handlar 
även om att öka möjligheter att dela vårddata för cancerpatienter inom un-
ionen, både för direkt vård och behandling och för sekundära ändamål, där-
ibland uppgifter från screening och bilddiagnostiska data. För att delning av 
sådan data ska bli möjlig för Sveriges del behöver registreringen av patient-
data bli mer standardiserad och enhetlig, och både tekniska och juridiska 
aspekter på denna typ av datadelning behöver utredas närmare.  
E-hälsomyndighetens uppdrag om ett statligt n ationellt datautrymme för 
bilddiagnostik (S2021/05259) syftar till att stödja datadelning inom bilddia-
gnostik, specifikt att öka tillgången till mammografi -data för primär och se-
kundär användning. Enligt uppdraget ska förslag tas fram för en nationell 
statlig federerad lösning, som binder samman befintliga infrastrukturer som 
möjliggör datadelning, även över landsgränser. Den föreslagna datadelnings-
tjänsten ska kunna kompletteras av ett statligt, nationellt screeningregister. 
Uppdraget ska slutredovisas 1 o ktober 2022. E -hälsomyndigheten har i delre-
dovisningen av uppdraget bland annat konstaterat att det i dagsläget inte 
finns juridiska förutsättningar för att inrätta ett statligt, nationellt screeningre-
gister.65  
Utveckling av nationella datakällor är angelägna insatser och en förutsätt-
ning för kliniskt utvecklingsarbete, forskning, samt nationella utvärderingar 
och uppföljning. Samarbetet kring EU:s cancerstrategi och en utvecklad nat-
ionell samordning inom cancerområdet med etablerade regionala cancer-
centra och myndigheter kan bidra till att tydliggöra vilka utvecklingshinder 
som behöver åtgärdas.  
I frågan om data och datatillgång om cancer och cancervård på nationell 
nivå finns goda förutsättningar genom de redan etablerade registren och reg-
ionala data baserna som också används i stor utsträckning. Efterfrågan på mer 
detaljerade kliniska diagnostiska individdata kan dock inte tillgodoses på 
samma sätt. Det finns generella svårigheter så som en mångfald vårdgivare 
med olika verksamhetssystem, bristande el ler olika praxis för registrering av 
information, men det finns också tekniska och juridiska begränsningar för 
delning av sådan information. Socialstyrelsen anser att överföring av data 
från kvalitetsregister – eller andra myndighetsregister – för återkomm ande 
nationell uppföljning och samkörning behöver automatiseras i större ut-
sträckning . 
                                                      
65 Uppdrag att genomföra en förstudie om ett statligt, nationellt datautrymme för bilddiagnostik – delredovisning 2, E -
hälsomyndigheten: 202 2.   
60 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   Andra typer av uppgifter relevanta för 
hälsodata  
I detta avsnitt beskrivs översiktligt två andra typer av uppgifter som är vik-
tiga för nationell insamling respektive  tillgängliggörande av hälsodata.  
Organisationsuppgifter om vård - och omsorgsgivare  
Socialstyrelsen har i flera tidigare utredningar konstaterat att det saknas en 
nationell källa till heltäckande, aktuella och tillförlitliga uppgifter om utfö-
rande enheter i vå rd och omsorg.66 Ett aktuellt exempel på sådana uppgifter 
som en nödvändig förutsättning ges i avsnittet om insamling av primärvårds-
data. Verksamhetstillsyn, statistik och uppföljning samt kvalitetssäkring är 
några exempel på centrala ändamål. För Socialsty relsens del behövs sådana  
uppgifter för att identifiera verksamheter som är uppgifts skyldiga till olika 
register, för löpande kvalitetssäkring av data från dessa verksamheter, samt 
för att genomföra analyser, utvärderingar och uppföljning .67  
Aktuella och heltäckande organisatoriska uppgifter om vård - och omsorgs-
givare efterfrågas inte bara av myndigheter utan av medborgare samt vård - 
och omsorgspersonal. Myndigheten för digital förvaltning menar i slutrap-
porten för uppdrag et om säkert och effektivt tillgän gliggörande  av grunddata 
att information om organisation och verksamhet är grundläggande för många 
aktörer och samhällsprocesser . Kännetecken på sådan data är bland annat att 
de identifierar eller beskriver kärnobjekten, till exempel person, företag, fas-
tighetsinformation och geografisk information .68 
I slutrapporten från en förstudie om en gemensam informationsmodell för 
verksamhet och organisation (GIMVO) konstaterar E -hälsomyndigheten att 
bristen på standardisering av denna typ av grunddata bidrar till at t informat-
ionsutbytet mellan vård och omsorg och statliga myndigheter inte är effek-
tivt, och att behovet av samordning är stort i fråga om olika initiativ som del-
vis överlappar i fråga om definitioner, modeller och kodverk .69  
Utredningen Reglering av privata sjukvårdsförsäkringar – ökad kunskap 
och kontroll  (SOU 2021:80) har för sitt uppdrag efterfrågat grundläggande 
data om privat och offentligt finansierade vårdgivare. Utredningen konstate-
rar att vårdgivarregistret som Inspektionen för vård och omsor g (IVO) för-
valtar, med huvudsyftet verksamhetstillsyn, idag har brister i täckningsgrad 
och att det saknas information om finansieringsform för vården. Enligt pati-
entsäkerhetslagen (2010:659) är både offentliga och privata vårdgivare skyl-
diga att anmäla si n verksamhet till registret. Utredningen lämnar författnings-
förslag som innebär att anmälningsskyldigheten till vårdgivarregistret hos 
IVO ska utökas och att föreläggande med vite ska kunna beslutas av IVO om 
anmälningsskyldigheten inte följs.70 Socialstyre lsen och IVO har undersökt 
                                                      
66 Utvecklad nationell uppföljning av hälso - och sjukvården. Socialstyrelsen, 2 019. https://www.socialstyrelsen.se/glo-
balassets/sharepoint -dokument/artikelkatalog/ovrigt/2019 -4-17.pdf  
67 https://www.socialstyrelsen.se/gl obalassets/sharepoint -dokument/artikelkatalog/ovrigt/2019 -4-17.pdf  
68 https://www.digg.se/analys -och-uppfoljning/publikationer/publikationer/2019 -05-23-uppdrag -om-saker -och-effek-
tiv-tillgang -till-grunddata  
69 https://www.ehalsomyndigheten.se/globalassets/ehm/3_om -oss/vart -uppdrag/gimvo/forstudierapport_gimvo_1 -
0_2020 -01-08.pdf  
70 https://www.regeringen.se/4a8649/contentassets/8976c2ea3e2d450ea4e512a8a43aaebf/sou -2021_ -80.pdf    
 möjligheter till samverkan med koppling till det befintliga vårdgivarregistret 
hos IVO. Myndigheterna använder olika standarder för kategorisering av 
verksamheter, utifrån olika behov. Enligt uppgift  pågår ett internt utveckl-
ingsarbete med vårdgivarregistret, med huvudsaklig inriktning mot att för-
enkla inrapportering för anmälningspliktiga verksamheter samt konsolidering 
av det befintliga innehållet i registret.71  
E-hälsomyndigheten har tidigare föreslagit att Regeringen ger en my ndig-
het i uppdrag att fortsätta utreda frågan om ett gemensamt nationellt ramverk, 
inklusive ett organisationskodverk, och att en myndighet ges i uppdrag att 
samordna det nationella arbetet.69  
Socialstyrelsens bedömning och förslag  
Socialstyrelsens aktuella bedömning är att det finns stort behov av en för 
Sverige gemensam standard för att unikt identifiera vårdgivares organisat-
ioner utifrån olika d imensioner, för att möjliggöra myndighetstillsyn, av-
gränsa och identifiera uppgiftsskyldiga aktörer till olika myndighetsregister 
samt kvalitetssäkra sådan data ( exempelvis i patientregistret), eller för upp-
följning av produktsdata ( till exempel kapacitet,  väntetider, bemanning). Det 
förutsätter ett nationellt samordnat uppdrag med flera myndigheter och andra 
organisationer involverade. I  utredningen om nationell datainsamling från 
primärvården föreslog Socialstyrelsen att  E-hälsomyndigheten ska fortsätta 
driva frågan, mot bakgrund av tidigare genomförda projekt, i samverkan med 
flera myndigheter och organisationer (bl.a. IVO, DIGG, Socialstyrelsen, samt 
SKR och Inera). Socialstyrelsen föreslår att en statlig myndighet tilldelas 
uppdrag och resurser för utre dningsarbetet samt för att förvalta resultatet.  
Metadata  
Syftet med att tillgängliggöra data i enlighet med FAIR -principer är att skapa 
bättre förståelse för vilka data som finns tillgängliga, var de är lokaliserade, 
vilken kvalitet de har och att få en fö rståelse för på vilket sätt data går att an-
vända och till vad. Därför behöver samtliga hälsodatahållare bli bättre på att 
tillgängliggöra  metadata för de hälsodata de är ansvariga för.  
Socialstyrelsens bedömning och avsikt  
Socialstyrelsen bedömer att det f inns stora brister i tillgång på standardise-
rade metadata på hälsodataområdet. Myndigheten föreslår att samtliga regis-
terhållare förstärker sitt arbete med att öka kvaliteten och tillgängliggörandet 
av standardiserade metadata. Det betyder för Socialstyrel sens del att myndig-
heten  avser fortsätta sitt nuvarande arbete med metadatautveckling för hälso-
dataregist ren. Därutöver kommer myndigheten  att verka för att en ökad sam-
verkan sker mellan berörda myndigheter på område , till exempel genom  att 
påbörja en samverkan med flera myndigheter som exempelvis EHM, VR, 
SCB och DIGG . På så sätt skapa s förutsättningar för att utveckla och till-
gängliggöra metadata i enlighet med de gemensamma och internationella me-
tadatastandarder som föreslås inom EHDS  och Nordic Commons, 1+MG 
m.m.   
                                                      
71 Personligt meddelande, tf. analysch ef IVO, 220616    
62 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   Under september 2022 har myndigheten dessutom inlett ett samarbete med 
att stötta den europeiska läkemedelsmyndigheten  EMA i utvecklingen av en 
metadatakatalog för så kallad  Real World Data i syfte att stärka tillgänglig-
heten till metadata som används i regulatoriska ändamål . För hälsodata som 
Socialstyrelsen tillgängliggör, oavsett om det gäller befintliga datamängder 
eller nya datamängder framgent , ska myndigheten enligt  detta uppdrag be-
akta att insamlad data ska tillgängli ggöras för myndigheter, kommuner och 
regioner och andra relevanta aktörer, i enlighet med FAIR -principerna. En 
anledning till att FAIR lyfts fram, är inte bara öka nde nationella  krav på 
transparens kring hälsodata utan också ökade internationell a krav och för-
väntningar  på att  data som tillgängliggörs för olika sekundära ändamål även 
innehåller metadata . Regeringen skriver i sitt direktiv  till den nu pågående 
hälsodatautredning (Dir. 2022:4172) att målet är ”att möjliggöra för sekundär-
användning av hälsodata från hälso - och sjukvården för ändamålen forsk-
ning, utvecklings - och innovationsverksamhet, undervisning på akademisk 
nivå samt statliga och regionala och kommunala myndigheters beslutsfat-
tande.” .  
Hälsodata och tillhörande metadata förväntas i framtiden vara sökbara, till-
gängliga, interoperabla och återanvändningsbara. Och förväntningarna ökar 
hela tiden i takt med att mer data samlas in, efterfrågas och tillgängliggörs. 
Även uppgifter som inte primärt är insamla de för sekundära ändamål  behö-
ver vara väldok umenterade för att i ett senare skede kunna återanvändas för 
sekundära syften.  Avsaknad av transparens kring hälsodata skapar onödiga 
hinder för den som förväntas utveckla ny kunskap utifrån de data som vi ge-
mensamt samlar in i olika register och andra inf ormationsmängder.  
                                                      
72 https://www.regeringen.se/rattsliga -dokument/kommittedirektiv/2022/05/dir. -202241/    
 Internationell a behov  av 
hälsodata  
Förslaget om ett europeiskt 
hälsodataområde – EHDS  
Den 3:e maj 2022 presenterades Europeiska kommissionens förslag till Euro-
paparlamentets och Rådets förordning om det europeiska hälsodataområdet  
(EHDS).73 Förslaget om ett europeiskt hälsodataområde är det första av nio 
planerade domänspecifika och gemensamma europeiska dataområden. Det 
syftar till att skapa förutsättningar för att bättre hantera utmaningar vad gäller 
tillgång till och utbyte av hälsodata.   
Genom förslaget ska ett europeiskt hälsodataområdet inrättas genom fast-
ställande av regler, gemensamma standarder och metoder, infrastrukturer och 
en styrningsram för primär och sekundär användning av elektroniska hälso-
data. Syftet är att förbättra fysis ka personers åtkomst till och kontroll över 
sina personliga elektroniska hälsodata  i samband med hälso - och sjukvård 
(primär användning av elektroniska hälsodata ) och att skapa en gemensam 
infrastruktur för användning av elektroniska hälsodata  för andra än damål 
som gynnar samhället, till exempel forskning, innovation, beslutsfattande, 
patientsäkerhet, statistik och reglering (sekundär användning av elektroniska 
hälsodata ).  
I förordningen föreslås en successiv implementering av följande primäran-
vändningsomr åden:  
Tabell 1. Prioriterade kategorier av personliga elektroniska hälsodata  för 
primär användning enl igt EHDS  
Område enligt EHDS  Exempel på svenska datamängder  
Patientöversikter  Nationell patientöversikt (NPÖ)  
Elektroniska recept  E-recept  
Elektronisk expediering  Nationella läkemedelslistan,  
Läkemedelsregistret  
Bilddiagnostik och rapporter om 
bilddiagnostik  Nationellt datautrymme för  
bilddiagnostik  (förslag)  
Laboratorieresultat  Patientjournaler hos vårdgivare, laboratorie in-
formationssys tem 
Utskrivningsrapporter  
(slutanteckning, epikris)  Patientjournaler hos vårdgivare  
 
Data för sekundär användning ska i första hand tillgängliggöras i s.k. anony-
miserat format i form av aggregerad information i statistiska sammanställ-
ningar. I den mån u ppgifterna behöver samköras på individnivå (pseudony-
miserat) kommer detta att göras i s.k. säkra behandlingsmiljöer där data -
användare endast har tillgång till de hälsodata som omfattas av deras datatill-
                                                      
73 COM/2022/197 final [https://eur -lex.europa.eu/legal -content/SV/TXT/?uri=CELEX%3A52022PC0197]    
64 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   stånd, med hjälp av individuella och unika användarid entiteter och konfiden-
tiella åtkomstmetoder. Förslaget innebär inrättande av ett antal förvaltnings-
organisationer inom EU som ska erbjuda datatillgång och säkra miljöer. För-
valtare av hälsodata inom EU förväntas tillgängliggöra data för 
sekundäranvändning inom följande områden:  
Tabell 2. Kategorier av elektroniska data för sekundär användning enl igt 
EHDS  
Elektroniska patientjournaler.  Data från patientjournaler  
Data om faktorer som påverkar hälsan, in-
klusive sociala, miljömässiga och beteende-
mässiga bestämningsfaktorer för hälsan  Sociodemografiska data  
Relevanta genomdata om patogener som 
påverkar människors hälsa.   
Hälsorelaterade administrativa data, inklu-
sive data om anspråk och ersättningar.  Sjukförsärkringsdata, försäkringsdata  
Register över vårdgivare  
Genetiska data, genomdata och proteom-
iska data om människor.  Genomikdata  
Persongenererade elektroniska hälsodata , 
inklusive medicintekniska produkter, hälso-
appar  eller andra e -hälsoapplikationer.  Ambulatoriska blodtrycksmätningar eller 
s.k. wearables  
Identifieringsuppgifter om hälso - och sjuk-
vårdspersonal som deltar i behandlingen av 
en fysisk person.  Uppgift om behandlande personal, förskri-
vare (ordination, rece pt) i patientjournaler  
HOSP  
Register över hälsodata för hela befolk-
ningen.  Hälsodataregister (ex. patientregistret, 
cancerregistret, medicinska födelseregist-
ret läkemedelsregistret,  
vaccinationsregistret  
Hälsodata från medicinska register för spe-
cifika sjukdomar.  Nationella och regionala kvalitetsregister  
Hälsodata från kliniska prövningar.  Kliniska prövningar  
Hälsodata från medicintekniska produkter 
och från register över läkemedel och medi-
cintekniska produkter.  Register över läkemedel och medicintek-
niska produkter  
Forskningskohorter, frågeformulär och 
undersökningar med anknytning till hälsa.  Nationella folkhälsoenkäten  
Regionala hälsoenkäter  
Data från biobanker och särskilda databa-
ser. Biobanksregistret  
Elektroniska data om försäkringsstatus, yr-
kesstatus, utbildning, livsstil, välbefinnande 
och beteende som är relevanta för hälsan.  Register över totalbefolkningen  
Elektroniska data som innehåller olika för-
bättringar, t.ex. korrigering, kommentar, be-
rikning, och som datainnehavaren har mot-
tagit  efter en behandling som grundar sig 
på ett datatillstånd.  Förädlade registerdata, t ex nya variabler 
skapade efter samkörning  
Internationell rapportering av Sveriges 
hälsostatistik  
Sverige rapporterar återkommande nationell hälsostatistik till internati onella 
organisationer  (se bilaga 6) . Den internationella rapporteringen av hälsosta-
tistik är i de flesta fall beroende av att ansvariga myndigheter och organisat-
ioner inom olika hälsoområden samordnar statistik och rapporteringar. Olika 
myndigheter är kont aktpunkter inom olika ämnesområden inom hälsa , och 
för några områden är Regeringskansliet nationell kontaktpunkt. Frågor från   
 internationella organisationer om Sveriges hälsostatistik kräver ofta gemen-
samt svar från flera myndigheter.  
Några av de mer omfat tande återkommande internationella leveranserna av 
hälsostatistik sker årligen till:  
• Eurostat/OECD/WHO, i den gemensamma  undersökningen  Joint Quest-
ionnaire on Non -Monet ary Health  
• OECD, i undersökningen  Health Data Questionnaire  
• WHO, i undersökningen Health for All  
Folkhälsomyndigheten är ansvarig för dessa tre rapporteringar som nationell 
kontaktpunkt och samordnar de ovannämnda leveranserna av statistik till de 
olika organisationerna. Statistiken hämtas från olika datakällor so m förvaltas 
av olika myndigheter och organisationer.  
Eurostat har ett pågående arbete med förslag på en ny förordning som ska 
reglera (på variabelnivå) vilken statistik inom hälsodataområdet som årligen 
ska levereras till Eurostat .74 Förslaget väntas träda i kraft under år 2022.  
Eurostat genomför även under 2022 en översyn av statistiken inom hälsoda-
taområdet med fokus på användare av statistik och till viss del producenterna 
av statistik. Arbetet kommer väsentligen utföras under hösten 2022. Slutrap-
porten s ka presenteras av Eurostat i maj 2023. Folkhälsomyndigheten, Soci-
alstyrelsen, SCB och även Sveriges kommuner och regioner deltar tillsam-
mans i översynen som leds av SCB.  
Inom ramen för internationell rapportering av hälsostatistik finns ett behov 
av att s amordna frågor kring hantering av hälsostatistik nationellt. I och med 
ökat fokus på hälsostatistik under pandemin, både nationellt och internation-
ellt, och nu även kommande utvecklingsarbete av hälsostatistiken genom lag-
förslaget kring EHDS, förväntas beh ovet av samarbeten öka. Även hälsodata 
från olika kvalitetsregister efterfrågas i högre utsträckning internationellt och 
kräver påskyndade processer kring samordning och dataframställning nation-
ellt. 
Det är en gemensam utmaning för nationella producenter och användare av 
hälsostatistik att möjliggöra för gemensamma processer och strukturer för 
hälsostatistik. Detta medför i sin tur ett ökat behov av samförstånd och ge-
mensam problembeskrivning av utmaningar som finns inom hälsostatistik-
området för att driva  på kring gemensam utveckling. Ett förslag i arbetet med 
detta är att samla representanter för producenter och användare i ett formellt 
gemensamt samråd för hälsostatistik. Ett samråd inom hälsostatistiken skulle 
kunna se över befintliga strukturer och uta rbeta nya processer för att ut-
veckla, tillgängliggöra och leverera nationell hälsostatistik mer effektivt.  
  
74 Commission regulation implementing Regulation (EC) No1338/2008.    
66 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
 Bilaga 1 . Juridiska förutsättningar 
för insamling och delning av 
hälsodata  
Insamling och delning av hälsodata innebär att personuppgifter behandlas. 
Det finns ett omfattande regelverk för behandlingen av personuppgifter i 
syfte att skydda den personliga integriteten för de individer som behand-
lingen rör. Frågor som vem som har rätt att samla in uppgifter, vilket rättsligt 
stöd krävs för att få göra det, hur får personuppgifterna behandlas och vem 
har rätt att få tillgång till uppgifterna är centrala för den reglering som finns 
på området.  
Nedan följer en allmän genomgång av de regelverk som rör  dels person-
dataskydd, dels handlingsoffentlighet  och sekretess. Därefter följer en kort 
redogörelse för regleringen av personuppgiftsbehandling i några huvudsak-
liga typer av register som i dagsläget innehåller hälsodata  eller relaterade 
uppgifter .  
Persondataskydd  
I regeringsformen, RF, finns bestämmelser i 2 kap. om grundläggande fri - 
och rättigheter, bland annat bestämmelser om skydd för den personliga in-
tegriteten. Enligt 2 kap. 6 § andra stycket RF är var och en gentemot det all-
männa skyddad mot betydande intrång i den personliga inte griteten, om det 
sker utan samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av den enskil-
des personliga förhållanden. Detta grundlagsskydd får begränsas genom lag 
men endast för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt 
samhälle. Begrä nsningen får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med 
hänsyn till det ändamål som har föranlett den och inte heller sträcka sig så 
långt att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen såsom en av folksty-
relsens grundvalar. Begränsningen får inte gör as enbart på grund av politisk, 
religiös, kulturell eller annan sådan åskådning (jfr 2 kap. 20 –21 §§ RF).  
inledningsvis att förskrifter meddelas av riksdagen genom lag och av Rege-
ringen genom förordning. Dessa bestämmelser kan aktualiseras i samband 
med fastställande av den rättsliga grunden för en personuppgiftsbehandling. 
Om den rättsliga grunden anges vara rättslig förpliktelse eller allmänt in-
tresse enligt artikel 6.1.c eller 6.1. e i EU:s dataskyddsförordning75 (se nedan), 
måste grunden för behandlingen ha fastställts i enlighet med unionsrätten el-
ler nationell rätt. För att vara fastställd enligt nationell rätt krävs enligt 2 kap. 
                                                      
75 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med 
avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppg ifter och om upphävande av direktiv 
95/46/EG (allmän dataskyddsförordning) .   
68 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   1–2 §§ lagen (2018:218) om kompletterande bestämmel ser till EU:s data-
skyddsförordning, härefter dataskyddslagen, att den rättsliga grunden för be-
handlingen ska följa av lag eller annan författning, beslut som har meddelats 
med stöd av lag eller annan författning eller av kollektivavtal. Valet mellan 
lag oc h annan författning avgörs av bestämmelserna i 8 kap. RF. Vid regle-
ring som innebär behandling av personuppgifter aktualiseras det särskilda 
grundlagsskyddet för den personliga integriteten som anges i 2 kap. 6 § andra 
stycket RF.  
EU:s dataskyddsförordnin g 
Den primära regleringen av persondataskydd utgörs av EU:s dataskyddsför-
ordning. EU:s dataskyddsförordning är direkt tillämplig i medlemsländerna 
och har till syfte att skydda enskildas personliga integritet genom att be-
gränsa hur deras personuppgifter be handlas av medlemsländerna. Förord-
ningen är tillämplig på personuppgiftsbehandlingar som helt eller delvis före-
tas på automatisk väg samt på annan behandling än automatisk av 
personuppgifter som ingår i eller kommer att ingå i ett register.  
Enligt artikel  4 i förordningen avses med personuppgifter varje upplysning 
som avser en identifierad eller identifierbar fysisk person, och med behand-
ling en åtgärd eller kombination av åtgärder beträffande personuppgifter eller 
uppsättningar av personuppgifter oberoend e om de utförs automatiserat eller 
inte.  
Principer för personuppgiftsbehandling  
I artikel 5 i EU:s dataskyddsförordning anges ett antal grundläggande princi-
per som gäller för all behandling av personuppgifter och som sätter de yt-
tersta ramarna för vad som  är en tillåten behandling. Principerna innebär 
bland annat att person uppgifter ska behandlas på ett lagligt, korrekt och öp-
pet sätt i förhållande till den registrerade, att de bara får samlas in för speci-
fika, särskilt angivna och berättigade ändamål, sam t att det inte är tillåtet att 
behandla fler personuppgifter eller att behandla personuppgifter en längre tid 
än vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålen. Den personuppgiftsan-
svariga ska även se till att uppgifterna är riktiga och att de skyddas så att inte 
obehöriga får tillgång till dem och så att de inte förloras eller förstörs.  
Rättslig grund för personuppgiftsbehandlingen  
En förutsättning för att personuppgifter ska få behandlas är att det finns en 
rättslig grund för behandlingen. Utan rättslig  grund är personuppgiftsbehand-
lingen inte laglig. I artikel 6  i EU:s dataskyddsförordning  anges ett antal 
olika grunder för att behandling av personuppgifter ska betraktas som laglig. 
Myndigheter och andra verksamma inom offentlig verksamhet kan främst 
stödja sig på grunderna rättslig förpliktelse, uppgift av allmänt intresse eller 
myndighetsutövning. Det vill säga behandlingen ska vara nödvändig för att 
fullgöra en rättslig förpliktelse som åvilar den personuppgiftsansvariga 
(punkt 1 c) eller behandlingen är nödvändig för att utföra en uppgift av all-
mänt intresse eller som ett led i den personuppgiftsansvarigas myndighetsut-
övning (punkt 1 e). När behandlingen sker med stöd av någon av dessa grun-
der måste det även finnas ett annat stöd i rättsordningen än de t som ges i 
dataskyddsförordningen, antingen fastställt i enlighet med unionsrätten eller   
 en medlemsstats nationella rätt (artikel 6.3). Ett sådant stöd i svensk rätt kan 
till exempel finnas i en lag eller en förordning.  
Behandling av känsliga personuppgi fter 
Av artikel 9 i EU:s dataskyddsförordning framgår att det som huvudregel är 
förbjudet att behandla vissa kategorier av personuppgifter, s.k. känsliga per-
sonuppgifter, däribland uppgifter om hälsa. I samma artikel finns dock vissa 
undantag från förbudet . Undantag gäller bland annat för behandling som är 
nödvändig med hänsyn till ett viktigt allmänt intresse (punkt 2 g), behandling 
som är nödvändig av skäl som hör samman med till exempel förebyggande 
hälso - och sjukvård, medicinska diagnoser och tillhanda hållande av hälso - 
och sjukvård (punkt 2 h), och behandling som är nödvändig för bland annat 
historiska forskningsändamål och statistikändamål (punkt 2 j). Vissa av un-
dantagen förutsätter också viss nationell reglering för att de ska bli tillämp-
liga. 
Varje medlems land kan ta fram egen lagstiftning som kompletterar EU:s 
dataskyddsförordning. I Sverige kallas denna lag för dataskyddslagen.76 Den 
innehåller vissa undantag och anpassningar till svensk rätt.  
Av 1 kap. 6 § dataskyddslagen fram går att lagen är subsidiär  i förhållande 
till andra lagar och förordningar som rör personuppgiftsbehandling. Det inne-
bär att om en annan författning innehåller någon bestämmelse som avviker 
från dataskyddslagen så tillämpas istället den bestämmelsen.  
Registerförfattningar  
Till EU:s dataskyddsförordning finns, förutom dataskyddslagen, även kom-
pletterande författningar i form av så kallade registerförfattningar inom olika 
verksamhetsområden som reglerar hur en ansvarig registerhållare får och ska 
handska s med sin information. Författningarna är tänkta att ge ett anpassat 
integritetsskydd vid myndigheters hantering av personuppgifter när behov 
finns att komplettera det integritetsskydd som EU:s dataskyddsförordning an-
nars ger.  
Registerförfattningar föreko mmer både i form av lag och förordning och 
innehåller bland annat bestämmelser om vilka uppgifter registerhållaren får 
samla in och behandla i sina register, samt för vilka ändamål detta får ske. 
Patientdatalagen (2008:355), PDL, lagen (1998:543) om hälsod ataregister, 
HDL, förordningen (2006:196) om register över hälso - och sjukvårdsperso-
nal samt förordningen (2018:307) om donationsregister är exempel på sådana 
särskilda författningar som innehåller kompletterande bestämmelser om per-
sonuppgiftsbehandling fö r vissa register.  
                                                      
76 Se även förordningen (2018:219) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning.    
70 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   Handlingsoffentlighet och sekretess  
Tryckfrihetsförordningen , TF,  reglerar bland annat allmänna handlingars of-
fentlighet. Av bestämmelserna i 2 kap. TF om handlingsoffentlighet framgår 
att var och en ska ha rätt a tt ta del av allmänna handlingar till främjande av 
ett fritt meningsutbyte, en fri och allsidig upplysning och ett fritt konstnärligt 
skapande ( 2 kap. 1 §). Rätten att ta del av allmänna handlingar får begränsas 
endast om det krävs med hänsyn till ett anta l uppräknade skäl, bland annat 
till skydd för enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden. Begräns-
ning av rätten att ta del av allmänna handlingar ska anges noga i författning 
(jfr 2 kap. 2 §). Bestämmelser om sekretess som begränsar rätten att ta d el av 
allmänna handlingar finns i offentlighets - och sekretesslagen  (2009:400), 
OSL . 
I offentlighets - och sekretesslagen finns ett stort antal bestämmelser om sek-
retess till skydd för uppgift om enskilds personliga förhåll anden och ekono-
miska förhållanden . Bestämmelserna  syftar till att skydda enskild as person-
liga integritet. I 3 kap. 1 OSL anges att med sekretess avses ett förbud att röja 
en uppgift, vare sig det sker muntligen, genom utlämnande av en allmän 
handling eller  på något annat sätt. Av 8 kap. 1 § OSL följer vidare att en sek-
retessbelagd uppgift inte får röjas för enskilda eller för andra myndigheter. 
Vid ett utlämnande av en sekretess belagd uppgift ska det således  göras en be-
dömning av den skada eller det men som  uppstår om uppgifterna skulle läm-
nas ut i det aktuella fallet.  
Det finns  särskilda sekretessbestämmelser i offentlighets - och sekretessla-
gen som gäller för uppgifter om hälsodata i olika register och i viss verksam-
het (se närmare nedan vad som gäller för  varje specifikt register) . Det finns 
även vissa bestämmelser i lagen som är tillämpliga hos alla myndigheter och 
vid alla utlämnanden. Det gäller bland annat  21 kap. 1 § och 7 § OSL.  
Enligt 21 kap. 1 § gäller sekretess för uppgift som rör en enskilds häl sa el-
ler sexualliv, såsom uppgifter om sjukdomar, missbruk, sexuell läggning, 
könsbyte, sexualbrott eller annan liknande uppgift, om det måste antas att 
den enskilde eller någon närstående till denne kommer att lida betydande 
men om uppgiften röjs. Sekrete ssen enligt denna bestämmelse  är dock svag 
och presumtion för offentlighet råder.  
Enligt 21 kap. 7 § OSL gäller sekretess för uppgifter om det kan antas att 
uppgifterna efter ett utlämnande kommer att behandlas i strid med EU:s data-
skyddsförordning, datas kyddslagen eller 6 § lagen (2003:460) om etikpröv-
ning av forskning som avser människor. Bestämmelsen tar inte sikte på upp-
gifterna som sådana utan på vad mottagaren tänker göra med dem. 
Bestämmelsen avser alltså att ge ett skydd mot otillåten behandling av  per-
sonuppgifter, och kan även tillämpas på utlämnanden till utländska mottagare 
som omfattas av dataskyddsförordningens tillämpningsområde.77 
                                                      
77 a.a., s. 136.    
 Möjligheten att dela data med andra myndigheter  
En utgångspunkt för utlämnande av information är att varje myndigh et an-
enlighet med gällande rätt. Det är myndigheten själv som ska säkerställa att 
myndigheten följer gällande rätt.  
I 6 kap. 5 § OSL anges att en myndighet på begäran av en annan  myndig-
het ska lämna uppgift som den förfogar över, om inte uppgiften är sekretess-
belagd eller det skulle hindra arbetets behöriga gång. En myndighet har dock 
genom vissa sekret essbrytande bestämmelser (se exempelvis 10 kap. OSL).  
Om en sekretessreglerad uppgift lämnas från en myndighet till en annan är 
en av grundprinciperna i offentlighets - och sekretesslagen att sekretessen 
som huvudregel inte följer med till den mottagande my ndigheten. Det beror 
på att behovet av sekretess och intresset av insyn varierar mellan olika myn-
digheter och verksamheter och att det inte är möjligt att göra en generell av-
vägning mellan dessa motstående intressen. Det finns dock två generella un-
dantag f rån huvudregeln som innebär att sekretess för uppgiften gäller hos 
den mottagande myndigheten. Detta gäller om sekretess följer av en sekre-
tessbestämmelse som är direkt tillämplig hos den mottagande myndigheten 
(så kallad primär sekretess), eller om sekret ess följer av en särskild bestäm-
melse om överföring av sekretess (så kallad sekundär sekretess). Om ingen 
av dessa förutsättningar är uppfyllda är uppgiften offentlig hos den motta-
gande myndigheten (se 7 kap. och 11 kap. OSL).  
Möjligheten att dela data med  myndigheter respektive 
mellanfolkliga organisationer utanför Sverige  
Enligt 8 kap. 3 § OSL får sekretessbelagda uppgifter enligt huvudregeln inte 
lämnas ut till utländska myndigheter eller mellanfolkliga organisationer. Det 
finns två undantag från denna h uvudregel. Det första undantaget innebär att 
utlämnandet sker i enlighet med särskild föreskrift i lag eller förordning .78 
Det andra undantaget innebär att uppgifter får lämnas ut om de i motsvarande 
fall skulle få lämnas ut till en svensk myndighet och det  enligt den utläm-
nande myndighetens prövning står klart att det är förenligt med svenska in-
tressen att uppgiften lämnas till den utländska myndigheten eller den mellan-
folkliga organisationen. Det får alltså inte förekomma att en svensk 
myndighet lämnar ut hemliga uppgifter till en utländsk myndighet i strid med 
vad offentlighets - och sekretesslagen föreskriver för svenska förhållanden. 
Vid bedömningen av vad som är svenska intressen får det beaktas bland an-
nat Sveriges intresse av internationellt samarbete med organet i fråga .79 
Bestämmelsen innebär inte någon skyldighet att lämna ut uppgifter till en 
utländsk myndighet eller en mellanfolklig organisation, utan har endast till 
                                                      
78 Som exempel på sådana fall nämns i förarbetena de socialförsäkri ngskonventioner som Sverige har ingått 
med främmande länder. Dessa konventioner innehåller åtaganden att lämna uppgifter i olika hänseenden. Ef-
tersom konventionernas bestämmelser genom förordning har införlivats med svensk rätt innefattas dessa be-
stämmelse r av det nämnda undantaget. Som ytterligare exem pel kan nämnas lagen ( 1978:801 ) om internation-
ellt samarbete rörande kriminalvård i frihet, lagen ( 1988:695 ) med anledning av Sveriges tillträde till den 
europeiska konventionen mot tortyr m.m., lagen ( 1990:313 ) om Europaråds - och OECD -konventionen om öm-
sesidig handräckning i skatteärenden, lagen ( 2000:1219 ) om internationellt tullsamarbete samt de förordni ngar 
om bl.a. uppgiftsutbyte i tullfrågor som beslutats med anledning av bilaterala överenskommelser. Med lag lik-
ställs EG -förordningar, se 8  kap. 1 § OSL.  
79 Prop. 1981/82:186 om ändring i sekretesslagen (1980:100) m.m. , s. 58f.    
72 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   funktion att fastställa under vilka förutsättningar sekretessbelagda uppgifter 
får lämnas till en utländsk myndighet eller en internationell organisation .80  
Olika typer av register  med hälsodata  
Nationella och regionala kvalitetsregister regleras i 7 kap. patientdatalagen. 
Med kvalitetsregister avses enligt 7 kap. 1 § PDL en automatiserad och struk-
turerad samling av personuppgifter som inrättats särskilt för ändamålet att 
systematiskt och fortlöpande utveckla och säkra vårdens kvalitet. Kvalitetsre-
gistren ska möjliggöra jämförelse inom hälso - och sjukvården på nationell  el-
ler regional nivå.  
Personuppgiftsbehandling  
vara personuppgiftsansvariga för central behandling av personuppgifter i ett 
nationellt eller regionalt kvalitetsregister. Det finns doc k utrymme för Rege-
ringen , eller myndighet som utpekats av Regeringen , att besluta om undantag 
från detta  enligt bestämmelsen . 
Behandlingen av  personuppgifter i ett kvalitetsregister sker med stöd av ar-
tikel 6.1 c och e i EU:s dataskyddsförordning, det vill  säga att det är en be-
handling som är nödvändig för att fullgöra en rättslig förpliktelse som åvilar 
den personuppgiftsansvarige, samt att det är en behandling som är nödvändig 
för att utföra en uppgift av allmänt intresse.81 
Vilka personuppgifter som får b ehandlas i ett kvalitetsregister framgår av 7 
kap. 8 och 8 a §§ PDL. Det får endast handla om sådana uppgifter som be-
hövs för de ändamål som anges i 7 kap. 4 § PDL, det vill säga att systema-
tiskt och fortlöpande utveckla och säkra vårdens kvalitet. Vad gäl ler person-
nummer och namn, får detta behandlas endast om det inte är tillräckligt att 
använda kodade personuppgifter eller personuppgifter som endast indirekt 
kan hänföras till den enskilde. Vidare anges att även uppgifter om hälsa får 
behandlas i kvalitet sregister. Eventuella andra känsliga personuppgifter, som 
inte avser hälsa, får endast behandlas om Regeringen  eller den myndighet 
som Regeringen  bestämmer i enskilda fall medger detta. Det sistnämnda gäl-
ler även för möjligheten att kunna behandla uppgifte r om lagöverträdelser 
som avses i 2 kap. 7 § PDL.  
Registrens ändamål  
Av 7 kap. 4 § PDL framgår att p ersonuppgifter i kvalitetsregister får behand-
las för det primära ändamålet att systematiskt och fortlöpande utveckla och 
säkra vårdens kvalitet .82 Personuppgifter som inte direkt behövs för kvalitets-
säkringsändamål utan enbart skulle vara bra att ha i framtida forskningspro-
jekt får inte samlas in .83 Redan insamlade uppgifter får dock enligt 7 kap. 5 § 
PDL även behandlas för framställning av statistik,  forskning inom hälso - och 
                                                      
80 Konstitutionsutskottets betänkande 1982/83:KU12 s. 36. Se även Lenberg m.fl., Offentlighets - och sekre-
tesslagen, Juno, version 23, kommentaren till 8 kap. 3 § OSL.  
81 Prop. 2017/18:171, s. 165.  
82 a.a., s. 179.  
83 a.a., s. 185.    
 sjukvården, utlämnande till den som ska använda uppgifterna för ändamål 
som anges i 7 kap. 5 § 1 och 2 eller i 7 kap. 4 § PDL, samt för att fullgöra nå-
gon annan uppgiftsskyldighet som följer av lag eller förordning än den som 
anges i 6 kap. 5 § OSL. Av 7 kap. 6 § PDL framgår att d essa angivna ända-
mål är uttömmande  
Den enskildes inställning till behandlingen  
Kvalitetsregister har en så kallad ”opt -out”-princip som innebär att uppgifter 
i registret inte får behandlas om den enskild e som uppgifterna rör skulle mot-
sätta sig personuppgiftsbehandlingen. Detta framgår av 7 kap. 2 § PDL. Om 
den enskilde motsätter sig behandlingen efter att denna har påbörjats, ska 
uppgifterna utplånas ur registret så snart som möjligt. I 7 kap. 2 a § regl eras 
även vad som gäller när en enskild inte endast tillfälligt saknar förmåga att ta 
ställning till personuppgiftsbehandlingen.  
Sekretess för uppgifter i kvalitetsregister  
Uppgifter i kvalitetsregister omfattas av sekretess enligt 25 kap. 1 § OSL. 
Enligt  bestämmelsen gäller  sekretess inom hälso - och sjukvården för uppgift 
om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden om det inte 
står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående 
till denne lider men. Bestäm melsen gäller således med ett  så kallat omvänt 
skaderekvisit,  vilket innebär att  det råder presumtion för sekretess  för uppgif-
terna i dessa register . 
En begäran om att få ut uppgifter ur ett kvalitetsregister prövas i det en-
skilda fallet och prövningen utf örs av den som ansvarar för registret. Som 
ovan framgått får uppgifterna i ett kvalitetsregister endast användas för vissa 
angivna ändamål enligt 7 kap. 4 och 5 §§ PDL. Bland dessa framgår att per-
sonuppgifterna också får behandlas för utlämnande till den s om ska använda 
uppgifterna för ändamålen framställning av statistik, forskning inom hälso - 
och sjukvården, eller för att systematiskt och fortlöpande utveckla och säkra 
vårdens kvalitet. Vidare får behandling ske för att fullgöra någon annan upp-
giftsskyldi ghet som följer av lag eller förordning än den som anges i 6 kap. 5 
§ OSL. Den som ansvarar för ett kvalitetsregister har därför att, utöver sekre-
tessregleringen i 25 kap. 1 § OSL, även förhålla sig till bland annat dessa be-
stämmelser vid en begäran om utt ag av data från ett kvalitetsregister.  
Socialstyrelsens hälsodata - och socialtjänstregister  
Socialstyrelsen förvaltar ett antal hälsodata - och socialtjänst register för att 
kunna analysera och följa utvecklingen i hälso - och sjukvården och social-
tjänsten. M yndighetens hälsodataregister avser cancerregistret, läkemedelsre-
gistret, patientregistret, medicinska födelseregistret, tandhälsoregistret och 
registret för insatser i kommunal hälso - och sjukvård. Socialtjänstregistren 
avser registret för ekonomiskt bist ånd, registret över insatser enligt lagen om 
stöd och service till vissa funktionshindrade, registret över tvångsvård enligt 
lagen om vård av missbrukare i vissa fall, registret över insatser till barn och 
unga samt registret över insatser till äldre och p ersoner med funktionsned-
sättning.    
74 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   Hälsodataregister  
Behandlingen av personuppgifter i hälsodataregister regleras dels av lagen 
om hälsodataregister, dels av tillhörande förordningar som reglerar varje en-
skilt register. Av 2 § HDL framgår att lagen innehåll er bestämmelser som 
kompletterar EU:s dataskyddsförordning och att dataskyddslagen och före-
skrifter som har meddelats i anslutning till den lagen, inte gäller om annat 
följer av lagen om hälsodataregister eller föreskrifter som har meddelats i an-
slutning t ill den lagen.  
I den del personuppgiftsbehandlingen i hälsodataregister rör myndighetens 
framställning av statistik i egenskap av statistikansvarig myndighet, finns 
även viss reglering i lagen (2001:99) om den officiella statistiken, LOS, och 
förordningen (2001:100) om d en officiella statistiken, FOS.  
Av 1 § HDL framgår att en central förvaltningsmyndighet inom hälso - och 
sjukvården får utföra automatiserad behandling av personuppgifter i hälsoda-
taregister. Den centrala förvaltningsmyndighet som utför behandlingen av 
personuppgifter är personuppgiftsansvarig. I registerförordningarna  som re-
glerar respektive hälsodataregister finns bestämmelser  som särskilt utpekar 
Socialstyrelsens ansvar att föra det specifika registret och myndighetens per-
sonuppg iftsansvar (se exempelvis 2 § förordningen [2001:707] om patientre-
gister hos Socialstyrelsen). Av 14 § LOS framgår vidare att en statistikansva-
rig myndighet är personuppgiftsansvarig för den behandling som sker för 
framställning av statistik.  
Behandlingen av personuppgifter i hälsodataregister sker med stöd av arti-
kel 6.1 e i EU:s dataskyddsförordning, det vill säga att det är en behandling 
som är nödvändig för att utföra en uppgift av allmänt intresse.84 I förarbetena 
till lagen om hälsodataregister har sam tliga ändamål för behandlingen  av per-
sonuppgifter  i hälsodataregistren bedömts vara av högt samhälleligt in-
tresse.85  
I hälsodataregistren behandlas uppgifter om hälsa, vilket utgör sådana sär-
skilda personuppgifter som avses i artikel 9 EU:s dataskyddsföror dning. Hu-
vudregeln är att behandling av sådana så kallade känsliga personuppgifter är 
förbjuden. Personuppgifterna får dock behandlas om något av undantagen i 
artikel 9.2 är tillämpligt. Socialstyrelsen kan i fråga om hälsodataregistren 
tillämpa exempelvis  undantaget i artikel 9.2 h som innebär att behandlingen 
av personuppgifterna är nödvändig av skäl som hör samman med förvaltning 
av hälso - och sjukvårdstjänster och social omsorg och av deras system på 
grundval av unionsrätt eller nationell rätt. Sådant s töd i nationell rätt finns i 
de tillhörande förordningarna som reglerar varje specifikt hälsodataregister 
(se till exempel 4 § förordningen om patientregister hos Socialstyrelsen).  
Ändamålen för hälsodataregister är enligt 3 § HDL framst ällning av statistik, 
uppföljning, utvärdering, kvalitetssäkring av hälso - och sjukvård, forskning 
                                                      
84 Prop. 2017/18:171 Dataskyd d inom Socialdepartementets verksamhetsområde – en anpassning till EU:s data-
skyddsförordning, s. 133.  
85 Prop. 1997/98:108 Hälsodata - och vårdregister, s. 48.    
 samt epidemiologiska undersökningar. I varje förordning som reglerar de en-
skilda hälsodataregistren framgår även mer specifikt angivna ändamål för re-
spektive  register (jfr 12 § 2 HDL).  
Socialtjänstregistren har ingen motsvarande övergripande reglering , så som 
motsvarigheten för hälsodataregist ren.86 Socialtjänstregistren regleras i stället 
genom nedanstående  författningar.  
Av 12 kap. 5 § socialtjänstlagen (2001:453) respektive 15 a § lagen 
(1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade framgår det att 
kommunen och socialnämnden ska lämna ut personuppgifter till Socialstyrel-
sen för statistiska ändamål. I förordni ngen (1981:1370) om skyldighet för so-
cialnämnderna att lämna statistiska uppgifter respektive förordningen 
(2004:16) om utlämnande av uppgifter som avser stöd och service till vissa 
funktionshindrade regleras vilka uppgifter som ska lämnas in till myndig-
heten. Detta sätter därmed också ramen för vilka uppgifter som sedan be-
handlas i registren. Lagen och förordningen om den officiella statistiken 
anger i sin tur bland annat för vilka ändamål behandlingen av uppgifterna får 
ske och vilka typer av känsliga per sonuppgifter som får behandlas för fram-
ställning av statistik (se 15 § LOS och 8 § FOS).  
Den rättsliga grunden för personuppgiftsbehandling avseende ändamålet nat-
ionell statistik är arbetsuppgifter av allmänt intresse enligt artik el 6.1 e i EU:s 
dataskydds förordning. Enligt förordningen får k änsliga personuppgifter be-
handlas för bland annat statistikändamål. Av artikel 9.2 j i EU:s dataskydds-
förordning framgår att behandling av känsliga personuppgifter är tillåten om 
behandlingen är nödvändig för bland annat vetenskapliga eller historiska 
forskningsändamål och statistiska ändamål i enlighet med artikel 89.1 data-
skyddsförordningen. I artikel 89.1 anges att behandling för dessa ändamål 
ska omfattas av lämpliga skyddsåtgärder i enligh et med EU:s dataskyddsför-
ordning för den registrerades rättigheter och friheter. Av både artikel 6.1 e 
och 9.2 j framgår att personuppgiftsbehandlingen inte kan stödja sig enbart 
på dessa artiklar för att vara tillåten. Rätten att behandla personuppgifter ska 
även vara fastställd i nationell rätt. Sådant stöd i nationell rätt finns lagen re-
spektive förordningen om den officiella statis tiken, av vilka det framgår att 
Socialstyrelsen får behandla personuppgifter och även har rätt att behandla 
vissa känsliga p ersonuppgifter för framställning av statistik (se 15 § LOS och 
8 § FOS).  
Ändamålen för socialtjänstregister finns reglerade i lagen och förordningen 
om den officiella statistiken. Enligt 3 § LOS ska den officiella statistiken fin-
nas för  allmän information, utredningsverksamhet och forskning. Av 9 § 
FOS framgår vidare att uppgifter som behandlas för framställning av officiell 
                                                      
86 Härvid kan dock nämnas att regeringen i utredningen Framtidens socialtjänst (SOU 2020:47) har lä mnat ett förslag 
avseende en lag om socialtjänstdataregister. Utredningen anser att en lämplig modellreglering för dessa register vore 
att använda sig av samma struktur som den som gäller för hälsodataregistren  (se s.  611).    
76 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   statistik även får behandlas för framställning av annan statistik och för forsk-
ning under förutsättning att ändamå let med behandlingen inte är oförenligt 
med det ändamål för vilket uppgifterna samlades in . 
Den enskildes inställning till behandlingen i hälsodata - och 
socialtjänstregistren  
Det finns ingen möjlighet för enskilda att motsätta sig personuppgiftsbehand-
ling i hälsodata - och socialtjäns tregistren.  Det finns inte heller möjlighet att 
göra sin rätt till radering gällande enligt artikel 17 i EU:s dataskydds förord-
ning. Av punkt 3 i nämnda artikel framgår en rad undantag från rätten att bli 
raderad, bland annat om  behandlingen sker för att uppfylla en rättslig förplik-
telse som kräver behandling enligt unionsrätten eller enligt nationell rätt som 
myndigheten omfattas av, eller för att utföra en uppgift av allmänt intresse. 
Av samma punkt framgår också att rätten til l radering inte heller ska gälla i 
den utsträckning behandlingen är nödvändig för arkivändamål av allmänt in-
tresse, vetenskapliga eller historiska forskningsändamål eller statistiska ända-
mål enligt artikel 89.1, om syftet med behandlingen omöjliggörs eller  avse-
värt försvåras.  
Sekretess för uppgifter i hälsodata - och socialtjänstregistren  
Uppgifter i Socialstyrelsens hälsodata - och socialtjänstregister omfattas av så 
kallad statistiksekretess enligt 24 kap. 8 § OSL. Enligt bestämmelsens hu-
vudregel gäller ab solut sekretess för uppgifterna i dessa register. Det finns 
dock fyra undantag från denna absoluta sekretess. Uppgifter som behövs för 
forsknings - eller statistikändamål och uppgifter som inte är direkt hänförliga 
till en enskild får lämnas ut om det efter  en sekretessprövning står klart att 
uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne li-
der skada eller men. Detsamma gäller en uppgift som avser en avliden och 
som rör dödsorsak eller dödsdatum, om uppgiften behövs i ett natione llt eller 
regionalt kvalitetsregister enligt patientdatalagen .  
Registret över hälso - och sjukvårdspersonal  
Socialstyrelsens register över legitimerad hälso - och sjukvårdspersonal 
(HOSP -registret) omfattar personer som har sökt och fått legitimation för yr-
ken inom hälso - och sjukvårdens område. Uppgifterna i registret används av 
arbetsgivare, apotek och allmänhet främst för upplysningar om sjukvårdsper-
sonalens identitet och behörighet. Registret syftar ytterst till att bidra till att 
upprätthålla en hög pat ientsäkerhet.  
Registret innehåller uppgifter om närmare 480  000 yrkesutövare.87 För 
närvarande finns i Sverige följande 22 legitimationsyrken: apotekare, arbets-
terapeut, audionom, barnmorska, biomedicinsk analytiker, dietist, fysiotera-
peut eller sjukgymnast, hälso - och sjukvårdskurator, kiropraktor, läkare, lo-
goped, naprapat, optiker,  ortopedingenjör, psykolog, psykoterapeut, 
röntgensjuksköterska, receptarie, sjukhusfysiker, sjuksköterska, tandhygie-
nist och tandläkare.  
                                                      
87 SOU 2021:39 Ombuds tillgång ti ll vård - och omsorgsuppgifter och förenklad behörighetskontroll inom vår-
den, s. 69.    
 Socialstyrelsen har tagit fram föreskrifter med förslag på vilka krav som 
måste uppfyllas för att få använda titeln undersköterska inom vård och om-
sorg. Föreskrifterna har gått ut på remiss  under 2022.  
Förordningen om register över hälso - och sjukvårdspersonal, härefter kallad 
för HOSP -förordningen reglerar behandlingen av uppgifter i HOSP -registret. 
Av 2 § HOSP -förordningen framgår att förordningen innehåller bestämmel-
ser som kompletterar EU:s dataskyddsförordning och att dataskyddslagen 
och föreskrifter som har meddelats i anslutning till den lagen gäller om inte 
annat följer av HOSP -förordnin gen.  
Behandling av personuppgifter i enlighet med EU:s dataskyddsförordning 
är endast tillåten om den stöder sig på minst en av de rättsliga grunder som 
räknas upp i artikel 6.1 i dataskyddsförordningen. Grunden för sådan behand-
ling av personuppgifter som  är nödvändig för att den personuppgiftsansva-
rige ska kunna uppfylla en rättslig förpliktelse enligt artikel 6.1 c, eller för att 
utföra en arbetsuppgift av allmänt intresse enligt artikel 6.1 e, måste faststäl-
las i nationell rätt eller EU -rätt. Av 1 § HOS P-förordningen framgår att Soci-
alstyrelsen ska föra ett register över hälso - och sjukvårdspersonal och av 3 a 
§ framgår att myndigheten också är personuppgiftsansvarig för registret.  
I 6 § HOSP -förordningen regleras uttömmande vilka uppgifter som regist-
ret får innehålla. Det gäller uppgifter om bland annat namn, personnummer, 
folkbokföringsort, yrke, eventuell specialistutbildning och datum då legiti-
mation eller specialistkompetens utfärdades samt eventuell förskrivarkod. I 3 
§ anges att en person som är r egistrerad inte har rätt att motsätta sig sådan be-
handling av personuppgifter som är tillåten enligt HOSP -förordningen.  
Registrets ändamål  
Det huvudsakliga ändamålet för HOSP -registret är att föra en aktuell förteck-
ning över legitimerad hälso - och sjukvå rdspersonal. Det framgår av 4 § 
HOSP -förordningen. Personuppgifterna i registret får utöver detta endast be-
handlas för vissa angivna ändamål i 5 § förordningen, exempelvis för legiti-
mationskontroll, tillsyn och för att lämna uppgifter till myndigheter och en-
skilda i enlighet med det som föreskrivs i annan författning eller avtal .  
De angivna ändamålen i förordningen är således de enda för vilka uppgif-
terna i registret får behandlas. Den uttömmande regleringen innebär att prin-
cipen om ändamålsbegränsning (fi nalitetsprincipen), som innebär att person-
uppgifter bara får samlas in för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade 
ändamål och inte senare behandlas på ett sätt som är oförenligt med dessa än-
damål (artikel 5.1 b i dataskyddsförordningen), inte är ti llämplig i den me-
ningen att vidare behandling av personuppgifterna inte får ske ens för ända-
mål som inte är oförenliga med de angivna.  
Sekretess för uppgifter i HOSP -registret  
Uppgifterna i HOSP -registret omfattas av sekretess genom bestämmelsen i 6 
§ off entlighets - och sekretessförordningen (2009:641), OSF, som utfärdats 
med stöd av 22 kap. 1 § OSL. Bestämmelsen innebär att sekretess gäller för 
uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det av särskild anledning 
kan antas att den enskilde eller någon  närstående till denne lider men om   
78 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   uppgiften röjs. Sekretesskyddet för uppgifterna är svagt och huvudregeln är 
att uppgifterna inte får omfattas av sekretess. Vid ett rakt skaderekvisit, som i 
den bestämmelsen som gäller HOSP -registret, är presumtionen at t typiskt sett 
harmlösa uppgifter kan lämnas ut utan någon skadebedömning i det enskilda 
fallet. Utgångspunkten är nämligen att uppgiften är offentlig.  
Utöver sekretess enligt 6 § OSF kan även sekretess enligt 21 kap. 3 § OSL 
till skydd för förföljda pers oner bli aktuell för uppgifterna i registret.  
Donationsregistret  
För att enskilda ska kunna ge till känna sin inställning till donation av organ 
och vävnader har Socialstyrelsen inrättat ett datoriserat Donationsregister. 
Till Donationsregistret kan en en skild anmäla sin inställning till att efter dö-
den bli donator av biologiskt material. Den som vill bli registrerad kan vill-
kora medgivandet genom att undanta särskilda organ eller vävnader eller ge-
nom att undanta donation för annat medicinskt ändamål än tr ansplantation. 
Även sådana villkor registreras i Donationsregistret.  
Förordningen om donationsregister hos Socialstyrelsen reglerar behandlingen 
av uppgifter i donationsregistret. Av 2 § i förordningen framgår att förord-
ningen inn ehåller bestämmelser som kompletterar EU:s dataskyddsförord-
ning och att dataskyddslagen och föreskrifter som har meddelats i anslutning 
till den lagen gäller om inte annat följer av förordningen.  
Behandling av personuppgifter i enlighet med EU:s dataskydd sförordning 
ling av personuppgifter som är nödvändig för att den personuppgiftsansva-
rige ska kunna uppfy lla en rättslig förpliktelse enligt artikel 6.1 c, eller för att 
las i nationell rätt eller EU -rätt. Av 1 § förordningen framgår att Socialstyrel-
sen ska föra ett register över enskilde personers inställning till att efter sin 
död donera organ eller vävnader för transplantation eller annat medicinskt 
ändamål. Av 3 § framgår vidare att Socialstyrelsen är personuppgiftsansvarig 
för den personuppgiftsbehandling som sker i registret.  
Donationsregistret får enligt 5 § förordningen endast innehålla uppgifter 
som den registrerade själv eller dennes vårdnadshavare har lämnat efter att ha 
samtyckt till att de ska ingå i registret. Donationsregistret får vidare endast 
innehålla uppgifter om  den enskildes namn, adress, personnummer, datum 
för registrering, anmäld inställning till donation och anmälans löpnummer.  
Av 4 § förordningen framgår att uppgifter får behandlas i donationsregistret 
för att förse sådana sjukhus och and ra enheter där ingrepp enligt lagen 
(1998:831) om transplantation m.m. får utföras med information om vilken 
inställning en person har till donation av organ eller vävnader efter döden.    
 Sekretess för uppgifter i donationsregistret  
Donationsregistret omfat tas av sekretess enligt 25 kap. 16 § OSL. Av denna 
bestämmelse framgår att sekretess gäller för uppgift om en enskilds person-
liga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den 
enskilde eller någon närstående till denne lider men . Bestämmelsen innebär 
således en presumtion för sekretess.  
Innan ett utlämnande kan ske från donationsregistret måste således en sek-
retessprövning ske enligt 25 kap. 16 § OSL. Sekretessen hindrar inte att de 
som arbetar med donationsfrågor har direktåtkomst till registret. Den som har 
registrerat uppgifter om sig i registret har gjort det med syfte att hans eller 
hennes inställning till donation ska bli känd för den personal som arbetar 
med donationsfrågor. Den som registrerar sig får därmed i f örväg anses ha 
hävt sitt sekretesskydd i detta avseende, se 12 kap. 2 § OSL.88 
 
88 Prop. 2005/06:156  Sekretess i donationsregistret , s. 16.   
80 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   Bilaga 2 . Tekniska, praktiska 
förutsättningar och hinder för 
insamling av hälsodata  
vård och omso rg har under de senaste åren ökat kraftigt. Inte minst inom 
hälsodataområdet. Som nämns i huvuddelen av rapporten finns gemensamma 
strukturella hinder för att samla in data. Det finns många aktörer inom hälso-
sektorn vars huvudsakliga syfte är att samla in data för att stödja den speci-
fika verksamheten. Därför finns det stor variation i hur data och information 
hanteras. För att på ett effektivt och ändamålsenligt sätt kunna samla in data 
på nationell nivå krävs en infrastruktur med tekniska lösningar, som t ill stor 
del behöver nyutvecklas, vilket är både resurskrävande och kostsamt. För att 
beskriva de tekniska och praktiska förutsättningarna och hinder för att samla 
in hälsodata på nationell nivå har intervjuer genomförts med 18 av 21 reg-
ioner. Resultatet a v dessa intervjuer presenteras i denna bilaga vars huvudfo-
kus är att generellt beskriva förutsättningarna för insamling av nationell data 
för rekvisitionsläkemedel och för primärvårdsdata.   
Regionernas förutsättningar idag  
Datakvaliteten i ett modernt, eff ektivt och användbart register bygger på att 
uppgifterna i systemen kan läsas av i kodformat, sammanställas och överfö-
ras enligt en överenskommen modell med entydiga definitioner. För att skapa 
bättre förutsättningar för att samla in mer patientdata till n ationella register 
behöver systemen och arbetet med god datastruktur utvecklas. Patientinform-
ation behöver vara strukturerad redan vid registreringstillfället eller struktur-
eras i systemen så att fritext tolkas och omvandlas till kod.  
Efter intervjuer med  regionerna har det framkommit att inom anestesi, ex-
empelvis, finns det sällan systemstöd över huvud taget. I avsaknad av 
systemstöd skrivs ordination på papper som sen scannas in i journalsystemet 
utan texttolkning, vilket innebär att uppgifterna inte är strukturerade. Det i 
sin tur medför att uppgifterna inte kan användas för vidare maskinell databe-
arbetning och analys.   
Journalsystemen som används i regionerna idag är i låg utsträckning inte-
grerade med andra separata it -system  som används inom exempelvis anes-
tesi, intensivvård, röntgen och onkologi. Utan utveckling av systemen är det 
svårt att tillföra ytterligare uppgifter, utöver det som redan registreras, i jour-
nalsystem och andra it -system. I flera fall är den data som regi streras idag 
inte strukturerad på ett ändamålsenligt sätt.  
Många regioner bedömer att både it -stöd och arbetssätt behöver omfat-
tande utveckling för att möta utökat rapporteringskrav. Detta kräver investe-
ringar i teknik, personalresurser och utbildning.  Några regioner har infört da-
talager och gjort kvalitetsförbättrande insatser. I Region Värmland försöker   
 man till exempel hitta tekniska lösningar som minskar arbetsinsatsen samt att 
få till enhetlig kodning. Deras journalsystem är utvecklat för att få så br a da-
takvalitet som möjligt med skräddarsydda utbildningar och uppföljning av 
kvalitet på kodningen.  Förbättringarna ger nytta för regionens egna analys - 
och uppföljningsarbete samt skapar bättre förutsättningar för god inrapporte-
ring till Socialstyrelsens register. I den egna uppföljningen följer regionerna 
upp nyckeltal som KPP (Kostnad Per Patient), dock innefattar inte denna 
uppföljning tillräckligt detaljerade uppgifter enligt regionerna.  
I dagsläget kan regionerna inte registrera uppgifter på önskad d etaljnivå 
vad gäller rekvisitionsläkemedel i de olika systemstöden. Detta på grund av 
att nuvarande konfiguration och uppsättning av exempelvis fält och formulär, 
inte stödjer registrering av den utökade datamängden. Majoriteten av de in-
tervjuade regionern a upplever också att de planerade it -systemen heller inte 
är anpassade för registrering av NPLID som används vid läkemedelsregistre-
ring. 
Region Östergötland har nyligen gjort en insats för att minska arbetsbelast-
ningen hos vårdpersonalen genom att revidera  mängden data vid journalregi-
strering. Regionen har även infört en yrkesroll som har ansvar och ägarskap 
avseende vilken information som ska anges om patienterna. Detta ses som 
nödvändigt för att höja patientsäkerheten och datakvaliteten i den rapporte-
ring som åligger regionen. Region Skåne har i införande av nytt journalsy-
stem som målsättning att införa skanning i läkemedelshanteringen för att 
säkra informationen och underlätta registreringen.  
Regionernas planerade tekniska 
Inom regionerna pågå r flera utvecklingsprojekt som syftar till att underlätta 
datahantering och ett flertal regioner står inför byte av journalsystem. Vilka 
system som samtliga regioner använder framgår i en rapport från Läkeme-
delsverket .28 Inom de närmsta åren kommer de flesta regionerna att använda 
journalsystemet Cosmic. De regioner som planerar att övergå till Cosmic ar-
betar tillsammans för att utveckla journalsystemet utifrån e n gemensam krav-
ställning. Kravställningen sker från två olika samverkansgrupper, Cambio89 
och SUSSA90, där tidsplanen för införande är beräknad till 2024. Enligt 
kundgruppsansvarig för Cosmic i Cambio har regionerna olika tillämpningar 
och konfigurationer av  systemets läkemedelsmodul och det skiljer sig mellan 
regionerna vad som registreras. År 2024 kommer de regioner som ingår i 
SUSSA att övergå till Cosmic med en gemensam konfiguration och utbild-
ningsplan i införandet. Införandet kommer även att innefatta i ntegration med 
de huvudsakliga it -systemen. Utvecklingen i regionerna sker utan den exakta 
kunskapen om vad som kan behöva inrapporteras i framtiden , exempelvis till 
myndigheter. Under införandeåret 2024 kommer möjligheten till systemänd-
ringar att vara lås t för att utbildningsmaterial för personal ska vara fastställt 
                                                      
89 Regionerna Jämtland Härjedalen, Kalmar län, Kronoberg, Uppsala län, Jönköpings län, Värmland, Östergötland, 
Västmanland, Capio S:t Görans sjukhus ( https://www.cambio.se/ensam -ar-inte-stark -nar-varden -digitaliseras ) 
90 Regionerna Västernorrland, Västerbotte n, Gävleborg, Halland, Blekinge, Örebro, Norrbotten, Sörmland, Dalarna 
(https://regionvasterbotten.se/e -halsa/framtidens -vardinformationsstod/sussa -samverkan )   
82 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   och stabilt för hela utbildningsperioden. Eventuellt nya krav avseende rap-
portering av data behöver regionerna få kännedom om våren 2023 eller efter 
2024 för att kunna inarbetas i utveckling av  systemet.  
De planerade systeminförandena som beskrivs ovan kommer att genomfö-
ras med förhoppning att förbättra de tekniska förutsättningarna att samla in 
och tillgängliggöra data. För att möta kraven på utökad e datamängd er behö-
ver regionernas tid - och utv ecklingsplan beaktas med exempelvis samord-
ning och framförhållning för att utvecklingen ska kunna ske tids - och kost-
Flera regioner samlar uppgifter från de olika vårdrelaterade it -systemen i 
datalager. Den tekniska förmågan att skicka infor mation är god. Både indi-
viddata och aggregerade data finns i datalagren för att möta krav på rapporte-
ring och för analyser och uppföljning inom regionen, ex empelvis  aggrege-
rade data i form av olika nyckeltal. De regioner som ännu inte arbetar med 
datalager  kommer fortsatt att behöva ta ut och skicka data i filformat och då 
från respektive it -system där data finns. Regionernas tekniska förmåga behö-
ver fortsätta att utvecklas för att dataöverföring ska bli effektiv och då krävs 
investeringar.  
Socialstyrelsen ser att det är önskvärt att de tekniska förutsättningarna som 
behövs för datainsamling även innefattar strukturerad vårdinformation, en 
nationell standard för metadata, en nationell teknisk infrastruktur med säkra 
system för överföring av data samt standar diserade API:er.91  
Regionernas möjlighet att utöka överföring av data 
om rekvisitionsläkemedel  
Socialstyrelsen har frågat regionerna om deras möjlighet till utökad överfö-
ring av uppgifter om rekvisitionsläkemedel samt eventuella hinder att följa 
de nuvaran de föreskrift erna om läkemedelsrapportering till patientregistret.  
För att det ska vara möjligt att rapportera rekvisitionsläkemedel uppger 
flera regioner att respektive systemstöd behöver utvecklas för att stödja flera 
olika processer och metoder. Detta kräver investeringar för utveckling av it -
system.  
Utöver den planerade utveckling som flera regioner enligt ovan står inför 
skiljer sig regionernas kapacitet att genomföra anpassningar åt. I de fall där 
utökad informationshantering kan tillgodoses genom k onfiguration bedömer 
regionerna att det tar mellan ett par månader till ett år att genomföra. Om an-
nan utveckling behövs, som till exempel integration mellan journalsystem 
och andra it -system och större eller mindre anpassningar av befintliga lös-
ningar som  utförs av systemleverantörer, är erfarenheten att detta ofta tar 
lång tid. Det är dock svårbedömt hur mycket systemutveckling som behövs 
för att möjliggöra utökad inrapportering. Regioner registrerar olika mängder 
uppgifter i sina respektive läkemedelsmod uler, och utveckling och anpass-
ning kommer att behöva göras i samtliga regioner vid krav på utökad data-
mängd.  
                                                      
91 Ett API (Application Program Interface) fungerar som en bro mellan exempelvis två system och är  ett kontrollerat 
   
 Även om utveckling sker samordnat så upplever regionerna att det är långa 
ledtider att få ändringar och tillägg genomförda. Regionerna själva kan till 
viss del konfigurera systemet själva, såsom mallar och formulär, men är ofta 
hänvisade till systemleveran törerna för att genomföra ändringar. Detta gäller 
även mindre ändringar och tillägg som till exempel utökning av fält för regi-
strering. Ofta rör det sig om ledtider på ett till flera år där systemleverantören 
har ett fåtal releaser per år.  
De regioner som  inte har datalager kommer fortsatt att behöva ta ut filer 
med läkemedelsuppgifterna ur respektive it -system där data är strukturerad.  
Socialstyrelsen föreslår i huvudrapporten  att en reglering kommer till stånd  
för att möjliggöra en mer omfattande och det aljerad insamling av data om 
rekvisitionsläkemedel till Socialstyrelsen och att denna föregås av en utred-
ning om vilket register som är mest lämpligt för en sådan insamling.  
Vid ett eventuellt införande av en ny reglering  om rekvisitionsläkemedel 
påpekar regionerna att datakvaliteten kan komma att påverkas kraftigt på 
grund av bristande följsamhet att registrera uppgifterna i systemet. Följsam-
heten gällande rekvisitionsdata i befintliga föreskrifter är redan idag en utma-
ning med låg täckningsgrad.  
Nuvarande rapportering av uppgifter om läkemedel 
till patientregistret  
Föreskrifte rna för nuvarande läkemedelsrapportering till patientregistret in-
nefattar vårdåtgärd, datum för administrering och ATC -kod. Som tidigare 
nämnts fr amhåller regionerna att det finns hinder i nuvarande rapportering 
till patientregistret. Koder och fritext används, men även kombinationer av 
dessa, vilket ger dubbelregistrering. ATC -koder bedöms också som svåran-
vända i det dagliga arbetet. Okunskap i ver ksamheten om vad som ska regi-
streras samt att det enbart är från journalsystemets läkemedelsmodul som 
data ska överföras, leder till att följsamhet till rutiner och anvisningar brister. 
Flera regioner lyfter också att sjukvårdspersonalens tid inte räcker t ill och att 
patientsäkerheten prioriteras före registrering av data.  
Tidigare utredning om nationell data för primärvård  
I Socialstyrelsens rapport Nationell insamling av registeruppgifter från pri-
märvården  utreddes regionernas förutsättningar att överför a primärvårdsdata 
till Socialstyrelsen. Där framkom att om regionerna regelbundet ska börja 
överföra alla de uppgifter från primärvården som presenteras i rapporten be-
hövs utveckling av regionernas befintliga system alternativt utveckling av 
kommande journ alsystem innan detta är möjligt. Bland annat behöver syste-
men anpassas för uppgifter som idag inte registreras i alla regioner, som ex-
empelvis ICF -koder. Tiden som en sådan utveckling beräknas ta uppges vara 
allt från ett par månader till några år. Hur lån g tid det beräknas ta beror bland 
annat på om regionen står i begrepp att byta journalsystem inom de närmaste 
åren eller inte. Här påpekas vikten av god framförhållning från Socialstyrel-
sens sida och att regionerna meddelas i samband med att ett eventuellt  före-
skriftsarbete påbörjas.    
84 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   Att få till nya arbetssätt och rutiner med kodning inom primärvården besk-
rivs som en utmaning, då det inte är lika etablerat överallt som inom den spe-
cialiserade vården. Här föreslås Socialstyrelsen bidra med användarstöd för 
kodning. I händelse av en framtida utökning av patientregistret ser Socialsty-
relsen att regionerna behöver involvera systemleverantörer som säkerställer 
att rätt tekniska förutsättningar för informationsöverföring finns hos verk-
samheter som omfattas av upp giftsskyldighet, inklusive inom primärvården.  
Socialstyrelsens behov av it -utveckling  
Socialstyrelsen behöver investera i ny teknik, utveckling av kompetenser 
inom olika it -områden, samt utöka personalstyrkan för att möta den ökande 
mängden data som ska ha nteras i framtiden. Dessutom behöver Socialstyrel-
sen skapa förutsättningar genom att utveckla en ny digital plattform för data-
hantering. Myndigheten utreder för närvarande  hur dataflöden ska kunna di-
gitaliseras i större utsträckning för en mer automatisera d datahantering i hela 
kedjan, från insamling av data till publicering på myndighetens webbplats el-
ler tillgängliggörande annan form. Denna utredning kan ligga till grund för 
att bedöma framtida behov, utifrån de uppdrag myndigheten  får. 
 
 Bilaga 3 . Kostn ader för insamling 
I arbetet med att utreda eventuella kostnader för att samla in en ny hälsodata-
mängd har myndigheten i denna utredning valt att utgå från eventuellt fram-
tida primärvårds - och rekvisitionsläkemedelsregister som illustrerande exem-
pel. Utredningen kan tänkas generaliserbar även för andra datamängder som 
härstammar från regionernas verksamheter. Hur andra inrapporterande aktö-
rer samt berörda registerhållare påverkas behöver utredas i samband med att 
de åläggs nya datamängdsinsaml ingar.  
Gällande primärvårdsdata har Socialstyrelsen tidigare kartlagt regionernas 
och enskilda verksamheters uppskattning av vilka resurser en uppgiftsskyl-
dighet till ett nationellt hälsodataregister över primärvård skulle kräva.9  
För att kunna genomföra kostnadsberäkningar behöver mer specificerade 
och detaljerade beskrivningar över de variabler som ska rapporteras in tas 
fram. Detta arbete be höver ske i samverkan med de inrapporterande aktö-
rerna och leverantörer av journal - och vårdsystem . Från de inrapporterande 
aktörernas sida behöver både it- och verksamhetsperspektiv finnas represen-
terat i ett tidigt skede. Då detta inte har varit möjligt i denna utredning, bely-
ser vi istället olika aspekter som medför kostnadsmässiga konsekvenser för 
en ny, nationell datainsamling. Mer utförliga beräkningar av kostnader behö-
ver utredas i samband med föreskriftsarbeten för specifika datainsamlingar . 
Konsekvenser för privata aktörer  
Inrättande av hälsodataregister med primärvårds - och rekvisitionsläkeme-
delsdata kommer innebära att både offentligt - och privat drivna verksamheter 
får en lagstadgad skyldighet att rapportera in uppgifter.  I den tidigare ut red-
ningen med förslag  om en nationell insamling av registeruppgifter från pri-
märvården beskrivs att större privata vårdgivare inom primärvård ställer sig 
positiva till ett sådant hälsodataregister. Däremot framkommer det att ett så-
dant införande kan leda t ill ökade kostnader i form av utveckling av befint-
liga journalsystem och en ökad administrativ börda. I utredningen beskrivs 
även att  det i nuläget inte på ett adekvat sätt går bedöma vilka konsekvenser 
förslaget om införande av ett sådant nationellt regis ter kan tänkas få på små 
företag. Vid ett framtida föreskriftsarbete rörande patientregistret behöver det 
därför ingå att grundligare undersöka de privata aktörerna kostnadsmässiga 
konsekvenser samt hur arbetsförutsättningar, konkurrensförhållanden och 
andra villkor kan påverkas av en uppgiftsskyldighet .   
86 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   Konsekvenser offentliga vårdgivare  – 
primärvårdsdata  
Enligt tidigare utredning uppger regionerna att förberedelser för regelbunden 
överföring av uppgifter till Socialstyrelsen skulle medföra it-kostnader, ex-
empelvis för inventering, anpassning och testning av datasystem och valide-
ring av uppgifter. Andra typer av kostnader som flera regioner nämner är ut-
bildningskostnader, exempelvis beträffande nya journalsystem, 
klassifikationer och kodning. Här nämns web baserade utbildningar som ett 
föredraget alternativ. Ett fåtal regioner kan ge ett uppskattat belopp som rör 
sig om cirka 100 000 –400 000 kr för denna utveckling.  
En framtida uppgiftsskyldighet för primärvården innebär troligtvis, åt-
minstone inledningsvis , en ökad resursåtgång bemanningsmässigt. Socialsty-
relsen ser att det kan uppstå organisatoriska konsekvenser inom verksamhet-
erna beroende på om vårdpersonalen själva ska registrera koder eller om 
ansvaret överlåts till medicinska sekreterare. Regionerna o rganiserar detta på 
lite olika sätt. I vissa regioner är rutinen att den vårdpersonal som träffar pati-
enten även registrerar koderna, i andra regioner görs detta av medicinska sek-
reterare (som i vissa fall ibland dock endast gör detta för läkare). En upp-
giftsskyldighet för primärvården kan således resultera i ett behov av att 
anställa fler administratörer vid verksamheterna, men även ett utökat behov 
av personal som utbildar inom klassifikationer och kodverk i regionen.  
Socialstyrelsen intervjuade represent anter för SUSSA -nätverket, en sam-
verkansgrupp för nio regioner för införandet av journalsystemet Cosmic. I 
dagsläget arbetar man med den centrala konfigurationen av Cosmic, där man 
bland annat beslutar kring vad som behöver journalföras. Konfigurationen 
pågår till mitten av 2023. Kostnad för utveckling fördelas enligt antalet invå-
nare per region. Nätverket arbetar kontinuerligt med att minska arbetsbördan 
hos den registrerande personalen, dels för att undvika merarbete men dels 
också för att minska möjlighe ten till fritextsvar.  
Man planerar tre olika typer av utbildning för personal vid införandet av 
det nya journalsystemet Cosmic : en e-learningplattform, utbildning via digi-
talt möte, och fysisk utbildning i nära anslutning till arbetsplatsen. Utbild-
ningen förväntas uppgå till maximalt 40 timmar, beroende på behov. Därefter 
kommer lokala systemansvariga finnas på varje klinik för att säkerställa att 
personal har den utbildning som krävs. Lokala superusers kommer finnas för 
att vara behjälpliga vid frågor. Yt terligare utbildning som krävs vid föränd-
ringar i journalsystemet är beroende på omfattning. Arbetsplatsmöten an-
vänds ofta vid mindre förändringar, vilket minskar tidsbördan hos personal. 
Större förändringar kan kräva ytterligare utbildning, vilket innebär  en ökad 
kostnad.    
 Konsekvenser offentliga vårdgivare – 
rekvisitionsläkemedelsdata  
Pågående systembyte – konsekvenser  
För närvarande planeras eller pågår systembyte av journalsystem i majorite-
ten av regionerna. För att möta kraven på den utökade mängd data som ska 
rapporteras in bör regionernas plan för utvecklingen beaktas i samband med 
Socialstyrelsens eventuella framtida föreskriftsarbete n för att detta ska kunna 
ske samordnat med redan inplanerad utveckling. På så sätt kan utvecklingen 
ske mer tids - och kostnadseffektivt. I majoriteten av regionerna kommer det 
dock finnas vissa vårdområden som inte kommer att integreras i det nya jour-
nalsystemet. Om en utökad datamängd innebär att ytterligare uppgifter ska 
registreras kommer därför dessa system behöva anp assas och utvecklas till 
följd av Socialstyrelsens kravställande. Även arbetsbördan för personalen 
kan öka om uppgifter som idag inte registreras kommer att åläggas dem. De 
regioner som använder olika vårdområdessystem kommer att påverkas kost-
nadsmässigt a v att rapportera in nya typer av uppgifter.  
Kostnader för anpassning av tekniska system  
I de fall som regionerna endast behöver göra mindre justeringar och konfigu-
reringar förväntas arbetsinsatsen uppgå till några månader och inte vara före-
nat med några s törre kostnader. Om däremot större anpassningar av de tek-
niska systemen behöver göras kommer det att ta längre tid eftersom system -
leverantörerna behöver kopplas in och kostnaden för detta uppskattas till ett 
par miljoner  kronor . Flera regioner medverkar i  gemensamma nätverk så som 
SUSSA eller Cambio och har möjlighet att driva igenom dessa systeman-
passningar gemensamt och därmed även dela på kostnaderna. I dagsläget är 
det svårt att göra mer konkreta uppskattningar av kostnaderna, speciellt då 
flera region er står inför ett byte av journalsystem. Potentiell kostnadsbörda 
för ytterligare anpassning av system bör därför utredas vidare i samband med 
ett eventuellt föreskriftsarbete.  
Verksamhetsmässiga kostnader  
Utvecklingen av system och användning av strukture rad dokumentation inne-
bär utmaningar för hälso - och sjukvården. I de flesta intervjuer har det fram-
kommit att om nya datamängder ska samlas in från vården behöver det göras 
på ett sådant sätt att vårdpersonalens arbetsbörda inte ökar. De flesta regioner 
påpekar också att det är önskvärt att tekniska lösningar som förenklar vård-
personalens dokumentationsarbete finns på plats innan en registerföreskrift 
träder i kraft.  
Förutsättningarna för att samla in olika uppgifter skiljer sig både mellan 
och inom regione rna. För vissa regioner och verksamhetsområden skulle 
dokumentationskraven innebära en viss ökning av dokumentationsarbetet 
medan det för andra är omöjligt att registrera uppgifterna utifrån dagens ar-
betssätt och tekniska system.    
88 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   För att uppskatta de verk samhetsmässiga kostnadskonsekvenserna behöver 
de tekniska lösningarna för hur uppgifterna kan och ska dokumenteras i sy-
stemen finnas på plats hos de regioner som står inför journalsystembyte. Där-
utöver behöver det finnas tydliga anvisningar för hur uppgift erna ska regi-
streras eftersom det idag finns utmaningar med att registrera vissa variabler 
enhetligt och standardiserat.   
Konsekvenser för Socialstyrelsen  
Socialstyrelsen står inför en förmodat expansiv utveckling av insamling och 
tillgängliggörande av sto ra nya datamängder. För att anpassa sig till denna 
stora omställning behöver myndigheten utveckla sin befintliga it-struktur, ex-
empelvis genom att utveckla den digitala plattformen. Bara introduktionen av 
ett biobanksregister och ett primärvårdsregister sk ulle, översiktligt, innebära 
att myndigheten skulle hantera minst fyra gånger så många dataposter årligen 
som man gör idag. De befintliga registren behöver dessutom anpassas för att 
möjliggöra snabbare hantering och kortare ”time -to-data”, mer komplexa 
samkörningar, utvecklade utdatalösningar med mera, utan att kompromissa 
med informationssäkerheten.  
Utveckli ngen behöver ske stegvis , parallellt med att nuvarande lösning 
upprätthålls och sedan stegvis avvecklas. Denna omställning kommer att in-
nebära kostnadskonsekvenser  i form av investeringar i teknik, utveckling av 
kompetens samt rekrytering av relevant kompetens. Även bemanning inom 
redan befintliga funktioner behöver utökas för att kunna möta den utökade 
mängd data som ska finnas samlad hos myndig heten, både inom statistik - 
och registerverksamheten men också andra funktioner på myndigheten såsom 
kommunikation, analys, juridik och it. 
 
 Bilaga 4. Tillgängliggörande av 
hälsodata i enlighet med FAIR, 
inklusive  metadata  
FAIR 
I rapporten Kriterier för FAIR forskningsdata92 från 2018 gör Vetenskapsrå-
det (VR) en grundlig genomgång av FAIR -dimensionerna som utvecklats i 
syfte att skapa bättre förutsättningar för ökad återanvändbarheten specifikt 
för forskningsdata. Man beskriver där de primära FAIR -dimensio nerna Fin-
dable  (sökbara ), Accessible  (tillgängliga ), Interoperable  (sammankopplings-
bara) och Reusable  (återanvändningsbara ).  
Dessa dimensioner operationaliseras dessutom ytterligare i form av 15 
FAIR -principer, som kan betraktas som riktlinjer som för att bättre hantera 
och dokumentera forskningsdata. Principer na syftar till att göra det lättare att 
hitta och tillgängliggöra  data, att möjliggöra samkörning med andra data, 
samt göra data mer begripliga, både vad avser innehåll och det sammanhang 
och syfte som data ursprungligen har samlats in  för, samt genom att beskriva 
villkoren för återanvändning av data. Principerna utgör de mest nödvändiga 
kriterierna för att data ska kunna bli tillgängliga och återanvändningsbara, för 
både människa och maskin. E n vägledning för dessa kriterier publicerades av 
VR 2021 .93 
 
Tabell 1. De 15 FAIR -principerna  
FAIR -
dimension  # Beskrivning  
Sökbara  F1 Data och metadata har en unik och beständig identifierare  
 F2 Data beskrivs med utförliga maskinläsbara metadata på ett sätt som möjliggör 
att sökningar kan processas maskinellt  
 F3 Metadata innehåller identifieraren till det data som beskrivs.  
 F4 Metadata, och om tillämpligt data, går att hitta genom en sökbar webbtjänst.  
Tillgängliga  A1 Metadata, och om tillämpligt da ta, kan nås via sina identifierare och läsas av och 
ges tillgång till via ett standardiserat kommunikationsprotokoll.  
 A1.1  Digitala objekt kan nås och läsas av på ett öppet, kostnadsfritt och generellt im-
plementerbart sätt.  
 A1.2  Det är möjligt att skapa olika användarroller och mekanismer för verifiering av 
användare och accesskontroll för tillgång till digitala objekt, när så är nödvän-
digt. 
 A2 Metadata finns tillgängliga även när data inte längre finns tillgängliga.  
Interoperabla  I1 Metadata och  data redovisas enligt semantiska beskrivningar som är standardi-
serade, dokumenterade och tillgängliggjorda.  
                                                      
92 https://www.vr.se/analys/rapporter/vara -rapporter/2018 -12-07-kriterier -for-fair-forskningsdata.html  
93 https://www.vr.se/analys/rapporter/vara -rapporter/2021 -10-28-vagledning -for-implementering -av-kriterier -for-fair-
forskningsdata.html    
90 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   FAIR -
 I2 Vokabulärer, terminologier eller ontologier som används är vedertagna och kon-
trollerade och beskrivningar av dessa finns tillgängliga.  
 I3 Relationer mellan olika data och metadata beskrivs på ett sätt som möjliggör att 
sammanhang kan förstås.  
Återanvänd-
ningsbara  R1 Digitala objekt innehåller olika typer av kontextuella beskrivningar som möjlig-
gör förståelse och att avgöra om data passar för syftet med återanvändningen.  
 R1.1  Villkor för hur informationen kan användas är angivna.  
 R1.2  Datas och metadatas proveniens (ursprung) beskrivs i detalj.  
 R1.3  Metadata och data är strukturerade och dokumenterade enligt för ändamålet till-
lämpliga stan darder och vedertagna format.  
 
Även om dessa principer ursprungligen togs fram för att skapa större transpa-
rens specifikt kring forskningsresultat och underliggande data94, är de lika re-
levanta för andra datamängder , för ändamål som statistik, uppföljning,  inno-
vation, poli cyutveckling och regulatoriskt arbete, folkhälsa med mera. Dessa 
är även ändamål som föreslås inom EHDS -förordningen som presenterades  i 
maj 202295, samt i utredningen kring Hälsodata (Dir. 2022:41 )96.  
En ökad grad av FAIR :ness för nationel la hälsodataregister och andra cen-
trala hälsodatamängder bör bidra till förbättrade förutsättningar för att en-
skilda användare och framförallt forskare ska kunna uppfylla de förvänt-
ningar som ställs rörande öppen tillgång till forskningsdata från bl.a. 
forskningsfinansiärer, vetenskapssamhället, vetenskapliga tidskrifter mm.  
Metadata  
Som framgår av beskrivningen ovan handlar FAIR i lika stor utsträckning om 
metadata som om data. Tillgång på metadata av god kvalitet är en förutsätt-
ning att kunna nyttja och förstå data .  
Med metadata brukar man förenklat tala om ”data om data”. Metadata kan 
bestå av beskrivande eller kontextuell information eller information om datas 
ursprung. Det är beskrivningar om hur variabler är definierade, vilka värden 
som variabler ka n anta, hur data är strukturerat, hur olika datamängder relate-
rar till varandra. Men även ontologier (kontrollerade terminologier som ex-
empelvis  ICD, ATC) och grundläggande information om den använd a data-
modell en är viktig  information  för att kunna använda  data. Metadata bör 
även innehålla information om hur och av vem källdata har samlats in och av 
vem data har tagits fram , eller om särskild program vara behövs för att läsa, 
förstå eller analysera data. FAIR beskriver också vilka nödvändiga metadata-
komponenter som behövs för att metadata ska kunna identifieras och present-
eras på exempelvis webbplatser eller göras maskinläsbara.  
De registerhållande myndigheterna gör egna bedömningar av vad, och hur, 
man tillgängliggör metadata över sina datamä ngder. På Socialstyrelsens 
                                                      
94 The FAIR Guiding Principles for scientific data management and stewardship. [https://www.nature.com/arti-
cles/sdata201618]  
95 COM/2022/197 final [https://eur -lex.europa.eu/legal -content/EN/TXT/?uri=CELEX%3A52022PC0197]  
96 https://www.regeringen.se/rattsliga -dokument/kommittedirektiv/2022/05/dir. -202241/    
 webbplats finns metadata i form av information om myndighetens datamäng-
der/register, innehållande variabler och dess värden samt hur kvaliteten på re-
gistren ser ut över tid. Där dokumenteras även de olika kodverk som används 
i dessa register samt information om registrens kvalitet, processen för hur re-
gistren skapas och källdatas ursprung (se exempel för Patient registret97). En 
del av dessa metadata uppfyller FAIR -kriterierna för dimensionen Interope-
rable (I1 resp. I2) samtidigt som andra dimensioner inte har utvecklats för 
myndighetens register.  
Ett fåtal hälsodataregister finns beskrivna i metadataverktyget RUT  (Re-
gister Utiliser Tool)  hos Vetenskapsrådet98 vilket bidragit till att öka graden 
av FAIR för dessa datamängder . Socialstyrelsen bedömer att utöver det ar-
bete som redan pågår kring myndighetens metadata behöv s ytterligare sats-
ning på externt tillgängliggö rande av metadata för myndighetens registerdata .  
Metadatastandarder  
För att användare, både människor och maskiner, enklare ska kunna identifi-
era data och metadata kan dessa uppgifter exempelvis förses med unika iden-
tifierare. Det finns utarbetade teknik er och vissa standardiserade format som 
gör att andra verktyg kan hitta dessa metadata och i sin tur presentera uppgif-
terna på andra webbplatser. Detta skapar även bättre stöd för versionshante-
ring. 
Svensk och e uropeisk metadataspecifikation   
DCAT -AP-SE 2. 0.099 är en svensk anpassning och en så kallad profil av den 
europeiska metadataspecifikationen DCAT -AP100 som tagits fram på initiativ 
av EU-kommissionen . Denna är i sin tur en europeisk anpassning av den in-
ternationella rekommendationen DCAT som utges av W3 C.101 
DCAT -AP-SE förvaltas av DIGG och är en metadatamodell som på en 
övergripande  nivå gör det möjligt att brett tillgängliggöra olika metadata en-
ligt en gemensam standard . Den används bl and annat på Sveriges datapor-
tal102 och är den metadatastandard som förväntas bli en standard som rekom-
menderas av TEHDAS -JA (Joint Action Towards EHDS ).103  
Det finns ännu ingen  hälsodataspecifik profil för DCAT utvecklad för 
Europa, men en sådan är under utveckling inom ramen för initiative n 
EHDS/TEHDAS och Nordic Commons. En första ansats till en europeisk 
och nordisk Health -DCAT2 -AP används av Direktor atet för e -hälsa  i Norge  
för presentation av registerinnehåll .104 
Det är viktigt att Sveriges olika hälsodataaktörer deltar i den framtida ut-
veckling en av en nordisk/europeisk  metadataspecifikation för hälsodata, 
bland annat  genom arbetet i Nordic Commons oc h TEHDAS.  
                                                      
97 https://www.socialstyrelsen.se/globalassets/sharepoint -dokument/artikelka talog/statistik/2022 -2-7767.pdf  
98 https://www.registerforskning.se/sv/register -i-sverige/metadataverktyget -rut/ 
99 https://docs.dataportal.se/dcat/sv/  
100 https://joinup.ec.europa.eu/collection/semantic -interoperability -community -semic/solution/dcat -application -pro-
file-data-portals -europe/about  
101 https://www.w3.org/  
102 Sveriges dataportal [ https://www.dataportal.se/ ] 
103 https://tehdas.eu/  
104 https://helsedata. no/   
92 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   Andra metadatastandarder  
Utöver metadatastandarden som förvaltas av DIGG finns andra metadataini-
tiativ i Sverige. Metadataverktyget RUT utvecklas och förvaltas av Veten-
skapsrådet. Syftet med RUT är att göra det enklare att identifiera och värdera 
register och registervariabler så att forskare kan få ett mer precist underlag 
för att begära ut data från registerhållare. Registren i metadataverktyget är 
strukturerade enligt Generic Statistical Information Model (GSIM)105 vilken 
även används av SCB . Till skillnad från DCAT -AP, som är inriktad på att 
tillgängliggöra metadata och göra dessa sökbara  från många olika aktörer , 
ger GSIM förutsättningar för en mer detaljerad metadatainformation på data- 
och variabelnivå. Målet är att de myndighetsregister, kvalitetsregister och i 
viss mån även provsamlingar från biobanker, som används frekvent i regis-
terbaserad forskning ska kopplas till verktyget. RUT innehåller i dagsläget 
metadata för ett trettiotal register, främst myndighetsregister och kvalitetsre-
gister. Register ansluts löpande och Vetenskapsrådet utvecklar löpande 
funktionalitet en för att öka grad en av FAIR och öka registerdatas tillgänglig-
het.106  
Metadata i EU  
Sekundär användning av hälsodata ska enligt den nu föreslagna EHDS -
förordningen möjliggöra för offentlig, privata, ej vinstdrivande aktörer, såväl 
som enskilda forskare att få bättre tillgån g till hälsodata för ändamål som 
forskning, innovation, politisk styrning, utbildning, patientsäkerhet, regulato-
risk aktivitet eller precisionsmedicin (personali zed medicine).  
I förslaget till EHDS -förordningen lyfts värdet av att öka kvaliteten och 
tillgången till hälsodata genom att bl.a. följa internationella standarder, väg-
ledning och rekommendationer för datainsamling och tillgängliggörande, för 
att skapa värde för användare, datahållare, vårdaktörer, enskilda medborgare 
samt generellt inom EU. Det fi nns även andra internationella initiativ som ar-
betar med frågor för att tillgängliggöra data där liknande behov av dokumen-
terade data ingår, exempelvis 1+M Genomes, Gaia -X, liksom europeiska co-
vid-19 dataportalsamarbetet  m.fl.  
EHDS och metadata  
Det huvudsa kliga syftet med de metadata som presenteras i EHDS är att för-
bättra transparensen kring hälsodata. Förslaget beskriver särskilt uppgifter 
om dataset/metadatakataloger och datakvalitets - och funktionsmärkning (in-
klusive metadata).  
Varje land och datahållare förväntas enligt EHDS ta fram en datamängds-
beskrivning av sina hälsodatamängder. Denna metadatakatalog ska beskriva 
de olika datamängdernas karaktäristika och innehålla information om källa, 
syfte, datamängdens karaktär, samt förutsättningar fö r att kunna använda 
dem för olika ändamål m.m. Den ska publiceras nationellt och i en EU -
datakatalog. För offentligt finansierade datamängder kommer dessutom krä-
vas att man tillhandahåller en ”data quality utility label”, där metadata ingår 
men som ska var a frivillig för andra datahållare.  
                                                      
105 https://statswiki.unece.org/display/gsim/GSIM+and+standards  
106 Register i RUT. Vetenskapsrådet. [https://rut.registerforskning.se/register -i-rut/]   
 Varje datahållare förväntas enligt EHDS -förordningen tillhandahålla föl-
jande dokumentation om sina hälsodatamängder:  
• datadokumentation i form av metadata, stödjande dokumentation, beskriv-
ning av datamodell som är använd,  vilka ontologier, kodverk och gemen-
sam kontrollerad terminologi som används, standards, samt datas ursprung 
s.k. proveniens ,  
• teknisk beskrivning, som beskriver olika kvalitetsdimensioner som täck-
ningsgrad, noggrannhet, validitet, aktualitet, historik etc., 
• beskrivning av kvalitetsprocesser , så som organisation och förvaltning av 
datakvalitet och metadata, inklusive rutiner och processer för intern och 
extern revision (audit), utbildning etc., 
• information som beskriver representativitet hos undersökningspo pulat-
ionen , tidsspann  etc., 
• information om tid från insamling av källdata till tillgängliggörande.  
• förväntad väntetid till s slutanvändare  får tillgång till data,  
• dokumentation om hur data har processats  och modifierats  (rättning, kom-
plettering etc.) eller länkats . 
Metadata i Norden och i Sverige  
Nordic Commons är ett projekt finansierat av det Nordiska ministerrådet som 
syftar till att undersöka möjliga vägar för att dela hälsodata mellan de nor-
diska länderna.  Målet är att etablera en federerad, säker och skalbar teknisk 
miljö som kan ge förutsättningar för att identifiera, dela, kombinera och ge-
mensamt analysera hälsodata för olika sekundära ändamål, forskning, inno-
vation, policybeslut, inom Norden. Covid -19-pandemin  bromsade delvis upp 
det planerade arbetet som presenterades i rapporten A vision of a Nordic 
secure digital infrastructure for health data: The Nordic Commons  107 Efter 
att EHDS -förslaget presenterades i maj 2022, diskuteras möjlighet er att 
skapa en nordisk  nod inom ramen för EHDS. Liksom i EHDS är FAIR -
principer vägledande i  arbetet med Nordic Commons.   
I rapport en från  Nordic Commons 2019 presenterades en bedömning av de 
olika nordiska ländernas FAIR :nessgrad för olika typer av hälsodata. Ana-
lysen grundade  sig på hur FAIR -nivån för hälsodata såg ut i Sverige år 2017. 
Analyserna visade bl.a. att svenska hälsodata bara delvis eller inte alls kan 
anses uppfylla FAIR -principerna. Se Figur 1.  
  
107 https://www.nordforsk.org/2019/vision -nordic -secure -digital -infrastructure -health -data-nordic -commons    
94 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   Figur 1. Nordic Commons bedömning  av FAIR :nessnivån  i olika nordiska 
länder och för olika typer av hälsodata  
 
Inom ramen för de t aktuella uppdraget har Socialstyrelsen genomfört en egen  
bedömning av graden av FAIR :ness för myndighetens egna register, för att se 
om det skett någon förändring (Tabell 1) . Myndighetens slutsats är att det 
inte skett någon nämnvärd förflyttning på området för dess hälsodataregister. 
Med anledning av detta har  Socialstyrelsen initierat en satsning på att ut-
veckla metoder, processer, roller, ansvar, kring hur metadata för myndig het-
ens register ska utvecklas, förvaltas och tillgängliggöras. Målet är att skapa 
bättre förutsättningar för att utveckla och förvalta metadata som ska kunna 
svara upp mot behov internt, och även för externa användare av myndighet-
ens metadata.  
  
 Bilaga 5. Nationella kvalitetsregister 
som datakälla för krisberedskap  
Tre nationella kvalitetsregister samlar idag in datamängder som Socialstyrel-
sen bedömer är av stort generellt värde vid en kris, baserat på erfarenheter 
under corona -pandemin: svenska intensivvår dsregistret (SIR), svenska akut-
vårdsregistret (SVAR) och det svenska peri -operativa registret (SPOR).  Inne-
hållet i b ilagan baseras på intervjuer med registerföreträdare och myndighet-
ens erfarenheter från pandemin.  
Svenska intensivvårdsregistret  
Under co ronapandemin har myndigheter haft ett nära samarbete med SIR. 
Registret är ur ett krisperspektiv användbart för att analysera platser och be-
läggning inom intensivvården, men även för att övervaka epidemiologiska 
hot genom ett särskilt avtal som Folkhälsomy ndigheten har med registret. So-
cialstyrelsen har kunnat samla in underlag för lägesbilder med hjälp  av re-
gistret, Folkhälsomyndigheten har fått kunskap om sjukdomens allvarlighets-
grad, forskare har beretts data för sina studier utifrån samkörningar med 
registret och flera myndigheter har använt data för analyser av pandemin ur 
olika aspekter  och perspek tiv.  
SIR är ett tekniskt utvecklat kvalitetsregister som sedan  2020 hämtar data 
företrädelsevis genom automatisk överföring nattetid varje dygn från de sär-
skilda kliniska informationssystemen med beslutsstöd som används på inten-
sivvårdskliniker. I dagsläg et är cirka 80 procent av klinikerna anslutna till re-
gistret för direktöverföring, medan övriga enheter rapporterar manuellt. 
Registret anger att samtliga intensivvårdskliniker i landet rapporterar in data.  
Utöver själva kvalitetsregistret administrerar SI R även en särskild över-
vakningsmodul, SIRI, som möjliggör övervakning av säsongsinfluensa och 
pandemisk influensa. Modulen initierades efter svininfluensapandemin 2009 
genom ett avtal med Smittskyddsinstitutet (numera Folkhälsomyndigheten). 
Motivet var att  myndigheten fick signaler internationellt om behovet av att 
kunna övervaka allvarlighetsgraden i influensor. Under coronapandemin 
kunde modulen på kort tid uppgraderas med en covid -19-komponent för att 
övervaka även covid -19-intensivvård. Hösten 2021 lade s även RS -virus till i 
SIRI efter önskemål från Socialstyrelsen. SIRI -modulen baseras på manuell 
inmatning från personal inom vården. RS -modulen ska avvecklas eftersom 
behovet av dessa data var tillfälligt.  
Svenska akutvårdsregistret  
Den första delen av s jukvården som drabbas vid många kriser kommer vara 
akutmottagningar, inklusive ambulanssjukvården. I SVAR samlas uppgifter 
in från vård som bedrivs vid akutmottagningar. Vissa uppgifter registreras 
även i patientregistrets öppenvårdsdel. SVAR innehåller fl era uppgifter som   
96 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   inte finns i PAR, exempelvis triage -nivå (enligt RETTS), besöksorsak och 
vitalparametrar. Tidigt i pandemin diskuterades om Socialstyrelsen skulle ta 
in uppgifter från SVAR på samma sätt som från SIR men eftersom SVAR 
inte har nationell t äckning (enbart fyra regioner ingår i dagsläget) ansågs in-
samlingen inte berättigad. Registrens täckningsgrad beror på regioners in-
tresse och lokalt engagemang för att etablera anslutning och uppgiftslämning.  
Insamling av data till SVAR bygger helt på aut omatisk datafångst från 
journalsystemens akutliggare. Begränsningar ligger framförallt i vilken ut-
sträckning mottagningens journalförande är digitaliserat och hur mycket som 
bygger på fritext -anteckningar. I nuläget ingår inte ambulanssjukvård i 
SVAR men i  den mån data från prehospital akutsjukvård förs över till journa-
len på sjukhuset så finns samma möjlighet att även samla in relevanta uppgif-
ter därifrån, t.ex. om triage -nivå. Registret har som ambition att kunna samla 
uppgifter från hela akutkedjan.  
Sven skt perioperativt register  
Uppgifter om operationsvården till exempel  om operationskapacitet är poten-
tiellt till nytta för kriser av olika karaktär där en nationell lägesbild behövs. 
SPOR samlar idag in uppgifter om den perioperativa processen, dvs. från o p-
erationsanmälan till det att patienten lämnar den postoperativa vården. Re-
gistret har under pandemin varit värdefullt för att följa hur pandemin påver-
kat akut och planerad operationsvård och har rapporterat data direkt till 
Socialstyrelsen för detta syfte . 
Genom teknisk integration med sjukhusens olika operationsplaneringssy-
stem sker överföringen till SPOR utan manuellt arbete nattetid. För den of-
fentligt finansierade vården har SPOR en täckningsgrad på 98 procent av en-
heterna men privat finansierad kirurg isk vård ingår inte i dagsläget. Registret 
planerar att underlätta för privata vårdgivare att rapportera i framtiden genom 
ett webbaserat inrapporteringssystem.  
Sammanfattande reflektion  
Det finns både för - och nackdelar med att använda kvalitetsregistren s infra-
struktur och organisation för att samla in data för nationell krishantering. Till 
fördelarna hör att de svenska grundprinciperna för krisberedskap anger att 
den som har ansvar för en verksamhet under normala förhållanden också bör 
ha ansvaret under en krissituation, samt att en verksamhet ska fungera på så 
liknande sätt som vid normala förhållanden som möjligt .108 Kvalitetsregistren 
SPOR och SIR som idag samlar in relevanta datamängder för kris och krisbe-
redskap är väl fungerande vad gäller täckningsgr ad, datainhämtning från vår-
den och aktualitet, och har visat att de kan upprätta dataleveranser till myn-
digheter i kristid. SVAR har i dagsläget inte tillräcklig täckning. Jämfört med 
existerande generella hälsodataregister är dataförsörjningen från dessa regis-
ter idag väl lämpad för krislägen på grund av sin de korta ledtiderna och till-
gången till expertis knuten till de särskilda datamängderna. Sakkunskap om 
                                                      
108 https://www.krisinformation.se/detta -gor-samhallet/mer -om-sveriges -krishanteringssystem/krishanteringens -grun-
der   
 intensivvård som finns inom det så kallade IVA -nätverket har varit mycket 
viktig för den nationell a uppföljningen, med täta dialoger mellan alla rele-
vanta aktörer.  
Expertis och djup kunskap om de data som finns i respektive register är 
nödvändiga resurser oavsett vilket register eller kunskapsområde det gäller, 
och oberoende om behovet av uppgifter upp står i samband med en kris eller 
är en del i den löpande uppföljningen eller övervakningen. När informations-
behov uppstår behöver alltså både tillgång till data och kompetens i ämnet 
säkerställas. När det gäller kvalitetsregistren finns expertkunskapen hos  re-
gistren, nära knuten till den praktiska verksamheten inom det aktuella vård - 
eller terapiområdet. Nationella expertnätverk inom respektive specialitetsom-
råde finns i många fall knutna till registren och till strukturer för nationell el-
ler regional kunsk apsstyrning vilket underlättar samverkan och nationell 
överblick.   
Socialstyrelsens bedömning är att det i nuläget är mest ändamålsenligt att 
bygga vidare på och stärka den struktur för samverkan kring kvalitetsregister 
som finns i vården och med myndighet erna i fråga om tillgång till data och 
expertis, med tanke på potentiella framtida kriser eller för att utveckla in-
formationstillgången om vårdens kapacitet och resultat mer generellt. Med en 
sådan utgångspunkt behövs dock en strategi för att framtidssäkra  datatill-
gången från dessa källor och/eller direkt från vårdverksamheten. Nationella 
kvalitetsregister finansieras i huvudsak av regionerna och de anslutna klini-
kerna direkt, eller via SKR. Statliga aktörer är för specifika informationsbe-
hov beroende av at t verksamheten bedrivs med rätt förutsättningar för data-
kvalitet. Det finns anledning att överväga om det behövs utredning av 
alternativ för att säkerställa tillgång till data i framtiden.  
 
98 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   Bilaga 6. Internationell 
rapportering av Sveriges 
hälsostatisti k 
Sverige rapporterar återkommande nationell hälsostatistik till internationella 
organisationer:  
• organ inom FN, främst till World Health Organization (WHO),  
• organisationer inom EU, exempelvis European Centre for Disease Preven-
tion and Control (ECDC), Euro pean Monitoring Centre for Drugs and 
Drug Addiction (EMCDDA) och Eurostat,  
• samt till Organization  for Economic Co -operation and Development 
(OECD).  
Den internationella rapporteringen av hälsostatistik är i de flesta fall bero-
ende av att ansvariga myndigh eter inom olika hälsoområden samordnar sta-
tistik och rapporteringar. Olika myndigheter är kontaktpunkter inom olika 
ämnesområden inom hälsa och för några områden är Regeringskansliet nat-
ionell kontaktpunkt. Frågor från internationella organisationer kring Sveriges 
hälsostatistik kräver ofta gemensamt svar från flera myndigheter. Regerings-
kansliet informeras vid leveranser av de återkommande internationella rap-
porteringarna och när gemensamma svar kring Sveriges hälsostatistik från 
myndigheter skickas till r espektive organisation.  
Förutom regelbundet återkommande statistikleveranser förekommer också 
sporadiskt förfrågningar om hälsostatistik från olika organisationer, exempel-
vis i form av webbenkäter.  
Några av de mer omfattande återkommande internationella statistikleve-
ranserna av hälsostatistik sker årligen till:  
• OECD, i undersökningen Health Data Questionnaire  
• WHO, i undersökningen  Health for All  
olika organisationerna. Statistiken hämtas från olika datakällor som förvaltas 
av olika myndigheter och o rganisationer.  
Vartannat år levereras även statistik till OECD inom ramen för projektet 
Health Care Quality Indicators (HCQI).  Socialstyrelsen ansvarar för och är 
nationell kontaktpunkt för denna rapportering.    
 Eurostat  
Statistiken i EU är lagreglerad i förordningen om gemenskapsstatistik om 
folkhälsa, hälsa och säkerhet i arbetet .109 Förordningen är bindande och gäller 
i alla medlemsländer. Den innebär att länderna i EU ska tillhandahålla kom-
missionen (Eurostat) statistik inom områdena:   
• hälsosituation  och hälsans  bestämningsfaktorer ,  
• hälso - och sjukvård ,  
• dödsorsaker ,  
• olycksfall  i arbetet ,  
• arbetssjukdomar och andra arbetsrelaterade hälsoproblem och sjukdomar . 
Eurostats huvudsakliga roll är att bearbeta och publicera jämförbar statistisk 
information på euro peisk nivå. Den statistik som samlas in av Eurostat varje 
år finns tillgänglig i en databas onlin e.110 Eurostat publicerar årligen en års-
bok samt en regional årsbok online, Eurostat yearbook  och Regional year-
book . Organisationen publicerar också en publikationsserie, Statistics Ex-
plained , som tillhandahåller statistiska analyser baserade på senaste 
tillgängliga data inom ett särskilt område. Ofta publiceras flera analyser per 
år om områden som kommissionen valt at t fokusera på. Samtliga publikat-
ioner finns tillgängliga på Eurostats hemsida.  
Joint Questionnaire on Non -Monetary Health  är en årlig enkät gemensam 
för Eurostat, OECD och WHO, som administreras av Eurostat för att samla 
in internationellt jämförbar statis tik avseende medlemsstaters hälso - och 
sjukvårdssystem. Den omfattande rapporteringen innehåller statistik om 
hälso - och sjukvård (till exempel vårdtillfällen, vårdtid), anställda inom olika 
yrken och resurser (till exempel antal läkare, tandläkare, sjuksk öterskor, 
barnmorskor), aktiviteter inom hälso - och sjukvården (till exempel vaccinat-
ioner , screeningprogram  eller kirurgiska åtgärder), vårdresurser (till exempel 
antal sjukhus eller vårdplatser). Uppgifterna utgör exempelvis underlag till 
OECD:s rapport Health At a Glance  (HAG) och Country health profile.  
Myndigheter och organisationer i Sverige som bidrar med hälsostatistik i 
denna rapportering är:  
• Försäkringskassan  
• Kvalitetsregister  
• Sveriges  kommuner och regioner  
• Universitetskanslersämbetet.  
                                                      
109 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) NR 1338/2008 . 
110 http://ec.europa.eu/eurostat/data/database    
100 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   OECD  
OECD ger ut flera olika publikationer. En känd publikationsserie som inne-
håller statistik om hälso - och sjukvården är HAG som ges ut årligen. På hem-
sidan för OECD tillhandahålls även en databas online där man kan söka efter 
indikatorer för olika områden och jämföra nyckeltal mellan länder.111 
Årligen levererar Sverige hälsostatistik via enkäten  Health Data Quest-
ionnaire till OECD. Rapporteringen innefattar bland annat indikatorer om 
hälsostatus, hälso - och sjukvårdens res urser, sjukvårdspersonal, kvalitetsindi-
katorer för hälso - och sjukvården, läkemedelsmarknaden samt resurser och 
nyttjande av sjukvård.  
• Centralförbundet för alk ohol- och narkotikaupplysning  
• Sveriges kommuner och regioner  
• Statistiska centralbyrån  
• Svenska försäkringar (privata sjukvårdsförsäkringar)  
• Trafikanalys.  
Projektet OECD Health Care Quality Indicators (H CQI) samlar vartannat år 
in data för beräkning av kvalitetsindikatorer inom hälso - och sjukvården. Den 
insamlade statistiken publiceras i tidskriften HAG  samt i OECD:s databas på 
nätet.  
WHO  
Statistiken som WHO samlar in från sina medlemsstater används och publi-
ceras i bland annat publikationerna The World Health Report  och World He-
alth Statistics . World Health Report är organisationens ledande publikation 
som ofta fokuserar på ett speciellt o mråde och innehåller bedömningar av ex-
perter och relevant statistik om ämnet från de olika länderna som bidragit 
med data. World Health Statistics är en årligen återkommande publikation 
som presenterar den mest aktuella hälsostatistiken från medlemsländern a. 
Det går också att ladda ned tabeller och diagram baserade på data som sam-
lats in av WHO från organisationens portal Global Health Observatory .112  
Health for All  är en årlig enkät från WHO som innehåller rapportering av 
indikatorer inom områdena: demograf i, socioekonomi, mortalitet, morbiditet, 
funktionsnedsättning, utskrivningar från sjukhus, livsstil, miljö, nyttjande av 
vård, vårdkostnader, samt mödra - och barnhälsa.  
Myndigheter i Sverige som bidrar med hälsostatistik i denna rapportering 
är: 
• Arbetsmil jöverket   
                                                      
111 http://stats.oecd.org/  
112 http:// www.who.int/gho/en/    
 • Försäkringskassan  
• Livsmedelsverket  
• Statistiska centralbyrån.  
Nordiska ministerrådet  
Nordiska ministerrådet är de nordiska regeringarnas officiella samarbetsor-
gan. Nordiska ministerrådet arbetar för gemensamma nordiska lösningar  som 
ger synliga positiva effekter för alla som bor i Norden.  
NOSOSKO och NOMESKO är statistik kommittéer direkt under Nordiska 
ministerrådet som arbetar med att samla in och presentera hälso - och sjuk-
vårdsstatistik samt socialstatistik från de nordiska länderna. Syftet är att 
kunna göra jämförelser mellan länderna samt presentera och sprida statisti-
ken inom medlemsländerna men även internationellt. Sammanställningen av 
socialstatistiken hanteras av SCB och statistiken om medicinska hälsodata 
hanteras av Socialstyrelsen. Statistiken publiceras i en databas på hemsidan 
Nordic Health and Welfare statistics.113 
Myndigheter som bidrar med hälsostatistik i denna rapportering är:  
• Folkhälsomyndighe ten 
Eurostats översyn av hälsostatistik  
Eurostat genomför under 2022 en översyn av statistiken inom hälsodataområ-
det med fokus på användare av statistik och till viss del producenterna av sta-
tistik. Folkhälsomyndigh eten, Socialstyrelsen, SCB och även Sveriges kom-
muner och regioner deltar tillsammans i översynen som leds av SCB.  
Eurostat ska presentera slutresultatet i maj 2023.  
Eurostat har även ett pågående arbete med förslag på en ny förordning som 
ska reglera (på variabelnivå) vilken statistik inom hälsodataområdet som årli-
gen ska levereras till Eurostat.114 Förslaget väntas träda i kraft under år 2022.  
Flera länder har lämnat in begäran om undantag för att lämna viss statistik 
eller att inkomma med statistik enligt angiven tidsram i den kommande regle-
ringen. För Sveriges del gäller det sistnämnda för variabler om yrkesverk-
samma inom hälso - och sjukvården, där vi ansökt om att få inkomma vid en 
senare tidpunkt med dessa data fram till år 2025. Statistik om yrkesverk-
samma inom hälso - och sjukvården tas fram med hjälp av registerdata från 
Socialstyrelsen och SCB. Även hälsodata från olika kvalitetsregister efterfrå-
gas i framtida obligatorisk rapportering. Myndigheterna och de nationella or-
ganisationerna ansvariga för oli ka kvalitetsregister behöver därför under de 
följande två åren tillsammans arbeta fram nya rutiner och processer kring till-
gängliggörandet av denna statistik till Eurostat.   
                                                      
113 https://nhwstat.org/  
114 Commission regulation implementing Regulation (EC) No1338/2008).    
102 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   Utvecklingsområden – internationell 
rapportering av hälsostatistik  
av att samordna frågor kring hantering av hälsostatistik nationellt. I och med 
ellt, och nu även kommande utvecklingsa rbete av hälsostatistiken genom lag-
förslaget kring EHDS, förväntas behovet av samarbeten öka.  
hälsostatistik.  Detta medför i sin tur ett ökat behov av samförstånd och ge-
området för att driva på en gemensam utveckling. Ett förslag , som kan stödja 
arbetet med detta är att samla representanter för producenter och användare i 
ett formellt gemensamt samråd för hälsostatistik. Ett samråd inom hälsosta-
tistiken skulle kunna se över de befintliga strukturer na och även utarbeta nya 
processer för att utveckla, tillgängliggöra och leverera nationell hälsosta tistik 
mer effektivt.  
Aktuella utvecklingsområden som har lyfts fram av Eurostat, OECD och 
WHO inom den återkommande internationella rapporteringen av hälsosta-
tistik är exempelvis:  
• ICU-beds (intensivvårdskapacitet) – pilotindikator.115  
Sverige har i den senaste rapporteringen till Eurostat (2022) rapporterat 
vissa uppgifter för denna pilotindikator (antal samt  täckningsgrad).  
• Teleconsultations  – pilotindikator.116 Skiljer på digitala och fysiska vård-
besök hos läkare. Sverige rapporterar i dagsläget endast f ysiska vårdbesök 
hos läkare, men andra typer av vårdbesök, exempelvis digitala vårdbesök, 
efterfrågas i den internationella rapporteringen.  
SCB beräknar sjukvårdens andel av BNP som publiceras senast i mars varje 
år och ansvarar för rapporteringen av häls oräkenskaperna (Joint Health 
Accounts) till OECD, Eurostat och WHO ( EU förordning 2015/359 ). Data 
från rapporteringen används bland annat till OECD:s rapporter HAG och 
Country health profiles.  
Även här finns flera pilotindikatorer och utvecklingsindikatorer som Sve-
rige skulle kunna ta fram på sikt, exempelvis:  
• Uppgifter om total pharmaceutical expenditure .  
• Uppgifter om privata försäkringar – vilken slags hälso - och sjukv ård som 
finansieras av premierna.  
• Uppgifter om Long -term care – att dela upp kostnaderna för olika grupper 
(äldre personer, personer med funktionsnedsättning).  
                                                      
115 “This data collection is not restricted to Covid -19 beds and patients, and it should cover all ICUs (for any patients 
needing intensive care). ” 
116 The broad concept of telemedicine is the use of Information and Communication Technology (ICT) to deliver 
health care at a distance. Key elements of telemedicine are the use of ICTs, the delivery of clinical services, and the 
delivery at a distance .   
 • Uppgifter om vilken vård som produceras av icke vinstdrivande organisat-
ioner.  
• Uppgifter baserat  på uppdelning mellan botande och rehabiliterande vård.  
 
104 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   Bilaga 7. Utred ning av  
förutsättningar för inrättande av 
ett nationellt biobanksregister  
Uppdraget  
koppla prov i biobank er till andra datakällor. I direktivet för SOU 2018:4, där 
forskning, i syfte att internationell t stärka Sveriges konkurrenskraft inom me-
dicinsk högkvalitativ forskning.  
Socialstyrelsen har inom ramen för hälsodatauppdraget, Uppdrag att kart-
lägga datamängder av nationellt intresse på hälsodataområdet  
(S2021/05369), fått i uppgift att utreda hur de fö rslag som presenterats i SOU 
2018:4  Framtidens biobanker och SOU 2018:36 Rätt att forska  avseende in-
rättandet av ett nationellt biobanksregister med Socialstyrelsen som hu-
vudman , kan genomföras. Utredningen ska utgå ifrån de problem som har 
identifierats a v remissinstanser avseende bland annat författningsförslagets 
utformning i SOU 2018:4 och de justeringar som har föreslagits i SOU 
2018:36 . De identifierade problemen i utredningarna handlar bland annat om 
frågan om obligatorisk överföring av uppgifter och  för vilka prover det ska 
gälla, vilka sekretessbestämmelser som ska gälla för registret samt frågan om 
hur registrering av data avseende redan insamlade prover ska ske. Inom upp-
draget ska Socialstyrelsen också ta fram en konsekvensanalys samt ett kost-
nadsförslag för inrättandet av registret. Socialstyrelsen har inom ramen för 
uppdraget tagit fram ett uppdaterat författningsförslag (se avsnitt; Uppdaterat 
författningsförslag) . 
Socialstyrelsens sammanfattande 
bedömning  
För att inrätta ett nationellt biobanksregister med Socialstyrelsen som huvud-
man bedömer Socialstyrelsen att det krävs en utförlig förstudie som är mer 
djuplodande än SOU 2018:4 och 2018:36. Många av frågorna som nödvän-
digt behöver besvaras för att genom e tt nationellt biobanksregister kunna 
uppfylla de behov som forskarsamhället har gett uttryck för, besvaras inte i 
utredningarna. Till exempel behöver frågan om sekretess utredas vidare för 
att säkerställa att syftet med registret kan uppnås. Det finns ocks å oklarheter i 
utredningarna som inte har kunnat lösas i detta uppdrag eftersom det har varit 
otydligt vad utredningarna har avsett i dessa delar. Oklarheterna berör in-
formation som ska lämnas till den enskilde avseende registret, den enskildes   
 inställning  till personuppgiftsbehandlingen , spärrningen av uppgifter i regist-
ret, samt vilka uppgifter som ska föras över till det Nationella biobanksregist -
ret. SOU 2018:4 innehåller ett förslag på vilka uppgifter som ska ingå i det 
nationella biobanksregistret, me n saknar en tydlig definition på vad de före-
slagna uppgifterna innebär och vad syftet med att föra över dem till registret 
är. Därför anser Socialstyrelsen att det behövs vidare utredning för att säker-
ställa att det blir rätt uppgifter som förs över till d et Nationella biobanksre-
gistret.  
Det finns vidare flera praktiska frågor som behöver utredas för att ett nat-
ionellt biobanksregister ska kunna inrättas. Flera av dessa praktiska frågor är 
nära sammankopplade med de otydligheter som precis beskrivits, men även 
till hur biobanker rent praktiskt ska kunna rapportera in uppgifter till det Nat-
ionella biobanksregistret, behovet av nationella kodverk, specifikationer och 
standarder för hur uppgifter i olika laboratorieinformationssystem (LIS) ska 
hanteras. Idag l igger information om de bevarade proverna i många olika it-
system, oftast inom regionerna och det finns ett behov av ett gemensamt bio-
banksregister för att underlätta och effektivisera för till exempel forskning.  
Mot bakgrund av de oklarheter som finns i d e utredningar som Socialsty-
relsen ska lägga till grund för detta uppdrag, har myndigheten inte kunnat 
svara på regeringsuppdraget fullt ut. De uppdateringar som har gjorts i Soci-
alstyrelsens författningsförslaget enligt lydelsen i SOU 2018:4 avser främst 
kodifieringar av det som redan har konstaterats i motivuttalandena i utred-
ningarna, men som inte särskilt har reglerats. Vidare avser uppdateringarna 
ändringar i syfte att tydliggöra vissa av de bestämmelser som utredningarna 
redan föreslagit.  
I och med den  uppgiftsskyldighet gentemot huvudmännen för biobankerna 
som föreslås av utredningen i SOU 2018:4 har Nationella biobanksregistret i 
teorin bättre förutsättningar än Svenska biobanksregistret ( SBR ) att uppnå en 
hög täckningsgrad, men sannolikt kommer bioba nkerna att rapportera sina 
uppgifter via SBR vilket kan gynna kvaliteten i båda registren. Vad ett nat-
ionellt biobanksregister vid Socialstyrelsen främst kan tillföra är möjligheten 
till centraliserade uttag och att samköra med andra nationella register oc h da-
takällor samt att öka förutsättningarna till god täckning i registret.  
Socialstyrelsen har ytterligare utrett möjligheten att föra över uppgifter om 
redan bevarade prov till det Nationella biobanksregistret. Myndigheten bedö-
mer att det inte är möjligt , varken ur ett etiskt , kostnads - eller resursperspek-
tiv att samla in uppgifter till registret retroaktivt. För att registret ska vara an-
vändbart för forskning behöver det finnas möjlighet att lokalisera prov lång 
bakåt i tiden. Därför kommer registret int e att bli användbart på många år. I 
avsnittet om registrering av data avseende redan insamlade prover finns en 
redogörelse till bedömningen (se avsnitt Registrering av data avseende redan 
insamlade prover).  
Förslagen i de båda utredningarna117 gällande uppgi ftsskyldighet är att det 
ska vara obligatoriskt för alla vårdgivare att lämna uppgifter om prov tagna 
för hälso - och sjukvård och som omfattas av lagen (2002:297) om biobanker 
                                                      
117 SOU 2018:4 och SOU 2018:36.    
106 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   i hälso - och sjukvården m.m. Skyldigheten ska inte gälla när vårdgivare sam-
lar in prov för forskning eller klinisk prövning eller för prov som är tagna ut-
anför hälso - och sjukvården. Socialstyrelsen instämmer i att uppgiftsskyldig-
heten ska gälla prov tagna för vårdändamål inom hälso - och sjukvården, och 
delar uppfattningen att kostnad en för obligatorisk rapportering av prov tagna 
för andra ändamål (t .ex. för forskning eller klinisk prövning) till Nationella 
Biobanksregistret överstiger nyttan. Däremot kan uppgifter rapporteras in till 
registret på frivillig grund avseende prov insamlad e för forskning och pro-
duktframställning, om inte provgivaren motsätter sig det. Prov tagna för 
andra ändamål än vårdändamål utgör endast en liten del av proven, cirka fem 
procent.  
Remissinstansernas synpunkter på SOU 
2018:4  
Majoriteten av de remissinstan ser som har uttalat sig om förslaget att inrätta 
ett nationellt biobanksregister vid Socialstyrelsen, kapitel 12 i SOU 
2018:4118, var positiva till det. Flertalet av remissinstanserna uttryckte både 
positiva och negativa synpunkter. Vissa myndigheter, såsom Integritets-
skyddsmyndigheten (IMY, tidigare Datainspektionen), Riksdagens ombuds-
män (JO) och Socialstyrelsen hade dock mer omfattande kommentarer.  
Enligt förslaget i utredningen ska Regeringen  eller den myndigheten Rege-
ringen  bemyndigar bestämma om ytterli gare uppgifter ska överföras till re-
gistret vid ett senare tillfälle. IMY svarade i sitt yttrande att denna ordning är 
olämplig för den enskildes integritetsskydd. Vidare saknade IMY en analys 
av hur behandlingen av personuppgifter i registret förhåller si g till kraven i 
EU:s dataskyddsförordning. Enligt IMY gick det inte att bedöma om den be-
handling av personuppgifter som ska utföras inom ramen för det nationella 
biobanksregistret har stöd i dataskyddsförordningen baserat på vad som har 
presenterats i utre dningen. Riksdagens ombudsmän (JO) hade liksom Social-
styrelsen, synpunkter gällande förslagen på sekretesslagstiftning för det nat-
ionella biobanksregistret och både Socialstyrelsen och JO ansåg att frågan 
inte var färdigutredd. Vidare svarade Socialstyrels en i sitt yttrande att det var 
otydligt vad utredningen menade, både när det gäller spärrning av uppgifter 
när provgivaren motsätter sig behandling av personuppgifter och vems an-
svaret är att lämna information till provgivaren om personuppgiftsbehand-
ling. Socialstyrelsen saknade även förtydligande om vad utredningen menar 
med ändamålet kvalitetssäkring som föreslogs gälla för det nya nationella 
biobanksregistret.  
Flera landsting uttryckte oro för ökade kostnader till följd av förslagen i 
betänkandet.  
                                                      
118 Uppgifterna är hämtade från https://www.regeringen.se/remisser/2018/03/remiss -sou-20184/ . Här finns informat-
ion om alla remissinstansers svar på betänk andet.    
 Bakgr und 
Om biobanksprover  
Definitionen av ett biobanksprov enligt Biobank Sverige är prov som tas i 
hälso - och sjukvården och som sparas mer än två månader efter att provet är 
analyserat, samt prov som tas inom ramen för ett forskningsprojekt och som 
sparas i mer än sex månader efter provtagningsdatum och/eller prov som ana-
lyserats inom sex månader men inte förstörs direkt efter analys.119 Idag finns 
det cirka 150 miljoner sparade prov i Sveriges biobanker. Ungefär 95 procent 
av alla prover som bevaras i biobank är tagna för ändamålet vård och be-
handling.120 Prover kan till exempel innehålla vätskor såsom blod, urin och 
saliv eller vävnadsprov från personer som utreds för olika typer av sjukdo-
mar, allt från infektioner till cancer till sällsynta sjukdomar. Informati onen i 
biobankerna består av bland annat analyssvar och diagnos samt information 
om var provet finns, men vilka uppgifter som finns kan skilja sig beroende på 
typ av system och disciplin det rör sig om. Information om de största prov-
mängderna som är bevara de i Regionernas biobanker finns i laboratoriein-
formationssystem (LIS).  
Om SOU 2018:4 och 2018:36  
År 2018 lämnades två betänkanden gällande biobanker, SOU 2018:4 Framti-
dens biobanker och SOU 2018:36 Rätt att forska . Enligt kommittédirektivet 
för SOU 2018: 4121 skulle utredningen se över hur biologiskt material i bio-
banker kan användas tillsammans med olika registerdata, till exempel befolk-
ningsbaserade register samtidigt som skyddet för den personliga integriteten 
upprätthålls. Det finns  även tidigare utredni ngar som också berör området. 
År 2010 presenterades SOU 2010:81 En ny biobankslag122 och 2014 SOU 
2014:45 Unik kunskap genom registerforskning123. Redan när dessa utred-
ningar presenterades  fanns ett behov att koppla prov i biobank med annan 
data som exempelvis  patientregistret, cancerregistret, läkemedelsregistret el-
ler nationella kvalitetsregister. För att möjliggöra det föreslogs att Socialsty-
relsen skulle föra ett biobanksregister som både skulle täcka behov hos hälso - 
och sjukvården och forskarvärlden.  
Detta möttes av kritik då Socialstyrelsen i sitt remissvar menade att myn-
digheten inte bör tillhandahålla en sådan tjänst för hälso - och sjukvården. I 
både SOU 2018:4 och 2018:36 förslogs därför att Socialstyrelsen ska föra ett 
nationellt biobanksregister skil t från SBR. Registret ska enligt förslagen in-
nehålla uppgifter som är tillräckliga för att varje prov som registreras ska 
kunna spåras. Avsikten är inte att Nationella biobanksregistret ska ersätta det 
befintliga SBR utan snarare komplettera det. Enligt fö rslagen i de båda utred-
ningarna (SOU 2018:4 och SOU 2018:36) ska SBR vara det system som med 
stöd av reglerna om sammanhållen journalföring kunna tillhandahålla uppgif-
ter om biobanksprover till hälso - och sjukvården. SBR har även andra syften 
                                                      
119 https://biobanksverige.se/om -biobank -sverige/  
120 https://biobanksverige.se/om -biobanker/  
121 https://www.regeringen.se/rattsliga -dokument/kommittedirektiv/2016/05/dir. -201641/  
122 https://www.regeringen.se/rattsliga -dokument/statens -offentliga -utredni ngar/2010/11/sou -201081/  
123 https://www.regeringen.se/rattsliga -dokument/statens -offentliga -utredningar/2014/06/sou -201445/    
108 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   såsom att und erlätta för dess huvudmän att följa biobankslagen, spårbarhet, 
underlätta samtyckeshantering och att hitta prov för forskning. På så sätt ren-
odlas uppdraget för huvudmännen för SBR och det Nationella biobanksre-
gistret. I Nationella biobanksregistret föresl ås personuppgifter få behandlas 
för ändamålen forskning, kvalitetssäkring och framställning av statistik.  
Biobank Sverige nu och då  
Biobank Sverige är en nationella infrastruktur för biobankning där hälso - och 
sjukvård, akademi, näringsliv och patientorganisationer samverkar. Sedan 
2021 förvaltas och utvecklas SBR inom ramen för Biobank Sverige. SBR är 
regionernas gemensamma it-system och innehåller information om bio-
banksprov tagna inom hälso - och sjukvården i Sverige. Sedan SOU 2018:4 
och 2018:36 presenterades har en hel del utveckling skett av SBR och till 
skillnad från när dessa två utredningar lades fram bygger samordningen idag 
på ett kommunalt samverkansavtal som är upprättat mellan alla regioner. Av-
talen ger regionerna nya juridiska möjligheter att hantera data. Region Upp-
sala förvaltar SBR och det finns en väl fungerande organisation med kompe-
tens för att hantera utveckling, dri ft och förvaltning (Biobank Sverige IT). 
Dessutom finns idag tekniska möjligheter som inte fanns 2018 som bidrar till 
att utveckling kan bedrivas flexibelt samtidigt som registret har en funge-
rande förvaltning.  
Biobank Sveriges arbete sker på uppdrag och m ed stöd av regioner och 
universitet med medicinska fakulteter. Biobank Sverige stöds också av Sveri-
ges Kommuner och Regioner (SKR) samt Vetenskapsrådet. Organisationen 
består dels av representanter från regioner, universitet och näringslivets 
branschorgani sationer i en styrgrupp, dels en strategisk beredningsgrupp, 
fyra arbetsutskott och ett nationellt nätverk med regionernas biobankssam-
ordnare.124 Biobank Sverige tillhandahåller en gemensam ingång för intres-
senter som vill komma i kontakt med biobanker i Sve rige. 
Om upprättande av ett nationellt biobanksregister  
Idag finns det många olika LIS och många olika sätt att använda dessa sy-
stem vilket innebär att det som på ytan ser ut att vara samma uppgifter i 
själva verket skiljer sig från varandra. Många regione r i Sverige behöver 
dessutom bedriva it-utveckling innan de har möjlighet att rapportera in till 
Nationella biobanksregistret och flera regioner saknar helt budget för ut-
veckling.  
Socialstyrelsen har länge arbetat med gemensamma specifikationer och 
standa rder (NI) och Nationellt fackspråk (NF) för att verka för mer generiska 
användbara lösningar och för att minska dubbelregistrering i samband med 
insamling av data till register. Med hjälp av nationella gemensamma specifi-
kationer och standarder kan överföri ng mellan olika system effektiviseras 
och kostnader på sikt hållas relativt låga. För att skapa ett modernt register 
som utnyttjar digitaliseringens möjligheter till att uppnå hög kvalitet, rele-
vans och en effektiv dataförsörjning behöver regioner, biobank sverksamheter 
och Socialstyrelsen verka för detta.  
                                                      
124 https://biobanksverige.se/om -biobank -sverige/    
 Vad ett nationellt biobanksregister vid Socialstyrelsen främst kan tillföra 
är möjligheten till centraliserade uttag och att samköra med andra nationella 
register och datakällor samt att öka förutsättning arna till god täckning i re-
gistret genom uppgiftsskyldighet för överföring av uppgifter.  
Överväganden och förslag  
Inledning  
Sedan Socialstyrelsen fått detta regeringsuppdrag har Regeringen  överlämnat 
en proposition gällande en ny biobankslag (prop. 2021/22:257) till riksdagen. 
I propositionen behandlas förslagen i SOU 2018:4 med undantag av förslaget 
om ett nationellt biobanksregister. Regeringen har bedömt att det inte finns 
något hinder m ot att gå vidare med utredningens förslag till en ny biobank-
slag utan den delen som rör det Nationella biobanksregistret.125  
Socialstyrelsen har i nedanstående överväganden och förslag utgått från 
författningsförslagets lydelse i SOU 2018:4. Hänvisningar ti ll den nämnda 
propositionen har gjorts i rapporten i de delar där förslagen i propositionen 
haft betydelse för utformningen eller sakinnehållet av det uppdaterade för-
fattningsförslaget.   
Myndigheten har vidare utgått ifrån strukturen i författningsförslage ts 3 
kap. så som det presenteras i SOU 2018:4 för att det ska bli mer överskådligt 
i vilka bestämmelser ändringar föreslås. Det bör dock övervägas om inte en 
annan struktur är mer lämplig i det fortsatta arbetet med författningsförslaget 
(se t.ex. 7 kap. P DL). Dessutom bör det övervägas om inte regleringen av det 
Nationella biobanksregistret istället ska lyftas ut till ett eget kapitel i bio-
bankslagen (jfr.  PKU -registret).  
Det nationella biobanksregistret  
 
Enligt författningsförslaget i SOU 2018:4 ska det register som Socialstyrel-
sen ska föra över prover som bevaras i biobanker benämnas Register över 
prover i biobanker .126 Socialstyrelsen anser att namnet kan medföra viss för-
växlingsrisk mellan det register som Socialstyrelsen ska föra och de register 
som huvudmännen för biobankerna ska föra enligt 3 kap. 4 § första stycket i 
författningsförslaget. Det vore vid are mer lämpligt med ett namn som beskri-
ver registrets funktion tydligare. Socialstyrelsen föreslår därför att registret 
istället ska benämnas Nationella biobanksregistret . Detta är också det nam-
net som genomgående har använts av utredningarna för att besk riva registret 
i motivuttalandena och i Regeringen s proposition om en ny biobankslag.127  
                                                      
125 Prop. 2021/22:257 En ny biobankslag s. 197 f.  
126 Se rubriken till 3 kap. i författningsförslaget i SOU 2018:4.  
127 Se även SOU 2014:45 Unik kunskap genom registerforskning . Socialstyrelsens förslag:  Det register som Socialstyrelsen ska föra över 
prover s om bevaras i biobanker ska benämnas Nationella biobanksregist-
ret. 
   
110 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   Förhållandet till annan dataskyddsreglering  
 
I SOU 2018:4 föreslås en bestämmelse om biobankslagens förhållande till 
annan lagstiftning. Av den föreslagna bestämmelsen i 1 kap. 5 § framgår dels 
att biobankslagens bestämmelser om behandling av personuppgifter komplet-
terar EU:s dataskyddsförordning, dels att biobankslagens bestämmelser om 
behandling av personuppgifter ska ha företräde framför andra lagars best äm-
melser om behandling av personuppgifter. Av motivuttalandena framgår att 
patientdatalagen kan bli parallellt tillämplig på behandlingen av personupp-
gifter inom ramen för biobanksverksamhet för vårdändamål, och att det där-
för för tydlighetens och rättssäk erhetens skull behövs ett förtydligande om att 
biobankslagens bestämmelser om personuppgiftsbehandling gäller framför 
andra lagars bestämmelser.128  
Den föreslagna bestämmelsen saknar dock en upplysning om förhållandet 
mellan biobankslagens reglering och lagen (2018:218) med kompletterande 
bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning (dataskyddslagen) och före-
skrifter som har meddelats i anslutning till  den lagen. Av 1 kap. 6 § data-
skyddslagen framgår att om en lag eller annan förordning innehåller en be-
stämmelse som avviker från dataskyddslagen, tillämpas den bestämmelsen 
istället. Bestämmelser om förhållandet till dataskyddslagen har i författningar 
som avser anpassningar till EU:s dataskyddsförordning fått följande utform-
ning: Vid behandling av personuppgifter enligt denna lag gäller bestämmel-
ser i andra lagar om behandling av personuppgifter samt lagen (2018:218) 
med kompletterande bestämmelser till E U:s dataskyddsförordning och före-
skrifter som har meddelats i anslutning till den lagen, om inte annat följer av 
denna lag eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen.129 Soci-
alstyrelsen noterar att det i Regeringen s proposition om förslag t ill ny bio-
bankslag har införts en sådan upplysningsbestämmelse till dataskyddsla-
gen.130 Av denna bestämmelse framgår bland annat att vid behandling av 
personuppgifter enligt biobankslagen, gäller bestämmelser i andra lagar om 
behandling av personuppgifter sa mt dataskyddslagen och föreskrifter som 
har meddelats i anslutning till den lagen, om inte annat följer av biobanksla-
gen eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen. Socialstyrel-
sen föreslår därför samma utformning av 1 kap 5 § i författni ngsförslaget i 
SOU 2018:4.  
                                                      
128 SOU 2018:4, s. 206 f. Se även. prop. 2021/22:257, s. 225.  
129 Se prop. 2017/18:171 Dataskydd inom Socialdepartementets verksamhetsomr åde – en anpassning till EU:s data-
skyddsförordning , s. 73 f.  
130 Se den föreslagna lydelsen av 1 kap. 7 § biobankslagen i prop. 2021/22:257.  Socialstyrelsens förslag:  Biobankslagens förhållande till lagen (2018:218) 
med kompletterande bestämmelser till EU:s data skyddsförordning (data-
skyddslagen) ska förtydligas genom att det i 1 kap. 5 § andra stycket ska 
anges att vid behandling av personuppgifter gäller bestämmelser om behand-
ling av personuppgifter i annan lag samt dataskyddslagen och föreskrifter 
som har medde lats i anslutning till den lagen, om inte annat följer av bio-
bankslagen eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till biobanks la-
gen.    
 Innehåll i registret  
 
Enligt förslaget i SOU 2018:4  får det Nationella biobanksregistret endast in-
nehålla vissa uppgi fter som listas nedan. Det är ungefär samma uppgifter 
som idag rapporteras till SBR.131 Vikten av att endast registrera uppgifter 
som är tillräckliga för att prov ska kunna identifieras, lokaliseras och använ-
das för forskning är stor. Därför behövs vidare ut redning för att säkerställa att 
rätt uppgifter förs över till det Nationella biobanksregistret, samt att dessa 
uppgifter finns tillgängliga hos biobankernas LIS och att variablerna som ska 
rapporteras är tydligt definierade. Nedan listas uppgifterna som en ligt utred-
ningen föreslås finnas med i Nationella biobanksregistret : 
• provgivares identitet , 
• vem som tagit ställning till provets insamlande, bevarande eller  använd-
ning om det inte är provgivaren själv , 
• lämnade samtycken samt återkallelser och begränsningar  av samtycken ,  
• datum för provtagning ,  
• datum för insamlande av provet , 
• provets identitet, karaktär och hantering , 
• tillgängliggörande av provet .  
Några av de föreslagna uppgifterna definieras i SOU 2018:4 medan andra 
inte gör det. I tabellen nedan redogörs  för de definitioner som finns nedteck-
nade, antingen av SBR eller i SOU 2018:4.  
  
131 Uppgifter som idag förs över till SBR är: Provgivaridentifierare, kön, registreringsdatum vid laboratoriet, provt ag-
ningsdatum, provgivarens samtyckesbeslut, prov -ID, lokalisationskod och provmaterial.  Socialstyrelsens bedömning : Socialstyrelsen anser att det krävs vidare 
utredning av vilka uppgifter som ska föras över till det Nationella bio-
banksregistret eftersom det saknas tydliga definitioner om vad de  före-
slagna uppgift erna innebär.  Det behöver även utredas vilka uppgifter om 
biobanker som behöver överföras till registret för att kunna lokalisera pro-
ver. 
   
112 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   Tabell 1 Definitioner i SOU 2018:4 och SBR av uppgifter som föreslås i Nat-
ionella biobanksregistret  
Uppgift  Definition i SOU 2018:4  Definition SBR  
Provgivarens identitet   Personnummer/sam-
ordningsnum-
mer/LMA -kortnummer  
Vem som tagit ställ-
ning till provets insam-
lande, bevarande el-
ler användning om 
det inte provgivaren    
Lämnat samtycke 
samt återkallelser och 
begränsningar av 
samtycke   Samtycke vid provtag-
ningen och eventuell a 
förändringar i sam-
tyckesbeslutet över tid  
Datum för provtag-
ning   Det datum då provet 
togs 
Datum för insamlande 
av prover    
Provets identitet, ka-
raktär och hantering  Med provets identitet avses exempelvis 
prov -ID eller provkod, det vill säga uppgif-
ter om vilken eller vilka koder eller andra 
beteckningar som har getts till de enskilda 
proverna, delprov, eller till provsamlingar 
som proverna hör till och ordernummer el-
ler koder i samband med utlämnande av 
prover. Provets karaktär avser uppgifter 
om provty p, vilket humanbiologiskt 
material som ingår i proverna. Det är alltså 
uppgifter med betydelse för provets kvali-
tet och förvaring, vilken del av kroppen 
som proverna kommer ifrån, vilka provtag-
ningsmetoder som har använts och i vilken 
form som proverna är lagrade i eller på vil-
ket sätt som proverna förvaras eller har för-
varats. Det kan till exempel handla om 
uppgifter om temperatur.  Med provernas 
hantering avses tidpunkter för provernas 
hantering, var proverna har tagits, var de 
förvaras, vart eller varifrå n de ska sändas 
eller har sänts eller annan liknande inform-
ation, såsom uppgifter om utlämnande, 
överlåtelse, upplåtelse, förstörelse, aviden-
tifiering eller andra skäl till att prover sak-
nas i en provsamling.  Prov -ID (Unik identifie-
rare för provet)  
Tillgä ngliggörande av 
provet  tillgängliggöranden om av provet såsom 
till vem prover utlämnats, för vilket syfte 
och när. När prover har utlämnats för forsk-
ningsändamål bör identitetsbeteckning för 
forskningsstudien anges.   
Källa: SOU 2018:4 och Biobank Sverige  
Bland de förslagna uppgifterna ovan finns inga förslag på uppgifter för att 
kunna lokalisera prover, vilket är en förutsättning för att registret ska kunna 
användas till att spåra prover för forskning. Efter samtal med Inspektionen 
för vård och omsorg (IV O) är det osäkert om uppgifterna i det register över 
biobanker som IVO för har tillräckligt god kvalitet för att tillhandahålla dessa 
uppgifter. Därför behövs det även utredas vidare kring hur proverna kan lo-
kaliseras.    
 Enligt ett tidigare förslag132 skulle r egistret även få innehålla uppgifter om 
diagnos och analyssvar. Efter viss kritik ändrades förslaget om innehåll till 
ovan nämnda uppgifter. I SOU 2018:4 förs en diskussion om huruvida upp-
gifter om diagnos och analysresultat knutna till vävnadsprover ska ö verföras 
till det nationella biobanksregistret. Utredningen kom fram till att det inte var 
lämpligt att registret skulle innehålla denna typ av uppgifter.133 Av remissva-
ren för SOU 2018:4 framgår dock att det råder delade meningar och att det 
finns remissins tanser som menar att uppgifter om diagnos och analyssvar är 
värdefulla för forskare och bör därför finnas med i registret. SOU 2018:36 
har dock delat bedömningen att det inte är lämpligt att reglera att uppgifter 
om diagnos och analysresultat ska överföras  till det nationella biobanksre-
gistret.  
 
Om möjligheten att använda registret för 
uppföljningsändamål  
Socialstyrelsen har undersökt möjligheten att använda Nationella biobanksre-
gistret för uppföljning. Enligt de föreslagna ändamålen134 för registret får det 
endast  användas för ändamålen forskning, kvalitetssäkring eller framställning 
av statistik. Uppgifter ska inte få samlas in av Socialstyrelsen för några andra 
ändamål, även om det nya ändamålet inte kan anses som oförenligt med de 
ändamål för vilket uppgifterna har samlats in.135 Det innebär att det inte finns 
grund för att behandla personuppgifter i registret för uppföljningsändamål 
om detta inte framgår av ändamålsbestämmelsen i författningen.   
Lagstiftarens krav på förbättringsarbete i olika verksamheter kommer till 
uttryck på olika sätt i författningar. Vanligt förekommande begrepp är 
”kvalitetssäkring”, ”uppföljning” eller ”utvärdering”. Någon vedertagen defi-
nition av dessa begrepp finns inte, men de har behandlats av ett flertal stat-
liga utredningar och andra förarbeten till lagstiftning.136 
Med uppföljning avses vanligen fortlöpande och regelbundna mätningar 
och beskrivningar av behov, verksamheter och resursåtgång angivet i termer 
av t.ex. behovstäckning, produktivitet och nyckeltal. Uppföljning syftar till 
att ge en översiktlig bild av verk samhetens utveckling och att fungera som 
signal för avvikelser som bör beaktas. Med utvärdering avses normalt ana-
lyser och värderingar av kvalitet, effektivitet och resultat hos en verksamhet i 
förhållande till de mål som satts upp för verksamheten. Med kv alitetssäkring 
                                                      
132 https://www.regeringen.se/rattsliga -dokument/statens -offentliga -utredningar/2014/06/sou -201445/  
133 SOU 2018:4, s. 248 f.  
134 SOU 2018:4  
135 Jfr artikel 5.1 b EU:s dataskyd dsförordning som ger uttryck för den s.k. finalitetsprincipen .  
136 SOU 2020:47 Hållbar socialtjänst – En ny socialtjänstlag, del 1 , s. 552 f. Se även SOU 2006:82 Patientdatalag 
och prop. 1997/98:108 Hälsodata - och vårdregister . Socialstyrelsens bedömning : Socialstyrelsen ser inte någon uppenbar 
nytta eller behov  av att använda Nationella biobanksregistret för uppfölj-
ning. Myndigheten föreslår därför inte att något såd ant ändamål införs för 
registret.    
114 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   menas en utvärderingsprocess i vilken man fortlöpande och systematiskt be-
skriver, mäter och värderar kvaliteten i den egna verksamheten i relation till 
de mål som har lagts fast.137 
Utifrån ovanstående definition kan Socialstyrelsen i dagsläget inte se nå-
gon uppenbar nytta eller behov att använda Nationella biobanksregistret för 
uppföljning utöver den kvalitetssäkring som redan är ett tillåtet ändamål. 
Myndigheten bedömer  därför att n ågot sådant ytterligare ändamål för upp-
följning  inte ska  inför as. När det däremot gäller ändamålet kvalitetssäkring, 
håller Socialstyrelsen fast vid det som framförts i remissyttrandet över SOU 
2018:4, där myndigheten påpekade att  det behöver förtydligas i  vilken 
kvalitetssäkring registret får användas.138  
Ändamål gällande utlämnande till tredje man   
Ett utlämnande av personuppgifter innebär i sig att personuppgifter ”behand-
las” enligt dataskyddsregleringen.139 Dataskyddsreglerna gäller alltså även 
för utlämna ndet som sådant. Visserligen undantas utlämnande av allmänna 
handlingar enligt 2 kap. tryckfrihetsförordningen från dataskyddsregle-
ringen.140 Reglerna gäller dock inte när myndigheter lämnar uppgifter till 
varandra. Det innebär att när en myndighet lämnar pe rsonuppgifter till en an-
nan myndighet enligt en reglerad uppgiftsskyldighet i lag eller förordning, 
(jfr 10 kap. 28 § offentlighets - och sekretesslagen [2009:400], OSL) eller en-
ligt 6 kap. 5 § OSL, så gäller de grundläggande principerna i EU:s data-
skyddsfö rordning för den behandlingen.  
Personuppgifter i det Nationella biobanksregistret föreslås få behandlas 
endast för vissa angivna ändamål och ska inte få behandlas av Socialstyrelsen 
för några andra ändamål. Det innebär att finalitetsprincipen inte kommer att 
vara tillämplig på personuppgiftsbehandlingen (jfr artikel 5.1. b EU:s data-
skyddsförordning).  För att det inte ska råda någon oklarhet kring den rättsliga 
grunden för utlämnanden av uppgifter från det Nationella biobanksregistret 
till tredje man bör de t även övervägas om ytterligare ändamål ska införas 
som innebär att insamlade personuppgifter även ska få behandlas för utläm-
nande till mottagare som ska använda uppgifterna för något av de uppräk-
nade ändamålen. En sådan ändamålsreglering finns i flera reg isterförfatt-
ningar, t.ex. i patientdatalagen och har också föreslagits i regleringen av en 
ny socialtjänstdatalag.141 
 
137 Se prop. 1997/98:108 Hälsodata - och vårdregister , s. 49 f. och SOU 2020:47 s. 553.  
138 Socialstyrelsens yttrande över slutbetänkande Framtidens biobanker (SOU 2018:4), Socialstyrelsens dnr 3.1 -
9628/2018.  
139 Se skäl 15 och artikel 4.2 i EU:s dataskyddsförordning.  
140 Jfr 1 kap. 7 § lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning.  
141 Se 7 kap. 5 § patientdatalagen (2008:355) och SOU 2020:47, s.131 f.  Socialstyrelsens förslag: Det ska regleras särskilt att Socialstyrelsen ska 
vara personuppgiftsansvarig för behandli ngen av personuppgifter i det nat-
ionella biobanksregistret.    
 Av 3 kap. 2 § i författningsförslaget i SOU 2018:4 framgår att Socialstyrel-
sen ska föra ett register över prover som bevaras i biobanker. I utredningarna 
föreslås att myndigheten även ska vara personuppgiftsansvarig för behand-
lingen av personuppgifter i registret.  Detta har dock inte reglerats i författ-
ningsförslaget utan framgår endast tydligt av utredningarnas motivuttalan-
den.  
I artikel 24 i EU:s dataskyddsförordning regleras den personuppgif tsansva-
riges ansvar. Där anges bland annat att den personuppgiftsansvarige ska ge-
nomföra lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder för att säkerställa 
och kunna visa att behandlingen utförs i enlighet med EU:s dataskyddsför-
ordning. Det är vidare den p ersonuppgiftsansvariges ansvar att tillse att prin-
ciperna vid personuppgiftsbehandling enligt artikel 5 efterlevs (se artikel 5.2 
dataskyddsförordningen). För att det ska vara tydligt vem som bär detta an-
svar bör det uttryckligen anges i författningstexten  att Socialstyrelsen ska 
vara personuppgiftsansvarig för det nationella biobanksregistret.  
Överföring av uppgifter till registret och 
huvudmannens egna ansvar  
 
I 3 kap. 3 § i författningsförslaget i SOU 2018:4 föreslås att en huvudman för 
en biobank får lämna de uppgifter om biobankens prover som anges i 3 kap. 
2 § andra stycket till det Nationella biobanks registret. I samma bestämmelse 
föreslås även att huvudmannen på begäran ska lämna uppgifter till registret 
om uppgifterna rör prover som får användas för medicinska ändamål. Av 3 
kap. 4 § framgår vidare att när det gäller prover eller provsamlingar som int e 
får användas för medicinska ändamål och som inte har lämnats till det nat-
ionella biobanksregistret, ansvarar huvudmannen för en biobank för att det 
förs register som innehåller de uppgifter som behövs för att prov ska kunna 
spåras. Detta genom att anting en föra ett eget register över sådana prover el-
ler, om det gäller provsamlingar registrera dessa i en offentligt sökbar data-
bas.  Socialstyrelsens förslag: Huvudmannen för en biobank ska vara skyldig att 
lämna uppgifter till  det nationella biobanksregistret för prover som får an-
vändas för vård, behandling eller andra medicinska ändamål. Huvudman-
nen för en biobank får, men är inte skyldig att lämna uppgifter för prover 
som samlats in enbart för forskning och produktframställni ng. 
Inga uppgifter ska få lämnas till registret om provgivaren, eller den som  
enligt lag eller annan författning  kan ta ställning för provgivarens räk-
ning, motsätter sig en sådan registrering i registret.  
Om huvudmannen inte lämnar sådana uppgifter om prov et eller provsam-
lingen till det nationella biobanksregistret som är tillräckliga för att pro-
vet och provsamlingen ska kunna spåras eller identifieras, ansvarar hu-
vudmannen för att antingen föra ett eget register över sådana uppgifter 
om provet eller att re gistrera provsamlingen i en offentligt sökbar data-
bas.   
116 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   Socialstyrelsen noterar att utredningen skiljer på prover som får respektive 
inte får användas för medicinska ändamål ifråga o m uppgifterna ska överfö-
ras eller får överföras till det nationella biobanksregistret. Det är dock otyd-
ligt vad som avses eftersom medicinska ändamål inte är definierat i den före-
slagna författningen. I motivuttalandena skrivs det i motsvarande 
sammanhang gällande den obligatoriska överföringen om ”prov sparade för 
vårdändamål” och ”prov tagna för hälso - och sjukvård och som omfattas av 
biobankslagen”.142 För de prover som inte ska omfattas av den obligatoriska 
överföringen skrivs i motivuttalandena istället om ”prov tagna för forskning 
eller klinisk prövning eller prov tagna utanför hälso - och sjukvården”.143 Om 
det är detta som avses med åtskillnaden för vilka uppgifter om prover som 
ska överföras respektive får överföras till registret, skulle det underlätta att 
istället använda sig av dessa begrepp även i författningstexten.  
För tydlighetens och rättssäkerhetens skull anser Socialstyrelsen dock att 
det är mest lämpligt att uppgiftslämnandet till det nationella biobanksregistret 
istället kopplas direkt till de tillåtna ändamålen i 2 kap. 5 § i författningsför-
slaget i SOU 2018:4  för när prover får samlas in till eller bevaras i en bio-
bank. På så sätt blir det tydligt vilka prover som huvudmännen för bioban-
kerna faktiskt har och inte har uppgiftsskyldighet för. Socialstyrelsen föreslår 
därför att uppgiftsskyldigheten i 3 kap. 3 § i författningsförslaget istället om-
formuleras på så sätt att huvudmannen för en biobank ska lämna de uppgifter 
som anges i 3 kap. 2 § andra stycket till det nationella biobanksregistret, för 
prover som får användas för vård, behandling eller andra medicins ka ända-
mål som anges i 2 kap. 5 § 1 i författningsförslaget  (härefter benämns dessa 
ändamål endast som vårdändamål) .144 En sådan uppgiftsskyldighet har också 
sekretessbrytande verkan enligt 10 kap. 28 § OSL (se vidare resonemang un-
der avsnitt Sekretess). Huvudmannen skulle vidare få lämna samma uppgifter 
för prover som samlats in endast för forskning och produktframställning som 
anges i 2 kap. 5 § 2 —3 i författningsförslaget.145 Socialstyrelsen noterar att 
Regeringen  i förslaget till en ny biobankslag har be dömt att i begreppet 
forskning anses bland annat kliniska prövningar ingå.146 Det finns därmed 
ingen anledning att i aktuell bestämmelse gällande överföring av uppgifter 
till det nationella biobanksregistret uttryckligen ange att den även avser pro-
ver som ta gits enbart för klinisk prövning, även om man i motivuttalandena i 
SOU 2018:4 förefaller särskilja på begreppen forskning och klinisk prövning.  
Socialstyrelsen anser vidare att det bör tydliggöras att huvudmannen för 
biobanken inte får överföra några uppg ifter till det nationella biobanksregist-
ret om provgivaren, eller den som enligt lag eller annan författning kan ta 
ställning för provgivarens räkning, efter att ha fått information enligt 3 kap. 5 
§ första stycket motsätter sig att uppgifterna registreras  i registret. Denna 
upplysning är införd i 3 kap. 5 § andra stycket i författningsförslaget i SOU 
2018:4. Socialstyrelsen föreslår dock att detta anges direkt i anslutning till 
bestämmelsen om vilka uppgifter huvudmannen för en biobank ska och får 
                                                      
142 Se SOU 2018:4, s. 229 och 245 f.  
143 Se SOU 2018:4, s. 229, 258 f. och 261.  
144 Samma begrepp används i regeringens proposition En ny biobankslag , se 1 kap. 3 § 1 och 2 kap. 5 § i författnings-
förslaget i prop. 2021/22:257.  
145 Samma begrepp används i regeringens proposition En ny biobankslag , se 1 kap. 3 § 2 —3 och 2 kap. 5 § i författ-
ningsförslaget i prop. 2021/22:257.  
146 Prop. 2021/22:257, s. 38 och 41.    
 överföra  till registret, dvs. i 3 kap. 3 § i författningsförslaget.147 Dels för att 3 
kap. 3 § hänvisar till 3 kap. 5 § enligt lydelsen i SOU 2018:4, men hänvis-
ningen tagits bort i och med omformuleringen av 3 §i det av myndigheten 
uppdaterade författningsförslaget.  Dels för att det är den som lämnar uppgif-
terna till registret som i förväg kan kontrollera om provgivaren har motsatt 
sig att uppgifter registreras.  
När det vidare gäller bestämmelsen i 3 kap. 4 § i författningsförslaget i 
SOU 2018:4 som rör huvudmannens ansvar att under vissa förutsättningar 
föra ett eget register med uppgifter över prover, träffar denna endast sådana 
prover som är frivilliga för huvudmannen att överföra till det nationella bio-
banksregistret.  Detsamma gäller kravet i samma bestämmelse om att regi-
strera uppgifter om provsamlingar i en offentligt sökbar databas.  Socialsty-
relsen anser dock att samma ansvar ska åligga huvudmannen även i de fall 
prover eller provsamlingar tagits för vårdändamål men där den enskilde har 
motsatt sig en registreri ng i registret. Myndigheten föreslår därför att rekvisi-
tet som kopplar kravet till prover och provsamlingar som inte får användas 
för vårdändamål tas bort i 3 kap. 4 §. Genom en sådan ändring kommer hu-
vudmannen att upprätthålla spårbarheten för sådana prov er och provsam-
lingar som inte överförts till det nationella biobanksregistret, vare sig de är 
frivilliga eller obligatoriska att överföra till det nationella biobanksregistret, 
dvs. även i de fall där den enskilde har motsatt sig sådan registrering.  
Inform ation och den enskildes inställning till 
 
Information till den  enskilde  
Enligt 3 kap. 5 § första stycket i författningsförslaget i SOU 2018:4 ska prov-
givaren, eller den som enligt lag eller annan författning kan ta ställning för 
provgivarens räkning, informeras om vilka uppgifter som registreras i det 
nationella biob anksregistret, ändamålet med registreringen och sin rätt att 
motsätta sig registrering. Av författningsförslaget framgår dock inte vem som 
                                                      
147 För det fall att ett uttryckligt samtycke från provgivaren krävs för personuppgiftsbehandlingen gällande prover 
som tagits endast för forskning bör denna bestämmelse ändras i enlighe t därmed (se resonemang i avsnitt Information 
och den enskildes inställning till personuppgiftsbehandlingen) . Socialstyrelsens förslag : I 3 kap. 5 § ska det tydliggöras att det är den samlar 
in provet till en biobank som ska lämna viss information till provgivaren.  
I 3 kap. 5 § ska också  införa s en bestämmelse som anger att personuppgifter 
inte får behandlas i det nationella biobanksregistret om provgivaren, eller den 
som enligt lag eller annan författning kan ta ställning för provgivarens räkning, 
motsätter sig det.  
 
Socialstyrelsens bedömning : Det behöver utredas vidare vilken information, 
utöver den som framgår av artiklarna 13 och 14 i EU:s dataskyddsförordning, 
som ska lämnas till den enskilde och därmed också behöver särskilt regleras.  
Det är vidare oklart om ett opt out -förfarande ska gälla för all personupp-
giftsbehandling i det nationella biobanksregistret, eller om det  istället  är tänkt 
att ett opt in -förfarande ska gälla för sådan personuppgiftsbehandling som av-
ser prover som tagits endast för forskningsändamål.    
118 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   har en skyldighet att lämna denna information till provgivaren. Samtidigt föl-
jer det av 8 kap. 1 § första stycket 4 a tt den som uppsåtligen eller av oakt-
samhet inte ger information eller inhämtar samtycke enligt bland annat 3 kap. 
5 §, kan dömas till böter.  
I motivuttalandena i SOU 2018:4 är det däremot tydligt att det ska åligga 
den vårdgivare som samlar in prover till  en biobank och överför uppgifter till 
det nationella biobanksregistret att i samband med insamlandet av prov infor-
mera provgivaren.148 Av uttalandena framgår vidare att när det gäller  uppgif-
ter om prov i forskningsprovsamlingar och kohorter ska provgivaren inform-
eras och samtycka till överföringen i samband med att denne lämnar 
samtycke till insamlingen av prov.149  
Enligt uttalandena är det således den som samlar in prover till en biobank 
som också ska lämna viss information om överföringen av uppgifter till re-
gistret. För att det inte ska råda några oklarheter kring vem informationsskyl-
digheten enligt 3 kap. 5 § gäller, bör det därför anges direkt i författningsbe-
stämmelsen att det är den som samlar in provet till en biobank som ska lämna 
informationen till p rovgivaren.  
Socialstyrelsen anser dock att det är oklart hur denna informationsskyldig-
het som föreslås av utredningen förhåller sig till den informationsskyldighet 
som finns  för myndigheten i egenskap av personuppgiftsansvarig  enligt artik-
larna 13 –14 i EU :s dataskyddsförordning. De nämnda artiklarna i data-
skyddsförordningen innehåller bestämmelser om den information om be-
handlingen av personuppgifter som den personuppgiftsansvarige ska lämna 
den registrerade. I fråga om information som ska lämnas självmant  av den 
personuppgiftsansvarige skiljs mellan det fallet att personuppgifter samlas in 
från den registrerade (artikel 13) och det fallet att personuppgifterna inte har 
erhållits från den registrerade (artikel 14). Av båda artiklarna följer att in-
formatione n inte behöver lämnas om och i den mån den registrerade redan 
förfogar över informationen. Detta innebär att någon annan kan informera 
den registrerade om den personuppgiftsansvariges behandling av personupp-
gifter.150 Enligt Europeiska dataskyddsstyrelsens ( EDPB) riktlinjer om in-
formation till de registrerade innebär ansvarsprincipen att den personupp-
giftsansvarige måste visa (och dokumentera) vilken information de 
registrerade redan har, hur och när de fick den samt att inga ändringar har 
gjorts i informatio nen vilka skulle göra den inaktuell.151 Det torde innebära 
att även om informationen till den registrerade ges av den som samlar in pro-
vet till en biobank, har Socialstyrelsens i egenskap av personuppgiftsansvarig 
ändå ansvar för att den registrerade verklig en har fått informationen.152 Det 
                                                      
148 SOU 2018:4, s. 251.  
149 a.a., s. 252.  
150 Dataskyddsförordningen (GDPR) m.m. , Sören Öman, kommentar till artikel 14.5, 4 oktober 2021, version 2, 
JUNO. 
151 Artikel 29 -arbetsgruppens Riktlinjer om öppenhet enligt förordning (EU) 2016/679  ( WP260 .rev01) , s. 28 f.   
Den 25 maj 2018 godkände EDPB de riktlinjer för den allmänna dataskyddsförordningen som lämnats av artikel 
29‑gruppen: https://edpb.europa.eu/our -work -tools/general -guidance/gdpr -guidelines -recommendations -best-
practices_sv.  
152 Se t.ex. Patientdatalagen , Manólis Nymark, kommentar till 7 kap. 3 §, 11 oktober 2021, version 1D, JUNO, om 
relationen mellan den rapporterande vård givaren och den centralt personuppgiftsansvariga myndigheten (CPUA -
myndigheten) när det gäller informationsplikten.    
 har betydelse då överträdelser av skyldigheterna enligt artiklarna kan med-
föra administrativa sanktionsavgifter för den personuppgiftsansvarige (se ar-
tikel 83.5).153  
Ytterligare begränsningar med avseende på bland annat rätte n till inform-
ation enligt ovannämnda artiklar och vissa av den personuppgiftsansvariges 
relaterade skyldigheter kan införas i enlighet med artikel 23 i nationell rätt.154 
Socialstyrelsen kan dock inte avgöra om det är denna typ av begränsning av-
seende myndig hetens skyldigheter enligt förordningen som utredningen har 
avsett att reglera i förslaget. Det har i vart fall inte gjorts några sådana över-
väganden. Det framstår således som oklart hur skyldigheten att informera den 
registrerade enligt författningsförsla get förhåller sig till de skyldigheter att 
informera enligt dataskyddsförordningen, och därmed också förhållandet 
mellan de som föreslås lämna informationen till provgivaren och Socialsty-
relsen. Eftersom den personuppgiftsansvarige ska kunna visa att datas kydds-
förordningen har följts vid personuppgiftsbehandlingen, är det av vikt att 
dessa roller och förhållanden klargörs så att det blir tydligt vilket ansvar som 
åligger vilken aktör.155  
I sammanhanget är det också av betydelse vilken information som ska 
lämnas vid insamlandet av prov. Några av de punkter som har reglerats i 3 
kap. 5 § i författningsförslaget i SOU 2018:4 har sin motsvarighet i artiklarna 
13 och 14 i EU:s dataskyddsförordning. Det behöver utredas vilka av dessa 
som eventuellt bör behållas ell er tas bort . Det behöver även utredas  om viss 
annan information utöver den som följer av dataskyddsförordningens be-
stämmelser ska lämnas och om denna i så fall ska lämnas av den som samlar 
in provet till en biobank eller av den personuppgiftsansvariga för registret. 
Sådana överväganden låter sig inte göras i detta skede eftersom det finns 
flera oklarheter i utredningarna som behöver utredas vidare och som kan på-
verka utformningen av författningsförslaget framledes, och därmed också vil-
ken information som bö r lämnas till provgivaren.  
I SOU 2018:4 har det föreslagits att för prov som tagits efter lagens ikraftträ-
dande ska patienter och provgivare i samband med provtagningstillfället få 
information om o ch ha rätt att motsätta sig att uppgifter om prov som lämnas 
för vårdändamål  kan komma att användas i forskning via ett nationellt bio-
banksregister (opt -out).156 Det så kallade opt out -förfarandet innebär att sam-
tycke av personuppgiftsbehandlingen antas före ligga om inte den enskilde 
ger uttryck för motsatsen. Utredningen förslår vidare att när det gäller  upp-
gifter om prov i forskningsprovsamlingar eller kohorter som tagits efter la-
gens ikraftträdande, ska provgivaren informeras och samtycka till överfö-
ringen  i samband med att samtycke till insamlingen av prov lämnas.157 
                                                      
153 Se även Dataskyddsförordningen (GDPR) m.m. , Sören Öman, kommentar till artikel 14.5, 4 oktober 2021, version 
2, JUNO.  
154 Se även skäl 73 EU :s dataskyddsförordning.  
155 Jfr resonemang kring personuppgiftsansvaret för nationella och regionala kvalitetsregister i prop. 2007/08:126, 
Patientdatalag m.m. , s. 181 f. Se även Patientdatalagen , Manólis Nymark, kommentar till 7 kap. 3 §, 11 oktober 2021, 
version 1D, JUNO.  
156 SOU 2018:4, s. 251.  
157 SOU 2018:4, s. 252.    
120 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   Så som Socialstyrelsen förstår det föreslår utredningen att opt out -förfaran-
det endast ska gälla för de provgivare som lämnar prover för vårdändamål, 
och att ett opt in -förfarande ska gälla för provgivare som lämnar prover end-
ast för forskning då dessa personer behöver lämna ett uttryckligt samtycke 
till registrering i det nationella biobanksregistret.158  
Av 3 kap. 5 § andra stycket i författningsförslaget i SOU 2018:4 framgår 
att inga uppgifter f år registreras i det nationella biobanksregistret om provgi-
varen, eller den som kan ta ställning för provgivarens räkning, efter att ha fått 
information enligt första stycket motsätter sig att uppgifterna registreras. Av 
bestämmelsens ordalydelse framgår i nte annat än att opt out -förfarandet ska 
tillämpas på samtliga prover som registreras, dvs. oavsett om det rör prover 
som tagits för vårdändamål eller endast för forskning. Det framstår således 
som oklart vad utredningen avsett i denna del. Om det ska kräv as samtycke 
för personuppgiftsbehandlingen för prover som tagits endast för forskning 
bör även detta komma till uttryck i författningsförslaget. En sådan särskild 
bestämmelse om samtycke anses vara en integritetshöjande åtgärd som är 
tillåten att ha i nati onell rätt för att närmare fastställa villkoren för den per-
sonuppgiftsansvariges behandling som grundar sig på bland annat en arbets-
uppgift av allmänt intresse enligt artikel 6.1 e i EU:s dataskyddsförordning.  
Socialstyrelsen anser att oberoende av om ett  opt out -förfarande ska an-
vändas för all personuppgiftsbehandling i det nationella biobanksregistret el-
ler endast för den som gäller prover tagna för vårdändamål, 3 kap. 5 § andra 
stycket så som det har formulerats i förslaget i SOU 2018:4 istället ska fly ttas 
till 3 kap. 3 § (se resonemang i avsnitt Överföring av uppgifter till registret). 
I 3 kap. 5 § andra stycket bör istället införas en bestämmelse som direkt tar 
sikte på den enskildes inställning till själva personuppgiftsbehandlingen i re-
gistret. Det bör därför tydliggöras att behandling av personuppgifter i regist-
ret inte är tillåten om provgivaren, eller den som enligt lag eller annan för-
fattning kan ta ställning för provgivarens räkning, motsätter sig det (opt 
out).159 För det fall att ett samtycke fr ån provgivaren ska krävas för person-
uppgiftsbehandling i registret för prover som tagits endast för forskning (opt 
in), bör den av myndigheten föreslagna bestämmelse ändras så att den även 
omfattar detta förfarande.160  
Spärrning av uppgifter  
 
I SOU 2018:4 föreslås att uppgifterna i det nationella biobanksregistret ome-
delbart ska spärras av den personuppgiftsansvariga för registret om en patient 
eller provgivare motsätter sig att information om prov tagna för vårdändamål 
överförs till registret.  Den personuppgiftsansvariga för registret behöver även 
                                                      
158 Detta har också påpekats av remissinstansen Stockholms universitet (juridiska fakultetsnämnden).  
159 Jfr 7 kap. 2 § första stycket PDL.  
160 Jfr 14 § l agen (2013:794) om vissa register för forskn ing om vad arv och miljö betyder för människors hälsa . Socialstyrelsens bedömning:  Det behöver utredas vidare  vilka åtgärder som 
behöver vidtas och av vilken aktör för det fall provgivaren motsätter sig per-
sonuppgiftsbehandling  i det nationella biobanksregistret .   
 meddela vårdgivaren som överfört uppgiften att denne ska spärra överfö-
ringen av uppgifterna till det nationella biobanksregistret. En sådan spärr ska 
kunna tas bort av patienten eller provgivaren.161 Även provgivare i forsk-
ningsprovsamlingar eller kohorter ska när som helst kunna ändra ett tidigare 
givet samtycke till överföring av information till det nationella biobanksre-
gistret och uppgifterna ska då omedelbart spärras av den ansvariga för regist-
ret.162  
Socialstyrelsen anser att det är oklart vad utredningen avser med spärrning  
av uppgifter i registret och hur detta förhåller sig till rätten att få uppgifterna 
raderade enligt artikel 17 i EU:s dataskyddsförordning.163 Motsvarande ut-
tryck används i 6 kap. PDL164 när det gäller sammanhållen journalföring. En-
ligt bestämmelserna i det aktuella kapitlet ska en patient få information om 
sammanhållen journalföring och ha rätt att motsätta sig denna. Om patienten 
motsätter sig att uppgifterna får göras tillgängliga för andra vårdgivare ge-
nom sammanhållen journalföring ska vårdgivaren se till att uppgifterna gen-
ast spärras för andra vårdgivares åtkomst. Regleringen avseende  spärrning av 
uppgifter enligt patientdatalagen har således inget med radering av uppgifter 
att göra, utan är endast en spärr mot åtkomst till uppgifter för andra vårdgi-
vare.  
Enligt utredningens förslag ska Socialstyrelsen både spärra uppgifterna i 
det nationella biobanksregistret och meddela vårdgivaren som i sin tur ska 
spärra överföringen till re gistret. Såvitt myndigheten kan se finns inte någon 
bestämmelse om detta i författningsförslaget. Av 4 kap. 6 § i förslaget fram-
går att en provgivare när som helst kan anmäla att ett prov inte får användas 
till ett eller flera ändamål, och att en sådan anm älan ska dokumenteras i prov-
givarens patientjournal, i ett annat register hos biobanken eller i det nation-
ella biobanksregistret. Det är oklart om denna bestämmelse tar sikte på spärr-
ningen av uppgifter eftersom det saknas en närmare redogörelse för 
bestäm melsen i den del den avser det nationella biobanksregistret.165  
Myndigheten anser mot bakgrund av ovanstående att det behövs vidare ut-
redning kring vilka åtgärder som behöver vidtas och av vilken aktör för det 
fall provgivaren motsätter sig personuppgiftsbe handling  i registret . Det bör i 
detta sammanhang skiljas på situationen när provgivaren motsätter sig per-
sonuppgiftsbehandling redan vid insamlandet av provet, dvs. innan uppgif-
terna överförts till det nationella biobanksregistret, och situationen när prov-
givaren motsätter sig behandling sedan den påbörjats. I det senare fallet 
behöver det även skiljas på vad som ska gälla för det fall provgivaren vänder 
sig med en sådan önskan  direkt till den som samlat in provet och vad som ska 
gälla när provgivaren istäl let vänder sig till Socialstyrelsen. För att kunna 
fastställa hur regleringen ska utformas i dessa delar, t.ex. om det ska röra sig 
om spärrning av uppgifter eller borttagande av uppgifter och i sådana fall hos 
                                                      
161 SOU 2018:4, s. 251.  
162 SOU 2018:4, s. 252.  
163 Se även Socialstyrelsens yttrande över slutbetänkande Framtidens biobanker (SOU 2018:4), Socialstyrelsens dnr 
3.1–9628/2018.  
164 Kapitlet upphör att gälla 1 januari 2023 och istället träder lagen (2022:913) om sammanhållen vård - och omsorgs-
dokumentation i kraft.  
165 Se SOU 2018:4, s. 285. 4 kap. 6 § i SOU 2018:4 motsvaras av 4 kap. 14 § i författningsförslaget till den nya bio-
bankslagen i prop. 2021/22:257. I d en senare bestämmelsen nämns inget om det nationella biobanksregistret.    
122 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   vilken aktör, måste en del frågor utredas och  samrådas med berörda aktörer 
för att ta reda på vilken lösning som är mest lämplig och ändamålsenlig.  
Direktåtkomst  
 
Av motivuttalandena i SOU 2018:4 framgår att direktåtkomst till uppgifter i 
registret inte ska vara tillåtet.166 Socialstyrelsen föreslår att detta uttryckligen 
regleras genom en särskild bestämmelse i författningen.  
Utlämnande på  medium för automatiserad 
 
Socialstyrelsen anser att det i tydliggörande syft e bör särskilt regleras att om 
personuppgifter får lämnas ut ur det nationella biobanksregistret kan det ske 
på medium för automatiserad behandling.167 Att lämna ut personuppgifter på 
ett medium för automatiserad behandling innebär att uppgifterna lämnas ut 
t.ex. på ett USB -minne, genom överföring via e -post eller genom filöverfö-
ring från ett it-system till ett annat. Bestämmelsen reglerar således inte att 
personuppgifter får lämnas ut, utan endast i vilken form och med vilken tek-
nik det får ske. Förutsättnin gar för utlämnande av uppgifter regleras i offent-
lighets - och sekretesslagen (se avsnitt om Sekretess).  
 
Av motivuttalandena i SOU 2018:4 framgår att alla de uppgifter som ska 
ingå i registret får användas som sökbegrepp.168 Detta har d ock inte reglerats 
särskilt i författningen. Socialstyrelsen föreslår därför att det införs en sär-
skild bestämmelse som reglerar vilka registeruppgifter som får användas som 
sökbegrepp och att bestämmelsen kopplas direkt till registrets innehåll i 3 
kap. 2  § andra stycket i förslaget i SOU 2018:4. Genom en sådan koppling 
till 3 kap. 2 § andra stycket sker också en form av reglering av möjliga sök-
begrepp och därigenom ökar också skyddet för den personliga integriteten.  
                                                      
166 Se SOU 2018:4, s. 231 och 250. Se även SOU 2014:45, s. 489.  
167 Se t.ex. 15 § i förslag till lag om socialtjänstdataregister i SOU 2020:47 och 5 kap. 6 PDL.  
168 Se SOU 2018:4, s. 231 och 250.  Socialstyrelsens förslag: Det ska införas en ny bestämmelse som anger att 
uppgifter i det nationella biobanksregistret inte  får lämnas  ut genom direktåt-
komst . 
Socialstyrelsens förslag:  Det ska införas en ny bestämmelse som anger att 
om en personuppgift får lämnas ut kan det få ske på medium för automati-
serad behandling.  
Socialstyrelsens förslag: Det ska regleras särskilt att alla de uppgifter 
som får ingå i det nationella biobanksregistret får användas som sökbe-
grepp .   
 Bemyndiganden  
 
Av 9 kap. 4 § andra stycket 3 i författningsförslaget i SOU 2018:4 framgår 
det att Regeringen , eller den myndig het Regeringen  bestämmer, ska få med-
dela närmare föreskrifter om vilka uppgifter som ska överföras till det nation-
ella biobanksregistret. Av motivuttalandena i SOU 2018:4 framgår även att 
Regeringen  eller den myndighet Regeringen  bemyndigar också får utfär da 
verkställighetsföreskrifter gällande hur information ska lämnas till det nat-
ionella biobanksregistret.169  
I SOU 2018:36 har samma bedömning gjorts gällande  frågan om  att Soci-
alstyrelsen i sin roll som huvudman för registret bör bemyndigas att utfärda 
föreskrifter om hur uppgifterna ska överföras till registret. Den senare utred-
ningen har däremot ansett att Socialstyrelsen inte bör bemyndigas att med-
dela föreskrifter om vilka uppgifter som ska överföras till registret eftersom 
sådana ändringar bör beredas i lagform.170  
Socialstyrelsen instämmer i den senare utredningens bedömning att myn-
digheten inte bör bemyndigas att utfärda föreskrifter om vilka uppgifter som 
ska överföras till registret.171 9 kap. 4 § i författningsförslaget ändras därför i 
enlighet härmed .172  
Socialstyrelsen instämmer också i båda utredningarnas bedömning att 
myndigheten bör bemyndigas att meddela verkställighetsföreskrifter gällande 
hur uppgifterna ska överföras till det registret, och att detta faller inom ramen 
för bemyndigandet i 6 § tr edje stycket i förslaget till biobanksförordning i 
SOU 2018:4. För tydlighetens skull kan det övervägas om inte bemyndi-
gandet i den föreslagna biobanksförordningen bör kompletteras med en be-
stämmelse som uttryckligen anger att Socialstyrelsens bemyndigas a tt med-
dela föreskrifter om hur uppgifter ska överföras till det nationella 
biobanksregistret enligt 3 kap. 3 § i den föreslagna biobankslagen.  
Sekretess  
 
Utlämnande av uppgifter till registret  
Uppgifterna i det nationella biobanksregistret kommer i huvudsak att hämtas 
från hälso - och sjukvården. Uppgifter i en biobank i en offentlig vårdgivares 
                                                      
169 SOU 2018:4, s. 230 och 249 f. Se även 6 § i förslaget till biobanksförordning i SOU 2018:4.  
170 SOU 2018:36, s. 369 och 374 f.  
171 Se även Socialstyrelsens yttrande över betänkandet Rätt att forska – Långsiktig reglering av fo rskningsdatabaser 
(SOU 2018:36) , Socialstyrelsens dnr 3.1 –30882/2018.  
172 Socialstyrelsen noterar att regeringen har gjort ändringar i bestämmelsen i prop. 2021/22:257. Se 8 kap. 10 § i för-
fattningsförslaget i nämnda proposition.  Socialstyrelsens bedöm ning: Socialstyrelsen bör inte bemyndigas att med-
dela föreskrifter om vilka uppgifter som ska överföras till det nationella bio-
banksregistret.  
Socialstyrelsens bedömning: Det behövs ytterligare utredning och ana-
lys avseende vilket sekretesskyd d som ska gälla för uppgifterna i det nat-
ionella biobanksregistret och vilken författningsteknisk lösning som är 
mest lämplig.  
   
124 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   hälso - och sjukvårdsverksamhet skyddas av sekretess enligt 25 kap. 1 § OSL. 
I denna bestämmelse anges att sekretess gäller inom hälso - och sjukvården 
för uppgifter om en enskilds hälsotills tånd eller andra personliga förhållan-
den, om det inte står klart att uppgifterna kan röjas utan att den enskilde eller 
någon närstående till denne lider men. Enligt förslaget kommer det att vara 
obligatorisk för huvudmän för biobanker att lämna vissa uppgi fter för prover 
som tagits för vård -ändamål. En sådan uppgiftsskyldighet har sekretessbry-
tande verkan enligt 10 kap. 28 § OSL, vilket innebär att sekretess för uppgif-
terna inte kommer att hindra ett utlämnande till det nationella biobanksregist-
ret.  
Regleringen i offentlighets - och sekretesslagen gäller inte för enskild 
hälso - och sjukvård. Bestämmelser om tystnadsplikt för personal inom en-
skild hälso - och sjukvård finns i 6 kap. patientsäkerhetslagen (2010:659). En-
ligt 6 kap. 12 § patientsäkerhetslag en får den som tillhör eller har tillhört 
hälso - och sjukvårdspersonalen inom den enskilda hälso - och sjukvården inte 
obehörigen röja vad han eller hon i sin verksamhet har fått veta om en en-
skilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden. Samma bestämmelse 
anger dock att det inte anses som obehörigt röjande om sådan uppgiftsskyl-
dighet som följer av lag eller förordning fullgörs. En författningsreglerad 
uppgiftsskyldighet innebär alltså att tystnadsplikten inte hindrar ett utläm-
nande av uppgifter från en huvudman inom privat hälso - och sjukvårdsverk-
samhet till det nationella biobanksregistret.  
När det gäller uppgifter om prover som samlats in för enbart forskning fö-
reslås istället att det ska vara frivilligt för huvudmannen att lämna uppgifter 
till det nationella biobanksregistret. Vid utlämnande av dessa typer av upp-
gifter kommer huvudmännen att behöva göra en prövning av om uppgifterna 
kommer att kunna lämnas ut till Socialstyrelsen vid varje enskilt tillfälle. Hu-
vudmännen kan också inhämta uttry ckliga samtycken från provgivarna om 
utlämnande av uppgifter till registret i samband med samtycke till in-
samlingen av prov.173 
Sekretess för uppgifter i registret  
Både i SOU 2018:4 och i SOU 2018:36 har det bedömts att uppgifterna i ett 
nationellt biobanksr egister är känsliga på sådant sätt att de bör omfattas av en 
sekretessbestämmelse. I bedömningen har beaktats att uppgift om att någon 
lämnat vävnadsprov i hälso - och sjukvårdssammanhang kan utgöra en, i vart 
fall, indirekt känslig personuppgift. Socialsty relsen instämmer i denna be-
dömning.  
När det gäller frågan om med vilken styrka sekretessen bör gälla för upp-
gifterna i det nationella biobanksregistret har utredningarna däremot kommit 
fram till olika slutsatser. Nedan följer en kort sammanfattning av för slagen 
och de problem som myndigheten ser i anslutning till dem.  
Förslaget i SOU 2018:4  
I SOU 2018:4 har det föreslagits att uppgifterna i registret ska omfattas av 
Socialstyrelsens särskilda statistiksekretess enligt 24 kap. 8 § OSL. Enligt 
denna bestämme lse gäller som huvudregeln absolut sekretess. Det finns dock 
                                                      
173 Se SOU 2018:4, s. 252. J fr även t.ex. 10 kap. 1 § och 12 kap. 1 § OSL.    
 undantag från denna huvudregel som möjliggör utlämnanden av uppgifterna, 
bland annat om de behövs för forsknings - eller statistikändamål, och det står 
klart att uppgifterna kan röjas utan att den  enskilde eller någon närstående till 
denne lider skada eller men.  
Utredningen har dessutom identifierat att det, för att ett nationellt bio-
banksregister ska bli användbart för forskningsändamål, behöver finnas sek-
retessöverförande bestämmelser som medger  att information från det nation-
ella biobanksregister kan kopplas samman med de fysiska proven i biobanker 
när de ska plockas fram (för detta behöver biobankerna personnummer).174 
Utredningen föreslår därför att det införs en bestämmelse i biobankslagen (5 
kap. 7 § i författningsförslaget) som innebär att sekretessen enligt 24 kap. 8 
OSL ska överföras och gälla framför annan primär sekretess som gäller hos 
den mottagande myndigheten , när uppgifter om biobanksprover lämnas ut för 
forskningsändamål från det nationella biobanksregistret till en annan myn-
dighet i syfte att koppla samman prov och data med tillhörande information 
om prov. Enligt utredningen ger detta möjlighet att lämna ut uppg ifter och 
koppla uppgifter från registret som skyddas av statistiksekretessen, och sam-
köra med information från en regions biobank för att kunna koppla data och 
det fysiska provet.175 Det skulle enligt utredningen också innebära större 
möjligheter att lämna ut pseudonymiserade data och prov till forskare.176  
Problem relaterade till förslaget i SOU 2018:4  
När det gäller förslaget som presenterats i SOU 2018:4 är det för det första 
oklart om det syfte som det nationella biobanksregistret ska föras för, att söka 
prov för forskning, verkligen kan anses utgöra statistik i den bemärkelsen 
som avses i 24 kap. 8 § OSL.177 Det är således inte klart om registret kommer 
att föras i en sådan särskild verksamhet som avses i nämnda bestämmelse, 
och därmed är det inte heller kl art om uppgifterna i registret kommer att om-
fattas av något sekretesskydd. I SOU 2018:36 har det också bedömts att den 
aktuella bestämmelsen inte kommer vara tillämplig på uppgifterna i det nat-
ionella biobanksregistret.  
När det vidare gäller den föreslagna  bestämmelsen i 5 kap. 7 § i SOU 
2018:4, saknas det närmare motivering om dess placering i biobankslagen.178 
Av 2 kap. 2 § andra stycket tryckfrihetsförordningen (TF) följer att samtliga 
begränsningar i rätten att ta del av allmänna handlingar ska framgå av en sär-
skild lag. Den särskilda lag som åsyftas är offentlighets - eller sekretessla-
gen.179 Det är också tillåtet att ta in bestämmelser som inskränker handlings-
offentligheten i andra lagar men då ska offentlighets - och sekretesslagen 
hänvisa dit.180 I den mån d en föreslagna regeln i 5 kap. 7 § innebär en in-
skränkning av rätten att ta del av allmänna handlingar kan, mot bakgrund av 
2 kap. 2 § TF, regeln inte tillämpas. En ändring bör istället införas i offentlig-
hets- och sekretesslagen.  
                                                      
174 SOU 2018:4, s. 233.  
175 SOU 2018:4, s. 255 f. och 262.  
176 Se SOU 2018:4, s. 256.  
177 Se även Socialstyrelsens yttrande över slutbetänkande Framtidens biobanker (SOU 2018:4), Socialstyrelsens dnr 
178 Detta har också påpekats av remissinstanserna Riksdagens ombudsmän (JO) och Stockholms universitet (juridiska 
fakultetsnämnden).  
179 Se 1 kap. 1 § andra stycket OSL.  
180 Se t.ex. 9 kap. och 15 kap. 2 § OSL.    
126 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   För det fall 24 kap. 8 § OSL ändå skulle anses bli tillämplig på uppgifterna 
i det nationella biobanksregistret, ser myndigheten att det finns fördelar med 
utredningens förslag om en bestämmelse om överföring av sekretess som in-
nebär att den överförda statistiksekretessen enligt 2 4 kap. 8 § OSL ska gälla 
framför annan primär bestämmelse hos den mottagande myndigheten (se 5 
kap. 7 § andra stycket i författningsförslaget). Så som utredningen också har 
framhållit är det av betydelse för men - och skadeprövningen enligt 24 kap. 8 
§ OSL vilket sekretesskydd de efterfrågade uppgifterna skulle få hos motta-
garen efter ett utlämnande. Även om användningen av uppgifterna hos motta-
garen inte medför skada eller men, kan ett svagare sekretesskydd hos motta-
garen medföra att uppgifterna lämnas vida re på ett sätt som medför skada 
eller men.181 Eftersom uppgifter i det nationella biobanksregistret och uppgif-
ter i biobankerna omfattas av olika sekretessregler möjliggör den föreslagna 
bestämmelsen att det går att koppla information om ett biobanksprov til l ett 
fysiskt prov.182 Detta är avgörande för att kunna bedriva högklassig forskning 
och tillförsäkrar dessutom den enskilda provgivare ett gott sekretesskydd.  
Myndigheten ser dock vissa tillämpningssvårigheter med 5 kap. 7 § i för-
fattningsförslaget. Det fra mstår som oklart hur bestämmelsen i övrigt ska tol-
kas då den både skulle kunna ses som en begränsning av personuppgiftsbe-
handlingen och en begränsning av utlämnanden enligt 24 kap. 8 § OSL. 
Prövningen av om uppgifter kan lämnas ut från registret ska göras enligt den 
bestämmelse som uppgifterna i registret omfattas av, dvs. i detta fall 24 kap. 
8 § OSL, och mottagande myndighets sekretess för uppgifterna regleras i of-
fentlighets - och sekretesslagen.183 Den föreslagna bestämmelsen  riskerar där-
för att bli otydli g och svårtillämplig.  
Ett annat alternativ för att möjliggöra ett utlämnande från det nationella 
biobanksregistret för det fall att 24 kap. 8 § OSL anses tillämplig på uppgif-
terna, är att införa ett undantag från huvudregeln om absolut sekretess i be-
stämm elsen för utlämnande från registret till en biobank med ett omvänt ska-
derekvisit. Ett sådant undantag finns redan i bestämmelsen gällande uppgifter 
som avser en avliden och som rör dödsorsak eller dödsdatum om uppgiften 
behövs i ett nationellt eller region alt kvalitetsregister enligt patientdatalagen. 
Genom undantaget har det möjliggjorts en samkörning mellan nationella och 
regionala kvalitetsregister med utlämnade uppgifter från Socialstyrelsens 
dödsorsaksregister som omfattas av statistiksekretessen.184  
Ett införande av ett sådant undantag i 24 kap. 8 § OSL för uppgifter i det 
nationella biobanksregistret behöver dock föregås av en djupare analys där 
det allmänna intresset av att göra undantag från statistiksekretessen för upp-
gifter i det nationella biobank sregistret bör vara betydligt starkare än när det 
gäller uppgifter i ett hälsodataregister.185 Dessutom skulle en sådan lösning 
fortfarande innebära att uppgifterna i det nationella biobanksregistret skulle 
                                                      
181 Se bl.a. prop. 1994/95:200, s. 28 och prop. 2013/ 14:162 s. 12. Se även SOU 2018:4, s. 255 f.  
182 SOU 2018:4, s. 253 -256. 
183 Se även Socialstyrelsens yttrande över slutbetänkande Framtidens biobanker (SOU 2018:4), Socialstyrelsens dnr 
3.1-9628/2018.  
184 Prop. 2007/08:126, s.199.  
185 Vid införandet att undantaget  för uppgifter i dödsorsaksregistret har det i förarbetena t.ex. framhållits att uppgifter 
om avlidnas personliga förhållanden kan förutsättas vara mindre integritetskänsliga än uppgifter om levande personers 
motsvarande förhållanden, se prop. 2007/08:126,  s. 199.    
 omfattas av en lägre sekretess vid mottagandet hos biobanken. Det kan dis-
kuteras om den lägre sekretessen kan vara ett hinder för utlämnande. Vid in-
förandet av undantaget för uppgifterna i dödsorsaksregistret har det i förarbe-
tena angetts att Socialstyrelsens sekretessprövning torde många gånger 
mynna ut i  bedömningen att de aktuella uppgifterna kan lämnas ut med tanke 
på att uppgifterna hos mottagarna kommer att omfattas av hälso - och sjuk-
vårdssekretess enligt 25 kap. 1 § OSL.186 Det finns dock alltid risk för att 
rättstillämpare gör striktare tolkningar mot  bakgrund av den praxis som finns 
gällande lägre sekretesskydd hos mottagaren. För att inte skapa ett system 
som bygger på att rättstillämparen måste göra vissa juridiska bedömningar 
för att ett utlämnande av uppgifter från registret ska kunna ske, kan det  över-
vägas om en sådan undantagsbestämmelse i 24 kap. 8 § OSL möjligtvis kan 
kombineras med en ny bestämmelse om överföring av sekretess i 11 kap. 
OSL, dvs. likt den som utredningen har föreslagit i 5 kap. 7 § andra stycket i 
Förslaget i SOU 2 018:36  
I SOU 2018:36 har lämpligheten i att låta ett nationellt biobanksregister lyda 
under den så kallade statistiksekretessen ifrågasatts. Anledningen härtill är att 
förslaget i SOU 2018:4 inte har berört vilken typ av statistik som ska fram-
ställas från uppgifterna i registret, och att det har varit mer framträdande att 
registrets roll är att tillhandahålla underlag till forskning samt möjliggöra för 
den enskilde att motsätta sig vidarebehandling av vävnadsprover och person-
uppgifter i biobankerna.187 Utredn ingen har därför gjort bedömningen att re-
gistret inte kommer att föras i sådan särskild verksamhet som avses i 24 kap. 
8 § OSL. Utredningen har också gjort bedömningen att hälso - och sjukvårds-
sekretessen enligt 25 kap. 1 § OSL inte skulle vara tillämplig p å uppgifterna 
hos Socialstyrelsen och att sekretessen i 21 kap. 1 § OSL inte skulle ge upp-
gifterna ett tillräckligt sekretesskydd.  
Utredningen har därför istället föreslagit att uppgifterna i ett nationellt bio-
banksregister ska omfattas av en särskild sek retessbestämmelse med ett så 
kallat omvänt skaderekvisit.188 Sekretess skulle därmed gälla i verksamhet 
som avser uppgifter i ett nationellt biobanksregister för uppgift om en enskild 
som har tillförts registret, om det inte står klart att uppgiften kan röja s utan 
att den enskilde eller någon närstående till denne lider men.189 Samma sekre-
tesskydd skulle därmed  gälla för uppgifterna i registret som när de hanteras 
inom hälso - och sjukvården.  
Problem relaterade till förslaget i SOU 2018:36  
En särskild sekretessb estämmelse för uppgifter i det nationella biobanksre-
gistret bidrar, i jämförelse med den första utredningens förslag, till en tydli-
gare reglering av sekretesskyddet för uppgifterna.190 Socialstyrelsen kan dock 
konstatera att även detta förslag har vissa juri diska svårigheter i förhållande 
                                                      
186 Prop. 2007/08:126 s. 272 f.  
187 SOU 2018:36, s. 373 f.  
188 SOU 2018:36, s. 373 f.  
189 Se förslaget till ändring i offentlighets - och sekretesslagen (2009:400) i SOU 2018:36.  
190 Liknande särskilda sekretessbestämmelser finns t.ex. för uppgifter i Social styrelsens donationsregister (se 25 kap. 
16 § OSL) och för uppgifter i PKU -registret (se 25 kap. 15 § OSL).    
128 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   till utlämnanden till forskare. Problemen är dock olika beroende på om fors-
karen har en egen studiepopulation eller om denne måste skapa en sådan ge-
nom samkörning av olika register .  
För det fall forskaren har en egen studie population och uppgifterna om po-
pulationen omfattas av sekretess hos forskaren enligt 24 kap. 8 § OSL, 7 § 
OSF eller genom överföring av sekretessen enligt 11 kap. 3 och 8 §§ OSL, 
kommer dessa att vid ett utlämnande för samkörning från forskaren till Soci-
alstyrelsen att omfattas av en lägre sekretess hos myndigheten enligt den fö-
reslagna bestämmelsen. Som ovan konstaterats kan ett lägre sekretesskydd 
hos mottagande myndighet utgöra ett hinder för utlämnande. Den föreslagna 
bestämmelsen med ett omvänt skader ekvisit möjliggör däremot att utläm-
nande kan ske i nästa led, dvs.  från det nationella biobanksregistret till bio-
banken, eftersom samma nivå av sekretesskydd skulle gälla för uppgifterna.  
När forskaren inte har en egen studiepopulation utan behöver identif iera 
provgivare som kan inkluderas i forskningsstudien kräver detta en samkör-
ning av provinformation från det nationella biobanksregistret med informat-
ion från andra register. Det behov som beskrivs av forskarsamhället är att 
kunna samköra data från ett na tionellt biobanksregister med framförallt Soci-
alstyrelsens hälsodataregister .191 Vid en sådan samkörning av data kommer 
den datamängd som blir utfallet av samkörningen att omfattas av sekretess 
enligt 24 kap. 8 § OSL hos Socialstyrelsen.192 Samma utlämnandepro blema-
tik uppstår då som i det första förslaget, dvs. att olika sekretessregler gäller 
för uppgifterna hos Socialstyrelsen och biobankerna, och som man i SOU 
2018:4 har försökt lösa genom en bestämmelse om sekretessöverföring. 
Denna p roblematik gör sig dock  inte gällande om studiepopulationen istället 
skapas med hjälp av en samkörning mellan exempelvis det nationella bio-
banksregistret och ett kvalitetsregister. Detta eftersom uppgifter i ett kvali-
tetsregister omfattas av hälso - och sjukvårdssekretessen och d ärmed skulle ha 
samma nivå av sekretesskydd som uppgifterna i det nationella biobanksre-
gistret.  
Som ovan framgått ser Socialstyrelsen vissa svårigheter med båda de förslag 
som har presenterats i utredningarna i förhållande till fö rutsättningarna för att 
nyttja uppgifterna i det nationella biobanksregistret till forskning. En möjlig 
väg framåt är eventuellt att införa en kombination av de två förslagen.  
Ett alternativ är att införa en särskild sekretessbestämmelse i offentlighets - 
och sekretesslagen som gäller för det nationella biobanksregistret och att 
denna på motsvarande sätt som bestämmelsen i 24 kap 8 § OSL har ett 
mycket starkt sekretesskydd (absolut  sekretess ), och att det regleras hur upp-
gifterna får lämnas ut ur registret på motsvarande sätt som i 24 kap. 8 § tredje 
stycket OSL.193  
                                                      
191 Information från Biobank Sverige  
192 Samkörningen kommer sannolikt att göras inom ramen för myndighetens särskilda verksamhet, vilket innebär att 
datamängden kommer att omfattas av statistiksekretessen.  
193 En sådan sekretessbestämmelse föreslogs i SOU 2014:45. Se även Socialstyrelsens yttrande över slutbetänkande 
Framtidens biobanker (SOU 2018:4), Socialstyrelsens dnr 3.1 -9628/2018.    
 Det finns också skäl som talar för att uppgifterna i registret inte behöver 
omfattas av ett sådant mycket starkt sekretesskydd, utan att en sekretessbe-
stämmelse med omvänt skaderekvisit torde räcka eftersom samma sekre-
tesskydd gäller för dessa uppgifter när de hanteras inom hälso - och sjukvår-
den. Exempelvis har även PKU -registret (biobank med prover från barn) som 
regleras i lagen (2002:297) om biobanker i hälso - och sjukvården m.m. 
samma typ a v skaderekvisit.  
Myndigheten bedömer mot bakgrund av ovanstående redogörelse att det 
behövs ytterligare utredning och analys av vilket sekretesskydd som ska gälla 
för uppgifterna i det nationella biobanksregistret och vilken författningstek-
nisk lösning som  är mest lämplig. En sådan avvägning och analys låter sig 
inte göras inom ramen för detta uppdrag. För att regleringen ska bli så ända-
målsenlig som möjligt behövs en lösning som tillgodoser behovet av utläm-
nande av uppgifter ur registret för forskning i de  fall det behövs en samkör-
ning med Socialstyrelsens hälsodata - eller socialtjänstregister för att få fram 
en studiepopulation. Sådana bestämmelser om sekretess bör också lämpligen 
införas i offentlighets - och sekretesslagen, och i den nya lagen om biobanke r 
bör erinras om att det i offentlighets - och sekretesslagen finns bestämmelser 
om begränsningar av rätten att lämna ut personuppgifter.  
Registrering av data avseende redan insamlade 
prover  
I utredningen SOU 2018:4 föreslogs att uppgifter om prover som red an finns 
sparade hos vårdgivare, skulle få registreras i ett nationellt biobanksregister 
vid Socialstyrelsen, även om den enskilde inte fått information om detta re-
gister i samband med insamlandet av provet i fråga. Informationsgivning om 
registrering i de t nationella biobanksregistret till dem som redan har sina pro-
ver bevarade hos en vårdgivare när lagen träder i kraft konstaterades vara 
komplicerat. Att kontakta samtliga provgivare för att ge information är inte 
möjligt, dels för att det är alltför tidsk rävande och kostsamt, dels för att det i 
vissa fall inte kommer vara möjligt eftersom individen har avlidit eller inte 
kan nås av annan anledning. För att de registrerade skulle kunna utnyttja sin 
möjlighet att utträda ur ett sådant register konstaterades att det var av vikt att 
allmänheten på ett lämpligt sätt informerades om det nationella biobanksre-
gistrets existens, ändamål och innehåll. Utredningen föreslog att prover som 
redan fanns bevarade i biobanker skulle kunna överföras till det nationella 
bioba nksregistret och att den myndighet som Regeringen  utser skulle få i 
uppdrag att utforma genomföra en informationsinsats för att så långt som 
möjligt tillse att de provgivare som redan har prover bevarade i biobanker får 
kännedom om denna överföring av information, syftena med överföringen 
och rätten att motsätta sig registrering.194 
Bedömningen i SOU 2018:36 skiljer sig i detta avseende från den bedöm-
ning som gjordes i ovan nämnda utredning. Utredningen konstaterade härvid 
att EU:s dataskydds förordning inte lämnar något utrymme för att generellt 
underlåta att informera de registrerade om den personuppgiftsbehandling 
som sker i det nationella biobanksregistret, även om det är fråga om uppgifter 
                                                      
194 SOU 2018:4, s. 2 52 f.   
130 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   som samlats in till lokala biobanker innan den föreslagna lagens ikraftträ-
dande. Utredningen uppmärksammade även da taskyddsförordningens regle-
ring av informationsplikt utifrån artikel 14 i förordningen. Enligt denna be-
stämmelse ska den personuppgiftsansvariga förse den registrerade med bland 
annat uppgifter om sin identitet och kontaktuppgifter, ändamålen med och 
den r ättsliga grunden för behandlingen samt de kategorier av personuppgifter 
som behandlingen gäller. Det finns ett antal möjliga undantag från denna in-
formationsplikt i artikel 14.5, bland annat om tillhandahållandet av sådan in-
formation visar sig vara omöjlig t eller skulle medföra en oproportionell an-
strängning (artikel 14.5 b). Utredningens bedömning var att 
dataskyddsförordningen inte tillåter ett generellt undantag från informations-
plikten för ett nationellt biobanksregister. Om det visar sig oproportionerl igt 
svårt att kontakta en viss provgivare får den personuppgiftsansvarige göra 
bedömningen om något undantag från informationsplikten kan vara tillämp-
ligt i det enskilda fallet. Utredningen ansåg att allmänt riktad kommunikat-
ion, exempelvis information på myndighetens webbplats, inte uppfyller för-
ordningens krav på informationsplikt. Utredningen konstaterade avslutnings -
vis även att om provgivaren har avlidit utgör uppgifterna om dennes prov 
inte längre personuppgifter. I dessa fall utgör överföringen av up pgifterna till 
ett nationellt register ingen personuppgiftsbehandling. Det finns därmed i 
dessa fall inte något krav på information till den registrerade .195 
Socialstyrelsen instämmer visserligen i sak i bedömningen som framkom-
mit i utredningen SOU 2018:4 gä llande att det, för att ett nationellt biobanks-
register vid myndigheten ska vara till nytta för spårbarhet och för forskning, 
skulle krävas att registret innehåller ett stort och så långt som möjligt hel-
täckande material. Om registrering av uppgifter skull e börja ske först från det 
att lagen träder i kraft, skulle det således ta många år innan registret kommer 
till nytta.196 Frågan återstår dock kring möjligheten och lämpligheten att 
överföra redan insamlade uppgifter till ett nationellt biobanksregister vid So-
Myndigheten anser, likt utredningens konstaterande i SOU 2018:36, att det 
inte finns någon möjlighet att för ett nationellt biobanksregister använda ett 
generellt undantag från dataskyddsförordningens informationsplikt. Social-
styrelsen ans er inte heller att det är lämpligt att använda sig av allmän in-
formation på myndighetens hemsida eller liknande för att informera de regi-
strerade om att deras redan insamlade information överförs till ett nationellt 
biobanksregister. Den personuppgiftsansv arige, det vill säga Socialstyrelsen, 
har då att enligt artikel 14 dataskyddsförordningen informera de registrerade, 
bland annat om vem den personuppgiftsansvarige är, kontaktuppgifter till 
denne, ändamålen med behandlingen och den rättsliga grunden för de nna. 
Det finns visserligen ett antal undantag från informationsplikten i artikel 14.5 
dataskyddsförordningen, exempelvis om det skulle vara omöjligt eller med-
föra en oproportionell ansträngning att tillhandahålla denna information till 
de registrerade. Den  personuppgiftsansvarige får i det enskilda fallet bedöma 
om ett undantag från informationsplikten kan göras gällande, utifrån att det 
exempelvis skulle vara oproportionerligt svårt att kontakta en provgivare.  
                                                      
195 SOU 2018:36, s. 370 -372. 
196 SOU 2018:4, s. 252.    
 Det är den personuppgiftsansvarige som har bev isbördan för de omstän-
digheter som innebär att det visat sig vara omöjligt eller innebär en oproport-
ionell ansträngning att lämna informationen. Det ska således vara omöjligt att 
lämna informationen, vilket innebär att det som regel bör ske något försök at t 
lämna information, exempelvis när det gäller att nå personer utan fast adress 
eller personer bosatta i utlandet, om inte redan detta medför en oproportionell 
ansträngning. Vad gäller en oproportionell ansträngning  gäller att antalet re-
gistrerade, uppgift ernas ålder samt lämpliga skyddsåtgärder bör beaktas. Un-
dantaget är särskilt avsett att användas vid behandling av personuppgifter för 
arkivändamål av allmänt intresse, vetenskapliga eller historiska forsknings-
ändamål eller statistiska ändamål i enlighet m ed artikel 89.1, men kan använ-
das även i andra fall. I de fall det rör sig om många registrerade, kan det vara 
förknippat med en stor arbetsbörda att informera samtliga. Om det heller inte 
finns kontaktinformation till de registrerade, såsom adress eller t elefonnum-
mer, blir lämnandet av information än mer besvärligt. Om det handlar om 
äldre uppgifter kan det också vara förenat med svårigheter att få tag i aktuell 
kontaktinformation. Ansträngningen som tillhandahållandet av information 
skulle medföra får sät tas i relation till arten av de personuppgifter som ska 
behandlas, exempelvis om det rör sig om uppgifter som är ingående eller av 
ömtålig karaktär, behandlingens ändamål, de särskilda integritetsrisker som 
kan vara förknippade med behandlingen och det int resse de registrerade kan 
antas ha av att bli informerade om behandlingen. Om det handlar om käns-
liga personuppgifter enligt artikel 9 dataskyddsförordningen lär det som regel 
krävas att de registrerade informeras även om detta skulle innebära ett rela-
tivt stort besvär för den personuppgiftsansvarige. För att avgöra om det 
skulle medföra en oproportionell ansträngning att tillhandahålla information 
till de registrerade måste en helhetsbedömning ske, och den behöver ej ske 
för varje enskild registrerad. Den kan istället ske för hela den behandling av 
personuppgifter som ska utföras. Kommer man vid en sådan bedömning fram 
till att det skulle medföra en oproportionell ansträngning att i samband med 
insamlingen informera alla registrerade vars uppgifter behandli ngen rör, be-
höver någon information inte lämnas. Det kan förekomma att det skulle med-
föra en oproportionell ansträngning att informera en av flera registrerade, ex-
empelvis för att kontaktuppgifter saknas. I sådant fall kan undantaget om 
oproportionell anst rängning användas avseende den personen, men inte be-
träffande övriga registrerade vars kontaktuppgifter är tillgängliga.197 
Socialstyrelsen anser, liksom utredningen i SOU 2018:36, mot bakgrund 
av ovan att det inte finns möjlighet att åberopa något undantag  från informat-
ionsskyldigheten enligt artikel 14.5 dataskyddsförordningen. Socialstyrelsen 
konstaterar vidare att det vore ett mycket resurskrävande arbete att informera 
samtliga personer vars vävnadsprover i dagsläget finns registrerade i bioban-
ker och va rs uppgifter skulle komma att överföras till ett nationellt biobanks-
register vid Socialstyrelsen. Hanteringen av dessa personers möjlighet att 
”opt out” från registret kommer även detta vara mycket resurskrävande. Det 
är också rimligt att anta att en sådan  kontakt också kan innebära mer arbete 
                                                      
197 Dataskyddsförordningen (GDPR) m.m. , Sören Öman, kommentar till artikel 14.5, 4 oktober 2021, version 2, 
JUNO.    
132 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   för biobankerna då det finns en risk att provgivare vill få sina prover för-
störda eller avidentifierade. Socialstyrelsen anser att , givet resonemanget 
ovan , det inte är lämpligt att föra över uppgifter för redan bevar ade prover 
utan endast nya prover ska registreras. Nackdelen med det är dock att det 
kommer att ta flera år innan registret kan fylla sitt tilltänkta syfte och bistå 
forskare att bland annat lokalisera prover.  
Övriga frågor att ta ställning till  
Forskning på biobanksprover innebär ofta inhämtande av 
nytt samtycke  
Samtycket till att använda prov i forskning ska vara frivilligt, informerat, ot-
vetydigt och specifikt. Det innebär i princip att individen ska ha kontroll på 
hur och till vad deras personuppgifter används. Inför varje ny forskningsstu-
die där prov från biobank används krävs, enligt lagen (2003:460) om etik-
prövning av forskning som avser människor, ett nytt etikgodkännande från 
Etikprövningsmyndigheten (EPM).198 Det är också EPM som bedömer om 
studien k an omfattas av det redan inhämtade samtycket eller om nytt sam-
tycke ska inhämtas. Oftast behöver forskaren inhämta ett nytt informerat 
samtycke från forskningspersonerna (provgivare) för den specifika forsk-
ningsstudien. Det räcker alltså inte med att provg ivaren har lämnat samtycke 
till att prover sparas för forskningsändamål.  
I de fall då forskaren inte har en egen studiepopulation utan måste få fram 
denna genom en samkörning mellan exempelvis det nationella biobanksre-
gistret och något av Socialstyrelsens  hälsodataregister, kan samtycket enbart 
inhämtas efter att samkörningen av data är utförd eftersom det först då står 
klart vilka individer som kan bli aktuella att ingå i forskningsstudien. Uppgif-
terna ska därefter användas för att kontakta de enskilda in dividerna i syfte att 
de ska kunna lämna sitt uttryckliga samtycke till den aktuella studien. För att 
Socialstyrelsen ska kunna lämna ut de aktuella uppgifterna måste en sedvan-
lig sekretessprövning göras. Vid en sådan prövning kan det finnas hinder för 
utlämnande eftersom denna typ av s.k. kontaktstudier ofta är utformade på ett 
sådant sätt att den enskilde inte kan avstå från att bli kontaktad och det är 
därmed svårt att förutse hur den enskilde kommer att uppleva att bli kontak-
tad för deltagande i studien .199 I SOU 2018:4  adresseras frågan om att koppla 
samman Nationella biobanksregistret med andra datakällor innan samtycke 
för studien har inhämtats.200 Dock lämnas inget förslag på reglering utan en-
bart rekommendation om vidare utredning. Mot bakgrund av det b ehov av 
samkörning med olika register som beskrivits av forskarsamhället ser Social-
styrelsen att det även här kan finnas juridiska hinder för att syftet med regist-
ret ska uppnås fullt ut.  
                                                      
198 Lag (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor  16-22 §§  
199 Se bl.a. Kammarrätten i Stockholms dom med mål nr 2627 -22, 2022 -07-14 och Kammarrätten i Stockholms dom 
med mål nr 10310 -18, 2019 -02-08. 
200 SOU 2018:4 sidan 256.    
 Gallring av uppgifter i registret  
I SOU 2018:4  har det  föres lagits  att gallring av uppgifter i registret ska ske i 
enlighet med bestämmelserna i EU:s dataskyddsförordning.201 Det bör för 
tydlighetens skull övervägas om det ska införas en särskild gallrings - och be-
varandebestämmelse i författningen gällande detta.202  
Ekonomisk a konsekvenser  
I nuläget kvarstår ett antal frågor som behöver utredas vidare innan det är 
möjligt att inrätta ett biobanksregister hos Socialstyrelsen. Det har därför 
inom ramen för detta uppdrag varit svårt att uppskatta de kostnadsmässiga 
konsekvenserna , dels för de vårdgivare som har prover tagna för hälso - och 
sjukvård men också för Socialstyrelsen. Övergripande kan dock sägas att de 
största kostnaderna kommer att uppstå för de vårdgivare som ska rapportera 
in uppgifterna till Socialstyrelsen, eftersom  deras tekniska system behöver 
anpassas för att kunna göra överföringarna. Ett nytt nationellt biobanksregis-
ter är kostsamt att inrätta i jämförelse med att utvidga tillämpning av SBR, 
som redan behandlar motsvarande uppgifter för andra ändamål.  
Kostsamt a tt rapportera in redan insamlade prover till ett 
nationellt biobanksregister  
Socialstyrelsen bedömer att inget generellt undantag från informationsplikten 
enligt EU:s dataskyddsförordning kan göras för redan bevarade prover och 
att det inte är tillräckligt  med en allmän informationsgivning om personupp-
giftsbehandling på exempelvis myndighetens hemsida. Det finns ungefär 150 
miljoner sparade prover i Sveriges biobanker. Omkring 95 procent av dessa 
(ca.142,5 miljoner prover) är insamlade i vårdsyfte. Myndighe ten skulle där-
för behöva genomföra ett gediget arbete bara för att identifiera kontaktupp-
gifterna till de vars prover finns registrerade. Därefter ska de personer som 
inte avlidit eller av annan anledning är omöjliga att nå kontaktas. Detta arbete 
skulle v ara resurskrävande och myndigheten bedömer att kostnaderna övers-
tiger nyttorna med att redan insamlade prover ska rapporteras till Socialsty-
relsen.  
Utveckling av vårdgivarnas it-system  
Vid ett inrättande av ett nationellt biobanksregister med Socialstyrels en som 
huvudman ska de vårdgivare som har prover tagna för hälso - och sjukvård 
rapportera in efterfrågade uppgifter till myndigheten. För att det ska vara 
möjligt behöver dessa vårdgivare ha tekniska förutsättningar på plats, som 
möjliggör överföringar av datamängder. Sådana tekniska anpassningar är för-
enade med ökade kostnader, omfattningen på dessa kostnader har dock inte 
varit möjliga att uppskatta inom ramen för detta uppdrag.  
Biobank Sverige har under åren utvecklat det SBR och för närvarande ar-
betar de i dialog med leverantörerna av regionernas laboratorieinformations-
system (LIS) för att möjliggöra datamängdsöverföringar från regionerna till 
SBR. Det pågår också ett arbete på SBR där de undersöker förutsättningarna 
och kostnaderna för regionerna att u tveckla sina LIS -system. Huruvida dessa 
                                                      
201 SOU 2018:4, s. 250.  
202 Jfr exempelvis 11 § förordningen (2018:307) om donationsregister hos S ocialstyrelsen och 3 kap. 10 § lagen 
(2018:1212) om nationell läkemedelslista.    
134 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   anpassningar möjliggör överföringar till Socialstyrelsen är inte möjligt att 
svara på i dagsläget. Vid ett inrapporteringskrav till myndigheten är det dock 
sannolikt att ytterligare kostnader för it-anpassningar upps tår för regionerna. 
Troligtvis kommer kostnaderna skilja sig åt beroende på hur långt de olika 
regionerna har kommit i sin utveckling. Om uppgifterna överförs via SBR 
kan det dessutom innebära ökade kostnader för deras verksamhet.  
Det är inte endast region erna som har prover tagna för hälso - och sjukvård 
utan även privata vårdgivare kan ha detta. Hur många vårdgivare det rör sig 
om samt på vilket sätt dessa påverkas behöver utredas vidare.  
Inrättande och förvaltning av nationellt biobanksregister 
hos Socia lstyrelsen  
För att bedöma hur Nationella biobanksregistret kan inrättas på Socialstyrel-
sen behöver flera frågor som myndigheten inte har kunnat besvara inom ra-
men för det här uppdraget utredas. Det behöver bland annat klargöras och 
skapas rutiner för vilk a åtgärder som behöver vidtas , och av vilken aktör för 
det fall provgivaren motsätter sig personuppgiftsbehandling i registret. Det 
står inte klart utifrån de båda utredningarna (SOU 2018:4 och SOU 2018:36) 
om det är vårdgivaren eller Socialstyrelsen som s ka vara ytterst ansvarig för 
att det finns uppdaterad information om huruvida den enskilde provgivaren 
motsätter sig personuppgiftsbehandling eller inte och inte heller hur inform-
ationsflödet kring detta ska se ut.  Vidare behövs ett nytt nationellt kodverk 
arbetas fram så att uppgifterna i de olika LIS har samma betydelse. Som 
nämnts tidigare är det också otydligt i utredningarna hur de föreslagna upp-
gifterna som ska föras över till Nationella Biobanksregistret är de finierade.  
Ett nationellt biobanksregister medför ekonomiska konsekvenser också för 
Socialstyrelsen. Även om förutsättningar för att inrätta samt förvalta bio-
banksregistret finns så kommer det att krävas personella resurser för att för-
valta och tillhandah ålla registeruppgifterna. I vilken omfattning bemanningen 
behöver utökas har inte kunnat besvarats inom ramen för detta uppdrag utan 
behöver utredas vidare i samband med att övriga frågeställningar besvaras. 
Eftersom myndigheten inte tidigare har hanterat ett ”opt out” -register kan yt-
terligare kostnader uppstå innan rutiner och arbetssätt finns på plats.  
I huvuduppdraget ”Kartläggning av datamängder av nationellt intresse på 
hälsodataområdet” finns beskrivet att myndigheten står inför ett skifte i it-ar-
kitekturen för att kunna hantera fler datamängder men också för att kunna 
svara för framtida behov av analyser och datavisualiseringar. Kostnaderna till 
följd av detta kan inte härledas till ett specifikt register utan kommer uppstå 
till följd av ett sa mlat behov för befintliga register samt nya datamängder 
som myndigheten ska hantera. Mer om detta finns beskrivet i avsnittet om 
tekniska förutsättningar i huvuduppdraget.  
    
 Uppdaterat författningsförslag  
Förslag till biobankslag  
 
Härigenom föreskrivs fö ljande.  
 
Lydelse enligt förslag i  
SOU 2018:4  Föreslagen lydelse  
1 kap.  
Förhållandet till annan  lagstiftning  Förhållandet till annan   
dataskyddsreglering   
 
5 § 
Bestämmelserna i d enna lag om be-
handling av personuppgifter  komplet-
terar Europaparlamentets och  
rådets förordning (EU) 2016/679 av 
den 27 april 2016 om skydd för fy-
siska personer med avseende på be-
handling av personuppgifter och om 
det fria flödet av sådana uppgifter 
och om upphävande av direktiv 
95/46/EG (allmän  dataskyddsförord-
ning), här benämnd EU:s data-
skyddsförordning.  
 
Denna lags bestämmelser om behand-
ling av personuppgifter ska ha före-
träde framför bestämmelser om be-
handling av personuppgifter i annan 
lag. 
 Denna  lag kompletterar Europa-
parlamentets och råde ts förordning 
(EU) 2016/679 av den 27 april 2016 
om skydd för fysiska personer med 
avseende på behandling av person-
uppgifter och om det fria flödet av 
sådana uppgifter och om upphä-
vande av direktiv 95/46/EG (allmän 
dataskyddsförordning), här be-
nämnd EU:s d ataskyddsförord-
ning.  
 
Vid behandling av personuppgifter 
enligt denna lag gäller bestämmelser 
om behandling av personuppgifter i 
andra lagar samt lagen (2018:218) 
med kompletterande bestämmelser 
till EU:s dataskyddsförordning och 
föreskrifter som har meddelats i an-
slutning till den lagen, om inte annat 
följer av denna lag eller föreskrifter 
som har meddelats i anslutning till la-
gen. 
 
3 kap.  
Register över prover i biobanker  Nationella biobanksregistret  
 
2 §   
136 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   Socialstyrelsen ska föra ett register 
över prover som bevaras i bioban-
ker. I registret ska , med beaktande 
av kraven i 5 §,  införas uppgifter 
som är tillräckliga för att varje 
prov som registreras ska kunna 
spåras.  Socialstyrelsen ska föra ett register 
ker. I registret ska införas uppgifter 
prov som  
registreras ska kunna spåras.  
 
Registret får endast innehålla uppgifter om  
 1. provgivarens identite t, 
 2. vem som tagit ställning till provets insamlande, bevarande eller  
 användning,  
 3. lämnade samtycken samt återkallelser och begränsningar av  
 samtycken,  
 4. datum för provtagning,  
 5. datum för insamlande av provet,  
 6. provets identitet, karaktär och hantering, och  
 7. tillgängliggöranden av provet.  
 
Registret får användas  endast för  
forskning, kvalitetssäkring och  
framställning av statistik.  Personuppgifterna i  registret får 
behandlas  endast för  
 1. forskning,  
 2. kvalitetssäkring, och  
 3. framställning av statistik.  
 
Socialstyrelsen är personuppgifts-
ansvarig för behandlingen av per-
sonuppgifter i det nationella bio-
 
3 § 
Huvudmannen för en biobank får, 
med beaktande av kraven i 5 §, 
lämna de uppgifter om biobankens 
prover som anges i 2 § andra stycket 
till Socialstyrelsen för registrering. 
Om uppgifterna rör ett prov som får 
användas för medicinska ändamål, 
ska huvudmannen, med beaktande 
av kraven i 5 §, på begäran lämna 
uppgifterna till Socialstyrelsen.  
 Huvudmannen för en biobank ska 
lämna de uppgifter som anges i 2 § 
andra stycket till det nationella bio-
banksregistret avseende prover som 
får användas för vård, behandling el-
ler andra medicinska ändamål som 
anges i 2 kap. 2 § 1.  
 
Huvudmannen för en bioban k får 
samlats in endast för forskning och 
produktframställning som anges i 2 
kap. 2 § 2 —3. 
 
Inga uppgifter om prover får lämnas 
till det nationella b iobanksregistret   
 om provgivaren, eller den som enligt 
lag eller annan författning kan ta 
ställning för provgivarens räkning , 
motsätter sig att uppgifterna regi-
streras efter att ha fått information 
enligt 5 §.  
 
138 KARTLÄGGNING AV DATA MÄNGDER AV NATIONELL T INTRESSE PÅ HÄLSODATAOMRÅDET – SLUTRAPPORT  
SOCIALSTYRELSEN   4 § 
Om ett prov inte får användas för 
medicinska ändamål och  bioban-
kens huvudman inte lämnar såd-
ana uppgifter om prov et till Social-
styrelsens register  som är 
tillräckliga för att provet ska 
kunna spåras, ansvarar huvud-
mannen för att det vid biobanken 
förs ett register där dessa uppgifter 
regis treras.  
 
Om en provsamling inte får använ-
das för medicinska ändamål och  
biobankens huvudman inte lämnar 
sådana uppgifter till Socialstyrel-
sens register  som är tillräckliga för 
att provsamlingen ska kunna iden-
tifieras, ansvarar huvudmannen 
för att dessa upp gifter registreras i 
en offentligt sökbar databas.  
 
 Om biobankens huvudman inte 
lämnar sådana uppgifter om ett 
prov till det nationella biobanksre-
gistret som är tillräckliga för att 
provet ska kunna spåras, ansvarar 
huvudmannen för att det vid bio-
banken f örs ett register där dessa 
uppgifter registreras.  
 
Om biobankens huvudman inte 
lämnar sådana uppgifter om en 
provsamling  till det nationella bio-
banksregistret  som är tillräckliga 
för att provsamlingen ska kunna 
identifieras, ansvarar huvudman-
nen för att  dessa uppgifter registre-
ras i en offentligt sökbar databas.  
5 § 
Provgivaren, eller den som enligt 
ställning för provgivarens räkning, 
ska informeras  om 
1. vilka uppgifter som registreras 
i Socialstyrelsens register , 
2. ändamålet med registreringen, 
och 
3. att hon eller han har rätt att 
motsätta sig registrering.  
 
Inga uppgifter om prover får regi-
streras i Socialstyrelsens register om 
provgivaren, eller den som kan ta 
efter att ha fått  information enligt 
första stycket motsätter sig att upp-
gifterna registreras.  Den som samlar in prover till en bio-
bank ska informera p rovgivaren, el-
ler den som enligt lag eller annan 
författning kan ta ställning för 
provgivarens räkning, om  
1. vilka uppgif ter som registreras 
i det nationella biobanksregistret , 
och 
 
Personuppgifter får inte behandlas i  
det nationella biobanksregistret om  
provgivaren, eller den som enligt lag 
eller annan författning kan ta ställ-
ning för provgivarens räkning , mots-
ätter sig det.  
 
  7 § 
Som sökbegrepp i det nationella bio-
banksregistret får användas uppgif-
ter som enligt 2 § andra stycket får 
ingå i registret.  
 
8 §  
Uppgifter i det nationella biobanks-
registret får inte lämnas ut genom 
direktåtkomst.  
 
9 § 
registret får lämnas ut på medium 
för automatiserad behandling endast 
om uppgifterna ska användas för de 
ändamål som anges i 2 § tredje 
stycket.  
9 kap.  
Bemyndiganden  Bemyndiganden  
 
4 § 
Regeringen eller den myndighet re-
geringen bestämmer får meddela 
före-skrifter om  
1. vilka myndigheter som får ha 
direktåtkomst till det register över 
biobanker som Inspektionen för 
vård och omsorg för,  
2. tider för bevarande av prover 
i biobanker, och  
3. kodning av prover i bioban-
ker. 
 
geringen bestämmer får även med-
dela närmare föreskrifter om  
1. gallring av prover i biobanker,  
2. ledningssystem för biobanker,  
3. vilka uppgifter som ska överfö-
ras till det register över prover i bio-
banker som Socialstyrelsen för,  
4. nedläggning av biobanker, och  
 5. överlåtelse av provsamlingar.  Regeringen eller den myndighet re-
2. tider för bevarande av prover i 
biobanker, och  
ker. 
 
dela närmar e föreskrifter om  
3. nedläggning av biobanker, och  
 4. överlåtelse av provsamlingar.  
 
Uppdragsredovisning angående förslag till författningsändringar för patientregistret (PAR) – Insamling av uppgifter om samtliga patienter som behandlats inom specialiserad öppenvård

Assignment report regarding proposed constitutional changes for the patient register (PAR) - Collection of data on all patients treated in specialized outpatient care

Health|National Board of Health and Welfare (Sweden)|Primary care

Uppdragsredovisning 
angående förslag till 
författningsändringar för 
patientregistret (PAR)  
Insamling av uppgifter om samtliga patienter som 
behandlats inom specialiserad öppenvård  
 
Denna publikation skyddas av upphovsrättslagen. Vid citat ska källan uppges. För att 
återge bilder, fotografier och illustrationer krävs upphovsmannens tillstånd.   
 
alternativaformat@socialstyrelsen.se  
 
Artikelnummer  2022 -11-8272   
 
Publicerad  www.socialsty relsen.se , November  2022  
    Förord  
Socialstyrelsen fick i januari 2021 i uppdrag att lämna förslag på de författ-
ningsändringar som krävs för att datainsamlingen till patientregistret ska 
kunna innehålla data om samtliga patienter som behandlats inom den öppna 
vården som inte är primärvård. I uppdraget ingår att utreda  förutsättningarna 
för datainsamlingen, samt lämna förslag till lösning ar i de fall det finns juri-
diska, tekniska eller praktiska hinder för d enna . Socialstyrelsen ger även nöd-
vändiga författningsförslag för att en insamling av uppgifterna ska kunna 
komma till stånd.   
Rapporten är avsedd som underlag för beslutsfattande om nationell in-
samling av uppgifter om samtliga patienter som behandlats inom den specia-
liserade öppna vården. Den vänder sig till regeringen  och är även relevant för 
vårdgivare såväl offentliga som privata, verksamhetschefer, professionsföre-
trädare samt patient - och brukarföreningar.  
Marie Brinktell och Petra Sundlöf  har omväxlande varit projektledare för 
arbetet . Juristen Charlotte Gil én har vari t huvudansvarig för avsnittet om de 
juridiska förutsättningarna . Ansvariga enhetschefer har varit Henrik Lysell 
och Almir Cehajic.  
 
       Innehåll   
Författningsförslag  ................................ ................................ ................................ ... 9 
Inledning  ................................ ................................ ................................ .................  10 
Beskrivning av uppdraget  ................................ ................................ ................ 10 
Vad är specialiserad öppenvård? ................................ ................................ .10 
Syfte  ................................ ................................ ................................ ...................... 11 
Samråd och dialog  ................................ ................................ ........................... 11 
Bakgrundsförutsättningar  ................................ ................................ ....................  12 
Patientregistret  ................................ ................................ ................................ ...12 
Öppenvård i patientregistret och andra databaser  ................................ .12 
Privata vårdgivare inom specialiserad öppenvård  ................................ ...13 
Digital specialiserad öppenvård  ................................ ................................ ....13 
Vision e -hälsa ................................ ................................ ................................ ......14 
Närliggande uppdrag  ................................ ................................ ...................... 14 
Behovsbe skrivning  ................................ ................................ ................................  16 
Behovet av en utvidgning  ................................ ................................ ............... 16 
Fördelar med en utökad uppgiftsinsamling  ................................ ................. 17 
Internationell nytta  ................................ ................................ ............................ 18 
Förslag till utökat registerinnehåll ................................ ................................ ....18 
Socialstyrelsens nationella kodverk för yrkeskategorier (SOSNYK)  ...... 19 
Alternativ till ett utökat registerinnehåll  ................................ ....................  20 
Förutsättningar för en utökad datainsamling  ................................ .................  21 
Arbetsgång vid inrapportering till patientregistret  ................................ ......21 
Tekniska och praktiska förutsättningar  ................................ .......................... 22 
Regioner  ................................ ................................ ................................ .........  22 
Privata vårdgivare  ................................ ................................ .......................  23 
Synpunkter från andra intressenter  ................................ ...........................  24 
Socialstyrelsen  ................................ ................................ ...............................  24 
Statistiska centralbyrån ( SCB)  ................................ ................................ .... 25 
Dialog med Sveriges Kommuner och Regioner  ................................ ..... 25 
Gränsdragning mellan specialiserad öppenvård och primärvård  .... 26 
Begreppen utredning och behandling  ................................ ...................  26 
Förutsättningar relaterade till resursåtgång och kostnader  ..................... 27 
Juridiska förutsättningar  ................................ ................................ ................... 28  Inledande kommentarer  ................................ ................................ .............  28 
Kort om författningsregleringen av skyddet för personuppgifterna i 
patientregistret  ................................ ................................ ..............................  29 
Sekretess  ................................ ................................ ................................ .........  30 
Författningsändringar som behövs med anledning av förslaget  ........  30 
EU:s dataskyddsförordning  ................................ ................................ ..........  31 
Avvägning mellan integritetsintrång och behov  ................................ ... 36 
Skyddet enligt Europakonventionen, EU:s rättighetsstadga och 2 kap. 
6 § regeringsformen  ................................ ................................ .....................  39 
Barnkonventionen  ................................ ................................ .........................  40 
Sammanfattande bedömning av de juridiska förutsättningarna  ....... 41 
Bilaga 1. Mejlfrågor till regioner  ................................ ................................ ..........  43 
Bilaga 2. Mejlfrågor till privata vårdgivare  ................................ .......................  45 
Bilaga 3. Mejlfrågor till yrkes - och intresseorganisationer  ..............................  46 
Referenser  ................................ ................................ ................................ ...............  47 
 
UPPDRAGSREDOVISNING ANGÅENDE FÖRSLAG TIL L FÖRFATTNINGSÄNDRIN GAR FÖR PATIENTREGIS TRET 
Patientregistret är det största nationella hälsodataregist ret i Sverige . Registret 
gör det möjligt att  följa hälsoutvecklingen i befolkningen  och bidrar till  att 
förbättra möjligheterna att förebygga och behandla sjukdomar. Registret , 
som innefattar både slutenvård och specialiserad öppenvård, används bland 
annat vid  olika statistiska uppföljningar av hälso - och sjukvården , vid epide-
miologiska studier  samt inom forskning en. 
Vid sidan av uppgifter om patienter som vårdats i slutenvården , får patient-
registret i dagsläget innehålla  uppgifter om patienter som behandlats av  
läkare i den specialiserade öppenvården. Patientregistrets öppenvårdsdel  
innefattar således inte information om patienter som behandlats av annan 
hälso - och sjukvårdspersonal än läkare. Sedan en tid tillbaka finn s dock för-
ordningsstöd som tillåter att patientregistret även innefattar uppgifter om pa-
tienter inom den psykiatriska specialiserade öppenvården som behandlats av 
andra yrkeskategorier än läkare . När det gäller den somatiska specialiserade 
öppenvården får däremot i nuläget endast uppgifter om patienter som be-
handlats av läkare samlas in.  
Socialstyrelsen har inom ramen för detta uppdrag utrett juridiska, tekniska 
och praktiska förutsättningar för att kunna utvidga patientregistret till att om-
fatta uppgifter om samtliga  patienter som behandlas inom den specialiserade 
öppenvården . Socialstyrelsen har inom ramen för uppdraget haft samråd med  
Integritets skydds myndigheten.  
En utvidgning  av patientregistret  till att innefatta  information även om  
patienter som beha ndlats av andra yrkeskategorier  än läkare , skulle göra det 
möjligt att följa all vård och behandling som ges inom ramen för den  specia-
liserad e somatiska öppenvård en, oavsett vilken kategori hälso - och sjuk-
vårdspersonal  som behandlat patienten. Detta skulle leda till en mer fullstän-
dig bild av den specialiserade somatiska öppenvården, såväl när det gäller 
tillgänglighet som vårdkonsumtion , samt innebära ett utökat stöd i arbetet för 
en mer jämlik och säker vård. En utvidgning av patientregistret skulle även 
öka förutsättningar na för att göra relevanta jämförelser och analyser av olika 
patientgrupper inom den specialiserade öppenvården, exempelvis mellan 
olika regioner. En utvidgning skulle skapa ett bredare underlag för statistik 
och forskning sam t för uppföljning, utvärdering och kvalitetssäkring. En ut-
vidgning av patientregistret till att omfatta uppgifter om patienter som be-
handlats  av andra yrkeskategorier än läkare, är också en förutsättning för att 
kunna följa väntetider med koppling till såd an vård.  
Socialstyrelsen  anser att förutsättningarna för att utöka datainsamlingen till 
patientregistret är goda och ser därför inga hinder mot att patientregistret ut-
vidgas till att innehålla uppgifter om patienters vårdkontakter med annan 
hälso - och sjukvårdpersonal än läkare inom den specialiserad e somatiska  
öppenvården.  Myndigheten anser att y rkeskategori bör anges enligt Social-
styrelsens nationella yrkeskodverk SOSNYK.  Förslaget  innebär en utökad 
uppgiftsskyldighet för vårdgivarna . Uppgiftsskyldig heten  ska gälla verksam-
heter i såväl offentlig som privat regi.    
8 UPPDRAGSREDOVISNING ANGÅENDE FÖRSLAG TIL L FÖRFATT NINGSÄNDRINGAR FÖR P ATIENTREGISTRET (PAR ) 
 En ökad uppgiftsskyldighet innebär en ökad rapporteringsbörda för vård -
givarna . Socialstyrelsen har varit i kontakt med Sveriges Kommuner och 
Regioner, samt ett antal vårdgivare och intresseor ganisationer verksamma 
inom den specialiserade öppenvården som en del i arbetet med att utreda för-
utsättningarna för en utökad datainsamling.  Socialstyrelsens  
utredning visar att det finns mycket goda möjligheter för regioner och andra 
verksamheter att reg istrera och inrapportera de utökade uppgifter som 
myndigheten vill samla in. Förutsättningarna för detta ser dock lite olika ut i 
regioner na. I vissa regioner kommer utbildningsinsatser gällande diagnos - 
och åtgärdskodning för hälso - och sjukvårdspersonal bli nödvändiga , vilket 
antas medföra kostnader. Samtliga vårdgivare kommer i framtiden även 
behöva implementera Socialstyrelsens nationella yrkeskodverk (SOSNYK) i 
sina journalsystem för att kunna rapportera in yrkeskategorier på detaljerad 
nivå.  
Utöver de tta behöver gränsdragningen mellan specialiserad öppenvård och 
primärvård tydliggöras, då det annars kan innebära  svårigheter för såväl 
vårdgivarna som Socialstyrelsen att avgöra vilka s om omfattas av 
uppgiftsskyldigheten och därmed vilka uppgifter som ska  inrapporteras till 
patientregist ret. Att utvidga patientregistret till att även omfatta patienter som 
behandlas inom primärvården  – något som diskuterats i flera sammanhang 
tidigare – skulle vara ett sätt att undgå problematiken, eftersom samtliga 
vårdgiv are som bedriver öppen hälso - och sjukvård då kommer att omfattas 
av uppgiftsskyldigheten.  
Det är slutligen också viktigt att arbeta för att de privata vårdgivare som 
trots uppgiftsskyldighet ännu inte rapporterar in data till patientregistret , på-
minns om uppgiftsskyldigheten  samt ges tekniska förutsättningar för inrap-
portering om sådant behov finns.  Avsaknaden av ett heltäckande nationellt 
vårdgivarregister som kan användas för statistiska ändamål  försvårar dock 
möjligheterna för detta.  
Socialstyrelsen läm nar i rapporten förslag på den författningsändring som 
enligt myndigheten krävs för att patientregistret ska kunna utvidgas till att 
innehålla uppgifter om patienter som har behandlats av annan hälso - och 
sjukvårdpersonal än läkare inom den specialiserade somatiska öppenvården. 
Förslaget uppfyller enligt Socialstyrelsen de krav som ställs enligt EU:s 
dataskyddsförordning och annan tillämplig reglering som syftar till att 
säkerställa att skyddet för den personliga integriteten är uppfyllt.    
 Författningsförsla g  
Förslag till förordning om ändring i förordningen (2001:707) om  
patientregister hos Socialstyrelsen  
 
Regeringen föreskriver att 4 § för ordningen (2001:707) om patientregister 
hos Socialstyrelsen ska ha följande lydelse.  
 
Nuvarande lydelse  Föreslagen l ydelse  
4 §1 
Sådana personuppgifter får behandlas som rör patienter som  
1. vårdats inom den slutna 
hälso - och sjukvården,  1. vårdats inom den slutna 
hälso - och sjukvården, eller 
2. behandlats av läkare inom 
den öppna vården som inte 
är primärvård, eller 2. behandlats av hälso - och 
sjukvårdspersonal  inom den 
öppna vården som inte är 
primärvård.  
3. behandlats av annan hälso - 
och sjukvårdspersonal än 
läkare inom den psykia-
triska öppenvården.   
Behandlingen får avse uppgifter om  
1. personnummer, kön, födelseår, bosä ttningsort, vårdenhet, diagnoser, åt-
gärder, att åtgärder vidtagits av viss kategori hälso - och sjukvårdsperso-
nal, yttre orsaker till sjukdom eller skada, vårdkostnader, grund för psy-
kiatrisk tvångsvård, tidpunkter för åtgärder och händelser, in - och 
utskri vningssätt, planerad vård, och  
2. folkbokföringsort, fastighetskoordinater, födelsehemort eller födelseort, 
medborgarskap, civilstånd, inflyttning från och utflyttning till utlandet, 
personnummerförändringar och dödsdatum.  
 
____________  
Denna förordning träder i kraft den  
                                                      
1 Senaste lydelse 2017:69.    
10 UPPDRAGSREDOVISNING ANGÅENDE FÖRSLAG TIL L FÖRFATT NINGSÄNDRINGAR FÖR P ATIENTREGISTRET (PAR ) 
 Inledning   
Beskrivning av u ppdraget  
I januari 2021 fick S ocialstyrelsen i uppdrag av regeringen att lämna förslag 
på de författningsändringar som krävs för att datainsamlingen till patientre-
gistret ska kunna innehålla data om samtliga patienter som behandlats inom 
den öppna vården som inte är primärvård  (S 2020/09593 [delvis]) . 
I uppdraget ingår även att analysera förutsättningarna för datainsamlingen, 
samt lämna förslag på lösning i de fall det finns juridiska, tekniska eller prak-
tiska  hinder för d enna . Vid de analyser som ska göras ska Socialstyrelsen sä-
kerställa att skyddet för den personliga integriteten upprätthålls och beakta 
tillämplig reglering såsom EU:s dataskyddsförordning. Myndigheten ska i ar-
betet samråda med Integritetsskyd dsmyndigheten.  
Vad är  specialiserad öppenvård ? 
Det saknas en exakt och generellt gällande definition av begreppet speciali-
serad öppenvård. Utifrån de begrepp som finns i hälso - och sjukvårdslagen  
(2017:30 ), skulle specialiserad öppenvård kunna beskrivas so m sådan hälso - 
och sjukvård som kräver särskilda medic inska och/eller tekniska resurser el-
ler någon annan specialiserad kompetens , men som inte kräver slutenvård , 
dvs. att patienten läggs in på sjukhus . Det innebär oftast att patienten får vård 
vid en särs kild mottagning med specialistläkare. Det kan exempel vis vara en  
kardiologmottagning,  hudmottagning,  ögonmottagning  eller en  endokrinolo-
gisk mottagning. Inom den specialiserade öppenvården arbetar utöver läkare , 
även annan hälso - och sjukvårdspersonal som exempelvis specialistsjukskö-
terskor, undersköterskor, fysioterapeuter, arbetsterapeuter, dietister  och psy-
kologer.  Somatisk specialiserad öppenvård omfattar både kirurgisk och medi-
cinsk vård och bedrivs  av såväl  offentliga som privata vårdgivare.  Enligt 
Vårdföretagarna sker o mkring 20 procent av alla patientbesök inom speciali-
serad öppenvård hos privata vårdgivare  [1]. 
Vårdgivare som bedriver specialiserad öppenvård är e nligt lagen 
(1998:543) om hälsodataregister och förordning en (2001:707) om patientre-
gister hos Socialstyrelsen skyldiga att lämna uppgifter till registret.  
I dagsläget får uppgifter om patienter som behandlas inom psykiatrisk öppen-
vård, oavsett vilken häls o- och sjukvårdspersonal som behandlat patienten , 
samlas in till patientregistret. När det gäller den somatiska specialiserade öp-
penvården får däremot  endast uppgifter om  patienter som behandlats av lä-
kare samlas in . Detta innebär att det saknas en heltäck ande bild av den speci-
aliserade öppenvården.  
God och nära vård är det övergripande målet för den omställning som se-
dan 2017 pågår inom hälso - och sjukvården. Omställningen syftar till att vår-
den i högre grad ska organiseras bedrivas med utgångspunkt från p atientens 
behov och förutsättningar . Enligt utredningen Samordnad utveckling för god 
och nära vård ska primärvården utgöra basen och första linjens behandling i   
 den framtida hälso - och sjukvården [2]. En utbyggnad av primärvården kom-
mer att påverka hela hälso - och sjukvårdssystemet, och innebära fler  patien-
ter och besök inom  primärvård en. På sikt kan den ökade satsningen på pri-
märvården även leda till fler remisser och därmed ett ökat antal patienter och 
besöks tillfällen i nom den specialiserade öppenvården.  
Syfte  
Syftet med uppdraget är att analysera och beskriva förutsättningarna för en 
utökad datainsamling, samt föreslå de författningsändringar som krävs för att 
patientregistret ska  kunna innehålla uppgifter om samtliga pati enter som be-
handlats inom specialiserad somatisk öppenvård, dvs. också om patienter 
som har behandlats av annan hälso - och sjukvårdspersonal än läkare. Denna 
information skulle göra det möjligt att, i likhet vad som nu gäller för psykia-
trisk öppenvård, bes kriva exempelvis vilka åtgärder som genomförs och 
vilka diagnoser som behandlas inom specialiserad öppenvård oavsett vilken 
kategori hälso - och sjukvårdspersonal som behandlat patienten. Detta skulle 
leda till en mer fullständig bild av vårdkonsumtionen i riket samt ge möjlig-
heter att besvara frågeställningar som idag inte är möjliga att hantera med pa-
tientregistret.  
Samråd och dialog  
Socialstyrelsen har inom ramen för uppdraget haft samråd med Integritets-
skyddsmyndigheten . Ett d ialogmöte har genomförts med  Sverig es Kommu-
ner och Regioner (SKR)  och regionerna . 
Socialstyrelsen har även varit i kontakt med ett antal offentliga och privata 
vårdgivare samt intresseorganisationer som företräder olika yrkesgrupper 
verksamma inom den specialiserade öppenvården. Till  dessa ställdes frågor 
om tekniska och praktiska förutsättningar och eventuella hinder för datain-
samlingen .   
12 UPPDRAGSREDOVISNING ANGÅENDE FÖRSLAG TIL L FÖRFATT NINGSÄNDRINGAR FÖR P ATIENTREGISTRET (PAR ) 
 Bakgrunds förutsättningar  
Patientregistret  
Patientregistret upprättades  år 1964  och innehåller rikstäckande information 
om alla avslutade vårdtillfällen i sluten  vård. Under  2001 tillko m uppgifter 
om patienter som behandlats av läkare inom den specialiserade öppenvården . 
Från och med 2009 började även information om diagnoser och utförda åt-
gärder för patienter som vårdats i psykiatrisk tvång svård samlas in. Sedan 
2016 ingår även information om akutmottagningarnas väntetider  [3]. 
Patientregistret är ett av Sveriges största nationella hälsodataregister. Re-
gistret används för  att följa hälsoutvecklingen i befolkningen, förbättra möj-
ligheterna att förebygga och behandla sjukdomar samt bidra till hälso - och 
sjukvårdens utveckling. Informationen från patientregistret ligger också till 
grund för de underlag som Socialstyrelsen tar  fram till beslutsfattare, exem-
pelvis statistikunderlag, utvärderingar och jämförelser. Data från registret an-
vänds också för epidemiologiska studier samt inom  olika forskningsprojekt  
kopplade till hälso - och sjukvård . 
Patientregistret  innehåller personnum merbaserade uppgifter om vårdkon-
takter, yttre orsaker till skada eller sjukdom, in - och utskrivningsdatum samt 
in- och utskrivnings sätt. I patientregistret finns också diagnoskoder ( enligt 
ICD 10-SE2) samt  uppgifter om hälso - och sjukvårdens insatser i form av åt-
gärdskoder ( enligt KVÅ3). Socialstyrelsen förvaltar klassifikations systemet 
KVÅ, som innehåller koder vars syfte är att statistiskt beskriva olika åtgärder 
inom  bland annat hälso - och sjukvård en. KV Å används i samband med att ut-
förda vårdåtgärder rapporteras in till patientregistret.  
Såväl offentliga som privata vårdgivare inom slutenvården och den öppna 
specialiserade vården är skyldiga att rapportera uppgifter till registret. Dessu-
tom ska Statistis ka centralbyrån rapportera vissa befolknings uppgifter.  
Regionerna står för den största andelen av de uppgifter som rapporteras in  
till patientregistret. En stor andel av de privata vårdgivarna rapporterar också 
in uppgifter till registret via regionerna [4]. 
Då patientregistret  bygger på personnummer, innebär detta att uppgifterna 
kan samköras med andra register. Det gör det möjligt att följa befolkningen 
och enskilda patientgrupper över tid, vilket ger en tydligare bild av exempel-
vis sjukdomsbördan i befolkningen samt olika patientgruppers vård.  
Öppenvård i patientregistret  och andra 
databaser  
Patientregistret innehåller idag uppgifter om patienter som vårdats  i sluten 
vård och om patienter som behandlats av läkare inom  specialiserad 
                                                      
2 ICD 10 = Internationell statistisk klassifikation av sjukdomar och relaterade hälsoproblem.  
3 KVÅ = Klassifikation av vårdåtgärder.    
 öppenvård . Sedan 2 017 finns även förordningsstöd4 för att behandla person-
uppgifter om patienter som behandlats av annan  hälso - och sjukvårdspersonal  
än läkare inom den psykiatriska öppenvården.  Socialstyrelsen arbetar för när-
varande med att ta fram föreskrifter om hur denna  uppgiftsskyldighet ska 
fullgöras. Bland annat föreslås att en ny variabel för yrkeskategori ska rap-
porteras.  
Utöver patientregistret finns ett fåtal andra databaser med uppgifter om 
specialiserad öppenvård.  SKR  samlar regelbundet in uppgifter om besök hos  
olika yrkeskategorier inom hälso - och sjukvården . Dessa tillhandahålls bland 
annat genom det digitala statistikverktyget Väntetider i vården . Uppgiftsin-
samlingen sker dock inte med utgångspunkt från  diagnoskoder eller person-
nummer, och kan därför inte sam köras med andra register  så som patientre-
gistret . 
Därtill finns även ett flertal olika nationella kvalitetsregister som har kopp-
ling till specialiserad öppenvård. Nationellt kvalitetsregister inom gynekolo-
gisk kirurgi (Gynop) , Nationellt kvalitetsregister för bröstcancer (NKBC) 
samt Nationellt kvalitetsregister för hjärtintensivvård, kranskärlsröntgen, 
PCI, hjärtkirurgi och sekundär prevention (SWEDEHEART)  utgör några ex-
empel. Informationen i kvalitetsregistren är dock begränsad till enskilda dia-
gnoser och behandlingar.  
Privata vårdgivare  inom specialiserad 
öppenvård  
Enligt uppgift från Vårdföretagarna, som är en arbetsgivar - och branschorga-
nisation för vårdgivare som bedriver vård och omsorg i privat regi, skedde 23 
procent av alla besök inom somatisk specialistvård hos privata vårdgivare 
under 2020 [1]. 
Privata vårdgivare som bedriver specialiserad öppenvård där patienter be-
handlas av läkare är skyldiga att rapportera in uppgifter till patientregistret . 
Trots uppgiftsskyldighet finns ett visst bortfall av vårdkontakter med  privata 
vårdgivare. Soc ialstyrelsen har dock begränsade möjligheter att identifiera 
och kontakta de privata vårdgivare som inte lämnar uppgifter till patientre-
gistret , då det saknas ett komplett nationellt vårdgivarregister  som kan använ-
das för statistiska ändamål . Möjliga orsak er till att privata vård givare inte 
rapporterar in uppgifter till registret  kan exempelvis vara att de inte känner 
till uppgiftsskyldigheten eller saknar tekniska förutsättningar för att kunna 
rapportera in data.  
Det är viktigt att samla in uppgifter om al la patienter som behandlats av 
privata vårdgivare inom specialiserad öppenvård och som inte lämnar uppgif-
ter via en region för att kunna följa den vård som ges av dessa vårdgivare.  
Digital specialiserad öppenvård  
Utvecklingen av digitala vårdtjänster har gått mycket snabbt de senaste åren. 
De digitala besöken har framförallt ökat hos privata digitala vårdgivare, men 
                                                      
4 Se 4 § förordningen (2001:707) om patientregister hos Socialstyrelsen.    
14 UPPDRAGSREDOVISNING ANGÅENDE FÖRSLAG TIL L FÖRFATT NINGSÄNDRINGAR FÖR P ATIENTREGISTRET (PAR ) 
 även hos regionerna, som själva allt oftare erbjuder digitala vårdtjänster, ex-
empelvis genom telefon samtal, videosamtal eller chatt, som då ersätter ett fy-
siskt besök. Det handlar både om kontakt er med läkare och kontakter med 
andra yrkesgrupper  [5], [6].  
Merparten av de digitala besöken sker i dag inom ramen för primärvården s 
verksamhet, men de digitala vårdkontakterna antas  i framtiden öka även för 
den specialiserad e öppenvård en. Inom området för digital specialiserad öp-
penvård finns redan idag exempelvis behandling av olika psykiatriska dia-
gnoser såsom ADHD.  
I likhet med primärvården bedrivs d igital spe cialiserad öppenvård av både 
offentliga och privata vårdgivare och patienterna behandlas av olika yrkeska-
tegorier. Samtliga vårdgivare som bedriver digital specialiserad öppenvård 
där patienter behandlas av läkare, är i dagsläget skyldiga att rapportera in  
uppgifter till patientregistret på samma sätt som andra vårdgivare.  
Sedan en tid tillbaka pågår ett nationellt utvecklingsarbete kring e -hälsa, med 
Vision e -hälsa 2025 som utgångspunkt. Vision e -hälsa 2025 har tagits fram i 
samverkan mellan  staten och SKR  [7]. I strategin för genomförandet framgår 
att: 
”Sverige ska vara bäst i värld en på att  använda digitaliseringens  och e -häl-
sans möjligheter i syfte att underlätta för människor att uppnå en god och 
jämlik hälsa och välfärd, sam t utveckla och stärka egna resurser för ökad 
självständighet och delaktighet i samhällslivet”.  
Uppdraget har kopplingar till Vision e -hälsa, d å en utvidgning av patient-
registret i olika grad skulle innebära en utökad dokumentation inom vårdens 
system. Utvidgningen innebär via föreskrifter krav på ett ökat användande av 
det nationella fackspråket och därmed även behov av stöd från Socialstyrel-
sen till regioner och vårdgivare när det gäller tillämpningen av detta.  
Mot bakgrund av strategin samt att människor kan antas efterfråga digitala 
tjänster i allt högre utsträckning även inom specialiserad öppenvård, är det 
viktigt att all denna verksamhet i framtiden kan följas  och utvärderas  på nat-
ionell nivå .  
Närliggande uppdrag  
Socialstyrelsen har tidigare  på uppdrag av regeringen  utrett möjligheterna till 
en utökning av patientregistret till att omfatta uppgifter som rör patienter som 
behandlats av anna n hälso - och sjukvårdspersonal än läkare inom den psykia-
triska öppenvården  [8]. Som en följd av detta finns sedan 2017 förordnings-
stöd5 för att behandla personuppgifter om patienter som behandlats av  annan 
hälso - och sjukvård spersonal  än läkare inom den psykiatriska öppenvården.  
Socialstyrelsen arbetar för närvarande med att ta fram föreskrifter om hur 
denna uppgiftsskyldighet ska fullgöras . 
Socialstyrelsen har i ett annat uppdrag även sett över de juridiska och prak-
tiska föru tsättningarna för att samla in uppgifter från primärvården till 
                                                      
5 Se 4 § förordningen (2001:707) om patientregister vid Socialstyrelsen.    
 patientregistret  och lämnat förslag på nödvändiga författningsändringar . 
Kartläggningen av de praktiska förutsättningarna visade att verksamheter och 
regioner på sikt har goda förutsättningar för registrering och rapportering av 
de uppgifter som Socialstyrelsen önskar samla in  [9]. 
I ett pågående uppdrag undersöks förutsä ttningarna för insamling av vänte-
tidsdata för att bättre kunna följa upp väntetider och utvärdera vårdgarantins 
efterlevnad (S2021/06332 [delvis ]). Socialstyrelsen ska göra en analys av 
vilka författningsmässiga och andra verksamhetsmässiga förutsättningar  som 
behövs  för att kunna uppnå detta . I uppdraget ingår även att  lämna författ-
ningsförslag samt  förslag till andra eventuella åtgärder som myndigheten be-
dömer vara nödvändiga.  Den delen har delvis genomförts inom ramen för det 
uppdrag som redovisas i denna rapport. Detta genom att den förordningsänd-
ring som föreslås, innebär att patientregistret kan innehålla uppgifter om vän-
tetider för patienter som behandlats av samtliga yrkeskategorier inom den so-
matiska specialiserade öppenvården.    
16 UPPDRAGSREDOVISNING ANGÅENDE FÖRSLAG TIL L FÖRFATT NINGSÄNDRINGAR FÖR P ATIENTREGISTRET (PAR ) 
 Behovsbeskrivning   
Behovet av en utvidgning  
Inom den specialiserade öppenvården arbetar en rad olika yrkeskategorier vid 
sidan av läkare . Vanligast förekommande är specialistsjuksköterskor,  sjuk-
sköterskor, undersköterskor, fysioterapeute r, psykologer , kuratorer , logope-
der och medicinska sekreterare. Långt ifrån alla besök i den specialiserade 
öppenvården sker hos läkare. Vissa  besök innebär att patienten istället får 
vård och behandling av någon av ovan nämnda  yrkeskategorier. Antalet pati-
enter i patientregistrets öppenvård sdel uppgick år 2019 till omkring 
4 000 000. Hur många patienter som därutöver behandlats av andra yrkeska-
tegorier än läkare är oklart. Statistik från SKR visar att antalet be sök inom 
den specialiserade somatiska öppenvården under 2019 uppgick till omkring  
20 000 000. Av dessa utgjordes omkring 60 procent av läkarbesök och 40 
procent av besök hos andra yrkeskategorier än läkare  [10], [11]. 
Trots att det således är vanligt att patienter inom den specialiserade öppen-
vården behandlas av andra yrkeskategorier än läkare, saknas uppgifter om 
patienter som fått sådan vård i patientregistret.  I dagsläget får  dock , enligt 
förordning en (2001:707) om patientregister hos Socialstyrelsen, uppgifter om 
vårdkontakter med andra yrkeskategorier än läkare samlas in från öppen-
vårdspsykiatrin . Socialstyrelsen anser att det  finns ett stort behov av en utö-
kad insamling ä ven för den specialiserade somatiska  öppenvården , då detta 
skulle bidra till att ge en mer fullständig bild av den vård som ges  och även 
göra det möjligt att utvärdera vårdens kvalitet. Detta framgår exempelvis av 
en förstudie som Socialstyrelsen gjorde 2019 avseende kunskapsläget kring 
språkstörning ar hos normalbegåvade  unga och vuxna  [12]. Där lyfts fram att 
det finns ett uttalat behov av beskrivande statistik inom området för att bland 
annat  få en bättre nationell överblick över förekomsten  av patienter  med 
språkstörning  samt för att kunna följa vilka behandlingar som utförs.  Språk-
störningsdiagnoser ställs i huvudsak av legitimerade logopeder inom den spe-
cialiserade öppenvården . De ansvarar även oftast för den utredning som leder 
fram till en eventuell diagnos. Vårdkontakter med denna yrkesgrupp registre-
ras dock inte  i patientr egistret, då det nuvarande författningss tödet endast till-
låter att uppgifter om patienter som behandlats av läkare  samlas in . Det inne-
bär att den statistik som i dagsläget finns tillgänglig är mycket begränsad och 
att denna patientgrupp inte syns i statisti ken på samma sätt som andra grup-
per med funktionsnedsättningar.  I förstudien konstateras att det är angeläget 
att patientregistret utökas till att omfatta uppgifter om besök  hos andra  perso-
nalkategorier än läkare inom specialiserad öppenvård . Detta skulle göra det 
möjligt att  följa all vård som ges till patienter med just språkstörning  [12].  
Patienter som behandlas för opioidberoende inom ramen för LARO6 är ett  
annat tydligt exempel där en utvidgning av patientregistret skulle bidra till  en 
mer heltäckande bild av den vård som ges . Från och med 2017 får 
                                                      
6 LARO = Läkemedelsassisterad rehabilitering av opioidberoende.    
 personuppgifter som rör patienter som behandlats av annan hälso - och sjuk-
vårdspersonal än läkare inom den psyk iatriska öppenvården samlas in till pa-
tientregistret. Det gör att fler  vårdinsatser än tidigare som ges till bland annat 
patienter inom LARO  fångas upp i statistiken . Denna patientgrupp har dock 
inte sällan andra hälsoproblem , och i samband med LARO -behand ling är det 
inte ovanligt med parallella behandlingar t.ex. för infektionssjukdomar som 
hepatit C. Sådan behandling sker delvis i form av öppenvårdsbesök inom so-
matisk hälso - och sjukvård och utförs  ofta av annan hälso - och sjukvårdsper-
sonal än läkare. En utvidgning av patientregistrets somatiska öppenvårdsdel 
på motsvarande sätt som skett för den psykiatriska öppenvården, skulle bidra 
till att ge en fullständig  bild av vårdens insatser till denna patientgrupp. Upp-
gifterna kan användas för bland annat utvärderingar och forskningsändamål, 
och kan på sikt förbättra vårdens kvalitet.  
En utvidgning av patientregistrets somatiska öppenvårdsdel är även en för-
utsättning för en kommande insamling och uppföljning av väntetidsdata.  
Fördelar med en utökad 
uppgiftsinsamling  
Det finns många fördelar med att utöka patientregistret  till att omfatta alla 
patienter som behandlats inom den specialiserade  öppenvården . Till att börja 
med så skulle förutsättningarna förbättras väsentligt för Socialstyrelsen när 
det g äller att följa upp och utvärdera vårdens kvalitet samt ge ett kunskaps-
stöd till vårdgivarna.  
En del av den vård och behandling som sker inom den speciali serade öp-
penvården utförs av andra yrkeskategorier än läkare. Det  är till exempel van-
ligt förekommande  att vård och behandling utförs av bland annat sjuksköters-
kor, fysioterapeuter och arbetsterapeuter. I föregående avsnitt gavs exempel 
på två olika patientgrupper , där vård och behandling ofta ges av an nan hälso - 
och sjukvårdspersonal än läkare.  Om fler yr keskategorier inkluderas i pati-
entregistret , skulle det bli  möjligt att studera behandling som utförs av andra 
yrkeskategorier  och som i nuläget inte är synlig i statistiken. Bilden av pati-
entens vård blir därmed bredare.  
En utvidgning av patientregistret  möjliggör analyser av olika patientgrup-
per inom den specialiserade öppenvården. Det ökar även  förutsättningarna 
för att göra relevanta jämförelser mellan olika regioner och vårdgivare samt 
över tid. Uppgifterna kan komma till nytta vid utvärderingar, frams tällning 
av olika statisti ska underlag , samt vid epidemiologiska studier och för forsk-
ningsändamål.  En utvidgning av patientregistret skulle också bidra till en mer 
fullständig bild av den specialiserade vården när det gäller såväl tillgänglig-
het som vårdk onsumtion . De förbättrade möjligheter till utvärderingar och 
uppföljningar av öppenvården som en utvidgning av patientregistret skulle 
innebära, kan i  förlängningen även bidra till ett utökat stöd i arbetet för en 
mer jämlik och säker vård , något som  skull e komma såväl enskilda patienter 
som olika patientgrupper till nytta i form av bättre vård och hälsa . 
Socialstyrelsen anser mot denna bakgrund att det finns ett stort behov av 
att patientregistret utökas med uppgifter om samtliga patienter som   
18 UPPDRAGSREDOVISNING ANGÅENDE FÖRSLAG TIL L FÖRFATT NINGSÄNDRINGAR FÖR P ATIENTREGISTRET (PAR ) 
 behandlats inom specialiserad öppenvård, dvs. också om patienter som har 
behandlats av annan hälso - och sjukvårdspersonal än läkare.  
För att  få en heltäckande bild av den somatiska öppenvården anser Social-
styrelsen att det är nödvändigt att kunna samla in och behandl a uppgifter om 
de patienter som skulle omfattas av den utvidgade uppgiftsskyldigheten för 
samtliga ändamål som nu är tillåtna, dvs. framställning av statistik, uppfölj-
ning, utvärdering och kvalitetssäkring samt epidemiologiska studier och 
forskning.  
Intern ationell nytta  
I en tidigare statlig utredning har konstaterats att tack vare bland annat Soci-
alstyrelsens hälsodata register , har Sverige även ur ett internationellt perspek-
tiv goda möjligheter att förhållandevis enkelt kunna bedriva forskning på 
storskali g nivå. När data från flera olika register dessutom kan kopplas sam-
man stärks möjligheterna ytterligare [13]. 
Det finns även andra internationella aspekter som är relevanta för Social-
styrelsens ställningstagande för ett utökande av patientregistret. Nyttan av en 
utvidgning har kopplingar till FN:s Agenda 2030 och de globala hållbarhets-
mål som handlar om god hälsa och välbefinnande, jämställdhet och minskad 
ojämlikhet  [14].  
Nationell statistik efterfrågas även av olika internationella organisationer 
och används bland annat för jämförelser mellan olika länder. En utvidgning  
av patientregistrets öppenvårdsdel, skulle öka möjligheterna till relevanta 
jämförelser  mellan länder .  
Förslag till utökat registerinnehåll   
Regeringen gav 2013 Socialstyrelsen i uppdrag att utreda om det fanns skäl 
att utöka uppgiftsskyldigheten i patie ntregistret  när det gäller åtgärder inom 
den psykiatriska vården. Socialstyrelsen föreslog bland annat att uppgifts-
skyldigheten vad gäller den psykiatriska öppenvården skulle utvidgas till att 
omfatta behandlingar som utförts av andra yrkeskategorier än lä kare och att 
den skulle omfatta såväl legitimerad som ej legitimerad hälso - och sjukvårds-
personal  [8]. Samtliga kategorier hälso - och sjukvårdspersonal som utför såd-
ana vårdåtgärder som omfattas av KVÅ skulle innefattas. Detta har nu ge-
nomförts genom ett tillägg i förordningen  (2001:707) om patientregister hos 
Socialstyrelsen  (nedan kallad patien tregisterförordningen) . 
Vid en utvidgning av patientregistret  till att omfatta patienter som behand-
lats av  andra yrkeskategorier än läkare inom hela den specialiserade öppen-
vården, anser Socialstyrelsen  i likhet med vad som konstaterades i ovan  
nämnda utredning , att samtliga kategorier hälso - och sjukvårdspersonal som 
utför vårdåtgärder som omfattas av KVÅ bör in gå. Det är viktigt a tt även be-
handlingar som utförts av ej legitimerad hälso - och sjukvårdspersonal så som 
exempelvis undersköterskor omfattas för att få en så fullständig bild av vår-
den som möjligt.  Utöver detta ser Socialstyrelsen  på sikt  även ett behov av 
att utreda möjlig heten till att samla in uppgifter om patienter som varit   
 föremål för utredningar.  Detta beskrivs närmare i ett separat avsnitt längre 
fram i rapporten . 
Socialstyrelsen anser att det, i likhet med vad som gäller när patienter har 
behandlats inom den psykiat riska öppenvården, i patientregistret bör framgå 
när en patient behandlats av annan yrkeskategori än läkare, samt  vilken yr-
keskategori som då behandlat patient en. En ny variabel som anger vilken yr-
keskategori som behandlat en patient inom den specialiserad e öppenvården 
bör därför läggas till i patientregistret.  Förutsättningar för detta finns redan 
på plats, då uppgifter om åtgärder som vidtagits av viss kategori hälso - och 
sjukvårdspersonal får behandlas enligt patientregisterförordningen7. 
Enligt ett förs lag till nya föreskrifter om uppgiftsskyldighet till patientre-
gistret som för närvarande bereds hos Socialstyrelsen, ska yrkeskategori 
anges enligt Socialstyrelsens nationella yrkeskodverk SOSNYK när patienter 
har behandlats inom den psykiatriska öppenvård en. SOSNYK kan lämpligen 
användas också för den somatiska specialiserade öppenvården . Yrkeskodver-
ket SOSNYK beskrivs närmare i avsnittet nedan.  
Socialstyrelsens nationella kodverk för 
yrkeskategorier (SOSNYK)  
I april 2019 fattade Socialstyrelsen beslut  om att utveckla ett nytt kodverk för 
yrkeskategorier inom vård och omsor g8. Socialstyrelsens nationella yrkes-
kodverk, förkortat SOSNYK , är tänkt att  innehålla koder för både legitime-
rad och ej legitimerad hälso - och sjukvårdspersonal . Socialstyrelsen har be-
slutat att detta kodverk ska användas vid rapportering av yrkeskategori till 
patientregistret.  
SOSNYK är utvecklat för att kunna användas vid digital dokumentation , 
för rapportering till register  och kan  användas för att beskriva vilken yrkeska-
tegori som t.e x. utfört en vårdåtgärd. SOSNYK har en  hierarkisk struktur, 
vilket ger möjlighet att välja den detaljeringsgrad som behövs  i verksamheten 
eller vid inrapportering till Socialstyrelsens hälsodataregister  [15]. Kodverket 
är för närvarande inte heltäckande men kan i framtiden utvecklas för att till-
godose olika behov av fler yrkeskategorier eller ändring av befintliga  sådana . 
Socialstyrelsen ansvarar för och förvaltar SOSNYK som finns tillgängligt på 
Socialstyrelsens externa webbsida.  
SOSNYK innehåller koder för legitimerade och ej legitimerade yrkeskate-
gorier inom hälso - och sjukvård. Det finns även koder för olika specialister , 
så som exempelvis  specialistläkare inom psykiatri och ortopedi och distri kts-
sjuksköterska.  
I ett par av de remissvar som inkom mit inom ramen för myndighetens  ar-
bete med  att ta fram nya föreskrifter om uppgiftsskyldighet till patientregist-
ret, framkom att några regioner i dagsläget endast kan ange yrkeskategori på 
en övergripand e nivå, till exempel läkare och sjuksköterska, och därmed inte 
alltid kan ange detaljerade uppgifter om specialistkompetens som exempelvis 
psykiatrisjuksköterska9. Om patientregistret utvidgas till att omfatta alla pati-
enter som behandlats i den specialise rade öppenvården, bör vårdgivarna  ges 
                                                      
7 Se 4 § andra stycket patientregisterförordnin gen. 
8 Dnr 4.5 -11038/2019.  
9 Dnr 31071/2021.    
20 UPPDRAGSREDOVISNING ANGÅENDE FÖRSLAG TIL L FÖRFATT NINGSÄNDRINGAR FÖR P ATIENTREGISTRET (PAR ) 
 förutsättningar för att kunna ange yrkeskategori på en mer detaljerad nivå, 
om meningsfulla uppföljningar ska kunna göras.  Det innebär bland annat att 
nuvarande kodverk i vissa journalsystem kommer att behöva översätta s till 
SOSNYK.  
Uppgift er om yrkeskategori  skulle förbättra Socialstyrelsens möjlighet er 
att beskriva den specialiserade  öppenvårdens innehåll  samt för att utvärdera 
och följa upp kvaliteten på den vård som ges.  Med den na variabel blir det 
möjligt att exempelvis studera innehållet i den vård som ges av respektive yr-
keskategori , samt att göra heltäckande jämförelser av den specialiserade vår-
dens innehåll och kvalitet mellan olika regioner.  
I dag släget  registreras  uppgifterna om utförda vårdåtgärder inom sluten-
vård och vid läkarbesök inom specialiserad öppenvård i form av KVÅ -koder 
och diagnos enligt ICD -10-SE, vilket följer av Socialstyrelsens föreskrifter 
om uppgiftsskyldighet till patientregistret.  Socialstyrels en anser  att detta även 
ska gälla när vårdåtgärder har utförts av annan hälso - och sjukvårdspersonal 
än läkare inom den somatiska  öppenvården.  Detta för att få en enhetlighet i 
patientregistret och de  uppgifter  som används för att framställa statistik. För  
vårdgivarna innebär det också att uppgifterna rapporteras in på samma sätt 
som tidigare . Denna fråga kommer att utredas närmare i samband med en 
eventuell revidering av Socialstyrelsens föreskrifter om uppgiftsskyldighet 
till patient registret . 
Alternativ till ett utökat register innehåll  
I avsnittet ”Öppenvård i patientregistret och andra databaser” redogjordes för 
de uppgifter om öppenvård som finns i patientregistret och andra databaser 
samt nationella kvalitetsregister. I dagsläget är möjligheterna att f ölja öppen-
vårdens arbete på ett heltäckande sätt mycket begränsade. De befintliga da-
takällorna fyller ett syfte och ger en viss inblick i vårdens arbete , men är 
otillräckliga ur flera perspektiv, inte minst när det gäller möjligheterna att 
kunna följa all vård som ges till en viss patientgrupp. Den information som 
finns är idag dessutom utspridd på olika håll.  
Socialstyrelsen anser inte att det finns några andra och mindre ingripande 
sätt för att förbättra dessa möjligheter annat än genom en utökning av pat i-
entregistret. En utökning av registret till att omfatta samtliga patienter inom 
öppenvården som behandlats av andra yrkeskategorier än läkare, skulle för-
bättra möjligheterna till fördjupade analyser, uppföljningar, statistik och 
forskning, bland annat gen om samkörning med andra register. Om den före-
slagna utökningen inte kommer till stånd, kommer information om all vård 
som ges inom den specialiserade öppenvården fortsätta att vara otillgänglig.    
 Förutsättningar för en utökad 
datainsamling  
Flera olika parte r omfattas på olika sätt av förslaget till  en utökad uppgifts-
skyldighet . De som i huvudsak berörs är:  
• Vårdgivare som bedriver specialiserad somatisk öppenvård  
• Patienter inom specialiserad somatisk öppenvård som behandlats av annan 
yrkeskategori än läkare  
• Annan hälso - och sjukvårdspersonal än läkare som arbetar inom speciali-
serad somatisk öppenvård  
• Statistiska centralbyrån (SCB)  
I de nedanstående avsnitten följer en redogörelse för de tekniska och prak-
tiska förutsättningarna för  en utvidgning av patientregistret. Konsekvenser 
relaterade till resursåtgång och kostnader berörs översiktligt . Därefter redo-
görs för de juridiska  förutsättningarna för en utökad uppgiftsskyldighet. In-
ledningsvis ges en kortfattad beskrivning av hur inrap porteringen av uppgif-
ter till Socialstyrelsens patientregister går till.  
Arbetsgång vid inrapportering till 
patientregistret  
Av Socialstyrelsens föreskrifter (SOSFS 2013:35)  om uppgiftsskyldighet till 
patientregist ret framgår att vårdgivarna ska skicka upp gifterna till Socialsty-
relsen genom myndigheternas elektroniska tjänster för filöverföring.  
Uppgiftslämnarna överför varje månad uppgifter i form av textfiler avse-
ende de senaste tre månaderna enligt en upparbetad rutin. Detta sker genom 
Socialstyrelsens s ärskilda inrapporteringsportal eller via sftp -tjänst10. 
När Socialstyrelsen mottar filerna kontrolleras först automatiskt innehållet 
samt  att endast sådana uppgifter som omfattas av uppgiftsskyldigheten ingår . 
Därefter skickas ett meddelande till uppgiftslä mnaren med besked om att le-
veransen har godkänts eller en uppmaning om rättning och ny leverans.  
Utöver de kontroller som sker i samband med leveransen, sker löpande en 
mer omfattande kontroll av filernas innehåll, bland annat när det gäller upp-
gifternas r imlighet. Även i detta skede kan återkoppling till uppgiftslämnaren  
ske. Samtliga kontakter mellan Socialstyrelsen och uppgiftslämnaren inom 
ramen för denna process sker utan att några personuppgifter behandlas.  
                                                      
10 SFTP står för SSH File Transfer Protocol. Med SFTP överförs data på ett säkert sätt med hjälp av kryptering.    
22 UPPDRAGSREDOVISNING ANGÅENDE FÖRSLAG TIL L FÖRFATT NINGSÄNDRINGAR FÖR P ATIENTREGISTRET (PAR ) 
 Tekniska och praktiska förutsättningar  
Utvid gningen  av patientregistrets öppenvårdsdel innebär att uppgifter som i 
dagsläget ska rapporteras när patienter har behandlats av läkare – bland annat 
uppgifter om åtgärds - och diagnoskod – även ska rapporteras när patienten 
har behandlats av annan hälso - och sjukvårdspersonal.  
För att patientregistrets öppenvårdsdel  ska kunna utökas med ovan nämnda 
information , krävs goda tekniska förutsättningar . Detta gäller för såväl upp-
giftslämnarna (regioner och privata vårdgivare)  som för mottaga ren (Social-
styrelsen).  Detta inte minst för att minska den administrativa bördan för den 
personal som rapporterar in uppgifter . Det är också viktigt att se till att nytill-
komna uppgiftslämnare ges  tekniska och praktiska förutsättningar för inrap-
porteringen.  
För att få en uppfat tning om vilka eventuella praktiska och tekniska hinder 
ett utvidgande av patientregistret och därmed en ökad uppgiftsskyldighet 
skulle innebära, sände Socialstyrelsen under hösten 2021 ut ett antal frågor 
till vårdgivare och andra intressenter . Frågorna b ehandlade bland annat det 
nuvarande journalsystemets innehåll, personalens användande av detta, even-
tuella framtida utvecklingsbehov samt behov av utbildningsinsatser vid en 
ökad uppgiftsskyldighet11. Frågorna sändes till samtliga regioner  samt  till ett 
urval av privata vårdgivare som idag rapporterar till patientregistret . Social-
styrelsen kontaktade även  ett antal yrkes - och intresseorganisationer  som re-
presenterar andra yrkeskategorier än läkare och som potentiellt kan komma 
att omfattas om uppgiftsskyldig heten till patientregistret utökas. Urvalet av 
privata vårdgivare begränsades med anledning av att Socialstyrelsen saknar 
kännedom om vilka privata vårdgivare som i dagsläget inte rapporterar till 
patientregistret trots uppgiftsskyldighet. Närmare informat ion kring detta har 
inte varit möjligt att inhämta inom tidsramen för detta uppdrag.  
Regioner  
Samtliga 21 regioner besvarade Socialstyrelsens frågor. Några  av dessa kon-
staterade att en utökad uppgiftsskyldighet med största sannolikhet kommer 
att innebära en ökad administrativ börda för personalen.  Alla regioner föru-
tom en uppgav att fler yrkeskategorier utöver läkare regelbundet registrerar 
diagnos - och åtgärdskoder inom den somatiska vården. En region (Gotland ) 
svarade att det endast sker sporadiskt. Samt liga regioner uppgav också att de-
ras journalsystem innehåller uppgifter om diagnoser och åtgärder även om 
patienter som behandlats av annan hälso - och sjukvårdspersonal än läkare. 
Dessa uppgifter uppgavs dock ofta vara  mindre detaljerade i jämförelse med 
de som registreras i samband med läkarbesök.  Vanligast förekommande yr-
kesgrupp vid sidan av läkare i samband med behandling var sjuksköterska.  
När det gäller frågan om vilket kodverk som i nuläget används för att ange 
yrkeskategori, uppgav drygt hälften av regionerna att detta görs enligt Klassi-
fikation av vårdåtgärder (KVÅ), medan resterande svarade att det görs enligt 
interna kodsystem.  
                                                      
11 Frågorna redovisas i sin helhet i bilaga 1 -3.   
 SOSNYK är som tidigare nämnts det kodverk som är tänkt att användas 
för att ange yrkeskategori vid inrapportering till pa tientregistret. En framtida 
rapportering av yrkeskategori enligt SOSNYK medför att varje region måste 
se till att det befintliga kodverket i journalsystemet kan översättas till detta. 
Några regioner uppgav att de kommer att behöva lägga ner en del tid för s.k. 
mappning mellan det regionala kodverket och SOSNYK. Några regioner på-
pekade samtidigt att det hela kan komma att kräva utökade utbildningsinsat-
ser för att uppnå god kvalitet på diagnos - och åtgärdskodning från samtlig 
hälso - och sjukvårdspersonal. På vissa håll kan det också bli aktuellt med  ut-
bildningsinriktade punktinsatser för att personalen ska kunna ta fram korrekta 
dataunderlag ur regionernas system. En region (Västerbotten ) påpekade  att 
det hela även kan få konsekvenser för verksamhetens tidspla nering då för-
ändringar i registreringsrutiner kan behöva prioriteras före annat. Ingen reg-
ion kunde för övrigt se att det skulle finnas några andra praktiska eller tek-
niska hinder för en utökad insamling.  
I dagsläget används olika journalsystem i regionern a samt i viss utsträck-
ning också inom dessa. En majoritet av regionerna står dock inför ett byte av 
journalsystem inom de närmaste åren. Det gäller Stockholm, Sörmland, Got-
land, Blekinge, Skåne, Halland, Västra Götaland, Örebro, Dalarna, Gävle-
borg, Västern orrland, Västerbotten och Norrbotten. Tidplanen för införandet 
av nytt journalsystem är för sex av dessa planerat till 2023 –2024, medan två 
regioner, Stockholm och Gotland, inte har någon tidplan för detta. Åtta reg-
ioner meddelade att de inte planerar någo t journalsystemsbyte i dagsläget, då 
man anser att det nuvarande inte behöver förändras. Flera av de regioner som 
står inför ett byte av journalsystem uppgav att en del tid kommer att behöva 
läggas på arbetet med att utöka själva dataunderlaget till patien tregistret . 
Detta  för att få det att omfatta samtliga uppgifter som efterfrågas vid en utök-
ning.  
Privata vårdgivare  
I syfte att få veta mer om vad en utökad uppgiftsskyldighet till patientregist-
ret skulle innebära för icke offentligt drivna verksamheter, s kickade Social-
styrelsen även ut frågor till 22 privata vårdgivare. Samtliga av dessa rappor-
terar redan i dagsläget till patientregistret och urvalet gjordes i syfte att 
representera flera olika regioner, vårdgivare av olika storlek samt olika medi-
cinska vå rdområden. Sammanlagt 17 vårdgivare besvarade flertalet av frå-
gorna. Sex vårdgivare uppgav att de har patienter som behandlas av annan 
hälso - och sjukvårdspersonal än läkare. Hos merparten av dessa vårdgivare 
fick patienter vid sidan av läkare, även behand ling av sjuksköterskor. Hos 
några vårdgivare förekom även behandling hos yrkeskategorier som dietister, 
arbetsterapeuter, fysioterapeuter, ortoptister och optiker. Inte heller de privata 
vårdgivare som besvarade frågorna såg några direkta tekniska eller pr aktiska 
hinder med en utökad inrapportering. Två vårdgivare uppgav att utbildnings-
insatser kommer krävas för den hälso - och sjukvårdspersonal som idag inte 
arbetar med inrapportering, och ytterligare två påpekade att administrations-
bördan riskerar att öka vid en utökad uppgiftsskyldighet.    
24 UPPDRAGSREDOVISNING ANGÅENDE FÖRSLAG TIL L FÖRFATT NINGSÄNDRINGAR FÖR P ATIENTREGISTRET (PAR ) 
 Synpunkter från andra intressenter  
Socialstyrelsen kontakta de även  ett antal intresseorganisationer som företrä-
der olika yrkesgrupper och som är verksamma inom den specialiserade öp-
penvården. Målet var att inhämta synpunkt er kring vad en ökad uppgiftsskyl-
dighet skulle kunna innebära för verksamheterna. De som kontaktades var 
Svenska Logopedförbundet, Audionomerna, Legitimerade Kiroprakto rers 
Riksförbund, Fysioterapeuterna, Dietisternas Riksförbund, Sveriges Arbets-
terapeuter , Svensk Förening för Handrehabilitering, samt Svensk Förening 
för Fysisk Aktivitet och Idrottsmedicin. Socialstyrelsen fick svar från samt-
liga förutom en  av dessa intressenter . 
Några av intressenterna påpekade  att en utökad rapportering till patientre-
gistret riskerar att leda till en ökad administrativ börda för personalen. Logo-
pedförbundet påpekade att det redan idag finns en hög arbetsbelastning och 
stressnivå bland dess medlemmar, och att en ökad uppgiftsskyldighet knapp-
ast tenderar att minska denna. Fysioterapeuterna uppgav att deras medlem-
mar idag arbetar i ett antal olika journalsystem, och att detta sannolikt har be-
tydelse för vilka eventuella hinder de kan stå för vid en utökad 
inrapportering. Ett par av intressenterna påpekade också att de ofta t vingas 
registrera samma uppgift i flera olika system, exempelvis både i journalen 
och i de dataunderlag som skickas till kvalitetsregister och patientregistret. 
En ökad uppgiftsskyldighet riskerar att medföra mer dubbelarbete i framtiden 
om man inte kan hi tta bättre tekniska lösningar för detta.  
En viktig fråga som togs upp och även diskuterades  i kontakten med några 
av intressenterna, var problemet med gränsdragningen mellan specialiserad 
öppenvård och primärvård. Frågan har även diskuterats med SKR. Gräns-
dragningsproblematiken beskrivs närmare i ett separat avsnitt i denna rap-
port. 
Vid en utökning med uppgifter om patienter som behandlats av andra  yrkes-
kategorier än läkare i patientregistrets öppenvårdsdel samt uppgift om yrkes-
kategori, behöver Socialstyrelsen inledningsvis säker ställa att samtliga aktö-
rer, oavsett driftsform, är medvetna om den uppgiftsskyldighet som gäller, 
samt att man har praktisk möjlighet att följa denna. Detta kan exempelvis ske 
genom olika typer av informationssatsni ngar, förslagsvis i samverkan med 
regioner, SKR , samt med aktörer med särskild kunskap inom vårdinformat-
ionsstruktur och teknisk infrastruktur. Satsningarna behöver riktas till både 
nytillkomna och redan existerande rapporterande vårdgivare.  
En svårighet ä r att det i dagsläget inte finns något heltäckande vårdgivarre-
gister i Sverige, vilket medför problem med att säkerställa god täckning 
bland verksamma vårdgivare. Detta kan även orsaka kvalitetsbrister i register 
och statistik. Socialstyrelsen arbetar för närvarande med att ansluta sig till 
den så kallade HSA -katalogen – en elektronisk katalog som innehåller kvali-
tetsgranskade uppgifter om organisationer och personer inom vård och om-
sorg i Sverige. Då samtliga regioner och kommuner sedan länge använder 
HSA,  liksom även de flesta privata vårdgivare, skulle det genom detta bli 
möjligt att få en bättre överblick kring samtliga aktiva vårdgivare, oavsett 
driftsform .   
 En utökad inrapportering kommer att innebära konsekvenser för Socialsty-
relsens månatliga arbete m ed filhanteringen. Det behöver göras en mindre  
uppdatering av leveranskontrollerna, dvs. i de automatiska kontroller som 
görs av inrapporterade data. Initialt kommer även tidsåtgången att bli något 
större  för kvalitetskontroller av inrapporterade filer frå n vårdgivarna. Tidsåt-
gången för filhanteringen beräknas överlag att bli större vid en utvidgning av 
patientregistret. Detta  då mängden inrapporterade data kommer att öka och 
antalet uppgiftslämnare kommer att vara fler än i nuläget.  
I en av myndighetens ti digare rapporter om kartläggning av datamängder  
konstateras också att Socialstyrelsen behöver investera i ny teknik samt  kom-
petensutveckling inom olika it -områden för att möta de behov som en utvidg-
ning av patientregistret  och/eller fler nationella hälsodataregister kommer att 
innebära. Dessutom behöver myndigheten skapa bättre förutsättningar för 
hantering av ökade datamängder genom att utveckla en ny digital plattform 
för datahantering [16]. 
Statistiska centralbyrån (S CB) 
Socialstyrelsen begär årligen in uppgifter från SCB:s register över totalbe-
folkningen (RTB). Vid sidan av de uppgifter som i nuläget begärs, kommer 
Socialstyrelsen vid en utvidgning av patientregistre ts öppenvårdsdel, även att 
behöva uppgifter om patienter som behandlas av andra yrkeskategorier än lä-
kare inom den specialiserad e somatiska öppenvården . Den ökade tidsåt-
gången för SCB har tidigare beräknats i samband med Socialstyrelsens för-
slag till nya f öreskrifter om utökad uppgiftsskyldighet avseende psykiatrisk 
öppenvård . Den utökade tidsåtgången för en handläggare vid SCB uppskatta-
des då till en timme, vilket innebär en kostnad om 372 kr12. En ökad tidsåt-
gång som motsvarar denna, förväntas även för upp gifterna om den speciali-
serade öppenvården.  
Dialog med Sveriges Kommuner och Regioner  
Socialstyrelsen har haft en dialog med SKR som ser mycket positivt på en ut-
vidgning av patientregistret  till att omfatta uppgifter om alla patienter som 
har behandlats i den specialiserade öppenvård en. SKR påtala de att det är vik-
tigt att kunna följa behandlingar som utförs av andra yrkeskategorier än lä-
kare, då information om en stor del av den vård som ges  i dag saknas helt. 
Från SKR :s håll var man även  positivt inställd till att Socialstyrelsens nation-
ella yrkeskodverk (SOSNYK) används för att ange yrkeskategori.  
I dialogen framhöll  SKR också att det i dagsläget saknas en tydligt definie-
rad och allmänt vedertagen gräns mellan vad som är specialiserad öp penvård 
och vad som är primärvård, något som kan leda till svårigheter i samband 
med en utökad uppgiftsskyldighet för vårdgivare. De nna gränsdragningspro-
blematik  beskrivs närmare i nedanstående avsnitt.  
                                                      
12 Lön enligt SCB:s lönestatistik. Handläggare med månadslön om 32  300 kr. Med sociala avgifter om 1,84% blir lö-
nekostnaden 59  487 kr.    
26 UPPDRAGSREDOVISNING ANGÅENDE FÖRSLAG TIL L FÖRFATT NINGSÄNDRINGAR FÖR P ATIENTREGISTRET (PAR ) 
 Gränsdragning mellan specialiserad öppenvård och 
prim ärvård  
Det finns idag ingen tydligt definierad gräns mellan vad som är specialiserad 
öppenvård och vad som är primärvård.  Gränserna mellan specialiserad öp-
penvård och primärvård förflyttas kontinuerligt , i takt med att den medi-
cinska och tekniska utveckli ngen går framåt. Det är därför också svårt att ex-
akt definiera vilka vårdåtgärder som utgör specialiserad öppenvård.   
I hälso - och sjukvårdslagen  (2017:30), HSL,  finns definitioner av sluten 
och öppen vård. Med sluten vård avses enligt HSL vård som ges til l en pati-
ent som är intagen vid en vårdinrättning, dvs . vård på sjukhus13. All annan 
hälso - och sjukvård räknas till öppen  vård 14. 
I HSL definieras även primärvård . Med primärvård avses  sådan hälso - och 
sjukvårdsverksamhet där öppe nvård ges utan avgränsning  när det gäller sjuk-
domar, ålder eller patientgrupper. Primärvården svarar för behovet av sådana 
åtgärder i form av medicinsk bedömning och behandling, omvårdnad, före-
byggande arbete och rehabilitering som inte kräver särskilda medicinska eller 
tekniska re surser eller någon annan särskild kompetens15. Utifrån definition-
erna i hälso - och sjukvårdslagen kan därmed specialiserad öppenvård beskri-
vas som hälso - och sjukvård som kräver särskilda medicinska eller tekniska 
resurser eller annan särskild kompetens, me n där slutenvård , dvs. inläggning 
på sjukhus inte är nödvändig.  
I samband med dialogen om uppdraget framhöll  SKR att gränsdragningen 
mellan primärvård och specialistvård ser olika ut i regionerna. Det finns inga 
gemensamma definitioner utan regionerna skap ar sina egna, exempelvis an-
ses mödravården vara specialistvård i en region och primärvård i övriga reg-
ioner.  
En stärkt primärvård som utför sådan hälso - och sjukvård som idag ges 
inom ramen för den  specialiserade öppenvården kan bidra till att gränsdrag-
ningen mellan specialiserad vård och primärvård blir än mer otydlig , något 
som i sin tur kan leda till svårigheter för vårdgivarna att avgöra vad som ska 
rapporteras in till patientregistret.  
Om patientregistrets öppenvårdsdel utvidgas till att omfatta patien ter som 
behandlas inom primärvården , så skulle det innebära att gränsdragningspro-
blematiken delvis försv ann. Detta  eftersom alla vårdgivare som bedriver of-
fentlig eller privat hälso - och sjukvård då kommer att omfattas av uppgifts-
skyldigheten.  
Begreppen u tredning och behandling  
En annan fråga som tidigare varit uppe för diskussion  i olika utrednings sam-
manhang är betydelsen av begreppen utredning och behandling. Diskuss-
ionen om vad som ska innefattas och inte när det gäller åtgärder blir viktig 
även här.  
Av förordning en (2001:707) om patientregister hos Socialstyrelsen fram-
går att myndigheten får behandla personuppgifter som rör patienter som 
                                                      
13 2 kap. 4 § HSL . 
14 2 kap. 5 § HSL . 
15 2 kap. 6 § HSL .   
 behandlats av läkare inom den del av den öppna vården som inte är primär-
vård. Däremot står ingenstans att uppgifter o m utredningar  som patienten ge-
nomgått får samlas in.  
En jämförelse kan göras med HSL, där hälso - och sjukvård definieras som 
”åtgärder för att medicinskt förebygga, utreda och behandla sjukdomar och 
skador”16. En åtskillnad görs således mellan behandling oc h utredning.  
I Socialstyrelsens termbank konstateras att  behandling ingår  som en av åt-
gärdsgrupperna i Klassifikation av vårdåtgärder (KVÅ ). Denna grupp inne-
fattar  åtgärder som syftar till att förebygga ohälsa samt sådana som syftar till 
att bevara eller f örbättra den enskildes hälsotillstånd. Utredning utgör enligt 
termbanken en annan  åtgärdsgrupp i KVÅ. Denna åtgärds grupp avser åtgär-
der som syftar till att, oftast i samråd med den enskilde, fatta beslut om vilka 
åtgärder som ska vidtas, att inhämta och an alysera relevant information , samt 
att informera den enskilde om resultat av åtgärderna.  
Enligt KVÅ ingår således inte utredningar i  begreppet. Ofta föregås dock 
behandlingen av en utredning för att inhämta information om symtom och 
liknande för att kunna avgöra vilken behandling som patienten ska erbjudas.  
En utredning kan även göras utan att vara kopplad till någon behandling.  
Socialstyrelsen ser mot bakgrund av ovanstående ett behov av att på sikt 
även utreda möjligheten att samla in uppgifter om utredningar för att få en så  
samlad bild av hälso - och sjukvården som möjligt.   
Förutsättningar  relaterade till 
resursåtgång och kostnader   
Ett par av de frågor som Socialstyrelsen  ställde  till regioner  och privata vård-
givare  handlade om att uppskatta den ökade  resursåtgång med tillhörande 
kostnader, som en utökad uppgiftsskyldighet skulle kunna medföra.  
Flera verksamheter uppg av att det kommer att krävas utökade utbildnings-
insatser, bland annat för att uppnå god kvalitet på diagnos - och åtgärds-
kodning från  samtlig hälso - och sjukvårdspersonal. De nämn de också att ut-
bildningsinriktade punktinsatser i vissa fall kommer att bli nödvändiga för att 
öka personalens möjligheter att kunna få ut korrekta dataunderlag ur region-
ernas system.  Någon information om hur s tora kostnaderna kan beräknas bli 
för dessa utbildningsinsatser har dock inte erhållits  från respondenterna . 
Några regioner uppg av att de kommer att behöva lägga ner en del tid och 
resurser för s.k. mappning mellan det regionala kodverket och SOSNYK , vil-
ket medför kostnader . Andra kostnader som nämndes av både regioner och 
privata vårdgivare var kostnader kopplade till byte av journalsystem.  För 
mindre privata vårdgivare som behöver komplettera sitt befintliga journalsy-
stem för att möjliggöra inrapportering  till patientregistret, kan  kostnaderna 
proportionellt sett eventuellt bli något högre än bland större vårdgivare.  
Kostnader till följd av olika typer av utbildningsinsatser uppgavs av de 
allra flesta vara den största och mest sannolika  ekonomiska konsekvensen  av 
en ökad uppgiftsskyldighet.  Socialstyrelsen  har trots avsaknaden av informat-
ion om i vilken omfattning dessa utbildningsinsatser  kan bli nödvändiga , 
                                                      
16 2 kap. 1 § HSL.    
28 UPPDRAGSREDOVISNING ANGÅENDE FÖRSLAG TIL L FÖRFATT NINGSÄNDRINGAR FÖR P ATIENTREGISTRET (PAR ) 
 gjort en uppskattning av timkostnaden genom en exempelberäkning, baserad 
på SCB:s lönestati stik. Den uppskattade timkostnaden för olika personalkate-
gorier (från undersköterska till läkare) uppgår till mellan 308 kr och 787 kr 
för en verksamhet17. 
I det underlag som togs fram i samband med  Socialstyrelsens förslag till 
nya föreskrifter om utökad u ppgiftsskyldighet avseende psykiatrisk öppen-
vård, beräknades även tidsåtgången för mappningen mellan det regionala 
kodverket och SOSNYK  [17]. Beräkningen baseras på uppgifter  från Region 
Stockholm som grovt uppskattade tidsåtgången till fyra dagars arbete för tre 
personer. Kostnaden för detta beräknades bli 43  829 kr18. Regionen uppgav 
också att det initialt kommer att behövas testkörningar av filer samt kontrol-
ler och att det är svårt att uppskatta omfattningen samt även kostnaden för 
detta. Kostnadsuppskattningarna ovan gäller även övriga regioner och verk-
samheter som kan komma att behöva göra en mappning mellan SOSNYK 
och regionala kodverk.  
Socialstyrelsen drar mot bakgrund a v ovanstående information  slutsatsen 
att en ökad uppgiftsskyldighet kommer att medföra kostnader, framförallt för  
utbildningsinsatser, men att det i dagsläget inte är möjligt att närmare be-
döma hur omfattande dessa kan bli. I samband med  ett framtida föres kriftsar-
bete behöver en fördjupad analys och bedömning av vårdgivares kostnader 
Den ökade r esursåtgången för Socialstyrelsen s del bedöms främst finnas 
inom registerutveckling samt utveckling av tekniska lösningar för bland an-
nat rapportering oc h mottagande av uppgifter. Myndighetens verksamhet 
med sammanställning av olika statistiska underlag kommer sannolikt att be-
lastas något mer än tidigare.  
I nuläget är det även svårt att bedöma hur stora kostnaderna för Socialsty-
relsens insatser på området  kan tänkas bli. Om uppdraget resulterar i e n ut-
vidgad uppgiftsskyldighet  behöver en fördjupad analys av resursåtgången gö-
ras i samband med Socialstyrelsens föreskriftsarbete . 
Juridiska förutsättningar  
Inledande kommentarer  
Enligt uppdraget ska Socialstyrel sen lämna förslag på de författningsänd-
ringar som krävs för att datainsamlingen till patientregistret ska kunna inne-
hålla data om samtliga patienter som behandlats inom den öppna vården som 
inte är primärvård. I samband med det ska myndigheten säkerställa att skyd-
det för den personliga integriteten upprätthålls och beakta tillämplig reglering 
såsom EU:s dataskyddsförordning.  
För att patientregistret ska kunna utvidgas på det sätt som anges i uppdra-
get behöver enligt Socialstyrelsens bedömning förordningen ( 2001:707) om 
patientregister hos Socialstyrelsen ändras. Ändringen får bland annat till följd 
att fler patienter kommer att omfattas av personuppgiftsbehandlingen och att 
                                                      
17 Tillväxtverket: Ekonomiska effekter av nya regler  2017. Schablonvärde om 1,84% som innefattar  12%  
semesterersättning, 31,42 procents arbetsgivaravgifter samt 25 procent overheadkostnader . 
18 Lönekostnad för utredare enligt SCB:s lönestatistik 2018 offentlig sektor om 39 700 kr och med påslag om 1,84 % 
blir månadskostnad 73  048 kr  och per dag 3  652 kr.    
 ett utökat antal personuppgifter av integritetskänslig art, till stor del s.k. käns-
liga personuppgifter, kommer att behandlas om dem. För att ändringen ska 
vara acceptabel krävs bland annat att den nytta som författningsförslaget le-
der till för patienterna kan anses väga tyngre än intrånget i deras personliga 
integritet.  
Kort om författnin gsregleringen av skyddet för 
personuppgifterna i patientregistret  
EU:s dataskyddsförordning19, som syftar till att skydda fysiska personers 
grundläggande rättigheter och friheter, särskilt deras rätt till skydd av person-
uppgifter, ska tillämpas vid behandli ng av personuppgifter och är då överord-
nad nationell rätt. Bestämmelser  som kompletterar EU:s dataskyddsförord-
ning och som reglerar behandlingen av personuppgifter i patientregistret och 
hälso - och sjukvårdens uppgiftsskyldighet till registret finns i lage n 
(1998:543) om hälsodataregister. Vidare är lagen (2018:218) med komplette-
rande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning (dataskyddslagen) med 
tillhörande förordning (2018:219) tillämpliga. Om lagen om hälsodataregis-
ter innehåller bestämmelser som avvi ker från vad som anges i dataskyddsla-
gen ska dock de bestämmelserna ha företräde.  
Genom förordningen (2001:707) om patientregister hos Socialstyrelsen (i 
fortsättningen kallad patientregisterförordningen) har regeringen beslutat om 
ytterligare bestämmelser  om personuppgiftsbehandlingen i, och uppgiftsskyl-
digheten till, patientregistret. Av patientregisterförordningen framgår bland 
annat att personuppgifterna i patientregistret får behandlas för ändamålen 
framställning av statistik, uppföljning, utvärdering och kvalitetssäkring inom 
den slutna hälso - och sjukvården och inom den del av den öppna vården som 
inte är primärvård samt forskning och epidemiologiska undersökningar20. 
Enligt 6 § tredje stycket patientregisterförordningen får Socialstyrelsen ut-
färda för eskrifter om hur hälso - och sjukvårdens uppgiftsskyldighet till pati-
entregistret ska fullgöras. Socialstyrelsen har med stöd av detta bemyndi-
gande tagit fram föreskrifter, Socialstyrelsens föreskrifter (SOSFS 2013:35) 
om uppgiftsskyldighet till Socialstyre lsens patientregister. Den nu gällande 
versionen av föreskrifterna omfattar uppgifter som rör patienter som har vår-
dats inom den slutna hälso - och sjukvården eller behandlats av läkare inom 
den öppna vården som inte är primärvård.  Socialstyrelsen arbetar för närva-
rande med att anpassa föreskrifterna till den senaste lydelse n av förord-
ningen21 så att de också ska omfatta uppgifter som rör patienter som har be-
handlats av annan hälso - och sjukvårdspersonal än läkare inom psykiatrisk 
öppenvård  samt uppgift om vilken kategori hälso - och sjukvårdspersonal som 
då behandlat patienten.  
Vid behandling av personuppgifter inom hälso - och sjukvården gäller pati-
entdatalagen (2008:355), PDL, som kompletterar EU:s dataskyddsförordning 
(1 kap. 4 § PDL) samt  Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd (HSLF -
                                                      
19 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 om skydd för fysiska personer med avseende på behand-
ling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv  95/46/EG (allmän 
dataskyddsförordning) . 
20 Se 3 § patientregisterförordningen.  
21 Se SFS 2018:458.    
30 UPPDRAGSREDOVISNING ANGÅENDE FÖRSLAG TIL L FÖRFATT NINGSÄNDRINGAR FÖR P ATIENTREGISTRET (PAR ) 
 FS 2016:40) om journalföring och behandling av personuppgifter i hälso - 
och sjukvården.  
Sekretess  
Uppgifterna i patientregistret skyddas enligt 24 kap. 8 § offentlighets - och 
sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL, av s.k. statistiksekretess. Som hu-
vudregel gäller enligt bestämmelsen att sekretessen är absolut vilket innebär 
att uppgifterna ska hemlighållas utan någon prövning av om ett utlämnande 
medför någon risk för skada eller men. Från denna huvud regel finns det i be-
stämmelsen undantag som innebär att uppgift som behövs för forsknings - el-
ler statistikändamål och uppgift som inte genom namn, annan identitetsbe-
teckning eller liknande förhållande är direkt hänförlig till den enskilde får 
lämnas ut, om  det står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller 
någon närstående till denne lider skada eller men. Detsamma gäller för en 
uppgift som avser en avliden och som rör dödsorsak eller dödsdatum, om 
uppgiften behövs i ett nationellt eller reg ionalt kvalitetsregister enligt PDL. 
Uppgifter kan också komma att lämnas ut enligt bl.a. den sekretessbrytande 
bestämmelsen i 10 kap. 23 § OSL som innebär att uppgifter får lämnas ut till 
bland annat Polismyndigheten och åklagarmyndighet vid misstankar om  
grova brott.  
Hos offentliga vårdgivare skyddas uppgifterna av s.k. hälso - och sjuk-
vårdssekretess enligt 25 kap. 1 § OSL. Sekretessen avgränsas med ett omvänt 
skaderekvisit vilket innebär att en uppgift inte får lämnas ut, om det inte står 
klart att uppgif ten kan röjas utan att den enskilde eller hans eller hennes när-
stående lider men. Presumtionen är alltså för sekretess. I stort sett motsva-
rande sekretesskydd gäller hos privata vårdgivare enligt 6 kap. 12 –14 §§ pa-
tientsäkerhetslagen (2010:659) , PSL . Det s ekretesskydd som nu gäller enligt 
OSL och PSL kommer även att omfatta de uppgifter som tillkommer vid en 
utökad behandling av personuppgifter.  
Författningsändringar som behövs med anledning 
av förslaget  
Den författningsändring som enligt Socialstyrelsens bedömning krävs för att 
patientregistret ska kunna utvidgas enligt förslaget avser 4 § patientregister-
förordningen som har följande lydelse:  
 
1. vårdats inom den slutna hälso - och sjukvården,  
2. behandlats av läkare inom den öppna vården som inte är pri-
märvård, eller  
3. behandlats av annan hälso - och sjukvårdspersonal än läkare 
inom den psykiatriska öppenvården.  
 
1. personnummer, kön, födelseår, bosättningsort, vårdenhet, dia-
gnoser, åtgärder, att åtgärder vidtagits av viss kategori hälso - och 
sjukvårdspersonal, yttre orsaker till sjukdom eller skada, vård-
kostnader, grund för psykiatrisk tvångsvård, tidpunkter för åtgär-
der och händelser, in - och utskrivningssätt, planerad vård, och    
 2. folkbokföringsort, fastighetskoordinater, födelsehemort eller 
födelseort, medborgarskap, civilstånd, inflyttning från och utflytt-
ning till utlandet, personnummerförändringar och dödsdatum.  
 
Första stycket i 4 § behöver ändras så att p ersonuppgifter som rör patienter 
som har behandlats av alla kategorier hälso - och sjukvårdspersonal inom den 
specialiserade somatiska öppenvården får behandlas i registret. Den begräns-
ning som nu finns, och som innebär att patienter inom annan specialisera d 
öppen vård än psykiatri ska ha behandlats av läkare för att deras uppgifter 
ska få behandlas ska, enligt förslaget således tas bort. I övrigt föreslår Social-
styrelsen inte några ändringar av patientregisterförordningen.  
Samtliga de uppgifter som anges i 4 § andra stycket bör få behandlas för 
de registrerade som omfattas av utvidgningen . Vidare bör u ppgift erna få be-
handlas för samma ändamål som  nu, enligt 3 § patientregisterförordningen, 
är tillåtna för övriga delar av patientregistret, dvs. framställning av statistik, 
uppföljning, utvärdering och kvalitetssäkring inom den slutna hälso - och 
sjukvården och inom den del av den öppna vården som inte är primär vård 
samt forskning och epidemiologiska undersökningar . Behovet av detta redo-
visades närmare i avsnitte t ”Fördelar med en utökad uppgiftsinsamling”.  
Den utvidgade personuppgiftsbehandlingen innebär enligt Socialstyrelsens  
mening inte att sekretesslagstiftningen eller annan lag eller förordning behö-
ver ändras . Socialstyrelsen s föreskrifter om uppgiftsskyldighet till patientre-
gistret kommer att behöva anpassa s till en ny lydelse av förordningen. Dessa 
ändringar kräver särskild utredning och omfattas inte av denna rapport.  
 Socialstyrelsens  förslag till ny lydelse av patientregi sterförordningen re-
dovisas i avsnitt et ”Författningsförslag” . 
Den utökade behandling av de personuppgifter som författningsförslaget in-
nebär  kommer till största del att ha samma stöd i EU:s dataskyddsförordning 
som den personuppgi ftsbehandling som för närvarande pågår i patientregist-
ret och som bland annat får omfatta uppgifter om patienter som har behand-
lats av alla kategorier hälso - och sjukvårdspersonal inom den psykiatriska 
öppenvården.  
Redogörelsen i det följande avser, om ann at inte anges, såväl den person-
uppgiftsbehandling som redan pågår i patientregistret, som en utökad be-
handling enligt förslaget.  
 Det bör noteras att Socialstyrelsen, innan en utökad rapportering av upp-
gifter till patientregistret påbörjas, kommer att komp lettera informationen ne-
dan genom den konsekvensbedömning avseende dataskydd som myndig-
heten kommer att genomföra i samband med arbetet med att ta fram 
föreskrifter  om hur uppgiftsskyldigheten ska fullgöras . Konsekvensbedöm-
ningen görs i enlighet med artike l 35 i EU:s dataskyddsförordning  och syftar 
till att säkerställa att EU:s dataskyddsförordning följs.  
Registrerade  som berörs och uppgifter som kommer att 
behandlas  
Förslaget till utvidgning av patientregisterförordningen berör patienter som 
har behandlats  av annan hälso - och sjukvårdspersonal än läkare inom den   
32 UPPDRAGSREDOVISNING ANGÅENDE FÖRSLAG TIL L FÖRFATT NINGSÄNDRINGAR FÖR P ATIENTREGISTRET (PAR ) 
 somatiska specialiserade öppenvården . Av avsnittet ”Behovet av en utvidg-
ning” framgår att antalet patienter i patientregistrets öppenvårdsdel år 2019 
uppgick till omkring 4  000 000. Hur många patien ter som därutöver behand-
lats av andra yrkeskategorier än läkare är oklart . 
Dessutom berörs hälso - och sjukvårdspersonal som har behandlat den be-
rörda patientgruppen dels genom att deras yrkeskategori registreras, dels ge-
nom att vårdåtgärder som de vidtar k an kopplas indirekt, t.ex. via uppgifter i 
en patients journal, till den som har utfört vården vilket innebär att det blir 
fråga om personuppgifter.  
I vissa fall kan också personuppgifter om anhöriga förekomma i registret 
genom att uppgifter i en diagnoskod med hjälp av annan information kan 
kopplas till den anhörige.  
Som redovisats i avsnitt en ”Behovet av en utvidgning” och ”Fördelar  med 
en utökad da tainsamling”  anser Socialstyrelsen att det finns behov av att be-
handla samtliga de uppgifter som nu får behandlas enligt 4 § andra stycket 
patientregisterförordningen och att uppgifterna behöver få behandlas för 
samtliga de ändamål som anges i förordningen .  
Samtliga uppgifter behöver, i likhet med vad som gäller för uppgifter i öv-
riga delar av patientregistret, kunna kopplas till patientens personnummer. 
Personnummer behövs bland annat för att uppgifter om en person i patientre-
gistret ska kunna kombineras med uppgifter i andra register, exempelvis lä-
kemedelsregistret. Personnumret gör det också möjligt att följa enskilda per-
soner . Ett exempel på en situation när det behövs , är att man för att mäta 
effekterna av olika behandlingsmetoder måste veta om det är samma person 
som genomgått en viss behandling som insjuknar flera år senare.  
Grundläggande principer enligt EU:s dataskyddsförordning  
m.m.   
I EU:s dataskyddsförordning fin ns vissa grundläggande principer som ska 
följas vid all behandling av personuppgifter. Nedan följer en kortfattad redo-
görelse med utgångpunkt i dessa principer.   
Av principen om ansvarsskyldighet  i artikel 5.7 följer att den personup pgifts-
ansvarige ansvarar för att behandlingen av personuppgifter uppfyller kraven i 
EU:s dataskyddsförordning och annan lagstiftning.  
Enligt 1 § lagen om hälsodataregister är Socialstyrelsen personuppgiftsan-
svarig för behandlingen av personuppgifter i pati entregistret. Personuppgifts-
ansvaret övergår till Socialstyrelsen när uppgifterna, via Socialstyrelsen 
elektroniska tjänster för filöverföring, kommit in till Socialstyrelsens inrap-
porteringsportal . Inom hälso - och sjukvården är vårdgivaren, dvs. den som 
bedriver hälso - och sjukvård, personuppgiftsansvarig för den behandling av 
personuppgifter som vårdgivaren utför (2 kap. 6 § PDL).  
Rättslig grund  
En annan grundläggande princip i EU:s dataskyddsförordning är att person-
uppgiftsbehandlingen ska vara laglig  (artikel 5.1) vilket bl.a. innebär att den 
ska ha stöd i minst en av de rättsliga grunder som anges i artikel 6.    
 Socialstyrelsen behandlar personuppgifterna i patientregistret med stöd av 
den rättsliga grunden i artikel 6.1 e, som innebär att behandlingen s ka anses 
nödvändig för att utföra en uppgift av allmänt intresse. Regeringen har uttalat 
att sådan verksamhet som en statlig myndighet bedriver inom ramen för sin 
befogenhet är av allmänt intresse och att det därmed är den rättsliga grunden 
i artikel 6.1 e  som vanligen bör tillämpas av myndigheten22. Att uppgifterna i 
patientregistret får anses nödvändiga för att utföra en uppgift av allmänt in-
tresse framgår också av att Socialstyrelsen enligt myndighetens instruktion 
ska bistå regeringen med underlag och ex pertkunskap för utvecklingen inom 
sitt verksamhetsområde samt följa, analysera och rapportera om bland annat 
hälsa, hälso - och sjukvård genom statistikframställning, uppföljning, utvärde-
ring och epidemiologiska studier23. Det krav som ställs i artikel 6 på att den 
rättsliga grunden ska vara fastställd i enlighet med nationell rätt och att den 
nationella rätten ska uppfylla ett mål av allmänt intresse och vara proportion-
erlig mot det legitima ändamål som eftersträvas är enligt Socialstyrelsen me-
ning uppfyllt genom regleringen i lagen om hälsodataregister och den kom-
pletterande patientregisterförordningen.  
För hälso - och sjukvården finns stöd för att fullgöra uppgiftsskyldigheten i 
den rättsliga grunden i artikel 6.1 c som innebär att behandlingen ska vara 
nödv ändig för att fullgöra en rättslig förpliktelse som åvilar den personupp-
giftsansvarige. Den rättslig förpliktelsen är i detta fall den uppgiftsskyldighet 
som följer av lagen om hälsodataregister och patientregisterförordningen.  
En stor del av de uppgifter som behandlas i patientregistret är sådana uppgif-
ter som enligt EU:s dataskyddsförordning anses särskilt skyddsvärda och 
som brukar betecknas som känsliga personuppgifter. I patientregistret är det 
framför allt fråga om uppgifter om hälsa men också andra känsliga person-
uppgifter förekommer, exempelvis uppgifter om sexuell läggning eller et-
niskt ursprung. Enligt EU:s dataskyddsförordning är behandling av känsliga 
personuppgifter förbjuden om det inte finns stöd i något av de undanta g som 
anges i förordningen (artikel 9).  
Socialstyrelsen behandlar känsliga personuppgifter i patientregistret med 
stöd av undantaget i artikel 9.2 g som bland annat innebär att det ska röra sig 
av personuppgiftbehandling som är nödvändig av hänsyn till ett  viktigt all-
mänt intresse, vilket Socialstyrelsen bedömer är fallet (se ovan angående 
rättslig grund). Även undantaget i artikel 9.2 h är enligt Socialstyrelsen till-
lämpligt. Det undantaget avser behandling av känsliga personuppgifter som 
är nödvändig av sk äl som hör samman med bland annat förebyggande eller 
tillhandahållande av hälso - och sjukvård eller förvaltning av hälso - och sjuk-
vårdstjänster och av deras system. Ett av villkoren för att undantaget ska få 
tillämpas är att de känsliga personuppgifterna s ka behandlas av eller under 
ansvar av en person som omfattas av tystnadsplikt vilket är uppfyllt genom 
bestämmelserna om sekretess och tystnadsplikt (se avsnitt et ”Sekretess” 
ovan) . Uppgifter behandlas också med stöd av undantaget i artikel 9.2 j som 
                                                      
22 Se prop. 2017/18:105 Ny dataskyddslag s. 57.  
23 Se 1 och 6 §§ förordningen (2015:284) med instruktion för Socialstyrelsen .   
34 UPPDRAGSREDOVISNING ANGÅENDE FÖRSLAG TIL L FÖRFATT NINGSÄNDRINGAR FÖR P ATIENTREGISTRET (PAR ) 
 avser  behandling som är nödvändig för bland annat arkivändamål av allmänt 
intresse eller statistiska ändamål.  
Ändamålsbegränsning  
Den grundläggande principen om  ändamålsbegränsning  i artikel 5.1 b inne-
bär att personuppgifter bara får behandlas för särskilda, ut tryckligt angivna 
och berättigade ändamål. Ändamålen ska vara specifika, konkreta och tydligt 
formulerade. Uppgifterna får inte senare behandlas på ett sätt som är ofören-
ligt med de ursprungliga ändamålen, den så kallade finalitetsprincipen. Ytter-
ligare be handling för arkivändamål av allmänt intresse, vetenskapliga eller 
historiska forskningsändamål eller statistiska ändamål anses dock förenliga 
med det ursprungliga ändamålet.  
De ändamål som personuppgifterna i patientregistret får behandlas för är 
tydligt angivna i lagen om hälsodataregister och patientregisterförordningen. 
Som framgår ovan anser Socialstyrelsen att det är nödvändigt att kunna be-
handla uppgifter om de patienter som skulle omfattas av den utvidgade upp-
giftsskyldigheten för samtliga de ändamå l som nu är tillåtna dvs.  framställ-
ning av statistik, uppföljning, utvärdering och kvalitetssäkring samt 
forskning och epidemiologiska  studier . 
För att säkerställa att personuppgifter inte behandlas för andra ändamål än 
de som är tillåtna har Socialstyrels en vidtagit åtgärder i form av informat-
ionsinsatser och rutiner som Socialstyrelsens anställda ska följa där bland an-
nat ansvaret för att kravet på ändamålsbegränsning är uppfyllt tydliggörs.  
Uppgifts - och lagringsminimering  
Principen om uppgiftsminimering  (artikel 5.1 c) innebär att de personuppgif-
ter som behandlas ska vara adekvata, relevanta och inte för omfattande i för-
hållande till de ändamål för vilka de behandlas. Detta innebär bland annat en 
skyldighet för den personuppgiftsansvarige att begränsa mä ngden person -
uppgifter till vad som är nödvändigt för att uppnå ändamålen med behand-
lingen.  
Som redovisats tidigare anser Socialstyrelsen att samtliga de uppgifter som 
omfattas av förslaget, vilka motsvarar de uppgifter som för närvarande får 
behandlas enl igt patientregisterförordningen, är nödvändiga att få behandla i 
förhållande till ändamålen. Ett sätt att säkerställa att inte fler personuppgifter 
än vad som är nödvändigt behandlas är att det i Socialstyrelsens föreskrifter 
om hur uppgiftsskyldigheten sk a fullgöras tydligt anges vilka uppgifter som 
ska rapporteras. Andra exempel på åtgärder som vidtas är att det inte finns 
fritextfält vid inrapporteringen av data till patientregistret och fritextfält före-
kommer inte heller i patientregistret. Det är inte heller tekniskt möjligt att 
lägga in andra uppgifter än de som omfattas av uppgiftsskyldigheten i regist-
ret. Vidare genomförs kvalitets - och leveranskontroller när data kommer in 
till myndigheten. Om felaktiga uppgifter konstateras vid exempelvis logiska 
kontroller ombeds uppgiftslämnaren att skicka in en ny fil. De felaktiga upp-
gifterna ska därefter gallras. En annan åtgärd som bör nämnas är att pseudo-
nymisering, dvs. att personuppgifter behandlas på ett sådant sätt att de inte 
längre kan kopplas till en v iss person utan kompletterande uppgifter, används 
så långt som möjligt.    
 Principen om lagringsminimering  (artikel 5.1 e) har nära koppling till 
principen om uppgiftsminimering och innebär att personuppgifter inte får 
lagras, dvs. bevaras, under längre tid ä n vad som är nödvändigt för de ända-
mål som för vilka uppgifterna behandlas för. Det finns dock undantag som är 
tillämpliga för de uppgifter som samlas in till patientregistret och som avser 
situationerna att uppgifterna endast behandlas för statistiska änd amål eller ar-
kivändamål av allmänt intresse. Som förutsättning gäller då att, i enlighet 
med artikel 89.1 i EU:s dataskyddsförordning, lämpliga skyddsåtgärder vid-
tas för uppgifterna. Se vidare angående skyddsåtgärder nedan i avsnittet ” In-
tegritetsstärkande  åtgärder såsom skyddsåtgärder som vidtas ”. 
 Som huvudregel gäller att uppgifterna i patientregistret inte gallras. Un-
dantag gäller bland annat vid rättelse av uppgifter då den felaktiga uppgiften 
ska gallras och ersättas med rätt uppgift.24 
Den registrerad es rättigheter  
Principen om öppenhet , som följer av artikel 5.1 a EU:s dataskyddsförord-
ning, innebär att den registrerade har rätt att få information om personupp-
giftsbehandlingen i olika avseenden. Denna reglering kompletteras genom 7 
§ patientregisterförordningen där det framgår att Socialstyrelsen, utöver vad 
som framgår av EU:s dataskyddsförordning, ska informera den registrerade 
om innebörden och omfattningen av det sekretesskydd som gäller för patient-
registret och om vad som gäller i  fråga om sökbegrepp, direktåtkomst och ut-
lämnande på medium för automatiserad behandling samt på ett lämpligt sätt 
informera allmänheten om registret.  
Socialstyrelsen informerar om personuppgiftsbehandlingen genom in -
formation på myndighetens webbplats dä r de olika hälsodataregistren och 
den rättsliga regleringen av dem samt sekretesskyddet beskrivs. Av denna in-
formation framgår det bland annat att hälsodataregistren bygger på uppgifter 
som hämtas in från hälso - och sjukvården. Informationsmaterial finns ä ven 
att få i tryckt form. Viss information lämnas också på sociala medier . Utöver 
det ansvarar hälso - och sjukvården för att lämna information till den registre-
rade om sin uppgiftsskyldighet till registret (8 kap. 6 § PDL).  
På Socialstyrelsens webbplats finns det information om hur de registrerade 
kan gå till väga för att ta till vara sina rättigheter, exempelvis att begära ett 
s.k. registerutdrag, rättelse eller radering av sina personuppgifter samt blan-
ketter som kan använd as för dessa ändamål. Rätten att få uppgifter rättade el-
ler raderade följer av principen om riktighet i artikel 5.1 d som innebär att 
den personuppgiftsansvarige ska vidta alla åtgärder som är rimliga för att 
rätta eller radera personuppgifter som är felak tiga eller ofullständiga med 
hänsyn till ändamålen för behandlingen. I detta sammanhang bör det dock 
nämnas att Socialstyrelsens möjligheter att rätta uppgifter i registret är be-
gränsade eftersom personuppgiftsbehandlingen baseras på uppgifter som in-
hämtat s från andra aktörer. För att en uppgift ska kunna rättas behöver det 
därför först konstateras att den uppgift som rapporterats är felaktig. Det bör 
också påpekas att rätten till radering, som också kallas rätten att bli bort-
glömd, inte är tillämplig när d et är fråga om personuppgiftsbehandling som 
                                                      
24 Socialstyrelsens tillämpningsbeslut av Riksarkivets myndighetsspeci fika föreskrift (RA -MS 2020:22) om gallring 
och bevarande av handlingar rörande register och statistik vid Socialstyrelsen (dnr 1.3 –26785/2020) .   
36 UPPDRAGSREDOVISNING ANGÅENDE FÖRSLAG TIL L FÖRFATT NINGSÄNDRINGAR FÖR P ATIENTREGISTRET (PAR ) 
 är nödvändig för att utföra en uppgift av allmänt intresse eller för skäl som 
rör ett viktigt allmänt intresse på folkhälsoområdet eller för behandling för 
arkivändamål av allmänt intresse, vetenskapliga eller hi storiska forsknings-
ändamål eller statistiska ändamål är enligt artikel 89.1 om syftet med den be-
handlingen omöjliggörs eller avsevärt försvåras (artikel 17.3  b - d ). 
Principen om integritet och konfidentialitet  
En annan grundläggande princip är principen om integritet och   
konfidentialitet  som innebär att personuppgifter ska behandlas på ett sätt som 
säkerställer lämplig säkerhet för uppgifterna. I detta ingår skydd mot obehö-
rig eller otillåten behandling, med lämpliga tekniska eller organisatoriska åt-
gärder (artikel 5. 1 f) vilket redovisas närmare nedan i avsnittet ”Integritets-
stärkande åtgärder  såsom säkerhetsåtgärder som vidtas ”. 
Avvägning mellan integritetsintrång och behov  
Integritetsrisker och andra nackdelar  
Behandlingen av personuppgifter i Socials tyrelsens hälsodataregister, såsom 
patientregistret, medför risker som kan leda till allvarliga konsekvenser för 
den personliga integriteten. Det rör sig till stor del av behandling av känsliga 
personuppgifter och andra uppgifter av integritetskänslig kara ktär och ofta 
om ett betydande antal uppgifter om varje person. Dessutom kopplas alla 
uppgifter till personnummer. Om uppgifterna kommer i fel händer kan det 
leda till stor skada för enskilda individer.  
De integritetsrisker som den utökade behandling av pe rsonuppgifter som 
förslaget innebär är i huvudsak gemensamma med de risker som aktualiseras 
för övriga delar av patientregistret. Som exempel kan nämnas risken att obe-
höriga får tillgång till uppgifterna som en följd av bristande behörighetsstyr-
ning eller genom att anställda sprider uppgifter på ett otillåtet sätt. Andra ex-
empel är risken för dataintrång, för att uppgifter oavsiktlig eller olaglig 
förstörs eller för att utrymmen där uppgifter lagras förstörs vid brand eller 
vattenskada. Att personuppgifter överförs från vårdgivare till Socialstyrelsen 
skulle också kunna innebära en risk för otillbörlig spridning och missbruk om 
det inte sker på ett säkert sätt.  
Det förhållandet att personnummer registreras och kan kopplas till samt-
liga övriga uppgifter om en  patient i registret och uppgifter i andra register 
innebär särskilda risker. Förutom att personnumret i sig är en integritetskäns-
lig uppgift innebär kopplingen till personnummer att det blir möjligt att följa 
enskilda patienter och att kombinera personupp gifter från patientregistret 
med uppgifter från andra register med integritetskänslig information genom 
samkörning. Detta får till följd att antalet uppgifter om samma person ökar 
och att kartläggning av den enskilde i olika avseende blir möjlig. Att stora  in-
formationsmängder finns samlade elektroniskt så att personuppgifter kan sö-
kas och sammanställas på ett enkelt sätt ökar risken för kartläggning av en-
skilda och därmed också risken för oacceptabla intrång i den personliga 
integriteten.  
Socialstyrelsens f örslag om en utökning av patientregistret innebär att upp-
gifter om ett betydligt utökat antal vårdkontakter kommer att behandlas. Det 
rör sig om behandling av uppgifter om fler patienter och i vissa fall om fler   
 uppgifter om varje patient. Det tillkommer u ppgifter om sådana åtgärder som 
i regel utförs av andra yrkeskategorier än läkare, exempelvis fysioterapeuter, 
logopeder, sjuksköterskor och arbetsterapeuter. Det rör sig, i likhet med vad 
som gäller för patientregistret i övrigt, till stora delar om känsl iga personupp-
gifter om hälsa, exempelvis uppgifter om diagnoser och vård, och uppgifter 
som i övrigt är av integritetskänslig karaktär som exempelvis uppgifter om 
lagöverträdelser och personnummer samt uppgifter som avser särskilt 
skyddsvärda grupper som p atienter, inklusive barn, och personer med skyd-
dade personuppgifter.  
Förutom personuppgifter om patienter kommer personuppgifter som rör ett 
utökat antal hälso - och sjukvårdsanställda att behandlas. Detta rör sig då om 
uppgifter som redan registrerats i pa tientens journal och som får uppfattas 
som mindre integritetskänsliga för yrkesutövarna. I vissa fall kan också per-
sonuppgifter om anhöriga förekomma i registret genom att uppgifter i en dia-
gnoskod med hjälp av annan information kan kopplas till personen. Även 
denna grupp registrerade kommer att utökas om förslaget genomförs.  
De registrerade kan ha olika inställning till personuppgiftsbehandlingen i 
patientregistret. Behandlingen kan ge upphov till oro och uppfattas som ett 
obefogat intrång i den personliga  integriteten. Omständigheter som, utöver 
det som nämns ovan, kan påverka de registrerades inställning är att vårdgi-
varna är skyldiga att lämna uppgifter till patientregistret och att det inte är 
möjligt att motsätta sig att vårdgivaren lämnar uppgifterna till Socialstyrelsen 
och den behandling som därefter följer av uppgifterna. I samband med en 
större undersökning om befolkningens inställning till digitala hälsouppgifter 
konstaterades dock att de flesta är villiga att acceptera, eller rent av förväntar 
sig, att digitala uppgifter om den egna vården och hälsan används på många 
sätt som rör vård och forskning.  För en stor andel av de m som deltog i den 
aktuella undersökningen förutsatte den positiva inställningen dock att uppgif-
terna används på ett ändamålsen ligt och säkert sätt [18]. 
Integritetsst ärkande åtgärder  såsom  säkerhets åtgärder som vidtas  
Enligt den grundläggande principen om integritet och konfidentialitet ska 
personuppgifter behandlas på ett sätt som säkerställer lämplig säkerhet för 
uppgifterna. I detta ingår skydd mot obehörig eller otillåten behandling, med 
lämpliga  tekniska eller organisatoriska åtgärder (artikel 5.1 f). Socialstyrel-
sen ansvarar i egenskap av personuppgiftsansvarig för patientregistret för att 
visa detta efterlevs (principen om ansvarsskyldighet, artikel 5.2).  
Som exempel på skyddsåtgärder som Socia lstyrelsen vidtar kan nämnas att 
uppgifterna hanteras i en avgränsad registermiljö som är separerad från myn-
dighetens ordinarie IT -miljö och som har en teknisk lösning som ger ett 
mycket starkt skydd mot obehörigt intrång (den s.k. registermiljön). Skal-
skydd på olika nivåer används för att skydda datalagringen och åtkomst till 
personuppgifter. Uppgifterna skyddas av tekniska skyddsåtgärder i form av 
brandväggar, kryptering, säkerhetskopiering och antivirusskydd. För att mi-
nimera riskerna för att uppgifter s ka förstöras vid exempelvis händelser som 
har karaktär av force majeure finns fungerade system för backuper. Backuper 
ligger i olika brandzoner och det finns även en årskopia på Riksarkivet. Så 
långt som möjligt används pseudonymisering, dvs. att personupp gifter be-
handlas på ett sådant sätt att de inte längre kan kopplas till en viss person   
38 UPPDRAGSREDOVISNING ANGÅENDE FÖRSLAG TIL L FÖRFATT NINGSÄNDRINGAR FÖR P ATIENTREGISTRET (PAR ) 
 utan kompletterande uppgifter. Den tekniska säkerheten vid inrapporteringen 
säkerställs genom att alla vårdgivare rapporterar uppgifter genom myndighet-
ens elektroniska t jänster för filöverföring, vilket regleras i Socialstyrelsens 
föreskrifter om uppgiftsskyldighet till patientregistret. De uppgifter som 
skulle omfattas av en utvidgad uppgiftsskyldighet kommer att inrapporteras 
på samma sätt.  
Exempel p å åtgärder för att s äkerställa att inte fler uppgifter än vad som är 
nödvändigt behandlas är att det inte finns fritextfält vid inrapporteringen av 
data till patientregistret och att fritextfält heller förekommer i patientregistret. 
Vidare genomförs kvalitets - och leveranskon troller när data kommer in till 
myndigheten och om felaktiga uppgifter konstateras vid exempelvis logiska 
kontroller ska de felaktiga uppgifterna gallras.  
Bland de organisatoriska skyddsåtgärderna kan nämnas Socialstyrelsens 
rutiner för medarbetares hanter ing av data och för behörighetsstyrning. End-
ast personer som har behov av uppgifterna för sitt arbete får ha behörighet att 
behandla uppgifter i registermiljön. Vidare genomförs utbildningsinsatser 
fortlöpande. Genom att Socialstyrelsen är certifierad inom  informationssä-
kerhet enligt ISO 2700 säkerställs att medarbetare får rätt utbildning inom 
området, att styrdokument är aktuella samt att myndigheten genomför riska-
nalyser och åtgärdar risker.  
En annan skyddsåtgärd är författningsreglering en i patientregisterförord-
ningen , samt Socialstyrelsen föreskrifter där det framgår vilka uppgifter som 
ska rapporteras och hur. Som redovisats ovan i avsnitt et ”Sekretess”  har upp-
gifterna också ett omfattande lagreglerat sekretesskydd enligt 24 kap. 8 §  
OSL , som innebär att s.k. absolut sekretess gäller som huvudregel. I de fall 
som uppgifter lämnas ut med stöd av undantagen i bestämmelsen rör det sig 
oftast om uppgifter som är helt avidentifierade eller där personnumret ersatts 
med ett löpnummer. Uppgifter som  är kopplade till personnummer kan under 
vissa förutsättningar lämnas ut för forskningsändamål men det föregås alltid 
av en  noggrann prövning. I de flesta fall gäller då som krav att forskningen 
ska ha godkänts av Etikprövningsmyndigheten. Innan uppgifter lämnas ut för 
exempelvis forskningsändamål gör Socialstyrelsen en bedömning av vilket 
sekretesskydd som uppgifterna kommer att omfattas av hos mottagaren. Ut-
lämnanden förenas när det krävs med ett s.k. sekretessförbehåll enligt 10 kap. 
14 § OSL som innebär  tystnadsplikt vid straffansvar för mottagaren. Genom 
förbehållet inskränks mottagarens rätt att lämna uppgifter vidare eller utnyttja 
dem. 
Socialstyrelsens avvägning mellan integritetsintrång  och nytta  
Såväl de risker som de behov och den nytta med den ut ökade behandling av 
personuppgifter i patientregistret som förslaget innebär, och som redovisats 
ovan, är till största del gemensamma med vad som gäller för den behandling 
som sedan länge pågår i patientregistret och som bland annat får omfatta 
uppgifter s om rör om patienter som har behandlats av alla kategorier hälso - 
och sjukvårdspersonal inom den psykiatriska öppenvården.  
Genom utvidgningen kommer fler registrerade personer och fler uppgifter 
om vissa personer att omfattas av riskerna. Det är inte möjlig t att helt elimi-
nera alla risker men riskerna motverkas enligt Socialstyrelsens mening på ett 
tillfredställande sätt genom de omfattande integritetsstärkande åtgärder  som   
 redovisats ovan . I detta sammanhang bör också noteras att Soci alstyrelsen, 
innan insa mlingen påbörjas, kommer att genomföra en konsekvensbedöm-
ning avseende den utvidgade behandlingen av personuppgifter för att säker-
ställa att EU:s dataskyddsförordning kommer att följas.  
Mot detta ska vägas de behov som finns av en utvidgning och de fördel ar 
en sådan skulle innebära för de registrerade. Av avsnitten  ”Behovet av en ut-
vidgning” och ”Fördelar med en utökad uppgiftsinsamling” framgår exem-
pelvis att behandlingen av personuppgifterna för de ifrågavarande ändamålen 
skulle bidra till att ge en mer fullständig bild av den vård som ges inom den 
specialiserade somatiska öppenvården och göra det möjligt att följa upp och 
utvärdera vårdens kvalitet. Vidare skulle uppgifterna öka förutsättningarna 
för att göra relevanta jämförelser och analyser av olika p atientgrupper inom 
den specialiserade öppenvården, exempelvis mellan olika regioner. De skulle 
också komma till nytta vid framställning av statistik för olika underlag som 
Socialstyrelsen tar fram till beslutsfattare, statistik för forskningsändamål och 
epidemiologiska studier samt i form av kunskapsstöd till vårdgivarna. Detta 
skulle i förlängningen komma enskilda patienter och patientgrupper till nytta 
i form av förbättrad vård och hälsa.  
Som framgår av avsnittet ”Alternativ till ett utökat registerinnehåll” kan 
Socialstyrelsen inte se att det finns något mindre integritetskränkande sätt att 
förbättra dessa möjligheter än genom en utökning av patientregistret.   
Enligt Socialstyrelsen får de  behov som finns av att behandla personupp-
gifterna för att i förlängningen kunna bidra till en  mer patientsäker och jäm-
lik vård  anses vara så betydande att det överväger de kvarvarande eventuella 
integritetsrisker som personuppgiftsbehandlingen innebär.  
Skyddet enligt Europakonventionen, EU:s 
rättighetsstadga och 2 kap. 6 § regeringsformen  
Patientregistret innehåller uppgifter av känslig art som exempelvis sjukdomar 
och berör därmed rätten till respekt för privatlivet i Europakonventionen (ar-
tikel 8.1). Rä ttigheten anses ställa krav på det berättigade i att registrera upp-
gifterna, rätten för den enskilde att själv få del av uppgifterna och skyddet 
mot att andra får tillgång till uppgifterna. Rättigheten kan begränsas med stöd 
av lag med hänsyn till bland an nat skydd för hälsa, men begränsningen ska 
då vara nödvändigt i ett demokratisk samhället för att tillgodose det intresset 
(artikel 8.2).  
Enligt EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna har var och en rätt 
till respekt för sitt privatliv och familjeli v och till skydd av de personuppgif-
ter som rör honom eller henne och dessa uppgifter ska behandlas lagenligt 
för bestämda ändamål och på grundval av den berörda personens samtycke 
eller någon annan legitim och lagenlig grund. Dessutom har var och en har 
rätt att få tillgång till insamlade uppgifter som rör honom eller henne och att 
få rättelse av dem25. Varje begränsning i utövandet av de rättigheter och fri-
heter som erkänns i stadgan ska vara föreskriven i lag och förenlig med det 
väsentliga innehållet i de ssa rättigheter och friheter26. Begränsningar får, med 
                                                      
25 Artikel 7 och 8.  
26 Artikel 52.    
40 UPPDRAGSREDOVISNING ANGÅENDE FÖRSLAG TIL L FÖRFATT NINGSÄNDRINGAR FÖR P ATIENTREGISTRET (PAR ) 
 beaktande av proportionalitetsprincipen, endast göras om de är nödvändiga 
och faktiskt svarar mot mål av allmänt samhällsintresse som erkänns av un-
ionen eller behovet av skydd för andra människors rätti gheter och friheter.  
Enligt 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen är var och en gentemot det 
allmänna skyddad mot betydande intrång i den personliga integriteten, om 
det sker utan samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av den en-
skildes pers onliga förhållanden. Bestämmelsen är därmed tillämplig på be-
handlingen av personuppgifter i patientregistret. Av 2 kap. 20 och 21 §§ 
framgår bland annat att detta grundlagsskydd endast får begränsas genom lag 
och endast får göras för att tillgodose ändamål  som är godtagbara i ett demo-
kratiskt samhälle och att begränsningen aldrig gå utöver vad som är nödvän-
digt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den.  
Den utökade behandling av personuppgifter som förslaget innebär uppfyll-
ler enligt Socialstyrelsens  mening, på motsvarande sätt som den behandling 
av personuppgifter som nu pågår i patientregistret, kraven på proportionalitet 
och är även i övrigt är förenlig med skyddet enligt Europakonventionen, 
EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna och 2 kap. 6 § regeringsfor-
men. Socialstyrelsen har särskilt vägt in stödet i lagen om hälsodataregister 
och att behandlingen syftar till att tillgodose intresset skydd av hälsa och, en-
ligt vad som framgår av resonemanget i avsnitten ovan, får anses nödvändig 
för att  tillgodose det intresset samt att den är förenlig med exempelvis rätten 
för den registrerade att ta del av de uppgifter som registrerats, rätten till 
skydd för personuppgifterna, kravet på uppgiftsminimering samt att person-
uppgifterna endast kommer att be handlas för tillåtna ändamål.  
Barnkonventionen  
FN:s konvention om barnets rättigheter, barnkonventionen, gäller som 
svensk lag. Rättigheter enligt barnkonventionen som särskilt aktualiseras i 
detta sammanhang är att varje barn har samma rättigheter och lik a värde (ar-
tikel 2), att barnets bästa ska beaktas vid alla beslut som rör barn (artikel 3) 
och att varje barn har rätt till liv och utveckling (artikel 6). Den sistnämnda 
rättigheten, som innebär att staten ska främja barns rätt att överleva och få ut-
veck las, kopplar till artikel 24 där barns rätt till hälsa och sjukvård slås fast. 
Dessutom bör barns rätt till privatliv (artikel 16) nämnas.  
Förslaget att utvidga patientregistret påverkar i hög grad barn eftersom det 
omfattar alla barn som behandlas av anna n hälso - och sjukvårdspersonal än 
läkare inom den somatiska öppenvården , exempelvis barnmedicin, ortopedi 
och habilitering där en stor del av olika åtgärder utförs av exempelvis sjuk-
sköterskor, logopeder och fysioterapeuter.  Det innebär att ett stort antal barn 
berörs och att uppgifter som till stor del är mycket integritetskänsliga, till-
kommer om varje barn. För barn gäller – i likhet med vad som gäller för 
vuxna registrerade – att det inte är möjligt  att motsätta sig behandling en. 
De positiva effekter av en utvidgning som nämn ts i tidigare avsnitt, exem-
pelvis förbättrade möjligheter till utvärderingar och jämförelser av olika delar 
av öppenvården samt därigenom ett ökat stöd i arbetet för en mer jämlik och 
säker vård, är avsedda  att komma barn till del på samma sätt som vuxna och 
därmed i förlängningen leda till förbättrad vård och hälsa även för barn. 
Barns rätt till privatliv (artikel 16), vilket inbegriper att barns rätt till   
 personlig integritet och sekretess ska respekteras,  ska tas till vara på samma 
sätt som för vuxna genom ett omfattande sekretesskydd gäller och genom att 
personuppgifterna behandlas i enlighet med vad som föreskrivs i EU:s data-
skyddsförordning. Vid en samlad bedömning anser Socialstyrelsen att försla-
get är  förenligt med barnkonventionen.  
Sammanfattande bedömning av de juridiska 
förutsättningarna  
I rapporten redovisas den nytta som den utökade behandling av personupp-
gifter som förslaget innebär i förlängningen skulle komma till nytta såväl för 
samhället i st ort som för enskilda patienter och patientgrupper i form av 
bättre vård och hälsa vilket och att detta inte kan uppnås på ett mindre in-
tegritetskänsligt sätt än genom den ändring av patientregisterförordningen 
som föreslås.  
Vidare redovisas risker och kons ekvenser i övrigt som förslaget kan inne-
bära för den personliga integriteten och som till stor del innebär behandling 
av personuppgifter av mycket integritetskänslig art och som bland annat gör 
det möjligt att kartlägga enskilda individer. Socialstyrelsen bedömer att de 
skyddsåtgärder och andra integritetsstärkande åtgärder som framgår av rap-
porten innebär att riskerna kan motverkas på ett tillfredställande sätt , även 
om alla risker inte helt kan elimineras.  
Förslaget till ändring av patientregisterförordni ngen är enligt Socialstyrel-
sens bedömning förenligt med de grundläggande principerna i EU:s data-
skyddsförordning, exempelvis principerna om ansvarsskyldighet, laglighet, 
ändamålsbegränsning, öppenhet samt integritet och konfidentialitet. Försla-
get bedöms o ckså ha stöd i lagen om hälsodataregister samt, på motsvarande 
sätt som nu pågående behandling av patientuppgifter i patientregistret, stöd i 
regeringsformen samt vara förenligt med Europakonventionen, EU:s rättig-
hetsstadga samt barnkonventionen.  
Socialsty relsen anser vid en samlad bedömning att fördelarna med försla-
get väger tyngre än det intrång i det intrång i den personliga integriteten som 
personuppgiftsbehandlingen innebär och att även i övrigt de krav som ställs 
enligt EU:s dataskyddsförordning och a nnan tillämplig reglering som syftar 
till att säkerställa skyddet för den personliga integriteten är uppfyllda.  
    
42 UPPDRAGSREDOVISNING ANGÅENDE FÖRSLAG TIL L FÖRFATT NINGSÄNDRINGAR FÖR P ATIENTREGISTRET (PAR ) 
     
 Bilaga 1. Mejlfrågor till regioner  
Hej! 
 
Vi arbetar för närvarande med ett regeringsuppdrag om att utreda förslag på 
författningsändring i förordning (2001:707) om patientregister hos Socialsty-
relsen. Syftet med utredningen är att kunna samla in uppgifter om samtliga 
patienter som behandlats i den specialiserade öppenvården. I samband med 
detta arbete behöver vi kartlägga vårdgivarnas förutsä ttningar för att hantera 
de förändringar, både tekniska och ekonomiska, en eventuell författningsänd-
ring skulle medföra vad gäller inrapportering till patientregistret. Vi har där-
för ett antal frågor vi önskar svar på via mejl . Om ni istället föredrar möte  så 
kan vi boka in ett sådant  med relevanta deltagare från er sida för att diskutera 
frågorna.  
Vi har nyligen skickat ut nya föreskrifter gällande utökad rapportering från 
den psykiatriska öppenvården på remiss. En av förändringarna är att lägga till 
en uppgift om yrkeskategori i befintlig rapportering till patientregistret.  
 Syftet med detta nya r egeringsuppdrag är att fler vårdkontakter inom den 
specialiserade öppenvården, än de som sker med läkare samt även med andra 
yrkeskategorier inom psykiatrin, ska kunna rapporteras in till patientregistret. 
Utredningen rör en eventuell författningsändring i  förordning och skulle tro-
ligen inte medföra någon förändring i föreskrifternas filspecifikationer.  
 
De frågor  vi önskar få besvarade  är: 
• Enligt resultatet från Socialstyrelsens enkätundersökning 2019, rörande 
rapporteringen inom den psykiatriska öppenvård en, så förekommer det att 
andra yrkeskategorier än läkare registrerar diagnos - och åtgärdskoder di-
rekt i journalsystemet. Stämmer det även för den somatiska specialiserade 
öppenvården?  
• Finns det i nuläget i ert journalsystem uppgift om yrkeskategori utöver  lä-
kare? Om ja, enligt vilket kodverk?  
• Finns det i nuläget uppgifter om diagnos och åtgärder vid besök hos annan 
hälso - och sjukvårdspersonal än läkare i ert journalsystem?  
• Finns det några tekniska och praktiska hinder för en utökad insamling? 
Om ja, besk riv vilka hinder som finns.  
• Om tekniska och praktiska hinder finns, har ni något förslag på lösning 
kring detta?  
• Kan ni göra en ungefärlig uppskattning av hur många besök i den speciali-
serade öppenvården per månad som sker hos läkare respektive hos annan 
hälso - och sjukvårdspersonal i den somatiska specialiserade öppenvården i 
er verksamhet?  
• Uppskattar ni att det kommer krävas en kostnad för utveckling av journal-
systemet för att lägga till fler besök i de filer som rapporteras till patientre-
gistret? Om ja,  vilken storleksordning handlar det om?    
44 UPPDRAGSREDOVISNING ANGÅENDE FÖRSLAG TIL L FÖRFATT NINGSÄNDRINGAR FÖR P ATIENTREGISTRET (PAR ) 
 • Anser ni att det skulle kunna behövas utbildning för personal i diagnos - 
och åtgärdskodning för att kunna rapportera in uppgifter till patientregist-
ret? 
• Planeras införande av nya journalsystem framöver som påverkar r apporte-
ringen till patientregistret? Om ja, hur ser tidplanen ut för detta införande?    
 Bilaga 2. Mejlfrågor till privata 
vårdgivare   
Hej! 
 
författningsändring i förordning (2001:707 ) om patientregister hos Socialsty-
detta arbete behöver vi kartlägga vårdgivarnas förutsättningar för att han tera 
ring skulle medföra vad gäller inrapportering till patientregistret. Vi har därför 
ett antal frågor vi önskar svar på via mejl, eller om ni föredrar så kan vi boka 
in ett möte med relevanta deltagare från er sida för att diskutera frågorna.  
en uppgift om yrkeskategori i befin tlig rapportering till patientregistret.  
Syftet med detta nya regeringsuppdrag är att fler vårdkontakter inom den 
yrkeskategorier inom psykiatrin, ska kunna rapporteras in till pati entregistret. 
Utredningen rör en eventuell författningsändring i förordning och skulle tro-
 
De frågor vi önskar få be svarade är: 
• Förekommer  det andra  yrkeskategorier än läkare i er verksamhet?  
Om ja:  
• Finns det i nuläget uppgift om yrkeskategori utöver läkare i ert journalsy-
stem? Om ja, enligt vilket kodverk?  
• Innehåller i nuläget ert journalsystem uppgifter om diagnos och åtgärder 
när patienter behandlats av annan hälso - och sjukvårdspersonal än läkare? 
Om ja, vilka yrkeskategorier?  
serade öppenvården per månad s om sker hos läkare respektive hos annan 
hälso - och sjukvårdspers onal? 
gistret? Om ja, vilken storleksordning handlar det om ?  
• Anser ni att det skulle behövas utbildning  för personal i diagnos - och åt-
gärdskodning för att kunna rapportera uppgifter till patientregistret ? 
Om ja, beskriv vilka hinder som finns.  
• Planeras införande av nya journalsystem fram över som påverkar rapporte-
46 UPPDRAGSREDOVISNING ANGÅENDE FÖRSLAG TIL L FÖRFATT NINGSÄNDRINGAR FÖR P ATIENTREGISTRET (PAR ) 
 Bilaga 3. Mejlfrågor till yrkes - och 
intresseorganisationer  
Hej! 
 
Socialstyrelsen arbetar för närvarande med ett regeringsuppdrag om att ut-
reda förslag  på författningsändring i förordning (2001:707) om patientregis-
ter hos Socialstyrelsen. Syftet med utredningen är att kunna samla in uppgif-
ter om samtliga patienter som behandlats i den specialiserade öppenvården. I 
samband med detta arbete behöver vi kart lägga vårdgivarnas förutsättningar 
för att hantera de förändringar, både tekniska, praktiska och ekonomiska, 
som en eventuell författningsändring skulle medföra för inrapporteringen till 
patientregistret. De uppgifter som kan komma att bli aktuella är till  stor del 
sådana som i dagsläget redan rapporteras in av uppgiftsskyldiga vårdgivare, 
nuvarande bilaga 2 i Socialstyrelsens föreskrifter (2013:35) om uppgiftsskyl-
dighet till patientregistret. Idag kan man rapportera uppgifter på två sätt – an-
tingen genom a tt manuellt ladda upp filer i vår inrapporteringsportal, eller via 
sftp om automatisering önskas. Du hittar mer information om rapporteringen 
till registret på Socialstyrelsens hemsida: https://www.socialstyrelsen.se/sta-
tistik -och-data/lamna -uppgifter -till-register/patientregistret/  
 
De frågor vi önskar få besvarade är:  
• Finns det i nuläget i ert journalsystem uppgift om diagnos och åtgärder när 
patienter behandlas av hälso - och sjukvårdspersonal?  
• Finns det i nuläget uppgift om yrkeskategori i ert journalsy stem? Om ja, 
enligt vilket kodverk?  
systemet för att kunna börja rapportera in fler uppgifter till patientregist-
ret? Om ja, vilken storleksordning handlar det om?  
• Finns det några tekn iska och praktiska hinder för en utökad insamling till 
patientregistret? Om ja, beskriv vilka hinder som finns.  
• Anser ni att det skulle kunna behövas utbildning för perso nal i diagnos - 
ret?   
1. Vårdfakta 2022. Sjukvård. Hämtad 22 -09-14 från: 
https://www.va rdforetagarna.se/vardfakta/sjukvard/ . Vårdföretagarna; 
2022.  
2. Samordnad utveckling för god och nära vård (SOU 2017:01). Statens 
offentliga utredningar. Hämtad 220914 från: 
http://www.Sou.gov.se/godoch naravard/ . 
3. Socialstyrelsen. Patientregistret. Hämtad 22 -09-05 från: 
https://www.socialstyrelsen.se/statistik -och-data/register/patientregistret . 
4. Information o m patienregistret. Registerår 2020, version 1. 
Socialstyrelsen; 2021.  
5. Digitala utomlänskontakter 2019. Hämtad 22 -09-05 från 
https://sk r.se/dowload/18.5b4505d4171dc987b1e5c090/1588844940718/
Digitala_vardkontakter%202019_skr.pdf .: Sveriges Kommuner och 
Regioner; 2020.  
6. Snabb ökning av digitala vårdtjänster. Hämtad 22 -09-05 från 
https://skr.se/tjanster/press/nyheter/nyhetsarkiv/LW1cigOIgPg/snabbokn
ingavdigitalavardtjanster.33078.html . Sveriges Kommuner och 
7. e-hälsa 2025. Tillsammans för Vision e -hälsa 2025. Uppföljning 2019. 
Hämtad 220905 från: 
http://ehalsa2025.se/wpcontent/uploads/2020/04/Uppfol jningsrapport_2
019_Vision_e -halsa_2025 -1.pdf . Regeringen och Sveriges Kommuner 
och Regioner.  
8. Uppgifter om psykiatrisk vård i patientregistret. Stockholm: 
Socialstyrelsen; 2014.  
9. Uppföljning av primärvård och omställningen till en mer nära vård. 
Delupp drag 1. Nationell insamling av registeruppgifter från 
primärvården. Stockholm: Socialstyrelsen; 2022.  
10. Besök inom specialiserad öppenvård. Hämtad 22 -09-13 från: 
https://vardenisiffror.se . Sveriges Kommuner och R egioner; 2022.  
11. Statistik om hälso - och sjukvård samt regional utveckling 2019. 
Verksamhet och ekonomi i regioner. Sveriges Kommuner och Regioner; 
2020.  
12. Kunskapsläget kring förekomst och konsekvenser av språkstörning hos 
normalbegåvade unga och vuxn a i ett livsperspektiv. Förstudie. Dnr: 
5.7.-38505/2019. Socialstyrelsen; 2019.  
13. Unik kunskap genom registerforskning. (SOU 2014:45). Stockholm:. 
Fritzes; 2014.  
14. Transforming our World. The 2030 Agenda for Sustainable 
Development. Hämtad 220915 från:  
https://sustainabledevelopment.un.org/content/documents/21252030%20
Agenda%20for%Sustainable%20Development%20web.pdf . United 
Nations.  
15. Socialstyrelsens nationella yrkeskodverk (SOSNYK). Hämtad 22 -10-11 
från: https://www.socialstyrelsen.se/statistik -och-data/klassifikationer -
och-koder/andra -kodverk/sosnyk/ . 
16. Kartläggning av datamängder av nationellt intresse på hälsodataområdet 
- slutrapport. Stockholm: Socialstyrelsen; 2022.    
48 UPPDRAGSREDOVISNING ANGÅENDE FÖRSLAG TIL L FÖRFATT NINGSÄNDRINGAR FÖR P ATIENTREGISTRET (PAR ) 
 17. Konsekvensutredning. Förslag till nya föreskrifter om 
uppgiftsskyldighet til l Socialstyrelsens patientregister. Dnr: 4.1 -
31071/2021. Socialstyrelsen; 2021  
18. För säkerhets skull. Befolkningens inställning till nytta och risker med 
digitala hälsouppgifter. Hämtad 19 -11-27 från: 
https://www.vardanalys.se/wpcontent/uploads/2017/12/Rapport -2017 -
10-För-säkerhets -skull.pdf. Myndigheten för vård - och omsorgsanalys; 
2017.  
 
Förslag på författningsändringar för medicinska födelseregistret

Proposal for constitutional amendments for the medical birth register

Förslag på 
medicinska födelseregistret  
Inklusive förslag på nya uppgifter samt ju ridiska och 
andra förutsättningar för datainsamling  
  
 Denna publikation skyddas av upphovsrättslagen. Vid citat ska källan uppges. För 
att å terge bilder, fotografier och illustrationer krävs upphovsmannens tillstånd.  
 
ternati vaformat@socialstyrelsen.se   
 
Artikelnummer  2022 -4-7868  
Publicerad  www.socialstyrelsen.se , april 2022    Förord  
I december 2020 fick Socialstyrelsen i uppdrag av regeringen att lämna för-
slag på de författning sändringar som krävs för att datain samlingen till m edi-
cinska födelseregistret  ska utökas med uppgifter om exponering för substan-
ser som kan vara skadliga för fostret . Vidare ska förslag lämnas om 
datainsamling gällande graviditeter som inte leder till förl ossning. Särskilda 
juridiska avväganden ska göras, bland annat gällande integritetsaspekter. So-
cialstyrelsen ska inom ramen för uppdraget även utreda tekniska och prak-
tiska förutsättningar för insamlingen.  
Rapporten är avsedd som underlag för beslutsfattan de om förordningsänd-
ringar för medicinska födelseregistret. Den vänder sig till regeringen samt 
huvudmän inom mödrahälsovård. Den är även relevant för verksamhetsche-
fer och medarbetare inom mödrahälsovård, förlossnings - och neonatalvård, 
professionsförbund  samt patient - och brukarföreningar.  
Utredaren Anna Granath har varit projektledare för uppdraget. Juristen 
Marie Zernig har varit huvudansvarig för de juridiska analyserna. En intern 
sakkunniggrupp bestående av Milla Bennis, Karin Källén, Helena Månsson 
och Susanne Åhlund har medverkat i arbetet. Ett särskilt tack riktas till de ex-
terna aktörer som bidragit med områdesinformation  och återkoppling. Ansva-
rig enhetschef har varit Henrik Lysell.  
 
    Innehåll  
Uppdrag  ................................ ................................ ................................ .................  11 
Mödrahälsovårdens uppdrag och omfattning  ................................ ........... 12 
Nationella insatser för kvinnors hälsa och förlossningsvården  .................. 15 
Nationella insatser för barns hälsa  ................................ ................................ .17 
Medici nska födelseregistret, MFR  ................................ ................................ ...19 
Andra register med uppgifter från mödrahälsovården  ............................. 26 
Uppdragets utförande  ................................ ................................ ........................  28 
Syfte och mål  ................................ ................................ ................................ .....28 
Projektorganisation och genomförande  ................................ ...................... 29 
Förslag till utökat registerinne håll ................................ ................................ ....... 30 
Förslag på nya uppgifter ................................ ................................ .................. 30 
Närmare om de förslagna uppgifterna  ................................ ........................ 30 
Rättslig analys  ................................ ................................ ................................ ........  37 
Inledning ................................ ................................ ................................ .............. 37 
Personuppgiftsbehandling och dataskydd  ................................ ................. 37 
Ändamålet med personuppgiftsbehandlingen  ................................ .......... 38 
Översiktligt om behovet av personuppgiftsbehandling  ............................ 38 
Omfattningen av personuppgiftsbehandlingen  ................................ ......... 38 
Bedömningar utifrån dataskyddsförordningen  ................................ ........... 39 
Säkerhet vid uppgiftsbehandling och skydd av personlig  integritet  ......47 
Sök- och sammanställningsmöjligheter  ................................ ......................... 48 
Gallring  ................................ ................................ ................................ ................ 49 
Barnkonsekvensanalys  ................................ ................................ ...................... 49 
Alternativ till den föreslagna personuppgiftsbehandlingen  ..................... 50 
Behandling av personuppgifter hos vårdgivare och huvudmän  ............ 51 
Överväganden enligt 14 kap. 3 § regeringsformen  ................................ ...52 
Proportionalitetsbedömning  ................................ ................................ ........... 53 
Kartläggning av förutsättningar och uppfattningar  ................................ ...... 62 
Tekniska förutsättningar, rutiner och resursåtgång  ................................ .....62 
Nyttan ur olika intressentperspektiv  ................................ ............................... 67 
Slutord  ................................ ................................ ................................ .....................  71 
Referenser  ................................ ................................ ................................ ..............  72 
Bilaga 1. Projektorganisation samt berörda aktörer  ................................ ...... 79  Styrgrupp  ................................ ................................ ................................ .............  79 
Projektledning och projektmedarbetare  ................................ .....................  79 
Berörda aktörer för samråd och information ................................ ...............  80 
Bilaga 2. Särskilda etiska överväganden  ................................ ..........................  82 
    
FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MED ICINSKA FÖDELSEREGIS TRET 
En centr al del av m ödrahälsovårdens arbete  avser hälsovård i samband med 
graviditet, där i nsatsernas syfte är att främja dels  den blivande  moderns, dels 
det blivande barnets hälsa. En viktig komponent i  detta är  att verka för  en 
gynnsam f ostermiljö. Tillvaron i li vmodern kan ha direkta  och i vissa fall 
permanenta  effekter på fostret och det ofödda barnet.  
Nationella hälsodataregister gör det möjligt att bland annat utvärdera vår-
dens innehåll, jämlikhet och tillgänglighet. Vidare utgör hälsodataregistren 
ett viktigt  underlag för exempelvis forskning, uppföljning och vårdgivarnas 
systematiska kvalitetsarbete.  I dag saknas  information i medicinska födelse-
registret  om flera viktiga exponeringsfaktorer som kan vara potentiellt foster-
skadliga  i samband med  graviditet. Vid are saknas en heltäckande bild av gra-
viditeter där den gravida är inskriven i mödrahälsovården, men där 
graviditeten inte leder till en förlossning, utan resulterar i en abort eller ett 
missfall.  Dessa uppgifter får inte samlas in till registret utifrån nu varande för-
ordning. En aspekt av bristen på samlad information om så väl skadliga expo-
neringar som graviditeter avslutade  i förtid  är att möjligheten till en ända-
målsenlig fosterskadeövervakning påtagligt begränsas.  
Mot bakgrund av detta föreslår Socialstyr elsen  författningsändringar som 
innebär  att medicinska födelseregistret utvidgas med följande uppgifter:  
• alkohol  
• nikotinprodukter (samtliga)  
• kosttillskott  
• graviditeter  som avslutas före vecka 22+0.  
Förlaget omfattar alla gravida från det att de skrivs in i  mödrahälsovården. 
Såväl offentligt som privat drivna verksamheter omfattas av förslaget om 
uppgiftsskyldighet.  
Socialstyrelsen har inom ramen för uppdraget sett över de juridiska förut-
sättninga rna för att samla in de föreslagna uppgifterna till medicinska  födel-
seregistret . Myndigheten har därvid bedömt att den föreslagna utökningen av 
registret är förenlig med grundlagens bestäm melser och med regelverken av-
seende sekretess och dataskydd.  
För att uppgifter om exponering ska kunna samlas in på ett ändamålsen ligt 
sätt behöver en utveckling ske av befintliga mödrahälsovårdsjournaler. Vidare 
behöver registrering av fosterdiagnoser ske enhetligt och systematiskt, så att 
uppgifterna finns tillgängliga att rapporteras till Socialstyrelsen i samband 
med en abort ell er ett missfall. Tillvägagångssättet för registrering av fosterdi-
agnos i samband med abort skiljer sig i dagsläget åt mellan regioner. Även di-
agnossättning vid sena missfall handläggs olika, beroende på vårdgivare.  
Insamling av föreslagna uppgifter  skulle ge ett bredare underlag för sta-
tistik och forskning, uppföljning, utvärdering och kvalitetssäkring av mödra-
hälsovården, bland annat utifrån aspekterna jämlik och säker vård. In-
samlingen skulle  även främja den nationella fosterskadeövervakningen, med   
8 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 ett ök at kunskapsläge om bland annat skadliga exponeringsfaktorer och even-
tuella negativa utfall . Sammantaget bidrar insamlingen av  de uppgifter  som 
föreslås  till att kunna utveckla mödrahälsovården  och därmed gynna  gravida, 
deras foster och barn.  
Uppdraget har genomförts i samråd med bland annat rikssamordningsbarn-
morskor, patientföreträdare samt Socialstyrelsens råd för etiska frågor. Soci-
alstyrelsen har även samrått med Integritetsskyddsmyndigheten . Vidare över-
ensstämmer de förslag som presenteras i rapporten med de globala 
hållbarhetsmål i Agenda 2030 som rör god hälsa och välbefinnande, jäm-
ställdhet samt minskad ojämlikhet .
   
  Författningsförslag  
Förslag till förordning om ändring i förordningen (2001:708) om medi-
cinskt födelseregister hos Socialstyrelsen  
Rege ringen föreskriver att 4 § för ordningen (2001:708) om medicinskt födel-
seregister hos Socialstyrelsen ska ha följande lydelse.  
   Nuvarande lydelse     Föreslagen lydelse  
 
1 Senaste lydelse 2005:455.  4 §1 
 
Personuppgifter får behandlas om 
kvinnor och deras nyfödda barn.  
Behandlingen  får avse uppgifter om  
1. personnummer för kvinnan 
och barnet, vårdenhet, antal 
tidigare graviditeter och för-
lossningar, bruk av tobak  
och medicinering före och 
under graviditeten, sjukdo-
mar, familjesituation, för-
värvsarbete, fosterdia-
gnostik, ofrivillig barn löshet 
samt graviditet, förlossning 
och förlossningsutfall inklu-
sive uppgifter om barnet,  
2. folkbokföringsort för moder 
och barn, födelsehemort eller 
födelseort för föräldrarna, 
fastighetskoordinatorer för 
modern, medborgarskap för 
föräldrarna, civilstånd, a ntal 
tidigare födda barn, inflytt-
ning från och utflyttning till 
utlandet för modern och bar-
net, dödsdatum, personnum-
mer för det nyfödda barnet 
samt förändringar av person-
nummer för moder och barn.  Personuppgifter får behandlas om 
kvinnor och  deras nyfödda barn samt 
om kvinnor som varit gravida och in-
skrivna i mödrahälsovården men där 
graviditeten inte lett till förlossning . 
lossningar, bruk av nikotin,  
alkohol, kosttillskott  och me-
dicinering före och under 
graviditeten, sjukdomar, fa-
miljesituation, förvärvsar-
bete, fosterdiagnostik, ofri-
villig barnlöshet samt 
graviditet, förlossning och 
förlossningsutfall inklusive 
uppgifter om barnet samt  
graviditetsutfall  inklusive 
uppgifter om fostret.  
föräldrarna, civilstånd, antal 
ning från  och utflyttning till 
mer för det nyfödda barnet   
10 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 ___________  
  
Denna förordning träder i kraft den…  
  
  samt förändringar av person-
nummer för moder och barn.   
   
 Uppdrag  
I december 2020 fick Socialst yrelsen ett regeringsuppdrag2 att lämna förslag 
på de författningsändringar som krävs för att datainsamlingen till  Socialsty-
relsens  medicinska födelseregister (fortsättningsvis refererad till som MFR, 
om inte annat anges)  ska kunna innehålla data om nikoti nprodukter, alkohol 
samt andra potentiellt skadliga substanser som används under graviditet.  Vad 
gäller p otentiellt skadliga substanser  kan en mängd olika preparat och ämnen 
rymmas inom begreppet. Socialstyrelsen har i det här fallet valt att avgränsa 
områ det till kosttillskott, alltså preparat som konsumeras i ett kroppspåver-
kande och ofta hälsofrämjande syfte, men som inte är klassade som läkeme-
del. 
Därutöver ingår i uppdraget att lämna författningsförslag som möjligg ör en 
utökad datainsamling till MFR  om mödrar  som varit gravida och inskrivna i 
mödrahälsovården men där graviditeten inte lett till förlossning.  Inom ramen 
för uppdraget ingår även att analysera förutsättningarna för uppgiftsin-
samlingen, samt att lämna förslag på lösning i de fall det finns j uridiska, tek-
niska eller praktiska hinder för insamlingen. Vidare ska Socialstyrelsen enligt 
uppdragsbeskrivningen säkerställa att skyddet för den personliga integriteten 
upprätthålls och beakta tillämplig reglering såsom EU:s dataskyddsförord-
ning3. Social styrelsen ska i arbetet med uppdraget samråda med Integritets-
skyddsmyndigheten (IMY).  
Uppdraget ska slutredovisas till Socialdepartementet senast den 30 april 
2022 [1]. 
                                                      
2 S2019/04465, S2020/09593 (delvis)  
3 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 a v den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med 
95/46/EG (allmän dataskyddsförordning).    
12 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 Bakgrund  
Mödrahälsovårdens uppdrag och 
omfattning  
Målet för mödrahälsovården är att bid ra till en god sexuell och reproduktiv 
hälsa i hela befolkningen. I mödrahälsovårdens uppdrag ingår  
• hälsovård i samband med graviditet  
• stöd i föräldraskap som innefattar både förlossnings - och föräldraförbere-
delse  
• familjeplanering på individnivå  
• gynekolog isk cellprovtagning för att förebygga cervixcancer  
• utåtriktad verksamhet för att förebygga oönskade graviditeter och sexuellt 
överförbara infektioner på grupp - och samhällsnivå  
• folkhälsoarbete och samtal om levnadsvanor [2]. 
Mödrahälsovården är organisera d antingen inom primärvård, länssjukvård, 
eller som fristående enhet. Organiseringen ser olika ut beroende på region 
[3]. Den vanligaste formen av organisationstillhörighet för mödrahälso-
vårdsmottagningar, varav cirka en fjärdedel är privat drivna, är som en fri-
stående enhet i primärvården [4].4 
Vårdkedjan  under graviditet  
Mödrahälsovården  har en hög anslutning av gravida.  Att söka mödrahälso-
vård vid graviditet är emellertid frivilligt. Mödrahälsovården  erbjuder två be-
sök i tidig  graviditet, bland annat  för att kunna identifiera substanser med 
fosterskadande effekt,  såsom  alkohol , tobak, droger och läkemedel , i ett ti-
digt skede av graviditeten. Detta sker i enlighet med det nationella medi-
cinska basprogram, vars syfte är att upptäcka graviditetskomplikatione r och 
identifiera riskfaktorer som kan medföra komplikationer. Basprogrammet är 
framtaget av mödrahälsovårdsöverläkare och samordningsbarnmorskor i 
samverkan med kvinnosjukvården [3]. 
Enligt det medicinska basprogrammet för mödrahälsovården ska individen 
i tidig graviditet erbjudas följande:  
• Besök hos barnmorska, inklusive samtal om levnadsvanor, bruk av alko-
hol, tobak och droger samt medicinering som kan ha en fosterskadande ef-
fekt.5  
• Besök hos barnmorska senare i första trimestern för fördjupad obstetrisk , 
medicinsk, psykiatrisk och social anamnes samt provtagning. Anamnesen 
och provsvar ligger sedan till grund för bedömning om handläggning en-
ligt basprogram, annat vårdprogram eller individuell vårdplan.  
                                                      
4 Uppgifterna om organisationstillhörighet avse r år 2020 och är baserade på information till nationella kvalitetsregist-
ret Graviditetsregistret från 538 mottagningar. Svar från region Gotland saknas i underlaget.  
5 Detta besök ska erbjudas inom en vecka från det att den gravida tagit kontakt.    
 • Läkarbedömning för individer  med komplikationer elle r risker.  
Enligt basprogrammet informeras den gravida vid besök i tidig graviditet 
bland annat om biobankslagen och inrapportering till kvalitetsregister och 
hälsodataregister.  Vidare ska individen i samband med besöket erbjudas in-
formation om fosterdiagno stik och informeras om att det är personens eget 
val att genomgå fosterdiagnostik eller inte. Metod för fosterdiagnostik kan se 
olika ut i olika regioner.  
Det medicinska basprogrammet för en frisk gravid individ omfattar ett tio-
tal planerade besök vid mödr ahälsovården, från inskrivning till eftervårdsbe-
sök efter förlossningen. Variationer förekommer beroende på graviditets-
längd inklusive graviditetsutfall. Vissa gravida, såsom de med vissa kroniska 
sjukdomar, missbruk eller andra faktorer som kan orsaka ris k för komplikat-
ioner, omhändertas utifrån ett annat vårdprogram än basprogrammet. Vid 
komplikationer har den gravida kontakt med specialistmödrahälsovården, vil-
ken ofta bedrivs av kvinnokliniken i området. Specialistmödrahälsovården 
innefattar övervakning under gravidi tet, såsom specialist bedömningar av ob-
stetriker, ultra ljudsmottagning , fosterdiagnostik och ultraljud för särskilda 
undersökningar senare under graviditeten [3]. 
Graviditetslängd och förlossning  
Ett foster räknas som barn från och med gravidit etsvecka 22+0. Om ett barn 
föds före vecka 37 räknas det som för tidigt född. Föds barnet före vecka 28 
räknas det som extremt för tidigt född [5] (extremt prematur). Prematur födsel 
kan medföra allvarliga risker för barnet, såsom andningsproblematik, påve r-
kan på det centrala nervsystemet, infektionskänslighet samt överdödlighet. Ju 
tidigare ett barn föds, desto högre är dessa risker [6]. I Sverige har ettårsöver-
levnaden för extremt prematura barn6 ökat under de senaste åren [7]. 
År 2020 föddes cirka 114  500 barn i Sverige, enligt uppgift till Socialsty-
relsen. Antalet förlossningar samma år var omkring 112  900 stycken [8]. Det 
finns  för närvarande  44 förlossningskliniker i landet . 
Graviditeter som inte leder till förlossning  
En del graviditeter leder inte ti ll förlossning (det vill säga födsel av levande 
eller dödfödda barn från och med graviditetsvecka 22+0) utan kan resultera i 
spontan eller inducerad abort.  
Spontan abort (missfall)  
Ibland avslutas graviditeter ofrivilligt i form av  en spontan abort (missfa ll). 
Missfall är relativt vanligt, även om det  inte är känt exakt hur vanligt  det är . 
Missfall kan ske så tidigt i förloppet att den gravida inte känner till pågående 
havandeskap eller ännu inte har tagit kontakt med mödrahälsovården, varför 
den exakta för ekomsten av missfall är omöjlig att uppskatta. Enligt en dansk 
registerstudie resulterade ungefär en tiondel av de registrerade graviditeterna 
i missfall, och risken ökade markant med stigande maternell ålder [9]. Även 
livsstilsrelaterade faktorer, såsom a lkoholkonsumtion, kraftig övervikt samt 
rökning, har visat en koppling till en ökad risk för missfall [10-12]. 
                                                      
6 I det h är fallet klassades barn födda i graviditetsvecka 22 –26 som extremt prematura.    
14 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 Risken för missfall minskar med ökad graviditetslängd. Förekomsten av 
missfall i andra trimestern är i studier estimerad till väl under en procen t [13, 
14]. Detta avs åg dock graviditeter där fostret hade en låg sannolikhet för kro-
mosomavvikelser eller inte påverkats av vissa andra riskfaktorer. Missfall 
som sker mellan vecka 12+0 –21+6 benämns även sena missfall [15]. 
Inducerad abort  
Graviditeter so m avslutas avsiktligt före graviditets vecka 21+6 benämns in-
ducerad abort. Vid inducerade aborter är medicinsk abort vanligast, men 
även kirurgiska metoder förekommer om aborten sker före vecka 12 eller 13. 
Aborter efter vecka 12  eller 13  benämns sena abort er, och dessa utförs alltid 
med medicinsk  metod  [16]. 
I Sverige har vi en abortlag (1974:595) som säger att ” begär en kvinna att 
hennes havandeskap skall avbrytas, får abort utföras om åtgärden vidtas före 
utgången av artonde havandeskapsveckan och den int e på grund av sjukdom 
hos kvinnan kan antas medföra allvarlig fara för hennes liv eller hälsa” . Vi-
dare står det i lagen att ”e fter utgången av adertonde havandeskapsveck an får 
abort utföras endast om S ocialstyrelsen lämnar k vinnan tillstånd till åtgärden. 
Sådant tillstånd får lämnas endast om synnerliga skäl föreligger för aborten . 
Tillstånd enligt första stycket får ej lämnas, om det finns anledning antaga att 
fostret är livsdugligt. ”7 
Enligt Socialstyrelsens abortstatistik8 sker majoriteten av alla  rappor terade  
aborter före vecka 7. 5,4 procent av  de rapporterade  aborterna skedde i vecka 
12+1 –18+0 och 1,2 procent skedde i veck a >18+1, enligt uppgifter för 2020. 
Totalt  rapporterades  34 596 aborter  det året.  Antalet rapporterade aborter har 
legat relativt st abilt de senaste åren, med en viss minskning under 2020 jäm-
fört med tidigare år [17].  
  
7 1 och 3 §§ abortlagen (1974:595).   
8 Rapporteringen av abortstatistik skickas kvartalsvis till Socialstyrelsen från de kliniker och öppenv årdsenheter där 
aborter utförs.  Uppgi fterna är avidentifierade  vad gäller patient och klinik . Det är frivilligt för kli nikerna att rapportera 
in till  insamling en.   
 Nationella insatser för kvinnors hälsa  och 
förlossningsvården  
Det pågår flera olika insatser på riksnivå för att stärka kvinnors hälsa och för-
lossningsvården.9 Från my ndighetshåll har Socialstyrelsen bland annat ett på-
gående regeringsuppdrag10 att ta fram nationella riktlinjer med tillhörande 
kunskapsstöd för förlossningsvården. Inom ramen för detta omfattas även 
mödrahälsovården och eftervården. Vidare arbetar myndighet en med att ta 
fram ett nationellt kunskapsstöd om intrauterin fosterdöd11. I november 2021 
publicerades en remissversion av arbetet [18]. Slutversionen av kunskapsstö-
det p ubliceras i juni 2022.   
Folkhälsomyndigheten har fått i uppdrag12 av regeringen att ta fram en 
handlingsplan för att utveckla och stärka det nationella arbetet med sexuell 
och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR). Uppdraget ska slutredovisas i 
juni 2023. Handlingsplanen bygger på den nationella strategi för SRHR som 
Folkhälsomyndigheten presenterade år 2020. I strategin finns åtgärdsområ-
den listade i syfte att skapa en god, jämställd och jämlik sexuell och repro-
duktiv hälsa. Tre av dessa åtgärdsområden är att främja sexuell och repro-
duktiv hälsa, att förebygga ohälsa samt att skapa jämlik  och tillgänglig vård, 
stöd och behandling (inklusive under graviditet) [19]. 
Nedan följer andra exempel på aktuella insatser på nationell nivå från olika 
aktörer.  
Överenskommelse mellan staten och Sveriges 
Kommuner och Regioner, 2020 –2022  
Sedan 2015 pågår  en nationell satsning på en förbättrad förlossningsvård och 
insatser för kvinnors hälsa. Det har resulterat i tre överenskommelser13 mel-
lan staten och Sveriges Kommuner och Regioner (SKR) [20]. Den senaste, 
Ökad tillgänglighet och jämlikhet i mödrahälso - och förlossningsvården 
samt förstärkta insatser för kvinnors hälsa , avser perioden 2020 –2022. I 
överenskommelsen står det att ”alla kvinnor och deras familjer ska känna 
trygghet och få en säker vård i rätt tid i samband med graviditet, förlossning 
och efter vård” [21]. 
Vidare lyder målen i överenskommelsen  enligt följande:  
                                                      
9 Socialstyrelsen är medvetna om att det finns personer som inkluderas av mödrahälso - och förlossningsvården som 
inte identifierar  sig som kvinnor och har andra könsidentiteter och könsuttryck.  
10 S2021/05135 (delvis).  
11 Med intrauterin fosterdöd avses att barnet dör i livmodern efter minst 22 fullgångna graviditetsveckor.  
12 S2021/04606 (delvis)  
13 Samt två tilläggsöverenskommelser.    
16 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
  
Framför allt det sista målet, om vikten av goda förutsättningar för forskning, 
anser Socialstyrelsen har en koppling till behovet av uppgifter för bland an-
nat en ändamålsenlig fosterskade övervakning samt ökad kunskap om lev-
nadsvanor hos gravida. Uppgifter från mödrahälsovården ger även möjlighet 
att bedriva forskning avseende exponeringar under fosterstadiet som kan leda 
till en eventuell påverkan på individer längre fram i livet. Vidare k an uppgif-
ter från mödrahälsovården bidra till en översiktsbild över hur vanligt före-
kommande olika potentiellt skadliga exponeringar är. Dessutom kan uppgif-
ter om exponeringar vara relevanta för att följa hälsoutfall för de gravidas 
egen del.  
Under 2020 up pgav fler  än hälften av regioner na att det påg ick lokala ut-
vecklingsarbeten och satsningar för att bedriva en mer kunskapsbaserad vård, 
däribland inom mödravård och förlossningsvård. Vidare uppgav 20 av reg-
ionerna att det f anns goda möjligheter för dem att  bedriva forskning [22]. 
Som en del av den nationella satsningen för en förbättrad förlossningsvård 
och kvinnors hälsa skickar SKR sedan december 2020 ut Graviditetsenkäten 
till gravida personer och nyblivna mödrar. Syftet är att kartlägga deras upple-
velse r av den egna hälsan samt hur de erfarit vården under graviditet, förloss-
ning och året därefter. Enkäten kommer att skickas ut fram till december 
2022 [23]. 
Myndigheten för vård - och omsorgsanalys har ett pågående regeringsupp-
drag att följa upp satsningen och ska bland annat kartlägga insatser genom-
förda av regioner och myndigheter. Resultatet slutredovisas i maj 2023 [24]. Mål för vårdkedjan graviditet – förlossning – eftervård i  
överenskommel sen mellan staten och SKR  2020–2022:  
 
• Det finns en tydlig vårdkedja med en ökad kontinu itet från  
graviditeten till förlossning och eftervården.  
• Eftervården utvecklas och stärks.  
• Rätt vård för eventuella skador och vårdskador är lätt att hitta.  
• Bemanningen  är sådan att en barnmorska eller annan relevant kom-
petens finns tillgänglig för den födande kvinnan under förloss-
ningen.  
• Föräldrar känner trygghet i att det finns plats för dem både före och 
efter förlossning, inte minst för dem som har särskilda behov el ler 
som har långt till närmaste förlossningsklinik.  
• Evidensbaserad kunskap och kunskapsstöd för att förebygga,  
• diagnostisera och behandla förlossningsskador finns tillgänglig för 
personalen.  
• Det finns goda förutsättningar för forskning.    
 Strategier för kvinnors hälsa i samband med 
graviditet  
SKR tog 2019 fram en plan, Strategier för kvinnors hälsa  – före, under och 
efter graviditet , för att underlätta för regionerna i deras arbete med att för-
bättra vården i samband med graviditeter. Planen innehåller konkretiserade 
mål och möjliga strategier för förbättringsarbete inom området [25]. 
 
Ett delmål inom området en mer kunsk apsbaserad vård är att vården ska öka 
sin följsamhet till riktlinjer och rekommendationer.  
Säkerställande av följsamhet till riktlinjer och rekommendationer bygger 
till stor del på tillgång till nationella register med utförligt innehåll. Det kan i 
sin tur  leda till att även andra mål, såsom en mer jämlik respektive säker vård 
uppnås, anser Socialstyrelsen.  
Nationellt programområde för kvinnosjukdomar och 
förlossning  
För att skapa en så god och jämlik vård som möjligt finns 26 nationella pro-
gramområden (NPO ) vilka leder kunskapsstyrningen inom olika hälso - och 
sjukvårdsområden. Utöver samarbete med regioner och kommuner har 
NPO:erna en samverkan med myndigheter, forskarsamhället och patient - och 
professionsföreningar [26]. 
Ett insatsområde för NPO kvinnosjuk domar och förlossning är inom fos-
terdiagnostik. Inom området finns en nationell arbetsgrupp som ska kartlägga 
nuläget samt ge förslag på mål och indikatorer för fosterdiagnostik.  Syftet 
med arbetet är att säkra en god och jämlik fosterdiagnostik i hela lan det [27]. 
Arbetsgruppen påbörjade 2021 en kartläggning inklusive framtagande av re-
kommendationer för fosterdiagnostik. Ett av huvudsyftena med arbetet är att 
föreslå ett mer enhetligt system vad gäller regionernas rutiner för fosterdia-
gnostik, eftersom kar tläggningen visat att möjligheter och metoder för foster-
diagnostik ser olika ut i landet [28]. 
Nationella insatser för barns hälsa  
Den statliga utredningen En sammanhållen god och nära vård för barn och 
unga  (S 2019:05) inleddes 2019 och slutredovisades i oktober 2021. Syftet 
med utredningen var bland annat att vården för barn och unga ska bli mer lik-
värdig och innefatta hälsofrämjande och förebyggande insatser [29]. Mål i SKR:s strate giska plan för kvinnors hälsa – före, under 
och efter graviditet:  
• En mer personcentrerad vård.  
• En mer tillgänglig vård.  
• En mer säker vård.  
• En mer kunskapsbaserad vård.  
• En mer jämlik vård.    
18 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 I ett delbetänkande (SOU 2021:34) från maj 2021 framhåller utredningen 
det faktum att bliva nde föräldrars levnadsvanor kan påverka fostrets utveckl-
ing och hälsa. Här nämns övervikt hos modern, rökning och snusning samt 
alkoholkonsumtion som riskfaktorer för skadlig fosterpåverkan. Vidare beto-
nas vikten av föräldraskapsstöd som en del av det häls ofrämjande och före-
byggande arbetet inom barn - och ungdomshälsovård. Här ingår bland annat 
de insatser som görs av mödrahälsovården under graviditetsperioden [30]. I 
utredningens slutbetänkande  (SOU 2021:78)  från oktober 2021 ligger fokus 
på uppföljning  och informationsdelning avseende  hälsan hos barn och unga.  
Här görs bland annat bedömningen  att hälsan hos denna grupp behöver 
kunna följas från graviditet och fram till att personen fyller 21 år . Ett förbätt-
ringsområde  som utredningen identifierat är att vårdinformationssystemen 
behöver utvecklas på ett ändamålsenligt sätt, så att informationsdelning un-
derlättas och att barn - och ungdoms vården kan bli mer sammanhållen. Vidare 
behöver nationellt fastställda termer och begrepp utvecklas och användas vid 
journa lföring i en högre utsträckning än vad som sker i dagsläget. Det är nöd-
vändigt för att interoperabiliteten mellan  olika  system ska fungera och för att 
kunna få mer jämförbara data.  Vidare menar utredningen i sitt slutbetänkande 
att de ser positivt på  en ut ökad  insamling till hälsodataregister  vad gäller 
skadliga exponeringssubstanser14 under graviditet. Däremot påpekas att upp-
följningsmöjligheten avseende barn s och ungas hälsa längre fram i livet ris-
kerar att bli begränsad , då dessa  uppgifter i  dag inte finn s att tillgå i den ut-
sträckning utredningen anser nödvändig. Därigenom riskerar eventuell 
koppling mellan ”sent” manifesterade hälsoutfall och tidigare exponering un-
der graviditet att missas  [31]. 
I likhet med kvinnosjukdomar och förlossning finns det även  ett NPO för 
barn och ungdomars hälsa [26]. Ett av dess insatsområden innefattar barnhäl-
sovården, där en nationell arbetsgrupp arbetar bland annat för att främja 
vårdkedjan och samverkan mellan barnhälsovård , mödrahälsovård , förloss-
nings - och neonatalvård,  socialtjänst och förskola  [32]. Enligt uppgift från re-
presentanter ur arbetsgruppen tas alltid det ofödda barnets hälsa med som ett 
perspektiv i deras diskussioner.  
Barn har lagstadgad rätt till bästa möjliga hälsa  
2018 antog riksdagen Förenta Nationernas  (FN:s) konvention om barnets rät-
tigheter som svensk lag.15 Lagen trädde i kraft den 1 januari 2020 och syftar 
till att skydda och främja barns rättigheter. I all offentlig verksamhet kan 
barnkonventionen användas för att skapa ett mer barnrättsbaserat syns ätt 
[33]. 
I konventionen om barnets rättigheter återfinns flera artiklar som rör bar-
nets rätt till överlevnad, skydd från skada och bästa möjliga hälsa. Konvent-
ionen bygger på deklarationen16 om barnets rättigheter. Där fastställs att 
”barnet på grund av si n fysiska och psykiska omognad behöver särskilt skydd 
och särskild omvårdnad, inklusive lämpligt rättsligt skydd, såväl före som ef-
ter födelsen” [34]. 
                                                      
14 Alkohol, nikotinprodukter och andra potentiellt skadliga substanser . 
15 Lagen (2018:1197) om Förenta nationernas konvention om barnets rättigheter.  
16 Deklarationen om barnets rättigheter (FN 1959).    
 Medicinska födelseregistret, MFR  
MFR är ett av Socialstyrelsens hälsodataregister. Hälsodataregister bygg er på 
personnummer17 och medför således en unik möjlighet att bedriva epidemio-
logisk forskning, vilket skapar ett mervärde såväl nationellt som internation-
ellt [35]. Genom att samköra18 uppgifter från olika register kan patientgrup-
per följas över vårdområden , vårdnivåer och huvudmannagränser. Avsikten 
med hälsodataregister är aldrig att följa enskilda individer. Således är det häl-
soutfallet på populationsnivå som är av relevans när uppgifterna används.  
MFR upprättades 1973 och omfattar graviditeter som lett t ill förlossning i 
Sverige. I registret finns utöver uppgifter om graviditeter och förlossningar 
även uppgifter om nyfödda barn.  Alla levande födda  och dödfödda barn från  
och med graviditetsvecka 22+0  ingår.19 Uppgifter från mödrahälsovården, 
förlossningsvår den sa mt neonatalvården rapporteras  till registret. De uppgif-
ter som rapporteras rör bland annat moderns tidigare gravidite ter, rökvanor, 
förlossningsklinik , graviditetslängd, diagnoser hos moder och  barn, barnets 
kön, längd och  vikt, barnets tillstånd vid  födseln, med mera [36]. Kopplat till 
MFR finns Socialstyrelsens register för övervakning av fosterskador och kro-
mosomavvikelser [37].20 
MFR har en täckningsgrad på 97 –99 procent av alla förlossningar, och 
samtliga landets förlossningskliniker rapporterar t ill registret.  För närvarande 
pågår ett arbete vid myndigheten med att ta fram föreskrifter till MFR, uti-
från nuvarande MFR -förordning. Arbetet beräknas vara färdigt 2022.  
I och med det första mödrahälsovårdsbesöket upprä ttas en mödrahälso-
vårdsjournal ( även kallad MHV1 ). I vecka 32 –34 upprättas ytterl igare en 
mödrahälsovårdsjournal (även kallad MHV2 ). För de graviditeter som leder 
till förlossning (det vill säga  samtliga  födslar från  och med  vecka 22+0) 
skickas uppgifter från mödrahälsovårdsjournalen  till S ocialstyrelsen tillsam-
mans med uppgifter från förlossningsjournalen.  
                                                      
17 Alternativt samordningsnummer eller reservnummer.  
18 Samkörning  innebär att koppla samman uppgifterna i två eller flera olika register som innehåller  olika typer av upp-
gifter. Exempelvis kan  uppgifter om en individs  uthämtade läkemedel i läkemedelsregistret k opplas samman med 
samma individs  eventuella diagnoser i  patientregistret. En nyckelvariabel som finns i båda registren används för att 
koppla samman rätt uppgifter med varandra. När det handlar om regi ster med individuppgifter, såsom  hälsodataregis-
ter, är denna nyckelvariabel oftast personnummer.  
19 Före den 1 juli 2008 ingick dödfödda barn från och med vecka 28+0 . 
20 För en närmare beskrivning av nuvarande övervakning av fosterskador, se stycke ”Övervakning av fosterskador och 
kromosomavvikelser” längre fram i detta avsnitt.    
20 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
  
Nedan beskrivs, utifrån uppdragets avgränsningar, några specifika områden 
och uppgifter och deras status i nuvarande MFR.  
Tobak  och andra nikotinhaltiga produkter  
År 1982 började Socia lstyrelsen samla in uppgifter om t obaksbruk vid in-
skrivning , och 1990 började även uppgifter om bruk vid vecka 30 –32 att 
samlas in. Uppgift om bruk av t obak tre månader före aktuell graviditet bör-
jade samla s in 1998.  De uppgifter som mödrahälsovården rappo rterar  avser 
bruk av cigaretter och snus21 före och under graviditet. Enligt förordningen 
(2001:708)  om medicinskt födelseregister (fortsättningsvis refererad till som 
MFR -förordningen) får även uppgift om nikotinläkemedel, såsom nikotin-
sprayer och nikotinp låster, samlas in.  
Att tobaks rökni ng är förenat med risker för så väl den gravida som fostret 
är väl belagt.  Rökning ökar  bland annat  risken för  missfall och  utomkvedsha-
vandeskap  [11, 38] . Vidare har r ökning  under graviditeten enligt forskning  
visat sig led a till allvarliga risker för foster missbildningar, exempelvis läpp -, 
käk-, och gomspalt  [39]. Även snusbruk har  i studier  visat sig  kunna  vara 
skadligt och kopplas  till såväl ökad risk för dödföddhet  [40] som prematur 
börd och  andningsuppehåll hos det nyfö dda barnet  [41]. 
Det finns fortfarande kunskapsluckor inom vissa områden av n ikotinbruk 
under graviditet. Ett sådant exempel är nikotinsubstitut  [42]. Dessa produkter 
kan användas vid rök - eller snusavvänjning och utgörs bland annat av niko-
tinhaltiga tuggu mmin, plåster, sugtabletter med mera.  
I Socialstyrelsens statist ik för graviditeter, förlossningar och nyfödda  visar 
uppgifter från 2020 att 11  procent av de gravida rökte tre måna der före aktu-
ell graviditet. 3,7  procent rökte i tid ig graviditet. Vidare up pgav 6  procent att 
de snusade tre månader före aktuell graviditet och 1,2 procent att de snusade 
i tidig graviditet  [8]. På grund av ett stort uppgiftsbortfall avseende 
                                                      
21 Cigaretter och snus går under samli ngsnamnet ”Tobak” i mödrahälsovårdsjournalen . Exempel på uppgifter som rapporteras till Socia lstyrelsen 
från mödr ahälsovårdsjournalen:  
Uppgifter från inskrivning i mödrahälsovården:  
• vikt vid inskrivning  
• familjesituation  
• ofrivillig barnlöshet (inklusive eventuella åtgärder)  
• tidigare graviditeter och förlossningar  
• tobaksbruk (före aktuell graviditet samt vid inskrivnin g) 
• läkemedelsbruk ( före inskrivning under graviditet).  
Uppgifter från graviditetsvecka 32–34: 
• fosterdiagnostik  
• tobaksbruk (vecka 30 –32) 
• läkemedelsbruk ( under graviditet ).   
 tobaksvanor i sen graviditet finns MFR -baserad statistik om detta inte till-
gänglig från  2017 och framåt [43]. Enligt 2020  års uppgifter  i nationella kva-
litetsregistret  Graviditetsregistret22 rökte 2,4  procent av de gravida i vecka 32 
och 0,6 procent snusade  i motsvarande vecka [4]. Enligt uppgifter från Gravi-
ditetsenkäten december 2020  – mars  2021 uppgav 89 procent av de gravida i 
vecka 25 att barnmorskan tillfrågat dem om tobaksvanor under graviditeten  
[23]. 
Inte alla nikotinprodukter får behandlas inom ramen för dagens MFR -
förordning. Det handlar bland annat om  tobaksfritt snus, så kallat vi tt snus. 
Vidare stödjer inte förordningen insamlande av uppgift om bruk av uppvärm-
bara tobaksprodukter23 eller e -cigaretter. R iskerna med att använda e -cigaret-
ter är inte klarlagda. Ångan innehåller flera sjukdomsframkallande ämnen, 
men i lägre grad än toba ksrök  [44]. Studier om användning av e -cigaretter 
under graviditet saknas, där emot finns djurstudier som visat  negativ påverkan 
på fostrets immunsystem, centrala nervsystem samt hjärt - och lungfunktion  
[45].  
Läkemedel  och kosttillskott  
Sedan 1995 har uppg ifter om vilka läkemedel  gravida använder vid inskriv-
ning samt under graviditeten samlats in till MFR . Uppgifterna inkommer  från 
mödrahälsovårdsjournalen  och registreras i registret med det aktuella läke-
medlets ATC -kod24. Har uppgiften inkommit via fritextf ält, vilket oftast är 
fallet, översätts informationen till motsvarande ATC -kod. 
Ett läkemedels aktiva substans behöver nödvändigtvis inte bestå av ke-
miska komponenter, utan kan vara baserad på exempelvis växtdelar, djurde-
lar eller bakteriekulturer. Således  klassas exempelvis, utöver sedvanliga ke-
miska och biologiska läkemedel, även växtbaserade läkemedel, 
naturläkemedel samt homeopatiska läkemedel25 som läkemedel [46, 47] . 
I växtbaserade läkemedel s verksamma beståndsdelar finns växtbaserade 
material el ler vä xtbaserade beredningar . Traditionella växtbaserade läkeme-
del hör till kategorin  växtbaserade läkemedel . Till skillnad från växtbaserade 
läkemedel genomgår traditionella växtbaserade läkemedel ett förenklat regi-
streringsförfarande som inte bygger på att eff ekt har påvisats i kliniska stu-
dier. Hos naturläkemedel består  den verksamma beståndsdelen av en djurdel, 
en bakteriekultur, ett salt eller ett mineral. Naturläkemed el är således inte 
växtbaserade [47]. 
Att exponering för läkemedel kan ha en negativ foster påverkan har visat 
sig, inte minst under neurosedynskandalen under 1960 -talet. Neurosedyn an-
vändes som sömnmedel, bland annat av gravida, och ledde till allvarliga fos-
terskador och fosterdöd.  Denna händelse har varit en bidragande faktor till de 
omfattande  krav som finns på testning och värdering av läkeme delskandida-
ter under utveckling  inför ett godkännande, och som gäller för uppföljning av 
säkerhet efter ett godkännande. Socialstyrelsens fosterskadeövervakning 
                                                      
22 För en närmare beskrivning av Graviditetsregistret, se stycke ”Andra register med uppgifter från mödrahälsovår-
den” , ”Graviditetsregistret”  längre fram i detta avsnitt.  
23 Kallas även HTP, heated tobacco produc ts. I dessa produkter värms tobaken upp utan att förbrännas.  
24 ATC -kod ( Anatomic Therapeutic Chemical classification system ) används som klassificeringssystem för läkemedel.  
25 Homeopatiska läkemedel har ingen ATC -kod, då de registreras utan en terapeutisk  indikation, enligt mailuppgift 
från Läkemedelsverket 21 -07-07.   
22 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 syftar  till att övervaka exponering för  exem pelvis läkemedel under fostersta-
diet, för att så tidigt som möjligt kunna identifiera säkerhetssignaler om 
eventuella fosterrisker.26 
År 2020 hämtade drygt hälften, 55,4 procent, av alla förlösta ut ett recept-
förskrivet läkemedel under graviditeten. De vanl igaste läkemedelsgrupperna 
var antihistaminer (som kan användas bland annat mot graviditetsillamå-
ende), antibiotika, sköldkörtelpreparat, antidepressiva läkemedel samt blod-
förtunnande läkemedel .27 Siffran för införskaffande av läkemedel totalt be-
döms vara s törre än så, om än okänd, om även läkemedel som tillhandahålls 
receptfritt räknas in. Att någon hämtat ut ett receptbelagt alternativt inför-
skaffat ett receptfritt läkemedel är dock ingen garanti, utan endast en proxy, 
för faktiskt intag av läkemedlet i fr åga. 
Dagens MFR -förordning medger inte insamling av uppgift om kosttillskott 
till registret. Kosttillskott hör till kategorin livsmedel och kan bland annat ut-
göras av koncentrerade näringsämnen i olika former. Verksamma ämnen i 
kosttillskott kan exempelvis  vara vitaminer, mineraler, aminosyror och väx-
ter. Produkterna  kan även vara baserade på animaliska ingredienser, såsom 
fiskolja [48]. Då kosttillskott inte klassas som läkemedel är de, till skillnad 
från läkemedel, inte avsedda för att bota, lindra eller förebygga sjukdom. Ett 
kosttillskott behöver inte kvalitets - eller säkerhetskontrolle ras av någon myn-
dighet innan det  tillgängliggörs på marknaden. Det innebär att kosttillskott 
kan innehålla potentiellt skadligt höga koncentrationer av en substans, eller 
interagera med samtidigt bruk av läkemedel och leda till skada. Intag av kost-
tillskott kan även ge upphov till biverkningar. Vidare har vissa kosttillskott 
vid kontroll visat sig innehålla otillåtna substanser  [49]. Det framgår inte all-
tid på produktbeskri vningen för enskilda kosttillskott om det är säkert för 
gravida att använda produkten eller om det avråds, eftersom tillverkaren inte 
har en skyldighet att uppge på förpackningen huruvida produkten lämpar sig 
för gravida eller inte. Vidare får en varningst ext endast finnas om det är fast-
ställt att produkten  är skadlig för exempelvis gravida. Med det sagt ska kost-
tillskott (och andra livsmedel) emellertid ha en sammansättning som inte in-
nebär hälsorisker.28 Till skillnad från kosttillskott ska information om ett 
enskilt läkemedels kompabilitet med graviditet finnas med i produktinform-
ationen (bipacksedeln) för samtliga läkemedel.  Livsmedelsverket uppmanar 
gravida att rådgöra med sin barnmorska eller läkare innan kosttillskott, växt-
baserade läkemedel eller natu rläkemedel intas. Argumentet för det är att 
kosttillskott, örtprodukter, växtextrakt och dylikt vanligen inte har testats på 
gravida [50]. 
Skiljelinjen mellan  läkemedel och kosttillskott är inte alltid tydlig. Samma 
aktiva substans kan finnas som läkemedel  respektive kosttillskott. Exempel 
på det är vitaminer, valeriana  och rosenrot . 
En studie baserad på gravida i Sverige visade att endast strax under en pro-
cent uppgav att de använde växtbaserade substanser  i tidig g raviditet. 
                                                      
26 För en närmare beskrivning av Socialstyrelsens fosterskadeövervakning, se stycke ”Övervakning av fosterskador 
och kromosomavvikelser” längre fram i detta avsnitt.  
27 Med ”under graviditeten” avses från och med vecka 12+0 och fram till förlossningsdatum. Uppgiften baseras på för-
lossningar och inte enskilda individer. Har en person haft flera förlossningstillfällen under samma år räknas dessa se-
parat. Uppgifter från MFR och läkemedelsregistret.  
28 Enligt uppgift från Livsmedelsverket (mailkorrespondens 21 -10-05–21-10-08).   
 Däremot konstaterar författarn a att denna siffra troligtvis är underskattad. De 
vanligaste preparat  som användes var växtbaserade järntillskott, ginseng och 
valeriana  [51]. Det finns publicerade studier som har rapporterat risker med 
användande av vissa växtbaserade substanser  under gr aviditet, men kun-
skapsläget inom området är fortfarande oklart  [52].29 
Uppgift om a lkohol  samlas inte in till MFR  
I dagsläget samlas inte uppgift om alkoholbruk in till MFR. Däremot samlas 
viss sådan informati on in till Graviditetsregistret, men begränsas d är till upp-
gift om alkoholbruk före graviditet.  
Att alkoholkonsumtion under graviditet är skadligt för fostret är väl känt 
och belagt i  ett flertal vetenskapliga studier på djur respektive människa. Det 
finns ingen säker nedre konsumtionsgrä ns som kan anse s helt ofarlig, utan 
även intag av mindre mängder har visat koppling  med risk för bland annat 
beteendemässiga störningar hos det väntade barnet  [53]. 
Samlingsbegreppet Fetal Alcohol Spectrum Disorder  (FASD) innefattar 
och beskriver det panorama av olika sk ador som kan uppstå efter alkoholex-
ponering under fosterlivet. Kognitiva problem och beteendeproblem i varie-
rande allvarlighetsgrad finns hos de flesta barn med FASD, men olika former 
av strukturella avvikelser, exempelvis i hjärta, skelett, samt syn - och hörsel-
organ kan också förekomma. Begreppet skiljer sig från fetalt alkohol-
syndrom, FAS, som är en ty dligt avgränsad kriteriediagnos  som relaterar till 
de skador som uppstår om den gravida  druckit mycket stora mängder alkohol 
under tidig graviditet. Tillstå ndet omfattar specifika ansiktsavvikelser, till-
växtavvikelser och avvikelser i centrala nervsystemet som leder till varie-
rande grad av kognitiva svårigheter och beteendestörningar  [54]. 
Enligt Graviditetsregistret s årsrapport 2020  hade 92  procent av de gra vida 
screenats med  identifikationsinstrumentet för riskbruk av alkohol, Alcohol 
Use Disorder Identification Test  (AUDIT ), avseende alkoholbruk under året 
före gravidit eten. Screeningen visade att 3,5  procent uppvisade resultat som 
klassades som riskbruk el ler risk för beroende  [4]. Enligt uppgifter från Gra-
viditetsenkäten december 2020  – mars 2021 uppgav 91 procent av de gravida 
i vecka 25 att barnmorskan tillfrågat dem om alkoholvanor under gravidite-
ten [23]. 
Övervakning av fosterskador och 
kromosomavvikel ser 
Det kan vara svårt att hitta enskilda förklaringar till varför en fosterskada 
uppstår. Genetiska förändringar hos fostret, intag av vissa läkemedel under 
graviditet, eller sjukdomar hos den gravida ( såsom  röda hund) är exempel på 
sådant som kan påverka  utfallet. Ofta är det inte en enskild faktor som leder 
till fosterskador , utan samverkan sker mellan genetiska och yttre faktorer  
[55]. 
Även den gravidas levnadsvanor  (vilket nämnts tidigare i rapporten)  samt 
nära genetiskt släktskap mellan de blivande fö räldrarna  kan påverka risken 
                                                      
29 I refererade studier (Holst et al samt  Muñoz  Balbontín et al ) innefattar det som i rapporten benämns växtbaserade 
substanser (i studierna benämnda ”herbal drugs” respektive ”he rbal medicinal p roduct s”) såväl växtbaserade läkeme-
del som kosttillskott.    
24 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 för fosterskador  [56, 57] . Fosterskador diagnostiseras oftast i  samband med 
ultraljud i första trimestern30, det vill säga i graviditetsvecka 12 –13, samt i 
samband med rutinultraljudet i vecka 18 –20. 
Vid kromosomavvikelser har d et skett en förändring i kromosomernas 
struktur eller antal. Det kan leda till olika missbildningar och symtom och 
även till missfall. Kromosomavvikelser är oftast medfödda, och kända risk-
faktorer kan vara hög mödraålder samt ärftlighet för kromosomavvikel sen 
[58]. Det finns emellertid flera andra tänkbara orsaker till kromosomavvikel-
ser, såsom exponering för skadliga miljöfaktorer. Kromosomavvikelser kan 
leda till fosterskador, och på grund av kopplingen dem emellan brukar kro-
mosomavvikelser benämnas som e n fosterskada.31 
Socialstyrelsens övervakning av fosterskador startade 1964 som en konse-
kvens av kunskap om Neurosedynets negativa effekter. Övervakningen har 
fortsatt, och sker bland annat i form av redovisning i årsrapporter, deltagande 
i internationella övervakningsprojekt, samt i samarbete med Läkemedelsver-
kets och Region Stockholms kunskapsdatabas på internet (Janusmed). Sen-
aste årsrapporten publicerades 2018 och avser statistik till och med 2016 
[59]. År 2019 inleddes ett översyn sarbete  av insamlingen , och en reviderad 
insamli ng påbörja des i slutet av 2021 . 
Övervakningen bedrivs framför allt genom analyser av risk för fosterska-
dor i relation till olika exponeringar (såsom miljö, mödrasjuklighet och läke-
medel), vilket möjliggörs med hjälp av länkning mel lan olika register. In-
formation om fosterskador respektive kromosomavvikelser hos födda barn 
inhämtas från MFR och patientregistret. Information om fosterskador eller 
kromosomavvikelser hos foster som aborterats inhämtas genom en anonymi-
serad rapportering till registret för övervakning av fosterskador och kromo-
somavvikelser. Till det registret rapporteras även personuppgiftsbase-
rade32 uppgifter om nyfödda (levande eller dödfödda) barn med medfödda 
fosterskador eller kromosomavvikelser.  Bortfallet vad gäller inrapportering 
av uppgift om abort vid fosterskada är relativt stort, medan bortfallet avse-
ende födda barn är mindre [37]. Rapporteringen till registret är frivillig och 
sker via särskilda blanketter.  
Insamlingen visar att ungefär tre procent av de barn so m årligen föds har 
fosterskador. Andelen har legat på relativt jämn nivå under perioden 1999 –
2016. Vidare rapporterades 231 aborterade foster med fos terskada till Social-
styrelsen  2016. Motsvarande siffra för  rapporterade  aborterade foster med 
kromosomavvik else var 602 samma år. Totalt antal födda barn det året var 
121 511 stycken , enligt sammanställningen [59]. 
Avseende aborterade foster med fosterskada ges i registret en uppfattning 
om antalet aborterade foster med olika typer av skador, däremot saknas in-
formation om exponeringsfaktorer, exempelvis  i form av läkemedel, nikotin 
och alkohol, eftersom uppgifterna  bygger på anonymiserade data . Dessutom 
sker rapporteringen på frivillig basis från klinikerna, vilket innebär en risk 
för underskattning om uppgifter  inte rapporteras in. All statistik som tas fram 
                                                      
30 Vissa regioner erbjuder alla gravida ett ultraljud i första trimestern, enligt uppgift från sakkunnig inom området fos-
terskador (Sahlgrenska Universitetssjukhuset).  
31 Enligt uppgif t från sakkunniga inom området fosterskador (Sahlgrenska Universitetssjukhuset).  
32 Avser moderns personnummer.    
 för att utvärdera exempelvis läkemedels fosterpåverkan kan därmed enbart 
baseras på födda barn, för vilka det finns tillgängliga uppgifter om läkeme-
delsexponeringar, dels från mödrahälsovårdsjournalen och de ls från läkeme-
delsregistret.  
Det kan därmed förmodas att utredningar av svåra fosterskador kan un-
derskatta effekten av exempelvis läkemedelsanvändning under graviditet. För 
vissa allvarliga typer av fosterskador är avbrytandefrekvensen hög [59]. Om 
något s tarkt fosterskadeframkallande läkemedel skulle introduceras  i Sverige  
i dag, och det  läkemedlet  i sin tur skulle orsaka svåra fosterskador och av-
brutna graviditeter , är det  med andra ord  i nuläget  svårt att  identifiera det 
specifika  läkemedlet . Samma reson emang kan tillämpas för andra typer av 
(potentiellt) skadliga substansexponeringar.  
Behovet av ett nytt regelverk gällande fosterskadeövervakning, som gör 
det möjligt att övervaka fosterskadeutvecklingen, och som även inkluderar 
aborterade foster, identifi erades tidigt under 1990 -talet. År 2003 gjordes en 
statlig utredning (SOU 2003:126 ) som underströk behovet av en förbättrad 
missbildnings övervakning i Sverige. Utredningen föreslog bland annat att 
Socialstyrelsen skulle få behandla uppgifter om de gravidi teter där foster-
skada legat till grund för en abort, i syfte att kunna identifiera viktiga expo-
neringsfaktorer [55]. Förslaget ledde dock inte till någon förändring  av regel-
verken för fosterskadeövervakning.  
Hösten 2016 fattade regeringen ett beslut om att  ändra i förordningen 
(2001:707) om patientregister hos Socialstyrelsen [60] (fortsättningsvis refe-
rerad till som patientregisterförordningen).  Beslutet föranleddes av en hem-
ställan från myndigheten året dessförinnan ( S2015/04616/FS ).33 Ändringen 
innebar at t det från och med den 1 oktober 2016 blev möjligt för Socialstyrel-
sen att i patientregistret behandla personuppgifter för vårdkontakter som in-
nehåller koder för abort.  Abortvård kan i och med det beslutet  ses som lik-
ställd med annan hälso - och sjukvård . I patientregistret får  emellertid  endast 
uppgift om aborter  utförda av  läkar e (vilka kan vara kirurgiska eller medi-
cinska) behandlas.  Uppgift om  aborter utförda  av barnmorskor  (vilka alltid är 
medicinska) får inte behandlas inom ramen för da gens patientregi sterförord-
ning.34 Förändringen av patientregisterförordningen har sannolikt förbättrat 
abortstatistiken, och det kommer också bli möjligt att studera långtidseffekter 
av abort på individers hälsa. De förändringar som har beslutats räcker dock 
inte till för att åstadkomma den förbättring av övervakningen av fosterskador 
och kromosomavvikelser som Socialstyrelsen anser nödvändig, eftersom de 
uppgifter som rapporteras till patientregistret endast rör den gravidas diagno-
ser. Vidare är inte detaljerad informati on om fostrets tillstånd tillgänglig un-
der patientregistrets regelverk.  
                                                      
33 Hemställan om ändring av förordningen (2001:707) om patientregister hos Socialstyrelsen  (S2015/04616/FS). I 
anslutning till hemställan  (dnr 10. 4-13139/2015 -1) gjordes även en kompletterande integritetsanalys (dnr 10.4 -
13139/2015 -2). 
34 För närvarande pågår ett regeringsuppdrag som syftar till att ge förslag på en förordningsändring för att Socialstyrel-
sens ska kunna samla in uppgifter om samtliga vårdkontakter i öppenvården (ej primärvård) till patientregistret. Upp-
draget beskrivs i regleringsbrevet för budgetåret 2021 ( S2019/04465, S2020/09593 (delvis)) och ska slutredovisas den 
31 maj 2022.    
26 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 Andra register med uppgifter från 
mödrahälsovården  
Utöver MFR finns det andra register som innehåller uppgifter från mödrahäl-
sovården. Dessa utgörs av nationella kvalitetsregister, men  även vissa av So-
cialstyrelsens övriga hälsodataregister rymmer i begränsad omfattning sådan 
Graviditetsregistret  
Graviditetsregistret startade 2013 och är ett nationellt kvalitetsregister som 
täcker in områdena mödrahälsovård, fosterdiagnosti k och förlossning. Upp-
gifterna samlas in genom automatisk överföring från journalsystem, men 
även via manuell inmatning från mödrahälsovården, samt genom direktregi-
strering (KUB35-undersökningar). Region Kronoberg och Uppsala levererar 
endast manuellt inmat ade uppgifter till registret. Täckningsgraden för för-
lossningar är hög; 2020 täcktes 97,9 procent av landets förlossningar in. F ör 
de manuellt inmatade uppgifterna från m ödrahälsovård en var täckningsgra-
den 89 procent  [4]. Registreringen bygger på frivillig het, och enligt uppgift 
från registerrepresentant är det endast ett fåtal gravida , cirka 100 –150 per år, 
som avböjer deltagande i Graviditetsregistret.  
Graviditetsregistret innehåller mödrahälsovårdsuppgifter som även åter-
finns i MFR, exempelvis uppgift om  längd och vikt hos den gravida, tobaks-
bruk, sjukdomar och läkemedel. Det finns emellertid en del mödrahälso-
vårdsuppgifter i Graviditetsregistret som inte återfinns i MFR, som uppgift 
om självskattad hälsa. Till skillnad från MFR innehåller Graviditetsregi stret 
dessutom uppgift om alkoholbruk året före graviditet, i form av AUDIT -
skattning. Däremot finns inte uppgift om alkoholbruk under graviditet i re-
gistret.  
En annan innehållsmässig skillnad mellan Graviditetsregistret och MFR är 
att Graviditetsregistret  samlar in uppgifter om graviditeter som avslutats före 
vecka 22+0. Uppgifterna skickas in manuellt och kan inte valideras genom 
information från andra källor. Dessa registreringar av personuppgiftsbaserade 
avslutade graviditeter kan anges som någon av föl jande orsaker: ”Missfall 
före vecka 22+0”, ”Avbrytande på grund av fostersk ada” och ”Vet ej” 
(okänd orsak). Uppgifterna kompletteras med uppgift om fosterdiagnostik, 
tobaks - och alkoholbruk, samt längd och vikt vid inskrivning [61].36 
Neonatalregistret  
Neon atalregistret (SNQ) är ett nationellt kvalitetsregister som omfattar upp-
gifter om nyfödda barn som vårdats på neonatalavdelning i Sverige. Samtliga 
av landets neonatalavdelningar deltar i rapporteringen och täckningsgraden 
är hög, över 98 procent. Ungefär ett av tio nyfödda barn behöver enligt SNQ 
neonatalvård efter födseln, och registret har sedan starten 2001 samlat in 
uppgifter om vårdtiden för fler än 150 000 nyfödda barn [62]. 
                                                      
35 KUB står för kombinerat ultraljud och blodprov och vis ar sannolikheten för kromosomavvikelse hos fostret.  
36 Även uppgift om födelseland, utbildningsnivå, sysselsättning och självskattad hälsa  samlas  in för  inskrivna  personer 
där graviditeten avbrutits .   
 Uppgifter från mödrahälsovården samlas in till SNQ, om än i begränsad 
omfatt ning. Informationen rör främst områden som förväntad nedkomst, 
sjukdomar hos modern och graviditetskomplikationer. Uppgifter om yttre ex-
poneringar under graviditet är begränsade till ett fåtal uppgifter om läkeme-
delsbehandling.37 
Patientregistret och läkeme delsregistret  
Socialstyrelsens patientregister och läkemedelsregister är två av myndighet-
ens hälsodataregister. I viss utsträckning återfinns uppgifter från mödrahälso-
vården i dessa.  
Patientregistret upprättades 1964 och blev rikstäckande 1987. Registret i n-
nehåller uppgifter om alla avslutade vårdtillfällen i den slutna vården (inklu-
sive psykiatrisk tvångsvård), u ppgifter om akutväntetider och akutverksam-
het samt uppgifter om vårdkontakter med läkare i den specialiserade 
öppenvården [63]. Socialstyrelsen lä mnade 2021 ett författningsförslag för 
att kunna samla in uppgifter även från primärvården. För närvarande pågår 
även en utredning om möjligheten att framöver samla in uppgifter från andra 
yrkeskategorier än läkare i den specialiserade öppenvården.38 Vad gä ller 
mödrahälsovård finns således uppgifter om exempelvis diagnoser och åtgär-
der i patientregistret, förutsatt att den utförande mödrahälsovården är organi-
serad under specialiserad öppenvård och inte primärvård. År 2016 beslutade 
regeringen att Socialstyre lsen får samla in ytterligare  information om abort 
till patientregistret, vilket tidigare varit undantaget från den övriga in-
samlingen från den specialiserade vården [60]. Numera finns således uppgift 
om läkarutförda aborter på personnummernivå i registret . Om patientregistret 
på sikt utvidgas till att innehålla uppgift om kontakter med andra yrkeskate-
gorier än läkare, till exempel barnmorskor, kommer uppgifter om medicinska 
aborter att öka avsevärt.  
Läkemedelsregistret upprättades 2005 och innehåller uppgi fter om alla lä-
kemedel som hämtas ut mot recept på apotek [64]. Vad gäller uppgifter om 
gravida personer och mödrahälsovården är uppgifter från läkemedelsregistret 
begränsade till information om läkemedel som antingen förskrivits i mödra-
hälsovården  eller l äkemedel  som förskrivs vid andra vårdkontakter under 
graviditeten och som sedan hämtats ut mot recept på apotek. Däremot inne-
håller läkemedelsregistret, till skillnad från MFR, inte uppgift om läkemedel 
som införskaffats utan recept.  
                                                      
37 Insulinbehandling, immunisering samt steroidbehandling på grund av hotande förtidsbörd.  
38 För öppenvårdspsykiatrin får även uppgift om andra vårdkontakter än med läkare behandlas, enligt patientregister-
förordningen.    
28 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 Uppdragets utförande  
Syfte och mål  
Syftet med uppdraget är att bättre kunna undersöka  olika fakt orer i samband 
med graviditet, b land annat hur viss exponering under graviditeten kan leda 
till olika ogyn nsamma utfall. För att uppnå detta behöver MFR utökas med 
uppgifter om (pote ntiellt) skadliga substanser samt inkludera uppgifter om 
graviditeter som avslutas före graviditetsvecka 22+0. Denna ytterligare per-
sonuppgiftsbehandling  som insamlingen innebär  har till syfte att bättre kunna 
följa hur exponering för olika skadliga samt p otentiellt skadliga substanser 
ser ut bland de som är gravida och inskrivna vid mödrahälsovården. Med 
skadliga substanser avses i det här fallet alkohol och nikotinprodukter. Med 
potentiellt skadliga substanser avses i det här fallet kosttillskott. En utök ad 
behandling av personuppgifter ink luderar även individer  inskrivna vid möd-
rahälsovården  vars graviditeter avslutas innan vecka 22+0. Detta skulle göra 
det möjligt att beskriva graviditeter som avslutas i förtid, antingen genom in-
ducerad abort eller genom  missfall. Den utökade insamlingen till MFR kan 
anses vara relevant ur ett folkhälso - och fosterskadeövervakningsperspektiv.  
Målet med uppdraget är att lämna förslag till författningsändring i MFR -
förordningen för att möjliggöra den utökade insamlingen av uppgifter. Vi-
dare har Socialstyrelsen som målsättning att fö r samtliga uppgifter som ut-
reds beskriva relevans, nytta och risk , både utifrån den utökade behandlingen 
av personuppgifter  och utifrån syftet att bredda insamlingen och därmed öka 
kunskapen om sk adligt bruk av substanser i samband med graviditet samt om 
olika utfall av inskrivna graviditeter . Därutöver är målet att utifrån analyser 
av förutsättningarna för uppgiftsinsamlingen lämna förslag på lösning i de 
fall det finns tekniska eller praktiska hi nder för insamlingen.  
Avgränsningar  
Förslaget till en utökad insamling gäller enbart uppgifter för de individer som 
söker kontakt med mödrahälsovården på grund av graviditet, det vill säga 
som är inskrivna vid mödrahälsovården. Nya informationsmängder som före-
slås inom ramen för uppdraget innefattar alkohol, samtliga nikotinprodukter, 
kosttillskott samt information avseende avslut av graviditeter före vecka 
22+0. Vad gäller uppgift om fostrets eventuella diagnos vid avslut av gravi-
ditet före vecka 22+0 omfa ttas såväl uppgift om fosterskada som kromosom-
avvikelse av förslaget.  
Utöver de förslag på nya informationsmängder som utretts inom ramen för 
detta uppdrag omfattas den tillkomna populationen gravida av samma upp-
gifter som de som förlöses i vecka 22+0 elle r senare.  
I utredningen ingår en översiktlig redogörelse över de resursmässiga  kon-
sekvenser en förordningsändring kan medföra för huvudmännen, vårdgivare 
och Socialstyrelsen.  En mer ingående hälsoekonomisk analys är aktuell att 
genomföra i händelse av ett  efterföljande föreskriftsarbete.    
 Projektorganisation och genomförande  
Uppdraget  har bedrivits i projektform  med en projektledningsgrupp bestå-
ende av projektledare samt sakkunniga inom områdena juridik, mödrahälso-
vård, fosterskador samt register. Vidare ha r en extern referensgrupp inom 
områdena alkohol, nikotin, läkemedel  samt fosterskador tillhandahållit in-
formation och faktagranskat texter.  
Socialstyrelsen har under arbetets gång informerat och i vissa fall haft  dia-
logmöten med  externa berörda aktörer , såsom SKR, professionsrepresentan-
ter, Graviditetsregistret,  NPO kvinnosjukdomar  och förlossning respektive  
NPO  barn och ungdomars hälsa, patient - och intresse organisationer med 
flera. I enlighet med uppdragets beskrivning har även samråd skett med IMY. 
Se bi laga 1 för en lista över  projektorganisation och  berörda aktörer.  
Socialstyrelsen  har inom ramen för uppdraget genomfört intervjuer med 
centralt sakkunniga med god och övergripande kunskap om regioners respek-
tive verksamheters förutsättningar för uppgiftsh antering. Det har handlat om 
bland annat rikssamordningsbarnmorskor , systemleverantörer  och privata ak-
törer. Vidare har NPO kvinnosjukdomar  och förlossning distribuerat  våra frå-
geställningar om bland annat registrering av diagnoser hos aborterade foster 
till de regionala programområdena (RPO).  
För att få vägledning i ställningstaganden gällande förslag om insamling 
av särskilt integritetskänsliga uppgifter har vi utöver samråd med IMY varit i 
kontakt med Socialstyrelsens  råd för etiska frågor, etiska rådet. Utifrån de ss 
reflektioner  har två representanter från myndighetens vetenskapliga råd 
granskat förslagen ur ett kliniskt nyttoperspektiv. Etiska rådet respektive de 
vetenskapliga rådens re sonemang  finns i bilaga 2. Arbetet har även förank-
rats internt med s amverkansgrupper inom områdena kvinnohälsa, barn och 
unga, ANDTS39 samt externt i myndighetens funktionshindersnämnd och 
myndighetens rättsliga råd.  
Arbetet har skett parallellt med pågående föreskriftsarbete för nuvarande 
MFR, vilket inneburit samverkan me llan de respektive uppdragen.  
                                                      
39 ANDTS står för alkohol, narkotika, doping, tobak samt spel om pengar. Även nikotin nämns ibla nd tillsammans 
med kategorin tobak.   30 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
SOCIALSTYRELSEN  Förslag till utökat registerinnehåll 
Utredningens förslag innebär att uppgifter avseende graviditet skickas till 
Socialstyrelsen för samtliga graviditeter där inskrivning vid mödrahälso- 
vården skett och det har upprättats en mödrahälsovårdsjournal. Rapporte - 
ringen avser således uppgifter från inskrivning och framåt, oavsett om 
graviditeten resulterar i ett fött barn eller avslutas före graviditetsvecka 22+0. 
Som tidigare nämnts skickas till Socialstyrelsen i dagsläget endast uppgifter 
om graviditeter som resulterat i ett fött barn, det vill säga graviditeter som 
varat i mer än 21+6 veckor. 
Innehållet av uppgifter från mödrahälsovårdsjournalen för graviditeter 
som avslutats med missfall eller inducerad abort avses inte skilja sig från 
innehållet för graviditeter som avslutats med en förlossning av ett barn. 
Försla g på ny a uppgi fter 
Socialstyrelsen bedöme r att MFR bör utöka s med följand e uppg ifter från 
mödrahälsovården: 
•alkohol
•nikotinprodukter (samtliga)
•kosttillskott
•gravidi teter som avslutas före vecka 22+0.
Närmare om de förslagna uppgifterna  
Ett utökat MFR skulle ge ett bredare underlag för statistik och forskning, 
uppföljning, utvärdering och kvalitetssäkring av mödrahälsovården, bland 
annat utifrån aspekterna jämlik och säker vård. Utökningen kan även främja  
folkhälsan samt  den nationella fosterskadeövervakningen, med ett ökat kun-
skapsläge om bland annat skadliga exponeringsfaktorer som resultat. Sam-
mantaget bidrar insamlingen av de uppgifter  som anges nedan till att kunn a 
utveckla mödrahälsovården och därmed gynna de  gravida, foster och barn, 
samt närstående.  
Insamling av uppgift om alkoholbruk respektive vissa uppgifter om gravi-
diteter som avslutas före vecka 22+0 har etiska rådet utifrån sitt perspektiv 
lyft som extra k änsliga att samla in. Med utgångspunkt i deras reflektioner 
har nyttan av insamlingen även blivit bedömd av Socialstyrelsens vetenskap-
liga råd. Se bilaga 2 för en närmare redogörelse av detta inklusive Socialsty-
relsens efterföljande resonemang kring specif ika etiska överväganden vid 
framtagandet av myndighetens förslag.  
Alkohol  
Det finns starka skäl att behandla  uppgifter om alkoholkonsumtion i samband 
med graviditet och indirekt fostrets exponering för  alkohol. I regeringens för-
slag till en förnyad  ANDTS -strategi 2021 –2025 står det att insatser för att    
 skydda barn mot andras bruk bör  utgöra grunden för det hälsofrämjande och 
förebyggande arbetet . Insatser för  att skydda barn  från ANDTS  börjar redan i 
fosterlivet.40 
Gravidas dryckesmönster har betydelse för o avsiktlig exponering av fost-
ret för alkohol innan graviditeten har konsta terats, det vill säga då en person  
är gravid men inte medveten om det. Alkoholbruk under graviditeten kan 
leda till missfall, störa fosterutvecklingen och leda till fysiska, kognitiva  och 
beteendemässiga effekter och orsaka skador på fostret, så kallade fetala alko-
holspektrumstörningar (FASD). Mödrahälsovården i Sverige uppmä rksam-
mar alkoholkonsumtion i samband med  graviditet och använder rutinmässigt 
screening för alkoholanvändning me d AUDIT  vid det första inskrivnings-
samtalet. Vidare tillfrågas den gravida  om alkoholbruk et under de  tre måna-
der som föregått graviditeten och vid  tidpunkten för  inskrivning, samt i vecka 
30–32. Dessa uppgifter registreras i mödrahälsovårdsjournalen.  Uppgi fter om 
alkoholkonsumtion året före graviditet, det vill säga resultatet av AUDIT -
screeningen, rapporteras till Graviditetsregistret.  
Socialstyrelsen föreslår att information avseende bruk av alkohol ska rap-
porteras till MFR, när det gäller bruk i samband med graviditet.  Informat-
ionen kan bidra till ökad kunskap om skadlig fosterpåverkan . Uppgifterna be-
hövs även ur ett statistiskt och epidemiologiskt perspektiv för att kartlägga 
alkoholbruk i samband med  graviditet utifrån olika aspekter, så som ålder, de-
mografi, socioekonomi, födelseland etcetera.  
För att kunna följa upp och utvärdera eventuella risker ser Socialstyrelsen 
även ett behov av insamling av uppgifter om alkoholexponering i tidig gravi-
ditet, med information om när den gravidas eventuella alkoholb ruk upphörde 
– vid graviditetsplanering eller vid graviditetsbesked.  Avseende alkoholbruk 
som upphört under en pågående graviditet vore det värdefullt att veta under 
vilken trimester bruket upphörde.  Den b efintliga mödrahälsovårds journalen  
skulle i så fall  behöva vidareutvecklas med möjlighet att registrera den  in-
formationen.  
Nikotinprodukter (samtliga)  
Att behandla uppgifter om nikotinbruk i samband med graviditet är betydel-
sefullt eftersom användningen innebär risker för fostret under hela gravidite-
ten. Daglig tobaksr ökning har visserligen minskat de senaste decennierna 
[65], men samtidigt har nya nikotinprodukter utvecklats, vilka det är viktigt 
att följa upp effekterna av och där kunskapen om skadliga effekter i dag är 
mer begränsad. Dagens MFR -förordnin g medger endast insamling avseende 
bruk av cigaretter, snus respektive nikotinläkemedel till registret.  
Nikotinets beroendeframkallande och giftiga egenskaper är kända, däremot 
är kunskapen om hur nikotinpreparat påv erkar människofoster inte lika om-
fattand e. Studier med gravida som snusar, samt djurstudier, påvisar negativa 
effekter på fostrets hjärta, kärl - och nervsystem. Uppgifter om bruk av pro-
dukter med nikotin utan tobak, såsom inhalerad ånga (det vill säga e -cigaret-
ter) och så kallat vitt snus , kan g e ytterligare  kunskap om nikotinets skadliga 
effekter. Vidare är uppgifter om bruk av läkemedel med nikotin, exempelvis 
                                                      
40 Prop. 2020/21:132 En förnyad strategi för politiken avseende alkohol, narkotika, dopning, tobak och nikotin  
samt spel om pengar 2021 –2025, s. 36. Riksdagen röstade i juni 2021 nej till förslaget om en förnyad strategi .   
32 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 orala produkter såsom tuggummi eller spray , relevanta att fortsatt behandla  
för att kunna följa upp risker med dessa produkter.  Vid samt al om läkemedel 
finns dock en risk att barnmorskan alternati vt den gravida inte har i åtanke  att 
vissa nikotinprodukter klassas som just läkemedel.41 
Eftersom kunskap om e -cigaretter s potentiellt toxiska effekter på männi-
skofoster saknas, är uppgifter om br uk av e -cigaretter , men även uppgift om 
andra nikotinhaltiga produkter  som inte samlas in i dag,  relevanta att be-
handla . 
Uppgift om gr avidas  tobaksbruk (i form av cigaretter och snus) vid in-
skrivning och tre månader före graviditet samlas rutinmässigt in i  mödrahäl-
sovårds journalen vid inskrivning  samt i  vecka 30 –32 och rapporteras till 
MFR.  Socialstyrelsen föreslår att information avseende bruk av samtliga ni-
kotinprodukter ska rapporteras till MFR  när det gäller  bruk i samband med 
graviditet . Det innebär en  utvidgad registrering och insamling jämfört med  
dagens avgränsning till enbart cigaretter, snus och nikotinläkemedel.  Inform-
ationen  kan bidra till ökad kunskap om orsaksmekanismerna bakom skadlig 
fosterpåverkan.  Uppgifterna behövs även ur ett statistiskt och epidemiolo-
giskt perspektiv för att kartlägga nikotin bruk i samband med graviditet uti-
från olika aspekter, sås om ålder, demografi, socioekonomi, födelseland etce-
tera. Socialstyrelsen ser även ett värde i att samla in uppgifter om en gravid 
person med ic ke-bruk tidigare har varit en nikotinbrukare och vilken typ av 
nikotinprodukt det i så fall gäller. Avseende niko tinbruk som upphört  under 
en pågående graviditet vore det värdefullt att veta under vilken trimester bru-
ket upphörde . Den b efintliga mödrahälso vårds journalen  skulle i så fall be-
höva vidareutvecklas me d möjlighet att registrera den föreslagna  informat-
ionen. 
Kosttillskott  
Kosttillskott klassas, som tidigare nämnts, som livsmedel. I vissa situationer 
kan en individ som intar kosttillskott få i sig e nskilda ämnen på en nivå som 
är skadlig. För en del ämnen är dessutom  skillnad en mellan dagsbehov 
kontra skadlig dos marginell . Risken för överdosering ökar om en individ in-
tar flera olika kosttillskott samtidigt. Även risken för oönskade interaktioner  
ökar därav [48]. Det saknas i stor utsträckning vetenskapligt baserad kunskap 
om säkerheten i att använda kosttillskott under graviditet [50]. 
Till skillnad från uppgift om läkemedel omfattas  inte k osttillskott av nuva-
rande MFR -förordning . Förordningen omfatt ar emellertid  uppgift om växtba-
serade läkemedel och nat urläkemedel .42 Som tidigare nämnts kan kosttill-
skott och växt - eller naturbaserade läkemedel innehålla samma aktiva 
substans , men lyder under olika regelverk.  
Många kosttillskott , liksom  växtbasera de lä kemedel och naturläkemedel,  
är lättillgängliga och finns att köpa på olika ställen såsom mataffärer,  apotek 
och i hälsokostbutiker. Inköpsställena kan vara såväl fysiska som nätbase-
rade.  
                                                      
41 Enligt up pgift från intervjuade samordningsbarnmorskor . 
42 I definitionen av ”växtbaserade läkemedel” ingår även traditionella växtbaserade läkemedel . För en närmare be-
skrivning av växtbaserade läkemedel och naturläkemedel se avsnitt ”Bakgrund”, stycke ”Medicinska födelseregistret, 
MFR”; ”Läkemedel och kosttillskott”.    
 I likhet med vissa läkemedel riskerar  även vissa kosttillskott  att påverka 
fostret eller barnet vid intag under graviditet. Därför är det viktigt att även 
kunna följa upp eventuella negativa effekter av intag av enskilda  kosttillskott 
i samband med  graviditet. Kosttillskott kan även ha positiva effekter på re-
produktionsproc essen och fostr et, såsom folsyra, vilket även det  är värdefullt 
att kunna följa upp.  
Socialstyrelsen föreslår  att överföring av befintliga läkemedels mätpunkter 
till MFR ifrån mödrahälsovården  även ska omfatta  bruk av kosttillskott  i 
samband med graviditet.  Vidare behöver uppgiftsregistreringsmöjligheter 
vad gäller läkemedel och kosttillskott utvecklas.  I dag är det otydligt i mödra-
hälsovården vad som ska registreras för vidare överföring till Socialstyrelsen. 
Det medför en risk för att de uppgifter som rapp orteras till Socialstyrelsen 
blir upp till den enskilda barnmorskans tolkning av uppgiftens innebörd. Det 
finns även en risk att den gravida inte vet att exempelvis växtbaserade läke-
medel klassas som just läkemedel och därför inte uppger användning av 
dessa vid samtalet. Vad gäller kosttillskott är produkterna inte alltid märkta 
med vilken rekommendation som gäller vid graviditet, vilket kan leda ett 
(omedvetet) risktagande vad gäller bruk av vissa av dessa produkter.  
I samband med inskrivningssamtalet stäl ler barnmorskan frågor om bland 
annat intag av folsyra, vilket ofta öppnar upp för samtal om kosttillskott och 
andra preparat som tas i hälsofrämjande syfte. Detta sker i de flesta regioner, 
men på en del håll har barnmorskan ingen vedertagen rutin att frå ga om intag 
av kosttillskott.43 Samtalet är det första steget i en adekvat insamling av så-
dan information. Även om samtal om kosttillskott och naturläkemedel som 
regel redan äger rum behöver i händelse av en uppgiftsskyldighet registrering 
av dessa uppgifte r ske på ett enhetligt sätt i hela landet.  
Avseende barnmorskors möjlighet att framöver registrera kosttillskott, 
men även växtbaserade läkemedel och naturläkemedel, på ett adekvat sätt 
behöver utveckling ske i mödrahälsovårdens administrativa system. Läke-
medel som är godkända ska ha ATC -koder44, men vissa läkemedel  har en 
kortare ospecifik ATC -kod då det inte går att specificera en ingående sub-
stans. Vissa  aktiva substanser  kan dessutom, som tidigare nämnts, återfin-
nas inom såväl läkemedel som kosttillskott . Eftersom kosttillskott saknar 
ATC -koder, många växtbaserade läkemedel och naturläkemedel  har en kor-
tare ATC -kod, och det dessutom  i klinisk praxis och för många individer  
kan vara  svårt att dra en gräns mellan de olika produktgrupperna,  anser So-
cialstyre lsen att information om dessa typer av produkter  behöver  registre-
ras i mödrahälsovårdsjournalen (för vidare export till Socialstyrelsen) på ett  
mer strukturerat sätt  än vad som sker i dagsläget . Om informationen om 
produkterna på ett tydligt och strukturer at sätt kan registreras i mödrahälso-
vårdsjournalen blir det enklare att på gruppnivå följa upp exponeringen för  
en viss typ av kosttillskott, växtbaserat läkemedel eller naturläkemedel 
samt eventuella hälsoutfall hos gravida, foster samt barn.  I händelse a v att 
Socialstyrelsen får stöd för att samla in uppgifter om kosttillskott  behöver 
utarbetande t av en föreskrift inkludera att finna lämpliga sätt för 
                                                      
43 Enligt uppgift från intervjuade samordningsbarnmorskor.  
44 Undantaget homeopatiska läkemedel, se avsnitt ”Bakgrund”, stycke ”Medicinska födelseregistret, MFR”, ”Läkeme-
del och kosttillskott ”.   
34 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 insamling en. Vidare skulle b efintliga mödrahälsovårds journalen  i så fall be-
höva vidareutvecklas me d möjli ghet att registrera den  information en. Öv-
riga läkemedel föreslås fortsatt rapporteras med ATC -kod. 
Graviditeter som avslutas före vecka 22+0  
Socialstyrelsen föreslår att uppgift om graviditeter som avslutas före gravidi-
tetsvecka 22+0 ska samlas in till MFR . Förslaget avser graviditeter där den 
gravida är inskriven i mödrahälsovården. Vid avslutad graviditet  (och således 
avslutad mödrahälsovårdsjournal) föreslås att orsak till avslutande anges av 
mödrahälsovården, där en indelning skulle kunna se ut som följ ande:  
• missfall  
• abort med fosterskada45 
• annan anledning till avslut.  
Även uppgift om avslut av graviditet på grund av förlossning (det vill säga 
från och med vecka 22+0) samt andra anledningar till avslut efter vecka 
22+0, kan förslagsvis ingå i mödrahälsovå rdens rapportering av anledning till 
avslut. Dock beskrivs inte de uppgifterna närmare här, då förslagen mot bak-
grund av uppdragsbeskrivningen avser inskrivna graviditeter som avslutas 
före vecka 22+0.  
Missfall  
Det finns kända riskfaktorer för missfall (ex empelvis  rökning och alkohol), 
men tillgången till information  om riskfaktorer är relativt sparsam , utifrån 
vad som i dag finns att tillgå i nationella register . I Graviditetsregistret finns 
visserligen personuppgiftsbaserad information om missfall, men up pgifter 
om eventuella fosterskadande exponeringar vid dessa avslutade graviditeter 
är till viss del begränsade46 och insamlingen bygger på frivillig medverkan.  
Uppgift om g raviditeter som avslutas  spontant före 22 +0 veck or registreras 
inte i MFR , eftersom g ällande MFR -förordning  endast omfattar graviditeter 
som resulterar i födda barn (definieras som levande födda eller dödfödda 
barn från och med vecka 22+0). Uppgift om missfall finns i patientregistret, i 
de fall missfallet har omhändertagits i sjukvården, däremot finns inte expone-
ringsfaktorer eller uppgift om specifika  fosterdiagnoser inkluderade där.  
Det finns således en viktig kunskapslucka att fylla. Informationen behövs 
för att ur ett statistiskt och epidemiologiskt perspektiv övervaka missfallsfre-
kven sen utifrån olika faktorer, sås om ålder, demografi, socioekonomi, födel-
seland etcetera. Utöver detta är det relevant att erhålla informationen för 
övervakning av fosterskador, via samtidig tillgång till uppgifter om expone-
ring av potentiellt s kadliga ämnen  i samband med graviditet.  
Fostrets eventuella diagnoser kan gå att  fastställa vid se na missfall, men 
rapporteras i nuläget  inte till något av Socialstyrelsens register.  I dagsläget 
får inte alla foster en fastställd diagnos efter ett sent missfall.47 Det k an ex-
empelvis bero på att endast en del foster undersöks efter missfall et, då det 
                                                      
45 Inklusive kromosomavvikelser.  
46 För en närmare beskrivning av vilka uppgifter som rapporteras till Graviditetsregistret tillsammans med uppgift om 
orsak till avslutad graviditet före vecka 22+0, se avsnitt ”Bakgrund”, stycke ”Andra register med uppgif ter från mödra-
hälsovården”; ”Graviditetsregistret”.  
47 Enligt uppgift från sakkunnig inom fosterdiagnostik ( Ultraljud/Spec -MVC , Sahlgrenska Universitetssjukhuset).    
 inte finns några tydliga nationella riktlinjer kring detta och då det saknas till-
gång till fosterpatolog på de flesta kliniker i landet. Utredning är i de fallen 
främst aktue llt för foster  där det finns en misstänkt  eller sedan tidigare kon-
staterad avvikelse. Foster har inte en egen journal, och i de fall uppgift om 
fosteravvikelser registreras sker det i dagsläget i moderns journal.  
Vad gäller uppgift om fostrets diagnos vid ett missfall som sker efter in-
skrivning i mödrahälsovården48 föreslår Socialst yrelsen att uppgift om dia-
gnos, i de fall de ställs, rapporteras in med ICD -kod till MFR. Vidare föreslås 
att resultat från eventuella cytogenetiska analyser ska rapporteras in.  
Mot bakgrund av ovanstående föreslås att  uppgifter från mödrahälsovård s-
journalen  rapporteras till Socialstyrel sen i samband med ett  avslut av gravidi-
tet i form av missfall. Förslaget avser uppgifter om missfall som sker från det 
att den gravida personen skr ivits in i mödrahälsovården och omfattar gravidi-
teter som avslutas spontant fram till och med vecka 21+6. Tillsammans med 
uppgifter från mödrahälsovårdsjournalen föreslås att missfall anges som or-
sak vid rapporteringen.  
Abort med fosterskada  
Uppgift om  avsiktligt avslut av graviditet i form av inducerad abort med fos-
terskada (inklusive kromosomavvikelser) är viktig att samla in för övervak-
ning av fosterskador, via samtidig tillgång till uppgifter om exponering av 
potentiellt skadliga ämnen i samband med  graviditet.  Vidare är uppgiften re-
levant ur ett  epidemiologiskt p erspektiv utifrån olika faktorer, så som ålder, 
demografi, soci oekonomi, födelseland etcetera.  
Eftersom det saknas författningsstöd för att samla in dessa uppgifter till 
MFR, och att fosterskador  i nuläget rapporteras på frivillig basis, riskerar det 
att finnas ett betydande mörkertal för  fosterskador som lett till abort. Vidare 
bygger dagens rapportering om aborter ade foster  med fosterskada på uppgif-
ter där den gravidas  personuppgifter är avident ifierade , och därmed går inte 
informationen att samköra mot andra register. Detta innebär  att Socialstyrel-
sens nationella fosterskadeövervakning baseras på data där det saknas möj-
lighet att koppla fosterskada till eventuell exponering. I Graviditetsregistr et 
finns visserligen personuppgiftsbaserad information om aborter med foster-
skada, men som näm ns under  rubriken  ”Missfall ” ovan  är kompletterande  
uppgifter om eventuella fosterskadande exponeringar vid dessa avslutade 
graviditeter  till viss del  begränsade49 och medverkan bygger på frivillighet . 
Uppgift om  aborter finns i patientregistret,  i de fall aborten har utförts av 
en läkare , däremot finns inte exponeringsfaktorer eller uppgift om specifika 
fosterdiagnoser inkluderade där.  
Genom ultraljud eller provtag ningar kan avvikelser hos fostret  upptäckas. 
Vid händelse av en efterföljande  inducerad abort kan  en fosterskada  undersö-
kas närmare, ofta av en patolog  och klinisk genetiker . Tillsammans med un-
dersökande obstetriker eftersträvar  de att, i de fall det går,  ställa en diagnos  i 
                                                      
48 Det handlar i praktiken främst om missfall från graviditetsvecka 12+0 och framåt, det vill säga sena missfall. Dock 
inkluderar förslaget även de graviditeter där inskrivning och efterföljande missfall sker före vecka 12+0.  
49 För en närmare beskrivning av vilka uppgifter som rapporteras till Graviditetsregistret tillsammans med uppgift om 
orsak t ill avslutad graviditet före vecka 22+0, se avsnitt ”Bakgrund ”, stycke ”Andra register med uppgifter från mödra-
hälsovården ”; ”Graviditetsregistret ”.   
36 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 syfte att kunna ge den gravida eller paret så god information som möjligt in-
för eventuell framtida graviditet. I dagsläget varierar rutinerna för diagnos-
dokumentation i samband med fosterskada mellan olika delar av landet.50 
Vad gäller u ppgift om det aborterade  fostrets diagnos vid fosterskada  eller 
kromosomavvikelse  föreslås uppgifterna rapporteras med ICD -kod till Soci-
alstyrelsen , motsvarande det som redan i  dag rapporteras till MFR avseende 
död- respektive levande födda barn med foster skada  eller kromosomavvi-
kelse . Vidare föreslås att resultat från eventuella cytogenetiska analyser ska 
rapporte ras in.  
I likhet med uppgift om avslutad graviditet på grund av missfa ll föreslås 
att uppgifter från mödrahälsovårdsjournalen rapporteras till So cialstyrelsen i 
samband med ett avslut av graviditet  i form av  abort  med fosterskada . Försla-
get avser uppgifter om de aborter som sker fr ån det att den gravida skrivits in 
i mödrahälsovården  och avser avsiktligt avslutade graviditeter fram till och 
med vec ka 21+6. Tillsammans med uppgifter från mödrahälsovårdsjournalen 
föreslås att abort med fosterskada anges som orsak vid rapporteringen.  
Annan anledning till avslut  
Uppgift om annan anledning till avslut  kan innefatta alla övriga orsaker till 
avslut ad mödra hälsovårdsjournal  före vecka 22+0 än missfall respektive ab-
ort med fosterskada. Det kan exempelvis handla om att graviditeten avslutas i 
form av inducerat avbrytande på maternell indikation51, eller genom en abort 
och där fosterskada inte föreligger (så kal lad övrig abort), som ett orapporte-
rat missfall etcetera. Det kan även handla om att en gravid flyttar till en an-
nan region eller ut omlands, var på inskrivningen hos den ursprungliga region-
ens mödrahälsovård avslutas. Socialstyrelsen föreslår att samtliga s ådana 
anledningar anges under en gemensam benämning (”annan anledning till av-
slut”) och att närmare detaljer om anledningen till avslut inte anges vid regi-
strering av barnmorska.  
Det främsta skälet till att övriga aborter ingår i den här kategorin är att 
skydda integriteten för personer som gör en abort där ett uppföljningsbehov 
ur ett fosterskadeövervakningsperspektiv inte föreligger. Avvägningen har 
gjorts bland annat utifrån reflektioner  från etiska rådet . Se bilaga 2 för en 
närmare redogörelse av detta.  
Även om uppgift om annan anledning till avslut samlas in på en odetaljerad 
nivå bidrar medföljande information från mödrahälsovårdsjournalen till viktig 
kunskap om bland annat levnadsvanor i samband med graviditet. Föreslagen 
indelning i kategorierna ”mis sfall”, ”abort med fosterskada” samt ”annan an-
ledning till avslut” liknar det upplägg som i dag används i Graviditetsregistret.  
Vidare föreslår Socialstyrelsen att uppgifter från mödrahälsovårdsjourna-
len rapporteras  till Socialstyrel sen i samba nd med att j ournalen avslutas före 
vecka 22+0. Tillsammans med uppgifter från mödrahälsovårdsjournalen fö-
reslås att annan anledning till avslut anges som orsak vid rapporteringen, när 
kännedom om missfall eller abort med fosterskada inte föreligger.  
                                                      
50 För en närmare beskrivning av registrering av fosterdiagnoser, se avsnitt ”Kartläggning av förutsättninga r och upp-
fattningar”, stycke ”Tekniska förutsättningar, rutiner och resursåtgång”; ”  Registrering av uppgift om fosterdiagnoser 
– sjukvårdsregioner med flera”.  
51 Exempelvis vid svår havandeskapsförgiftning eller intrauterin infektion.    
 Rättslig analys  
Inledning  
Inom ramen för uppdraget ska Socialstyrelsen lämna förslag på de författ-
ningsändringar som krävs för att datainsamlingen till MFR ska kunna inne-
hålla data om nikotinprodukter, alkohol samt andra potentiellt skadliga sub-
stanser som används i samband  med graviditet. Därutöver ingår att lämna 
författningsförslag som möjliggör utökad datainsamling till MFR om perso-
ner som varit gravida och inskrivna i mödrahälsovården men där gravidite ten 
inte lett till förlossning.  
De uppgifter som föreslås behandlas ä r grundläggande identifikationsupp-
gifter såsom personnummer, men också känsliga personuppgifter om enskil-
das hälsa. Uppgifterna ska rapporteras till Socialstyrelsen. För att en utvidg-
ning av MFR ska vara acceptabel krävs dock att nyttan av  utvidgning en, 
inklusive nyttan för den enskilda patienten, kan anses väga tyngre än risken 
för intrånget  i den personliga integriteten.  
Personuppgiftsbehandling och 
dataskydd  
Personuppgiftsbehandling regleras i EU:s dataskyddsförordning, nedan kal-
lad dataskyddsförordninge n.52 Den är direkt tillämplig i EU:s medlemslän-
der. Dataskyddsförordningen är överordnad nationell rätt, men kompletteras i 
vissa delar av nationella bestämmelser. Det rör sig bland annat om lagen 
(2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s datasky ddsförord-
ning (dataskyddslagen) och förordningen (2018:219) med kompletterande 
bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning.  
Utöver lagen respektive förordningen med kompletterande bestämmelser 
till EU:s dataskyddsförordning finns även specifik lagstiftnin g avseende per-
sonuppgiftsbehandling som rör särskilda områden. Ett exempel på en sådan 
lagstiftning är lagen (1998:543) om hälsodataregister (hälsodataregisterla-
gen) och förordningen (2001:708) om medicinskt födelseregister hos Social-
styrelsen (MFR -förordn ingen). Av 1 § hälsodataregisterlagen framgår att 
central förvaltningsmyndighet inom hälso - och sjukvården får utföra automa-
tiserad behandling av personuppgifter i hälsodataregister. Av 1 § MFR -
förordningen framgår att Socialstyrelsen får föra hälsodatareg ister. Socialsty-
relsen är personuppgiftsansvarig för behandlingen av personuppgifter.53  
                                                      
52 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med 
95/46/EG (allmän dataskyddsförordning).  
53 Se 1 § h älsodataregisterlagen och 2 § MFR -förordningen.    
38 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 Ändamålet med 
Personuppgifter i MFR får behandlas för framställning av statistik, uppfölj-
ning, utvärdering och kvalitetssäkring av hälso - och sjukvård, forskning och 
epidemiologiska undersökningar som avser reproduktion, övervakning av 
fosterskador samt nyföddas och andra barns hälsa.54 
Översiktligt om behovet av  
Socialstyrelsen  föreslår att MFR ska innehålla data om sa mtliga nikotinpro-
dukter, alkohol och kosttillskott som används i samband med graviditet. Där-
utöver föreslås att MFR ska innehålla data om personer som varit gravida 
och inskrivna i mödrahälsovården, men där graviditeten inte lett till förloss-
ning samt grav iditetsutfall inklusive uppgifter om fostret.  
Socialstyrelsen bedömer att den utökade insamlingen och behandlingen av 
personuppgifter som förslaget innebär är nödvändig för att bland annat möj-
liggöra en ändamålsenlig framställning av statistik och uppfölj ning av möd-
rahälsovården avseende dessa uppgifter55 och därmed ligga till grund för ex-
empelvis analyser och forskning. Socialstyrelsen bedömer vidare att nyttan 
med utvidgningen av MFR överväger det intrång i de enskildas integritet som 
behandlingen innebär .  
Socialstyrelsen f öreslår att uppgift om bruk av tobak tas bort från förord-
ningstexten, eftersom tobaksväxten innehåller nikotin. Uppgift om bruk av 
tobak kommer således rymmas inom uppgift om bruk av nikotin.  
Uppgifterna i det utvidgade MFR kan samköras56 med personuppgiftsbase-
rad data från andra hälsodataregister. På så sätt skulle kunskap kunna fås om 
skadliga substanser som lett till fosterskada där det i nuläget inte är möjligt 
att koppla specifik exponering av vissa substanser till negativa utfall i form 
av fosterskador samt missfall.  
Omfattningen av 
En utvidgning av uppgiftsskyldighet till MFR enligt förslaget  innebär att So-
cialstyrelsen kommer att behandla ett utökat antal uppgifter om enskilda, 
bland annat uppgifter om hä lsa, och att populationen som uppgifts skyldig-
heten  berör utvidgas . 
MFR innehåller uppgifter registrerade på individnivå med personnummer. 
För att kunna förbättra den nationella statistiken inom hälsoområdet måste 
även de uppgifter som föreslås rapporteras in till MFR finnas registrerade på 
                                                      
54 3 § MFR -förordningen.  
55 Uppgift om abort på grund av fosterskada, missfall samt bruk av alkohol före g raviditet finns i Graviditetsre gistret, 
som är ett nationellt kvalitetsregister och som bygger på frivi llig medverkan.  
56 Med samkörning avses att information från olika register kan kopplas samman. Jfr skäl 157 i dataskyddsförord-
ningen.    
 individnivå med personnummer. Uppgifterna till MFR skulle innehålla sär-
skilda kategorier av personuppgifter, så kallade känsliga personuppgifter om 
hälsa, som avses i artikel 9 i dataskyddsförordningen.  
Bedömningar utifrå n 
Förslaget i relation till de grundläggande principerna 
i artikel 5  
Laglighet, korrekt behandling och öppenhet  
I artikel 5.1 i dataskyddsförordningen finns vissa grundläggande principer för 
all behandling av personuppgifter som omfa ttas av förordningen. Enligt arti-
kel 5.2 i dataskyddsförordningen ska den personuppgiftsansvarige, i det här 
fallet Socialstyrelsen, ansvara för och kunna visa att punkten 1 efterlevs.  
All sådan behandling ska enligt artikel 5.1 a i dataskyddsförordningen vara 
laglig, korrekt och präglas av öppenhet. Lagligheten syftar framför allt på att 
behandlingen ska ha stöd i en rättslig grund (jämför artikel 6 i  dataskyddsför-
ordningen).  
Att behandlingen ska vara korrekt innebär att den ska vara rättvis, skälig 
och st å i rimlig proportion till den nytta som personuppgiftsbehandlingen in-
nebär. Vid avvägningen av dessa intressen ska hänsyn också tas till vilken 
personuppgiftsbehandling de registrerade rimligen kan förvänta sig. Behand-
lingen ska även vara förståelig och b egriplig för de registrerade. Öppenheten 
innebär att såväl allmänheten som den registrerade ska få tillfredsställande 
information om de personuppgiftsbehandlingar man ansvarar för. Det handlar 
om att informera om hur och varför myndigheten behandlar uppgif terna, 
samt vilka rättigheter den registrerade har och hur man går tillväga för att 
åberopa dessa rättigheter. Informationen ska vara lätt att hitta samt formule-
rad på ett enkelt och begripligt sätt. Det finns i vissa fall även undantag från 
informationspl ikten . 
Socialstyrelsen har enligt 1 § hälsodataregisterlagen stöd att utföra auto-
matiserad behandling av personuppgifter i hälsodataregister. Ett exempel på 
ett sådant hälsodataregister är MFR. De ändamål för vilka personuppgifter 
får behandlas i hälsodata registren har sin rättsliga grund i artikel 6.1 e i data-
skyddsförordningen, allmänt intresse. En del av de uppgifter som får ingå i 
registren är känsliga personuppgifter avseende hälsa, vilka enligt huvudre-
geln i artikel 9 dataskyddsförordningen är förbjud na att behandla. Det finns 
dock undantag från detta förbud. Bland annat är det tillåtet att behandla käns-
liga personuppgifter om hälsa om behandlingen är nödvändig av skäl som 
hör samman med tillhandahållande av hälso - och sjukvård och om behand-
lingen är n ödvändig för arkivändamål av allmänt intresse, vetenskapliga eller 
historiska forskningsändamål eller statistiska ändamål. Behandlingen för 
dessa ändamål är således tillåtna om de har stöd i unionsrätten eller i med-
lemsstatens egen lagstiftning. Detta stöd  finns i det här fallet i hälsodataregis-
terlagen med tillhörande förordningar, här specifikt MFR -förordningen.    
40 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 För att den föreslagna personuppgiftsbehandlingen ska stämma överens 
med den grundläggande principen om laglighet enligt artikel 5.1 a i data-
skyddsförordningen, och i förlängningen även artikel 6 respektive artikel 9, 
behöver stöd finnas i nationell rätt. Ett övergripande stöd finns redan i hälso-
dataregisterlagen, men det skulle innebära att 4 § MFR -förordningen också 
måste omfatta den föreslagna utökningen.  
Socialstyrelsen bedömer att personuppgiftsbehandlingen är rättvis, skälig 
och står i rimlig proportion till den nytta som den skulle innebära. Det hand-
lar visserligen om en behandling av en mängd uppgifter avseende en mängd 
personer, men enbart  uppgifter som anses nödvändiga föreslås samlas in till 
MFR. Vidare är nyttan av behandlingen stor, i synnerhet avseende de möjlig-
heter som ett utvidgat MFR skulle ge vad gäller exempelvis statistik, forsk-
ning, uppföljning, utvärdering och kvalitetssäkring  av mödrahälsovården, 
bland annat utifrån aspekterna jämlik och säker vård.  
Socialstyrelsen strävar efter att vara så öppen och transparent som möjligt 
både mot allmänheten och de registrerade och följer de krav på information 
till den registrerade som fr amgår av artikel 12 och 14 i dataskyddsförord-
ningen. Det framgår tydligt på myndighetens hemsida att Socialstyrelsens 
hälsodataregister bygger på uppgifter som rapporteras in från hälso - och 
sjukvården. Aktuell information om personuppgiftsbehandlingar i S ocialsty-
relsens kärnverksamhet finns enkelt tillgänglig på myndighetens hemsida, 
liksom information om vilka rättigheter den registrerade har enligt data-
skyddsförordningen och hur dessa görs gällande  [66]. Även den tänkta per-
sonuppgiftsbehandlingen som utv idgningen av MFR -förordningen skulle in-
nebära omfattas av sådan information, där det bland annat avses framgå på 
ett lättbegripligt sätt hur och varför Socialstyrelsen behandlar uppgifterna, 
samt även tydligt anges vilka rättigheter de registrerade har enl igt data-
skyddsförordningen och hur de ska göra för att göra dessa rättigheter gäl-
lande gentemot Socialstyrelsen i egenskap av personuppgiftsansvarig.  
Personuppgiftsbehandling får enligt artikel 5.1 b i dataskyddsförordningen 
endast ske  för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål. Ända-
målen ska vara specifika, konkreta och tydligt formulerade. Ändamålen för-
klarar vad man får och inte får göra med personuppgifterna. De måste vara 
berättigade för Socialstyrelsens verksamhet,  antingen som ett berättigat led i 
myndighetens uppdrag enligt förordningen (2015:284) med instruktion för 
Socialstyrelsen eller enligt andra regler, rättsprinciper och beslut som gäller 
för myndigheten eller som ett berättigat led i myndighetens administr ativa 
verksamhet. Uppgifterna får inte heller senare behandlas på ett sätt som är 
oförenligt med de ursprungliga ändamålen, den så kallade finalitetsprincipen. 
Dock anses ytterligare behandling för arkivändamål av allmänt intresse, ve-
tenskapliga eller hist oriska forskningsändamål eller statistiska ändamål för-
enliga med det ursprungliga ändamålet.  
Den utökade personuppgiftsbehandlingen i MFR skulle omfattas av 
samma ändamål som anges i 3 § hälsodataregisterlagen, det vill säga fram-
ställning av statistik, up pföljning, utvärdering och kvalitetssäkring av hälso -   
 och sjukvård samt forskning och epidemiologiska undersökningar. Vidare 
framgår de specifika ändamålen för MFR i 3 § MFR -förordningen.   
Uppgiftsminimering och uppgifternas korrekthet  
Personuppgifter som  behandlas ska enligt artikel 5.1 c i dataskyddsförord-
ningen vara adekvata, relevanta och begränsade till vad som är nödvändigt 
för behandlingens ändamål. De uppgifter som behandlas ska alltså vara tyd-
ligt motiverade och ha en klar koppling till det angivn a ändamålet.  
Uppgifterna ska även enligt artikel 5.1 d i dataskyddsförordningen vara 
riktiga och, om nödvändigt, uppdaterade. Alla rimliga åtgärder måste vidtas 
för att säkerställa att personuppgifter som är felaktiga i förhållande till de än-
damål för vil ka de behandlas, rade ras eller rättas utan dröjsmål.  
Personuppgifter som behandlas ska ha en tydlig koppling till de ändamål 
för vilka de behandlas, och ska vara relevanta och begränsade till det som är 
nödvändigt för ändamålet. Socialstyrelsen anser att e n ändring i MFR -
förordningen, som skulle möjliggöra insamling av föreslagna uppgifter, 
skulle r öra uppgifter som både är relevanta och begränsade för ändamålet och 
inte handlar om att samla  in ett överskott av uppgifter.  
Enligt dataskyddsförordningen ska e n personuppgiftsansv arig vidta alla 
rimliga åtgärder för att säkerställa att uppgifter, som är felaktiga i förhållande 
till de ändamål som de behandlas för, raderas eller rättas. Socialstyrelsen har 
dock  begränsade möjligheter att kontrollera korrektheten av de uppgifter som 
rapporteras  in till MFR, eftersom det är vårdgivare som rapporterar in upp-
gifterna till MFR . 
Enligt artikel 16 i dataskyddsförordningen har den registrerade rätt till rät-
telse av felaktiga personuppgifter som rör denne. Enligt 1 kap. 7 § data-
skyddslagen ska dataskyddsförordningen inte tillämpas i den utsträckning det 
skulle strida mot tryckfrihetsförordningen (jämför även artikel 86 i data-
skyddsförordningen).  
Enligt artikel 17 i dataskyddsförordningen har den registrerade rätt till ra-
dering, bland annat när uppgifterna inte längre är nödvändiga för ändamålet, 
vid befogad invändning mot behandlingens laglighet (så kallad profilering) 
och vid olaglig hantering. Av artikel 17.3 b i dataskyddsförordningen fram-
går dock flera undantag från rätt en till radering. Detta gäller bland annat om 
behandlingen sker för att uppfylla en rättslig förpliktelse som kräver behand-
ling enligt unionsrätten eller enligt nationell rätt som myndigheten omfattas 
av eller för att utföra en uppgift av allmänt intresse.  Behandling för arkivän-
damål av allmänt intresse, vetenskapliga eller historiska forskningsändamål 
eller statistiska ändamål enlig artikel 89.1 är undantagna om syftet omöjlig-
görs eller avsevärt försvåras. Författningsreglerade register, såsom hälsodata-
register, undantas alltså från rätten till radering. Således gäller att om person-
uppgifter behövs för att Socialstyrelsen ska kunna fullgöra sitt uppdrag eller 
finns i en allmän handling, finns det inte författningsstöd för att radera dessa.  
Socialstyrelsen b edömer att myndigheten genom den föreslagna regle-
ringen i MFR -förordningen skulle ha ett tydligt angivet regelverk avseende 
vilka uppgifter som får behandlas, med en tydlig koppling till vilka ändamål 
de får behandlas. Socialstyrelsens personuppgiftsbehand ling enligt MFR -
förordningen har sitt stöd i hälsodataregisterlagen. Uppgifterna ska vara   
42 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 relevanta och avgränsade för ändamålet, och behovet av varje särskild upp-
gift som tas in i registret bör noggrant övervägas för det fall den föreslagna 
utvidgningen a v MFR -förordningen blir verklighet.57 Socialstyrelsen konsta-
terar vidare att vad gäller uppgifternas korrekthet är detta främst beroende av  
att den som bedriver verksamhet inom hälso - och sjukvården lämnar in kor-
rekta uppgifter.  
Lagringsminimering  
Huvudrege ln är enligt artikel 5.1 e i dataskyddsförordningen att uppgifter 
endast sparas så länge som de behövs för ändamålet med personuppgiftsbe-
handlingen. Om personuppgifter ingår i en allmän handling enligt tryckfri-
hetsförordningen är utgångspunkten att handlin gen ska bevaras enligt arkiv-
lagstiftning. Det krävs författningsstöd för att gallra allmänna handlingar. 
Allmänna handlingar får gallras endast under förutsättning att de inte längre 
behövs för att tillgodose arkivlagens (1990:782) bevarandeändamål avseend e 
rätten att ta del av allmänna handlingar och behovet av information för rätts-
skipning, förvaltning och forskning (jämför 3 och 10 §§ arkivlagen). Riksar-
kivet har enligt 12 § arkivförordningen (1991:446) bemyndigande att före-
skriva och besluta om gallring  av allmänna handlingar hos statliga 
myndigheter. För att Socialstyrelsen ska kunna gallra en allmän handling 
krävs antingen att handlingen får gallras enligt Riksarkivets generella före-
skriftsserie (RA -FS) eller enligt en myndighetsspecifik föreskriftsser ie (RA -
MS).  
Enligt 2 § Riksarkivets föreskrifter (RA -MS 2020:22) om undantag från 
gallring och gallring hos Socialstyrelsen gäller att uppgifter i upptagningar 
för automatiserad behandling för framställning av statistik och som omfattas 
av lagen (2001:99) om den officiella statistiken (LOS) ska undantas från gall-
ring. Detta omfattar således det statistikområde som Socialstyrelsen förvaltar. 
Av bilaga 1 till RA -MS 2020:22 framgår att MFR ska undantas från gallring. 
Av 19 § tredje stycket LOS framgår att mate rial som inte gallras ska öve r-
lämnas till en arkivmyndighet.  
De aktuella personuppgifterna ingår i en allmän handling enligt tryckfri-
hetsförordningen, och dessa bevaras enligt arkivlagstiftningen. Uppgifter i 
Socialstyrelsens hälsodataregister gallras inte , så länge de inte är felaktiga 
och har ersatts58. Socialstyrelsen har således stöd i att tillämpa undantaget 
från artikel 5.1 e i dataskyddsförordningen, vilket även skulle gälla de aktu-
ella personuppgifter som föreslås omfattas av MFR -förordningen. Myndig-
heten vidtar även, i enlighet med artikel 89.1 i dataskyddsförordningen, 
lämpliga skyddsåtgärder för den registrerades rättigheter och friheter, i enlig-
het med dataskyddsförordningen. Detta omfattar bland annat behörighetsstyr-
ning och en starkt skyddad reg istermiljö där uppgifterna hanteras.  
I myndigheternas statistikverksamhet gäller vidare enligt huvudregeln ab-
solut sekretess enligt 24 kap. 8 § offentlighets - och sekretesslagen 
(2009:400), OSL, för uppgift som avser en enskilds personliga eller ekono-
misk a förhållanden. För undantag från denna huvudregel, se nedan under ru-
briken ”Säkerhet vid uppgiftsbehandling och skydd av personlig integritet”. 
                                                      
57 Prop. 1997/98:108 s. 51 -52. 
58 Bilaga 2 till Riksarkivets föreskrifter (RA -MS 2020:22) om undantag från gallring och gall ring hos Socialstyrelsen.    
 Sekretessen bör utgöra en särskild skyddsåtgärd i dataskyddsförordningens 
mening.  
Socialstyrelsens bedömning ä r, mot bakgrund av att myndigheten lyder un-
der flertalet bestämmelser avseende bland annat handlingars offentlighet, 
gallring och sekretess, att den tänkta personuppgiftsbehandlingen uppfyller 
principen om lagringsminimering.  
Integritet och konfidentialite t 
I egenskap av personuppgiftsansvarig ska Socialstyrelsen skydda behandlade 
personuppgifter på ett adekvat sätt genom lämpliga tekniska och organisato-
riska säkerhetsåtgärder. Detta framgår både av den allmänna principen om 
integritet och konfidentialitet,  artikel 5.1 f, och av artikel 32 i dataskyddsför-
ordningen.  
Tekniska åtgärder avser exempelvis brandväggar, kryptering, pseudonymi-
sering och antivirusskydd, medan organisatoriska åtgärder kan avse exempel-
vis interna rutiner och riktlinjer. Säkerhetsåtgärde rna ska innebära att uppgif-
terna skyddas och att obehöriga inte har åtkomst till dem. Personuppgifter får 
heller inte förloras eller förstöras på ett otillåtet sätt. Vid val av säkerhetsåt-
gärder ska behandlingens art, känslighet av personuppgifter, ändamål et, sam-
manhanget och omfattningen av behandlingen beaktas. Vidare ska eventuella 
risker bedömas och kostnader och tekniska möjligheter beaktas. De lämpliga 
tekniska och organisatoriska åtgärder som vidtas för att skydda uppgifterna 
ska enligt artikel 32 i dataskyddsförordningen säkerställa en säkerhetsnivå 
som är lämplig i förhållande till risken. Enligt artikel 32.2 i dataskyddsför-
ordningen ska man vid bedömningen av lämplig säkerhetsnivå ta särskild 
hänsyn till de risker som den aktuella behandlingen medf ör, i synnerhet från 
oavsiktlig eller olaglig förstöring, förlust eller ändring eller till obehörigt rö-
jande av eller obehörig åtkomst till de personuppgifter som överförts, lagrats 
eller på annat sätt behandlats.  
Det är Socialstyrelsen i egenskap av perso nuppgiftsansvarig som har att 
leva upp till att en sådan adekvat säkerhetsnivå finns i relation till potentiella 
risker. De risker som Socialstyrelsen bedömer skulle kunna uppstå handlar 
främst om att obehöriga får tillgång till uppgifterna, antingen inter nt inom 
Socialstyrelsens organisation genom otillräcklig behörighetsstyrning eller 
obehörig spridning av uppgifter av anställda, eller externt genom ett datain-
trång. Det kan även finnas risk för oavsiktlig eller olaglig förstöring av upp-
gifterna. Det kan e xempelvis handla om att lagringsutrymmen där uppgif-
terna finns förstör s i en brand eller vattenskada.  
Socialstyrelsens arbete med dataskydd för behandlade personuppgifter in-
går i myndighetens arbete med informationssäkerhet, såsom exempelvis in-
formationskl assificering och riskanalyser. Arbetet ska i denna del bedrivas 
utifrån den registrerades perspektiv för att skydda dennes grundläggande fri-
heter och rättigheter. Arbetet med dataskydd ska även vid behov leda till be-
slut om lämpliga säkerhetsåtgärder.  
Hos Socialstyrelsen gäller att de aktuella personuppgifterna ska hanteras 
med en hög säkerhet i alla led. Data ska förvaras och behandlas i myndighet-
ens avgränsade registermiljö. Vidare ska behandling också ske i krypterad 
förbindelse vid transport till och fr ån den avgränsade registermiljön.   
44 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 Behörighet att läsa och behandla uppgifterna i denna miljö ges enbart till per-
soner som har behov av detta för att kunna utföra sitt arbete. I alla fall där det 
är möjligt ska behandling av uppgifterna ske genom att person numret ersätts 
med en kod som skapas med hjälp av en algoritm, samt att behandlingen fort-
farande sker i den avgränsade registermiljön.  
Kravet från ISO 27001 -standarden, som myndigheten uppfyller, säkerstäl-
ler att informationssäkerhetsarbetet hålls på en ko ntinuerligt hög nivå. Det 
handlar exempelvis om att medarbetare får rätt utbildning inom området, att 
styrdokument är aktuella samt att myndigheten genomför riskanalyser och åt-
gärdar de risker där det sammanvägda värdet av sannolikhet och konsekvens 
är hö gt. 
Vad gäller eventuell oavsiktlig eller olaglig förstöring av uppgifterna be-
dömer Socialstyrelsen att risken bör vara liten för att detta sker. Uppgifterna 
kommer att lämnas av de inrapporteringsskyldiga verksamheterna . Det är ex-
empelvis ett mycket begrän sat antal anställda på Socialstyrelsen som, för att 
kunna utföra sitt arbete, har behörighet och tillgång till uppgifterna och där-
med möjlighet att redigera dem. Det krävs även en särskild inloggning för att 
redigering ska vara möjlig. Det finns visserlige n alltid en risk för att exem-
pelvis händelser av force majeure -karaktär kan drabba de lagringsutrymmen, 
serverhallar eller liknande där uppgifterna i registret lagras. Socialstyrelsen 
gör dock dagligen en back -up för det fall något sådant skulle ske, vilke t inne-
bär att risken för eventuell förstöring av uppgifter på ett sådant sätt får anses 
minimal.  
De tekniska och organisatoriska åtgärder som angetts ovan skulle även ak-
tualiseras för den föreslagna utökningen av MFR -förordningen. Mot bak-
grund av detta ans er Socialstyrelsen att myndigheten har en mycket god möj-
lighet att, i egenskap av personuppgiftsansvarig för MFR, leva upp till kravet 
på att säkerställa lämplig säkerhet för uppgifterna med lämpliga tekniska  och 
organisatoriska åtgärder enligt artikel 5.1  f i dataskyddsförordningen , samt 
att de åtgärder som Socialstyrelsen har möjlighet att vidta uppnår en säker-
hetsnivå som är lämplig i förhållande till de risker som finns med personupp-
giftsbehandlingen enligt artikel 32  i dataskyddsförordningen. Socialsty relsen 
har vidare en lång erfarenhet av att hantera en stor mängd känsliga person-
uppgifter i de register myndigheten förvaltar.  
Rättslig grund enligt artikel 6  
Dataskyddsförordningen har till syfte att skydda enskildas personliga integri-
tet genom att begrä nsa hur deras personuppgift er hanteras av medlemslän-
derna.  
Enligt dataskyddsförordningen måste varje personuppgiftsbehandling 
kunna hänföras till minst en av de i dataskyddsförordningen uppräknade 
rättsliga grunderna, se artikel 6.1. Det kan till exempel h andla om att behand-
lingen är nödvändig för att utföra en uppgift av allmänt intresse, artikel 6.1 e, 
eller att behandlingen är nödvändig för att fullgöra en rättslig förpliktelse, ar-
tikel 6.1 c.  
Hälsodataregisterlagen och de tillhörande förordningarna, exe mpelvis 
MFR -förordningen, reglerar olika typer av hälsodataregister. Enligt förarbe-
tena till hälsodataregisterlagen är avsikten att de frågor som är gemensamma   
 för alla hälsodataregister ska regleras i en lag, medan närmare föreskrifter om 
enskilda hälsoda taregister ska meddelas av regeringen inom de ramar som la-
gen sätter.59 I 12 § hälsodataregisterlagen bemyndigas därför regeringen att 
meddela föreskrifter som medför begränsningar av sådan behandling av per-
sonuppgifter som är tillåten enligt hälsodataregis terlagen. I förarbetena till 
hälsodataregisterlagen bedöms samtliga ändamål vara av ett högt samhälle-
ligt intresse.60 Ändamålen anses därmed ha grund i ett allmänt intresse enligt 
artikel 6.1 e i dataskyddsförordningen.61 Vid ett sådant ändamål ska vidare 
unionsrätten eller medlemsstaternas nationella rätt vara proportionell mot det 
legitima mål som eftersträvas enligt artikel 6.3 sista stycket i dataskyddsför-
Vad gäller bestämmelserna om uppgiftsskyldighet i hälsodataregisterlagen 
och de tillhörand e förordningarna är det fråga om fullgörande av rättslig för-
pliktelse för de uppgiftsskyldiga aktörerna enligt artikel 6.1 c i dataskydds-
Socialstyrelsen bedömer mot bakgrund av ovan att det finns rättslig grund 
för myndigheten, genom ett allm änt intresse, att behandla de aktuella uppgif-
terna i ett hälsodataregister såsom MFR. Det samhälleliga intresset av att 
uppgifterna behandlas bedömer Socialstyrelsen vara mycket stort, då registret 
kan användas för bland annat forskning och uppföljning ino m mödrahälso-
vården. En förutsättning för att det ska finnas rättslig grund är dock att de fö-
reslagna ändringarna i MFR -förordningen träder i kraft, eftersom rättslig 
grund som avses i artikel 6.1 e i dataskyddsförordningen, det vill säga all-
mänt intresse, enligt artikel 6.3 i dataskyddsförordningen, ska fastställas i en-
lighet med unionsrätten eller i medlemsstatens nationella rätt. Socialstyrelsen 
bedömer vidare att behandlingen, i enlighet med artikel 6.3 sista stycket i 
dataskyddsförordningen, bör anses v ara proportionell mot det legitima mål 
som eftersträvas, eftersom myndigheten endast avser samla in uppgifter som 
är nödvändiga för att uppnå de ändamål som eftersträvas, det vill säga bland 
annat en mer utförlig statistik som kan ligga till grund för blan d annat forsk-
ning, uppföljning, kvalitetssäkring och att få en bättre översikt över jämlik-
heten inom hälso - och sjukvården.  
Avslutningsvis skulle det, genom de föreslagna ändringarna i MFR -
förordningen, finnas rättslig grund enligt artikel 6.1 c i dataskyd dsförord-
ningen för verksamheterna att rapportera in de aktuella uppgifterna till Soci-
Känsliga personuppgifter enligt artikel 9  
Genom rapporteringen till MFR får Socialstyrelsen in känsliga personuppgif-
ter om enskildas hälsa. Det är som huvudre gel förbjudet att behandla så kal-
lade särskilda kategorier av personuppgifter, i vilka  uppgifter om hälsa ingår. 
Det finns dock vissa undantag från denna huvudregel. Behandling av käns-
liga personuppgifter ska utgå från ytterligare en prövning av om rättsli g 
grund föreligger.  
                                                      
59 Prop. 1997/98:108 s. 44.  
60 Prop. 1997/98:108 s. 48.  
61 Proposition 2017/18:171 Dataskydd inom Socialdepartementets verksamhetsområde – en anpassning till EU:s data-
skyddsförordning s. 133.    
46 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 Syftet med hälsodataregister är bland att följa upp, utvärdera och kvalitets-
säkra hälso - och sjukvård. Enligt Socialdataskyddsutredningen får behand-
lingen anses falla under undantaget i artikel 9.2 h i dataskyddsförordningen, i 
den mån behandlingen är nödvändig av skäl som hör samman med tillhanda-
hållande av hälso - och sjukvård samt med att följa upp, utvärdera och kvali-
tetssäkra detsamma.62 Vidare finns det enligt 3 kap. 5 § dataskyddslagen stöd 
för att behandla känsliga personuppgifter enligt artikel 9.2 h i dataskyddsför-
ordningen om behandlingen är nödvändig för bland annat tillhandahållande 
av hälso - och sjukvård eller behandling.  
Enligt artikel 9.3 i dataskyddsförordningen ska de känsliga personuppgif-
terna, vid behandling enligt artik el 9.2 h, behandlas av eller under ansvar av 
den som omfattas av tystnadsplikt. Det finns således ett krav på tystnadsplikt 
vid behandling enligt artikel 9.2 h. Socialstyrelsens verksamhet med hälsoda-
taregistren omfattas av sekretess enligt 24 kap. 8 § OSL . Under den tänkta in-
samlingen av uppgifterna till MFR skyddas uppgifterna av hälso - och sjuk-
vårdssekretess hos vårdgivarna. De offentliga vårdgivarna omfattas av 
sekretess enligt 25 kap. 1 OSL medan de privata vårdgivarna omfattas av  
6 kap. 12 § patients äkerhetslagen (2010:659). Hälso - och sjukvårdssekretes-
sen har till syfte att ge känsliga uppgifter inom vården ett starkt skydd.  
Socialstyrelsens verksamhet med hälsodataregister är hänförligt till myn-
dighetens särskilda statistikverksamhet, i egenskap av  statistikansvarig myn-
dighet enligt lagen om den officiella statistiken. Uppgifter inom denna verk-
samhet omfattas av absolut sekretess enligt 24 kap. 8 § OSL, vilket innebär 
att huvudregeln är att uppgifterna inte får lämnas ut. Det finns dock undantag 
från denna huvudregel, se nedan under rubriken ”Säkerhet vid uppgiftsbe-
handling och skydd av personlig integritet”.  
Uppgifter i hälsodataregister är avsedda att behandlas, utöver skäl som hör 
samman med tillhandahållande av hälso - och sjukvård, för framställn ing av 
statistik, samt för forskning och epidemiologiska undersökningar. Av artikel 
9.2 j i dataskyddsförordningen framgår att känsliga personuppgifter får be-
handlas för arkivändamål av allmänt intresse, vetenskapliga eller historiska 
forskningsändamål ell er statistiska ändamål. Behandlingen ska ske med stöd 
av unionsrätt eller nationell rätt och i artikel 89.1 finns bland annat krav på 
skyddsåtgärder avseende denna typ av behandling. En sådan skyddsåtgärd 
kan exempelvis vara tekniska åtgärder eller den abs oluta sekretess som gäller 
i en myndighets statistikverksamhet.63 
Den nationella rätten ska enligt artikel 9.2 j i dataskyddsförordningen stå i 
proportion till det eftersträvade syftet, vara förenligt med det väsentliga inne-
hållet i rätten till dataskydd oc h innehålla bestämmelser om lämpliga och sär-
skilda åtgärder för att säkerställa den registrerades grundläggande rättigheter 
och intressen. Av 3 kap. 7 § dataskyddslagen framgår även att känsliga per-
sonuppgifter får behandlas med stöd av artikel 9.2 j i dat askyddsförord-
ningen, om behandlingen är nödvändig för statistiska ändamål och samhälls-
intresset av det statistikprojekt där behandlingen ingår klart väger över den 
                                                      
62 Betänkande av Socialdataskyddsutrednin gen: Dataskydd inom Socialdepartementets verksamhetsområde – En an-
passning till EU:s dataskyddsförordning (SOU 2017:66) s. 502.  
63 Proposition 2017/18:107 Ändringar i vissa författningar inom Finansdepartementets ansvarsområde med anledning 
av EU:s dataskyd dsreform s. 34.    
 risk för otillbörligt intrång i enskildas personliga integritet  som behandlingen 
kan innebär a. 
Säkerhet vid uppgiftsbehandling och 
skydd av personlig integritet  
Socialstyrelsen  ska, enligt artikel 32 i dataskyddsförordningen, i egenskap av 
personuppgiftsansvarig vidta lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder. 
Detta ska göras i syfte att sky dda personuppgifterna som behandlas och ska 
säkerställa en säkerhetsnivå som är läm plig i förhållande till risken.  
Vad gäller det tekniska skyddet har Socialstyrelsen lång erfarenhet av att 
arbeta med känsliga personuppgifter genom de hälsodataregister och  social-
tjänstregister som myndigheten förvaltar. Uppgifterna förvaras och behandlas 
i myndighetens avgränsade registermiljö som är åtskild från myndighetens 
ordinarie IT -miljö. Behandling av personuppgifterna kan även ske genom 
transport till och från regi stermiljön, men omgärdas av säkerhetsåtgärder 
såsom kryptering av förbindelsen och i de fall det är möjligt ersätts person-
nummer med en kod enligt en särskild algoritm. Myndigheten har även starkt 
begränsat medarbetarnas tillgång till uppgifterna genom beh örighetsstyrning. 
Utgångspunkten är att så få medarbetare som möjligt ska ha tillgång till så få 
känsliga personuppgifter som möjligt. Medarbetarnas behörigheter utvärde-
ras kontinuerligt och begränsas till att endast omfatta de behov som den an-
ställde behö ver för a tt utföra sina arbetsuppgifter.  
Socialstyrelsen har ett kontinuerligt arbete inom informationssäkerhet, som 
bland annat omfattar utbildning till anställda och att styrdokument på områ-
det är uppdaterade och relevanta. Socialstyrelsen genomför även riskanalyser 
löpande för att kunna identifiera eventuella risker och åtgärda dessa.  
Till skydd för de registrerades personliga integritet finns inte endast ett 
tekniskt skydd utan även ett juridiskt. Det juridiska skyddet vid Socialstyrel-
sen utgörs både av  bestämmelserna om sekretess, men även av de ändamåls-
begränsningar som finns avseende personuppgiftsbehandlingen. Den före-
slagna utökningen av MFR skulle omfattas av 24 kap. 8 § OSL, som innebär 
en absolut sekretess. Uppgifter som behövs för forsknings - och statistikända-
mål och uppgifter som inte är direkt hänförliga till enskild får dock lämnas ut 
om det efter en sekretessprövning står klart att uppgiften kan röjas utan att 
den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men.  
Varje utlämna nde föregås av en sekretessprövning enligt 24 kap. 8 § OSL, 
varvid beställaren utförligt får redogöra för vad uppgifterna ska användas till 
och hur de ska hanteras. Socialstyrelsen prövar alltså varje enskild begäran 
om att ta del av uppgifter ur myndighet ens register och lämnar i regel ut avi-
dentifierade uppgifter som har ersatts  med löpnummer. I vissa fall kan det 
dock ske att uppgifter med personnummer lämnas ut för forskningsändamål, 
men då under förutsättning att det inte är möjligt att besvara den akt uella 
forskningsfrågan utan dessa uppgifter. I de fall det handlar om utlämnande 
för forskning är det även i de flesta fall krav på att Etikprövningsmyndig-
heten har prövat och godkänt forskningen.    
48 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 Personuppgifter som lämnats ut från Socialstyrelsen för fo rsknings - eller 
statistikändamål skulle exempelvis kunna behandlas på ett universitet, hos en 
annan statistikansvarig myndighet eller hos en enskild forskningshuvudman.  
I de fall en icke statistikansvarig myndighet, såsom ett universitet, får upp-
gifter i s in forskningsverksamhet överförs den absoluta sekretessen till myn-
digheten enligt 11 kap. 3 § OSL, så länge det inte finns någon annan sekre-
tessbestämmelse vid den mottagande myndigheten som primärt ska tillämpas 
på uppgifterna  (11 kap. 8 § OSL ). I dessa f all skulle ett utlämnande till en an-
nan myndighet kunna innebära en risk för skada, redan med anledning av att 
det svagare sekretesskyddet hos mottagaren kan medföra att uppgifterna läm-
nas vidare på ett sätt som medför skada för de registrerade.64 När Socia lsty-
relsen prövar en begäran om utlämnande i sådana fall gör myndigheten en 
bedömning av om det handlar om uppgifter som behövs för ett forskningsän-
damål och vilket skydd uppgifterna får hos mottagaren.  
I de fall det rör sig om en enskild forskningshuvudma n som begär uppgif-
ter från MFR kan ett eventuellt utlämnande, efter prövning enligt 24 kap. 8 § 
OSL, förenas med ett sekretessförbehåll enligt 10 kap. 14 § OSL. Genom 
detta kan Socialstyrelsen  undanröja den eventuella risk för skada och men 
som ett utlämna nde annars hade inneburit.  
Vad gäller utlämnande för statistikändamål aktualiseras detta i realiteten 
endast för utlämnande till myndigheter som också tillämpar statistiksekre-
tess.65 
Utöver de sekretessbestämmelser som omgärdar registeruppgifterna, finns 
även aspekten att den enskilde har möjlighet till insyn i vilka uppgifter Soci-
alstyrelsen behandlar om denne och hur uppgifterna används. Enligt artikel 
15 i dataskyddsförordningen har den enskilde rätt att av den personuppgifts-
ansvarige, det vill säga Socia lstyrelsen, få bekräftelse på om personuppgifter 
som rör denne behandlas och i så fall även få tillgång till de aktuella uppgif-
terna och viss annan information, exempelvis ändamålet med behandlingen 
och vilka kategorier av personuppgifter som behandlingen gäller. Informat-
ion om denna rättighet, samt hur man går tillväga för att göra den gällande, 
finns på Socialstyrelsens hemsida  [66]. På hemsidan finns även information 
om MFR och hur registret används för att förbättra vården  [36]. 
Sök- och sammanställning smöjligheter  
Dataskyddsförordningen saknar bestämmelser om sökning eller användning 
av sökbegrepp, men sökning och sammanställning av uppgifter som sker 
elektroniskt är dock en behandling av personuppgifter och omfattas därför av 
förordningen. Denna typ av  behandlingar måste därför vara förenliga med 
ändamålen för behandlingen för att vara tillåten. Det finns även sökbegräns-
ningar i flera registerförfattningar, då det annars skulle vara möjligt att skapa 
mycket integritetskänsliga sammanställningar med exem pelvis person er som 
har vissa egenskaper. Ett förbud mot sökbegrepp som avser till exempel 
känsliga personuppgifter utgör en säkerhetsåtgärd i dataskyddsförordningens 
mening  [67].  
                                                      
64 Proposition 2013/14:162 Ändringar av statistiksekretess s. 12.  
65 Proposition 1994/95:200 Lag om vissa personregister för officiell statistik m.m. s. 28, 38 och 57.    
 Enligt 7 § hälsodataregisterlagen får som sökbegrepp i ett hälsodataregis-
ter, det vill säga däribland MFR, användas de uppgifter som enligt 4 § får 
ingå i ett hälsodataregister. Av 4 § hälsodataregisterlagen framgår att ett så-
dant register endast får innehålla de uppgifter som behövs för de ändamål för 
vilka personuppgifter får b ehandlas enligt 3 §. Dessa specifika uppgifter 
framgår i sin tur av 4 § MFR -förordningen.  
För det fall de föreslagna ändringarna skulle genomföras skulle samma 
förutsättningar avseende sökbegrepp gälla även för de tillkomna uppgifterna. 
Eftersom bestämmel sen i 7 § hälsodataregisterlagen i praktiken dock inte in-
nebär en begränsning av att använda de uppgifter som finns i registret som 
sökbegrepp, innebär det inte en faktisk säkerhetsåtgärd i dataskyddsförord-
ningens mening. I Socialstyrelsens registermiljö a nvänds däremot pseudony-
misering när det är befogat, till exempel vid produktion av statistik. Statistik-
redovisningar inom bland annat den officiella statistiken sker i aggregerad 
form, vilket gör att enski lda personer inte kan härledas.  
Gallring  
I MFR  görs ingen gallring , eftersom retrospektiva analyser med kontroller 
bakåt i tiden ska kunna genomföras. Detta följer av 2 § Riksarkivet föreskrif-
ter (RA -MS 2020:22) om undantag från gallring och gallring hos Socialsty-
relsen, som innebär att register för automa tiserad behandling hos myndig-
heten undantas från gallring. Material som inte ska gallras överlämnas till en 
arkivmyndighet, 19 § tredje stycket LOS.  
Barnkonsekvensanalys  
Enligt lagen (2018:1197) om Förenta nationernas konvention om barnets rät-
tigheter gäll er FN:s konvention, kallad barnkonventionen, som svensk lag. 
Några av de grundläggande principerna i barnkonventionen är rätten till icke -
diskriminering (artikel 2) samt rätten till liv, överlevnad och utveckling (arti-
kel 6). Vidare ska bland annat offentl iga välfärdsinstitutioner och administra-
tiva myndigheter, vid alla åtgärder som rör barn, sätta barnets främsta i rum-
met (artikel 3). Konventionsstaterna uppmuntras även att respektera barns 
rätt till personlig integritet och sekretess (artikel 16).  
Artike l 6 i barnkonventionen innebär vidare att konventionsstaterna till det 
yttersta av sin förmåga ska säkerställa barnets överlevnad och utveckling. 
Begreppet utveckling innebär även att erbjuda barnet bästa möjliga förhållan-
den för barndomen, det vill säga b arnets liv här och nu  [68]. 
Den utökade uppgiftsinsamlingen som föreslås skulle innebära en ökad 
möjlighet att utveckla mödrahälsovården. Uppgifter från mödrahälsovården 
skulle även ge möjlighet att bedriva forskning avseende exponeringar under 
fosterstadi et som kan leda till en eventuell påverkan på individer längre fram 
i livet. Allvarliga fosterskador och fosterdöd skulle eventuellt kunna undvi-
kas. En bättre statistik på området skulle även kunna leda till mer avvägda åt-
gärder utifrån exempelvis ett barn s medicinska tillstånd, samt öka förutsätt-
ningarna för mer likvärdiga typer av vårdåtgärder oavsett var i landet barnet 
är bosatt. Det skulle bidra till en patientsäker och jämlik hälso - och sjukvård.   
50 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 Detta leder i sin tur till ett gott resultat för varje enskilt barn och skulle där-
med kunna säkerställa barnets överlevnad och utveckling.  
Socialstyrelsen bedömer även att den föreslagna behandlingen av person-
uppgifter, som utvidgningen av MFR skulle innebära, avser en begränsad 
omfattning av känsliga personup pgifter till enbart sådana uppgifter som är 
nödvändiga för att uppnå det önskade ändamålet. Detta är i linje med artikel 
16 i barnkonventionen, enligt vilken barns rätt till personlig integritet och 
sekretess ska respekteras. Socialstyrelsen vill här under stryka att barn åtnju-
ter samma skydd för sina personuppgifter som vuxna enligt dataskyddsför-
ordningens bestämmelser om skydd för den personliga integriteten. Avsikten 
är således att begränsa omfattningen av känsliga personuppgifter till sådana 
uppgifter so m anses nödvändiga för att bland annat uppnå en patientsäker 
och jämlik hälso - och sjukvård genom exempelvis en förbättrad statistik.  
Socialstyrelsen bedömer sammanfattningsvis att förslagen stärker barnets 
rättigheter och sätter barnets främsta i rummet utifrå n barnkonventionens 
Alternativ till den föreslagna 
Socialstyrelsen har i rapporten redogjort för att uppgifter om samtliga niko-
tinprodukter, alkohol och kosttillskott som används i samband med graviditet 
samt up pgift om personer som varit gravida och inskrivna i mödrahälsovår-
den men där graviditeten inte lett till förlossning och graviditetsutfall inklu-
sive uppgifter om fostret saknas i MFR. Vad gäller mödrahälsovård finns det 
emellertid uppgifter om exempelvis d iagnoser och åtgärder i patientregistret, 
förutsatt att den utförande mödrahälsovården är organiserad under speciali-
serad öppenvård och inte primärvård. År 2016 beslutade regeringen att Soci-
alstyrelsen får samla in personuppgiftsbaserad information om abor t till pati-
entregistret, vilket tidigare varit undantaget den övriga insamlingen från den 
specialiserade vården  [60]. Numera finns således uppgift om både medi-
cinska och kirurgiska aborter i registret. Om patientregistret på sikt utvidgas 
till att innehåll a uppgift om kontakter med andra yrkeskategorier än läkare, 
till exempel barnmorskor, kommer uppgiften om medicinska aborter att utö-
kas avsevärt. Däremot saknas i dag den här typen av information i MFR, trots 
att uppgiften har en tydlig koppling till mödra hälsovården och informati on 
om graviditet (inklusive fosterskadeövervakning) . 
I nuläget är det därför inte möjligt att på ett övergripande sätt följa mödra-
hälsovårdens arbete på nationell nivå avseende vissa av de föreslagna uppgif-
terna.66 
Socialstyrelsen a nser att det inte finns några mindre ingripande sätt för att 
nå det önskade ändamålet än genom en utökning av MFR. Uppgifterna be-
hövs på individnivå med personnummer för att kunna möjliggöra bland annat 
analyser, statistik och forskning inom området, exemp elvis genom 
                                                      
66 Uppgift om abort på grund av fosterskada, missfall samt bruk av alkohol  före graviditet finns i Graviditetsregistret, 
som är ett nationellt kvalitetsregister och som bygger på frivillig medverkan.    
 samkörning med andra register, men också för att kunna följa mödrars och 
barns hälsa.  
Om den föreslagna ändringen inte kommer till stånd kommer de aktuella 
uppgifterna att saknas. Därmed kommer det även saknas ett bredare underlag 
för exempelvi s statistik, uppföljning, kvalitetssäkring samt i längde n för en 
mer jämlik och säker vård.  
Behandling av personuppgifter hos 
vårdgivare och huvudmän  
Patientdatalagen (2008:355), PDL, kompletterar enligt 1 kap. 4 § PDL data-
skyddsförordningen vid behandling  av personuppgifter inom hälso - och sjuk-
vården.  
Av 1 kap. 3 § PDL framgår att med vårdgivare avses en fysisk eller juri-
disk person som bedriver hälso - och sjukvård. Det är statlig myndighet, reg-
ion och kommun som i fråga om sådan hälso - och sjukvård som my ndig-
heten, regionen eller kommunen har ansvar för (offentlig vårdgivare) samt 
annan juridisk person eller enskild näringsidkare som bedriver hälso - och 
sjukvård (privat vårdgivare). Även sådana kommunala bolag, föreningar och 
stiftelser där kommuner eller regioner utövar ett rättsligt bestämmande infly-
tande enligt 2 kap. 3 § OSL är egna juridiska personer och utgör självstän-
diga vårdgivare. Även privata utförare av offentligt finansierad hälso - och 
sjukvård är självständiga vårdgivare  [69]. 
En vårdgivare är  enligt 2 kap. 6 § PDL personuppgiftsansvarig för den be-
handling av personuppgifter som vårdgivaren utför. Detta ska således skiljas 
från det personuppgiftsansvar som enligt 1 § hälsodataregisterlagen samt 2 § 
MFR -förordningen åligger Socialstyrelsen för d en behandling som sker i 
MFR, efter det att uppgifter lämnats från vårdgivaren till Socialstyrelsen. I en 
region eller kommun är alltså varje myndighet som bedriver hälso - och sjuk-
vård personuppgiftsansvarig för den behandling som myndigheten utför.  
Behan dlingen enligt PDL är tillåten för något av de ändamål som anges i  
2 kap. 4 § PDL, bland annat för att föra patientjournal och upprätta annan 
dokumentation som behövs  i och för vården av patienter.  
Av 8 kap. 6 § 1 PDL framgår det att, utöver vad som framg år av artikel 13 
och 14 i dataskyddsförordningen, den som är personuppgiftsansvarig enligt 
PDL ska lämna information till den registrerade om den uppgiftsskyldighet 
som kan följa av lag eller förordning.  
Enligt 5 kap. 2 § Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd (HSLF -FS 
2016:40) om journalföring och behandling av personuppgifter i hälso - och 
sjukvården ska vårdgivaren säkerställa att uppgifterna i en patientjournal är 
entydiga. I tillhörande allmänt råd står det att för att försäkra sig om att upp-
gifterna är entydiga bör vårdgivaren använda följande publikationer,  när de 
är tillämpliga:  
• Internationell statistisk klassifikation av sjukdomar och relaterade hälso-
problem (ICD -10-SE)  
• Klassifikation av vårdåtgärder (KVÅ)    
52 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 • Klassifi kation av funktionstillstånd, funktionshinder och hälsa (ICF)  
• Systematized Nomenclature of Medicine – Clinical Terms (Snomed CT).  
Enligt 5 kap. 5 § samma föreskrifter ska vårdgivaren säkerställa att en pati-
entjournal, i förekommande fall, innehåller uppg ifter om bland annat aktuellt 
hälsotillstånd och medicinska bedömningar, utredande och behandlande åt-
gärder samt bakgrunden till dessa samt resultat av utre dande och behand-
lande åtgärder.  
De uppgifter som omfattas av den utökade rapporteringen skulle avse upp-
gifter som i viss utsträckning redan är registrera de i mödrahälsovårdens jour-
nalsystem och andra berörda system.67 
Vissa av de föreslagna uppgifterna finns således redan att tillgå inom möd-
rahälsovården, och det finns även ett rättsligt stöd för aktörern a att enligt 
dataskyddsförordningen och PDL behandla uppgifter om hälsa för att bland 
annat kunna tillhandahålla hälso - och sjukvård.  
Vidare skulle förslaget innebära att uppgifter på individnivå med person-
nummer lämnas till Socialstyrelsen. Eftersom det i nte skulle behöva göras 
någon bearbetning av uppgifterna för att exempelvis i stället lämna dem i 
form av aggregerad data, det vill säga mängdstatistik, skulle arbetsbördan bli 
mindre. Ändamålet med behandlingen hos vårdgivarna skulle, vid behand-
lingen som  sker när uppgifter skickas till MFR, vara att fullgöra en uppgifts-
skyldighet. Denna upp giftsskyldighet regleras i MFR.  
Socialstyrelsen bedömer att den uppgiftslämnarbörda som uppstår hos 
vårdgivarna om den föreslagna utvidgningen av MFR blir verklighet är  rim-
lig, eftersom vissa av de föreslagna uppgifterna redan registreras, samt att de 
andra  föreslagna  uppgifter na som inte redan registreras vid ett besök i mödra-
hälsovården är av begränsad omfattning och troligtvis inte utgör en alltför 
ökad arbetsbörda. I  förhållande till den nytta som ett utvidgat MFR skulle in-
nebära får det anses acceptabelt med en viss ökad arbetsbörda för vårdgi-
varna.  
Överväganden enligt 14 kap. 3 § 
regeringsformen  
I 14 kap. 3 § regeringsformen (RF)  anges att en inskränkning i den komm u-
nala självstyrelsen inte bör gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till 
de ändamål som föranlett den. Bestämmelsen innebär att en regelmässig 
prövning av de kommunala självstyrelseintressena ska göras under lagstift-
ningsprocessen, med tillämpning av en proportionalitetsprincip.  
Förslaget är att fler uppgifter ska rapporteras till MFR och att populationen 
som uppgiftsskyldigheten berör utvidgas.  
En förutsättning för en utvidgning av MFR är att behandlingen av person-
uppgifter hos vårdgivaren bedöms vara  proportionell mot de legitima målen. 
Det aktuella författningsförslaget kommer sannolikt förutsätta att vårdgivare 
dokumenterar de aktuella uppgifterna direkt i patientjournalerna. Det över-
ensstämmer med de rekommendationer Socialstyrelsen har utfärdat i 
                                                      
67 För en närmare beskrivning av verksamheters registrering av uppgifter se avsnitt ”Kartläggning av förutsättningar 
och uppfattnin gar”, stycke ” Tekniska förutsättningar, rutiner och resursåtgång ”.   
 Socialstyrelsens föreskrifter (HSLF -FS 2016:40) och allmänna råd om 
journalföring och behandling av personuppgifter i hälso - och sjukvården. Vi-
dare framgår det av 3 kap. PDL att det finns en skyldighet att föra patient-
journal vid vård av patienter.  
För att  uppgifterna ska kunna användas bland annat för nationell statistik 
måste det finnas en systematik i dokumentationen och uttaget av uppgifterna. 
Det innebär att uppgifterna måste vara enhetligt definierade, på en tillräckligt 
detaljerad nivå för att inform ationen i uppgifterna ska vara meningsfulla att 
använda och möjliga att systematiskt hämtas upp och överföras från doku-
mentationen. Författningsförslaget erbjuder en sådan systematik och är därför 
lämpligt att använda.  
Socialstyrelsen bedömer att den inskr änkning i den kommunala själv styrel-
sen som förslaget innebär inte går utöver vad som är nödvändigt med hänsyn 
till ändamålet som föranlett den.  
Proportionalitetsbedömning  
Vid den här typen av bedömning ska det ändamål för vilket personuppgifts-
behandlingen sker och som ska vara godtagbar enligt bland annat ovan re-
dogjorda grundläggande principer och vidtagna skyddsåtgärder, vägas mot 
det integritetsintrång som behandlingen medför. Den föreslagna personupp-
giftsbehandlingen ska ställas mot värdet av det ändamå l för vilket behand-
lingen sker.  
Integritetsintrång i proportion till nytta  
Förslaget medför att fler uppgifter skulle rapporteras till MFR och att popu-
lationen som uppgifts skyldigheten  berör skulle utvidgas. Personuppgifter 
inom hälso - och sjukvården är of ta av känslig karaktär och innebär en risk för 
otillbörligt intrång i den personliga integriteten. I förarbetena till hälsodatare-
gisterlagen förs ett resonemang kring begreppet personlig integritet. Någon 
entydig förklaring till begreppet är inte möjlig at t ge. En beskrivning av in-
tegritetsskyddet innebär att den enskildas rätt att bli lämnad i fred ska skyd-
das. Vidare anges att ett skydd mot otillbörligt intrång är nödvändigt för att 
den enskilde ska uppnå en viss frihet att styra och kontrollera sitt eget  liv, 
men att den personliga integriteten inte kan vara absolut i den meningen att 
regler till skydd därför ska gälla och tillämpas undantagslöst eller oavsett 
motstående intressen. Ett visst mått av intrång måste accepteras. I stället får 
ett skydd byggas  upp mot sådant som bedöms utgöra ett otillbörligt intrång.68 
Behovet av varje särskild uppgift som föreslås tas in i MFR bör noggrant 
övervägas för det fall den föreslagna utvidgningen av MFR -förordningen 
skulle bli verklighet. Behovet av föreslagna uppgif ter har bland annat re-
dogjorts för under avsnittet ”Närmare om de föreslagna uppgifterna”.  
En förutsättning för behandlingens godtagbarhet är att det sker med ade-
kvata tekniska och organisatoriska åtgärder. Dataskyddsförordningen och 
den tillhörande nation ella lagstiftningen är direkt tillämplig på den tänkta 
personuppgiftsbehandlingen.  
                                                      
68 Proposition 1997/98:108 Hälsodata - och vårdregister s. 26.    
54 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 Uppgifterna som finns i MFR kan i vissa fall samköras med andra register, 
såsom kvalitetsregister, andra myndighetsregister eller övriga hälsodata -  
respektive socialtjänstr egister vid Socialstyrelsen. Utöver sådan ytterligare 
behandling av personuppgifterna som sker med stöd av författning finns det 
även en risk att uppgifter som lämnas ut från registret används på ett otillbör-
ligt sätt. Känsligheten av uppgifterna och riske rna för en integritetskränkning 
och missbruk av uppgifterna varierar beroende på uppgifternas karaktär. Den 
utökade personuppgiftsbehandlingen skulle därför, utifrån ett integritetsper-
spektiv, kunna innebära en negativ effekt för personer som varit gravida  och 
inskriva i mödrahälsovården.  
En insamling av de föreslagna uppgifterna på individnivå med personnum-
mer skulle dock ha flera positiva effekter. Exempelvis skulle detta möjlig-
göra att information kan sammanföras från olika register och därmed skulle 
specifik exponering av vissa substanser kunna kopplas till negativa utfall i 
form av fosterskador samt missfall. Att uppnå sådan kunskap bör vägas mot 
risken för integritetsi ntrång.  
gifter  som i viss utsträckning redan är registrera de i mödrahälsovårdens jour-
nalsystem och andra berörda system. Om personuppgifterna skulle överföras 
från dessa vårdgivare till MFR skulle det innebära en ytterligare risk för otill-
börlig spridning och missbruk. Det är viktigt att framhålla att säkerheten och 
den personliga integriteten blir mer hotad ju mer information som potentiellt 
blir åtkomlig med datakommunikation.69 Det bör dock beaktas att uppgif-
terna kommer att skyddas av både stark sekretess och tekniskt  skydd, såsom 
separat registermiljö, kryptering av förbindelser och behörighetsstyrning hos 
Socialstyrelsen. Vidare har Socialstyrelsen en stark fysisk säkerhet, vilket 
omfattar exempelvis skalskydd och begränsat tillträde till vissa lokaler inom 
myndighet en, vilket innebär att samtliga anställda inte har behörighet a tt nå 
vissa delar av lokalerna.  
Behandlingen sker i syfte att bland annat ta fram och utveckla statistik och 
register inom Socialstyrelsens verksamhetsområde, i detta fall hälso - och 
sjukvård, se bland annat 1 § och 4 § 6  förordningen (2015:284) med instrukt-
ion för Socialstyrelsen. De övergripande ändamålen med personuppgiftsbe-
handlingen hos Socialstyrelsen skulle vara att hantera personuppgifter om 
personer som behandlats av hälso - och sjukvård spersonal inom mödrahälso-
vården. Detta skulle ske i enlighet med 3 § MFR -förordningen, det vill säga 
för framställning av statistik, uppföljning, utvärdering och kvalitetssäkring av 
hälso - och sjukvård, forskning och epidemiologiska undersökningar som av-
ser reproduktion, övervakning av fosterskador samt nyföddas och andra 
barns hälsa. Ändamålet med behandlingen hos vårdgivare skulle vara att full-
göra en uppgiftsskyldighet till Socialstyrelsen, vilken framöver kommer att 
definieras i Socialstyrelsens föreskr ifter.  
MFR utgör en bas bland annat för relevant statisti k på området och är även 
viktig  bland annat  för forskning. Det bidrar till ett adekvat kunskapsunderlag 
för den långsiktiga utvecklingen inom mödrahälsovården. De nödvändiga 
uppgifter som föreslås in gå i ett utvidgat MFR kommer således kunna bidra 
                                                      
69 Jfr. prop. 1997/98:108 s. 26.    
 till en tydligare helhetsbild av mödrahälsovården, bland annat utifrån 
aspekterna jämlik och säker vård.  
Vidare är den personliga integriteten för de enskilda starkt skyddad genom 
tekniska och organisatorisk a åtgärder. Uppgifterna har ett omfattande skydd i 
myndighetens registermiljö och omfattas även av hög sekretess.  
De sammantagna positiva effekterna som utökningen skulle innebära för 
den enskilda personen handlar till stor del om hälsa. Det rör sig då om  posi-
tiva hälsoeffekter som i ett större perspektiv skulle kunna bli ett resultat av 
den utökade personuppgiftsbehandlingen. Förslaget skulle även göra det möj-
ligt att bland annat utvärdera vårdens innehåll samt ge bättre underlag för ex-
empe lvis forskning och uppföljning.  
Sammanfattningsvis kan förslaget medföra en risk för otillbörligt intrång i 
den enskildas personliga integritet. Utan ändring i regleringen  kommer det 
dock även fortsättningsvis att saknas stöd för att behandla uppgifter om samt-
liga nikoti nprodukter, alkohol och kosttillskott som används i samband med 
graviditet, uppgifter om personer som varit gravida och inskrivna i mödrahäl-
sovården men där graviditeten inte lett till förlossning samt graviditetsutfall 
inklusive uppgifter om fostret. Det skulle därmed inte gå att koppla specifik 
exponering av vissa substanser till negativa utfall i form av fosterskador samt 
missfall. Värdet av det som registerutvidgningen kan ge är till så stor nytta 
för personer som varit gravida och inskrivna i mödrahäls ovården  samt  barns  
hälsa  att det därför bör väga tyngre än det intrång i den personliga integrite-
ten som utvidgningen innebär . 
Integritetsskyddet enligt dataskyddsförordningen  
Den rättsliga grunden för vårdgivarna samt Socialstyrelsen för att få be-
handla p ersonuppgifter om patienter är begränsad till nödvändig och proport-
ionerlig behandling för att utföra ett arbete av allmänt intresse.  
De personuppgifter som Socialstyrelsen angett att myndigheten har för av-
sikt att behandla utgör känsliga personuppgifter. Det är, som redovisats för 
ovan, fråga om nödvändig och proportionerlig behandling för att uppnå ett 
brett underlag för statistik, uppföljning, utvärdering och kvalitetssäkring av 
barns hälsa. De uppgifter som föreslås ska få behandlas är adekvata, rele-
vanta och inte för omfattande med hänsyn till ändamålet. Behandlingen av 
personuppgifterna kommer vidare ske med nödv ändiga tekniska och org ani-
satoriska säkerhetsåtgärder.  
Förslaget om ett utvidgat MFR sker enligt Socialstyrelsens bedömning 
med respekt för de registrerades integritet och får anses stå i proportion till 
det eftersträvade syftet.  
Integritetsskyddet enligt RF 
Enligt  2 kap. 6 § andra stycket RF är var och en gentemot det allmänna skyd-
dad mot betydande intrång i den personliga integriteten, om det sker utan 
samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av den enskildas per-
sonliga förhållanden. Det stärkt a grundlagsskyddet innebär att en   
56 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 begränsning av det skydd som bestämmelsen föreskriver  endast får göras i 
form av lag och under de förutsättningar som anges enligt 2 kap. 20 och 21 
§§ RF.  
Av förarbetena till RF framgår bland annat att vid bedömningen av v ad 
som kan anses utgöra ett betydande intrång bör flera omständigheter vägas 
in. Uppgifternas karaktär och omfattning utgör endast två faktorer att beakta. 
Även sådana omständigheter som till exempel ändamålet med behandlingen 
av uppgifterna och åtgärdens effekter samt omfattningen av utlämnandet av 
uppgifter till andra som sker utan omedelbart stöd av offentlighetsprincipen 
kan vara av betydelse vid bedömningen.70 
Uppgifternas karaktär och omfattning  
MFR innehåller stora mängder information om enskildas per sonliga förhål-
landen och mycket integritetskänsliga uppgifter (bland annat om enskildas 
hälsa). Vårdgivare kommer vara skyldiga att lämna uppgifter till Socialsty-
relsen. En enskild patient kommer inte ha möjlighet att neka vårdgivaren att 
lämna uppgifter t ill MFR. Med hänsyn till uppgifternas karaktär och omfatt-
ning bedömer Socialstyrelsen att en utvidgning av MFR innebär en kartlägg-
ning av den enskildas personliga förhållanden som sker utan samtycke från 
den gravida personen.  
Ändamålet med behandlingen av uppgifterna och dess 
effekt  
Enligt 3 § MFR -förordningen framgår att ändamålet för behandlingen av 
uppgifterna i MFR är att framställa statistik, uppföljning, utvärdering och 
kvalitetssäkring av hälso - och sjukvård, forskning och epidemiologiska 
undersöknin gar som avser reproduktion, övervakning av fosterskador samt 
nyföddas och andra barns hälsa. Socialstyrelsen anser att de nya analyser 
som möjliggörs vid en utvidgning av MFR är mycket viktiga för att kunna 
koppla specifik exponering av vissa substanser ti ll negativa utfall i form av 
fosterskador samt missfall . En utvidgning av MFR gör det även möjligt att 
följa upp mödrahälsovården avseende vårdens kvalitet, jämlikhet samt möj-
liggör djupare analyser på nationell nivå. I förlängningen kan dessa analyser 
bidra till att mödrahälsovården utvecklas och förbättras. Socialstyrelsen kom-
mer inte följa den enskildas hälsa, utan syftet är att på nationell nivå bidra till 
att säkerställa en god vård. Socialstyrelsen bedömer att effekten av utvidg-
ningen av MFR kommer gravida personer och deras barn samt närstående till 
nytta, vilket ökar förutsättningarna för en god och jämlik vård.  
Utlämnande av uppgifter och mottagarens hantering av 
dessa  
Av förarbetena till RF framgår att det förhållandet att uppgifter som behand-
las av en myndighet omfattas av stark sekretess, inte bör utgöra en omstän-
dighet som automatiskt innebär att en bestämmelse om uppgiftsskyldighet 
måste anses omfattas av grundlagsbestämmelsens tillämpningsområde. Även 
andra omständigheter måste beaktas vid bedö mningen av hur långtgående 
                                                      
70 Proposition 2009/10:80 En reformerad grundlag s. 181 och 184.    
 intrång uppgiftsskyldigheten innebär när ställning tas till om föreskrifterna 
omfattas av den nya bestämmelsen. En sådan omständighet kan exempelvis 
vara på vilket sätt och för vilka syften mottagaren av uppgifterna hanterar ut-
lämnade uppgifter.71 
Den föreslagna utvidgningen av MFR kommer hos Socialstyrelsen att om-
fattas av sekretess enligt 24 kap. 8 § OSL. Enligt huvudregeln är sekretessen 
absolut, vilket innebär att uppgifterna inte får lämnas ut. Det finns dock un-
dantag från den na huvudregel , se ovan under rubriken ”Säkerhet vid upp-
giftsbehandling och skydd av personlig integritet” . Undantag en möjliggör ett 
utlämnande om det står klart att uppgifterna kan röjas utan att den enskilde 
eller någon närstående lider skada eller men.  
Socialstyrelsen bedömer att reglerna om absolut sekretess i MFR innebär 
ett skydd för de registrerade personernas integritet. Undantag från sekretes-
sen ges endast i vissa särskilda fall om det står klart att uppgifterna kan röjas 
utan att den som uppgiftern a avser, eller närstående, lider skada eller men. 
Vid ett utlämnande bedömer  Socialstyrelsen även vilket sekretesskydd upp-
gifterna får hos mottagaren, så att risken för skada eller men ska minimeras.  
Socialstyrelsens bedömning rörande integritetsskyddet 
enligt RF  
Socialstyrelsen bedömer att en utvidgning av MFR kommer gravida personer  
och deras barn samt närstående till nytta, vilket ökar förutsättningarna för en 
god och jämlik vård. Socialstyrelsen har i bedömningen även beaktat det all-
männas intresse av u ppföljning av mödrahälsovården samt att reglerna om 
absolut sekretess i MFR innebär ett skydd för de registrerade personernas in-
tegritet. Myndigheten anser dock, vid en samlad bedömning och trots 
ovanstående omständigheter, att en utvidgning av insamling a v känsliga per-
sonuppgifter till MFR måste anses utgöra en risk för otillbörligt  intrång i den 
personliga integriteten och innebära en kartläggning av den enskildas person-
liga förhållanden. Socialstyrelsen konstaterar vidare att behandlingen görs 
utan den r egistrerades samtycke och att det inte heller finns någon möjlighet 
för en enskild att begära att inte vara del av MFR. En sådan insamling och re-
gistrering av uppgifter träffas därför av bestämmelsen i 2 kap. 6 § andra 
Det stärkta grundlagsskyd det innebär att en begränsning av det skydd som 
föreskrivs i 2 kap. 6 § RF endast får göras i form av lag och under de förut-
sättningar som anges i 2 kap. 20 och 21 §§ RF.  
Det har tidigare i flera lagstiftningsärenden som rört myndigheters person-
uppgiftsbeh andling framhållits att målsättningen bör vara att myndighetsre-
gister med ett stort antal registrerade och ett särskilt känsligt innehåll ska re-
gleras särskilt i lag.72 Det har förekommit att även mindre omfattande 
behandlingar, som även avsett uppgifter av  mindre känslig karaktär, har an-
setts lämpligast att reglera i lag.73 Socialstyrelsen konstaterar härvid att be-
handlingen i MFR, liksom övriga hälsodataregister, har sitt stöd i 
                                                      
71 Prop. 2009/10:80 s. 184.  
72 Jfr. exempelvis proposition 1997/98:44 Personuppgiftslag s. 41 och prop. 2009/10:80 s. 183 f.  
73 Jfr. proposition 2011/12:123 Ny ordning för nationella vaccinationsprogram s. 67 samt lagrådsremiss Uppföljning 
av vaccinationer mot covid -19 s. 23.    
58 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 hälsodataregisterlagen. Den kartläggning av den enskildas personliga förhål-
landen som behandlingen innebär, och som sker utan de enskildas samtycke, 
är således enligt Socialstyrelsens bedömning reglerad i lag även om närmare 
reglering inom den ram som hälsodataregisterlagen ger överlämnats till nor-
mering på lägre nivå.74 
Ovanstående f råga är även belyst i utredningen Framtidens socialtjänst 
(SOU 2020:47) där förslag bland annat lämnas avseende en lag om social-
tjänstdataregister. Utredningen anser att en lämplig modellreglering är lag 
om hälsodataregister.75 Utredningen redogör vidare fö r förhållandet till  
2 kap. 6 § andra stycket RF och uttalar att lagmotiven ger uttryck för att re-
dan det förhållandet att omfattande eller känsliga informationsmängder han-
teras hos en viss myndighet kan ses som ett slags kartläggning som är av det 
slaget att grundlagsbestämmelsen ska anses vara tillämplig. I sammanhanget 
framhålls att socialtjänststatistiken måste regleras till fullo, men att endast de 
moment i verksamhet som utgör ett betydande intrång och i övrigt faller 
inom regleringen i 2 kap. 6 § RF som måste regleras i lag. Övriga frågor kan 
överlåtas till regeringen att besluta i förordningar, såsom skett beträffande 
hälsodataregisterlagen.76 Utredningens uppfattning är vidare att regeringen i 
en ny förordning om socialtjänstdataregister ska specific era vilka uppgifter 
som Socialstyrelsen får behandla för det primära ändamålet statistik inom de 
olika tillämpningsområdena.77 
Förslaget rörande socialtjänstdataregisterlag utgår således från samma mo-
dell som Socialstyrelsen för närvarande har avseende de h älsodataregister 
som myndigheten förvaltar, dvs. att regleringen sker i en övergripande lag 
som anger bl and annat  ändamål, registrets innehåll och uppgiftsskyldighet 
medan närmare regler inom den givna ramen ges i förordning, såsom MFR -
Härutö ver gäller att begränsningar enligt 2 kap. 20 § RF endast får göras 
för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. Be-
gränsningen får heller aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn 
till det ändamål som har föranlett den och får inte heller sträcka sig så långt 
att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen såsom en av folkstyrelsens 
grundvalar. Begränsningen får inte göras enbart på grund av politisk, religiös, 
kulturell eller annan sådan åskådning.  
Att en central fö rvaltningsmyndighet inom området hälso - och sjukvård får 
behandla en stor mängd personuppgifter, däribland uppgifter om hälsa, om 
Sveriges befolkning bör anses vara legitimt och godtagbart i ett demokratiskt 
samhälle. Registret utgör en bas för bl and annat  statistik, forskning, uppfölj-
ning, utvärdering och kvalitetssäkring samt bidrar bland annat till en bättre 
grund för vårdgivarens systematiska kvalitetsarbete. Även folkhälsan och de 
                                                      
74 Samråd har s kett med IMY i enlighet med regeringsuppdraget. IMY har vid samrådet framfört som sin uppfattning 
att integritetskänslig personuppgiftsbehandling av detta slag bör regleras i lag och att även närmare bestämmelser om 
vilka personuppgifter som ska få ingå i medicinska födelseregistret således bör ges i lag och inte som i dag i förord-
ning.  
75 Slutbetänkande av Utredningen Framtidens socialtjänst: Hållbar socialtjänst – En ny socialtjänstlag Del 1 (SOU 
2020:47) s. 611.  
76 SOU 2020:47 Del 1 s. 613 f.  
77 SOU 2020:47  Del 1 s. 633.    
 enskilda individerna bör gynnas av den ökade kunskap som en utvidgnin g av 
registret skulle innebära.  
Socialstyrelsen bedömer att det inte finns något som talar för att den före-
slagna utvidgningen av MFR, med stöd av hälsodataregisterlagen respektive 
MFR -förordningen – den sistnämnda med nödvändiga föreslagna föränd-
ringar – skulle innebära en behandling av känsliga personuppgifter för ända-
mål som inte är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. Socialstyrelsen kan 
inte heller se att en sådan utvidgning skulle utgöra ett hot mot den fria åsikts-
bildningen eller ha någon koppling ti ll politisk, religiös, kulturell eller annan 
sådan åskådning.  
Myndigheten anser därför att det sammanfattningsvis bör finnas stöd för 
att reglera den föreslagna utökningen av MFR genom en förändring i MFR -
förordningen, då inskränkningen i den personliga in tegriteten – som konsta-
teras föreligga enligt 2 kap. 6 § RF – begränsas med stöd av lag, närmare be-
stämt hälsodataregisterlagen, detta i enlighet med vad som framgår av 2 kap. 
20 och 21 §§ RF.  
Integritetsskyddet enligt Europakonventionen m.m.  
Artikel 8 i d en europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättig-
heterna och de grundläggande friheterna (Europakonventionen) avser rätten 
till skydd för privat - och familjeliv.  
Av artikeln framgår att  
1.  Var och en har rätt till respekt för sitt privat - och familj eliv, sitt hem 
och sin korrespondens.  
2.  Offentlig myndighet får inte inskränka åtnjutande av denna rättighet an-
nat än med stöd av lag och om det i ett demokratiskt samhälle är nöd-
vändigt med hänsyn till statens säkerhet, den allmänna säkerheten, lan-
dets eko nomiska välstånd eller till förebyggande av oordning eller brott 
eller till skydd för hälsa eller moral eller för andra personers fri - och 
rättigheter.  
Artikel 8 är tillämplig på behandling av personuppgifter, men omfattar inte 
all slags behandling av per sonuppgifter. Frågan måste gälla privatliv, familje-
liv, hem eller korrespondens. Europakonventionen tar i första hand sikte på 
åtgär der som vidtas av det allmänna.  
De föreslagna författningsändringarna innebär att känsliga personuppgifter 
om bland annat personer som varit gravida och inskrivna  i mödrahälsovården 
kommer att behandlas i MFR. Detta kommer ske med stöd av hälsodataregis-
terlagen och den kompletterande MFR -förordningen. Det är vidare fråga om 
inskränkningar som sker till skydd för dessa gravida p ersoners hälsa. Författ-
ningsändringarna sker alltså i e nlighet med Europakonventionen.  
Det finns även en grundläggande bestämmelse om dataskydd enligt artikel 
8 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (20 10/C 
83/02), rättighetsstadga n. I artikeln anges att var och en har rätt till skydd av 
de personuppgifter som rör honom eller henne. Personuppgifterna ska be-
handlas lagenligt för bestämda ändamål och på grundval av den berörda per-
sonens samtycke eller någon annan legitim och lagenlig grund.  Var och en 
har rätt att få tillgång till insamlade uppgifter som rör honom eller henne och   
60 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 få rättelse av dem. En oberoende myndighet ska kontroll era att dessa regler 
efterlevs.  
De föreslagna författningsändringarna innebär att personuppgiftsbehand-
lingar avseende bland annat gravida personer som är inskrivna i mödrahälso-
vården sker i MFR. Dessa behandlingar sker för vissa bestämda ändamål som 
framgår av dataskyddsförordningen och kompletterande nationell lagstift-
ning. De registrerade har möjlighet at t både få tillgång till sina egna uppgifter 
i MFR och har rätt att begära rättelse av dessa uppgifter. Efter en prövning av 
om förutsättningarna för detta är uppfyllda kan i sådana fall rättelse ske. De 
föreslagna författningsändringarna sker alltså även i  enlighet med rättighets-
stadgan.  
Slutsats av proportionalitetsbedömningen  
Socialstyrelsen har analyserat konsekvenserna av förslaget, avseende såväl 
vårdgivare samt för de registrerades personliga integritet. Förslaget bör sam-
manfattningsvis kunna medföra en risk för otillbörligt intrång i e nskildas per-
sonliga integritet.  
Mot detta ska vägas att det utan ändring i regleringen  även i fortsättningen 
kommer saknas uppgifter i MFR om samtliga nikotinprodukter, alkohol och 
kosttillskott som används i samband med  graviditet, uppgift om personer som 
varit gravida och inskrivna i mödrahälsovården men där gravidi teten inte lett 
till förlossning samt graviditetsutfall inklusive uppgifter om fostret. Det 
skulle därmed inte gå att koppla specifik exponering av vissa su bstanser till 
negativa utfall i form av fosterskador samt missfall.  
Den föreslagna utökningen av MFR skulle innebära ett stort stöd i arbetet 
för en mer jämlik och säker vård samt utgöra ett gediget underlag för forsk-
ning. Utöver detta ökar förutsättningar na för Socialstyrelsen och andra aktö-
rer att följa upp och utvärdera vårdens kvalitet, samt möjligheterna att kunna 
ge ett adekvat kunskapsstöd till vårdgivarna. Värdet av en utvidgning av 
MFR är till så stor nytta för gravida personer  och deras barn samt närstående 
att det enligt myndighetens bedömning väger tyngre än det intrång i den per-
sonliga integriteten s om behandlingen innebär.  
Inskränkningarna som förslaget innebär för de registrerades fri - och rättig-
heter genom behandling av känsliga personuppgift er görs för att tillgodose 
statistikändamål i enlighet med artikel 9.2 j i dataskyddsförordningen och för 
tillhandahållande och förebyggande av hälso - och sjukvård enligt artikel 9.2 
h. De aktuella inskränkningarna i de enskildas personliga integritet är u tfor-
made så att de inte går utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till ända-
målet. De risker för de registrerades rättigheter och friheter som den utvid-
gade uppgiftsskyldigheten innebär kan hanteras genom skyddsåtgärder, 
säkerhetsåtgärder och rutiner. Ett  bibehållet starkt sekretesskydd, en fortsatt 
hög informationssäkerhet och kontinuerlig information till allmänheten om 
registrets innehåll och användning säkerställer  ett fortsatt förtroende för Soci-
alstyrelsens hanteri ng av känsliga personuppgifter.  
Socialstyrelsen bedömer sammanfattningsvis att den utökade insamlingen 
och behandlingen av personuppgifter som förslaget innebär är nödvändig för 
att kunna bland annat framställa statistik som kan ligga till grund för exem-
pelvis analyser, uppföljning, forsknin g och att nyttan med detta överväger det   
 intrång som kan uppstå i de enskildas integritet. En sådan utvidgning av 
MFR är vidare , enligt Socialstyrelsens bedömning,  förenlig med dataskydds-
förordningen, regeringsformen, Europakonv entionen och rättighetsstadg an.   
62 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 Kartläggning av förutsättningar 
och uppfattningar  
Nedan presenteras olika aktörers redogörelser av de förutsättningar och ruti-
ner som råder vad gäller exempelvis registrering av de föreslagna uppgifterna 
eller för överföring av uppgifterna till Socials tyrelsen. Vidare har berörda ak-
törer ombetts att göra en uppskattning av den förväntade resursåtgång en ut-
vidgad uppgiftsskyldighet skulle innebära. Dessutom presenteras nyttan med 
insamlingen utifrån olika infallsvinklar, bland annat från professionen och 
kunskapsstyrningen , men även ur patienters och anhörigas perspektiv.  
Tekniska förutsättningar, rutiner och 
resursåtgång  
Registrering och exportering av uppgift om avslutad 
mödrahälsovård – systemleverantörer med flera  
Socialstyrelsen har intervjuat system leverantörer, och i vissa fall även reg-
ionala utvecklare, med kunskap om nuvarande respektive kommande journal-
system inom obstetriken (och därmed mödrahälsovården). I dagsläget finns 
tre aktiva journalsystem, där de flesta regioner använder Cerner Obstetri x. 
Framöver kommer framför allt tre olika system att användas i regionerna78: 
Cerner Millennium respektive Cambios system; Cosmic Birth  samt Framti-
dens vårdinformationsstöd . Vi frågade efter möjligheten att i respektive jour-
nalsystem kunna skapa en variabel  där anledningen till avslut av mödrahälso-
vården anges med specifika värden.79 Dessutom efterfrågades möjligheten att 
utveckla en så kallad triggerfunktion i systemet, som när uppgift om avslut 
fyllts i av barnmorska direktexporterar informationen till Soci alstyrelsen. Det 
fördes även samtal om förväntad resursåtgång för sådana anpassningar av 
journalsystemen.  
Anledning till avslutad mödrahälsovård  finns i samtliga journalsystem, om 
än på varierad detaljnivå. Som exempel kan nämnas att det i Obstetrix inte 
finns enskilda värden för aborterade foster med fosterskada respektive övriga 
aborter. I kommande Millenniumsystem och i Cambios respektive system 
uppges förutsättningarna för att tillhandahålla de exemplifierade värdena 
vara goda.  
I dagsläget är det svårt för systemleverantörer och regionrepresentanter att 
bedöma hur stora omkostnaderna blir, men ingen uttrycker en direkt oro för 
att förändringen ska kräva stora resurser. R egionr epresentanter för  införlivan-
det av  Millennium systemet  i Västra Götaland  menar a tt det inte borde bli  nå-
got problem, med reservation för att uppgifterna behöver kunna registreras 
                                                      
78 Exklusive region Stockholm respektive Gotland.  
79 De värden som angavs som exempel var ”spontan abort”, ”inducerad abort p.g.a. fosterskada”, ”inducerad abort av 
annan anledning”, ”flytt”, ”förlossning” samt ”annan/okänd anledning till avsl ut”.   
 från införlivandets start  eftersom omkostnaderna annars blir betydligt större. 
De framhåller även att överföringen till Socialstyrelsen behöver vara automa-
tiserad. Representanter för Obstetrix befarar inte en stor resursåtgång, men 
ställer sig däremot tveksam ma till att införa förändringar i ett system som så 
många regioner är på väg att lämna.  
Socialstyrelsen ser att det, i händelse av en framtida uppgiftssky ldighet om 
graviditeter avslutade före vecka 22+ 0 och som  är inskrivna i mödrahälsovår-
den, finns goda förutsättningar för mödrahälsovården att på sikt registrera 
och rapportera uppgift om anledning till avslut. För att registrering och rap-
porteringen ska s ke ändamålsenligt är det emellertid v iktigt med en fortlö-
pande kontakt och dialog mellan myndigheten och systemleverantörer  re-
spektive huvudmän, så att de kan planera sitt arbete och i god tid förbereda  
systemen  för eventuella ändringar . 
Registrering av up pgift  om fosterdiagnoser  – 
sjukvårdsregioner med flera  
Socialstyrelsen har genom de regionala programområdena ställt frågor till 
regionerna om deras inställning till registrering av alla avslutade graviditeter 
inskrivna i mödrahälsovården (inklusive anledn ing till avslut80) för vidare 
rapportering till myndigheten. Vidare efterfrågades undersöknings - samt re-
gistreringsförfarande av fosterdiagnoser vid fosterskada eller kromosomavvi-
kelse, före respektive efter en abort. Även rapporteringsrutiner från abortkli-
nik till mödrahälsovård efterfrågades.  Både svar på sjukvårdsregionnivå samt 
regionnivå (inklusive svar från enskilda sjukhus) har inkommit.  
Socialstyrelsen har även ställt frågor till sakkunnig  (tillika ordförande för  
nationella arbetsgruppen för fosterdi agnostik ) om fosterundersökningar samt 
registrering av fosterdiagnoser vid sena missfall (vecka 12+0 –21+6).  
Det finns ett stöd för förslaget om registrering av avslutade graviditeter för 
vidare rapportering till Socialstyrelsen  hos de sjukvårdsregioner  som besva-
rade fråga n.81 Några påpekar att logistiken behöver säkras, bland annat be-
träffande vem som ska ansvara för inrapportering (mödrahälsovården alterna-
tivt kliniken där det fastställs  att graviditeten  har avslutats).  
De allra flesta sjukvårdsregioner sva rar att undersökningar av foster görs 
efter en abort. Som regel utförs undersökningarna av en patolog , men inte 
alltid i  det egna sjukhusets regi. Ibland tar vårdgivare  av olika skäl hjälp av 
andra sjukhus i den egna regionen, men undersökningen kan även s ke utanför 
regionen.  
Det varie rar inom och mellan sjukvårds regioner na var och hur  foster dia-
gnoser registreras i samband med abort vid foster skada eller kromosomavvi-
kelse. Hos  vissa dokumenteras diagnoserna både i den obstetriska journalen 
samt i den gyneko logiska journalen (vilken används av abortkliniken). På an-
nat håll registreras diagnoserna i den obstetriska journalen, som i sin tur är 
sammankopplad till mödrahälsovårdjournalen. Några svarar att diagnoser 
endast dokumenteras i den gynekologiska journale n. Det varierar även vilken 
                                                      
80 De exempel som angavs som anledning till avslut var ”spontan abort”, ”abort på grund av fosterskada”, ”flytt”, ”för-
lossning”, ”annan anledning” samt ”okänt”.  
81 Tre av sex sjukvårdsregioner besvarade frågan  om registrering av avslutade graviditeter f ör vidare rapportering till 
Social styrelsen .   
64 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 tillgång mödrahälsovården har till uppgifterna.  Av svaren framkommer dess-
utom att foster diagnoser på flera håll endast registreras med fritext.  Ett fåtal 
nämner kodning, som i sin tur kan ske sporadiskt, enligt uppgift.  
Vad gäll er sena missfall är det i  dag upp till det enskilda sjukhuset att ar-
beta fram rutiner för omhändertagandet av fostret efter ett  sent missfall. I nu-
läget finns inga nationella riktlinjer för vilka utredningar som ska göras vid 
ett sent missfall. Har ett fos ter en avvikelse  varierar det mellan olika sjukhus 
om fostret undersöks av en utbildad fosterpatolog eller inte, enligt uppgift 
från sakkunnig inom fosterdiagnostik. Detta är något som har fått kritik av 
den nationella arbetsgruppen i fosterdiagnostik.  
Eftersom undersökningsförfarandet ser olika ut i landet går det inte att 
säga hur vanligt det är att foster vid sena missfall undersöks av en patolog. 
Som exempel kan nämnas Sahlgrenska universitetssjukhuset, där fostret efter 
ett missfall i vecka 12 –18 endas t skickas till patolog om ultraljud visar en 
konstaterad eller misstänkt fosterskada . Efter vecka 18 skickas fostret i större 
utsträckning för undersökning, men då är det av vikt att även en klinisk frå-
geställning är inkluderad. Det är därmed inte säkert a tt undersökningen leder 
till en faktisk diagnos. Ställs en diagnos registreras informationen i dagsläget 
huvudsakligen som fritext i den gravidas  journal och – i likhet med förfaran-
det vid de sena aborterna – varierar det från sjukhus till sjukhus vilken t yp av 
journal  som informationen hamnar i.  
I händelse av en framtida uppgiftsskyldighet om graviditeter avslutade före 
vecka 22+0 och som är inskrivna i mödrahälsovården, ser Socialstyrelsen det 
som nödvändigt att även samla in uppgift om fosterdiagnoser vi d abort re-
spektive missfall, i de fall diagnos har fastställts. För att insamlingen ska vara 
möjlig behöver fosterdiagnoskoder registreras enhetligt och mer systematiskt 
än vad som sker i dagsläget, och på ett sådant sätt att rapportering till hälso-
datareg ister möjliggörs.  Vidare behöver det fastställas vem som blir uppgifts-
skyldig  avseende informationen . I händelse av ett framtida föreskriftsarbete 
kommer frågan att utredas närmare.  
Rikssamordningsbarnmorskornas syn på en insamling  
Samordningsbarnmorskan ä r en verksamhets utvecklare inom mödrahälsovår-
den vars uppdrag bland annat innebär att bevaka utvecklingen inom omvård-
nad och medicinska frågor kopplade till barnmorskors ansvarsområde. Vi-
dare arbetar samordningsbarnmorskan med samordning i vårdkedjorna och  
bär ett huvudansvar för statistikfrågor inom området. Även fortbildning och 
handledning av barnmorskor ingår i deras uppdrag  [3]. I respektive region 
finns 1 –4 samordningsbarnmorskor, beroende på regionens demografiska ut-
formning. Totalt finns i dagsläget  37 samordningsbarnmorskor i landet.  
Socialstyrelsen har inom ramen för uppdraget haft en kontinuerlig dialog 
med tre rikssamordningsbarnmorskor verksamma inom regionerna Skåne, 
Stockholm respektive Västerbotten. Dessa samordningsbarnmorskor har utö-
ver den  regionala nivån även på nationell nivå en god insyn i barnmorskors 
De intervjuade samordningsbarnmorskorna befarar inte att vissa av uppgif-
terna, exempelvis om abort och  alkohol, av den gravida kan uppfattas som 
extra känsliga att registreras hos Socialstyrelsen. De menar att kännedom   
 redan finns hos den gravida om att uppgifterna registreras i journalen och att 
gravida över lag ger ett sanningsenligt intryck när de besvarar exempelvis 
frågor om alkoholbruk. Det är emellertid viktigt att barnmo rskan känner sig 
trygg i hur dessa frågor ska ställas och hur eventuell oro hos den gravida ska 
bemötas. Har en fosterskada skett, eller om graviditeten resulterar i ett miss-
fall, är samordningsbarnmorskornas erfarenhet att föräldrarna vill veta varför 
det skett och därför sannolikt inte skulle invända mot en insamling av uppgif-
ten till MFR i kunskapsfrämjande syfte.  
Vad gäller den administrativa bördan befarar inte samordningsbarnmors-
korna att den riskerar att öka nämnvärt i och med förslaget, då barnmorsk an 
som regel redan samtalar med den gravida om de här ämnena. Vidare anser 
inte samordningsbarnmorskorna att en rapportering av uppgift om anledning 
till avslut  i samband med att graviditeten upphör kommer att leda till merar-
bete utöver vad barnmorskan red an gör i dagsläget. Barnmorskan vill, enligt 
samordningsbarnmorskorna, dokumentera varför en graviditet har upphört, 
då det är ett naturligt sista steg innan en journal avslutas. I syfte att underlätta 
barnmorskans arbetsbörda betonar de däremot att rappor teringen till Social-
styrelsen behöver vara automatiserad och inte ske genom en separat manuell 
inmatning av uppgifter. Slutligen är färdiga svarsalternativ i mödrahälso-
vårdsjournalen att föredra framför fritext, menar samordningsbarnmorskorna.  
Förutsättnin gar och uppfattningar hos privata 
vårdgivare  
Intervju med en stor privat barnmorskemottagning  
Socialstyrelsen har varit i kontakt med en privat vårdgivare med mödrahälso-
vårdsverksamhet i region Skåne, Stockholm samt Uppsala. Den verksamhets-
chef som intervj uades arbetar vid en mottagning i region Stockholm. I reg-
ionen har den privata vårdgivaren totalt åtta mottagningar med över 7 000 
inskrivna graviditeter varje år.  
Vad gäller förslaget att samla in uppgift om alkohol, samtliga nikotinpro-
dukter och kosttill skott menar intervjupersonen att uppgifterna i sig är rimliga 
att samla in, men om det innebär en extra administrativ börda i form av dub-
belregistrering blir det problematiskt. En pressad arbetssituation kan dessutom 
innebära oavsiktlig felregistrering av uppgifter. Vidare menar hon att det finns 
en risk för oärliga svar från den gravida (framför allt vad gäller alkohol) om 
personen inte kan välja sin medverkan i registret. Hon upplever å andra sidan 
inte att just dessa frågor är särskilt känsliga att ta up p till diskussion och att 
det finns en större problematik för oärliga svar vad gäller exempelvis frågor 
om våldsutsatthet. Emellertid skulle även uppgift om droganvändning behöva 
samlas in, menar den intervjuade, eftersom hon upplever att framför allt unga  
personer i dag har en mer liberal syn på droganvändning.  
När det gäller förslaget om insamling av uppgifter om anledning till avslu-
tad kontakt82 svarar intervjupersonen att det redan ingår i barnmorskans ruti-
ner att registrera sådan information. En viktig förutsättning är dock att det 
                                                      
82 De privata vårdgivarna fick följande exempel som anledning till avslutad kontakt: ”missfall”, ”inducerad abort med 
fosterskada”, ”annan anledning till avslut” (exempelvis flytt till annan region, utlandsflytt,  aborter där fosterskada inte 
föreligger, inducerat avbryt ande på maternell indikation) samt ”förlossning”.    
66 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 finns förvalsalternativ och att överföringen sker automatiserat i samband med 
avslutande av journal och inte innebär merarbete i form av ytterligare manu-
ell registrering. Däremot kan det innebära mertid för barnmorskan om de g ra-
vida behöver utökad information om insamlingen, menar hon. Intervjuperso-
nen tycker att det är lämpligt med en indelning i anledningar till avslut med 
ett upplägg som liknar Graviditetsregistrets och befarar inte att inskrivna gra-
vida skulle motsätta sig en insamling utifrån det formatet.  
Vad gäller frågan om vad intervjupersonen ser som främsta nyttan med in-
samling av de föreslagna uppgifterna menar hon att den främsta behållningen 
är att ge vården ett bättre underlag avseende skadliga faktorer, vilket i sin tur 
kan förebygga exempelvis missfall.  
Den förväntade resursåtgången är svår att uppskatta i dagsläget, enligt den 
intervjuade. Verksamheten betalar i dag för det journalsystem de använder, 
och alla som använder det aktuella systemet bär gemensamt kost naden för 
det (inklusive utvecklingskostnader), även om det är regionen som står som 
huvudkund. Intervjupersonen ställer sig frågande till om det är klokt att göra 
ändringar i ett system som många regioner kommer att byta från och påtalar 
att de användare som är kvar i så fall riskerar att stå med ökade kostnader för 
utveckling av systemet. Slutligen framför representanten för den större pri-
vata vårdgivaren att om en uppgiftsskyldighet innebär att den administrativa 
bördan ökar och mer tidsåtgång per besök,  behöver verksamheterna höjd er-
sättning. Vidare behöver utbildningsinsatser för barnmorskor genomföras 
vad gäller vissa av de uppgifter som föreslås rapporteras till MFR, såsom 
bruk av e -cigaretter.  
Intervju med en liten privat  barnmorskemottagning  
Socials tyrelsen har även varit i kontakt med en liten fristående83 barnmorske-
mottagning i södra Sverige. Trots att mottagningen har få anställda har de ett 
relativt stort upptagningsområde, med inskrivna graviditeter som sammanlagt 
resulterar i 140 –150 födda barn varje år.  
dukter och kosttillskott menar den intervjuade barnmorskan (tillika verksam-
hetschef) att det övergripande syftet med att identifiera riskfaktorer är bra, 
om det kan gynna de n gravida eller barnet. Vidare kan en utveckling av möd-
rahälsovårdsjournalen ge en barnmorska fler stödord att utgå från i arbetet 
med hälsosamtalen, vilket kan leda till att fler viktiga områden täcks in under 
samtalet. Däremot betonar intervjupersonen at t en eventuell framtida upp-
giftsinsamling, framför allt avseende känsliga uppgifter, inte får resultera i 
pekpinnar från vårdgivarens håll. Många gravida är oroliga över sina lev-
nadsvanor, och samtalet kring detta behöver ske så att förtroendet mellan den 
gravida och barnmorskan bibehålls.  
Angående förslaget om att barnmorskan registrerar anledning till avslutad 
kontakt innan uppgiften exporteras till Socialstyrelsen anser intervjupersonen 
att det är en fördel om det finns förvalsalternativ där sådan inform ation ska 
registreras. Som barnmorska brukar hon i regel få kännedom om de 
                                                      
83 Med fristående avses i just det här sammanhanget att barnmorskemottagningen är en privat verksamhet, men inte del 
av exempelvis en koncern.    
 graviditeter som avslutas före vecka 22+0 och varför de har avslutats, tilläg-
ger den intervjuade.  
Vad gäller väntad resursåtgång menar intervjupersonen att om förslaget in-
nebär att varje patientmöte tar mer tid i anspråk kan det bli problematiskt, då 
den utökade tiden i så fall måste tas från något eller någon annan. Som en li-
ten privat vårdgivare är man mer ekonomiskt utsatt, menar den intervjuade. 
Utöver ekonomiska utmaningar finns  det även rekryteringsutmaningar, vilket 
innebär att varje nytt arbetsmoment riskerar att bli en extra belastning för den 
befintliga personalen. Vad gäller kostnader för eventuell utveckling av be-
fintliga mödrahälsovårdsjournalen betalar inte verksamheten för det, då den 
använder sig av samma journalsystem som regionen, som i sin tur står för så-
dana kostnader. Däremot betalar verksamheten för tillhandahållna IT -
tjänster, såsom journalsystem och e -kort. 
Slutligen menar intervjupersonen att det är bra att i g od tid få information 
från Socialstyrelsen om en kommande uppgiftsskyldighet och att beslutsfat-
tare behöver se till att de ekonomiska förutsättningarna finns för att vårdgi-
vare ska kunna leva upp till kravet på en sådan uppgiftsskyldighet.  
Socialstyrelsens  förutsättningar och behov  
I händelse av en utökning av MFR väntas resursåtgången för Socialstyrelsen 
huvudsakligen återfinnas inom områden som registerutveckling, utveckling 
av tekniska lösningar för exempelvis rapportering och mottagande av uppgif-
ter, sa mt utökade resurser för underhåll och förvaltning av registret. Ett utö-
kat MFR kan även medföra en högre efterfrågan på analyser och statistik 
som grundar sig på data från mödrahälsovården, och kan således innebära ett 
ökat behov av personer med statistisk  och analytisk kompetens på myndig-
heten. Fler uppgifter om exponering och utfall i samband med graviditet 
kommer sannolikt även att leda till en större efterfrågan på mikrodatautläm-
nande för statistisk - och forskningsändamål. Vidare kommer det förmodligen 
innebära att mikrodata som begärs ut kommer omfatta en större mängd data. 
Begäran om mikrodatautlämnande är förenat med en intern sekretesspröv-
ning, och denna prövning kommer att bli mer resurskrävande i samband med 
större datamängder. Även myndighetens ve rksamhet med sammanställning 
av statistik utifrån särskilda beställningar (statistikunderlag samt forskarbe-
ställningar) kommer att bli mer belastad, vilket myndigheten behöver ha be-
redskap för från ett såväl tekniskt som organisatoriskt perspektiv.  
I nuläg et är det svårt att bedöma hur stora arbetskostnaderna för myndig-
hetens ovan nämnda insatser blir, samt vilka av dessa kostnader som kommer  
att vara löpande. I händelse av ett framtida föreskriftsarbete behöver därför  
en fördjupad analys av resursåtgånge n genomföras, utifrån beslut om vilka  
uppgifter som ska samlas in och utifrån närmare detaljer kring tillvägagångs-
sättet.  
Nyttan ur olika intressentperspektiv  
I syfte att förankra uppdraget samt inhämta information avseende vilken 
nytta en utökad insamlin g till MFR kan innebära, har Socialstyrelsen träffat 
representanter med olika ingång i frågan. Den nytta som anges kan vara dels   
68 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 utifrån representantgruppens egen behållning, dels ur ett mer allmänt per-
spektiv.  
Regioner, kunskapsstyrningen och professioner  
SKR  
SKR menar att en utökad uppgiftsskyldighet till MFR är viktig för blivande 
föräldrar och ur ett barnskyddsperspektiv. För regionernas del kan vården 
och kunskapsstyrningen gynnas av insamlingen. En viktig aspekt är dock ris-
ken för att den administrat iva bördan ökar för personalen i samband med en 
utökad rapportering, menar SKR. Rapporteringen behöver därför vara auto-
matiserad och inte ske genom manuell inmatning av uppgifter. Även risken 
för merarbete för systemleverantörer (och därmed regioner) behöv er tas i be-
aktande.  
NPO kvinnosjukdomar  och förlossning  
NPO kvinnosjukdomar och förlossning stödjer Socialstyrelsens förslag om 
ett utökat MFR, med motiveringen att register med utförlig information be-
hövs för att kunna vidareutveckla vården. De tillägger emellertid att registre-
ringen och insamlingen behöver ske på ett enhetligt och strukturerat sätt med 
hög datasäkerhet. Vad gäller mödrahälsovårdsjournalen är det en fördel om 
de är nationellt enhetligt uppbyggda i respektive regions journalsystem och 
fritextfält inte förekommer. Vidare behöver det hållas i åtanke att variabler 
kan behöva justeras över tid, då utveckling sker inom exempelvis fosterdia-
gnostiken, påpekar NPO kvinnosjukdomar och förlossning.  
NPO barn och ungdomars hälsa  
De representanter Social styrelsen träffat från NPO barn och ungdomars hälsa 
menar att ur ett barnhälsoperspektiv är en insamling viktig för att kunna hitta 
förebyggande insatser, framför allt för undvikbara skador. Insamlingen har i 
slutänden med en jämlik vård att göra och att a lla barn ska ha samma villkor.  
Nationella arbetsgruppen för  barnhälsovård  (NAG BHV)  
Insamlingen  är angelägen, menar NAG BHV. Exempelvis kan eventuella 
kopplingar mellan kosttillskott och missfall studeras. Viss problematik före-
ligger dock, exempelvis vad g äller validiteten för uppgift om alkoholbruk. 
Uppgiften är emellertid viktig för att ge mer kunskap om FAS. Uppgifter om 
exponering i fosterstadiet kan även vara av värde för födda barn längre fram i 
livet, menar arbetsgruppen. Slutligen anser de att det ä r viktigt att gravidas 
förtroende för mödrahälsovården bibehålls och att Socialstyrelsen tar hänsyn 
till detta i förslaget rörande integritetskänsliga uppgifter som abort.  
Rikssamordningsbarnmorskorna  
De intervjuade samordningsbarnmorskorna menar att insam lingen av de ut-
redda uppgifterna är angelägen ur ett forskningsperspektiv och viktig för att 
främja hälsoarbetet hos fertila och gravida personer. Barnmorskan spelar en 
viktig roll i det förebyggande hälsoarbetet, som bland annat handlar om lev-
nadsvanor. U ppgifterna kan även leda till utvecklad kunskap i arbetet med 
den reproduktiva livsplanen, det vill säga det hälsofrämjande arbetet inför en 
graviditet. Slutligen behöver uppgifterna samlas in på nationell nivå för att 
mödrahälsovårdens arbete ska bli så l ikvärdigt som möjligt i landet, menar de.    
 Svensk förening för obstetrik och gynekologi (SFOG)  
SFOG stödjer Socialstyrelsens förslag om insamling av de aktuella uppgif-
terna. SFOG menar att insamlingen skulle kunna bidra till forskning kring 
hur skadliga pro dukter kan påverka gravida och foster. Faktorer som anges  
som angelägna för en framgångsrik insamling av de föreslagna uppgifterna är 
automatiserad rapportering och en kontinuerlig dialog mellan Socialstyrelsen 
och systemleverantörer. Manuell rapportering ska helt undvikas, menar 
SFOG. En utmaning de nämner är att den omfattande mängd kosttillskott 
som finns på marknaden gör att en ändamålsenlig insamling försvåras och att 
informationen kan bli svårtolkad. Slutligen framför SFOG att de som arbetar 
med forsk ning om abortvården i  dag skulle behöva samlade uppgifter om ab-
orter på nationell nivå. De betonar emellertid att en sådan insamling måste 
vara etiskt acceptabel.  
Utöver synpunkterna från ovan nämnda intressenter  kan tilläggas att  den 
statliga utredningen En sammanhållen god och nära vård för barn och unga  
(S 2019:05)  i sitt slutbetänkande nämner  att man ser positivt på  en insamling 
till hälsodataregister, vad gäller uppgift om bruk av alkohol, nikotinprodukter 
och andra potentiellt skadliga substanser unde r graviditeten [31]. 
Individens perspektiv  
En utökad insamling av uppgifter till MFR skulle innebär a att ytterligare  
uppgifter  om enskilda individer samlas in  till myndigheten . Insamlingen 
medför en påverkan på  individens integritet  och personen kan inte v älja sin 
medverkan i registreringen . Här vill Socialstyrelsen framhålla att i nformat-
ionen i myndighetens  register skyddas av en hög grad av sekretess och har 
starkt begränsad fysisk åtkomst för medarbetare. Insamlingen av uppgifter 
syftar aldrig till att f ölja enskilda individer, utan intresset ligger på grupp-
nivå. Utlämnande av uppgifter, i exempelvis forskningssyfte, sker efter etisk 
prövning och sekretessbedömning.  Det är viktigt att mödrahälsovården är 
fortsatt transparent med vilka uppgifter i mödrahäl sovårdsjournalen som rap-
porteras till Socialstyrelsen för registrering i MFR. Dessutom behöver syftet 
med registrering i nationella hälsodataregister och hur det kan gynna patien-
ter (i MFR:s fall gravida, foster och barn) framhållas. Känner individen en 
fortsatt osäkerhet kan vårdgivaren med fördel hänvisa till Socialstyrelsens 
publicerade information om MFR  [36], sekretesshantering  [70] och person-
uppgiftsbehandling  [71] (inklusive vilka rättigheter registrerade individer har 
avseende sina uppgifter).  
En fo rtsatt hög tillit för mödrahälsovården ligger i Socialstyrelsens, vårdgi-
varnas och allmänhetens intresse. Socialstyrelsen kan bidra till det genom en 
ändamålsenlig insamling med en fortsatt rättssäker hantering av individens 
uppgifter.  Se även  bilaga 2 för  en närmare redogörelse av specifika etiska 
överväganden vid framtagandet av myndighetens förslag.  
Vi har under arbetet med uppdraget förmedlat  skriftlig information till 
olika intressenter som representerar  patient - och anhörigperspektiv och som 
kan ha en  koppling till det aktuella vårdområdet. Som exempel kan nämnas 
Svenska Prematurförbundet och S pädbarnsfonden. Vidare har myndigheten 
fört en aktiv dialog med Socialstyrelsens  funktionshindersnämnd  samt FAS -  
70 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 föreningen, i syfte att informera om uppdraget oc h ta emot synpunkter om in-
samling av föreslagna uppgifter.  
Funktionshindersnämnden  är ett rådgivande organ till Socialstyrelsen och 
representeras huvudsakligen av företrädare för funktionshindersrörelsen. 
Nämndens uppgift är att behandla övergripande och p rincipiella frågor av 
vikt för individer  med funktionsnedsättning och deras närstående  [72]. Vid 
mötet med Funktionshindersnämnden diskuterades främst integritetsa-
spekterna på att samla in uppgift om abort till hälsodataregister, men även 
hur en uppgiftsin samling är av värde, inte bara ur ett nationellt utan även in-
ternationellt perspektiv. Vidare ville nämnden veta hur enskilda personer kan 
gynnas av en utökad uppgiftsinsamling till MFR.  
FAS-föreningen är en intr esseorganisation som startade år  2000. Före-
ningen arbetar opinionsbildande för att hindra att foster och barn drabbas av 
fetala alkoholskador. Initialt inriktade de sig på  stöd till enskilda drabbade fa-
miljer. De senaste åren har organisationen breddat sin verksamhet och verkar 
numera även mot skola , hälso - och sjukvård, socialtjänst med mera. Alkohol-
relaterade fosterskador är ett omfattande problem, där långt ifrån alla drab-
bade får en fastställd diagnos. Både enskilda individer och sjukvården behö-
ver mer upplysning om alkoholrelaterade fosterskor, menar föreningen. FAS -
föreningen stödjer Socialstyrelsen s förslag till insamling av de föreslagna 
uppgifterna, med motiveringen att uppgifterna är viktiga ur ett forskningsper-
spektiv. Exempelvis saknas det i  dag statistik om alkoholbruk under  på-
gående  graviditet, vilket behövs för att kunna arbeta preventivt samt ge resur-
ser som i slutändan gynnar den enskilda individen. Uppgifterna skulle även 
med fördel kunna användas i internationella forskningssammanhang , påpekar 
föreningen . 
Hur personer i allmänhet, oc h gravida i synnerhet, ser på förslaget om en 
utökad insamling till MFR har inte undersökts inom ramen för uppdraget. I 
samband med den statliga utredningen Förbättrad missbildningsövervakning  
(SOU 2003:126 ) genomfördes en enkätundersökning om attityder ti ll regi-
strering av gravida kvinnors personuppgifter samt uppgift om missbildning 
hos fostret i ett register hos Socialstyrelsen. Fertila respektive gravida kvin-
nor deltog i undersökningen. De flesta medverkande var positiva till en regi-
strering av fostermi ssbildning hos Socialstyrelsen. Inom denna grupp var 
dessutom en övervägande majoritet positivt inställda till att uppgift om mo-
dern registrerades tillsammans med uppgift om fosterskadan [55]. Då det är 
flera år sedan undersökningen genomfördes, och bortfa llet var relativt stort, 
behöver resultaten tolkas med försiktighet. De kan emellertid ge en indikat-
ion på inställningen hos allmänheten och framför allt hos en målgrupp som 
insamlingen berör.    
 Slutord  
Socialstyrelsens utredning av författningsändringar för  MFR belyser det fak-
tum att det i dag finns betydande kunskapsluckor om vissa levnadsvanor i 
samband med graviditet och om utfallet av graviditeter som inte leder till för-
lossning. En allvarlig konsekvens av detta är försämrade förutsättningar för 
en adekv at fosterskadeövervakning, vilket i slutänden påverkar ofödda och 
födda barn, liksom deras föräldrar. Bristen på viktiga data leder till sämre 
förutsättningar för forskning, utvärdering och kvalitetssäkring.  I en kun-
skapsstyrd hälso - och sjukvård behöver b ästa möjliga kunskap finnas samlad 
och tillgänglig för att bidra till en god, säker och jämlik vård för såväl gra-
vida (i framtid, nutid eller dåtid) som för foster och barn.  
Socialstyrelsen ser därför ett stort behov av att genom en ändring av MFR -
förordni ngen skapa ett stöd för behandling av de föreslagna uppgifterna. Med 
dagens lagstiftning har Socialstyrelsen inte juridisk möjlighet att samla in 
dessa uppgifter. Socialstyrelsen bedömer att myndighetens föreslagna regle-
ring av ett utvidgat MFR kan ske i e nlighet med grundlagens bestämmelser 
och med regelverken avseende sekretess och dataskydd.  
Vidare bedömer Socialstyrelsen att de praktiska förutsättningarna för att 
samla in föreslagna uppgifter är relativt goda i dagsläget, förutsatt att en ut-
veckling av mödrahälsovårdsjournalen sker. Varken systemleverantörer eller 
användare ser några stora hinder för systemutveckling eller registrering av 
uppgifterna. Information om en kommande uppgiftsskyldighet, med möjlig-
het till tidsmässig samordning när system ska a npassas och ett effektivt rap-
porteringsförfarande, framstår emellertid som angeläget.  
Socialstyrelsen konstaterar även att utveckling behöver ske vad  gäller en-
hetlig och systematisk diagnosregistrering av aborterade foster  och, i de fall 
det förekommer, äv en i samband med fosterundersökningar vid missfall. I 
dagsläget finns det stora variationer i hur dessa utredningar handläggs.  
Några av de utredda uppgifterna har påtalats vara av särskilt känslig karak-
tär. De är emellertid viktiga att samla in ur ett fost erskadeövervaknings - och 
folkhälsoperspektiv. Här vilar ett stort ansvar på såväl personuppgiftsansva-
rig myndighet (Socialstyrelsen) som vårdgivare (barnmorskor och läkare) att 
informera den gravida om att uppgifterna samlas in och varför de samlas in, 
och att vid behov ge hänvisning till fördjupad information om Socialstyrel-
sens rutiner för personuppgiftshantering och sekretessprövning.  
Förslaget  om ett utvidgat MFR  bedöms ha ett  stöd från de berörda intres-
senter mynd igheten har varit i kontakt med, ur såv äl ett region - som ett pro-
fessions - och patientperspektiv. Vidare kan insamlingen bidra till ett viktigt 
underlag för framtida nationella och lokala insatser för såväl barn som fertila 
individers hälsa och förlossningsvården.    
72 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
1. Regleringsbrev f ör budgetåret 2021 avseende Socialstyrelsen. 
S2019/04465, S2020/09593 (delvis). Socialdepartementet; 2020.  
2. Sveriges Kommuner och Regioner. Om mödrahälsovården. SKR. 
Citerad 21 -12-03. Hämtad från https://rapporter.skr.se/digitala -
mojligheter -i-modrahalso varden/kapitel/09. -om-modrahalsovarden.html  
3. Svensk förening för obstetrik och gynekologi (SFOG). Mödrahälsovård, 
Sexuell och Reproduktiv hälsa. Rapport nr 76. SFOG; 2008 (2016). 
Hämtad 21 -04-19 från 
https://www.sfog.se/natupplaga/ARG76web4a328b70 -0d76 -474e-840e -
31f70a89eae9.pdf  
4. Graviditetsregistrets årsrapport 2020. Graviditetsregistret; 2021. Hämtad 
21-12-09 från:  
https://www.medscinet.com/GR/uploads/hemsida/dokumentarkiv/GR%2
0%C3%85rsrapport%202020%203.0.pdf  
5. Socialstyrelsen. Vård av extremt för t idigt födda barn. Socialstyrelsen; 
2014. Hämtad 21 -12-03 från: 
dokument/artikelkatalog/vagledning/2014 -9-10.pdf  
6. Walsh MC, Bell EF, Kandefer S, Saha S, Carlo WA, D'Angio C T, et al. 
Neonatal outcomes  of moderately preterm infants compared to 
extremely preterm infants. Pediatr Res. 2017; 82(2):297 -304. 
7. Norman M, Hallberg B, Abrahamsson T, Bjorklund LJ, Domellof M, 
Farooqi A, et al. Association Between Year of Birth and 1 -Year Survival 
Among Extremel y Preterm Infants in Sweden During 2004 -2007 and 
2014 -2016. JAMA. 2019; 321(12):1188 -99. 
8. Socialstyrelsen. Statistik om graviditeter, förlossningar och nyfödda. 
[Bilaga - Tabeller - Statistik om graviditeter, förlossningar och nyfödda 
barn 2020] Socialst yrelsen; 2021. Hämtad 21 -12-08 från 
https://www.socialstyrelsen.se/statistik -och-data/statistik/alla -
statistikamnen/graviditeter -forlossningar -och-nyfodda/  
9. Nybo Andersen AM, Wohlfahrt J, Christens P, Olsen J, Melbye M. 
Maternal age and fetal loss: popul ation based register linkage study. 
BMJ. 2000; 320(7251):1708 -12. 
10. ESHRE Early Pregnancy Guideline Development Group. Recurrent 
Pregnancy Loss November 2017 Version 2 [pdf]. ESHRE; 2019. 
Hämtad 21 -05-07 från https://www.eshre.eu/Guidelines -and-
Legal/Gui delines/Recurrent -pregnancy -loss/  
11. Pineles BL, Park E, Samet JM. Systematic review and meta -analysis of 
miscarriage and maternal exposure to tobacco smoke during pregnancy. 
Am J Epidemiol. 2014; 179(7):807 -23. 
12. 1177 Vårdguiden. Tobak och graviditet (1177). Citerad 21 -12-07. 
Hämtad från https://www.1177.se/barn --gravid/graviditet/livsstil -och-
halsa -under -graviditeten/tobak -och-graviditet/  
13. Westin M, Kallen K, Saltvedt S, Almstrom H, Grunewald C, Valentin L. 
Miscarriage after a normal scan at 12 -14 gestational weeks in women at 
low risk of carrying a fetus with chromosomal anomaly according to 
nuchal translucency screening. Ultrasound Obstet Gynecol. 2007; 
30(5):728 -36.   
 14. Wyatt PR, Owolabi T, Meier C, Huang T. Age -specific risk of fetal loss 
observ ed in a second trimester serum screening population. Am J Obstet 
Gynecol. 2005; 192(1):240 -6. 
15. 1177 Vårdguiden. Missfall. 1177 Vårdguiden; 2021. Citerad 22 -01-21. 
Hämtad från https://www.1177.se/barn --gravid/graviditet/avbruten -
graviditet/missfall/  
16. 1177 Vårdguiden. Abort. 1177 Vårdguiden; 2019. Citerad 21 -07-01. 
graviditet/abort/  
17. Socialstyrelsen. Bilaga – Tabeller – Statistik om aborter 2020 [excelfil ]. 
Socialstyrelsen; 2021. Hämtad  21-05-05 från 
statistikamnen/aborter/  
18. Socialstyrelsen. Nationellt kunskapsstöd om intrauterin fosterdöd 
[remissversion]. Socialstyrelsen; 2021. Hämtad 21 -11-29 från: 
https://www.socialst yrelsen.se/globalassets/sharepoint -
dokument/artikelkatalog/kunskapsstod/2021 -11-7627.pdf  
19. Folkhälsomyndigheten. Nationell strategi för sexuell och reproduktiv 
hälsa och rättigheter (SRHR). Folkhälsomyndigheten; 2020. Hämtad 22 -
02-24 från 
https://www.fol khalsomyndigheten.se/contentassets/0d489b0821164e94
9c03e6e2a3a7e6cc/nationell -strategi -sexuell -reproduktiv -halsa -
rattigheter.pdf  
20. Sveriges Kommuner och Regioner. Överenskommelser om förstärkta 
insatser för kvinnors hälsa och förlossningsvården . SKR; 202 2. Citerad 
22-04-08. Hämtad från: 
https://skr.se/skr/halsasjukvard/vardochbehandling/forlossningsvardkvin
norshalsa/overenskommelseforattframjakvinnorshalsa.12718.html  
21. Socialdepartementet. Sveriges Kommuner och Regioner. Ökad 
tillgänglighet och jämlikhe t i mödrahälso - och förlossningsvården samt 
förstärkta insatser för kvinnors hälsa. Staten, SKR; 2020. Hämtad 21 -04-
07 från 
https://skr.se/download/18.1f376ad3177c89481f74b6a2/1615459235325
/Overenskommelse -kvinnors -halsa -forlossningsvarden -20-22.pdf  
22. Sveriges Kommuner och Regioner. Regionernas insatser för kvinnors 
hälsa 2020. SKR; 2021. Hämtad 21 -06-02 från 
https://webbutik.skr.se/bilder/artiklar/pdf/7585 -959-0.pdf  
23. Sveriges Kommuner och Regioner. Graviditetsenkäten ­ – 
sammanfattning av resultat per 1 december 2020 – 31 mars 2021. SKR; 
2021. Hämtad 210830 från: 
https://webbutik.skr.se/bilder/artiklar/pdf/7585 -966-8.pdf   
24. Myndigheten för vård och omsorgsanalys. Uppföljning av satsningen på 
kvinnors hälsa och förlossningsvården. Myndigheten för vård - och 
omsorgsanalys. Citerad 22 -01-24. Hämtad från: 
https://www.vardanalys.se/pagaende -projekt/uppfoljning -av-satsningen -
pa-kvinnors -halsa -och-forlossningsvarden/  
25. Sveriges Kommuner och Regioner. Strategier för kvinnors hälsa - före, 
under och efter grav iditet. SKR; 2019. Hämtad 21 -04-07 från 
https://webbutik.skr.se/bilder/artiklar/pdf/7585 -774-9.pdf  
26. Nationellt system för kunskapsstyrning hälso - och sjukvård. 
Programområden och samverkansgrupper. SKR; 2021. Citerad 21 -12-
08. Hämtad från   
74 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 https://kunska psstyrningvard.se/kunskapsstyrningvard/programomraden
ochsamverkansgrupper.44275.html  
27. Nationellt system för kunskapsstyrning hälso - och sjukvård. 
Insatsområde fosterdiagnostik. SKR; 2021. Citerad 21 -12-08. Hämtad 
från 
https://kunskapsstyrningvard.se/kun skapsstyrningvard/programomraden
ochsamverkansgrupper/nationellaprogramomraden/npokvinnosjukdomar
ochforlossning/fosterdiagnostik.56001.html  
28. Nationellt system för kunskapsstyrning hälso - och sjukvård. 
Fosterdiagnostik kartläggning och rekommendationer [r emissversion]. 
Nationell arbetsgrupp för fosterdiagnostik; 2021.  
29. Socialdepartementet. En sammanhållen god och nära vård för barn och 
unga [pressmeddelande]. Socialdepartementet; 2019. Citerad 21 -06-08. 
Hämtad från https://www.regeringen.se/pressmeddela nden/2019/12/en -
sammanhallen --god-och-nara-vard-for-barn-och-unga/  
30. Börja med barnen! En sammanhållen god och nära vård för barn och 
unga (delbetänkande del 1). (SOU 2021:34). Hämtad 21 -06-01 från 
https://www.regeringen.se/49942f/contentassets/299a86d87 e5d475d947f
f2131a552ca4/sou_2021_34_webb_del_1.pdf  
31. Början med barnen! Följa upp hälsa och dela information för en god och 
nära vård (slutbetänkande). (SOU 2021:78) Hämtad 21 -10-18 från 
https://www.regeringen.se/4a852b/contentassets/19b1598a162a4256b8c
5e614114837e8/sou -2021_78.pdf  
32. Nationellt system för kunskapsstyrning hälso - och sjukvård. 
Insatsområde barnhälsovård. SKR; 2021. Citerad 21 -12-09. Hämtad 
från: 
https://kunskapsstyrningvard.se/kunskapsstyrningvard/programomraden
ochsamverkansgrupper/natio nellaprogramomraden/npobarnochungdoma
rshalsa/barnhalsovard.55970.html  
33. Regeringen. Idag blir barnkonventionen svensk lag [pressmeddelande]. 
Regeringskansliet; 2020. Citerad 21 -12-09. Hämtad från:  
https://www.regeringen.se/pressmeddelanden/2020/01/idag -blir-
barnkonventionen -svensk -lag/ 
34. Förenta nationerna (FN), Konvention om barnets rättigheter (svensk 
översättning, 2018). FN; 1989. Hämtad från 
https://www.regeringen.se/49d199/globalassets/regeringen/dokument/so
cialdepartementet/barnets -rattigheter/kon ventionen -om-barnets -
rattigheter -svenska -2018.pdf  
35. Socialstyrelsen. Register. Socialstyrelsen; 2018. Citerad 21 -12-09. 
Hämtad från https://www.socialstyrelsen.se/statistik -och-data/register/  
36. Socialstyrelsen. Medicinska födelseregistret. Socialstyrel sen; 2018. 
Citerad 21 -04-22. Hämtad från https://www.socialstyrelsen.se/statistik -
och-data/register/medicinska -fodelseregistret/  
37. Socialstyrelsen. Registret för övervakning av fosterskador och 
kromosomavvikelser. Socialstyrelsen; 2018. Citerad 21 -09-06. Hämtad 
från: https://www.socialstyrelsen.se/statistik -och-
data/register/medicinska -fodelseregistret/overvakning -av-fosterskador/  
38. U.S. Department of Health and Human Services. The Health 
Consequences of Smoking: 50 Years of Progress. A Report of the 
Surgeon General. Atlanta, GA: U.S. Department of Health and Human 
Services, Centers for Disease Control and Prevention, National Center 
for Chronic Disease Prevention and Health Promotion, Office on   
 Smoking and Health; 2014. Hämtad 21 -03-30 från 
https://www. ncbi.nlm.nih.gov/books/NBK179276/pdf/Bookshelf_NBK1
79276.pdf  
39. Hackshaw A, Rodeck C, Boniface S. Maternal smoking in pregnancy 
and birth defects: a systematic review based on 173 687 malformed 
cases and 11.7 million controls. Hum Reprod Update. 2011; 17( 5):589 -
604. 
40. Wikstrom AK, Cnattingius S, Stephansson O. Maternal use of Swedish 
snuff (snus) and risk of stillbirth. Epidemiology. 2010; 21(6):772 -8. 
41. Gunnerbeck A, Wikstrom AK, Bonamy AK, Wickstrom R, Cnattingius 
S. Relationship of maternal snuff us e and cigarette smoking with 
neonatal apnea. Pediatrics. 2011; 128(3):503 -9. 
42. Kreyberg I, Nordhagen LS, Bains KES, Alexander J, Becher R, Carlsen 
KH, et al. An update on prevalence and risk of snus and nicotine 
replacement therapy during pregnancy and b reastfeeding. Acta Paediatr. 
2019; 108(7):1215 -21. 
43. Socialstyrelsen. Kvalitetsdeklaration Statistik om graviditeter, 
förlossningar och nyfödda barn 2020. Socialstyrelsen; 2021. Hämtad 21 -
12-08 från: https://www.socialstyrelsen.se/globalassets/sharepoint -
dokument/artikelkatalog/statistik/2021 -12-7651 -kvalitetsdeklaration.pdf  
44. Ademark L, Danielsson K. Elektroniska cigaretter. En 
kunskapssammanställning om användning, attityder, och potentiella 
hälsoeffekter (Rapport nr 2018:16). Länsstyrelsen Västra Göt alands län, 
Göteborgs universitet; 2018. Hämtad 21 -05-24 från 
https://gubox.app.box.com/s/ii0kewaguft8ltvwdo7q9030uxkebzqr  
45. Whittington JR, Simmons PM, Phillips AM, Gammill SK, Cen R, 
Magann EF, et al. The Use of Electronic Cigarettes in Pregnancy: A 
Review of the Literature. Obstet Gynecol Surv. 2018; 73(9):544 -9. 
46. Läkemedelsverket. Vad är ett läkemedel? Läkemedelsverket; 2019. 
Citerad 21 -05-03. Hämtad från 
https://www.lakemedelsverket.se/sv/behandling -och-forskrivning/kopa -
anvanda -och-hantera/vad -ar-ett-lakemedel  
47. Läkemedelsverket. Växtbaserade läkemedel och naturläkemedel. 
Läkemedelsverket; 2019. Citerad 21 -06-15. Hämtad från 
https://www.lakemedelsverket.se/sv/behandling -och-
forskrivning/forskrivning/vaxtbaserad -lakemedel -och-naturlakemedel  
48. Livsmedelsverket. Risker med kosttillskott. Livsmedelsverket; 2021. 
Citerad 21 -05-20. Hämtad från 
https://www.livsmedelsverket.se/livsmedel -och-
innehall/kosttillskott/risker -med-kosttillskott  
49. Läkemedelsverket. Information från Läkemedelsverket 5:2016. 
Kosttillskott eller läkemedel – Livsmedelsverket och Läkemedelsverket 
reder ut begreppen. Läkemedelsverket; 2016. Hämtad 22 -01-12 från 
https://www.lakemedelsverket.se/4adac5/globalassets/dokument/publika
tioner/information -fran-lakemedelsverket/information -fran-
lakemedelsverket -nr-5-2016.pdf  
50. Livsmedelsverket. Mat att undvika. Livsmedelsverket; 2021. Citerad 22 -
01-12. Hämtad från https://www.livsmedelsverket.se/matvanor -halsa --
miljo/kostrad/gravida/mat -att-undvika  
51. Holst L, Nordeng H, Haavik S. Use of h erbal drugs during early 
pregnancy in relation to maternal characteristics and pregnancy 
outcome. Pharmacoepidemiol Drug Saf. 2008; 17(2):151 -9.   
76 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 52. Munoz Balbontin Y, Stewart D, Shetty A, Fitton CA, McLay JS. Herbal 
Medicinal Product Use During Pregnancy and the Postnatal Period: A 
Systematic Review. Obstet Gynecol. 2019; 133(5):920 -32. 
53. Lees B, Mewton L, Jacobus J, Valadez EA, Stapinski LA, Teesson M, et 
al. Association of Prenatal Alcohol Exposure With Psychological, 
Behavioral, and Neurodevelopmental  Outcomes in Children From the 
Adolescent Brain Cognitive Development Study. Am J Psychiatry. 
2020; 177(11):1060 -72. 
54. Statens beredning för medicinsk och social utvärdering (SBU) . Fetalt 
alkoholsyndrom (FAS) och fetala alkoholspektrumstörningar (FASD) – 
tillstånd och insatser: en systematisk översikt och utvärdering © 
FÖRFATTARNA OCH STUDENTLITTERATUR 199 11 
Substansbruk under graviditet ur ett socialt medicinskt, ekonomiskt och 
etiskt perspektiv. SBU -rapport nr 258. Stockholm: SBU; 2016.  
55. Förbättrad missbildningsövervakning (SOU 2003:126). Stockholm: 
Fritzes; 2003.  
56. Helsenorge. Å få barn når foreldrene er i slekt. Helsenorge; 2020. 
Citerad 22 -01-31. Hämtad från https://www.helsenorge.no/gravid/barn -
nar-foreldrene -er-i-slekt/  
57. Minet Kinge J; Suré n P; Stoltenberg C. Inngifte i Norge: Omfang og 
medisinske konsekvenser. Oppfølging av rapport fra 2007. 
Folkehelseinstituttet; 2014. Citerad 22 -01-31. Hämtad från 
https://www.fhi.no/globalassets/dokumenterfiler/rapporter/2014/inngifte
-2014 -12-09_oppfolgin g-av-2007 -rapport -om-inngifte.pdf  
58. Socialstyrelsen. Kromosomavvikelser, en översikt. Socialstyrelsen; 
2016. Citerad 21 -10-13. Hämtad från: 
https://www.socialstyrelsen.se/kunskapsstod -och-
regler/omraden/sallsynta -halsotillstand/kromosomavvikelser -en-
oversikt/ 
59. Socialstyrelsen. Fosterskador och kromosomavvikelser 2016. 
Socialstyrelsen; 2018. Hämtad 21 -03-16 från 
dokument/artikelkatalog/statistik/2018 -3-13.pdf  
60. Socialdepartementet. Förbättrade för utsättningar för kvalitetsutveckling 
av abortvården [pressmeddelande] . Socialdepartementet; 2016. Citerad 
21-06-22. Hämtad från: 
https://www.regeringen.se/pressmeddelanden/2016/09/forbattrade -
forutsa ttningar -for-kvalitetsutveckling -av-abortvarden/  
61. Grav iditetsregistrets årsrapport 2018. Graviditetsregistret; 2019. Hämtad 
21-05-21 från: 
https://www.medscinet.com/gr/uploads/hemsida/dokumentarkiv/2018%
20GR%20%C3%A5rsrapport_2.0.pdf  
62. Neonatalregistret (SNQ). Välkommen till Neonatalregistret. SNQ; 2021. 
Citerad 21 -12-16. Hämtad från https://www.medscinet.com/pnq/  
63. Socialstyrelsen. Patientregistret. Socialstyrelsen; 2018. Citerad 21 -06-
22. Hämtad från https://www.socialstyrelsen.se/statistik -och-
data/register/patientregistret/  
64. Socialstyrelsen. Läkemed elsregistret. Socialstyrelsen; 2018. Citerad 21 -
06-22. Hämtad från https://www.socialstyrelsen.se/statistik -och-
data/register/lakemedelsregistret/  
65. Folkhälsomyndigheten. Tobaksrökning , daglig . Folkhälsomyndigheten; 
2022. Citerad 2 2-04-08. Hämtad från:   
 https://www.folkhalsomyndigheten.se/folkhalsorapportering -
statistik/tolkad -rapportering/folkhalsans -
utveckling/resultat/levnadsvanor/tobaksrokning -daglig/  
66. Socialstyrelsen. Personuppgiftsbehandling i hälsodata - och 
socialtjänstregister. Socialstyrelsen; 2019. Citerad 21 -09-03. Hämtad 
från: https://www.socialstyrelsen.se/om -socialstyrelsen/behandling -av-
personuppgifter/vara -olika -behandlingar/personuppgiftsbehandling -i-
halsodata --och-socialtjanstregister/  
67. Dataskydd inom Socialdepartementets verksamhets område (SOU 
2017:66). Stockholm: Wolters Kluwer; 2017.  
68. United Nations International Children´s Emergency Fund (UNICEF). 
Handbok om barnkonventionen. Malmö: UNICEF; 2008.  
69. Rätt information på rätt plats i rätt tid – del 1 (SOU 2014:23). 
Stockholm: Fr itzes; 2014.  
70. Socialstyrelsen. Om sekretessen kring register. Socialstyrelsen; 2019. 
Citerad 211008. Hämtad från: https://www.socialstyrelsen.se/statistik -
och-data/register/om -sekretessen/  
71. Socialstyrelsen. Dina personuppgifter hos Socialstyrelsen. 
Socialstyrelsen; 2018. Citerad 21 -10-08. Hämtad från 
https://www.socialstyrelsen.se/om -socialstyrelsen/behandling -av-
personuppgifter/  
72. Socialstyrelsen. Nämnden för funktionshindersfrågor. Socialstyrelsen; 
2018. Citerad 21 -10-12. Hämtad från: 
https://www. socialstyrelsen.se/om -socialstyrelsen/organisation/rad -och-
namnder/funktionshindersnamnden/    
78 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
     
 Bilaga 1. Projektorganisation samt 
berörda aktörer  
Styrgrupp  
Henrik Lysell  Projektägare samt enhetschef Statistik  1 
Alexandra Falke  Enhetschef Enheten för regis ter 
Anders Fejer  Enhetschef Enheten för vägled ning för hälso - 
och sjukvården 2  
Jenny Gardbrant  Enhetschef Förvaltningsjuridik   
Anastasia Nyman  Ställföreträdande enhetschef Specialiststöd 1  
Projektledning  och projektmedarbetare  
Projektledare  
Anna Granath  Utredare Statistik 1  
Juridiskt sakkunniga  
Marie Zernig   Jurist Förvaltningsjuridik  
Annica Gulliksson  Rättssakkunnig Förvaltningsjuridik  
Intern arbets grupp  
Milla Bennis   Statistiker Enheten för register  
Karin Källén   Utredare Specialiststöd 1  
Helena Månsson    Utredare  Statistik 1  
Susanne Åhlund   Utredare Enheten för vägledning för hälso - och 
sjukvården 2 
Extern referens grupp  
Ylva Carlsson  Överläkare samt  sektionschef Ultraljud/Spec -
MVC Sahlgrenska Universitetssjukhuset , ordfö-
rande Nationella arbetsgruppen f ör fosterdia-
gnostik.  
Agneta Hjalmarson   Medicine doktor samt  leg. psykolog  
Åsa Magnusson   Psykiater Karolinska Institutet  
Ulla Wändel  Liminga   Ämnesområdesansvarig farmakovigilans  Läke-
medelsverket  
Socialstyrelsens vetenskapliga råd  
Mia Barimani   Leg. barnm orska samt  docent i reproduktiv 
hälsa och professor i reprodukt iv, perinatal och 
sexuell hälsa  region Stockholm  
Eva Uustal   Överläkare gynekologi  och obstetrik samt  docent 
Universitetssjukhuset Linköping    
80 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 Övriga medarbetare   
Inga-Maj Andersson  Utredare Enhe ten för vägledning för hälso - och 
sjukvården 2  
Mats Jergelind  Kommunikatör  Kommunikationsutveckling 1  
Tiina Laukkanen  Produktionsledare  Kommunikationsutveckling 1  
Henny Rydberg   Utredare Statistik 1  
Maria Stomrud  Pressekreterare Enheten för samordnad myndi g-
hetskommunikation  
Berörda aktörer för samråd och  
information  
Sveriges Kommuner och Regioner  
Eva Estling   Samordnare Sveriges Kommuner och Regioner  
Kerstin Petersson  Sakkunnig Graviditetsregistret  respektive Sveri-
ges Kommuner och Regioner  
 
Regioners kontak tpersoner för satsning förlossningsvård och kvinnors hälsa  
Kunskapsstyrningen  
Nationellt programområde Kvinnosjukdomar och förlossning  
Regionala programområden Kvinnosjukdomar och förlossning  
Nationellt programområde Barn och ungas hälsa  
Nationella arbets gruppen för barnhälsovård  
Professionsföreträdare  
Anne -Charlotte Jonsson  Ordförande Rikssamordningsbarnmorskorna , 
rikssamordningsbarnmorska region Stockholm  
Hanna Nyström  Tidigare sekreterare Rikssamordningsbarnmors-
korna , rikssamordningsbarnmorska region Vä s-
terbotten  
Petra Pålsson   Ordförande Rikssamordningsbarnmorskorna , 
rikssamordningsbarnmorska region Skåne  
Michael Algovik  Ordförande Svensk förening för obstetrik och  
gynekologi  
Systemleverantörer  
Cambio (Cosmic Birth samt Framtidens vårdinformationsstöd , FVIS)  
Cerner Obstetrix  
Cerner Millennium (via region Skåne resp. Västra Götalandsregionen)  
Privata verksamheter  
Sofie Låftman Kahlmann   Verksamhetschef Mama Mia , Danderyd  
Annelie Öberg  Verksamhetschef barnmorskemottagning Lilla 
Hjärtat, Bromölla  
Patientf öreträdare  
Katarina Wittgard   Verksamhetsansvarig FAS -föreningen    
 Socialstyrelsens nämnd för funktionshindersfrågor  
Övriga  
Ulrika Nörby    Apotekare Janusinfo  
Socialstyrelsens etiska råd  
Socialstyrelsens rättsliga råd  
Statliga ut redningen En sammanhållen god och nära vård för barn och unga 
(S 2019:05)    
82 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 Bilaga 2. Särskilda etiska 
överväganden  
Socialstyrelsens råd för etiska frågor, etiska rådet, är ett internt rådgivande 
organ vilket behandlar frågor som rör etik.84 Inom ramen för re geringsupp-
draget har Socialstyrelsen haft föredragning för etiska rådet, i syfte att infor-
mera om uppdraget samt inhämta vägled ning kring uppgiftsbehandling som 
kan anses vara särställd ur ett etiskt perspektiv. Det handlar i det här fallet 
om uppgifter in om områdena abort, missfall samt alkoholbruk.  
Utifrån etiska rådets reflektioner har Socialstyrelsen låtit två av myndig-
hetens vetenskapliga råd, med sakkunskap inom områdena mödrahälsovård, 
gynekologi samt obstetrik , göra bedömnin gar utifrån ett kliniskt nyttoper-
spektiv.  
Etiska rådets reflektioner  
Etiska rådets  främsta reflektioner  avser uppgift om personer som genomgått 
en abort och där fosterskada inte föreligger (det vill säga övrig abort)  samt  
kring insamling av  uppgift om alkoholbruk.  
Etiska rådet men ar att eftersom en person inte kan tacka nej till att få sina 
uppgifter registrerade i nationella hälsodataregister är det en fördel om  valet 
av uppgifter anpassas efter detta. Huvudsakligen handlar rådets resonemang  
om nödvändigheten att explicit behandla  uppgifter om personer som genom-
gått övriga aborter. Rådet menar att vetskapen om att uppgiften hamnar i ett 
register riskerar att leda till att den gravida avstår en abort eller avstår mödra-
hälsovård.  
Vidare påpekar etiska rådet att  alkoholbruk i samband med graviditet är en 
komplex uppgift att samla in av flera anledningar. Rådet uttrycker farhågor 
kring att en person  kan komma att  undvika att besöka mödrahälsovården vid 
vetskap  om att information om alkoholkonsumtion hamnar i ett register, och  
kan dessut om uppleva en rädsla för eventuella följder på grund av registre-
ringen. Vidare  kan uppgifterna vara otillförlitliga, då exempelvis AUDIT -
mätningar enligt rådet  har visat sig vara kontextberoende och  svarspersoner 
tendera r att underdriva sin konsumtion. I  det scenariot blir kvaliteten på data 
som samlas in mer osäker och korrekta slutsatser således svårare att dra.  
Slutligen menar  etiska rådet att även om känsliga uppgifter hanteras med 
största varsamhet på Socialstyrelsen behöver det inte innebära att en re gistre-
rad individ känner sig trygg, trots denna vetskap.  
  
84 Socialstyrelsen. Etiska rådet. Socialstyrelsen; 2018. Citerad 21 -10-08. Hämtad från: https://www.socialstyrel-
sen.se/om -socialstyrelsen/organisation/rad -och-namnder/etiska -radet/    
 Vetenskapliga rådens bedömningar av  insamling av  
uppgift om övriga aborter respektive alkohol bruk , 
utifrån klinisk relevans  
Utlåtande från vetenskapligt råd Mia Barimani  
Socialstyrelsen har fått i uppdrag av regeringen att utreda möjligheten att 
göra författningsändringar för det medicinska födelseregistret, MFR. Vilket 
innebär möjligheten att samla in uppgift om bruk av alkohol, nikotinproduk-
ter samt kosttillskott i samband med graviditet. Vidare u treda möjligheten att 
samla in uppgift om för gravida inskrivna inom mödrahälsovården (MHV) 
som inte leder till förlossning, dvs aborter och missfall. Socialstyrelsens 
etiska råd hade synpunkter på framförallt lämpligheten i att samla in uppgift 
om alkohol bruk samt uppgift om aborter där fosterskada inte föreligger (s.k. 
”övriga aborter”). Som expert inom MHV har jag fått uppdraget att ge en 
kompletterande bedömning av relevansen att samla in uppgift om alkohol 
och övriga aborter, ur ett kunskapsbaserat kli niskt perspektiv. Min bedöm-
ning är att författningsändringar för det medicinska födelseregistret bör ge-
nomföras som det är föreslagit i utredningen . 
Motivering till denna bedömning:  
• Ett utökat MFR skulle ge ett bredare underlag för statistik och forskning,  
annat utifrån aspekterna jämlik och säker vård.   
• Utredningen är väl förankrad med olika aktörer som exempelvis rikssam-
ordningsbarnmorskor, patientföreträdare sakkunniga inom områden a juri-
dik, mödrahälsovård, fosterskador samt register. Även externa berörda ak-
törer, såsom exempelvis SKR, professionsförbund, Graviditetsregistret, 
NPO kvinnohälsa och förlossning har varit involverade.  I detta väger sam-
ordningsbarnmorskornas erfarenhet tungt som har god klinisk kännedom 
om arbetat kring MHV. Samordningsbarnmorskorna anser att blivande för-
äldrar sannolikt inte skulle invända mot en insamling av uppgiften till 
MFR i kunskapsfrämjande syfte.  
• Att söka mödrahälsovård vid graviditet är frivill igt. Mödrahälsovården har 
hög relevans och i stort sett alla gravida besöker mödrahälsovården i sam-
band med graviditet. En central del av mödrahälsovårdens arbete avser 
hälsovård i samband med graviditet, en viktig komponent i detta är att 
verka för en gyn nsam fostermiljö. Föräldrar vill medverka till en gynnsam 
fostermiljö, i de flesta fall vet vi också att föräldrar är beredda till livsstils-
förändringar.  
• I ett historiskt perspektiv har barnmorskan sedan decennier tillfrågat kvin-
nor om alkoholbruk och abo rter vilket journalförs i MHV 1 och MHV 2. 
Enligt min erfarenhet har både barnmorskan och kvinnor dålig kunskap 
om olika register och vilka variabler som slutligen registreras i MFR, vil-
ket innebär att både barnmorskan och kvinnan redan i  dag tror att uppg ifter 
från MHV 1 och MHV 2 finns i MFR och graviditetsregistret.  
Med ovan motivering anser jag att nyttan med registrering i MFR överstiger 
de risker som det etiska rådet har gett i sin motivering. Vidare finns inget   
84 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 underlag för att kvinnor kommer att ta ppa förtroendet för mödrahälsovården 
eller att de riskerar att tro att det kan ske påföljder av registreringen. Vidare 
finns kännedom redan hos den gravida att uppgifterna registreras i journalen 
och att gravida över lag ger ett sanningsenligt intryck när de besvarar frågorna 
eftersom de vill verka för en gynnsam fostermiljö. Om författningsändring-
arna genomförs vore det mycket motiverat att mödrahälsovården är transpa-
rant med vilka uppgifter i mödrahälsovårdsjournalen som rapporteras till So-
cialstyrelsen f ör registrering i MFR. Därav behöver barnmorskan framhålla att 
det uppgifter den gravida lämnar till MHV 1 och MHV 2 bygger på frivillig-
het (vilket redan görs idag) och att sedan uppgifterna rapporteras till Social-
styrelsen. Därav behöver barnmorskan en ök ad kompetens inom området så 
att kvinnorna kan göra aktiva val om de inte vill lämna ut några uppgifter.  
 
Stockholm 12 januari 2022  
Mia Barimani, docent i r eproduktiv hälsa och professor i reproduktiv, perina-
tal och sexuell hälsa.  
Utlåtande från vetenskap ligt råd Eva Uustal  
Utlåtandet avser Socialstyrelsens uppdrag från regeringen att utreda möjlig-
heten att göra författningsändringar för det medicinska födelseregistret, 
MFR. Uppdraget avser en genomlysning av att samla in uppgift om bruk av 
alkohol, nikoti nprodukter samt kosttillskott i samband med graviditet. Vidare 
genomlyses möjligheten att samla in uppgifter om för gravida inskrivna inom 
mödrahälsovården (MHV) som inte leder till förlossning, dvs aborter och 
missfall.  
Som vetenskapligt råd inom obstetri k och gynekologi inom MHV har jag 
fått uppdraget att ge en kompletterande bedömning av relevansen att till 
MFR samla in data om övriga aborter samt alkoholbruk ur ett kliniskt per-
spektiv.  
Frivillighet:  
Mödrahälsovården är ett erbjudande som de flesta gra vida accepterar. Vid in-
samling av data finns en balansgång mellan vad som syftar till att optimera 
den enskilda kvinnans upplevelse och vård och vad som är epidemiologisk 
forskning och datainsamling som inte direkt gagnar kvinnan, utan tvärtom 
riskerar att  störa relationen mellan kvinnan och vårdgivaren.  
I en nära framtid med utveckling av digitaliserad personcentrerad vård pla-
neras möjligheter att samla in basala hälsodata via frågeformulär, hälsodekla-
rationer, som kvinnan själv fyller digitalt i inför el ler i stället för besök.  
Både vid direkt förfrågan från barnmorska och i webenkät behöver det därför 
finnas möjlighet för kvinnan att svara ”avstår från att svara” utan att det be-
höver motiveras. Det svarsalternativet behöver finnas med i respektive web-
enkät och journalsystem och därmed i det eventuella nya MFR.  
    
 Bedömning:  
Min bedömning är att författningsändringar för det medicinska födelseregist-
ret kan genomföras som det är föreslaget i utredningen avseende övriga abor-
ter samt alkoholbruk med följand e förbehåll inför efterarbetet:  
Avseende alkoholbruk bör svarsalternativet ”avstår från att svara” finnas 
med.  
 
Linköping 2022 -02-14 
Eva Uustal  
Docent, Överläkare  
Kvinnokliniken i Linköping  
Socialstyrelsens efterföljande resonemang  
Socialstyrelsen vill inledningsvis  poängtera att uppgift om abort utförd av lä-
kare redan i dag får behandlas inom ramen för patientregisterförordningen. 
Således samlas uppgift om abort till viss del redan in, mot bakgrund av 2016 
års regeringsbeslut .85 Abortvård kan i och med det  ses som likställd med an-
nan hälso - och sjukvård . Däremot saknas i dag den här typen av information i 
MFR, trots att uppgiften har en tydlig koppling till mödrahälsovård och in-
formation om graviditet  (inklusive fosterskadeövervakning) . 
Vad gäller uppgift o m abort respektive  alkoholbruk konstaterar Socialsty-
relsen att uppgifte rna i dag redan registreras i patient journal en. Därigenom är 
uppgifte rna tillgänglig a för hälso - och sjukvårdspersonal som ger vård till 
den aktuella patienten samt potentiellt tillgäng lig för övrig vårdpersonal med 
inloggningsmöjligheter i det aktuella journalsystemet.  Som tidigare nämnts 
så skyddas informationen i Socialstyrelsens register av en hög grad av sekre-
tess och har starkt begränsad fysisk åtkomst för medarbetare. Insamlingen av 
uppgifter syftar aldrig till att följa enskilda individer, utan intresset ligger på 
gruppnivå. Utlämnande av uppgifter, i exempelvis forskningssyfte, sker efter 
etisk prövning och sekretessbedömning.  
Utifrån etiska rådets reflektioner  och de vetenskapli ga rådens efterföljande 
utlåtande har Socialstyrelsen gjort följande bedömningar  när förslaget tagits 
fram : 
Socialstyrelsen har valt att anpassa förslaget om insamling av uppgift om 
övrig abort utifrån en del av de kommentarer  som etiska rådet har lämnat. 
För att minska risken för negativa upplevelser och konsekvenser hos de n som 
genomgår en abort då  fosterskada inte föreligger, föreslår myndigheten  att 
uppgiften inhämtas inom grupperingen ”annan anledning till avslut”. Här 
ryms, som beskrivits i avsnittet ”Förslag till utökat registerinnehåll ”, alla öv-
riga orsaker till avslut än missfall, aborter med fosterskada och förlossning. 
Inom gruppen ”annan anledning till avslut” behöver förslagsvis inte av-
slutsorsaken vara angiven. Förslaget  liknar i viss mån den  indelning  som i  
dag används av Graviditetsregistret. Insamlingen av uppgiften (under  en ge-
mensam benämning  tillsammans  med andra anledningar till avslut ) innebär 
                                                      
85 Mot bakgrund av 2015 års hemställan från Socialstyrelsen: Hemställan om ändring av förordningen (2001:707) om 
patientregister hos Socialstyrelsen  (S2015/04616/FS ). I anslutning till hemställan (dnr 10.4 -13139/2015 -1) gjordes 
även en kompletterande integritetsanalys (dnr 10.4 -13139/2015 -2).   
86 FÖRSLAG PÅ FÖRFATTNI NGSÄNDRINGAR FÖR MEDIC INSKA FÖDELSEREGISTR ET 
 medföljande information från mödrahälsovårdsjournalen, vilket bidrar till 
ökad kunskap  om levna dsvanor i samband med graviditet. Vidare kan det 
förmodas att den administrativa bördan för barnmorskan underlättas i och 
med det föreslagna  upplägg et. Detta  eftersom barnmorskan inte behöver 
handlägga avslutande av journaler för patienter med övrig abort på ett annat 
sätt än resterande patientgruppers journaler (med uppgifter som i och med 
avslut av journal rapporteras till Socialstyrelsen).  
Slutligen finns det alltid en risk att uppgifter om självrapporterat bruk (såsom 
alkohol och tobak) är felaktiga. Ef ter Socialstyrelsens samtal med samord-
ningsbarnmorskor ges emellertid en bild av att gravida tenderar att vara san-
ningsenliga under dessa samtal. Vidare finns ingen annan källa till informat-
ionen än den gravidas egen redogörelse, varför den av vården veder tagna 
självskattningen i nuläget är det som är aktuellt att användas även vid in-
samling till MFR.  

Individuell eller standardiserad socialförsäkring - Inspektionen för socialförsäkringen

Beställ tryck
(0)

Publikationer
Pågående projekt
Om ISF

(0)

Pågående

Om ISF

Sök

Start

 /

Individuell eller standardiserad socialförsäkring
En diskussion för mer rättssäker handläggning

   PUBLICERAD 2015-10

Försäkringskassan har som mål att öka automatiseringen i handläggningen av och beslutsfattandet inom socialförsäkringen. Syftet är att få högre kvalitet i handläggningen, säkrare utbetalningar och minskat antal oavsiktliga fel. I denna rapport diskuteras för- och nackdelar med Försäkringskassans ambition att öka automatiseringen av handläggningen inom socialförsäkringen. Processen med automatisering pågår utan att lagstiftaren nödvändigtvis har anpassat regleringen till en automatisering
Med en helt automatiserad handläggning hos Försäkringskassan menas en maskinell hantering av en ansökan av en förmån, till exempel genom att den försäkrade via internet registrerar sin ansökan om ersättning tillsammans med olika uppgifter, som är nödvändiga för bedömningen. Informationen bearbetas i myndighetens it-system genom att uppgifterna kontrolleras utan personlig handläggning, varpå ett utfall skickas ut automatiskt genom ett beslut om rätt till ersättning eller ett avslag.Rätten till olika förmåner i socialförsäkringen är konstruerade på olika sätt. Det gör att de olika förmånerna är mer eller mindre lämplig för en automatiserad handläggning. Förmåner som kännetecknas av individuell bedömning utifrån en vag och oprecis lagstiftning är mindre lämpliga att automatisera än förmåner som är standardiserade och precisa.En automatisk handläggning av en förmån bör emellertid föregås av en omfattande utredning och problematisering av förutsättningarna för automatiseringen. En standardiserad lagstiftning är möjlig att handlägga maskinellt, det vill säga automatiskt, medan en lagstiftning som utgår från en individuell bedömning, vilken har ett mer eller mindre stort bedömningsutrymme inbyggt, är svårare att anpassa till en it-styrd beslutsprocess.En fördel med en individuellt och generellt utformad rättighet är att individens egna behov och förutsättningar kan sättas i fokus. Det är emellertid en nackdel att det på grund av bedömningsutrymmet finns en osäkerhet om utfallet, eftersom vagheten i en författning kan leda till att likartade sjukfall bedöms olika. Bedömningsutrymmet kan bland annat medföra att det med hänvisning till underlaget för bedömningen är lika rätt att avslå en ansökan om en rättighet som att bevilja den.En fördel med standardisering är att resurser kan omfördelas från personalkrävande manuell handläggning, till exempelvis efterhandskontroller, vilket kan vara en effektivare användning av allmänna medel. En standardisering ger också bättre möjligheter för staten att kontrollera de sammanlagda kostnaderna för en förmån och ändra förutsättningarna för rätten till ersättning i relation till förändringar i omvärlden. Det finns också fördelar i legitimitet att vinna med en standardiserad tillämpning, eftersom förutsägbarheten i utfallet ökar och de regionala skillnaderna i bedömningen minskar.Men varje förmån har sina förutsättningar. I vilken grad en handläggning kan automatiseras hänger samman med i vilken utsträckning det är möjligt att standardisera en reglering, och det bör utredas för sig.

 Ladda ner rapport
   
Arbetsrapport
Socialförsäkring
Rättssäkerhet och kontroll
Styrning och administrativ effektivitet
Egeninitierat

         ARBETSRAPPORT 
         2015:3AR       

FÖRFATTARE
Tomas Agdalen

KONTAKT
Registrator
010-174 15 00

  Skriv ut

Dela

		Kontakt
      
      Dela sidan
   
Facebook

Twitter

LinkedIn

E-post

Kontakta Registrator

Ditt namn *

Din mailadress *

Ämne

Ditt meddelande
                                *

Jag samtycker till att mina personuppgifter behandlas av ISF för hantering av meddelandet. Information om hur ISF behandlar personuppgifter: https://www.isf.se/integritetspolicy *

Mycket av funktionaliteten på webbplatsen kräver att JavaScript är aktiverat. Vi rekommenderar dig att slå på JavaScript!

Postadress: Box 1056, 405 22 GöteborgBesöksadress: Lilla Bommen 1Telefon: 010-174 15 00E-post: registrator@isf.se

Snabblänkar
RemissvarLediga jobbKontakta ISFLämna synpunkterBehandling av personuppgifterOm webbplatsen

About ISF
Följ ISF

               Beställ tryckt rapport
            
               Rapporten har sparats i kundkorgen.
            
Slutför beställning

Dioxiner i fet fisk - Hot och utvecklingsmöjligheter för svenskt småskaligt kust- och insjöfiske

Dioxins in fatty fish - Threats and development opportunities for Swedish small-scale coastal and lake fishing

Dioxiner i fet fisk - Hot och utvecklingsmöjligheter för svenskt småskaligt kust- och insjöfiske - IVL.se

Svenska

Press
   Internationellt
   Evenemang
   Labb & Analys

Vårt erbjudande
    Din bransch
    Om oss
    Publikationer

Sök/Search

Denna rapport utgör en första delrapport från projektet ”Dioxiner i fet fisk - hot och utvecklingsmöjligheter för svenskt småskaligt kust- och insjöfiske” som pågår mellan 2017 och 2019. I rapporten sammanfattas mätresultat från undersökningar av lax, öring, sik och strömming under 2017 samt även äldre mätresultat vilka tidigare delvis redovisats i Karlsson & Malmaeus (2014) samt Karlsson (2016).

Förekomsten av miljöfarliga ämnen i den akvatiska miljön begränsar möjligheterna att utveckla svenskt småskaligt fiske. I ett försök att öka kunskapen om dioxiner och dioxinlika PCB:er i fångsterna i svenskt fiske startades våren 2017 ett nytt projekt (Dioxiner i fet fisk - hot och möjligheter för svenskt småskaligt kust- och insjöfiske). Projektet syftar till att hitta lösningar som på sikt minimerar föroreningsinnehåll i fiskets fångster. Inom projektet har under 2017 ett insamlingsprogram genomförts där man tagit prover från yrkesfiskets fångster i Bottniska viken, Stockholms skärgård, Vänern och Vättern. Halter av klorerade dioxiner och furaner samt PCB:er har analyserats i sik, strömming, lax och öring. Resultaten från projektet har utvidgats med data från tidigare pilotstudier från 2014-2016. De huvudsakliga resultaten från hittills genomförda datainsamlingar är:  Sik – Halter i Vättern och Bottniska viken är förhållandevis låga och ligger i allmänhet långt under EUs gränsvärden för saluföring. I Vänern är halterna generellt sett högre och ofta över gränsvärden för saluföring men det finns också exempel på fångster med låga halter. Halterna beror främst av fetthalten. Vänersik är generellt fetare och har därför högre halt. Det fortsatta arbetet kommer att fokusera på att identifiera vilka sikbestånd i Vänern som har låga halter och hur fisket kan riktas mot dem.  Lax – Det föreligger en variation mellan år. 2016 och 2017 har halterna i lekvandrande lax fångad i Bottniska viken i genomsnitt legat strax under gränsvärdet för saluföring. Även i lax föreligger en korrelation mellan dioxinhalter och fetthalt. Däremot syns inget samband till storlek.  Strömming – Halterna ligger konsekvent under gränsvärdena i Bottenviken och Stockholms skärgård medan halterna ligger över gränsvärdena i södra Bottenhavet.  Öring – Endast ett fåtal individer från Bottniska viken har analyserats. Dessa visar på lägre dioxinhalter och lägre fetthalter.  Eftersom fetthalt var en så betydande faktor för halterna av dioxiner och dioxinlika PCB:er utvärderades möjligheten att använda en handhållen fetthaltsmätare. Fetthaltsmätning kan vara en potentiell metod för att sortera bort de fetaste och mest föroreningsbelastade individerna. Erfarenheterna hittills visar att mätning helst ska ske på färsk fisk och att handhavandet av instrumentet är viktigt. För sik och röding behöver den algoritm som används för att räkna ut fetthalt från vattenhalt vidareutvecklas. Betydelsen av mätosäkerhet har utvärderats, främst för sik där det fanns flest provresultat att tillgå. Mätosäkerheten var relativt konstant vid olika fetthalt och utgjorde en mindre del av den slumpmässiga variationen, ca 20 % av variansen. Att mätosäkerheten utgör en relativt liten del av den slumpmässiga variationen betyder att det bör vara möjligt att få ner variansen genom att analysera samlingsprover från fler individer vilket kan göra det möjligt att detektera mer komplexa samband.

Författare:
Magnus Karlsson, Joakim Hållén, Tomas Viktor

Rapportnummer:
B2301

Typ:
Rapport

År:
2018

Ladda ner PDF:
Ladda ner publikation

Prenumerera på våra nyhetsbrev
Du behöver tillåta cookies (kakor) i kategorin ”Funktionella kakor” för att kunna anmäla dig till vårt nyhetsbrev. Tillåt dessa cookies

Sidan senast ändrad: 2021-05-05

Dela detta innehåll

IVL Svenska Miljöinstitutet

Om oss
IVL Svenska Miljöinstitutet är ett oberoende forskningsinstitut med Sveriges bredaste miljöprofil.Tillsammans med näringsliv, myndigheter och forskningsvärlden driver vi på omställningen till det hållbara samhället – från vetenskap till verklighet.

Kontakt

010-788 65 00 (vxl)

Våra kontor

Följ oss

Karriär

Att arbeta hos oss

© 2023 IVL Svenska Miljöinstitutet AB | Om Cookies | Hantering av personuppgifter

Press
   Evenemang

 Vårt erbjudande

 Forskning

Arbetsmiljö
Biologisk mångfald
Cirkulära flöden
Energi
Hållbart samhällsbyggande
Kemikalier
Klimat
Konsumtion och produktion
Livsmedel
Luft
Mark
Miljödata
Plast
Skog
Strategiskt hållbarhetsarbete
Transporter
Upphandling
Vatten

 Våra områden

Avfall
Energi
Kemi
Klimat
Livsmedel
Luft
Mark
Miljödata
Plast
Skog
Vatten

 Våra tjänster

Analys av avloppsvatten
Analys av biota
Analys av föroreningar i arbetsmiljön
Analys av innemiljö
Analys av mark och sediment
Analys av mikroskräp
Analys av produkter och material
Analys av vatten
Analysera biologisk mångfald med miljö-DNA
Analys och visualisering av miljödata
Arbetsmiljö för små och medelstora företag
Attraktiva och socialt hållbara bostadsområden
Biogaslösningar
Biologiska tester
Bygg hållbart i förändrat klimat
Cirkulär ekonomi
Cirkulär ekonomi i en giftfri miljö
Clean Shipping Index
Diffusionsprovtagare
Digitalisera byggnader
Ekodesign i produktutveckling
Energi- och klimatsmarta byggnader
EU:s taxonomi för hållbara investeringar
Fartygsbränslen
Fartygsemissioner
Förnybara drivmedel och biobränslen
Förorenade områden och oljeskador
Förvaltning av marina ekosystem
God inomhusmiljö
Hållbara hamnar
Hållbara marinor och småbåtshamnar
Hållbara och resurseffektiva energilösningar
Hållbarhetsmärkning för möbler (Möbelfakta)
Hållbarhetsredovisning enligt CSRD
Hållbar upphandling
Industriella miljöfrågor
Industriell symbios
Kartlägga och synliggöra ekosystemtjänster
Kemiska hälsorisker på arbetsplatser
Klimatanpassning och sårbarhetsanalyser
Klimatbedömning av energilösningar (Tidstegen)
Klimatdeklaration av byggnader (BM)
Klimatmål enligt Science Based Targets
Klimatpåverkan från byggnation
Kritiska råmaterial
Livscykelanalyser
Livscykelanalyser av textil
Mikroskräp
Miljövarudeklaration (EPD)
Mobilitet för fastighetsägare
Mäta och utvärdera biologisk mångfald
Mätning och analys av luft
Naturbaserade lösningar i stadsmiljö
Nettonollutsläpp av klimatgaser
Oberoende rådgivning för verkningsfull klimatkompensation
Påverkan på skog och mark
Rötningsförsök
Science Based Targets (SBTs) for nature
Skogens mångfald och ekosystemtjänster
Socialt hållbar omställning
Spridningsberäkningar och modellering
Spårbarhet av material
Strategier för klimatneutrala fastigheter
Stöd kring lagkrav för kemikalier
Säkerhetskultur
Säkerhetsrådgivning vid transport av farligt gods
Testbäddar, pilotanläggningar och demonstratorer
Undervattensbuller
Utbildning inom cirkulärt byggande och återbruk i byggsektorn
Utsläpp av växthusgaser
Vattenbruk
Vattenrening
Vattenundersökningar
Verktyg–Digital miljöinformation för en cirkulär byggbransch (eBVD)
Verktyg för hållbart byggande-One stop shop
Verktyg–Miljökvalificera byggprodukter i databasen (BASTA)
Verktyg–Produktbank och marknadsplats för återbruk av möbler och byggresurser
Återbruk och cirkulära flöden
Åtgärder och strategier för ökad cirkularitet och resurseffektivitet
Övervakning av luft och nederbörd

 Din bransch

 Byggbranschen

 Energibranschen

 Fastighetsbranschen

 Gruvindustrin

 Hållbar kommun

 Kemiindustrin

 Skogsindustrin

 Textilindustrin

 Tillverkande industri

 Om oss

 Dotterbolag

BASTAonline AB
CCBuild
eBVD
EPD International AB
Möbelfakta
Sjöstadsverket

 Forskning och utveckling

Forskningens samhällsnytta

 Forskningsstationer och testbäddar

Gröna Solberga
Stengårdens reningsverk
Storsudret

 Internationellt arbete

 Kontakt

Stockholm
Göteborg
Malmö
Skellefteå
Kristineberg
Beijing, Kina
Mumbai, Indien

 Norra Sverige

En ny batterivärdekedja
Framtidens fartygsbränsle från Umeå
Miljöundersökningar vid Kirunas gruvor

 Nyhetsbrev

 Vision och organisation

Ledningsgrupp
Styrelse
Miljö och kvalitet
Uppförandekod
Vision, syfte och värdegrund
Samarbeten och nätverk

 Våra medarbetare

Aditi Bhasin
Anton Fagerstrom
Dämien Bolinius
Sandra Moberg

 Vår ägare SIVL

Om SIVL
Samfinansierad forskning
Styrelse
Temaområden
Verksamhetsråd

 Årsredovisningar

 Publikationer

Vi använder kakorWebbplatsen använder så kallade kakor för att förbättra din upplevelse. Här kan du själv ställa in vilka kakor du godkänner.Läs mer i vår cookiepolicyGodkänn alla kakorInställningar

Till toppen

Det nya totalförsvaret – En hjälp på vägen! : riskreducerande åtgärder för lokal avsedd för delgivning av hemliga uppgifter

The new total defense - A help on the road! : risk mitigation measures for premises intended for disclosure of confidential information

Till innehåll på sidan

Du är på msb.se - besök våra andra webbplatser 

Lyssna

Lättläst ikon

                Lättläst
            
In English

Logga in

MSB.se är huvudwebbplats för Myndigheten för samhällsskydd och beredskap.
Här finns information om MSB:s verksamhet och det stöd som myndigheten erbjuder i arbetet med vägledningar, publikationer och föreskrifter. Vi samarbetar och levererar även andra webbplatser.

CERT-SE 
CERT-SE är Sveriges nationella CSIRT (Computer Security Incident Response Team) med uppgift att stödja samhället i arbetet med att hantera och förebygga IT-incidenter. 

Informationssäkerhet.se 
På Informationssäkerhet.se erbjuds ett sammanhållet och praktiskt stöd för systematiskt informationssäkerhetsarbete från svenska myndigheter. 

Krisinformation.se 
Krisinformation.se är en webbplats som förmedlar information från myndigheter och andra ansvariga till allmänheten före, under och efter en stor händelse eller kris.

Tjugofyra7 
Tjugofyra7 bevakar utvecklingen inom Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps ansvarsområden och ska stimulera till debatt i dessa frågor.

Fler webbplatser 

                                Vad söker du?
                            
Stäng 

Ämnesområden
Råd till privatpersoner
Aktuellt
Utbildning & övning
Regler
Verktyg & tjänster
Om MSB

SÖK
Meny

Informationssäkerhet, cybersäkerhet och säkra kommunikationer

Säkra kommunikationer

Rakel

WIS

SGSI

Säkra kryptografiska funktioner

Krypto för skyddsvärda uppgifter, KSU

Signalskyddssystem

Nationellt samordningscenter för forskning och innovation inom cybersäkerhet (NCC-SE)

Om NCC-SE

EU-utlysningar

Ansökningsprocessen vid utlysningar

Frågor och svar om utlysningarna

EU:s kompetenscentrum för cybersäkerhet (ECCC)

Nätverket av nationella samordningscenter

Kompetensgemenskapen för cybersäkerhetsforskning och innovation

Horisont Europa

DIGITAL (Digitalt Europa)

Rapportera it-incidenter

Hantera och förebygga it-incidenter - CERT-SE

Samlad information om it-incidenter

It-incidentrapportering för statliga myndigheter

Vilka myndigheter ska rapportera?

Så här rapporterar du it-incidenter

De här it-incidenterna ska rapporteras

NIS-direktivet

Informationssäkerhet för NIS-leverantörer

Incidentrapportering för NIS-leverantörer

Incidentrapportering för leverantörer av samhällsviktiga tjänster

Incidentrapportering för leverantörer av digitala tjänster

Frivillig incidentrapportering

NIS-tillsyn

Lagar och förordningar gällande NIS

NIS-regleringen och säkerhetsskyddslagen

Frågor och svar om NIS-regleringen

Arbeta säkert på distans

Systematiskt informationssäkerhetsarbete

Om systematiskt informationssäkerhetsarbete

Infosäkkollen

Frågor och svar

Tips och hänvisningar - Infosäkkollen

Kurser i informationssäkerhet

Föreskrifter och vägledningar

Metodstöd för systematiskt informationssäkerhetsarbete

Mognadsdialogen

Webbinarieserien ”Informationssäkerhet i fokus”

Standardisering inom informationssäkerhet

LIS ISO 27000

Termbank för informationssäkerhet

Informationssäkerhetsmånaden

Tänk säkert

Säkra din företagsinformation

Medieberedskap

Nationellt center för cybersäkerhet

Säkerhet i cyberfysiska system

Industriella information- och styrsystem

Fördjupande material

Internet of Things – IoT

Rekommendationer och råd

Cyberhot

Digitala leveranskedjor

Hotaktörer

Metoder som används vid cyberangrepp

Rekommenderade säkerhetsåtgärder

Kritisk infrastruktur i rymden

Elektromagnetiska hot

Nationell cyber range och testbädd

Informationssäkerhetsarbetet i Ena – Sveriges digitala infrastruktur

Krisberedskap & civilt försvar

Det svenska civila beredskapssystemet

Nationell risk- och förmågebedömning

Strukturreform av krisberedskap och civilt försvar

Försörjningsberedskap

Beredskapslager

Försörjningsberedskap i kommuner och regioner

Aktuellt

Fördjupad information för kommun och region om åtgärder som berör försörjningsberedskap

Planera för försörjning av varor och tjänster

Se exempel på hur en kommun respektive en region arbetar med beredskapslagring

Upphandla till samhällsviktig verksamhet

Utvecklingsprojekt mellan myndigheter och företag

Verktyg för att säkra tillgången till varor och tjänster

Befolkningsskydd

Skyddsrum

Frågor och svar om skyddsrum

Frågor och svar för fastighetsägare

Hitta ditt närmaste skyddsrum

Skyddsrumsdagarna

Föreskrifter och handböcker för skyddsrum

Beräkningar, lösningar och komponenter för skyddsrum

Frida – verktyget för tillsyn och kontroller av skyddsrum

Avveckling av skyddsrum

Kontakta skyddsrumssakkunnig eller leverantör

Blanketter och checklistor

Utrustning för skyddsrum

Principer för att ställa i ordning skyddsrum

Varnings- och informationssystem i Sverige

Utomhusvarning

VMA

VMA som sms

VMA på internet och i appar

Myndighetsmeddelande

Hur ett VMA begärs

Varning kring Sveriges kärnkraftverk

Drift och underhåll av utomhusvarning

Frågor och svar om utomhusvarning och VMA

Storskalig utrymning

Insamling av information kring  skyddade utrymmen

Finansiering och anslag 2:4

Myndigheters utvecklingsprojekt

Projekt med stöd från anslag 2:4 Krisberedskap

Länsstyrelsers sammanhållna projekt

Ersättning till kommuner

Ersättning till regioner

Stöd till frivilliga försvarsorganisationer

Uppdragsersättning till ideella organisationer

Ledningsplatser

Projekteringsanvisning för upphandlade reservkraftsystem

Elmiljö i anläggningar för räddningstjänst

Samverkan och ledning

Gemensamma grunder för samverkan och ledning vid samhällsstörningar

Om Gemensamma grunder för samverkan och ledning

Publikationer och metodstöd

Utvärdering

Gemensamma grunder vidareutveckling

Stabsmetodik

Teknik och digitala verktyg

Nya leveranser inom projektet GGV

Teknik som stödjer samverkan och ledning

Integrera GIS i krishantering

Metodstöd och inspiration

Projektet Integrera GIS

Samarbete och samverkansformer mellan aktörer

Övningsstöd  för GIS i krishantering

Frivilliga

Frivilliga försvarsorganisationer (FFO)

Engagera dig i en frivillig försvarsorganisation

Vägledning i frivilligsamverkan för offentliga aktörer

Frivilliga Resursgruppen (FRG)

Krigsorganisation och krigsplacering

Civilplikt

Totalförsvarsplikt

Vägledning för offentliga och privata aktörer inom krigsorganisation och krigsplacering

Särskilt för myndigheter

Särskilt för kommuner och regioner

Frågor och svar om krigsorganisation och krigsplacering

Risk- och sårbarhetsanalyser

Stöd i risk- och sårbarhetsanalys

Sekretess i risk- och sårbarhetsanalys

Samhällsviktig verksamhet

Identifiera samhällsviktig verksamhet

Hur upprätthåller vi samhällsviktig verksamhet?

Kontinuitetshantering

Planera för personalbortfall

Filmer om kontinuitetshantering

Reservkraft

Samlat stöd till myndigheter

Samlat stöd till företag

Företagen är en viktig del av beredskapen

Det här förväntas företag göra

Minska företagets sårbarhet

Samverkan med offentliga aktörer

Lär dig mer om beredskap

Hör fyra företag berätta

Regionala dialogmöten med näringslivet

Samlat stöd till kommuner

Guide till riskkommunikation

Därför är den lokala riskkommunikationen så viktig

Innehåll och budskap

Vanliga begrepp

Skriv begripligt

Medier och sociala medier

Alternativa kanaler

Omvärldsbevakning

Lokala risker

Lokala krisbroschyrer

Handbok i kommunal krisberedskap

Kommunala verksamheter

Riskkatalog

Särskilda funktioner

Övergripande processer

Krisberedskapsveckan

Nytt inom livsmedelsberedskap

Utbildningsmaterial: Rädd eller beredd?

Studier och utvärderingar

Stödmaterial

Aktiviteter Krisberedskapsveckan 2022

Kampanjmaterial 2022

Junikampanj 2022

Försvarsviljekampanj 2022

Nyhetsbrev om Krisberedskapsveckan

Utställning för gymnasiet

Uppgifter och stöd till kommuner enligt överenskommelser

Samlat stöd till regioner

Den robusta sjukhusbyggnaden

Säkerhet i offentlig miljö/terrorbekämpning

Stöd till aktörer i offentlig miljö

Analys av risker och sårbarheter

Information riktad till allmänheten

Samverkansforum

Privat-offentlig samverkan

Dialog med trossamfund

Mediernas beredskapsråd

MSB:s arbete vid olyckor, kriser och krig

Nationell lägesbild

MSB:s beredskap

Inriktning och samordning vid samhällsstörningar

Om du vill hjälpa till

Samordna stöd till drabbade och anhöriga vid en händelse utomlands

Kommunikation till allmänheten

Förstärkningsresurser

Oljeskydd

Sanering

Skogsbrand

Information till Avtalskommuner för MSB:s skogsbrandsdepåer

Företagens kemberedskap

Indikering av farliga ämnen

Kemenheter

Stöd till samverkan och ledning

Luftburen sjuktransport

Sök och räddning

Värdlandsstöd

Mottagande av internationellt stöd

Översvämning

Stödstyrkan

Ersättningar

Ersättningar till kommuner enligt LSO

MSB:s insatsverksamhet

Fredsfrämjande insatser

EU:s logistiktjänst för civila krishanteringsinsatser

Humanitära insatser

Resiliensbyggande insatser

Arbetssätt

Tvärgående perspektiv

MSB:s insatshantering vid snabbinsatser i korta drag

MSB:s arbete inom ramen för psykologiskt försvar

Skydd mot olyckor och farliga ämnen

Barns och ungas säkerhet

Säkerhet i skola

Systematiskt säkerhetsarbete i skolan

Brandfarligt och explosivt

Brandfarliga gaser

Aerosolbehållare

Batteriladdning

Biogas

Gasapparater

Gaständare och behållare med tändargas

Tankstationer och fordonsgas

Tryckregulatorer och slangar för gasol

Vätgas

Brandfarliga vätskor

Cisterner och rörledningar

Drivmedel och bensinstationer

E85

Information om vissa risker

Information om vissa produkter

Brandreaktiva varor

Explosionsrisker med ammoniumnitrat

Regler för perättiksyra

Erfarenheter från olyckor

Explosionsfarlig miljö (ATEX)

Explosiva varor

Användning av explosiva varor

Export av explosiva varor

Förvaring av explosiva varor

Gamla sprängkistor - risker och regler

Godkännande av explosiva varor

Import av explosiva varor

Informationsmaterial - explosiva varor

Märkning av explosiva varor

PU – pyroteknisk utrustning för fordon

Pyrotekniska artiklar

Spårbarhet av explosiva varor

Tillverkning av explosiva varor

Zonindelning och utrustning inom riskområden

Fyrverkerier

Stöd för kommunerna

Stöd till försäljare

10 råd för ett säkrare fyrverkeri

MSB:s arbete med fyrverkerier

Klassificering och märkning av fyrverkerier

Olyckor och fyrverkerier

Transport av fyrverkerier

Informationsmaterial om brandfarliga och explosiva varor

Webbutbildning - Så fungerar lagen om brandfarliga och explosiva varor (LBE)

FAQ - vanliga frågor och svar

Klassificering och märkning av kemiska produkter

Säkerhetsdatablad och REACH

CLP-förordningen

Lagen om brandfarliga och explosiva varor

Skärpt kontroll över brandfarliga varor

Skärpt kontroll över explosiva varor

Olycksrapportering brandfarliga och explosiva varor

Rörledningsmärkning

Sprängämnesprekursorer

Tillstånd för brandfarliga och explosiva varor

Tillsyn enligt lagen om brandfarliga och explosiva varor

Varnings- och förbudsskyltar

Brandskydd

Aktiv mot brand

Riktade kommunikationsinsatser

Hembesök

Filmer om brandskydd

Ansvar och systematiskt brandskyddsarbete

Brandskydd i byggnader och anläggningar

Brandskyddsutrustning

Brandsläckare

Brandvarnare, pulversläckare och brandfilt i bostäder - för dig som ger råd

Missvisande information om MSB vid telefonförsäljning av brandskyddsprodukter

Skyltar för utrymning och brandredskap

Kampanjen Elda säkert

Lös inredning och flamskyddsmedel

Nationell strategi för stärkt brandskydd

Sotning och brandskyddskontroll

Stärkt brandskydd för särskilt riskutsatta

Om kampanjen Stärk brandskyddet för en närstående

Stöd till tillsyn LSO

CBRNE-strategi

Farlig verksamhet

Farlig verksamhet enligt LSO

Tillsyn och vägledning för farlig verksamhet

Rättsfall

Informationsmaterial för farlig verksamhet

Olycksrapportering Farlig verksamhet

Farligt gods

ADR-utbildning

Förarutbildning för ADR

1.3-utbildning (ADR-S och RID-S)

ADR-utbildare/utbildningsanordnare

Förlorat ADR-intyg

Att bli och vara utbildningsanordnare

Examination av ADR-förare

Dispenser, godkännande och tillstånd

Godkännande och tillstånd

Dispenser

Lastning och lossning

E-handel

Etiketter, klassificering och skriftliga instruktioner

Etiketter och skyltar för transport av farligt gods

Skriftliga instruktioner

Klassificering

Farligt gods och påverkan av coronaviruset

Frågor och svar om farligt gods

Lag, förordning och föreskrifter

Transport på väg (ADR-S)

Transport på järnväg (RID-S)

Tillsyn enligt lagen om transport av farligt gods

Ackreditering - förpackningar

Ackreditering - fordon

Ackreditering - tankar

Transportabla tryckbärande anordningar

Myndighetsansvar

Internationellt regelarbete

Litiumbatterier

Lagstiftning av litiumbatterier

Lättnader, undantag, och multilaterala avtal

Begränsad mängd

Reducerad mängd

Privatpersoner som transporterar farligt gods

Farligt gods som tas med vid ett arbete

Värdeberäknad mängd

Multilaterala avtal

Nyheter inom farligt gods

Olycksrapportering farligt gods

Publikationer, riktlinjer och studier

Säkerhetsrådgivare

Intygets giltighetstid

Anmälan till examination

Examination av säkerhetsrådgivare

Säkerhetsrådgivarregistret

Transportskydd

Tunnlar och trafikregler

Restriktioner för transport på järnvägen

Bestämmelser för transport av farligt gods genom vägtunnlar

Förebyggande av brott med farliga ämnen

MSB:s arbete mot illegala sprängningar

Kemiska hot

Kommunala handlingsprogram enligt LSO

Kärnenergiberedskap

Arbete med beredskaps- och planeringszoner 2022

Vem ansvarar för vad?

Samordning av indikeringsförmågan

Sanering efter kärnteknisk olycka

Övergripande inledning

Deponi för saneringsavfall

Lagstiftning

Primärproduktion

Kommunikation

MSB:s tillsyn enligt LSO

Tillsyn över kommunerna enligt LSO

Naturolyckor och klimat

Arbetsgrupp för naturolyckor

Förändrat klimat

Klimatrelaterade händelsescenarier

Identifiera särskilda riskområden

Informationsmaterial om naturolyckor

Ras och skred

Varför inträffar skred och ras?

Skogsbrand och vegetationsbrand

Ansvar och roller för bränder i skog och mark

Besluta om eldningsförbud

Brandriskprognoser och brandriskkartor

Brandskydd vid skördearbete i jordbruket

Förebygga skogs- och vegetationsbrand

Informationspaket om eldningsförbud

Informera allmänheten om brandrisk

Lagar, regler och ansvar

Skogsbrandbevakning med flyg

Så har vi stärkt skogsbrandsberedskapen

Solstormar

Statsbidrag naturolyckor

Värmebölja

Översvämningskarteringar

Översvämningsdirektivet

Översvämningsförordningens tre steg

Älvsamordningsgrupper

Höga flöden

Oljeskadeskydd

Nationell konferens för oljeskadeskydd

Kommunens oljeskadeskydd

Förstärkningsresurs oljeskydd

Publikationer och filmer

Nationell samverkansgrupp för oljeskadeskydd (NSO)

Produktsäkerhet och marknadskontroll

Tillsyn och marknadskontroll

Gasflaskor som används på paintballmarkörer

Gasolgrillar

Gasolflaska P11 light

Bestämmelser om pyrotekniska artiklar och gasflaskor inom paintballspel

Marknadskontrollmyndigheter

CE-märkning

MSB:s marknadskontrollmandat

Rapporterade produkter med allvarlig risk

Anmäl bristfällig produkt

Aktörernas ansvar

Ändrade roller inom handeln efter brexit

Om anmält organ avnotifieras

MSB:s produktregler

EU:s produktlagstiftning

Räddningstjänst och räddningsinsatser

BAS-bil

Brand

Energihamnar och depåer

Jämställdhet och mångfald inom räddningstjänsten

Inspiration och kunskapspaket för ökad jämställdhet och mångfald

Metod och teknikutveckling för räddningstjänsten

Verklighetslabbet

UAS

Innovationsmekanismen WIN Guard

Nationellt utvecklingscenter – Säkerhet på skadeplats

Olycksutredning

Utredningsrapporter efter olyckor och räddningsinsatser

Nationellt forum för olycksutredning – NFO

Projekt Enhetligt ledningssystem för kommunal räddningstjänst

Handbok Ett enhetligt ledningssystem för kommunal räddningstjänst

Om projekt Ett enhetligt ledningssystem för kommunal räddningstjänst (ELS)

Aktuellt

Karta över landets ledningssystem

Projektet Blåljus

Simuleringsverktyg

Blåljusgemensamma utbildningsmoduler

Påverkan på miljö

Räddningsinsatser med farliga ämnen CBRNE

Räddningstjänst under höjd beredskap - RUHB

Vägledning del 2

Vägledning del 1

Krigsbranddammar

Erfarenheter från coronapandemin

Släckmedel för räddningstjänst

Trafikolycka

Trafikolycka e-fordon

Utbildning och stöd för skogsbrandssläckning

Samhällsekonomi och olyckor

Samhällsplanering

Totalförsvarets intressen i samhällsplanering

Riksintresse

Riskhänsyn i fysisk planering

Fysisk planering i kommuner

Seveso

Regler inom Seveso-området

För vem gäller reglerna?

Verksamhetsutövarens skyldigheter

Myndigheters skyldigheter

Tillsyn - Seveso

Information till allmänheten i närheten av en Sevesoverksamhet

Samlade vägledningar, publikationer och handböcker inom Sevesolagstiftningens tillämpningsområde

Utvinningsavfall

Vattensäkerhet

Skolmaterial

Samhällets krisberedskap

Ditt eget ansvar vid kriser

Frivilligt stöd

Kommunens krisberedskap

Samverkan vid kris

Statliga myndigheter

Terrorism

Terrorismbekämpning

Utbildning och övning

Vad är en kris?

Rädd eller beredd? Skolmaterial

Utbildningsmaterial till barn och unga

4-7 år

6-10 år

9-13 år

12-16 år

Gymnasiet

Regler för att skjuta fyrverkerier

Skydda dig mot nätfiske och skadlig kod

Säkerhetskopiera och säkra din information

Säkra din e-legitimation

Säkra dina lösenord

Barn och risker

Barn i trafiken

Barn och förgiftning

Barn vid vatten

Barns hälsa

Barnsäkra bostäder

Brandsäkerhet i hemmet

Brandskydd för särskilt riskutsatta

Brandfilt

Brandvarnare

Spisvakt

Brandsäkerhet i offentlig lokal

Grilla på tomt eller balkong

Tänd inte en eld du inte kan släcka

Elda försiktigt i din kamin - lättläst

Brandsäkerhet i skog och mark

Eldning i gräs

Eldning i skog och mark

Eldning i trädgården

Eldningsförbud

Risker efter skogsbrand

Spritkök och tändvätska

Broschyren Om krisen eller kriget kommer

Lyssna på broschyren

Lättläst svenska

Punktskrift

Förbered dig för kris

Hemberedskap - preppa för en vecka

Mat i kris

Krisrecept

Vatten i kris

Kommunikation i kris

Värme i kris

Betalningar och kontanter i kris

Du är en del av Sveriges beredskap

Bra att veta om skyddsrum

Krisberedskap för dina husdjur

Grannsamarbete i kris

Vårt försvar

Viktigt meddelande till allmänheten

Scenarier om kris och krig

När kriget kom

När strömmen försvann

Terrorattacken mot kärnkraftverket

Höjd beredskap

Risker och hot

Film och övning: Rädd eller beredd?

Filmer om Sveriges beredskap

Scenarioövning

Podcast: Om krisen kommer

Utrymning

Lättläst: Förbered dig för kris

Lättläst: Hemberedskap - preppa för en vecka

Lättläst: Mat i kris

Lättläst: Tillgång till kommunikation och information vid kris

Lättläst: Tillgång till vatten i kris

Lättläst: Tillgång till värme i kris

Gasol i hemmet och på fritiden

Förvara gasol hemma

Grilla med gasol

Sköt om din gasolutrustning

Kommunicera vid olycka och kris

Nödsändare

Samtalsförmedlande tjänster

Naturolyckor

Råd vid attentat

Aktuellt

Forskning pågår

Kalender

Nyheter

Pågående händelser och insatser

Kriget i Ukraina

MSB:s stöd till Ukraina

Stöd till andra länder

MSB:s operativa arbete nationellt

Ladda ned informationsmaterial

Lättläst svenska: Vad gör MSB?

Vad kan jag som privatperson göra?

Lättläst svenska: Säkerheten i världen och Sverige just nu

Teckenspråkstolkad version: Säkerheten i världen och Sverige just nu

Vad kan myndigheter och företag göra?

Lättläst svenska: Vad kan myndigheter och företag göra?

Lättläst svenska: Om Rysslands invasion av Ukraina

Kantar Publics rapporter om förtroende, oro och beteende med anledning av det säkerhetspolitiska läget

Jordskalvet i Turkiet och Syrien

Vill ditt företag hjälpa till?

Avslutade händelser och insatser

Stormdrabbade Madagaskar 2022

Evakueringen från Afghanistan 2021

Översvämningarna i Gävle 2021

Jordbävningen i Haiti 2021

Översvämningar och jordskred i Pakistan

Stöd till bekämpning av skogsbränder i Grekland 2021

Stöd till Ekvatorialguinea efter explosioner 2021

Jordskalvet i Kroatien 2020

Stöd till flyktingsituationen i Sudan 2020

Explosionen i Beirut 2020

MSB:s arbete under coronapandemin 2020-2021

Vad gjorde MSB?

Drev aktörernas gemensamma hantering

Informationssatsningar

Insatsverksamhet

Internationell samordning

Operativa lägesbilder och bedömningar

Stöd och vägledning

Uppdrag och projekt med anledning av coronapandemin

Stöd till aktörer

Ersättning från EU för transporter

Förstärkningsresurs för stöd till samverkan och ledning (FSOL)

MSB:s stöd till temporära provtagningsstationer

Samlad nationell lägesbild corona

Kantar Publics rapport om förtroende, oro och beteende under coronakrisen

Jordbävningen i Albanien november 2019

Stöd till bekämpning av skogsbränder i Bolivia 2019

MSB:s utbildningsprogram

Utbildning i skydd mot olyckor

Anmälan

Antagning

Antagningsstatistik

Behörighet

Medicinsk kontroll

Innehåll och upplägg

LIA-lärande i arbete

Att arbeta med räddning och säkerhet

Studerande berättar

SMO folder

Skorstensfejarutbildning

Anmälan

Antagning

Antagningsstatistik för Skorstensfejarutbildningen

LIA - lärande i arbete

Att arbeta som skorstensfejare

Skorstensfejarfolder

LIA-handledarinformation

Skorstensfejarutbildning kurs 2 (grundutbildningen)

Skorstensfejarutbildning kurs 1 (vidareutbildningen)

Skorstensfejarutbildning kurs 2 (vidareutbildningen)

LIA-handledarinformation om skorstensfejarutbildning kurs 1 (grundutbildningen)

Vidareutbildning till skorstensfejartekniker

Anmälan

Antagning

Påbyggnadsutbildning i räddningstjänst för brandingenjörer

Anmälan

Antagning

Filmer och intervjuer om utbildningen

Grundutbildning för räddningstjänstpersonal i beredskap

Att bli räddningstjänstpersonal i beredskap

MSB:s utbildningsorter

Sandö

Öva

Boende

Besöka

Biblioteket

Kontakt

Revinge

Besök

Boende

Kontakt

Beställningsformulär - utbildning/övning

Öva

Alla utbildningar

AAR - After Action Review

AAR - Dialogledare

Analysmetod av  samtidiga räddningsinsatser

Att identifiera och upprätthålla samhällsviktig verksamhet

Brandplatsundersökning – kurs för polis och räddningstjänst

Cyberfysiska system – en introduktion (Webbkurs)

Digital informationssäkerhetsutbildning för alla (Disa)

Elektromagnetiska hot – en introduktion (Webbkurs)

Fortbildningstjänsten

Grib - Kurs för examinator

Grundkurs i samhällsskydd och beredskap

Grundkurs i säkerhet i industriella informations- och styrsystem

Grundläggande säkerhetsskyddsutbildning via webben

Grundläggande webbkurs i totalförsvarsjuridik

Grundutbildning för räddningstjänstpersonal i beredskap (Grib) - kurs 1

Grundutbildning för räddningstjänstpersonal i beredskap (Grib) - kurs 2

Handledarkurs inom Skydd mot olyckor

Hantering av säkerhetsskyddsklassificerade handlingar

Högre kurs i samhällets krisberedskap och totalförsvar, steg 1

Högre kurs i samhällets krisberedskap och totalförsvar, steg 2

Informationssäkerhet - Operativ informationssäkerhetskurs

Informationssäkerhet - Taktisk informationssäkerhetskurs

Insatsmetodik för ras-, skred- och slamströmsolyckor

Joniserande strålning och strålskydd

Modul 1  Kort om strålskydd

Modul 12 Arbetsledaren

Juridisk rådgivning vid kris

Kontinuitetshantering - webbkurs

Kriskommunikation

Kurs i säkerhet i industriella informations- och styrsystem för beslutsfattare

Kurs i Tjänsteman i beredskap (TiB)

Kvalificerad olycksutredningsmetodik, 7.5 hp

Ledning av krisstöd

Ledningskurs Larm- och ledningsoperatör

Ledningskurs Regional insatsledare

Ledningskurs Styrkeledare

Ledningskurs Vakthavande befäl/Vakthavande räddningschef

LIA-handledarträff

LIA-handledarutbildning

Lokal övningsledare: Att förbereda och leda egen organisations deltagare i samverkansövningar

Metod för kontinuitetshantering - grundkurs

MPF_Fördjupningskurs för Skydd mot informationspåverkan

MPF_Grundkurs för Skydd mot informationspåverkan

MPF_Skydd mot informationspåverkan (webbkurs)

MPF_Tillämpningskurs för Skydd mot informationspåverkan

MPF_Träning för Skydd mot informationspåverkan

Olycksutredning grundkurs, 5 hp

Praktisk incidenthantering i industriella informations- och styrsystem

Påbyggnadskurs i säkerhet i industriella informations- och styrsystem

Rakel – att planera och agera utifrån ett sambandsansvar

Rakel - webbkurs

Regelverk och ansvar i totalförsvaret

Regionens krisledningsnämnd

Riskhantering för Sevesohandläggare

Samhällets krisberedskap - webbkurs

Sanering inom kärnenergiberedskapen

Signalskydd – en introduktion (webbkurs)

Skorstensfejare

Skorstensfejartekniker

Skydd mot olyckor

Spel som metod inom beredskapsplanering – steg 1

Spel som metod inom beredskapsplanering – steg 2

Stabschefskurs

Stabsmetodik - fördjupningskurs

Stabsmetodik - grundkurs

Strålningsmätning inom kärnenergiberedskapen

Strålskydd inom kärnenergiberedskapen

Svenska kärnenergiberedskapen

Så bör du agera vid terrorattentat

Temaseminarier inom kärnenergiberedskapen

Tillsyn och annan olycksförebyggande verksamhet A, 6 studiepoäng

Tillsyn och annan olycksförebyggande verksamhet B, 10 studiepoäng

Tillsyn och tillstånd enligt Lag (2010:1011) om brandfarliga och explosiva varor (LBE)

Totalförsvar – ett gemensamt ansvar

Totalförsvar- grundkurs

Totalförsvarsjuridik - tillämpningskurs

Uppdragsutbildningar

Utbildningsmaterial Gemensamma grunder för samverkan och ledning

Utbildningssystemet för ledningsutbildning för kommunal räddningstjänst

Utredande intervju - inriktning olycksutredning, 3 hp

Varningstekniker

Webbkurser inom krisberedskap, civilt försvar och totalförsvar

Öva tillsammans - en introduktion till systematisk övningsverksamhet

Övningskurs – att planera, genomföra och utvärdera samverkansövningar med formatet seminarieövning

Övningskurs – att planera, genomföra och utvärdera samverkansövningar med formatet simuleringsövning med motspel

Övningsutvärderare

Övriga utbildningar

Systematisk övningsverksamhet

Fleråriga övningsplaner

Samordnad övningsplanering

Femårig övningsperiod

Fördjupningsperioder

Fördjupningsperioden 2021

Samordningsforum

Utvärdering och erfarenhetshantering

Övningsinriktning

Övningsstöd och verktyg

Övningar

Giron 2022 – en möjlighet att ställa om för att stärka Sveriges beredskap

Kallt väder-utbildning

SAMÖ

Regler

Remisser om föreskrifter och allmänna råd

Om regler

Så arbetar vi med regler

Begrepp inom regler

Prenumerera på nyhetsbrevet Nyheter om regler

Beställ tryckta författningar

Upphävda regler

Allvarliga kemikalieolyckor

Brandfarliga och explosiva varor

Civilt försvar

Krisberedskap och informationssäkerhet

Ordning och säkerhet

Transport av farligt gods

Gällande regler

Allvarliga kemikalieolyckor (Seveso)

90 sekunder Play

APSFR: områden med betydande översvämningsrisk - nedladdningstjänst

APSFR: områden med betydande översvämningsrisk - visningstjänst

Brandbränsleklassificering

Brandrisk - beräkningspunkter

Brandstationer - nedladdningstjänst

Copernicus

E-tjänsteportal

Frida

Gräsbrandrisk (6-dygnsprognos)

Hot- och riskkartor, utbredning för 100-års flöde - nedladdningstjänst

Hot- och riskkartor, utbredning för 100-års flöde - visningstjänst

Hot- och riskkartor, utbredning för 50-års flöde - nedladdningstjänst

Hot- och riskkartor, utbredning för 50-års flöde - visningstjänst

Hot- och riskkartor, utbredning för BHF - nedladdningstjänst

Hot- och riskkartor, utbredning för BHF - visningstjänst

Karta

Bakgrundskartor

Kartportalen

Inspiredirektivet – en europeisk infrastruktur för geodata

Lupp

Metod och verktyg After Action Review, - AAR

Min sida

Olycksutredningar från kommuner

PFRA: områden med historiska översvämningar - nedladdningstjänst

PFRA: områden med historiska översvämningar - visningstjänst

Radioaktiva och nukleära ämnen - informationsfilm

Rakel

Om Rakel

Kundstöd och kontakt – Rakel

Priser och villkor

Blanketter och e-tjänst

Rakel kundstöd

Kontaktuppgifter MSB Rakel

Abonnemang och tilläggstjänster

Grundabonnemang

Telematikabonnemang

Beredskapsabonnemang

Serviceabonnemang

Tilläggstjänst i Rakel: Alias

Tilläggstjänst i Rakel: Klientanslutning för kommunikationscentral (KC)

Tilläggstjänst i Rakel: ISI-migrering Finland

Tilläggstjänst i Rakel: ISI-migrering Norge

Tilläggstjänst i Rakel: Klientanslutning för positionering

Tilläggstjänst i Rakel: Sekretess

Tilläggstjänst i Rakel: Telefonianslutning

Tilläggstjänst i Rakel: Testmiljö

Tilläggstjänst i Rakel: Vidarekoppling

Ansluta till Rakel

Vilka kan ansluta till Rakel?

Så ansluter ni till Rakel

Utbildning, riktlinjer och rekommendationer

Sambandsplanering

Lednings- och sambandsanalys

Programmeringsunderlag för Rakel

Talgruppsmatris - talgrupper för samverkan i Rakel

Regionala insats- och ledningstalgrupper i Rakel för räddningstjänst

Utrustning och programmering

Godkänd utrustning och applikationer för Rakel

Drift och täckning

Driftinformation om Rakel i WIS

Täckning i Rakel

Täckningskartor för Rakel

Inomhustäckning och täckning i tunnlar - Ansök om att installera repeater

Tips för förstärkt Rakeltäckning

MSB:s verktyg för tillfällig nätförstärkning

Anmälan av planerade händelser och evenemang

Felanmälan av Rakel

Så använder aktörerna Rakel

Nödtelefoner via Rakelnätet ökar tryggheten i samhället

På Svegs hälsocentral har Rakel blivit vardag

Rakel hjälper oss uppfylla vårt samhällsansvar

Så utbildas polisstudenter i radiokommunikation

Regeringsuppdrag om nästa generations Rakel

Tjänster för mobil datakommunikation

Rakel G2 utredningsuppdrag och planeringsuppdrag

Tidigare utredningar om nästa generations Rakel

Nyheter om Rakel

Rapportera skogsbrandflyg

Rapportering av dödsbränder

RIB - beslutsstöd till räddningstjänst

Delarna i MSB RIB

Support och utbildning

Beställa abonnemang på MSB RIB

RIB på webben

Riktlinjer för kartor på webben

Rådgivningstjänst för systematiskt informationssäkerhetsarbete

Samarbetsytor i SharePoint

Sefari

Seveso - nedladdningstjänst

SGSI

Om SGSI

Så fungerar SGSI

Ansluta till SGSI

Tjänster i SGSI

Så använder aktörerna SGSI

Kontaktuppgifter MSB SGSI

SiTaC-symboler för skogsbrandssläckning

Skogsbrandsrisk bränsleuttorkning  (6-dygnsprognos)

Skogsbrandsrisk spridning (6-dygnsprognos)

Skyddsrumskarta

Spridning Luft

Spridning Mark

Statistik om olyckor, skador  och räddningsinsatser

Studera

Utvärdera mera!

Verksamhetsutövares olycksrapportering

WIS

Om WIS

Administrativa bestämmelser för WIS

Nationella riktlinjer för samverkan och informationsdelning i WIS

Tillgänglighet och cookies i WIS

Hjälpsidor för WIS

Inloggning i WIS

Menyval och WIS-ytor

Roller och behörigheter i WIS

Begäran och lägesrapportering i WIS

Läsrätt och delta i WIS-yta

Söka, bevaka och följa i WIS

Arbeta i en WIS-yta

Redigera WIS-ytans startsida

Rollen som aktörsadministratör i WIS

WIS från A till Ö – termer i WIS

Vanliga frågor om WIS

Support och kontakt för WIS

Registrera ny aktör i WIS

Kurser i WIS

Så använder aktörerna WIS

Så bidrar du till WIS

VMA-kartan

Öva enkelt!

Översiktlig stabilitetskartering finkorniga jordarter

Översiktlig stabilitetskartering i morän och grova jordar

Översvämningsportalen

Övningswebben & Exonaut

"The readiness is all" : att vara beredd är allt

“Rätt man på rätt plats!” : kommunala sambruksprocesser ur ett genusperspektiv

”Glöm inte dokumentera!” : hantering av dokumentation vid krishantering

”Och aldrig mötas de två?” : om möjligheter och utmaningar i samspelet mellan krishanterare och medborgare

”Smygande kriser” måste stoppas innan de exploderar

1. Så bidrar frivilliga till god beredskap : vägledning

10 råd för ett säkrare fyrverkeri : arabisk version

10 råd för ett säkrare fyrverkeri : darisk version

10 råd för ett säkrare fyrverkeri : engelsk version

10 råd för ett säkrare fyrverkeri : rysk version 

10 råd för ett säkrare fyrverkeri : somalisk version 

10 råd för ett säkrare fyrverkeri : thailändsk version 

10 råd för ett säkrare fyrverkeri : tigrinsk version 

10 råd för ett säkrare fyrverkeri : version på farsi

10 steg på vägen till en lokal ISF : samverkan och ledning, vägledning för lokal ISF

2. Analysera behov och planera för samverkan : vägledning

2015 Slutrapport Räddningskedjan

3. Förbered för att teckna avtal : vägledning

4. Rekrytera och utbilda : vägledning

A first step towards a national risk assessment : National Risk Identification

A first step towards a national risk assessment : National Risk Identification Summary 

A functioning society in a changing world : the MSB´s report on a unified national strategy for the protection of vital societal functions

A partner - where and when needed : The MSB's operational assignment

A Quick Guide to the Norwegian-Swedish ISI project : a cross-border development scheme

A summary of risk areas and scenario analyses 2012–2015

Action plan 2013–2015 : Swedish national platform for disaster risk reduction

Action Plan for the Protection of Vital Societal Functions & Critical Infrastructure

Activity report 2013 : Sweden´s national platform for disaster risk reduction

ADRUTB : användarmanual

After Action Review i kommunal räddningstjänst : utvärdering 

Aktiv mot brand : manual 2016

Aktörsgemensam applikation för CBRNE

Aktörsgemensam CBRNE-strategi

Aktörsgemensam CBRNE-strategi : kortversion

Aktörsgemensamma former för inriktning och samordning vid samhällsstörningar : vägledning för aktörer på lokal och regional nivå med utgångspunkt i geografiskt områdesansvar

Akut omhändertagande – för räddningstjänstpersonal

Alarmerande nyheter – en undersökning om spridning, omfattning och effekter av alarmerande nyheter

Alla människor i Sverige ska nås av riskkommunikation

Alla tar sig inte ut lika snabbt. Tyvärr tar bränder ingen hänsyn till det.

Allmänhet, politiker och media om olyckor 2014

Allmänhetens bedömning av kriskommunikation i övningar : lärdomar och rekommendationer till hur allmänheten kan involveras

Allmänhetens syn på råd och rekommendationer med anledning av coronapandemin : kvalitativ del

Allmänhetens syn på råd och rekommendationer med anledning av coronapandemin : kvantitativ del

Allmänhetens syn på råd och rekommendationer med anledning av coronapandemin : sammanfattning

Allumer un feu et droit d’accès à la nature : vous devriez penser à ce qui suit quand vous allumez un feu

Analys av olycks- och tillbudsrapporter

Analys av samhällsekonomisk kostnad : skredet vid E6 i Småröd, 2006

Analys av samhällskonsekvenser efter radioaktiva utsläpp i Japan 2011

Analys av utvecklingen inom bostadsbrand 2018 : målstyrning av brandsäkerhetsarbetet mot etappmålen 2020

Analys av VMA 2017 : en studie av hur VMA hanterats i aktuella händelser

Anlagda bränder och hot/våld mot räddningstjänsten : observatörsrapport

Annual report 2010 : Sweden’s National Platform for Disaster Risk Reduction

Annual report 2011 : Sweden’s National Platform for Disaster Risk Reduction

Annual report 2012 : Swedish national platform for disaster risk reduction

Anslag 2:4 Krisberedskap – uppföljning 2015 och inriktning 2017 : redovisning av uppdrag 18 i MSB:s regleringsbrev för 2016

Anslag 2:4 Krisberedskap – uppföljning 2016 : Redovisning av uppdrag 15 i MSB:s regleringsbrev för 2017

Anslag 2:4 Krisberedskap – uppföljning 2019 : Redovisning av uppdrag i MSB:s regleringsbrev för 2020

Anslag 2:4 Krisberedskap – uppföljning 2020 : Redovisning av uppdrag i MSB:s regleringsbrev för 2021

Anslag 2:4-projekt inom området CBRNE : sammanställning och utvärdering av projekt, utvärdering

Ansvar vid naturolycka

Ansvar vid naturolycka : uppföljning av MSBs huvudrapport från 2010

Ansvar, samverkan, handling : åtgärder för stärkt krisberedskap utifrån erfarenheterna från skogsbranden i Västmanland 2014 (Ju2015/1400/SSK)

Antagonistiska hot mot transporter av farligt gods : hot, skydd och förmåga

Antibiotic resistance and societal security

Antibiotikaresistens ur ett säkerhetsperspektiv : vad skulle en mer omfattande antibiotikaresistens betyda för samhällets säkerhet?

Anvisningar för nummersättning i Rakel för : kommunal räddningstjänst - räddningstjänst vid flygplats, industri- och kärnkraftanläggning - MSB:s nationella resurser och skolor

API för nedkopplad användning av MSB RIB Farliga ämnen

Artificiell intelligens för obemannade luftfartyg vid samhällsstörningar : tillämpningar och sårbarheter studie

Att analysera värderingar bakom informationssäkerhet

Att använda, leda och samverka med frivilliga : om kommuners och länsstyrelsers relationer med aktörer utanför den offentliga sektorn inom ramen för det geografiska områdesansvaret

Att arbeta i ett ISF-stöd : samverkan och ledning, vägledning för lokal ISF

Att arbeta som räddningstjänstpersonal i beredskap

Att delta i en lokal ISF

Att förebygga naturolyckor : en fråga om samverkan

Att förstå brandemissioner är en viktig pusselbit i arbetet med att förbättra arbetsmiljön för räddningstjänsten

Att hantera naturolyckor - en fråga om samverkan

Att hantera risker tillsammans

Att hantera sårbarhet inför hydrometeorologiska naturhändelser i Sverige

Att hantera överbelastningsattacker

Att hantera översvämningsproblematik : inspirerande exempel

Att informera allmänheten enligt Sevesolagen

Att jobba som brandman

Att jämföra hur olika länder klarar en pandemi : lärdomar och utmaningar

Att komma hem från internationella insatser

Att kommunicera brandskydd : vägledning för riktade kommunikationsinsatser

Att lära stort från små incidenter : en handledning med fokus på att utvärdera effektiviteten i lärandet

Att mäta sårbarhet mot naturolyckor : om sårbarhet som begrepp och indikatorer

Att möta informationspåverkan : handbok för journalister

Att möta informationspåverkan : handbok för kommunikatörer

Att navigera i en föränderlig omvärld : faktorer med direkt eller indirekt påverkan inom området samhällsskydd och beredskap

Att planera och förbereda en storskalig utrymning

Att studera uppfattningar om risk och säkerhet : analys av MSB:s trygghetsundersökningar, studie

Att styra det oförutsedda : krisberedskapen som politikområde i internationellt ljus

Att utforma en plan för mätningar med SRV-2000 och SaphyRAD-S : vägledning

Att vara inriktnings- och samordningskontakt, ISK : samverkan och ledning, vägledning för lokal ISF

Att värna den demokratiska rättsstaten

Att åstadkomma inriktning och samordning : 7 analyser utifrån hanteringen av skogsbranden i Västmanland 2014

Barents Rescue 2019 : increasing disaster response capabilities in the Barents Region through enhanced cooperation

Barents Rescue 2019 : International report

Barents Rescue 2019 : samverkan för en bättre förmåga att hantera nödsituationer i Barentsregionen

Barn på hjul - Från barnvagnen till mopeden

Barn, fallskador och anslagsytans hårdhet : skadestatistik, forskningsläget och möjlig studiedesign : statistik och analys

Barns skador i förskola, skola och fritidshem en översikt : statistik och analys

Barnsäker pool och trädgårdsdamm

Barnsäkerhetsrådet tema skola : för dig som direkt eller indirekt ansvarar för eller är intresserad av barns och elevers säkerhet, hälsa, delaktighet och utveckling i skola och förskola

Bebyggelsens motståndsförmåga mot extrem dynamisk belastning : Delrapport 1: Last av luftstötvåg

Bebyggelsens motståndsförmåga mot extrem dynamisk belastning : Delrapport 2. Explosion i gatukorsning

Bebyggelsens motståndsförmåga mot extrem dynamisk belastning : Delrapport 3 : Kapacitet hos byggnader

Bebyggelsens motståndsförmåga mot extrem dynamisk belastning : En introduktion

Bedömning av skyddsnivå : resultat av behovsanalys

Bedömningsstöd - Vilka personer är särskilt riskutsatta vid bostadsbränder och vilka åtgärder kan vara relevanta?

Behov av skyddsåtgärder vid inträffade olyckor : en studie av kemikalieolyckor under 2009-2013

Behov av utveckling för ökad samverkan om skydd av samhällsviktig verksamhet: Ett delprojekt inom ramen för genomförande av Handlingsplan för skydd av samhällsviktig verksamhet

Behovsanalys avseende alternativ laboratorieplats - under störda förhållanden, vid höjd beredskap och krig : projektrapport

Beroendeanalys för ökad robusthet i samhällsviktig verksamhet : en enkel metod för kommuner, landsting och länsstyrelser

Beräkning av produktionsbortfall ; ett underlag för beräkning av samhällets kostnader för olyckor 2015, excelbilaga

Beskrivning av olyckor som kan leda till räddningsinsats : Nationellt underlag som stöd och fördjupning till arbetet med kommunernas handlingsprogram enligt lagen om skydd mot olyckor

Beställningsunderlag för GIS-stöd vid krishantering

Bilaga 2 : geografisk indelning av centrala aktörer inom krisberedskapen, en del av redovisningen av regeringsuppdrag Ju2015/1400/SSK.

Bilaga: Mediebranschen 2016:  hot, risker och sårbarheter

Bilder som illustrerar verksamheter med och utan en plan B : Kontinuitetshantering

Biogasanläggningar : vägledning vid tillståndsprövning

Blåljussamverkan : sammanfattande information om lagrum, ansvar, arbetsstruktur, organisation och samverkansmodell för blåljus

Bostadsbränder i storstadsområden : rumsliga skillnader och brandsäkerhetsarbete i den socialt fragmenterade staden

Bostadsbränder på områdesnivå, DeSO

Brand i avfallsupplag, Hova : olycksutredning

Brand i moderna bilar : speciella faktorer att beakta i relation till olika drivsystem råd till räddningstjänst- och ambulanspersonal 2017, studie

Brand i radhus Lextorp, Trollhättan den 26 mars 2014 : olycksutredning

Brand i silo : brandsläckning samt förebyggande och förberedande åtgärder

Brand vid torvtäkt Flymossen, Bredaryd : Värnamo kommun den 28 maj till 4 juni 2017

Brandbarriärer i brandbränslekartan : förstudie

Branddynamiska metoder som stöd för räddningstjänsten, forskning

Brandfarlig vara : Kompetens – Föreståndare

Brandfarliga gaser och vätskor samt gasapparater i butiker

Brandfarliga varor : Gasol i skolor

Brandfarliga vätskor i hem- och fritidsmiljö

Brandgasventilation

Brandinferno i Lærdal - Brand i råsockerlager - Brandutredning med hjälp av hund - Säkrare släckbil i Örebro - Brandförlopp : rök = brandgaser = bränsle - Inferno in Lærdal - Fire in an unrefined sugar facility - Investigating fires using sniffer do 

Brandmannens fysiska förmåga : delrapport 3 - Fysiska gränsvärden

Brandprovning av gasolflaskor, med respektive utan tryckavlastning

Brandskydd i behovsprövade boenden : en undersökning av 75 behovsprövade boenden i Sverige

Brandskydd i bostäder –  för dig som ger råd

Brandskydd i flerbostadshus

Brandskydd vid tillfällig uthyrning av samlingslokaler

Brandskyddskläders skyddskapacitet- materialtester med kemikalier som bildas vid bränder och termisk rusning i Li-jon batterier i e-fordon : studie

Brandsommaren 2018 : Vad hände, och varför?

Brandsäker bostad för alla : Stärkt brandskydd för särskilt riskutsatta individer : Vägledning

Brandsäker camping : Tips och råd till dig som campinggäst

Brandtester med Lionbatterier

Brandutredning

Broschyr för rekrytering till räddningsvärn

Brottsförebyggande åtgärder mot radikala vänsterrörelser : effekter och erfarenheter, forskning/studie

Bränderna sommaren 2018 : en undersökning om förtroende för politiker, myndigheter och medier

Bränders samhällsekonomiska kostnader - Skattning av kostnader för egendomsskador och personskador för 2019 års bränder

Bränsleklassificering : klassbeskrivningar

Bränsleuttorkning – ersättare till HBV-skog

Budskap om sanering efter kärnteknisk olycka : faktablad

Building Resilience in the Nordic Region : A Swedish perspective

Bättre balans vykort : promenad

Capacity Development Guide

Cascading Natural Hazards: Visualizing, Learning and Understanding (CAZULU), 2019-2023

CBRNE-strategi : en aktörsgemensam inriktning

CenCIP - ett forskningscentrum för skydd av samhällsviktig verksamhet

Centrala Beredningsgruppen Elektromagnetiska Hot (CBG EM-hot) : forum för informationsspridning och samverkan om EM effekter

Centre for Critical Infrastructure Protection Research (CenCIP) 2015-2020

CERCES – Center för resilienta kritiska infrastrukturer : Populärvetenskaplig slutrapport

Checklista för att planera, genomföra och utvärdera praktiska försök

Checklista för din hemberedskap

Checklista för organisationens arbete med kontinuitetshantering

Checklista för verksamhetens arbete med kontinuitetshantering

Checklista vid riskinventering i vanliga bostäder

Checklistor - deponier : Hantering av avfall efter kärnteknisk olycka : Vägledning

Chimney Sweeps’ Work Environment : A knowledge review, study

Cisterner för brandfarliga vätskor : Handbok till MSB:s föreskrifter 2014:5

Civil beredskap : krisberedskap och civilt försvar

Civil-militär samverkan inom mikrobiologisk beredskapsdiagnostik i samband med höjd beredskap - Delprojekt Övning : projektrapport

Civil-militär samverkan inom mikrobiologisk beredskapsdiagnostik i samband med höjd beredskap. Delprojekt ”Förstudie” : Projektrapport

Civilsamhället : en underutnyttjad samhällsresurs i kriser?

Civilsamhällets respons på olyckor och kriser : bistånd eller motstånd? Forskning

Civilskyddssamarbete i Europeiska unionen - Hur tillit och administrativ kultur påverkar krishantering

Civilt försvar mot 2030 - ett totalförsvar i balans : slutredovisning av regeringsuppdrag (Ju2022/01209/SSK)

Comprehensive cyber security action plan 2019–2022 – March 2019

Comprehensive Information and Cyber Security Action Plan for the years 2019 – 2022 : Report 2020

Conference proceedings : International round-table on Extreme space weather: Geomagnetic storms, GNSS disruptions and the impact on vital functions in society, Stockholm, 5-6 september 2012

Cooperation Group for Information Security (SAMFI)

Coping with stress and crises during missions

Coronapandemin våren 2020. En undersökning av nyheter och opinion

Corona-pandemins kaskadeffekter på lokal och regional nivå med avseende på samhällsviktiga funktioner – Mot ökad motståndskraft

Corona-pandemins kaskadeffekter på lokal och regional nivå med avseende på samhällsviktiga funktioner – Mot ökad motståndskraft Kortversion

Countering information influence activities : A handbook for communicators

Countering Information Influence Activities : The State of the Art, research report

Covid-19 och påverkan på samhällsviktig verksamhet

Critical Nordic Flows : Collaboration between Finland, Norway and Sweden on Security of Supply and Critical Infrastructure Protection

Cyberfysiska system : vad är det?

Cyberfysiska system i kommuner

Cyberfysiska sårbarheter i tunga fordon : med inriktning mot tunga fordon av vikt för civilt försvar

Data and methods related to major accidents and crises : Empirical and predictive approaches focused on disaster risk management, critical infrastructure resilience & GIS

Dealing with natural disasters : a matter of cooperation

Delredovisning av uppdrag till MSB och TRV att planera och förbereda vidare utveckling och etablering av Rakel Generation 2

Demokratins motståndare

Demonstration av släckmetod för litiumjonbatterier. Metodtillämpning på olika aggregationsnivåer – modul, sub-batteri, elbilspack och fordonsnivå

Den framtida utbildningsverksamheten

Den genuskodade räddningstjänsten: En studie av jämställdhetens förutsättningar

Den robusta sjukhusbyggnaden - En vägledning för driftsäkra sjukhusbyggnader

Designing Capacity Development for Disaster Risk Management : A Logical Framework Approach

Destruktion, förvaring och hur du söker tillstånd : pyroteknisk utrustning för fordon (PU) : handbok

Destruktivt ledarskap vid krishantering : forskning/studie

Det brinner i ditt hus eller lägenhet - hur gör du?

Det lokala geografiska områdesansvaret under en samhällsstörning

Det nya totalförsvaret – En hjälp på vägen! : hantering av hemliga uppgifter i en fristående dator

Det nya totalförsvaret och utmaningen med icke-militär krigföring

Det svenska arbetet inom CBRNE/farliga ämnen : årsrapport 2019

Det svenska arbetet inom CBRNE/farliga ämnen : årsrapport 2020

Det systematiska informationssäkerhetsarbetet i den offentliga förvaltningen : Resultatredovisning Infosäkkollen 2021

Developing a national strategy for disaster risk reduction and resilience in Sweden : recommendations for the implementation of the Sendai Framework Global Target E

Dialog om nytt ramverk för katastrofriskreducering : slutsatser och dokumentation

Dialogmöte om Effektiv räddningsinsats Stockholm, 13-14 mars 2013

Dialogmöte om Sambruk : Nyköping, 11-12 december 2013

Dialogmöte om Sambruk : Varberg, 24–25 april 2014

Digital supply chains under threat : 50 recommendations to strengthen societal security

Digitalisation of modules basic course and technical experts course, 2021 : A trainers’ approach

Digitaliserade kriskommunikatörer

Dimensionerande planeringsförutsättningar för kommunal räddningstjänst under höjd beredskap

Din insats är viktig för Sveriges beredskap – som medlem i en frivillig försvarsorganisation gör du skillnad

Direkt trådlöst nätverksanslutna system, faktablad

Dokumentation MSB RIB Farliga ämnen API : Application Programming Interface för webbversionen av MSB RIB Farliga ämnen

Dokumentationsmall för kontinuitetshantering : sammanfogade celler i steg 2

Drift och reparationsjournal för pneumatiska varningsanläggningar

Driftavbrott i samhällsviktiga it-tjänster

Droughts and wildfires in Sweden : past variation and future projection, forskning/studie

Drunkning i Sverige 1997-2011 : en sammanställning och granskning av uppgifter från dödsorsaksregistret

Drunkningsförebyggande arbete : kommunenkät 2010

Du behövs din insats gör skillnad : Frivilliga försvarsorganisationer

Du har antagits till grundkurs för räddningsinsats

Du kan göra skillnad! : sälj kemiska produkter på ett ansvarsfullt sätt - folder

Du kan göra skillnad! : sälj kemiska produkter på ett ansvarsfullt sätt - poster

Dyktankar : informationsblad från Försvarsmaktens dykeri Nr 2 2022

Dynamisk planering av räddningstjänst

Dödsbränder 2008

Dödsbränder i Sverige : kvalitetsgranskning av MSB:s dödsbrandsdatabas

Early Recovery Road Map Linking Relief to Recovery and Development - Strengthening International Humanitarian Post-Disaster Assistance New Approach to Early Recovery Planning and Implementation

Ebolahotet : Bilden av en smitta i nyheter, sociala medier och i myndigheternas kriskommunikation

Effekter av samhällets säkerhetsåtgärder (ESS) : en sammanfattning av arbetet idag och rekommendationer framåt med fokus på översvämningar, ras och skred

Effekter på miljön från kontaminerat släckvatten

Effekter på räddningsinsatser och personskador till följd av covid-19 : excelbilaga

Effektiv räddningsinsats : inriktning brand, förstudie

Effektivare åtgärder genom ökad förståelse för den äldres syn på risker

Effektivitet inom räddningstjänsten : nya risker kräver nya tvärvetenskapliga lösningar, förstudie

Efter Fukushima-katastrofen : kriskommunikation och mediebevakning i Sverige och Tyskland

EI-avskiljning vid förvaring av brandfarliga varor

Ekonomiska konsekvenser av kraftiga skyfall : tre fallstudier

El combustible y el acceso público : esto debe tener en cuenta antes de prender un fuego

Elbilsbranden i Ösmo 2012

Elbilsbränder efter mekanisk påverkan i form av kollision

Eldning och allemansrätt : Detta bör du tänka på om du ska elda eller grilla i skog och mark

Elektricitet och bränder : med inriktning på brandutredning

Elektriska fordon och räddning : en inhämtning av erfarenheter från fältet och rekommenderade arbetssätt

Elektromagnetiska hot – Information om kontaktytor för incidentrapportering

Elektromagnetiska hot mot samhällsviktig verksamhet och kritisk infrastruktur - Störsändare och mikrovågsvapen

Elfordons potentiella riskfaktorer vid trafikskadehändelse : en rapport baserad på e-fordons teknik, säkerhetsfunktioner och modern batterikemi, rapport från FFI-projektet Räddningskedjan

Ellie och Jonas lär sig om eld

Ellie och Jonas lär sig om eld : elev- och lärarmaterial : målgrupp 4-7 år

Elolyckor i Sverige : statistik och analys

Emergencies & Crises 2009/2010 : summary

Emergency response management in today’s complex society

Emergency response to incidents involving hazardous substances

En bild av kommunernas informationssäkerhetsarbete 2015

En bild av landstingens informationssäkerhetsarbete 2018 : kartläggning och analys av landstingens informationssäkerhetsarbete inom hälso- och sjukvårdsverksamheten

En historisk respektive internationell kartläggning av arbetet med skydd av samhällsviktig verksamhet

En inblick i Sveriges cybersäkerhet : årsrapport it-incidentrapportering 2021

En kunskapsöversikt om crowdsourcing och kriskartor

En lathund för arbete med kontinuitetshantering : En lathund riktad till dig som ska leda arbetet i din organisation (Version 3.0)

En ny modell för gräsbrandsfara i Sverige

En olycka händer så lätt

En olycka händer så lätt : handledning och faktafördjupning : målgrupp 9-13 år

En räddningstjänst för alla : handbok i jämställdhet för räddningstjänsten

En sammanställning av riskområden och scenarioanalyser 2012 – 2015 : enligt uppdrag 16 i MSB:s regleringsbrev 2015

En stärkt vetenskaplig bas för veterinär sjukdomsberedskap

En översiktlig sammanställning av data från genomförda utredningar av översvämningar : insamlade enligt förordning om översvämningsrisker (2009:956), perioden 2014-2020

En översiktlig sammanställning av data från genomförda utredningar av översvämningar : insamlade enligt förordning om översvämningsrisker (2009:956), perioden 2014-2021

Enclosure fires

Environment in MSB operations : we enable and support

EOD medical pocket guide to chemical hazards : a pocket guide for medical personal to chemical hazards within explosive ordnance disposal

Erfarenheter från olyckor i energihamnar och depåer

Erfarenhetsseminarium GFSP & EU-insatser

Ergonomi och teknik för att minska arbetsbelastningen inom den operativa räddningstjänsten : studie

ERIA slutrapport del 1 : utgångspunkter och arbetsmetod

Ersättningar och förmåner i RiB 19 : Avtalet för deltidsbrandmän

Ett dubbelt trauma?

Ett enhetligt ledningssystem för kommunal räddningstjänst – ELS : Handbok

Ett enhetligt ledningssystem för kommunal räddningstjänst – ELS : kortversion

Ett fungerande samhälle i en föränderlig värld : nationell strategi för skydd av samhällsviktig verksamhet

Ett första steg mot en nationell riskbedömning : nationell riskidentifiering sammanfattning

Ett resilient samhälle kan möta kriser : Men hur skapar vi samhällsresiliens i Sverige?

Evaluation of Exercises : handbook

Event Safety Guide

Event Safety Guide : adapted for screen reader

Exempel på checklista vid transport av farligt gods - styckegods

Exempel på checklista vid transport av farligt gods - tank

Exercise Barents Rescue 2011 : planning performance evaluation

Exercise Barents Rescue 2019 : increasing disaster response capabilities in the Barents Region through enhanced cooperation

Exercise guidance : basic manual – an Introduction to the fundamentals of exercise planning

Exercise guidance : method booklet – exercise evaluation

Extrema solstormar : Forskning till skydd för samhällskritisk infrastruktur

Extrema solstormar : konsekvenser för samhällsviktig verksamhet

Extrication from cars during road traffic accidents

Facilitators Guide

Facilitators Guide : Arabic version

Faktabaserat systematiskt säkerhetsarbete : en mittlägesutvärdering av ett pilotprojekt i Värmlands Län

Faktablad : Samhällets kostnader för drunkningsolyckor år 2020

Faktablad After Action Review, AAR

Faktablad om Termbanken för informationssäkerhet

Faktablad: Vägledning för lokal inriktnings- och samordningsfunktion : Lokal ISF

Fallolyckor : statistik och analys

Farliga verksamheters skyldighet att rapportera inträffade olyckor och tillbud

Fastighetsautomation : cybersäkerhet inom fastighetsautomation

Feuer und Allemansrätt : Feuermachen? Ja, aber mit Umsicht!

Feuersicheres Camping : Tipps und Hinweise für unsere Campinggäste

FIDI-DRIFT : Forum för informationsdelning om informationssäkerhet för leverantörer av it-drift

FIDI-FINANS : Forum för informationsdelning om informationssäkerhet i finanssektorn

FIDI-TELEKOM : Forum för informationsdelning kring cybersäkerhet i telekomsektorn

Field staff handbook : before, during and after operations

Fire protection at home

Fire ventilation

Fire-safe camping : tips and advice for campers

Five challenging future scenarios for societal security

Fjärranslutningstekniker för industriella informations- och styrsystem, faktablad

Fler extrema väderhändelser kräver bättre beslut

Flyktingkrisen 2015 : Mediernas bevakning och allmänhetens åsikter

Flyktingkrisen och medborgarnas förtroende för samhällets institutioner : En forskarrapport

Forskning för att skydda samhällskritisk infrastruktur mot extrema solstormar

Forskning för ett säkrare samhälle : forskningsprogram för MSB 2011-2013

Forskning för ett säkrare samhälle : ny kunskap för framtidens utmaningar MSB:s forskningsstrategi 2014–2018

Forskning för ett säkrare samhälle : sammandrag av Forskningsprogram för MSB 2011–2013

Forskning i CRATE - Resilienta industriella informations- och styrsystem

Forskning planeras för ett säkrare samhälle : MSB:s forskningsplan 2016

Forskning planeras för ett säkrare samhälle : MSB:s forskningsplan 2017

Forskning planeras för ett säkrare samhälle : MSB:s forskningsplan 2018

Forskning planeras för ett säkrare samhälle : MSB:s forskningsplan 2019-2020

Fotgängarolyckor : statistik och analys

Framtida kemiska risker för räddningstjänst och allmänhet vid brand i moderna fordon

Framtida nationell användning av Galileo/PRS : forskning/studie

Framtida perioder med hög risk för skogsbrand : analyser av klimatscenarier

Framtida perioder med hög risk för skogsbrand enligt HBV-modellen och RCP-scenarier

Framtida samhällsrisker - Energisystem och klimat i Sverige 2050

Framtida utveckling som kan påverka arbetet med samhällsskydd och beredskap – en uppdatering, studie

Framtida utveckling som kan påverka arbetet med samhällsskydd och beredskap : redovisning av uppdrag i MSB:s regleringsbrev för år 2012

Framtidens storstäder : säkerhet i en föränderlig värld

Framtidens säkra elektroniska identifiering 

Framtidsstudie år 2030 : med fokus på kommunal räddningstjänstorganisation (kortversion)

Framtidsstudie år 2030 : med fokus på kommunal räddningstjänstorganisation, studie

Free educational material about...

Friska brandmän – Skellefteåmodellen förbättrar arbetsmiljön

Från förväntan till lång väntan : en studie om hot- och riskbilden på asylboenden, studie

Från gemensamt görande till gemensamt lärande : En kunskapssammanställning utifrån perspektivet After Action Review

Från global politik till lokal förändring

Från global politik till lokal förändring : att införa samhällssäkerhetsnormer i Sverige forskning/studie

Från novis till nestor : maskulinitet, organisation och risk i räddningstjänsten - en aktionsforskningsstudie

Funktionen samverkansperson : kittet mellan aktörerna i hanteringen av samhällsstörningar? Studie

Funktionsnedsättningar som riskfaktor för olycksfall och andra skador : statistik och analys

Fyra terrordåd, fyra mediebilder : en studie av svenska mediers bevakning av attackerna i Paris och Köpenhamn 2015 samt i Stockholm 2017

Fysisk aktivitet och skador : statistik och analys

Fysisk planering i ett varmare klimat : En fallstudie för Stockholm

Fysiska gränsvärden : sammanfattning och reflektion utifrån delrapport 3 i projektet "Brandmannens fysiska förmåga"

Fältguide för myndigheters samverkan med frivilliga och frivilligorganisationer under en kris : en vägledning från MSB

För dig som vill börja använda After Action Review – AAR

Förberedande steg för GIS inför krishantering

Förbud och tillståndskrav för sprängämnesprekursorer : Vägledning till begränsningen av kemiska produkter enligt EU-förordning 2019/1148 för privatpersoner och andra enskilda

Förbättrad bekämpning av HIV resistens i Afrika och Sverige

Förbättrat stöd till aktörernas beredskapsarbete : MSB utvecklar

Fördjupad uppföljning av anslag 2:4 Krisberedskap : tema Inriktning och Samordning, forskning/studie

Fördjupning - Kontinuitetspolicy och riktlinjer

Fördjupning kriteriemodell

Fördjupning om kontinuitetsplan

Förebygga skador inom bollsport – att spela smart : handledning till filmen

Förebyggande arbete i samverkan för att stävja anlagda bränder och hot/våld mot räddningstjänsten : konsultrapport

Förgiftningar en översikt : statistik och analys

Förmåga och begränsningar av förekommande släcksystem vid brand i byggnad : fokus på miljöarbete

Förmåga till räddningsinsats : fördjupning till handbok om innehåll och struktur i kommunernas handlingsprogram

Förmågor att hantera en pandemi

Förordningen om översvämningsrisker : Sveriges genomförande av EU:s översvämningsdirektiv 2012

Förordningen om översvämningsrisker : Sveriges genomförande av EU:s översvämningsdirektiv 2020

Förslag till resultatmål för samhällets krisberedskap för försörjningen av dricksvatten, livsmedel och värme : redovisning av regeringsuppdrag Fö2010/697/SSK

Först på plats vid händelser med farliga ämnen CBRNE : åtgärdskalender

Förstudie : Framtida detektion av vegetations- och skogsbränder

Förstudie om risk- och sårbarhetsanalys avseende elektromagnetiska hot mot samhällsviktig infrastruktur

Förstärkningsresurs Skogsbrandsdepåer

Förstärkningsresurs Värdlandsstöd

Försäljning av fyrverkerier

Försäljning av produkter med sprängämnesprekursorer : Vägledning till skärpta regler från 1 februari 2021 för dig som säljer kemiska produkter

Försök med beskjutning av gasflaskor: Underlag för val av projektiltyp och hastighet

Försök med IR-kamera vid rökdykning : Erfarenheter från försök och övningar

Försörjningssäkerhet i andra länder : En kunskapsöversikt

Förvaltningsplan projekt blåljus : blåljusaktörer i utbildningssamverkan

Förändringar : omvärldsanalys bussar

Förändringar : omvärldsanalys personbilar

Förändringar, anpassning och omställning - Nya perspektiv och utmaningar för civil beredskap i ett föränderligt klimat

Gasdrivna fordon - händelser och standarder : en nationell och internationell utblick

Gasformig HF vid brand i trånga utrymmen-risker för hudupptag vid insatser

Gasol för hem och fritid – och acetylen för privat hantering

Gasol i restauranger : brandfarliga varor

Gemensamma bedömningskriterier : för länsstyrelsens arbete med att följa upp och stödja kommunernas arbete med krisberedskap och civilt försvar 

Gemensamma grunder för samverkan och ledning vid samhällsstörningar : faktablad

Gemensamma grunder för samverkan och ledning vid samhällsstörningar : handledning för utbildning

Gemensamma grunder för samverkan och ledning vid samhällsstörningar : sammanfattning

Gender equality handbook : practical advice for international assistance

Genomförande av huvudstudie rörande antagonistiska elektromagnetiska hot mot samhällsviktig verksamhet och kritisk infrastruktur

Genomförbarhet, objektivitet och transparens i kvantitativa beslutsmodeller för riskreduktion - Hazus MH Floods : forskning

Genus och räddningstjänst: teknik, organisation och jämställdhetsintegrering, slutrapport av ramforskningsprogram

Genus, risk och sårbarhet : en populärvetenskaplig sammanfattning av resultat från ett postdoktoralt forskningsprojekt, studie

GIS för Utvecklad Hantering av Risk för Samhällsstörningar

GIS-stöd för analyser och beslutsunderlag

Global flow security: a new security agenda for the Transatlantic Community in 2030 

Globala konflikter med lokala konsekvenser : översikt om utresandeproblematiken

Grundläggande säkerhet i cyberfysiska system : vägledning

Grundvattenförorening vid trafikolyckor : utveckling av ny bedömningsmetodik

Gruvbrand i Kristineberg - Sanningar och myter om E-fordon - Lyckad insats med släckgranat - Räddningstjänst i Norge - Fire in a mining complex - E-cars, truths and myths - Successful effort with extinguishing grenade - Emergency services in Norway 

Gränsöverskridande kriskommunikation : en studie av politiska aktörers, offentliga organisationers och nyhetsmediers kommunikation under samhällskriser Forskning

Grön räddningstjänst : ett nätverk för bättre miljöskydd

Guide för deltagare : After Action Review, AAR

Guide för dialogledare : After Action Review, AAR

Guide för dokumentatör : After Action Review, AAR

Guide för uppdragsgivare : After Action Review, AAR

Guide to increased security in industrial control systems

Guide to increased security in industrial information and control systems

Guide to risk and vulnerability analyses

Guideline on protection of public spaces : Protection against terrorism in crowded places, guidance

Guidelines for smart phones, tablets and other mobile devices

Handbok – Tillstånd till hantering av brandfarliga gaser och vätskor

Handbok : Innehåll och struktur i kommunernas handlingsprogram enligt lagen om skydd mot olyckor

Handbok : tekniska informations- och cybersäkerhetsövningar

Handbok för insatspersonal : före, under och efter internationella insatser

Handbok i jämställdhet : praktiska råd vid internationella insatser

Handbok i kommunal krisberedskap : 1. Övergripande processer

Handbok i kommunal krisberedskap : 2. Kommunala fastigheter och byggnader

Handbok i kommunal krisberedskap : 2. Kommunala verksamheter - Kommunal hälso- och sjukvård

Handbok i kommunal krisberedskap : 2. Kommunala verksamheter - Socialtjänst

Handbok i kommunal krisberedskap : 2. Kommunala verksamheter, avlopp

Handbok i kommunal krisberedskap : 2. Kommunala verksamheter, dricksvatten

Handbok i kommunal krisberedskap : 2. Kommunala verksamheter, energiförsörjning

Handbok i kommunal krisberedskap : 2. Kommunala verksamheter, Fysisk planering

Handbok i kommunal krisberedskap : 2. Kommunala verksamheter, förskola, grundskola och gymnasieskola

Handbok i kommunal krisberedskap : 2. Kommunala verksamheter, Genomförande av val

Handbok i kommunal krisberedskap : 2. Kommunala verksamheter, kommunala gator

Handbok i kommunal krisberedskap : 2. Kommunala verksamheter, kultur, fritid och evenemang

Handbok i kommunal krisberedskap : 2. Kommunala verksamheter, Miljö- och hälsoskydd

Handbok i kommunal krisberedskap : 2. Kommunala verksamheter, renhållning

Handbok i kommunal krisberedskap : 2. Kommunala verksamheter, räddningstjänst

Handbok i kommunal krisberedskap : 3. Särskilda funktioner, elektroniska kommunikationer

Handbok i kommunal krisberedskap : 3. Särskilda funktioner, It

Handbok i kommunal krisberedskap : 3. Särskilda funktioner, Kommunens beredskap för dammhaveri

Handbok i kommunal krisberedskap : 3. Särskilda funktioner, skydd mot pågående dödligt våld i publik miljö

Handbok i kommunal krisberedskap : 3. Särskilda funktioner, Trygghetspunkter

Handbok i kommunal krisberedskap : 4. Riskkatalog - Elektromagnetiska hot

Handbok i kommunal krisberedskap : 4. Riskkatalog - Isbildning och isstorm

Handbok i kommunal krisberedskap : 4. Riskkatalog - Jordbävningar

Handbok i kommunal krisberedskap : 4. Riskkatalog - Kemiska och explosiva händelser

Handbok i kommunal krisberedskap : 4. Riskkatalog - Låga temperaturer

Handbok i kommunal krisberedskap : 4. Riskkatalog - Meteoriter och asteroider

Handbok i kommunal krisberedskap : 4. Riskkatalog - Oljeutsläpp och föroreningsolyckor till sjöss

Handbok i kommunal krisberedskap : 4. Riskkatalog - Olyckor vid evenemang och folksamlingar

Handbok i kommunal krisberedskap : 4. Riskkatalog - Ras och skred

Handbok i kommunal krisberedskap : 4. Riskkatalog - Skogs- och vegetationsbränder

Handbok i kommunal krisberedskap : 4. Riskkatalog - Solstormar

Handbok i kommunal krisberedskap : 4. Riskkatalog - Stora snömängder

Handbok i kommunal krisberedskap : 4. Riskkatalog - Stormar

Handbok i kommunal krisberedskap : 4. Riskkatalog - Störningar i satellitbaserade navigationssystem

Handbok i kommunal krisberedskap : 4. Riskkatalog - Vattenbrist och torka

Handbok i kommunal krisberedskap : 4. Riskkatalog - Vulkanutbrott

Handbok i kommunal krisberedskap : 4. Riskkatalog - Värmeböljor och höga temperaturer

Handbok i kommunal krisberedskap : 4. Riskkatalog - Åska och blixtnedslag

Handbok i kommunal krisberedskap : 4. Riskkatalog - Översvämningar

Handledning till filmer om rädda-varna-larma-släck

Handling serious IT incidents : national response plan, interim version, March 2011

Handlingsplan 2014-2015 : nationell plattform för arbete med naturolyckor

Handlingsplan 2015 : nationell plattform för arbete med naturolyckor

Handlingsplan för skydd av samhällsviktig verksamhet

Handlingsplan för stöd till kommunal räddningstjänst 2020-2022

Handlingsprogram 2013-2015 : nationell plattform för arbete med naturolyckor

Handlingsprogram och säkerhetsledningssystem : Ett stöd vid det systematiska arbetet med att upprätta, förnya och granska ett handlingsprogram och ett säkerhetsledningssystem

Hantera risken från naturolyckor : faktablad med information till fastighetsägare

Hantering av allvarliga IT-incidenter : – nationell hanterandeplan interimistisk version, mars 2011

Hantering av ANE : Handbok till MSBFS 2018:13 om hantering av ammoniumnitratemulsioner, -suspensioner och -geler, april 2019

Hantering av brandfarlig gas för yrkesmässig verksamhet : handbok

Hantering av brandfarliga gaser och vätskor på bensinstationer : handbok : mars 2015

Hantering av brandfarliga varor i små och medelstora verksamheter : studie

Hantering av explosiva varor : Handbok till MSB:s föreskrifter MSBFS 2019:1

Hantering av kolfiberkomposit vid olyckor

Hantering av satellitdetektioner av bränder via SOS Alarms system CoordCom

Hanteringen av de omfattande naturkatastroferna i Queensland 2011 : observatörsrapport

Hanteringen av sekretess vid olycksundersökningar

Har du koll? 112

Har du koll? Anlagd brand. Elevmaterial

Har du koll? Brandteori. Lärarhandledning

Har du koll? Farliga ämnen och farligt gods. Lärarhandledning

Har du koll? Fyrverkerier. Elevmaterial

Har du koll? Förebygga och agera vid brand. Elevmaterial

Har du koll? Försvar. Elevmaterial

Har du koll? Krisberedskap. Elevmaterial

Har du koll? Naturolyckor

Har du koll? Samhällets räddningstjänst

Har du koll? Säkerhetspolitik. Faktafördjupning

Har du koll? Vatten- och issäkerhet

Har du koll? VMA

Har du koll? VMA. Lärarhandledning

Harmonisering av metodik för detektion av Coxiella burnetii

Hazardous Materials CBRNE : First Responders Handbook

HazardSupport : Riskbaserat beslutsstöd för framtidens naturolyckor

HazardSupport : stigande havsnivåer och ökad översvämningsrisk

Hazus – Kvantitativ riskanalys av översvämningar : faktablad

Hazus : kvantitativ riskanalys av naturolyckor

Healthy Firefighters : the Skellefteå Model improves the work environment

Helcom Balex Delta Exercises 2004 – 2014

Hemberedskap 2021 : Allmänhetens syn på hemberedskap och eget ansvar under Coronapandemin

Hemberedskap och vardagens praktiker : Urbana och rurala perspektiv

Hot och risker med framtida teknologier 

Hot och våld mot blåljuspersonal : en vägledning för ett förebyggande och förberedande arbete med utgångspunkt i social oro

Hoten mot de digitala leveranskedjorna - 50 rekommendationer för att stärka samhällssäkerheten

How we can limit and avert the consequences of a serious IT incident National Response Plan :  interim version, March 2011

Hundars och andra djurs beteende som varningssystem för bedömning av risken för följdskred/ras under räddningsinsats

Hur används riskanalyser för att dimensionera hanteringsförmåga :En studie av kommuners arbete i enlighet med Lag (2003:778) om skydd mot olyckor och Lag (2006:544) om kommuners och landstings åtgärder inför och vid extraordinära händelser i fredstid

Hur förberedd är du om elementen kallnar och kylen blir varm?

Hur förberedd är du om elementen kallnar och kylen blir varm? : arabisk version

Hur förberedd är du om elementen kallnar och kylen blir varm? : engelsk version

Hur förberedd är du om elementen kallnar och kylen blir varm? : farsisk version

Hur förberedd är du om elementen kallnar och kylen blir varm? : Information på lätt svenska

Hur förberedd är du om elementen kallnar och kylen blir varm? : polsk version

Hur förberedd är du om elementen kallnar och kylen blir varm? : somalisk version

Hur förberedd är du om elementen kallnar och kylen blir varm? : spansk version

Hur förberedd är du om elementen kallnar och kylen blir varm? : tigrinsk version

Hur förberedd är du om elementen kallnar och kylen blir varm? : turkisk version

Hur förberedd är du?

Hur kan idéburen kraft stärka vår beredskap?

Hur larmar jag vårt gemensamma nödnummer 112? : handledning till filmen

Hur styrs skyddet? : underlag för dialog kring kommuners styrning av skyddet mot oönskade händelser

Hur tar kommunerna tillvara erfarenheter från olyckor och allvarliga händelser?

Hur tänker en ”prepper”?

Hur tänker en brandanläggare?

Hur värme påverkar samhällsviktiga sektorer : Konsekvenserna av en värmebölja i Örebro län för transporter, skydd och säkerhet samt dricksvattenförsörjning

Hur värme påverkar tekniska system : möjliga konsekvenser av en värmebölja på elförsörjning och järnvägstransporter

Händelser med farliga ämnen 2006-2010 : en sammanställning av verksamhetsutövares inrapporterade händelser enligt LSO och LBE

Händelser med farliga ämnen 2015-2016 : en sammanställning av verksamhetsutövares inrapporterade händelser enligt LSO och LBE

Händelser med farliga ämnen 2017-2018 : en sammanställning av inrapporterade händelser enligt LSO och LBE

Händelsescenario skred

Händelsescenario skyfall

Händelsescenario storm

Händelsescenario värmebölja

Högupplösta nederbördsprognoser för hydrologisk riskbedömning : forskning

I skälig omfattning : ett urval av överklagade tillsynsärenden om brandskydd

ICS Parables Part 1

ICS Parables Part 2

ICS Parables Part 3

Identifiering av samhällsviktig verksamhet : lista med viktiga samhällsfunktioner

Identifiering av samhällsviktig verksamhet : metod

Identifiering av samhällsviktig verksamhet : metod dokumentationsmall

Incidenthantering för cyberfysiska system

Increased presence of multi-resistant intestinal bacteria : A general overview including a scenario analysis within the Swedish National Risk and Capability Assessment

Index över social sårbarhet för klimatrelaterade risker i Sverige

Individens förmåga att ta ansvar för sin egen säkerhet : särskilt utsatta grupper

Individuell analys inom området psykisk hälsa och suicidprevention : underlag till en kommande nationell strategi

Influensa och campylobacter i Kambodja -  Smittspridning mellan människor och djur

Information om strålkällor

Information on COVID-19 for you who have recently arrived in Sweden

Information Security – trends 2015 : A Swedish perspective

Information security in Sweden : situational assessment 2009

Informationsblad för beslutsfattare - Alla tar sig inte ut lika snabbt. Tyvärr tar bränder ingen hänsyn till det.

Informationssystem för transport av farligt gods – en hotanalys

Informationssäkerhet för dig som arbetar hemma : råd från MSB

Informationssäkerhet för små företag : rekommendationer för dig som driver eget företag med upp till 10 anställda

Informationssäkerhet i press och politik

Informationssäkerhet.se : information från MSB och andra myndigheter om säker hantering av information i samhället

Informationssäkerheten i Sveriges kommuner : Analys och rekommendationer utifrån MSB:s kommunenkät 2015

Inför hotet om stigande havsnivåer : planering och design av ett föränderligt landskap, forskningsrapport

Inga kriser utan rykten : Nyhetsrapportering, kriskommunikation och upplevelsen av informationsvacuum

Ingen ska omkomma eller skadas allvarligt : inriktning av den nationella strategin för att stärka brandskyddet för den enskilda människan

Ingen ska omkomma eller skadas allvarligt till följd av brand : en nationell strategi för att stärka brandskyddet för den enskilda människan

Innovationsdialog och nya testbäddar för hantering av samhällsutmaningar

Innovationsmekanism för räddningstjänst

Innovationssystem inom blåljusområdet

Inomhusbrand

Inriktning av jämställdhet och mångfald i det kommunala säkerhetsarbetet : en utvärdering

Inriktning av nationell strategi för stärkt brandskydd genom stöd till enskilda : Underlagsrapport

Inriktning för anslag 2:4 : krisberedskap 2015

Inriktning för cyberfysiska system 2021–2022

Inriktning för ökad jämställdhet och mångfald i räddningstjänsten 2030

Insatskort för acetylengasflaskor

Insatsplanering - Åttastegsmodellen

Insatsverksamheten 2011

Insatsverksamheten 2012

Insatsverksamheten 2013

Insatsverksamheten 2014

Insatsverksamheten 2015

Insatsverksamheten 2016

Insatsverksamheten 2017

Insatsverksamheten 2018

Insatsverksamheten 2019

Installationsanvisning : elinstallationer för utomhusvarning

Institutionalising gender equality in disaster risk reduction: DRR challenges and impacts on women and men, girls and boys in the context of a changing climate

Intelligenta transportsystem för transport av farligt gods : förstudie

Intensiv korttidsnederbörd : riktlinjer för översvämning av urbana områden –  förstudie

International case report on cyber security incidents : reflections on three cyber incidents in the Netherlands, Germany and Sweden

International CEP handbook : civil emergency planning in the NATO/ EAPC countries 2009

Internet of Things: Threats and Opportunities for Society, study

Internetanslutna styrsystem i Sverige : en studie baserad på databaserna Censys och Shodan

Intervjuundersökning efter branden i Eksjö trästad

Intervjuundersökning efter radhusbranden i Lextorp, Trollhättan

Intervjuundersökning efter trafikolyckan på Tranarpsbron

Introduction folder Swedish Civil Contingencies Agency

Introduktion och översikt : vägledning

Introduktion till avsiktliga elektromagnetiska hot mot samhällsviktig verksamhet och kritisk infrastruktur

Introduktion till samhällsviktig verksamhet

Inventera och mäkla resurser : MSB:s stöd så att samhällets resurser kan användas effektivt

Investering i kunskap för ett säkrare samhälle : MSB:s strategi för forskning och utveckling

IoT-relaterade risker, uppdaterad version : begrepp och kategorisering

Irakkrigets andra dag : en jämförelse mellan SVT och tidningspressen den 21 mars 2003 - irakkriget iscensatt i svenska medier

Is IT safe? En studie av den publika diskursen av informationssäkerhet i Sverige : Populärvetenskaplig sammanfattning av ett postdok-projekt

It- och informationssäkerhet i Sverige - Erfarenheter och reflektioner från några större it-incidenter under 2012-2014

IT-forensik i industriella informations- och styrsystem (ICS)

It-incidenter som påverkar samhällsviktiga och digitala tjänster : NIS-leverantörers it-incidentrapportering 2021 årsrapport

Joint CBRNE Strategy

Jämförande studie avseende metoder för direktvisande indikering av fluoridjoner i samband med brand

Jämförelse av metoder vid brand i personbil : motorrumsbrand och övertänd bil med explosiv hotbild

Jämställdhet och mångfald i räddningstjänst 2009-2020 : en bakgrundsbeskrivning

Jämställdhet och mångfald i räddningstjänst 2010-2020 :  forskningsöversikt och rekommendationer

Kampanjmanual : krisberedskapsveckan 2017, 8-14 maj

Kampanjmanual till fackförbund : kommunikationssatsning deltidsbrandmän

Kampanjmanual till räddningstjänster : kommunikationssatsning deltidsbrandmän

Kan era kemikalier användas för terrorattacker? : En vägledning om att motverka terrorism och annan allvarlig brottslighet med kemiska produkter

Kapacitetsutveckling för risk- och sårbarhetsanalys : en bakgrundsstudie : Studie

Karakteristika kring överlevande och döda vid drunkning i Sverige över 15 års tid

Kartbaserat beslutsstöd och erfarenhetsåterföring

Kartläggning av räddningstjänstens anställningskrav för brandmän 2022

Kartläggning av SCADA-säkerhet inom svensk dricksvattenförsörjning

Kartläggning av skyfalls påverkan på samhällsviktig verksamhet : framtagande av metodik för utredning på kommunal nivå

Kartläggning av spridningsmodeller för brand i vegetation : test av modeller lämpliga för svenska förhållanden, studie

Kartläggning risker vid räddningsinsats i samband med brand i solcellsanläggning

Kartor för krisberedskap och blåljus : faktablad

Katastrofmedicin vid CBRNE-händelse : resultat av behovsanalys

Kembrand i Halmstad - Risker vid utryckningskörning - Unik samverkansövning på Sandö - Farorna vid insatser i tunnlar

Kemikalieolyckors miljöskador : metod och vägledning för uppskattning av miljöskador vid en kemikalieolycka

Kemkoordinaterna : ett stöd i kemikaliefrågor

Klara, färdiga : Berättelsen om en kris. Tricken för att klara den.

Klimatanpassning i Sverige : en översikt

Klimatförändringar - skred och ras : en forskningsöversikt : slutrapport

Klimatförändringarnas effekter på förekomsten av naturolyckor

Klimatförändringarnas konsekvenser för samhällsskydd och beredskap : en översikt

Klimatpåverkan på skogsbrandrisk i Sverige : nulägesanalys, modellutveckling och framtida scenarioutveckling, forskning/studie

Klippning och extrikation av moderna bilar : en studie i amerikanska NASS- och CISS-databaserna, forskning/studie

Klorkatastrofen i Graniteville

Klossköping : handledning med idéer och lektionsupplägg

Kommunal organisation för Covid-19- respons

Kommunal organisering av pandemirespons: en realtidsstudie av lokal resiliens

Kommunal organisering av pandemirespons: en realtidsstudie av lokal resiliens (kort rapportversion)

Kommunal räddningstjänst inom området psykisk ohälsa och suicidprevention - en behovsanalys : studie

Kommunal tillsyn enligt lagen (2003:778) om skydd mot olyckor

Kommunala webbplatsers kommunikation om lokala risker

Kommunen ska ha koll på läget

Kommunernas kostnader för att förebygga översvämningar - En skattning för 2012

Kommunikation i samband med sanering efter radioaktivt nedfall : vägledning

Kommunuppföljning 2010 : enligt lagen (2006:544) om kommuner och landstings åtgärder inför och vid extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap

Kompetensutveckling i u-länder för att förebygga vårdrelaterade infektioner och antibiotikaresistens 

Komplex beroendeanalys på sektoriell nivå – exemplet telekominfrastrukturer

Koncept för inriktning och samordning : utvecklingsprocess för centrala myndigheter

Koncept och metoder för stärkt krisberedskap genom samverkansövningar

Konsekvenser av en översvämning i Mälaren - bilagerapport : redovisning av regeringsuppdrag Fö2010/560/SSK

Konsekvenser av en översvämning i Mälaren : redovisning av regeringsuppdrag Fö2010/560/SSK

Konsekvenser av en översvämning i Mälaren : resultat i korthet från regeringsuppdrag Fö2010/560/SSK

Kontinuitetshantering - akutmottagning : ett förenklat exempel 

Kontinuitetshantering - boende: ett förenklat exempel 

Kontinuitetshantering – bostad med särskild service : ett förenklat exempel 

Kontinuitetshantering – En presentation som beskriver nyttan : att skapa robusthet – för att vardagen inte alltid är sig lik

Kontinuitetshantering – Ett fiktivt exempel

Kontinuitetshantering - kommunal räddningstjänst : ett förenklat exempel 

Kontinuitetshantering - kommunalt vattenverk : ett förenklat exempel 

Kontinuitetshantering - Scenarier med diskussionsunderlag : Att förstå vikten av kontinuitetshantering i samhällsviktiga verksamheter

Kontinuitetshantering - sjukresor : ett förenklat exempel 

Kontinuitetshantering för samhällsviktig verksamhet

Kontinuitetshantering i praktiken : Projektredovisning, fallstudier av läkemedelshantering och informationshantering i händelse av verksamhetsstörningar

Kontinuitetshantering och andra processer

Kontinuitetshantering och andra processer : bildspel med flera versioner

Kort om att kommunicera i Rakel : till dig som har fått en Rakelmobil att använda vid samhällsstörningar

Kostnader för störningar i infrastrukturen : metodik och fallstudier på väg och järnväg

Kostnadsfritt utbildningsmaterial om...

Kostnadsnyttoanalyser : sprinkler i särskilda boenden för äldre

Kostnadsnyttoanalyser och evidens av brandskydd i bostäder - brandvarnare och handbrandsläckare

Kraftsamling – för en stärkt civil beredskap : baserad på MSB:s nationella risk- och förmågebedömning 2021

Krav på operativ CBRNE-förmåga : resultat av behovsanalys

Kravall eller fest : om hur freden kan bevaras i samband med demonstrationer och liknande arrangemang, och vad som gör att de spårar ur ibland

Krisberedskap i vardagslivet och konsumtion för ohållbara framtider

Krishantering för företag

Krisinformation på flera språk? : en nationell kartläggning av hur beredskapsmyndigheter, länsstyrelser och kommuner arbetar med krisinformation på flera språk än svenska, studie

Kriskommunikation 2.0 – Allmänhet, medier och myndigheter i det digitala medielandskapet

Kriskommunikation 2032 : fyra samhällsscenarier för strategisk planering, SOMCRISC rapport 2

Kriskommunikation 2032 : tolv trender i ett digitalt samhälle, SOMCRISC rapport 1

Kriskommunikation för ökad effekt vid hantering av samhällsstörningar : en vägledning om att integrera kommunikation i samverkan och ledning

Kriskommunikation i det digitala medielandskapet : rapport från projektet Kriskommunikation 2.0 Forskning

Kriskommunikation i praktiken (KIP) : Populärvetenskaplig sammanfattning

Kriskommunikation med barn och ungdomar på nätet: förberedande krishantering

Kriskommunikation och förtroende : studie kunskapsöversikt

Kriskommunikation vid kemikalieolyckor och oljespill i USA : rapport från studieresa till USA i november 2014 av informatörsnätverket för kemikalieolyckor och oljespill, observatörsrapport

Kritiska beroenden, förmågebedömning och identifiering av samhällsviktig verksamhet : en studie av kommuners, länsstyrelsers och centrala myndigheters arbete med risk- och sårbarhetsanalys

Kritiska flöden, försörjningskedjor och samhällskriser

Krypto för skyddsvärda uppgifter

Kunskapsöversikt : hur räddningspersonal kan skyddas på skadeplats, studie

Kunskapsöversikt klimatanpassning

Kunskapsöversikt säkra flöden, försörjningssäkerhet och kritiska beroenden : studie

Kvalitetssäkring av provanalys inom FBD

Kvalitetssäkring av räddningstjänstpersonal : En nationell behovsinventering

Kvickleremodellering : förutsägelser och tillämpning Forskning

Lagerhantering av handsprit och ytdesinfektionsmedel

Lagstiftning och annan reglering med anknytning till olycksutredningar : kartläggning och analys

Landstingens ledningsförmåga - vid allvarlig händelse : handbok med stöd och riktlinjer för landstingens regionala ledningsplatser och dess tekniska förstärkningsåtgärder

Landstingsuppföljning 2010 : enligt lagen (2006:544) om kommuner och landstings uppgifter inför och vid extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap

Larmoperatörskluster Organisering för samverkan i vardag och kris : utvärderingsstudie, fas 2, studie

Ledning av räddningsinsatser i det komplexa samhället

Ledning och samverkan vid olyckor, kriser och andra händelser : en nulägesbeskrivning av MSB:s stöd

Ledningens roll inom informationssäkerhet - Stöd för dig med en ledande funktion

Ledningsprinciper för processäkerhet : vägledning för ledande befattningshavare inom högriskbranscher

Ledningssystem med GPS och GIS funktionalitet: Deras effekter på samarbetsprocesser vid en simulerad räddningstjänstinsats 

Leverans av petroleumprodukter : information till dig som beställer och tar emot bränsle

Lighting Fires and the Right of Public Access : Things to consider when lighting a campfire or barbecue outdoors

Likvärdigt skydd mot olyckor för personer med funktionsnedsättning - En kunskapsöversikt

Livsmedelsproduktion ur ett beredskapsperspektiv : sårbarheter och lösningar för ökad resiliens, forskning

Lokal ISF, vad är det? : samverkan och ledning, vägledning för lokal ISF

Losstagnings- och uttagsmetoder : en studie om att mäta nackkotpelarens rörelse vid losstagningsarbete efter trafikolycka, studie

LSO under 10 år - En utvärdering av hur intentionerna med LSO infriats

Luftburet stöd vid skogsbrand – MSB:s förstärkningsresurs

LUPP för ledning och uppföljning av räddningsinsatser : en del i RIB – Resurser och Integrerat Beslutsstöd

Långsamma kontinuerliga risker från klimatförändringar i Sverige 2050

Lägesbilder : att skapa och analysera lägesbilder vid samhällsstörningar

Länsstyrelsens samordningsansvar : ett koncept för samordning och inriktning vid stora olyckor och kriser

Länsstyrelsernas förutsättningar att stödja kommuner gällande informationssäkerhet : studie

Länsstyrelsesamverkan genom NordSam : har krisberedskapen stärkts?

Lär dig vattenlivräddning : handledning till filmen

Lärande från bostadsbrand : analystema brandvarnare

Lärande från bostadsbrand : huvudrapport

Lärande från incidenter för säkerhet inom farliga verksamheter : populärvetenskaplig rapport

Lärande från olyckor : förstärkt erfarenhetsåterföring

Lärdomar från olika länders hantering av Covid-19-krisen

Läs skorstensfejarutbildning och arbeta som skorstensfejare efter 20 veckors studier

Läs Skydd mot olyckor och arbeta med räddning och säkerhet

M95 : nytt manöversystem för effektiv utomhusvarning

Managing vulnerabilities to multiple water hazards in Sweden

Manöversystem för utomhusvarning : centralenhet : teknisk beskrivning

Manöversystem för utomhusvarning : EMP/UPS-skåp : teknisk beskrivning

Manöversystem för utomhusvarning : relästation : teknisk beskrivning

Manöversystem för utomhusvarning : servicepanel : handhavande

Manöversystem för utomhusvarning : styrutrustning : teknisk beskrivning

Mapping of institutional architecture for protection from oil spills in the Baltic Sea region : survey results and report

Mapping of risk perception and assessment : Inspiring methods for national level risk mapping in Sweden, studie

Measures to improve Sweden’s ability to prevent and handle IT incidents : Report on the government assignment to the Swedish Civil Contingencies Agency

Med utsattheten, sårbarheten och livsstilen i centrum : strategier för ökad säkerhet i boende och fritid; studie

Medborgares attityder till risker och åtgärder vid en kärnkraftsolycka : vägledning

Medborgarna och det psykologiska försvaret, studie

Media och allmänhet om olyckor 2012 : En granskning av medierapporteringen och allmänhetens kunskap om olyckor

Medicinering och skador bland äldre : studier om läkemedelsanvändning och fallskador

Mediebranschen 2011:  hot, risker och sårbarheter

Mediebranschen 2016 :  hot, risker och sårbarheter

Metangasdrivna fordon - rekommendationer vid olycka

Metoder för konsekvensanalys på samhällsnivå

Metodförsök – Planera, genomföra och analysera praktiska försök

Metodik för lägesbilder och informationsdelning : studie

Metodik för utredning av kriser : analys av metodologiska tillvägagångssätt redovisade i rapporter och återberättade i intervjuer med utredare, studie

Metodstöd för systematiskt informationssäkerhetsarbete : en översikt

Metodutveckling av teknik för kontinuerlig mätning av fuktkvot i skogsmarkens ytbränsle

Miljöeffekter av long-term fire retardants-brandretardenter

Miniguide til det norsk-svenske ISI-prosjektet : et grenseoverskridende utviklingsarbeid

Minska risken för anlagda bränder

Modell för kommuners riskkommunikation

Modellering av vegetationsbränder : förstudie

Molntjänster inom ICS

Monitorerings- och övervakningssystem: en kategorisering och översikt av IDS-teknik inom ICS

Mot en evidensbaserad nollvision kring bostadsbränder : slutrapport, forskning

Mot en palett/karta av styrmedel för informationssäkerhet – förslag till konceptuell styrmodell : studie

Motionsvanor och erfarenheter av motion hos äldre vuxna

MSB Gender equality toolkit : practical advice for international operations

MSB Revinge

MSB stärker EU:s arbete för fred och säkerhet

MSB:s arbete med naturolyckor

MSB:s arbete med skogsbränderna 2018 : tillsammans kunde vi hantera en extrem skogsbrandssäsong

MSB:s forskningsplan 2021 - våren 2023

MSB:s förstärkningsresurs : oljeskadeskydd

MSB:s förstärkningsresurs för stöd till Samverkan och ledning (FSOL)

MSB:s förstärkningsresurser : ett stöd när regionens egna resurser inte räcker till

MSB:s förstärkningsresurser för översvämning

MSB:s inriktnings- och prioriteringsfunktion (IPF)

MSB:s metodstöd för systematiskt informationssäkerhetsarbete - ur ett användarperspektiv

MSB:s roll och ansvar inom NIS

MSB:s skyddsrumskarta : utvärdering

MSB:s stöd vid skogsbranden i Västmanland 2014 : utvärdering

MSB:s verklighetslabb – en testbädd i verklig miljö

MSB:s verktygslåda för kontinuitetshantering

MSB’s Real world testbed

Multipla naturhändelser: Visualisering, lärande och förståelse (CAZULU), 2019-2023

Myndighetsgemensam plan för barnsäkerhet, 2010-2011

Myndighetstext för ett säkrare samhälle i brukarperspektiv

Myndighetsövergripande samverkan vid utbrott av smittsamma sjukdomar

Mythbusting i en ding ding värld? - En studie om informationskrigets mikropraktiker

Målarbilder Ellie och Jonas

Målgruppsanalys : underrepresenterade grupper inom räddningstjänsten

Målstyrning av skydd mot olyckor på lokal nivå : med Jönköping som exempel

Människors förhållningssätt till risker, olyckor och kriser

National exercise plan : a strategy for cross-sector exercises in the field of civil protection and emergency preparedness

Nationell handlingsplan 2012 : samhällets informationssäkerhet

Nationell handlingsplan för samhällets informationssäkerhet : slutrapport

Nationell handlingsplan för samhällets informationssäkerhet : statusrapport genomförande

Nationell informationssäkerhetsövning - NISO 2010

Nationell risk- och förmågebedömning 2016

Nationell risk- och förmågebedömning 2017

Nationell risk- och förmågebedömning 2018

Nationell risk- och förmågebedömning 2019

Nationell strategi för stärkt brandskydd : har den förändrat något?

Nationell strategi för systematisk övningsverksamhet : för krisberedskap och civilt försvar

Nationella kriser och demokrati 

Nationella riktlinjer för samverkan i Rakel

Nationella riktlinjer för WIS : sammanfattning

Nationellt prioriteringsskikt i Digital Miljöatlas : att använda i samband med oljeolycka

NATO:s innovationscykel : en översikt

Naturolyckor -  lagar och regler : faktablad med information till fastighetsägare

Nederbörd och översvämningar i framtidens Sverige

NIS- konferens 2021

NIS-konferens 2022

NISÖ 2012 : erfarenhetsrapport

NISÖ 2018 : After Action Report

NISÖ 2018 : erfarenhetsrapport

NNH och naturolyckor : inventering av genomförda tillämpningar av den nya nationella höjdmodellen (NNH) - med fokus på naturolyckor och katastrofriskreducerande arbete

Nordic Civil Protection and Host Nation Support : Solidarity put into Practice

Nordiskt seminarium om samhällsskydd och beredskap : beroenden, sårbarheter och samarbete i regionen

Nordiskt skogsbrandsseminarium 1-2 april 2014 : dokumentation av föreläsningar

Nuvarande forskningsläge för träning

Ny nationell höjdmodell vid havsnivåhöjningar : analyser av översvämningsrisk och bedömning av erosionskänslighet i strandzonen

Ny utbildning om bränders miljöpåverkan

Nya kriser möter nya medier : Digital krishantering i det nya medielandskapet

Nya motiv för medborgarens hemberedskap?

Nya risker för räddningspersonal vid bränder/gasning av batteripack hos e-fordon : studie

Nya risker i sammankopplade system

Nya RSA-föreskrifter för kommuner och regioner 2022 : information om det pågående arbetet

Nya vägar för risk- och kriskommunikationen : för dig som är kommunikatör i offentlig sektor

Nyheternas pushnotiser - Användare och användning i Sverige

Nyttan av nätverk : utvärdering 2015 av anslag 2:4 Krisberedskap

När blir skogsbranden ett hot?

När kriget kom nära : årsrapport it-incidentrapportering 2022

När övningen blir verklighet – hur når vi fram? : uppföljning efter SAMÖ-KKÖ 2011 Kalmar 19-20 mars 2013

Näringslivsbaserad motståndskraft : Lärdomar från pandemin för det civila försvaret

Nätverk för kriskommunikation : om myndigheters informationssamordning vid kriser

Obemannade luftfartyg i kommunal räddningstjänst : vägledning 1.0

Obemannade luftfartyg i kommunal räddningstjänst : vägledning 2.0

Obemannade luftfartygssystem och artificiell intelligens : inverkan på svensk operativ förmåga i räddningstjänst studie

Odling och framtagande av referensmaterial för Coxiella burnetii samt PCR ringtest 2009

Olycka vid tillverkning av högkoncentrerad väteperoxid : en olycksundersökning

Olyckor & kriser 2009/2010 : sammanfattning

Olyckor & kriser 2009/2010 : statistik och analys

Olycksrisker och MKB : Att integrera risk- och säkerhetsfrågor i MKB-processen

Olycksundersökning : NCO 2005:3

Olycksutredning – Explosion och brand i flerbostadshus Göteborg, 28 september 2021

Olycksutredning : brand i Gamla stan, Eksjö 2015-08-16

Olycksutredning : Brand Polarbröds bageri, Älvsbyn

Olycksutredning : explosion i flerbostadshus Herrgårdsgatan, Arboga den 4 juli 2015

Olycksutredning Explosion i fyrverkerilager, Ljungby 14 maj 2021

Olycksutredning och sedan?

Om betalsystemet kraschar : faktablad

Om betalsystemet kraschar : Hur myndigheter, medborgare och näringsliv tillsammans skapar ett resilient betalsystem

Om krisen eller kriget kommer

Om krisen eller kriget kommer : arabisk version

Om krisen eller kriget kommer : darisk version

Om krisen eller kriget kommer : engelsk version

Om krisen eller kriget kommer : farsisk version

Om krisen eller kriget kommer : finsk version

Om krisen eller kriget kommer : fransk version

Om krisen eller kriget kommer : information på lätt svenska

Om krisen eller kriget kommer : lulesamisk version

Om krisen eller kriget kommer : meänkielisk version

Om krisen eller kriget kommer : nordsamisk version

Om krisen eller kriget kommer : rysk version

Om krisen eller kriget kommer : somalisk version

Om krisen eller kriget kommer : spansk version

Om krisen eller kriget kommer : sydsamisk version

Om krisen eller kriget kommer : tigrinsk version

Om krisen eller kriget kommer : version på jiddisch

Om krisen eller kriget kommer : version på romani

Om krisen eller kriget kommer: invånares reaktioner och reflektioner

Operativ metodik vid insatser där det finns solcellsanläggningar : vägledning

Opinioner 2009 : om allmänhetens syn på samhällsskydd, beredskap, säkerhetspolitik och försvar

Opinioner 2011 : allmänhetens syn på samhällsskydd, beredskap, säkerhetspolitik och försvar

Opinioner 2012 : allmänhetens syn på samhällsskydd, beredskap, säkerhetspolitik och försvar

Opinioner 2013 : allmänhetens syn på samhällsskydd, beredskap, säkerhetspolitik och försvar

Opinioner 2014 : allmänhetens syn på samhällsskydd, beredskap, säkerhetspolitik och försvar

Opinioner 2015 : allmänhetens syn på samhällsskydd, beredskap, säkerhetspolitik och försvar

Opinioner 2016 : allmänhetens syn på samhällsskydd, beredskap, säkerhetspolitik och försvar

Opinioner 2017 : allmänhetens syn på samhällsskydd, beredskap, säkerhetspolitik och försvar

Opinioner 2018 : allmänhetens syn på samhällsskydd, beredskap, säkerhetspolitik och försvar

Opinioner 2020 : Om allmänhetens syn på samhällsskydd och beredskap juli och augusti 2020

Organiserad antagonism : jihadism och organiserad brottslighet som sociala risker, sammanfattning av projektet

Organiserade räddningsinsatser med frivilliga : presentation av några verksamheter som initierades i Sverige mellan 2010-2016, studie

Osäkert idag – säkert imorgon?

Parasitutbrottet i Östersund 2010/2011 : studie av samhällets kostnader

Pedagogisk vägledning : utgångspunkter och förhållningssätt för MSB:s utbildningsverksamhet

Perioder med stora snömängder vintern 2009/2010 : redovisning av regeringsuppdrag att analysera och utvärdera hur krisberedskapen fungerat under perioder med stora snömängder vintern 2010

Personalförstärkning från utbildade frivilliga - kommuner och regioner

Personalförstärkning från utbildade frivilliga - statliga arbetsgivare

Personskadekostnader och livskvalitetsförluster till följd av olyckor i hem- och fritidsområdet : en förstudie av definition och mätning, studie

Personskador i Sverige : 2012 års utgåva

Personsäkerhet : teori och praktik

Physical limit values : summary and discussion of Report 3 on the project “The Physical Capacity of Firemen”

Planering för försörjning av varor och tjänster - En lathund

Planering för försörjning av varor och tjänster – En vägledning till myndigheter för en stärkt försörjningsberedskap

Planering för försörjning av varor och tjänster – Sammanfattning

Planeringsstöd för bortfall av energi

Planeringsstöd för bortfall av personal, varor och tjänster

Pluviala översvämningar : konsekvenser vid skyfall över tätorter, en kunskapsöversikt

Policy for increased gender equality and diversity in emergency services 2030 including action plan

Portrycksrespons i den övre markprofilen vid kraftig nederbörd : forskning

Post it-block: Påminn om att testa brandvarnaren

Postskriptum : en pensionerad krishanteringsanalytikers idéskrift för debatt, utveckling och forskning

Praktikens perspektiv på framtida utmaningar : inom området skydd av samhällsviktig verksamhet

Presentation för beslutsfattare : Alla tar sig inte ut lika snabbt. Tyvärr tar bränder ingen hänsyn till det. 

Presentation för handläggare och utförare : Alla tar sig inte ut lika snabbt. Tyvärr tar bränder ingen hänsyn till det. Hur kan vi vara med och rädda liv?

Presentationsbroschyr MSB

Preventing natural disasters : a question of cooperation

Processbild för konsekvensanalys : ifyllbar mall, kontinuitetshantering

Programmet för ökad säkerhet i industriella informations och styrsystem 2013-2015

Project report : Evaluation of decontamination products used for bacterial spores at BSL-3 laboratories

Project report : Improved methods and capability for laboratory biopreparedness

Project report : Nordic Biopreparedness Forum -An initiative to strengthen laboratory preparedness for high-consequence biological agents

Project report : Quality Assurance of Biosafety Level 3 Laboratories

Projekt Blåljus utbildningsmodul : hot och våld mot blåljuspersonal

Projekt Blåljus utbildningsmodul : pågående dödligt våld i publik miljö

Projekt Blåljus utbildningsmodul : samverkan blåljusaktörer

Projekt Ledning och samverkan, brister i hanteringen av olyckor och kriser : genomgång av tjugo rapporter från övningar och verkliga händelser 2004-2011

Projekt Ledning och samverkan, delprojektens slutleveranser : augusti 2014

Projekt Ledning och samverkan, nulägesbeskrivning teknik och system : delrapport

Projekt Vardagssamverkan : resultat och reflektioner från projekt Vardagssamverkan Blåljus Stockholms-regionen, 16-19 april 2012

Protection of vital societal functions & critical infrastructure

Påverkas föreställningar och normer vid lärandesituationer när utbildningsgrupper är numerärt jämställda? : pilotstudie

Radiovågor, strålning, Rakel och hälsan

Rakel –  för de samhällsviktiga kollektivtrafikbolagen

Rakel –  för samverkan i energibranschen : svar på frågor och påståenden om Rakel

RAKEL så klart!

Rapport av projekt : Hur blir man immun mot malaria?

Rapport slutkonferens projekt blåljus : konsensus om utbildningssamverkan

Ras & skred - säker och effektiv räddningsinsats : seminarium den 25 oktober 2012, dokumentation av föreläsningar och metodik

Ras, skred och erosion : faktablad med information till fastighetsägare

Recent activities in Sweden to counter antagonistic electromagnetic threats : The electromagnetic threat

Redovisning av användningen av anslaget 2:2 Förebyggande åtgärder mot jordskred och andra naturolyckor : Del 1 - förslag på författningsreglering

Redovisning av användningen av anslaget 2:2 Förebyggande åtgärder mot jordskred och andra naturolyckor : Slutredovisning av regeringsuppdrag

Reflections on civil protection and emergency preparedness during major IT incidents : a study of societal impact following the disruption at Tieto in November 2011

Reflektioner kring samhällets skydd och beredskap vid allvarliga it-incidenter : en studie av konsekvenserna i samhället efter driftstörningen hos Tieto i november 2011

Regional samordning och inriktning : utvecklingsprocess för länsstyrelsens samordningsansvar

Regional samordning och inriktning vid stora olyckor och kriser : utvärdering av ett koncept och en utvecklingsprocess

Regional samordningsfunktion (RSF)

Register till stöd för arbetet med trygghet och säkerhet

Regler och tillstånd vid hantering av brandfarlig vätska - handsprit mm

Rekommendationer för mer användarvänlig klimatinformation

Rening och destruktion av kontaminerat släckvatten

Resan mot ny kunskap för ett säkrare samhälle : forskning planeras, MSB:s forskningsplan 2015

Resan mot ny kunskap för ett säkrare samhälle : MSB:s forskningsplan 2017

Research for a safer society : MSB research programme 2011-2013

Research for a safer society : new knowledge for future challenges MSB’s research strategy

Research for a safer society : summary of the MSB research programme 2011-2013

Reseberättelse Italien - Studieresa Projekt BlåljUS

Reseberättelse SMARTEU - Studiebesök Projekt BlåljUS

Reseberättelse York - Studiebesök Projekt BlåljUS

Resiliens : begreppets olika betydelser och användningsområden

Resilient cities in Sweden : Six inspiring examples on DRR action

Resilient Information and Control Systems (RICS) : Populärvetenskaplig sammanfattning av projektets resultat

Response Guidelines for Landslides

Resultatfaktablad Sårbara och resursstarka - äldre personer vid risk och kris

Retoriska budskap vid sanering efter kärnteknisk olycka (REKO), forskning

Returning home from a mission

RICS-el ger en säkrare energiförsörjning

Riktlinjer för gränsöverskridande samverkan : med stöd av Nødnett och Rakel

Riktlinjer för olycksutredning : del av det systematiska säkerhets- och kvalitetsarbetet

Risk Communication : A Comparative Study of Eight EU Countries

Risk- och sårbarhetsanalyser 2011 : återkoppling av landstingens risk- och sårbarhetsanalyser

Risk- och sårbarhetsanalyser 2011 : återkoppling av myndigheters redovisningar baserade på risk- och sårbarhetsanalyser

Risk- och sårbarhetsanalyser 2012

Risk- och sårbarhetsanalyser 2013

Risk- och sårbarhetsanalyser 2014 : återkoppling av myndigheters redovisningar baserade på risk- och sårbarhetsanalyser - Generell återkoppling

Risk- och sårbarhetsanalyser för ett säkrare och mer resilient samhälle : en populärvetenskaplig sammanfattning, forskning

Riskbedömning av naturliga omgivningsfaktorer : vägledning och metodstöd för verksamheter som hanterar farliga ämnen

Riskbedömning av översvämningar : metoder, modeller, data

Riskbild för oljeolyckor till sjöss : en kunskapsöversikt för Östersjön, Västerhavet och de stora sjöarna

Riskbild för oljeolyckor till sjöss i Sverige : en kunskapsöversikt för Östersjön, Västerhavet och de stora sjöarna

Riskbild för oljeolyckor till sjöss i Sverige inför år 2025 : en kunskapsöversikt för Östersjön, Västerhavet och Mälaren

Riskbild för säkerhet i offentlig miljö - 2020

Risker i ett klimatanpassat Sverige – Naturolyckor

Risker och förmågor 2012 : redovisning av regeringsuppdrag om nationell riskbedömning respektive bedömning av krisberedskapsförmåga

Risker och förmågor 2013 : redovisning av regeringsuppdrag om nationell risk- och förmågebedömning

Risker och förmågor 2014 : redovisning av regeringsuppdrag om nationell risk- och förmågebedömning

Risker och förmågor 2014 : Scenarioanalyser

Riskinventering med stöd av nationell höjdmodell : sammanfattande rapport för fyra effektstudier av havsnivåhöjningar och en tillämpning vid riskinventering av väg

Riskinventering vid väg med hjälp av Nationell höjdmodell och andra databaser

Riskreducerande åtgärder för dödsbränder i bostäder : forskning

Riskutredning för mindre och medelstora verksamheter : vägledning

Riskvärdering : ekonomisk värdering av hälsorisker idag och i framtiden

Robusta beslutsstödsmetoder för klimatanpassning - Ett sätt att planera för den som inte behöver veta "var linjen går"

Robusta upphandlingar: Ett delprojekt inom ramen för genomförande av handlingsplan för skydd av samhällsviktig verksamhet

RSA-redovisning 2022 : Information om sammanfattande redovisning baserad på risk- och sårbarhetsanalyser 2022

Russinmask eller panik? Hanteringsstrategier i covid-19:s desinformationslandskap

Russinmask eller panik? Hanteringsstrategier i covid-19:s desinformationslandskap : populärvetenskaplig slutrapport

Rymdsäkerhet : vad är det?

Råd räddningsinsats i samband med brand i solcellsanläggning

Rädd eller beredd? Ett utbildningsmaterial om hur vi kan hjälpas åt vid en kris eller ett krig : handledning för föreningar, arbetsplatser och andra grupper

Rädd eller beredd? Ett utbildningsmaterial om hur vi kan hjälpas åt vid en kris eller ett krig : handledning för högstadiet och gymnasiet

Rädda - En tidning om räddningstjänst i utveckling

Rädda liv, rädda hem!

Räddning vid trafikolycka - personbil

Räddnings- och sjukvårdsinsats vid terrorhändelse, forskning

Räddningsdykning

Räddningshunden : ett viktigt hjälpmedel för att rädda liv

Räddningsinsats och självkörande fordon : eventuella risker för krascher och haverier, studie

Räddningsinsatser mot samhällsviktig verksamhet och kritisk infrastruktur

Räddningsinsatser vid bränder på avfallsanläggningar : behovsanalys

Räddningsinsatser vid händelser med farliga ämnen

Räddningsinsatser vid händelser med gasdrivna fordon : Operativt metodstöd

Räddningsinsatser vid händelser med gasdrivna fordon : Vägledning

Räddningsinsatser vid olyckor med gasfordon - En omvärldsanalys av metodik och olyckor 2016-2019

Räddningstjänst för alla : Information om jämställdhet och mångfald i räddningstjänsten

Räddningstjänst för alla : information om jämställdhet och mångfald i räddningstjänsten - #1 2020

Räddningstjänst för alla : information om jämställdhet och mångfald i räddningstjänsten - #2 2020

Räddningstjänst för alla : information om jämställdhet och mångfald i räddningstjänsten nr 1 2021

Räddningstjänst för alla : information om jämställdhet och mångfald i räddningstjänsten nr 1 2022

Räddningstjänst för alla : information om jämställdhet och mångfald i räddningstjänsten nr 2 2021

Räddningstjänst för alla : information om jämställdhet och mångfald i räddningstjänsten nr 3 2019

Räddningstjänst för alla : information om jämställdhet och mångfald i räddningstjänsten nr 3 2020

Räddningstjänst för alla : information om jämställdhet och mångfald i räddningstjänsten nr 3 2021

Räddningstjänst för alla : information om jämställdhet och mångfald i räddningstjänsten nr 4 2020

Räddningstjänst för alla : information om jämställdhet och mångfald i räddningstjänsten nr 4 2021

Räddningstjänst i ett föränderligt samhälle, förstudie

Räddningstjänst i siffror 2008 : statistik och analys

Räddningstjänst i siffror 2009 : statistik och analys

Räddningstjänst i siffror 2010 : statistik och analys

Räddningstjänst i siffror 2011 : statistik och analys

Räddningstjänst i siffror 2012 : statistik och analys

Räddningstjänst i siffror 2013

Räddningstjänst i siffror 2014

Räddningstjänst i siffror 2015

Räddningstjänst och miljö

Räddningstjänst under höjd beredskap – RUHB : Del 1. Vägledning som stöd för inledande planering och fortsatt utvecklingsarbete

Räddningstjänst under höjd beredskap – RUHB : Del 2. Räddningstjänst och samhällsviktig verksamhet Vägledning

Räddningstjänst vid olycka med gaser

Räddningstjänst vid olyckor med explosiva ämnen

Räddningstjänst vid olyckor med frätande ämnen

Räddningstjänst vid olyckor med radioaktiva ämnen

Räddningstjänstens roll i lov- och byggprocessen

Räddningstjänstpersonal i beredskap : information till dig som är arbetsgivare

Räddningstjänstpersonal i beredskap : mervärde för dig som arbetsgivare

Räddningsutbildades karriärval : en genus- och mångfaldsanalys av yrkesverksamhet bland alumner från SMO och RUB-utbildningar - studie

Rätt i kris : rätt juridiskt och etiskt vid mötet med medier i kriser och olyckor

Rätt person på rätt plats : vägledning för krigsorganisation och krigsplacering

Rättssäkerhet och effektivitet vid brandskyddstillsyn : förvaltningsrättsliga utmaningar för kommunala tillsynsförrättare

RÖ: En introduktion till regionala samverkansövningar

Rökgasexponering vid Li-jonbatteribrand

Safe and Sound : Ten Years of Research and Development Cooperation between United States and Sweden

Samhällelig resiliens : Ett begrepps genomslag, utveckling och användning – i Sverige och internationellt

Samhället år 2032 : fem utmanande framtidsscenarier för samhällsskydd och beredskap

Samhällets informationssäkerhet : nationell handlingsplan 2012

Samhällets kostnader för att förebygga brister i dricksvattenförsörjningen

Samhällets kostnader för att förebygga bränder - beräkningar

Samhällets kostnader för att förebygga bränder - resultat

Samhällets kostnader för att förebygga drunkningsolyckor : beräkningar

Samhällets kostnader för att förebygga drunkningsolyckor : resultat

Samhällets kostnader för att förebygga fallolyckor : beräkningar

Samhällets kostnader för att förebygga fallolyckor : resultat

Samhällets kostnader för bränder år 2019

Samhällets kostnader för drunkningsolyckor : beräkningar

Samhällets kostnader för drunkningsolyckor : resultat

Samhällets kostnader för drunkningsolyckor år 2020

Samhällets kostnader för fallolyckor : resultat

Samhällets kostnader för förebyggande av smittsamma sjukdomar : beräkningar

Samhällets kostnader för förebyggande av smittsamma sjukdomar : resultat

Samhällets kostnader för leveranssäkerhet i eldistribution : resultat

Samhällets kostnader för olyckor : statistik och analys

Samhällets kostnader för utbrottet av pandemisk influensa A(H1N1) : 2009/2010

Samhällets kostnader för vägtrafikolyckor : beräkningar

Samhällets kostnader för vägtrafikolyckor : resultat

Samhällets krisberedskapsförmåga 2008

Samhällets krisberedskapsförmåga vid isstorm

Samhällets säkerhet : ett studiematerial om Sveriges säkerhet

Samhällets säkerhet : ett studiematerial om Sveriges säkerhet : lärarhandledning

Samhällseffekter av samlokaliserad samverkan : en studie av larmoperatörsklustret inom gemensam samverkansetablering i Stockholmsregionen, forskning/studie

Samhällsekonomiska analyser av naturhändelser – Kartläggning och analys

Samhällsekonomiska konsekvenser av fullbordade suicid

Samhällsekonomiska konsekvenser av social oro - En litteraturstudie

Samhällsplanering och riskhantering i anslutning till storskalig kemikaliehantering

Samhällsskydd och beredskap i ett förändrat klimat : MSB:s handlingsplan för 2022-2026 reviderad 2023

Samlad bedömning 2011 : en bild av risker och förmågor inom svensk krisberedskap

Samlad informations- och cybersäkerhetshandlingsplan 2019-2022 – redovisning mars 2022

Samlad informations- och cybersäkerhetshandlingsplan för åren 2019–2022 : 1 mars 2019

Samlad informations- och cybersäkerhetshandlingsplan för åren 2019–2022 : redovisning 2020

Samlad informations- och cybersäkerhetshandlingsplan för åren 2019–2022 : redovisning 2021

Sammanfattning av Systematiskt arbete med skydd av samhällsviktig verksamhet : stöd för arbete med riskhantering, kontinuitetshantering och att hantera händelser

Sammanställning av bränder i elfordon och eltransportmedel 2018-2021

Sammanställning av oljeutsläpp och föroreningsolyckor till sjöss, åren 1970 till 2021

Samtal i kris

Samverkan – för säkerhets skull!

Samverkan i praktiken

Samverkan mellan polis, sjukvård, SOS Alarm och räddningstjänst vid hot om suicid : ett exempel från Jönköpings län

Samverkans- och kärnkraftsövning 2011 : SAMÖ-KKÖ 2011

Samverkanskluster - Samverkan Stockholmsregionen : Utvärderingsstudie, fas 1: Modellkonstruktion, studie

Samverkanskonferenser : råd och rekommendationer till dig som leder eller deltar i samverkanskonferenser

Samverkansområden :  för samverkan mellan aktörer inom krisberedskapsområdet

Samverkansområdet Ekonomisk Säkerhet (SOES)

Samverkansområdet Farliga ämnen (SOFÄ)

Samverkansområdet skydd, undsättning och vård (SOSUV)

Samverkansområdet Teknisk infrastruktur (SOTI)

Samverkansområdet Transporter (SOTP)

Samverkansövningar : lärande och nytta, forskning

SAMÖ-KKÖ 2011 : cooperation and nuclear emergency exercise

Sanering av radioaktiva miljöer i Sverige

Sanering efter en kärnteknisk olycka - deponier : Vägledning

Sanering efter en kärnteknisk olycka - lagstiftning - LSO : Vägledning

Sanering efter en kärnteknisk olycka - Övergripande inledning : Vägledning

Sanering inom primärproduktionen : vägledning

Saneringsmanual för olja på svenska stränder

Satellitnavigering och Galileo PRS : samhällets beroende av tid, takt och position

Scenarier som förstärkning till befintlig analys och planering under coronapandemin

Scenarioanalys oljeutsläpp : En analys inom nationell risk- och förmågebedömning

Security culture and information technology : securit forskningsprogram

Sedelärande berättelser del 1

Sedelärande berättelser del 2

Sedelärande berättelser del 3

Sektorsövergripande samverkan vid kriser : forskning

Seniorkollen : En checklista för hälsa och trygghet.

Seriekollision på Tranarpsbron - Gasolexplosion i Fredrikstad - Evakuering ur liggvagn - RIB integrerat beslutstöd

Signalskydd

Silo fires : fire extinguishing and preventive and preparatory measures

Simulering av utrymning vid skogsbrand

Single-strain improved oral cholera vaccine : scientific report- Jan Holmgren

Sju radhus totalförstörda i Södertälje - Dieselutsläpp i Tomelilla - Personsanering Liten Kemolycka - Räddningsövning från vindkraftverk till havs

Sju tankar om miljö : antologi

Självlärande driftstödssystem för cybersäkerhet

Självtillfogade skador : statistik och analys

Skadade cyklister - en studie av skadeutveckling över tid : statistik och analys 

Skadebild och säkerhetsarbete bland ungdomar och yngre vuxna : statistik och analys

Skadeförebyggande arbete för äldre : enkät till kommuner 2010

Skador bland äldre

Skador bland äldre i Sverige

Skador och effekter av storm : en kunskapsöversikt

Skador och riskgrupper i hem- och boendemiljöer : populärvetenskaplig rapport

Skogs- och vegetationsbrand : faktablad med information till fastighetsägare

Skogsbrandbevakande flyg : en beskrivning och värdering av verksamheten

Skogsbrandbevakande flyg : en beskrivning och värdering av verksamheten - teknisk rapport

Skogsbrandbevakning med flyg : inriktning för 2023

Skogsbranden i Västmanland - Stort informationsbehov vid skogsbranden i Västmanland - Frivilligorganisationer och andra aktörer - MSB:s roll vid skogsbranden i Västmanland - Uppbyggnad av IT-struktur på Ramnäs - MSB:s summering av skogsbranden i Väs 

Skogsbranden i Västmanland 2014 : observatörsrapport

Skogsbränder under ett förändrat klimat : en forskningsöversikt

Skriva i sociala medier : i händelse av kris

Skydd av samhällsviktig verksamhet

Skydd mot brand : före, under och efter räddningsinsats

Skydda dig mot brand hemma

Skydda dig mot brand hemma : en analys av riskkommunikationen och dess effekter på människors riskuppfattningar, utvärdering

Skydda dig mot brand hemma : ukrainsk version

Skydda dig och dina grannar mot brand

Skydda ditt hem mot bränder

Skyfallsförebyggande åtgärder : exempel från arbete i England

Skyfallsförebyggande åtgärder : exempel från arbete i Köpenhamns och Fredriksbergs kommuner

Skåp för förvaring av brandfarlig vara : förlängt utvändigt brandprov, studie

Skåp för förvaring av brandfarlig vara : utvändigt brandprov vid samförvaring av aerosoler och brandfarlig vätska, studie

Skärsläckarkonceptets operativa användande

Slutrapport: ”Assessing public acceptance of privacy-invasive ICT solutions”

Slutrapport: Mobiler hindrar smitta

Släcksystem för pölbränder : Alternativ till brandskum

Smart utförsåkning : handledning till filmen

Smoke alarm efficiency : waking sleeping occupants, study

Snabba metoder att mäta radioaktiva ämnen i människokroppen : bättre underlag för beslut

Snabbguide till det norsk-svenska ISI-projektet : ett gränsöverskridande utvecklingsarbete

Snöoväder och låga temperaturer : faktablad med information till fastighetsägare

Snötäcke i gräsbrandsmodellen : utvärdering och implementation

Social costs of accidents in Sweden

Social media in exercises

Social oro ur ett kommunalt perspektiv

Social sårbarhet för klimatrelaterade hot : Delstudie 2, Generella och hotspecifika index för social sårbarhet i Sverige

Sociala medier i övningar

Sociala medier och webb vid kris : strategier och taktiker

Sociala risker, civilsamhällets omvandling och strategisk riskhantering – slutsatser från ett forskningsprojekt 

Sotares exponering för hälsoskadlig sot måste minska

Spridnings- och beräkningsmodeller i RIB

Stabsmetodik : introduktion

Stabsmetodik : utmaningar och dilemman

Stabsmetodik : verktygslåda

Stabsmetodik : verktygslådan

Statlig ersättning till drabbade kommuner vid skogsbranden i Västmanland 2014 : en utvärdering av MSB:s ersättningshantering

Statliga myndigheters RSA-redovisning 2022 : Utifrån Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps föreskrifter om statliga myndigheters risk- och sårbarhetsanalyser (MSBFS 2016:7) 

Staying healthy : on overseas missions with MSB

Stigande havsnivåer och ökad översvämningsrisk : hur påverkar klimatförändringen Sveriges kuster? forskning

Stormar och starka vindar : faktablad med information till fastighetsägare

Stormarna Alfrida och Jan : utredning och sammanställning av några viktiga erfarenheter

Storskadeproblematik : brand i byggnad

Strategi för försörjningsberedskap

Strategi för informationssäkerhet i e-förvaltning

Strategi för samhällets informationssäkerhet 2010-2015

Strategi för samverkansområdenas privat-offentliga samverkan

Strategi för stärkt informationssäkerhet inom vård och omsorg

Strategic challenges for societal security : analysis of five future scenarios

Strategier och styrande dokument för klimatanpassning och katastrofriskreducering

Strategisk styrning i kommunernas krisberedskap : effekterna av styrdokumenten, studie

Strategy for information security in Sweden 2010-2015

Strengthening civil preparedness

Strömpenetration av räddningstjänstens skyddskläder vid olika typer av kontamination

Studie – Helhetsbild av risk inom industriparker - Del 1 – Dominoeffekter och kumulativ risk

Studie – Helhetsbild av risk inom industriparker - Del 2 – Metodstöd

Studie av gemensam lägesinformation

Studie av social sårbarhet för klimatrelaterade risker : Delstudie 1, Litteraturstudie om social sårbarhet i Norden

Studie om dataanvändning och databehov för riskmodellering och - analys

Stuxnet : IT som vapen eller påtryckningsmedel 

Styrning av räddningstjänsten i 21 kommuner

Stålstrukturer i moderna fordon : Påverkan på klippbarhet och extraktion forskning/studie

Stöd för att utveckla en flerårig övningsplan

Stöd i identifiering av samhällsviktig verksamhet

Stöd och information till drabbade och närstående : vid en katastrof utomlands

Stöd till myndigheter, regioner och kommuner : verktyg för att säkra tillgången till varor och tjänster

Stöd till samverkan och ledning (FSOL), delresurs GIS-MSB:s förstärkningsresurs med stöd av Lantmäteriets Geocell

Stöd till samverkan och ledning (FSOL), delresurs räddningstjänst - MSB:s förstärkningsresurs

Stöd till samverkan och ledning (FSOL), delresurs Samband - MSB:s förstärkningsresurs

Stöd till verksamhetsutövare : är min verksamhet samhällsviktig vid en stängning av förskola, fritidshem eller annan pedagogisk verksamhet?

Stöd till äldre personer vid risk och kris

Stödjer samhället att förebygga och hantera it-incidenter

Summeringsregeln : tillämpning av bilaga 1 till förordning (2015:236) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor

Supporting society in the prevention and management of cyber security incidents

Sweden and the Sendai Framework for Disaster Risk Reduction 2015 - 2030 : A Gap Analysis

Sweden and the USA : common challenges – shared solutions

Sweden’s information security : national action plan 2012

Swedish forums for crisis preparedness : for cooperation between stakeholders in the field of emergency and crisis preparedness

Swedish national risk assessment 2012

Sverige och USA : gränsöverskridande risker och gemensamma lösningar

Sveriges frivilliga försvarsorganisationer : så backar de upp myndigheter och kommuner

Sveriges oljeskyddsberedskap 2021 : kartläggning av förmågan

Sveriges strategi för oljeskadeskydd

Sveriges strategi för oljeskadeskydd : handlingsplan

Sveriges strategi för oljeskadeskydd : Handlingsplan fram till år 2026

Sveriges strategi för oljeskadeskydd : underlagsrapport

SVISA – Stöd för verksamheters informationssäkerhetsarbete

Svåra skador och dödsfall till följd av brand : en genomgång av brandskadade i Sverige 2010

Synliggjorda risker – en språngbräda till ökad trygghet

Systematisk diskrepans av skogsbrandrisk baserat på tidsupplösning - Uppskattning av effekter samt förslag till korrigering

Systematiska lägesbilder kan visa hur en kris påverkar samhällskritiska funktioner : faktablad

Systematiskt arbete för äldres säkerhet : om fall, trafikolyckor och bränder och suicid

Systematiskt arbete med skydd av samhällsviktig verksamhet : stöd för arbete med riskhantering, kontinuitetshantering och att hantera händelser

Så bygger vi säkerhet i Norden : ett svenskt myndighetsperspektiv

Så fyller du i ett programmeringsunderlag för Rakel

Så förstärker vi vid större händelser : till dig som använder Rakel och behöver veta vilka förstärkningsresurser som finns

Så gör du en lednings- och sambandsanalys för Rakel

Så här kan ni arbeta med er säkerhet – En vägledning för trossamfund

Så kan arbetet med att motverka våldsbejakande extremism i lokalsamhället främjas

Så kan vi begränsa och avvärja konsekvenserna av en allvarlig IT-incident : nationell hanterandeplan

Så skyddar MSB din information : informationsbehandling vid it-incidenthantering

Så stärker myndigheter och företag tillsammans försörjning i kris och krig : utvecklingsprojekt för försörjning av varor och tjänster

Så säkrar du ditt IoT : råd till systemägare och nyttjare

Så söker du tillstånd för tillverkning av sprängämne med laddtruck : en information från Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) uppdaterad september 2010

Så är vi redo om krisen kommer : råd till dig som använder Rakel och arbetar inom samhällsviktig verksamhet

Sårbarheter och hotanalys från sidokanaler med maskininlärning i fokus

Säker energilagring med vätgas

Säker hantering av ammoniumnitrat och mineralgödsel baserade på ammoniumnitrat

Säkerhet i offentlig miljö : skydd mot antagonistiska hot och terrorism, vägledning

Säkerhet i vägtrafikmiljö : vägledning

Säkerhet på isen – innan du ger dig ut : handledning till filmen

Säkerhet på isen – om olyckan är framme : handledning till filmen

Säkerhet vid bad med barngrupp

Säkerhet vid molnlösningar, studie

Säkerhetsguide för evenemang 2021

Säkerhetsguide för evenemang 2021 - anpassad för hjälpmedlet skärmläsare

Säkerhetsrapport - Ett stöd vid det systematiska arbetet med att upprätta, förnya och granska en säkerhetsrapport

Säkert och osäkert i klimatscenarierna

Säkra din kommunikation : information från MSB till dig som arbetar inom sjukvården

Säkra din kommunikation : information från MSB till dig som arbetar inom socialtjänst, vård och omsorg

Säkra din kommunikation : information från MSB till dig som arbetar med farlig verksamhet

Säkra din kommunikation : information från MSB till dig som arbetar med teknisk service i kommunen

Säkra din kommunikation : Rakeldagen 2017

Säkra tillgången till organisationens information : råd från MSB

Säkrare IoT : rekommendationer till myndigheter

Säkrare sätt att hantera osäkra klimatrisker

Säkrare transporter av farligt gods – Ett förslag till nollvision : sammanfattning från ett forskningsprojekt

Säkrare transporter av farligt gods genom transparent informationshantering och samverkan

Säkrare transporter av farligt gods genom transparent informationshantering och samverkan : slutrapport från ett forskningsprojekt

Sätt stopp för kränkningar!

Ta ett samlat grepp : om trygghet och säkerhet

Tactics, command, leadership

Taktik och Metodik vid brand i Undermarks-anläggningar (TMU)

Taktik, ledning, ledarskap

Teknik vid olyckor med farliga ämnen

Terrorattack mot Oslo centrum - Explosion i högspänningsanläggning - Brand i kläder - Windsor Tower, höghusbrand i Madrid

Testbädd Karholmen : Ett samarbete mellan Räddningstjänsten Storgöteborg, WIN Water och MSB

The Art of Risk : Understanding Representations of Risk in the Pacific and Caribbean Islands

The European Union, the Baltic Sea region and crises : building capacity for transboundary crisis management, studie

The MSB and societal information security

The MSB's Information Security Council

The Sendai Framework : Swedish Disaster Risk Reduction Governance

The Swedish Rescue Services in Figures

Three country cross border collaboration with ISI-FINOSE talk groups : Appendix to FISE, FINO and NOSE guidelines

Till allmänheten. Alla kan bidra till Sveriges cybersäkerhet. Du också.

Till dig som samordnar organisationens informationssäkerhet när flera arbetar på distans : råd från MSB

Till dig som äger och ska underhålla ett skyddsrum

Till företag. Alla kan bidra till Sveriges cybersäkerhet. Du också.

Tillsatsmedel för skogsbränder : Påverkan på människors hälsa och miljön, studie

Tips för genomförande av workshop i kontinuitetshantering

Tips vid mediekontakter – engelska

Tips vid mediekontakter – svenska

Totalförsvaret - hela Sverige tillsammans

Totalförsvaret - hela Sverige tillsammans : arabisk version

Totalförsvaret - hela Sverige tillsammans : engelsk version

Totalförsvaret - hela Sverige tillsammans : farsisk version

Totalförsvaret - hela Sverige tillsammans : information på lätt svenska

Totalförsvaret - hela Sverige tillsammans : polsk version

Totalförsvaret - hela Sverige tillsammans : somalisk version

Totalförsvaret - hela Sverige tillsammans : spansk version

Totalförsvaret - hela Sverige tillsammans : tigrinsk version

Totalförsvaret - hela Sverige tillsammans : turkisk version

Totalförsvarets intressen i samhällsplaneringen

Trafikolycka Tranarpsbron 2013-01-15 : olycksundersökning

Training Material Development Guide

Training Material Development Guide : Arabic version

Transport av farligt gods – Väg och järnväg 2021/2022

Transport av farligt gods - Väg och järnväg 2023/2024

Transport av farligt gods : händelserapportering 2007-2012

Transport av farligt gods : händelserapportering 2007-2019

Transportskydd : en vägledning vid transport av farligt gods på väg och järnväg

Transportskydd : Handbok för bedömning av risker och åtgärder vid transport av farligt gods

Trend report : information security in Sweden 2012

Tryckkärlsexplosion i biogasdriven sopbil : olycksutredning

Tryggare kan ingen...? : resultatbilaga

Tryggare kan ingen...? : svenskarnas uppfattning om trygghet och säkerhet

Träna Rakel i vardagen och bli en säker användare

Tuberkulos hos hiv-positiva personer i Etiopien : Hur kan omhändertagandet av människor med tuberkulos och hiv förbättras inom primärvården i låginkomstländer?

Tumregler vid skogsbrand

Två brandmän dödade under rutinuppdrag i Bryssel - Skellefteåmodellen för friskare brandmän - Interschutz, brandmässa 2010 - CERTUS : gemensamt tak för blåsljusorganisationerna

Ukraina och informationskriget : journalistik mellan ideal och självcensur

Umgås och trivs framför brasan : några tips och råd om hur du eldar säkert hemma

Uncertain futures : what would a more far-reaching antibiotic resistance, climate change and a rapid energy transition entail for societal security?

Underlag till förslag för kriterier för nationellt samhällsviktigt verksamhet

Undvik att din mineralgödsel används i våldsamma brott

Universell detektion av biologiska högriskorganismer

Uppbyggnad av totalförsvaret i Västernorrlands län : behov och möjligheter för MSB Sandö att bidra

Uppfattningar och beteenden hos svenska allmänheten i samband med utbrottet av A(H1N1) influensan 2009 : en retrospektiv enkätstudie

Uppföljning av anslag 2:4 Krisberedskap 2011 : Redovisning av uppdrag 9 i MSB:s regleringsbrev för 2012

Uppföljning av anslag 2:4 Krisberedskap 2013 och inriktning 2015 : redovisning av uppdrag 28 i MSB regleringsbrev

Uppföljning av anslag 2:4 Krisberedskap och inriktning för 2016 : redovisning av uppdrag 19 i MSB regleringsbrev för 2015

Uppföljning av informationssäkerhet i vården - Vårdgivarnas rapportering av kontroller, risker och incidenter

Uppföljning av räddningsinsats efter bostadsbrand

Uppföljning av samhällets krisberedskapsförmåga 2010

Uppföljning av satellitdetektioner av skogs- och vegetationsbränder : perioden januari till och med oktober 2021

Uppföljning för förbättrad kontinuitetshantering

Upphandla informationssäkert : en vägledning

Upphandling till samhällsviktig verksamhet : en vägledning

Upptag av polycykliska aromatiska kolväten (PAH) vid brandövningar

Utbildning i systematiskt informationssäkerhetsarbete : Handledning för CISO

Utbildning i systematiskt informationssäkerhetsarbete : Heldagsutbildning för lokala informationssäkerhetssamordnare utifrån MSB:s metodstöd

Utbildning i systematiskt informationssäkerhetsarbete : Intern företagsbeskrivning ”EL-VIS AB”

Utbildning i systematiskt informationssäkerhetsarbete : Rollkort – EL-VIS VD Kristina Andersson-Sjöekene

Utbildning i systematiskt informationssäkerhetsarbete : Uppgiftsbeskrivning

Utbildningskartläggning : resultat av behovsanalys

Utbildningsprogram för förare av fordon som transporterar farligt gods

Utbildningssamverkan mellan blåljusorganisationer : rapport baserad på intervjuer med samordnare och utbildningsansvariga för RäddSam-nätverk, räddningstjänst, polis och region

Utredning av trafikolycka : vägledning

Utsläpp av bromerade dioxiner vid bränder

Utvecklad riskhantering för samhällsviktiga verksamheter avseende översvämningsrisker : studie

Utveckling av arbetet i samverkansområdena : för helhetssyn och samordnad planering, slutrapport

Utveckling av ett svenskt utbildningskoncept utifrån det amerikanska konceptet Stop the Bleed, studie

Utveckling av metoder för att bedöma effekter av räddningsinsatser vid skogsbrand och översvämning

Utveckling av modell för gräsbrandsfara avseende prognos för dygn och timma

Utveckling av simuleringsplattform för storskalig utrymning vid skogsbrand

Utvärdering : arbetet med nationellt informationsmaterial om covid-19 Regeringsuppdrag Ju2020/01165/SSK

Utvärdering 2013 av projekt finansierade ur anslag 2:4 Krisberedskap : fyra projekt på temat farliga ämnen

Utvärdering 2014 av anslag 2:4 Krisberedskap : projekt om förstärkningsresurser

Utvärdering av extraktionsrobot 2009

Utvärdering av forskningsmiljön CARER : utvärdering

Utvärdering av forskningsmiljön CATS : Styrkor och svagheter i fråga om organisation och forskningsbetonade leveranser

Utvärdering av forskningsprogrammet Framtidens skadeplats

Utvärdering av grundutbildning för räddningstjänstpersonal i beredskap

Utvärdering av hantering av inträffade händelser, vägledning

Utvärdering av hanteringen av attentatet i Stockholm 7 april 2017 : redovisning av regeringsuppdrag Ju2017/05643/SSK

Utvärdering av håltagningsmetod : studie

Utvärdering av Krisberedskapsveckan 2017 : MSB:s planering och samordning

Utvärdering av ledning och samverkan : Situationsanpassad ledning och samverkan ur ett designlogiskt helhetsperspektiv, forskning

Utvärdering av MSB:s arbete i samband med skogsbränderna 2018

Utvärdering av MSB:s forskningsstrategi : forskning för ett säkrare samhälle - Ny kunskap för framtidens utmaningar - MSB:s forskningsstrategi 2014–2018

Utvärdering av myndighetsgemensamt barnsäkerhetsarbete

Utvärdering av SAMÖ Fokus 2014

Utvärdering av SAMÖ-KKÖ 2011

Utvärdering av SAMÖ-KKÖ 2011 : kortversion

Utvärdering av satellitdetektion av brand för säsongen 2022

Utvärdering av sidorna för Kartor för krisberedskap och blåljus

Utvärdering av Trollhättans Stads hantering av attacken på Kronan 2015

Utvärdering av överenskommelse om kommunernas krisberedskap

Utökad analys av brand och explosion i fyrverkerilager

Vad hände med opinionen? : en översikt om metoder och strategier för att mäta snabba opinionsförändringar och undersöka opinioner/ händelser i sociala medier, studie

Vad händer med vårdens prioriteringar i kris eller krig?

Vad lärde vi oss? : ett antal katastrofer som påverkat dagens brandskyddsarbete

Vad vill MSB? : information till alla medarbetare om verksamheten 2014 – med utgångspunkt i det vi vill uppnå i samhället

Vad är samhällsekonomiskt lönsam brandsäkerhet 2017? : en genomgång av tidigare kostnadsnyttostudier med förslag till uppdateringar

Vagabonderande strömmar orsakade flera brandhärdar i flerbostadshus : olycksutredning

Wahhabism i Sverige : nätverk, praktiker och mission

Wahhabism i Sverige : nätverk, praktiker och mission : Faktablad

Val och värden i extremscenarier : processen från vetenskap till beslutsfattande, forskning/studie

Validering av multiplex realtids PCR för harmonisering av molekylär detektion av riskklass 3 bakterier inom FBD

Varför drunknar barn? : en retrospektiv studie över barn som drunknat i Sverige 1998-2007 : statistik och analys

Varför kastar de sten? : om konflikter och erkännande

Varför säkerhetskulturer degenererar och hur de kan stärkas

Varningsanläggning : inriktning, utbyggnad, drift och underhåll

Water and other extinguishing agents

Vatten och andra släckmedel

Vattenbegjutning av 400 volts traktionsbatteri i färskvatten och saltvatten

Vattenbrist och torka : faktablad med information till fastighetsägare

Webbverktyget MSB RIB Kunskapstest

Vem styr? ”Kulturen och traditionen! En kombination av politik, chefer, kultur och fack i någon härlig blandning”. : En studie om chefers och politikers föreställningar om styrning, ledning och ledarskap i kommunal räddningstjänst, studie

Verksamhetsberättelse 2010 : nationell plattform för arbete med naturolyckor

Verksamhetsberättelse 2011 : nationell plattform för arbete med naturolyckor

Verksamhetsberättelse 2012 : nationell plattform för arbete med naturolyckor

Verksamhetsberättelse för 2013 : nationell plattform för arbete med naturolyckor

Verksamhetsberättelse för 2014 : nationell plattform för arbete med naturolyckor

Verktygsanvändning vid insatser : en studie vid tre räddningstjänster, studie

Vet du vad du ska göra om vardagen vänds upp och ner?

What makes some organizations better than others at handling crises? 

Vi hjälper andra att fungera och agera : MSB:s operativa uppdrag 

Vi lär oss om eld och brand

Vi lär oss om eld och brand : handledning och faktafördjupning : målgrupp 6-10 år

Vikten av var och när : samhällets beroende av korrekt tids- och positionsangivelse

Viktig information : Misstänkt försändelse

Viktiga lärdomar från elavbrotten i Ukraina : skyddet av industriella informations- och styrsystem (ICS) måste stärkas

Viktigt meddelande till allmänheten – VMA och utomhusvarning : resultat av behovsanalys

Vilka juridiska regler gäller i kris och krig – och hur behöver de utvecklas?

Vilka skolor har en ökad risk för anlagd brand? : samanvändning av data från Insatsrapportdatabasen och Skolregistret

Vilken nytta kan vi ha av Rakel i vår kommun? : svar på frågor och påståenden om Rakel

Vill du göra en insats i skolan? : bli klassmormor/morfar!

Vill du göra en insats? : läs om hur det är att arbeta som räddningstjänstpersonal i beredskap

WIN Guard - Innovationsmekanism

Virtualisering inom industriella informations- och styrsystem

WIS : en portal för Sveriges krisberedskap

Visselblåsarfunktioner i svenska offentliga organisationer : en nationell kartläggning och inventering av frågor och utmaningar

Våldsamma upplopp i Sverige - från avvikelse till normalitet

Våldsbejakande hot och inre säkerhet : forskning i samarbete mellan Sverige och Kanada

Vår beredskap för matbrist

Vår beredskap för matbrist : arabisk version

Vår beredskap för matbrist : engelsk version

Vår beredskap för matbrist : farsisk version

Vår beredskap för matbrist : Information på lätt svenska

Vår beredskap för matbrist : polsk version

Vår beredskap för matbrist : somalisk version

Vår beredskap för matbrist : spansk version

Vår beredskap för matbrist : tigrinsk version

Vår beredskap för matbrist : turkisk version

Vägledning - planering för civil beredskap: process och metod (version 2023)

Vägledning – samverkan vid pågående dödligt våld i publik miljö

Vägledning : Cybersäkerhet i tunga räddningsfordon

Vägledning : säkerhetsåtgärder i informationssystem

Vägledning för anmälan och identifiering av leverantörer av samhällsviktiga tjänster enligt NIS-regleringen

Vägledning för arbetet i samverkansområdena

Vägledning för beslutsfattande i samband med samhällsstörningar : Metod, fördjupning och exempel

Vägledning för fysisk informationssäkerhet i it-utrymmen

Vägledning för hantering av reservkraftprocessen

Vägledning för kommunens arbete med styrdokument 2023-2026

Vägledning för kommunens utbildnings- och övningsplan 2019-2022

Vägledning för kommunikation under kriser : Forskningsbaserade metoder med fokus på beteendeförändring och exempel från covid-19-pandemin

Vägledning för ledningsplatser

Vägledning för lokal ISF : att åstadkomma inriktning och samordning vid samhällsstörningar utifrån det lokala geografiska områdesansvaret

Vägledning för länsstyrelsens arbete med att följa upp och stödja kommunernas arbete med krisberedskap och civilt försvar

Vägledning för processorienterad informationskartläggning

Vägledning för risk- och sårbarhetsanalys avseende antagonistiska elektromagnetiska hot mot samhällsviktig verksamhet och kritisk infrastruktur

Vägledning för risk- och sårbarhetsanalyser

Vägledning för riskhanteringsplaner : enligt EU-direktiv 2007/60/EG om bedömning och hantering av översvämningsrisker, förordningen (2009:956) om översvämningsrisker samt MSB:s föreskrift om riskhanteringsplaner (MSBFS 2013:1)

Vägledning för skyfallskartering : tips för genomförande och exempel på användning

Vägledning för säker och robust samverkan

Vägledning för utredning av översvämningar

Vägledning för översvämningskartering av vattendrag : fakta, inspirerande exempel och tips för en bra beställning

Vägledning i att ta emot internationellt stöd

Vägledning i Rakel

Vägledning i skogsbrandsläckning - 3:e utgåvan 2022

Vägledning om eldningsförbud

Vägledning om rapportering av incidenter för leverantörer av digitala tjänster enligt NIS-regleringen

Vägledning om rapportering av incidenter för leverantörer av samhällsviktiga tjänster enligt NIS-regleringen

Vägledning till ökad säkerhet i industriella informations- och styrsystem

Vägledning tillgänglig samhällsinformation

Vägledning, räddningsinsats där litiumjonbatterier förekommer

Välkommen till räddningstjänsten

Värdering av olycksrisker : fyra kunskapsområdens syn på riskvärdering

Värdering av risken för multipla naturolyckor och koppling till kapacitet och beredskap

Värmebölja och höga temperaturer : faktablad med information till fastighetsägare

Värmeböljors påverkan på samhällets säkerhet : en kunskaps- och forskningsöversikt med fokus på Sverige och konsekvenser utanför hälsoområdet

Värmekartering

Värmens påverkan på samhället : en kunskapsöversikt för kommuner med faktablad och rekommendationer vid värmebölja

Yrkesmässig användning av sprängämnesprekursorer : faktablad

Zonindelning vid räddningsinsatser mot fordon med alternativa bränslen - Beräkningsunderlag

Årsberättelse FIDI-Finans 2020

Årsrapport för insatsverksamheten 2021

Årsrapport för insatsverksamheten 2022

Årsrapport It-incidentrapportering 2017

Årsrapport It-incidentrapportering 2018 : en sammanställning och analys av de statliga myndigheternas it-incidentrapportering

Årsrapport It-incidentrapportering 2019 : Vad har hänt, varför har det hänt, och vad ska göras för att undvika att det händer igen?

Årsrapport statliga myndigheters it-incidentrapportering 2020 : Utmaningar för en säker och robust informationshantering

Årsrapport över NIS-leverantörers it-incidentrapportering 2020 : en samlad bild över rapporterade it-incidenter i samhällsviktiga och digitala tjänster

Årsredovisning 2009

Årsredovisning 2010

Årsredovisning 2011

Årsredovisning 2012

Årsredovisning 2013

Årsredovisning 2014

Årsredovisning 2015

Årsredovisning 2016

Årsredovisning 2017

Årsredovisning 2018

Årsredovisning 2019

Årsredovisning 2020

Årsredovisning 2021

Årsuppföljning LBE 2021: uppföljning av kommunernas tillståndsprövning och tillsyn

Åskoväder och blixtnedslag : faktablad med information till fastighetsägare

Återrapportering av tema Olyckors miljöeffekter : kemkoordinatorverksamhet 2012-2013

Återrapportering av tema strålning : Kemkoordinatorverksamhet 2010-2011

Återställning av förorenade områden efter en RN-olycka : Samhällets problem och hur bästa kombination av långsiktiga åtgärder kan väljas för att skydda människor i bebyggda miljöer mot bestrålning

Åtgärder för att förbättra samhällets samlade förmåga att förebygga och hantera IT-incidenter : svar på regeringens uppdrag till Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (Fö2009/2162/SSK, 2009-10-29)

Åtgärder vid misstänkta föremål : viktig information organisation

Åtgärder vid väpnade attacker : viktig information allmänheten

Åtgärdskalender vid ras, skred och slamströmmar

Åtgärdsplan för kontinuitetshantering

Ändringar som både hotar och skyddar: 20 rekommendationer för säkrare ändringar i våra informationssystem

Är det möjligt att eliminera malaria från Zanzibar? : ett pilotprojekt för Afrika söder om Sahara

Ökad användarmedverkan i kris- och beredskapsarbete

Ökad förekomst av multiresistenta tarmbakterier : ett kunskapsunderlag inklusive scenarioanalys inom nationell risk- och förmågebedömning

Öppna jämförelser : trygghet och säkerhet 2014, tema medborgarnas uppfattningar och förväntningar 

Öppna jämförelser : trygghet och säkerhet 2015, tema kommunal räddningstjänst

Öppna jämförelser : trygghet och säkerhet 2016, brott och brottsförebyggande arbete

Öppna jämförelser : trygghet och säkerhet 2017, bostadsbrand och brottsförebyggande arbete

Öppna jämförelser : trygghet och säkerhet 2018, riskkommunikation och individens beredskap

Öppna jämförelser : trygghet och säkerhet 2019, brott och brottsförebyggande arbete

Öppna jämförelser : trygghet och säkerhet 2020, förebyggande av bostadsbränder - riktade åtgärder

Öppna jämförelser : trygghet och säkerhet 2021, covid-19 och dess påverkan på krishantering, anmälda brott och olyckor

Öva enkelt! Användning av geografiska informationssystem i krishantering

Övergripande anvisningar för håltagning och läktring av trycklös tank : forskning/utvecklingsstudie

Övergripande inriktning för samhällsskydd och beredskap

Övergripande inriktning för samhällsskydd och beredskap : faktablad

Övergripande utmaningar för samhällsskydd och beredskap : Analys av fem scenarier om samhället år 2032

Översikt över metoder för komplex beroendeanalys på sektoriell & tvärsektoriell nivå

Översiktlig kartering av stabilitets- och avrinningsförhållanden i raviner och slänter i morän och grov sedimentjord : Metodbeskrivning

Översvämning : faktablad med information till fastighetsägare

Översvämningar i Sverige 1901-2010

Översvämningar och riskhantering : en forskningsöversikt

Översvämningsförordningen : utvärdering

Översvämningsrisk i Skåre

Översyn av områden med betydande översvämningsrisk : enligt förordning (2009:956) om översvämningsrisker

Övertrycksventilation i medelstora lokaler : försök med rökdykare

Övning – avsiktlig spridning av riskklass 3 organism och aktivering av FBD

Övningen Barents Rescue 2019 : nationell utvärdering

Övningskonceptet Giron 2022 : för att öka takten i beredskapsutvecklingen! Slutrapport

Övningsvägledning : grundbok – introduktion till och grunder i övningsplanering

Övningsvägledning : lokal övningsledare

Övningsvägledning : metodhäfte – funktionsövningar

Övningsvägledning : metodhäfte – seminarieövning

Övningsvägledning : metodhäfte – simuleringsövning med motspel

Övningsvägledning : metodhäfte – Utvärdering av övning

Övningsvägledning : metodhäfte – övning med fältenheter

Om MSB

Totalförsvaret – bra att veta om det blir krig i Sverige

Hemberedskap

Mat i kris

Tillgång till kommunikation och information vid kris

Tillgång till vatten i kris

Tillgång till värme i kris

Lättläst: Ryssland har invaderat och startat krig mot Ukraina

Säkerheten i världen och Sverige just nu - lättläst

Hjälp att ringa vid kris

Broschyren "Om krisen eller kriget kommer"

Säkerheten i världen och Sverige just nu - teckenspråk

Rädd eller beredd? Teckenspråk

Om MSB - teckenspråk

Om krisen eller kriget kommer - teckenspråk

Vårt uppdrag

Beredskapssektorn Räddningstjänst och skydd av civilbefolkningen

Grafisk manual

Logotyper

Jämställdhet och jämlikhet

Miljöarbete

MSB kontaktpunkt gentemot anhöriga och överlevande från M/S Estonias förlisning

MSB:s tillsynsverksamhet

SOS Alarm

Regeringsuppdrag

Besvarade regeringsuppdrag

Kungörande av författningar

MSB:s yttranden över remisser från regeringen

Remisser från MSB

Standardisering

ISO, CEN och SIS

ISO:s kommitté för säkerhet och resiliens

MSB:s deltagande i SIS kommittéer

Verksamhetsidé och vision

Internationella samarbeten

EU-samarbete

EU och civilskyddssamarbetet

EU:s beredskapslager för sjukvårdsmateriel

EU:s beredskap för att stödja drabbade med nödbostäder

EU och arbetet med att stärka motståndskraften i samhällsviktig verksamhet

EU-fonder

MSB i EU-projekt

Nato och Partnerskap för fred  (PFF)

Frågor och svar om Nato

Nordred – samarbete mellan räddningstjänster

FN-samarbete

Standby Partnership

Sendairamverket

Making Cities Resilient 2030

International Humanitarian Partnership (IHP)

USA och Kanada

International Forum to Advance First Responder Innovation (IFAFRI)

Östersjösamarbetet

Andra internationella samarbeten

Arktiska samarbetet

Sveriges EU-ordförandeskap 2023

Organisation

Myndighetsledningen

Insynsråd

Informationskanaler

Appar

Brandrisk Ute

Tillgänglighet för appen Brandrisk Ute

Farliga ämnen

Tillgänglighet för appen Farliga ämnen

Krisinformation.se

Integritetspolicy för appar

Dinsäkerhet.se

Nyhetsbrev

RSS-flöden

Sociala medier

Säkerhetspolitik.se

Tidningen Tjugofyra7

Webbplatser

Jobba hos oss

Operativ personal

Ansök om att bli operativ personal

Pågående rekryteringar

Kompetensområden

Anställningsvillkor

Före insats

Under insats

Efter insats

Hälsa och säkerhet

Säkerhet

Komma hem från insats

Stress och krishantering

Hälsa under insats

Hälsa inför insats

Utbildning

Närstående till insatspersonal

Information till din ordinarie arbetsgivare

Vanliga frågor om att delta i insats

Möt våra medarbetare

Lediga jobb

Praktik och examensarbete

Sommarjobb

Anställningsvillkor och förmåner när du arbetar på MSB

Fakturera oss

Visselblåsning – rapportera om missförhållanden

Visselblåsning – rapportera om missförhållanden i MSB:s verksamhet

För dig som medarbetare på MSB - anmäl oönskad händelse inom miljö, kvalitet eller arbetsmiljö

Visselblåsning – rapportera om missförhållanden inom området produktsäkerhet och produktöverensstämmelse

Behandling av personuppgifter vid visselblåsning

Pressrum

Information på andra språk

Arabiska

أنت جزء من الدفاع المدني

جهز منزلك للأزمة

Farsi

خانه خود را برای یک بحران آماده کنید

شما بخشی از مدافعان شهری هستید.

Finska

Jiddisch

Lulesamiska

Meänkieli

Nordsamiska

Polska

Jesteś częścią obrony cywilnej

Przygotuj swój dom na kryzys

Romani arli

Somaliska

U diyaari gurigaaga dhibaato ama dagaal

Waxaad qayb ka tahay difaaca madaniga ah

Spanska

Eres parte de la defensa civil

Prepare su hogar para una crisis

Sydsamiska

Tigrinska

ንስኹም ኣካል ናይቲ ሲቪላዊ ምክልኻል ኢኹም።

ንቅልውላው ገዛኻ ኣዳሉ።

Turkiska

Evinizi bir krize hazırlayın

Siz sivil savunmanın bir parçasısınız

Forskning

Uppdrag: Ny kunskap

Forskningsområden

Insatsformer

Nationella och internationella samarbeten

Strategi och forskningsplan

Så går forskningen till

Hitta forskning

Bränder, räddningsinsats, farliga ämnen

Civilt försvar, samhällsviktig verksamhet, krisberedskap

Forskning relaterat till coronaviruset

Informations- och cybersäkerhet

Klimatförändringars konsekvenser, naturolyckor

Särskilda Ukraina-relaterade projekt

Utlysningar/för forskare

Framtida hot och risker

Guider och mallar

Klimatförändring och klimatanpassning

Planeringsmedel för ansökan inom Horisont Europa 2023

Den smygande krisen

Hur tänker en prepper

 Tillgänglighet

Lyssna

                            Lättläst
                        
 Teckenspråk

In English

 Other languages

 Logga in

Våra andra webbplatser

CERT-SE 

					Vad söker du?
				
Du är här: 

Startsidan

Publikationer                        

Det nya totalförsvaret – En hjälp på vägen! : riskreducerande åtgärder för lokal avsedd för delgivning av hemliga uppgifter                        

Lyssna

Detaljer

Publikationsnummer
MSB1310

ISBN-nummer
978-91-7383-889-4

Utgivningsår
2018

Omfång (sidor)
41 s. : ill.

Pris
0 kronor

Publikationen Det nya totalförsvaret – En hjälp på vägen! : riskreducerande åtgärder för lokal avsedd för delgivning av hemliga uppgifter hänvisar bland annat till tidigare säkerhetsskyddslagstiftning. Den är trots detta tillämpbar då hemliga uppgifter enligt tidigare lagstiftning kan jämföras med säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter i nivån Hemlig i gällande säkerhetsskyddslagstiftning. Publikationen ska fungera som ett stöd i arbetet men inte ses som gränssättande eller uttömmande avseende på de säkerhetsåtgärder som kan komma att behöva vidtas. En säkerhetsskyddsanalys behöver alltid ligga till grund inför byggnation av ett avlyssningsskyddat utrymme. Dels för att klarlägga vilka krav som ställs på entreprenaden men också vilka krav som ställs på lokalen. Syftet med dessa lokaler är att ingen obehörig ska kunna ta del av det som sägs i lokalen. I publikationen föreslås lösningar som uppfyller 54 dB, och är därför också den rekommendation som ges. Både i denna publikation och i andra så anges att 52 eller 53 dB räcker för att man inte utan teknisk utrustning ska kunna avlyssna rummet. Den som ska bygga en lokal för sin verksamhet måsta analysera vilken nivå lokalen behöver uppfylla, bl.a. utifrån hur det ser ut runt omkring lokalen, ovanför och under.Publikationen baseras på bland annat broschyren 2009-04-21, praktisk användning av standarden SS 25268, broschyren RÖS-röjande signaler, M7773-001851 framtagen av Försvarsmakten och Försvarets materielverk, tidigare säkerhetsskyddslag (1996:627) och säkerhetsskyddsförordning (1996:633) samt Säkerhetspolisens tidigare föreskrifter och allmänna råd om säkerhetsskydd (PMFS 2015:3). Skiljer sig uppgifter i MSBs publikation mot uppgifter i gällande säkerhetsskyddslagstiftning eller i Säkerhetspolisens vägledningar ska givetvis säkerhetsskyddslagstiftningen och Säkerhetspolisens vägledningar följas. Se MSBs publikation som ett komplement till gällande säkerhetsskyddslagstiftning och Säkerhetspolisens vägledningar om säkerhetsskydd. MSB avser inte att uppdatera publikationen då denna togs fram i det inledande arbetet med det nya totalförsvaret vilket skedde innan Säkerhetspolisen tog fram vägledningarna om säkerhetsskydd utifrån gällande säkerhetsskyddslagstiftning.

0

Varukorg  Innehåller 0 publikationer

Till kassan 

Senast granskad:   10 maj 2019

Dela sidan med andra

Dela sidan påFacebook
                        
Dela sidan påTwitter
                        
Kopiera sidans länk
Kopiera länk
Länk kopierad

Om MSB

Om webbplatsen
Tillgänglighetsredogörelse

Välbesökta sidor

Våra tjänster

Rakel
Statistik

MSB i sociala medier

Facebook

Instagram

LinkedIn

Twitter

YouTube

CERT-SE 

Kontakta MSB

Telefonnummer
0771-240 240
E-post
registrator@msb.se

Postadress
651 81 Karlstad
Organisationsnummer
202100-5984

Andra kontaktvägar

Press
Besöksadresser och öppettider

Ett säkrare samhälle i en föränderlig värld

Till toppen av sidan 

Lyssna

                Lättläst
            
In English

Logga in

CERT-SE 

Stäng 

Aktuellt
Regler
Om MSB

SÖK
Meny

Rakel

WIS

SGSI

Om NCC-SE

Cyberhot

Aktuellt

Skyddsrum

VMA

VMA som sms

Oljeskydd

Sanering

Biogas

Vätgas

E85

Hembesök

Rättsfall

Dispenser

E-handel

BAS-bil

Brand

UAS

Aktuellt

Seveso

Terrorism

4-7 år

6-10 år

9-13 år

12-16 år

Gymnasiet

Brandfilt

Spisvakt

Mat i kris

Utrymning

Aktuellt

Kalender

Nyheter

Anmälan

Antagning

SMO folder

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Sandö

Öva

Boende

Besöka

Kontakt

Revinge

Besök

Boende

Kontakt

Öva

Övningar

SAMÖ

Regler

Om regler

Frida

Karta

Lupp

Min sida

Rakel

Om Rakel

Sefari

SGSI

Om SGSI

Studera

WIS

Om WIS

Om MSB

Mat i kris

Logotyper

SOS Alarm

EU-fonder

Insynsråd

Appar

Säkerhet

Pressrum

Arabiska

Farsi

Finska

Jiddisch

Meänkieli

Polska

Somaliska

Spanska

Tigrinska

Turkiska

Forskning

Lyssna

                            Lättläst
                        
In English

 Logga in

CERT-SE 

Du är här: 

Akut omhändertagande – för räddningstjänstpersonal                        

Lyssna

Detaljer

MSB1052

978-91-7383-772-9

2023

305 s : ill.

Pris
300 kronor

I media kan vi ofta läsa att ”Räddningstjänsten var snabbt på plats” när det inträffat bränder, trafikolyckor eller andra situationer där människor skadats eller insjuknat. Det betyder att det ofta är räddningstjänstpersonal som får utföra det mycket viktiga första akuta omhändertagandet på en skadeplats. Det finns ett tydligt samband mellan ett bra första akut omhändertagande av skadade och sjuka för utgången av ett skadeförlopp.
Ett snabbt, korrekt och professionellt akut omhändertagande på skadeplatsen ger större överlevnadschanser för de skadade och sjuka. Ett sådant omhändertagande kan också göra att rehabiliteringstiden blir kortare för den drabbade. Det är därför viktigt att all räddningstjänstpersonal har goda kunskaper och bra träning i akut omhändertagande.

0

Senast granskad:   13 mars 2023

Om MSB

Rakel
Statistik

Facebook

Instagram

LinkedIn

Twitter

YouTube

CERT-SE 

E-post

Press

Crisis Communication 2032: Twelve Trends in a Digital Society, SOMCRISC Report 1

Lyssna

                Lättläst
            
In English

Logga in

CERT-SE 

Stäng 

Aktuellt
Regler
Om MSB

SÖK
Meny

Rakel

WIS

SGSI

Om NCC-SE

Cyberhot

Aktuellt

Skyddsrum

VMA

VMA som sms

Oljeskydd

Sanering

Biogas

Vätgas

E85

Hembesök

Rättsfall

Dispenser

E-handel

BAS-bil

Brand

UAS

Aktuellt

Seveso

Terrorism

4-7 år

6-10 år

9-13 år

12-16 år

Gymnasiet

Brandfilt

Spisvakt

Mat i kris

Utrymning

Aktuellt

Kalender

Nyheter

Anmälan

Antagning

SMO folder

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Sandö

Öva

Boende

Besöka

Kontakt

Revinge

Besök

Boende

Kontakt

Öva

Övningar

SAMÖ

Regler

Om regler

Frida

Karta

Lupp

Min sida

Rakel

Om Rakel

Sefari

SGSI

Om SGSI

Studera

WIS

Om WIS

Om MSB

Mat i kris

Logotyper

SOS Alarm

EU-fonder

Insynsråd

Appar

Säkerhet

Pressrum

Arabiska

Farsi

Finska

Jiddisch

Meänkieli

Polska

Somaliska

Spanska

Tigrinska

Turkiska

Forskning

Lyssna

                            Lättläst
                        
In English

 Logga in

CERT-SE 

Du är här: 

Kriskommunikation 2032 : tolv trender i ett digitalt samhälle, SOMCRISC rapport 1                        

Lyssna

Detaljer

MSB1131–Oktober2017

978-91-7383-771-2

2017

118 s.

Pris
0 kronor

Forskningsprojektet Digitala och sociala mediers betydelse för kommunikation i samband med samhälleliga kriser (SOMCRISC) tar avstamp i den genomgripande digitalisering som skett i samhället under senare decennier. Fokus i projektet ligger på hur digital teknik öppnat för nya möjligheter och utmanat de förhållningssätt och praktiker som präglat kriskommunikation i samband med samhälleliga kriser. I de två rapporter som producerats tar projektet sikte på år 2032, de behov som framtida krishantering kan komma att ställas inför och de möjligheter och förutsättningar som den digitala tekniken kan tänkas tillhandahålla.
Rapport 1, Kriskommunikation 2032 – Tolv trender i ett digitalt samhälle, redogör för ett antal trender kring digital teknik och tillämpning av digitala tjänster, som kan förväntas få stor betydelse för det svenska krishanteringssystemet. Utgångspunkten har varit att identifiera, analysera och redogöra för viktiga trender i gränssnittet mellan digitalisering å ena sidan, och medier, myndigheter och teknisk infrastruktur å andra sidan.
Rapport 2, Kriskommunikation 2032 – Fyra samhällsscenarier för strategisk planering, är tänkt att fungera som ett metodstöd för proaktiv reflektion kring och analys av kriser i ett framtida digitalt samhälle. Baserat på tidigare forskning och domänexpertis presenterar rapporten fyra digitala framtidsscenarier, konstruerade kring dimensionerna medborgardeltagande och offentlig styrning.

0

Om MSB

Rakel
Statistik

Facebook

Instagram

LinkedIn

Twitter

YouTube

CERT-SE 

E-post

Press

Preliminary study: Future detection of vegetation and forest fires

Lyssna

                Lättläst
            
In English

Logga in

CERT-SE 

Stäng 

Aktuellt
Regler
Om MSB

SÖK
Meny

Rakel

WIS

SGSI

Om NCC-SE

Cyberhot

Aktuellt

Skyddsrum

VMA

VMA som sms

Oljeskydd

Sanering

Biogas

Vätgas

E85

Hembesök

Rättsfall

Dispenser

E-handel

BAS-bil

Brand

UAS

Aktuellt

Seveso

Terrorism

4-7 år

6-10 år

9-13 år

12-16 år

Gymnasiet

Brandfilt

Spisvakt

Mat i kris

Utrymning

Aktuellt

Kalender

Nyheter

Anmälan

Antagning

SMO folder

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Sandö

Öva

Boende

Besöka

Kontakt

Revinge

Besök

Boende

Kontakt

Öva

Övningar

SAMÖ

Regler

Om regler

Frida

Karta

Lupp

Min sida

Rakel

Om Rakel

Sefari

SGSI

Om SGSI

Studera

WIS

Om WIS

Om MSB

Mat i kris

Logotyper

SOS Alarm

EU-fonder

Insynsråd

Appar

Säkerhet

Pressrum

Arabiska

Farsi

Finska

Jiddisch

Meänkieli

Polska

Somaliska

Spanska

Tigrinska

Turkiska

Forskning

Lyssna

                            Lättläst
                        
In English

 Logga in

CERT-SE 

Du är här: 

Förstudie : Framtida detektion av vegetations- och skogsbränder                        

Lyssna

Detaljer

MSB1725

978-91-7927-125-1

2021

132 s.

Pris
0 kronor

Under 60-talet slutade Sverige att använda brandtorn för att detektera potentiella vegetations- och skogsbränder och påbörjade istället en detektionsverksamhet med hjälp av brandflyg. Sedan har, utöver allmänhetens inrapportering av potentiella bränder på eget initiativ, brandflyget utgjort Sveriges enda branddetektionsverksamhet för vegetations- och skogsbränder.
Runt om i världen används flera andra detekteringsmetoder jämfört med Sveriges. Brandflyget nyttjas i många länder, och fortfarande till viss del även brandtorn. Dock har detektering med hjälp av satellitunderlag och många olika typer av optiska sensorer kommit att användas i allt högre omfattning för att detektera bränder. Även i mindre skala har olika sensornätverk testats och nyttjats för kemisk branddetektion.
Det förekommer även studier och experiment angående nya detekteringsmetoder som ännu inte utgör operativa branddetekteringsalternativ. Branddetektion med hjälp av radar är en metod som under de senaste åren har vuxit i intresse som en potentiell metod. Även detektionssystem med hjälp av lidar har testats, men bedöms i nuläget inte som ett praktiskt och rimligt alternativ för att detektera bränder.
Förstudien är utarbetad av Sweco på uppdrag av MSB.

0

Senast granskad:   15 mars 2021

Om MSB

Rakel
Statistik

Facebook

Instagram

LinkedIn

Twitter

YouTube

CERT-SE 

E-post

Press

Secure your communication: information from MSB to you who work in healthcare

Lyssna

                Lättläst
            
In English

Logga in

CERT-SE 

Stäng 

Aktuellt
Regler
Om MSB

SÖK
Meny

Rakel

WIS

SGSI

Om NCC-SE

Cyberhot

Aktuellt

Skyddsrum

VMA

VMA som sms

Oljeskydd

Sanering

Biogas

Vätgas

E85

Hembesök

Rättsfall

Dispenser

E-handel

BAS-bil

Brand

UAS

Aktuellt

Seveso

Terrorism

4-7 år

6-10 år

9-13 år

12-16 år

Gymnasiet

Brandfilt

Spisvakt

Mat i kris

Utrymning

Aktuellt

Kalender

Nyheter

Anmälan

Antagning

SMO folder

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Sandö

Öva

Boende

Besöka

Kontakt

Revinge

Besök

Boende

Kontakt

Öva

Övningar

SAMÖ

Regler

Om regler

Frida

Karta

Lupp

Min sida

Rakel

Om Rakel

Sefari

SGSI

Om SGSI

Studera

WIS

Om WIS

Om MSB

Mat i kris

Logotyper

SOS Alarm

EU-fonder

Insynsråd

Appar

Säkerhet

Pressrum

Arabiska

Farsi

Finska

Jiddisch

Meänkieli

Polska

Somaliska

Spanska

Tigrinska

Turkiska

Forskning

Lyssna

                            Lättläst
                        
In English

 Logga in

CERT-SE 

Du är här: 

Säkra din kommunikation : information från MSB till dig som arbetar inom sjukvården                        

Lyssna

Detaljer

MSB838

2015

16 s. : ill.

Pris
0 kronor

Rakel har tagit fram den här tidningen speciellt för de som ansvarar för eller jobbar inom sjukvården.

0

Om MSB

Rakel
Statistik

Facebook

Instagram

LinkedIn

Twitter

YouTube

CERT-SE 

E-post

Press

Survey of distribution models for fire in vegetation: test of models suitable for Swedish conditions, study

Lyssna

                Lättläst
            
In English

Logga in

CERT-SE 

Stäng 

Aktuellt
Regler
Om MSB

SÖK
Meny

Rakel

WIS

SGSI

Om NCC-SE

Cyberhot

Aktuellt

Skyddsrum

VMA

VMA som sms

Oljeskydd

Sanering

Biogas

Vätgas

E85

Hembesök

Rättsfall

Dispenser

E-handel

BAS-bil

Brand

UAS

Aktuellt

Seveso

Terrorism

4-7 år

6-10 år

9-13 år

12-16 år

Gymnasiet

Brandfilt

Spisvakt

Mat i kris

Utrymning

Aktuellt

Kalender

Nyheter

Anmälan

Antagning

SMO folder

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Sandö

Öva

Boende

Besöka

Kontakt

Revinge

Besök

Boende

Kontakt

Öva

Övningar

SAMÖ

Regler

Om regler

Frida

Karta

Lupp

Min sida

Rakel

Om Rakel

Sefari

SGSI

Om SGSI

Studera

WIS

Om WIS

Om MSB

Mat i kris

Logotyper

SOS Alarm

EU-fonder

Insynsråd

Appar

Säkerhet

Pressrum

Arabiska

Farsi

Finska

Jiddisch

Meänkieli

Polska

Somaliska

Spanska

Tigrinska

Turkiska

Forskning

Lyssna

                            Lättläst
                        
In English

 Logga in

CERT-SE 

Du är här: 

Kartläggning av spridningsmodeller för brand i vegetation : test av modeller lämpliga för svenska förhållanden, studie                        

Lyssna

Detaljer

MSB1037

978-91-7383-692-0

2016

52 s. : ill.

Pris
0 kronor

Syftet med studien är att inhämta underlag för att kunna höja beslutsförmågan
vid vegetationsbrand genom att kartlägga om någon befintlig modell eller
sådant system som ger prognoser om brandbeteendet kan implementeras i
Sverige eller om utvecklingsbehov finns för en sådan. Studien ska ge en
fördjupad kunskap om befintliga modeller, och sätta dem i relation till de data
som samlats in från branden i Västmanland och tidigare bränder.
Ett drygt tjugotal brandspridningsmodeller har identifierats och utvärderats
utifrån ett antal kriterier för att tydliggöra deras förmågor och brister. En
sammanställning av denna information finns i Bilaga 2.
Brandbeteendemodeller kan delas upp i tre kategorier: Fysikaliska, semiempiriska
och statistiska. Var och en av kategorierna har sina egna för- och
nackdelar, och man kan inte utan vidare säga att den ena är bättre än den
andra, det beror helt på användningsområdet.
Ur den sammanställda gruppen brandspridningsmodeller har tre modeller
valts ut att utvärderas mot information insamlat i samband med skogsbranden
vid Sala 2014.
Modellerna FARSITE, Prometheus och Wildfire Analyst har använts för att
återskapa brandförloppet under den första branddagen. Resultaten visar att det
krävs en hel del anpassning av bränsleklasser för att uppnå resultat som liknar
det förlopp som har observerats. Dessutom krävs god kunskap av operatören
om både modellegenskaper och hur brand i vegetation uppför sig.
Beräkningsmässigt har alla dessa modeller svårt att beräkna brandutveckling
över mer än ett dygn i taget. Av dessa tre visar sig vid denna jämförelse att
Prometheus ger bäst resultat. Däremot betyder det inte att de andra
modellerna skulle ge sämre resultat om bränsleklassificering och andra
datagrupper blir anpassade för respektive modell.

0

Om MSB

Rakel
Statistik

Facebook

Instagram

LinkedIn

Twitter

YouTube

CERT-SE 

E-post

Press

What benefit can we have of Rakel in our municipality? : answers to questions and statements about Rakel

Lyssna

                Lättläst
            
In English

Logga in

CERT-SE 

Stäng 

Aktuellt
Regler
Om MSB

SÖK
Meny

Rakel

WIS

SGSI

Om NCC-SE

Cyberhot

Aktuellt

Skyddsrum

VMA

VMA som sms

Oljeskydd

Sanering

Biogas

Vätgas

E85

Hembesök

Rättsfall

Dispenser

E-handel

BAS-bil

Brand

UAS

Aktuellt

Seveso

Terrorism

4-7 år

6-10 år

9-13 år

12-16 år

Gymnasiet

Brandfilt

Spisvakt

Mat i kris

Utrymning

Aktuellt

Kalender

Nyheter

Anmälan

Antagning

SMO folder

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Sandö

Öva

Boende

Besöka

Kontakt

Revinge

Besök

Boende

Kontakt

Öva

Övningar

SAMÖ

Regler

Om regler

Frida

Karta

Lupp

Min sida

Rakel

Om Rakel

Sefari

SGSI

Om SGSI

Studera

WIS

Om WIS

Om MSB

Mat i kris

Logotyper

SOS Alarm

EU-fonder

Insynsråd

Appar

Säkerhet

Pressrum

Arabiska

Farsi

Finska

Jiddisch

Meänkieli

Polska

Somaliska

Spanska

Tigrinska

Turkiska

Forskning

Lyssna

                            Lättläst
                        
In English

 Logga in

CERT-SE 

Du är här: 

Vilken nytta kan vi ha av Rakel i vår kommun? : svar på frågor och påståenden om Rakel                        

Lyssna

Detaljer

MSB599

978-91-7383-374-5

2013

27 s. : ill.

Pris
0 kronor

Vad har kommuner för nytta av Rakel? Den här broschyren besvarar några vanliga frågor och påståenden om Rakel.

0

Om MSB

Rakel
Statistik

Facebook

Instagram

LinkedIn

Twitter

YouTube

CERT-SE 

E-post

Press

Validation of multiplex real-time PCR for harmonization of molecular detection of hazard class 3 bacteria in FBD

Lyssna

                Lättläst
            
In English

Logga in

CERT-SE 

Stäng 

Aktuellt
Regler
Om MSB

SÖK
Meny

Rakel

WIS

SGSI

Om NCC-SE

Cyberhot

Aktuellt

Skyddsrum

VMA

VMA som sms

Oljeskydd

Sanering

Biogas

Vätgas

E85

Hembesök

Rättsfall

Dispenser

E-handel

BAS-bil

Brand

UAS

Aktuellt

Seveso

Terrorism

4-7 år

6-10 år

9-13 år

12-16 år

Gymnasiet

Brandfilt

Spisvakt

Mat i kris

Utrymning

Aktuellt

Kalender

Nyheter

Anmälan

Antagning

SMO folder

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Sandö

Öva

Boende

Besöka

Kontakt

Revinge

Besök

Boende

Kontakt

Öva

Övningar

SAMÖ

Regler

Om regler

Frida

Karta

Lupp

Min sida

Rakel

Om Rakel

Sefari

SGSI

Om SGSI

Studera

WIS

Om WIS

Om MSB

Mat i kris

Logotyper

SOS Alarm

EU-fonder

Insynsråd

Appar

Säkerhet

Pressrum

Arabiska

Farsi

Finska

Jiddisch

Meänkieli

Polska

Somaliska

Spanska

Tigrinska

Turkiska

Forskning

Lyssna

                            Lättläst
                        
In English

 Logga in

CERT-SE 

Du är här: 

Validering av multiplex realtids PCR för harmonisering av molekylär detektion av riskklass 3 bakterier inom FBD                        

Lyssna

Detaljer

MSB681

978-91-7383-435-3

2009

34 s. : ill.

Pris
0 kronor

Forum för BeredskapsDiagnostik (FBD) är ett
samarbete mellan fyra svenska myndigheter,
Livsmedelsverket, Statens veterinärmedicinska
anstalt (SVA), Smittskyddsinstitutet (SMI) och
Totalförsvaret forskningsinstitut (FOI). Ett av forumets
huvudmål är harmonisering av metoder och
utrustning mellan de deltagande myndigheterna
för att öka beredskapen i Sverige inför en eventuell
B-händelse. Vid en avsiktlig eller naturlig spridning
av riskklass 3 bakterier är en fungerande krisberedskap,
med avseende på medicinska motåtgärder och
dekontaminationsförfaranden, beroende av snabba
preliminära laboratorieresultat. Till skillnad från
odlingsdiagnostik, som ofta ses som en gyllene
standard, erbjuder molekylär diagnostik metoder
som snabbare kan analysera en större mängd prover
med riskklass 3 bakteriefrågeställning.

0

Om MSB

Rakel
Statistik

Facebook

Instagram

LinkedIn

Twitter

YouTube

CERT-SE 

E-post

Press

Choices and values in extreme scenarios: the process from science to decision making, research / study

Lyssna

                Lättläst
            
In English

Logga in

CERT-SE 

Stäng 

Aktuellt
Regler
Om MSB

SÖK
Meny

Rakel

WIS

SGSI

Om NCC-SE

Cyberhot

Aktuellt

Skyddsrum

VMA

VMA som sms

Oljeskydd

Sanering

Biogas

Vätgas

E85

Hembesök

Rättsfall

Dispenser

E-handel

BAS-bil

Brand

UAS

Aktuellt

Seveso

Terrorism

4-7 år

6-10 år

9-13 år

12-16 år

Gymnasiet

Brandfilt

Spisvakt

Mat i kris

Utrymning

Aktuellt

Kalender

Nyheter

Anmälan

Antagning

SMO folder

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Sandö

Öva

Boende

Besöka

Kontakt

Revinge

Besök

Boende

Kontakt

Öva

Övningar

SAMÖ

Regler

Om regler

Frida

Karta

Lupp

Min sida

Rakel

Om Rakel

Sefari

SGSI

Om SGSI

Studera

WIS

Om WIS

Om MSB

Mat i kris

Logotyper

SOS Alarm

EU-fonder

Insynsråd

Appar

Säkerhet

Pressrum

Arabiska

Farsi

Finska

Jiddisch

Meänkieli

Polska

Somaliska

Spanska

Tigrinska

Turkiska

Forskning

Lyssna

                            Lättläst
                        
In English

 Logga in

CERT-SE 

Du är här: 

Val och värden i extremscenarier : processen från vetenskap till beslutsfattande, forskning/studie                        

Lyssna

Detaljer

MSB1367–mars2019

978-91-7383-931-0

2019

25 s. 

Pris
0 kronor

Detta forskningsprojekt har studerat processen från vetenskap till beslutsfattande genom fallstudier av extremscenarier för kustöversvämningar. Fallen har analyserats utifrån vetenskapsfilosofiska teorier och begreppsapparater om val och värden i vetenskap och använts som grund för teoriutveckling. Det centrala resultatet från projektet är en modell för hur val och värden tidigt i processen från vetenskap till beslutsfattande kan få betydelse för expertbedömningar av extremscenarier. Dessa tidiga val och värden riskerar alltså påverka vilka extremscenarier som faktiskt tas fram och därmed vilka beslut som tas. Denna risk är viktig att uppmärksamma för alla som på något sätt arbetar med, eller måste förhålla sig till, extremscenarier. Begreppet ”värde-tröghet” föreslås för tendensen att värden från tidigare steg i processen från vetenskap till beslutsfattande påverkar expertbedömningen och beslutsfattande.

0

Om MSB

Rakel
Statistik

Facebook

Instagram

LinkedIn

Twitter

YouTube

CERT-SE 

E-post

Press

Tool use for interventions: a study at three rescue services, a study

Lyssna

                Lättläst
            
In English

Logga in

CERT-SE 

Stäng 

Aktuellt
Regler
Om MSB

SÖK
Meny

Rakel

WIS

SGSI

Om NCC-SE

Cyberhot

Aktuellt

Skyddsrum

VMA

VMA som sms

Oljeskydd

Sanering

Biogas

Vätgas

E85

Hembesök

Rättsfall

Dispenser

E-handel

BAS-bil

Brand

UAS

Aktuellt

Seveso

Terrorism

4-7 år

6-10 år

9-13 år

12-16 år

Gymnasiet

Brandfilt

Spisvakt

Mat i kris

Utrymning

Aktuellt

Kalender

Nyheter

Anmälan

Antagning

SMO folder

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Sandö

Öva

Boende

Besöka

Kontakt

Revinge

Besök

Boende

Kontakt

Öva

Övningar

SAMÖ

Regler

Om regler

Frida

Karta

Lupp

Min sida

Rakel

Om Rakel

Sefari

SGSI

Om SGSI

Studera

WIS

Om WIS

Om MSB

Mat i kris

Logotyper

SOS Alarm

EU-fonder

Insynsråd

Appar

Säkerhet

Pressrum

Arabiska

Farsi

Finska

Jiddisch

Meänkieli

Polska

Somaliska

Spanska

Tigrinska

Turkiska

Forskning

Lyssna

                            Lättläst
                        
In English

 Logga in

CERT-SE 

Du är här: 

Verktygsanvändning vid insatser : en studie vid tre räddningstjänster, studie                        

Lyssna

Detaljer

MSB1173

978-91-7383-801-6

2018

22 s. : ill.

Pris
0 kronor

Kunskapen är begränsad kring hur frekvent olika verktyg nyttjas vid insatser och hur de olika objekten är placerade ur en ergonomisk synvinkel. Syftet med denna studie var att utreda hur frekvent olika verktyg används vid insatser hos räddningstjänsten samt göra en enklare placeringsanalys. Resultatet av studien är tänkt att kunna användas i kommande Basbilskoncept för att kunna placera utrustningen mer ergonomiskt lämpligt, koncentrera verktygsuppsättningen för att skapa förutsättningar för jämställdhetsintegrering och bättre arbetsmiljö inom räddningstjänsten.
Datainsamling gjordes under perioden 2017-03-01 – 2017-11-30, med ett uppehåll under semesterperioden, på fyra räddningsfordon med ett sensorsystem som utvecklades för ändamålet. Studien beskriver angreppssätt för mätningen samt de minst och mest frekvent använda verktygen på fyra förstaräddningsfordon hos Räddningstjänst Syd (Jägersro), Räddningstjänsten i Storgöteborg (Gårda och Mölndal) samt Räddningstjänsten Östra Götaland (Lambohov). Studien beskriver även en kvantitativ- och kvalitativ analys avseende verktygs och objekts vikt och placering utifrån en ergonomisk synvinkel. Rapporten avslutas med rekommendationer kring hur skåp kan utformas i en framtida BAS-bil för att ge bättre förutsättningar för jämställdhetsintegrering och bättre arbetsmiljö inom räddningstjänsten.

0

Om MSB

Rakel
Statistik

Facebook

Instagram

LinkedIn

Twitter

YouTube

CERT-SE 

E-post

Press

Lyssna

                Lättläst
            
In English

Logga in

CERT-SE 

Stäng 

Aktuellt
Regler
Om MSB

SÖK
Meny

Rakel

WIS

SGSI

Om NCC-SE

Cyberhot

Aktuellt

Skyddsrum

VMA

VMA som sms

Oljeskydd

Sanering

Biogas

Vätgas

E85

Hembesök

Rättsfall

Dispenser

E-handel

BAS-bil

Brand

UAS

Aktuellt

Seveso

Terrorism

4-7 år

6-10 år

9-13 år

12-16 år

Gymnasiet

Brandfilt

Spisvakt

Mat i kris

Utrymning

Aktuellt

Kalender

Nyheter

Anmälan

Antagning

SMO folder

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Sandö

Öva

Boende

Besöka

Kontakt

Revinge

Besök

Boende

Kontakt

Öva

Övningar

SAMÖ

Regler

Om regler

Frida

Karta

Lupp

Min sida

Rakel

Om Rakel

Sefari

SGSI

Om SGSI

Studera

WIS

Om WIS

Om MSB

Mat i kris

Logotyper

SOS Alarm

EU-fonder

Insynsråd

Appar

Säkerhet

Pressrum

Arabiska

Farsi

Finska

Jiddisch

Meänkieli

Polska

Somaliska

Spanska

Tigrinska

Turkiska

Forskning

Lyssna

                            Lättläst
                        
In English

 Logga in

CERT-SE 

Du är här: 

Vägledning i Rakel                        

Lyssna

Detaljer

MSB1452

978-91-7383-976-1

2019

30 s. : ill.

Pris
0 kronor

Vägledning i Rakel riktar sig i första hand till dig som är sambandsansvarig eller dig som arbetar med sambandsplanering eller utbildning i Rakel. Den kan även vara en informationskälla för alla som vill lära sig mer om Rakel. Publikationen ”Rakelhandboken” från 2012 är borttagen och har ersatts med denna "Vägledning i Rakel".

0

Senast granskad:   17 december 2019

Om MSB

Rakel
Statistik

Facebook

Instagram

LinkedIn

Twitter

YouTube

CERT-SE 

E-post

Press

Follow-up of appropriation 2: 4 Crisis preparedness and focus for 2016: reporting of assignment 19 in the MSB regulatory letter for 2015

Preparedness|Civil defense by country|Swedish Civil Contingencies Agency

Lyssna

                Lättläst
            
In English

Logga in

CERT-SE 

Stäng 

Aktuellt
Regler
Om MSB

SÖK
Meny

Rakel

WIS

SGSI

Om NCC-SE

Cyberhot

Aktuellt

Skyddsrum

VMA

VMA som sms

Oljeskydd

Sanering

Biogas

Vätgas

E85

Hembesök

Rättsfall

Dispenser

E-handel

BAS-bil

Brand

UAS

Aktuellt

Seveso

Terrorism

4-7 år

6-10 år

9-13 år

12-16 år

Gymnasiet

Brandfilt

Spisvakt

Mat i kris

Utrymning

Aktuellt

Kalender

Nyheter

Anmälan

Antagning

SMO folder

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Sandö

Öva

Boende

Besöka

Kontakt

Revinge

Besök

Boende

Kontakt

Öva

Övningar

SAMÖ

Regler

Om regler

Frida

Karta

Lupp

Min sida

Rakel

Om Rakel

Sefari

SGSI

Om SGSI

Studera

WIS

Om WIS

Om MSB

Mat i kris

Logotyper

SOS Alarm

EU-fonder

Insynsråd

Appar

Säkerhet

Pressrum

Arabiska

Farsi

Finska

Jiddisch

Meänkieli

Polska

Somaliska

Spanska

Tigrinska

Turkiska

Forskning

Lyssna

                            Lättläst
                        
In English

 Logga in

CERT-SE 

Du är här: 

Uppföljning av anslag 2:4 Krisberedskap och inriktning för 2016 : redovisning av uppdrag 19 i MSB regleringsbrev för 2015                        

Lyssna

Detaljer

MSB808–mars2015

978-91-7388-534-3

2015

78 s.

Pris
0 kronor

MSB har under 2014 fördelat sammanlagt 1 069 							  mnkr till myndigheter,länsstyrelser, kommuner, 							  landsting samt frivilliga försvarsorganisationer 							  ochforskare. Anslaget har använts till en rad 							  förebyggande och förberedandeåtgärder som 							  stärker krisberedskapsförmågan inom ett flertal 							  områden.							  Myndigheter och länsstyrelser har 2014 deltagit 							  i sammanlagt 393 projekt,varav 188 avslutades 							  under året. Av dessa 188 projekt anger 							  myndigheterna attresultaten och den uppbyggda 							  förmågan från 55 projekt redan har kommit till							  nytta vid en inträffad händelse, medan resultaten 							  och den uppbyggda förmåganfrån 70 projekt har 							  kommit till nytta vid en genomförd övning.							  Kommuner och landsting har genom den statliga 							  ersättningen fått godaförutsättningar att 							  fullgöra sina uppgifter enligt lagen (2006:544) om							  kommuner och landstings åtgärder inför och vid 							  extraordinära händelser ifredstid och höjd 							  beredskap (LEH) och därmed dels minskat 							  sårbarheten i sinaverksamheter, dels ökat sina 							  förmågor att hantera krissituationer.							  Tolv frivilliga försvarsorganisationer har 							  genom uppdragsmedel från MSBgenomfört 99 							  uppdrag under året, i syfte att stärka samhällets 							  krisberedskap.Resultatet från närmare hälften 							  av de genomförda uppdragen under 2014 harredan 							  kommit till nytta vid en faktisk händelse 							  respektive vid en övning.							  Anslag 2:4 finansierade under 2014 sammanlagt 							  ett 70-tal olikaforskningsaktiviteter. Under 							  året genomfördes tre utlysningar av							  forskningsmedel. Två var öppna för ansökningar 							  inom hela MSB:s fält,nämligen planeringsmedel 							  för EU-ansökningar och postdoktoralt stöd. Den							  tredje var tematiskt inriktad mot området 							  industriella informations- ochstyrsystem. 							  Totalt inkom 64 ansökningar, varav 17 hittills har 							  beviljats.							  MSB gör bedömningen att krisberedskapsförmågan 							  på lokal, regional ochcentral nivå har höjts 							  genom satsningarna från anslaget. Anslag 2:4							  Krisberedskap är ett mycket viktigt instrument för 							  att utveckla en systematisksamverkan mellan 							  aktörer i krisberedskapssystemet.							  Uppföljningen visar att anslag 2:4 i hög grad 							  bidrar till gemensamma uppdragoch projekt där 							  aktörer som annars inte skulle ha samarbetat har 							  ökat sinförmåga att i samverkan hantera en 							  större händelse.							  Projekten och uppdragen kommer i stor 							  utsträckning till nytta i faktiskahändelser 							  och anslaget bidrar till att stärka förmågan 							  mellan olika aktörer ocholika sektorer.							  MSB gör bedömningen att den verksamhet som 							  finansierats 2014 sammantagetbidragit till att 							  stärka samhällets samlade krisberedskapsförmåga. 

0

Om MSB

Rakel
Statistik

Facebook

Instagram

LinkedIn

Twitter

YouTube

CERT-SE 

E-post

Press

Future developments that may affect work on community protection and preparedness - an update, study

Lyssna

                Lättläst
            
In English

Logga in

CERT-SE 

Stäng 

Aktuellt
Regler
Om MSB

SÖK
Meny

Rakel

WIS

SGSI

Om NCC-SE

Cyberhot

Aktuellt

Skyddsrum

VMA

VMA som sms

Oljeskydd

Sanering

Biogas

Vätgas

E85

Hembesök

Rättsfall

Dispenser

E-handel

BAS-bil

Brand

UAS

Aktuellt

Seveso

Terrorism

4-7 år

6-10 år

9-13 år

12-16 år

Gymnasiet

Brandfilt

Spisvakt

Mat i kris

Utrymning

Aktuellt

Kalender

Nyheter

Anmälan

Antagning

SMO folder

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Sandö

Öva

Boende

Besöka

Kontakt

Revinge

Besök

Boende

Kontakt

Öva

Övningar

SAMÖ

Regler

Om regler

Frida

Karta

Lupp

Min sida

Rakel

Om Rakel

Sefari

SGSI

Om SGSI

Studera

WIS

Om WIS

Om MSB

Mat i kris

Logotyper

SOS Alarm

EU-fonder

Insynsråd

Appar

Säkerhet

Pressrum

Arabiska

Farsi

Finska

Jiddisch

Meänkieli

Polska

Somaliska

Spanska

Tigrinska

Turkiska

Forskning

Lyssna

                            Lättläst
                        
In English

 Logga in

CERT-SE 

Du är här: 

Framtida utveckling som kan påverka arbetet med samhällsskydd och beredskap – en uppdatering, studie                        

Lyssna

Detaljer

MSB1245–Juni2018

978-91-7383-856-6

2018

73 s.

Pris
0 kronor

Studien omfattar en uppdatering av bedömningen av parametrarna i kapitel 3 i rapporten ”Framtida utveckling som kan påverka arbetet med samhällsskydd och beredskap, MSB 383 – mars 2012”. Analysmodellen anses som given, men en del i uppdraget är att ge rekommendationer kring strukturen inför framtiden. Ytterligare en del i uppdraget är att ge en vägledning inför det framtida arbetet, genom att ge underlag för vilka parametrar som bör prioriteras i kommande fördjupningar. Detta underlag ges i kapitel 4och i ett separat PM.

0

Om MSB

Rakel
Statistik

Facebook

Instagram

LinkedIn

Twitter

YouTube

CERT-SE 

E-post

Press

Emergency rescue and self-driving vehicles: possible risks of crashes and crashes, study

Lyssna

                Lättläst
            
In English

Logga in

CERT-SE 

Stäng 

Aktuellt
Regler
Om MSB

SÖK
Meny

Rakel

WIS

SGSI

Om NCC-SE

Cyberhot

Aktuellt

Skyddsrum

VMA

VMA som sms

Oljeskydd

Sanering

Biogas

Vätgas

E85

Hembesök

Rättsfall

Dispenser

E-handel

BAS-bil

Brand

UAS

Aktuellt

Seveso

Terrorism

4-7 år

6-10 år

9-13 år

12-16 år

Gymnasiet

Brandfilt

Spisvakt

Mat i kris

Utrymning

Aktuellt

Kalender

Nyheter

Anmälan

Antagning

SMO folder

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Sandö

Öva

Boende

Besöka

Kontakt

Revinge

Besök

Boende

Kontakt

Öva

Övningar

SAMÖ

Regler

Om regler

Frida

Karta

Lupp

Min sida

Rakel

Om Rakel

Sefari

SGSI

Om SGSI

Studera

WIS

Om WIS

Om MSB

Mat i kris

Logotyper

SOS Alarm

EU-fonder

Insynsråd

Appar

Säkerhet

Pressrum

Arabiska

Farsi

Finska

Jiddisch

Meänkieli

Polska

Somaliska

Spanska

Tigrinska

Turkiska

Forskning

Lyssna

                            Lättläst
                        
In English

 Logga in

CERT-SE 

Du är här: 

Räddningsinsats och självkörande fordon : eventuella risker för krascher och haverier, studie                        

Lyssna

Detaljer

MSB1244–Maj2018

978-91-7383-855-9

2018

50 s. : ill.

Pris
0 kronor

Studien visar att det successiva införandet av självkörande fordon kan innebära vissa problem för räddningstjänsten att utföra sina uppgifter på ett säkert sätt. Dels kan ett självkörande fordon ha problem att identifiera en avspärrning och dels kan det bli problem i samband med utryckningskörning då dessa fordon inte uppfattar blåljussignaler. Det finns också ett problem att bestämma vart en självkörande bil ska ta vägen när fri väg påkallas.

0

Om MSB

Rakel
Statistik

Facebook

Instagram

LinkedIn

Twitter

YouTube

CERT-SE 

E-post

Press

Secure your communication: information from MSB to you working on dangerous activities

Lyssna

                Lättläst
            
In English

Logga in

CERT-SE 

Stäng 

Aktuellt
Regler
Om MSB

SÖK
Meny

Rakel

WIS

SGSI

Om NCC-SE

Cyberhot

Aktuellt

Skyddsrum

VMA

VMA som sms

Oljeskydd

Sanering

Biogas

Vätgas

E85

Hembesök

Rättsfall

Dispenser

E-handel

BAS-bil

Brand

UAS

Aktuellt

Seveso

Terrorism

4-7 år

6-10 år

9-13 år

12-16 år

Gymnasiet

Brandfilt

Spisvakt

Mat i kris

Utrymning

Aktuellt

Kalender

Nyheter

Anmälan

Antagning

SMO folder

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Sandö

Öva

Boende

Besöka

Kontakt

Revinge

Besök

Boende

Kontakt

Öva

Övningar

SAMÖ

Regler

Om regler

Frida

Karta

Lupp

Min sida

Rakel

Om Rakel

Sefari

SGSI

Om SGSI

Studera

WIS

Om WIS

Om MSB

Mat i kris

Logotyper

SOS Alarm

EU-fonder

Insynsråd

Appar

Säkerhet

Pressrum

Arabiska

Farsi

Finska

Jiddisch

Meänkieli

Polska

Somaliska

Spanska

Tigrinska

Turkiska

Forskning

Lyssna

                            Lättläst
                        
In English

 Logga in

CERT-SE 

Du är här: 

Säkra din kommunikation : information från MSB till dig som arbetar med farlig verksamhet                        

Lyssna

Detaljer

MSB768

2014

16 s. : ill.

Pris
0 kronor

Rakel har tagit fram den här tidningen speciellt för de som arbetar i en anläggning som har klassats som
farlig verksamhet av länsstyrelsen.

0

Senast granskad:   9 maj 2019

Om MSB

Rakel
Statistik

Facebook

Instagram

LinkedIn

Twitter

YouTube

CERT-SE 

E-post

Press

What happened to the opinion? : an overview of methods and strategies for measuring rapid change of opinion and investigating opinions / events in social media, study

Lyssna

                Lättläst
            
In English

Logga in

CERT-SE 

Stäng 

Aktuellt
Regler
Om MSB

SÖK
Meny

Rakel

WIS

SGSI

Om NCC-SE

Cyberhot

Aktuellt

Skyddsrum

VMA

VMA som sms

Oljeskydd

Sanering

Biogas

Vätgas

E85

Hembesök

Rättsfall

Dispenser

E-handel

BAS-bil

Brand

UAS

Aktuellt

Seveso

Terrorism

4-7 år

6-10 år

9-13 år

12-16 år

Gymnasiet

Brandfilt

Spisvakt

Mat i kris

Utrymning

Aktuellt

Kalender

Nyheter

Anmälan

Antagning

SMO folder

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Sandö

Öva

Boende

Besöka

Kontakt

Revinge

Besök

Boende

Kontakt

Öva

Övningar

SAMÖ

Regler

Om regler

Frida

Karta

Lupp

Min sida

Rakel

Om Rakel

Sefari

SGSI

Om SGSI

Studera

WIS

Om WIS

Om MSB

Mat i kris

Logotyper

SOS Alarm

EU-fonder

Insynsråd

Appar

Säkerhet

Pressrum

Arabiska

Farsi

Finska

Jiddisch

Meänkieli

Polska

Somaliska

Spanska

Tigrinska

Turkiska

Forskning

Lyssna

                            Lättläst
                        
In English

 Logga in

CERT-SE 

Du är här: 

Vad hände med opinionen? : en översikt om metoder och strategier för att mäta snabba opinionsförändringar och undersöka opinioner/ händelser i sociala medier, studie                        

Lyssna

Detaljer

MSB1169

978-91-7383-798-9

2018

74 s. 

Pris
0 kronor

Denna rapport tar upp olika metoder och strategier för att mäta snabba opinionsförändringar och undersöka opinioner/händelser i sociala medier. Trots att det finns betydande svårigheter att undersöka opinioner och händelser i sociala medier visar rapportens slutsatser att det går att göra både undersökningar som fångar in förändringar av opinion och händelseförlopp med god kvalitet. En förutsättning är dock att tid och resurser läggs för att planera dessa studier.

0

Om MSB

Rakel
Statistik

Facebook

Instagram

LinkedIn

Twitter

YouTube

CERT-SE 

E-post

Press

Risk inventory by road using the National Altitude Model and other databases

Lyssna

                Lättläst
            
In English

Logga in

CERT-SE 

Stäng 

Aktuellt
Regler
Om MSB

SÖK
Meny

Rakel

WIS

SGSI

Om NCC-SE

Cyberhot

Aktuellt

Skyddsrum

VMA

VMA som sms

Oljeskydd

Sanering

Biogas

Vätgas

E85

Hembesök

Rättsfall

Dispenser

E-handel

BAS-bil

Brand

UAS

Aktuellt

Seveso

Terrorism

4-7 år

6-10 år

9-13 år

12-16 år

Gymnasiet

Brandfilt

Spisvakt

Mat i kris

Utrymning

Aktuellt

Kalender

Nyheter

Anmälan

Antagning

SMO folder

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Sandö

Öva

Boende

Besöka

Kontakt

Revinge

Besök

Boende

Kontakt

Öva

Övningar

SAMÖ

Regler

Om regler

Frida

Karta

Lupp

Min sida

Rakel

Om Rakel

Sefari

SGSI

Om SGSI

Studera

WIS

Om WIS

Om MSB

Mat i kris

Logotyper

SOS Alarm

EU-fonder

Insynsråd

Appar

Säkerhet

Pressrum

Arabiska

Farsi

Finska

Jiddisch

Meänkieli

Polska

Somaliska

Spanska

Tigrinska

Turkiska

Forskning

Lyssna

                            Lättläst
                        
In English

 Logga in

CERT-SE 

Du är här: 

Riskinventering vid väg med hjälp av Nationell höjdmodell och andra databaser                        

Lyssna

Detaljer

MSB624

978-91-7383-397-4

2014

109 s. : ill.

Pris
0 kronor

 Fåtal i lager 

                            Lägg i varukorgen
                        
Myndigheten för Samhällsskydd och beredskap (MSB) har beviljat medel till
att utveckla arbete med riskanalys inom infrastruktur och fysisk planering
genom att kombinera den Nya Nationella Höjdmodellen (NNH) med information
från andra databaser. Detta projekt ska stärka och utveckla tidigare
studier av möjligheter att kombinera information från andra databaser,
exempelvis jordarter och avrinningsområden med mera. Projektet ska, förutom
att utveckla arbetet med höga vägbankar, även undersöka möjligheter
att identifiera andra typer av riskpunkter/områden som kan drabbas av t.ex.
ras, skred, erosion, bortspolning och översvämning. I handledningen Riskanalys
vald vägsträcka (Vägverket, 2005) betonas vikten av geografiskt relaterade
underlag som stöd för inventeringar och bedömningar i fält.
Det statliga vägnätet är omkring 10 000 mil långt och det finns omkring
11 000 mil kommunala vägar samt enskilda vägar med stadsbidrag. Till
detta kommer ett stort antal enskilda vägar utan stadsbidrag, så kallade
skogsbilvägar. Äldre vägbankar är ofta byggda av sämre materiel, vilket
gör att vägbanken kan ha olika kvalitet i olika områden. Vägbankar uppbyggda
av sämre material kan därmed utgöra en riskfaktor vid extrema
vädersituationer
med till exempel stora nederbördsmängder under kort tid.
Ett problem som ofta är kopplat till detta är att dränering och vägtrummor
blockeras eller sätts igen. Detta i sin tur pekar vidare på nästa problem; alla
vägtrummor finns inte koordinatsatta och identifierade, i synnerhet inte
längs äldre vägar. Det övergripande syftet med det här projektet är att ta
fram underlag som underlättar identifierin

0

Om MSB

Rakel
Statistik

Facebook

Instagram

LinkedIn

Twitter

YouTube

CERT-SE 

E-post

Press

Lyssna

                Lättläst
            
In English

Logga in

CERT-SE 

Stäng 

Aktuellt
Regler
Om MSB

SÖK
Meny

Rakel

WIS

SGSI

Om NCC-SE

Cyberhot

Aktuellt

Skyddsrum

VMA

VMA som sms

Oljeskydd

Sanering

Biogas

Vätgas

E85

Hembesök

Rättsfall

Dispenser

E-handel

BAS-bil

Brand

UAS

Aktuellt

Seveso

Terrorism

4-7 år

6-10 år

9-13 år

12-16 år

Gymnasiet

Brandfilt

Spisvakt

Mat i kris

Utrymning

Aktuellt

Kalender

Nyheter

Anmälan

Antagning

SMO folder

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Sandö

Öva

Boende

Besöka

Kontakt

Revinge

Besök

Boende

Kontakt

Öva

Övningar

SAMÖ

Regler

Om regler

Frida

Karta

Lupp

Min sida

Rakel

Om Rakel

Sefari

SGSI

Om SGSI

Studera

WIS

Om WIS

Om MSB

Mat i kris

Logotyper

SOS Alarm

EU-fonder

Insynsråd

Appar

Säkerhet

Pressrum

Arabiska

Farsi

Finska

Jiddisch

Meänkieli

Polska

Somaliska

Spanska

Tigrinska

Turkiska

Forskning

Lyssna

                            Lättläst
                        
In English

 Logga in

CERT-SE 

Du är här: 

Nederbörd och översvämningar i framtidens Sverige                        

Lyssna

Detaljer

MSB973

978-91-7383-641-8

2016

80 s. : ill.

Pris
0 kronor

Klimatförändringarna påverkar Sverige och risken för översvämningar och skyfall väntas öka i framtidens klimat. Denna rapport ger en sammanfattning av ett fyraårigt (2012-2015) forskningsprojekt finansierat av Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB). Tanken med projektet är att stödja kommuner och länsstyrelser i det pågående klimatanpassningsarbetet med fokus på hantering av skyfall och översvämning från sjöar och vattendrag. Projektet har genomförts av Göteborgs universitet, SMHI, och Karlstads universitet.

0

Om MSB

Rakel
Statistik

Facebook

Instagram

LinkedIn

Twitter

YouTube

CERT-SE 

E-post

Press

Consequences of a flood in Lake Mälaren - annex report: reporting of government assignments 2010/560 / SSK

Lyssna

                Lättläst
            
In English

Logga in

CERT-SE 

Stäng 

Aktuellt
Regler
Om MSB

SÖK
Meny

Rakel

WIS

SGSI

Om NCC-SE

Cyberhot

Aktuellt

Skyddsrum

VMA

VMA som sms

Oljeskydd

Sanering

Biogas

Vätgas

E85

Hembesök

Rättsfall

Dispenser

E-handel

BAS-bil

Brand

UAS

Aktuellt

Seveso

Terrorism

4-7 år

6-10 år

9-13 år

12-16 år

Gymnasiet

Brandfilt

Spisvakt

Mat i kris

Utrymning

Aktuellt

Kalender

Nyheter

Anmälan

Antagning

SMO folder

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Sandö

Öva

Boende

Besöka

Kontakt

Revinge

Besök

Boende

Kontakt

Öva

Övningar

SAMÖ

Regler

Om regler

Frida

Karta

Lupp

Min sida

Rakel

Om Rakel

Sefari

SGSI

Om SGSI

Studera

WIS

Om WIS

Om MSB

Mat i kris

Logotyper

SOS Alarm

EU-fonder

Insynsråd

Appar

Säkerhet

Pressrum

Arabiska

Farsi

Finska

Jiddisch

Meänkieli

Polska

Somaliska

Spanska

Tigrinska

Turkiska

Forskning

Lyssna

                            Lättläst
                        
In English

 Logga in

CERT-SE 

Du är här: 

Konsekvenser av en översvämning i Mälaren - bilagerapport : redovisning av regeringsuppdrag Fö2010/560/SSK                        

Lyssna

Detaljer

MSB407

978-91-7383-236-6

2012

200 s. : ill.

Pris
0 kronor

Bilagerapport till MSBs rapport ”Konsekvenserav en översvämning i Mälaren: redovisning av regeringsuppdrag Fö2010/560/SSK”,ISBN 978-91-7383-235-9. Innehåller de fyra bilagorna: 1. Kartläggning avhistoriska händelser och deras effekter på olika samhällssektorer avseendeMälardalen, 2. Konsekvensanalys av översvämning i Mälaren :konsekvenser för samhällsviktig verksamhet, 3. Översvämningskartering ochGIS-analyser med beräkning av nyckeltal för Mälaren, inom RegeringsuppdragFö2010/560/SSK, 4. Studie av dag- och nattbefolkning inom översvämningshotadeområden runt Mälaren.

0

Om MSB

Rakel
Statistik

Facebook

Instagram

LinkedIn

Twitter

YouTube

CERT-SE 

E-post

Press

New national altitude model at sea level elevations: flood risk analyzes and assessment of erosion sensitivity in the beach zone

Lyssna

                Lättläst
            
In English

Logga in

CERT-SE 

Stäng 

Aktuellt
Regler
Om MSB

SÖK
Meny

Rakel

WIS

SGSI

Om NCC-SE

Cyberhot

Aktuellt

Skyddsrum

VMA

VMA som sms

Oljeskydd

Sanering

Biogas

Vätgas

E85

Hembesök

Rättsfall

Dispenser

E-handel

BAS-bil

Brand

UAS

Aktuellt

Seveso

Terrorism

4-7 år

6-10 år

9-13 år

12-16 år

Gymnasiet

Brandfilt

Spisvakt

Mat i kris

Utrymning

Aktuellt

Kalender

Nyheter

Anmälan

Antagning

SMO folder

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Sandö

Öva

Boende

Besöka

Kontakt

Revinge

Besök

Boende

Kontakt

Öva

Övningar

SAMÖ

Regler

Om regler

Frida

Karta

Lupp

Min sida

Rakel

Om Rakel

Sefari

SGSI

Om SGSI

Studera

WIS

Om WIS

Om MSB

Mat i kris

Logotyper

SOS Alarm

EU-fonder

Insynsråd

Appar

Säkerhet

Pressrum

Arabiska

Farsi

Finska

Jiddisch

Meänkieli

Polska

Somaliska

Spanska

Tigrinska

Turkiska

Forskning

Lyssna

                            Lättläst
                        
In English

 Logga in

CERT-SE 

Du är här: 

Ny nationell höjdmodell vid havsnivåhöjningar : analyser av översvämningsrisk och bedömning av erosionskänslighet i strandzonen                        

Lyssna

Detaljer

MSB361

978-91-7383-203-8

2012

72 s. : ill.

Pris
0 kronor

Det
finns ett stort intresse för hur NNH – Ny Nationell Höjdmodell - kan utnyttjas vid
arbete med erosions- och översvämningsfrågor kustområden. NNH är resultatet av
en landsomfattande scanning som påbörjades av Lantmäteriet 2009 och ska pågå
under flera år. Målgruppen är bred vilket speglas av flera myndigheters engagemang
och intresse av projektet. Detta projekt är en fortsättning och fördjupning av
projektet ”NNH och havsnivåhöjningar, Fas1” vilket finansierades av Lantmäteriet
och MSB. Resultaten (Metria 2011, Jämförande studie
av Nya Nationella Höjddatabasen och GSD-höjddata för utbredning av havsnivåer.)
från detta projekt inkluderas även i denna rapport.

I
dagsläget är mer än halva Sverige laserskannat. Denna
nya information har en rad användningsområden inom samhällsplanering,
samhällskydd och som underlag för beredskapsplanering. Syftet med denna studie
har varit att undersöka hur höjddata från NNH kan förbättra underlag för
bedömningen av skador och påverkan i kustzonen till följd av förhöjda havsnivåer.
I studien redovisas också exempel på jämförelser med andra höjdmodeller med
lägre precision. Denna studie behandlar tre olika huvudfrågor;

•
Vilka skillnader finns mellan NNH och lantmäteriets höjdmodell GRID 50+?

•
Hur stora areella skillnader ger analyser av förhöjd havsnivå med de olika höjdmodellerna?

•
Hur kan man använda NNH för att bättre kunna bedöma strandzonens känslighet vid
en havsnivåhöjning?

0

Om MSB

Rakel
Statistik

Facebook

Instagram

LinkedIn

Twitter

YouTube

CERT-SE 

E-post

Press

Crisis communication 2032: four social scenarios for strategic planning, SOMCRISC report 2

Lyssna

                Lättläst
            
In English

Logga in

CERT-SE 

Stäng 

Aktuellt
Regler
Om MSB

SÖK
Meny

Rakel

WIS

SGSI

Om NCC-SE

Cyberhot

Aktuellt

Skyddsrum

VMA

VMA som sms

Oljeskydd

Sanering

Biogas

Vätgas

E85

Hembesök

Rättsfall

Dispenser

E-handel

BAS-bil

Brand

UAS

Aktuellt

Seveso

Terrorism

4-7 år

6-10 år

9-13 år

12-16 år

Gymnasiet

Brandfilt

Spisvakt

Mat i kris

Utrymning

Aktuellt

Kalender

Nyheter

Anmälan

Antagning

SMO folder

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Sandö

Öva

Boende

Besöka

Kontakt

Revinge

Besök

Boende

Kontakt

Öva

Övningar

SAMÖ

Regler

Om regler

Frida

Karta

Lupp

Min sida

Rakel

Om Rakel

Sefari

SGSI

Om SGSI

Studera

WIS

Om WIS

Om MSB

Mat i kris

Logotyper

SOS Alarm

EU-fonder

Insynsråd

Appar

Säkerhet

Pressrum

Arabiska

Farsi

Finska

Jiddisch

Meänkieli

Polska

Somaliska

Spanska

Tigrinska

Turkiska

Forskning

Lyssna

                            Lättläst
                        
In English

 Logga in

CERT-SE 

Du är här: 

Kriskommunikation 2032 : fyra samhällsscenarier för strategisk planering, SOMCRISC rapport 2                        

Lyssna

Detaljer

MSB1144–Oktober2017

978-91-7383-782-8

2017

76 s.

Pris
0 kronor

0

Om MSB

Rakel
Statistik

Facebook

Instagram

LinkedIn

Twitter

YouTube

CERT-SE 

E-post

Press

Lyssna

                Lättläst
            
In English

Logga in

CERT-SE 

Stäng 

Aktuellt
Regler
Om MSB

SÖK
Meny

Rakel

WIS

SGSI

Om NCC-SE

Cyberhot

Aktuellt

Skyddsrum

VMA

VMA som sms

Oljeskydd

Sanering

Biogas

Vätgas

E85

Hembesök

Rättsfall

Dispenser

E-handel

BAS-bil

Brand

UAS

Aktuellt

Seveso

Terrorism

4-7 år

6-10 år

9-13 år

12-16 år

Gymnasiet

Brandfilt

Spisvakt

Mat i kris

Utrymning

Aktuellt

Kalender

Nyheter

Anmälan

Antagning

SMO folder

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Sandö

Öva

Boende

Besöka

Kontakt

Revinge

Besök

Boende

Kontakt

Öva

Övningar

SAMÖ

Regler

Om regler

Frida

Karta

Lupp

Min sida

Rakel

Om Rakel

Sefari

SGSI

Om SGSI

Studera

WIS

Om WIS

Om MSB

Mat i kris

Logotyper

SOS Alarm

EU-fonder

Insynsråd

Appar

Säkerhet

Pressrum

Arabiska

Farsi

Finska

Jiddisch

Meänkieli

Polska

Somaliska

Spanska

Tigrinska

Turkiska

Forskning

Lyssna

                            Lättläst
                        
In English

 Logga in

CERT-SE 

Du är här: 

Stuxnet : IT som vapen eller påtryckningsmedel                         

Lyssna

Detaljer

MSB331

2011

16 s.

Pris
0 kronor

Industriella informations- och styrsystem (SCADA) 
							blir allt mer en förutsättning för viktiga 
							samhällsfunktioner såsom vatten och avlopp, energi, 
							transporter, fastighetsautomation och 
							tillverkningsindustri. Den här utvecklingen skapar 
							nya möjligheter och nya risker i hela samhället och 
							ökar kraven på arbetet med samhällets 
							informationssäkerhet. Störningar i industriella 
							styrsystem kan inte enbart leda till att dyrbar 
							utrustning förstörs, utan kan även orsaka avbrott i 
							kritiska verksamheter och i värsta fall riskera 
							människors liv och hälsa. Följderna kan också bli 
							omfattande kostnader och förlorat förtroende, för 
							såväl det enskilda företaget som samhället i stort. 
							Stuxnet utmärker sig i det brus av skadlig kod som 
							ständigt översköljer dagens IT-system och kan sägas 
							representera en milstolpe i utvecklingen av skadlig 
							kod. Ett av skälen till detta är att koden är 
							särskilt riktad mot specifika IT-system inom 
							industrin, det vill säga vissa typer av industriella 
							styrsystem. Myndigheten för samhällsskydd och 
							beredskap (MSB) har, i samverkan med andra aktörer 
							däribland Totalförsvarets forskningsinstitut (FOI), 
							studerat Stuxnet inom ramen för myndighetens program 
							för ökad säkerhet i industriella informations- och 
							styrsystem. 
							
0

Om MSB

Rakel
Statistik

Facebook

Instagram

LinkedIn

Twitter

YouTube

CERT-SE 

E-post

Press

Information and information security in Sweden - Experience and reflections from some major IT incidents in 2012-2014

Lyssna

                Lättläst
            
In English

Logga in

CERT-SE 

Stäng 

Aktuellt
Regler
Om MSB

SÖK
Meny

Rakel

WIS

SGSI

Om NCC-SE

Cyberhot

Aktuellt

Skyddsrum

VMA

VMA som sms

Oljeskydd

Sanering

Biogas

Vätgas

E85

Hembesök

Rättsfall

Dispenser

E-handel

BAS-bil

Brand

UAS

Aktuellt

Seveso

Terrorism

4-7 år

6-10 år

9-13 år

12-16 år

Gymnasiet

Brandfilt

Spisvakt

Mat i kris

Utrymning

Aktuellt

Kalender

Nyheter

Anmälan

Antagning

SMO folder

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Sandö

Öva

Boende

Besöka

Kontakt

Revinge

Besök

Boende

Kontakt

Öva

Övningar

SAMÖ

Regler

Om regler

Frida

Karta

Lupp

Min sida

Rakel

Om Rakel

Sefari

SGSI

Om SGSI

Studera

WIS

Om WIS

Om MSB

Mat i kris

Logotyper

SOS Alarm

EU-fonder

Insynsråd

Appar

Säkerhet

Pressrum

Arabiska

Farsi

Finska

Jiddisch

Meänkieli

Polska

Somaliska

Spanska

Tigrinska

Turkiska

Forskning

Lyssna

                            Lättläst
                        
In English

 Logga in

CERT-SE 

Du är här: 

It- och informationssäkerhet i Sverige - Erfarenheter och reflektioner från några större it-incidenter under 2012-2014                        

Lyssna

Detaljer

MSB721

978-91-7383-465-0

2015

75 s.

Pris
0 kronor

I rapporten "It- och 							  informationssäkerhet i Sverige. Erfarenheter och 							  reflektioner från några större it-incidenter under 							  2012–2014" beskrivs fem fall av it- och 							  informationssäkerhetsincidenter, som inträffat i 							  Sverige de senaste tre åren. Rapporten vänder sig 							  särskilt till aktörer som vill stärka sitt 							  kontinuitets- och riskhanteringsarbete. Exemplen 							  i rapporten är valda för att visa på bredden av 							  händelser som kan påverka en organisations 							  informationssäkerhet. Drabbade organisationer, 							  både kunder som leverantörer, har intervjuats om 							  erfarenheter, lärdomar och vad de ser som viktiga 							  faktorer för att öka förmågan att förebygga och 							  hantera incidenter på it- och 							  informationssäkerhetsområdet. Rapporten beskriver 							  även ett antal tidigare inte belysta faktorer som 							  lyfts fram i intervjuerna bl.a. ekonomi, 							  återställningsprioritet och faktorn timing och 							  tur och hur detta kan påverka 							  informationssäkerhetsarbetet.

0

Om MSB

Rakel
Statistik

Facebook

Instagram

LinkedIn

Twitter

YouTube

CERT-SE 

E-post

Press

Lyssna

                Lättläst
            
In English

Logga in

CERT-SE 

Stäng 

Aktuellt
Regler
Om MSB

SÖK
Meny

Rakel

WIS

SGSI

Om NCC-SE

Cyberhot

Aktuellt

Skyddsrum

VMA

VMA som sms

Oljeskydd

Sanering

Biogas

Vätgas

E85

Hembesök

Rättsfall

Dispenser

E-handel

BAS-bil

Brand

UAS

Aktuellt

Seveso

Terrorism

4-7 år

6-10 år

9-13 år

12-16 år

Gymnasiet

Brandfilt

Spisvakt

Mat i kris

Utrymning

Aktuellt

Kalender

Nyheter

Anmälan

Antagning

SMO folder

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Sandö

Öva

Boende

Besöka

Kontakt

Revinge

Besök

Boende

Kontakt

Öva

Övningar

SAMÖ

Regler

Om regler

Frida

Karta

Lupp

Min sida

Rakel

Om Rakel

Sefari

SGSI

Om SGSI

Studera

WIS

Om WIS

Om MSB

Mat i kris

Logotyper

SOS Alarm

EU-fonder

Insynsråd

Appar

Säkerhet

Pressrum

Arabiska

Farsi

Finska

Jiddisch

Meänkieli

Polska

Somaliska

Spanska

Tigrinska

Turkiska

Forskning

Lyssna

                            Lättläst
                        
In English

 Logga in

CERT-SE 

Du är här: 

Taktik, ledning, ledarskap                        

Lyssna

Detaljer

MSB 0015-09

978-91-7383-005-8

2009

254 s. : ill.

Pris
0 kronor

Räddningsinsatser är komplexa. Arbetet i samband med räddningsinsatser måste baseras på hjälpbehovet. Man har resurser till för f ogande som ska organiseras och hanteras på ett ändamålsenligt sätt. Beslut som fattas måste vara väl underbyggda och ta hänsyn till resurs, skada, objekt och hjälpbehovet i övrigt. För att kunna hantera allt detta krävs kunskap. Strävan är att kunna tillgodose det hjälpbehov som olyckshändelser eller över h ängande fara för olyckshändelser påkallar. Taktik, ledning, ledarskap presenterar, diskuterar och exemplifierar erfarenheter från kommunal räddningstjänst och forsknings resultat ur en rad olika synvinklar. Boken riktar sig främst till chefer inom kommunens organisation för räddningstjänst. Den är i första hand avsedd för MSB:s utbildnings verksamhet, men vänder sig också till yrkes verksam räddningstjänstpersonal och övriga intresserade.

0

Om MSB

Rakel
Statistik

Facebook

Instagram

LinkedIn

Twitter

YouTube

CERT-SE 

E-post

Press

Rakel – för samverkan i energibranschen : svar på frågor och påståenden om Rakel

Rakel - for collaboration in the energy industry: answers to questions and statements about Rakel

Lyssna

                Lättläst
            
In English

Logga in

CERT-SE 

Stäng 

Aktuellt
Regler
Om MSB

SÖK
Meny

Rakel

WIS

SGSI

Om NCC-SE

Cyberhot

Aktuellt

Skyddsrum

VMA

VMA som sms

Oljeskydd

Sanering

Biogas

Vätgas

E85

Hembesök

Rättsfall

Dispenser

E-handel

BAS-bil

Brand

UAS

Aktuellt

Seveso

Terrorism

4-7 år

6-10 år

9-13 år

12-16 år

Gymnasiet

Brandfilt

Spisvakt

Mat i kris

Utrymning

Aktuellt

Kalender

Nyheter

Anmälan

Antagning

SMO folder

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Sandö

Öva

Boende

Besöka

Kontakt

Revinge

Besök

Boende

Kontakt

Öva

Övningar

SAMÖ

Regler

Om regler

Frida

Karta

Lupp

Min sida

Rakel

Om Rakel

Sefari

SGSI

Om SGSI

Studera

WIS

Om WIS

Om MSB

Mat i kris

Logotyper

SOS Alarm

EU-fonder

Insynsråd

Appar

Säkerhet

Pressrum

Arabiska

Farsi

Finska

Jiddisch

Meänkieli

Polska

Somaliska

Spanska

Tigrinska

Turkiska

Forskning

Lyssna

                            Lättläst
                        
In English

 Logga in

CERT-SE 

Du är här: 

Rakel –  för samverkan i energibranschen : svar på frågor och påståenden om Rakel                        

Lyssna

Detaljer

MSB570

2013

12 s. : ill.

Pris
0 kronor

Vad har energibolag för nytta av Rakel? Den här broschyren besvarar några vanliga frågor och påståenden om Rakel.

0

Om MSB

Rakel
Statistik

Facebook

Instagram

LinkedIn

Twitter

YouTube

CERT-SE 

E-post

Press

Firefighter&#39;s Physical Ability: Interim Report 3 - Physical Limit Values

Lyssna

                Lättläst
            
In English

Logga in

CERT-SE 

Stäng 

Aktuellt
Regler
Om MSB

SÖK
Meny

Rakel

WIS

SGSI

Om NCC-SE

Cyberhot

Aktuellt

Skyddsrum

VMA

VMA som sms

Oljeskydd

Sanering

Biogas

Vätgas

E85

Hembesök

Rättsfall

Dispenser

E-handel

BAS-bil

Brand

UAS

Aktuellt

Seveso

Terrorism

4-7 år

6-10 år

9-13 år

12-16 år

Gymnasiet

Brandfilt

Spisvakt

Mat i kris

Utrymning

Aktuellt

Kalender

Nyheter

Anmälan

Antagning

SMO folder

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Sandö

Öva

Boende

Besöka

Kontakt

Revinge

Besök

Boende

Kontakt

Öva

Övningar

SAMÖ

Regler

Om regler

Frida

Karta

Lupp

Min sida

Rakel

Om Rakel

Sefari

SGSI

Om SGSI

Studera

WIS

Om WIS

Om MSB

Mat i kris

Logotyper

SOS Alarm

EU-fonder

Insynsråd

Appar

Säkerhet

Pressrum

Arabiska

Farsi

Finska

Jiddisch

Meänkieli

Polska

Somaliska

Spanska

Tigrinska

Turkiska

Forskning

Lyssna

                            Lättläst
                        
In English

 Logga in

CERT-SE 

Du är här: 

Brandmannens fysiska förmåga : delrapport 3 - Fysiska gränsvärden                        

Lyssna

Detaljer

MSB321–oktober2011

978-91-7383-168-0

2011

137 s. : ill.

Pris
0 kronor

Fysisk arbetskapacitet är en av 							flera egenskaper en brandman i operativ tjänst 							behöver för att utföra sitt arbete. Den av 							brandmännen subjektiva upplevda ansträngningen 							skattas högt eller mycket högt för ett antal 							arbetsmoment, vilket beskrivs i Brandmannens fysiska 							förmåga Delrapport 1- Typinsatser. Vid nyanställning 							av brandmän genomförs ofta fysiska tester, andra än 							de som ingår i de medicinska testerna enligt AFS 							2005:6, 51§ - Medicinska kontroller i arbetslivet. 							Vilka fysiska tester som utförs beslutar varje 							kommun själv. I Brandmannens fysiska förmåga 							Delrapport 2- Fysiologiska tester, föreslås 							relevanta fysiologiska tester som har starka samband 							med prestationen på fem av brandmannens 							arbetsmoment- de tyngsta av de vanligast 							förekommande arbetsmomenten. Dessa tester/mätningar 							är Kroppslängd, Kroppsvikt, Maximal gripstyrka, Rodd 							500 m, Bänkpress med 30 kg, Stående längdhopp, 							Löpning 3000 m och Lyft till hakan med 7.5 kg. 							Baserat på resultaten i Delrapport 1 och Delrapport 							2 genomfördes denna studie för att föreslå 							gränsvärden avseende fysisk arbetskapacitet vid 							nyanställning av brandmän. Om de fysiska 							gränsvärdena är för låga riskerar man att anställa 							individer med för låg fysisk kapacitet, detta skulle 							kunna resultera i individuell överbelastning och 							otillfredsställande insatser i arbetet som operativ 							brandman. Om de fysiska gränsvärdena är för höga 							riskerar man att utesluta individer som har 							tillräcklig fysisk kapacitet och dessutom besitter 							andra viktiga egenskaper.

0

Om MSB

Rakel
Statistik

Facebook

Instagram

LinkedIn

Twitter

YouTube

CERT-SE 

E-post

Press

Follow-up of appropriations 2: 4 Crisis preparedness 2011: Reporting of assignment 9 in MSB&#39;s regulatory letter for 2012

Lyssna

                Lättläst
            
In English

Logga in

CERT-SE 

Stäng 

Aktuellt
Regler
Om MSB

SÖK
Meny

Rakel

WIS

SGSI

Om NCC-SE

Cyberhot

Aktuellt

Skyddsrum

VMA

VMA som sms

Oljeskydd

Sanering

Biogas

Vätgas

E85

Hembesök

Rättsfall

Dispenser

E-handel

BAS-bil

Brand

UAS

Aktuellt

Seveso

Terrorism

4-7 år

6-10 år

9-13 år

12-16 år

Gymnasiet

Brandfilt

Spisvakt

Mat i kris

Utrymning

Aktuellt

Kalender

Nyheter

Anmälan

Antagning

SMO folder

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Sandö

Öva

Boende

Besöka

Kontakt

Revinge

Besök

Boende

Kontakt

Öva

Övningar

SAMÖ

Regler

Om regler

Frida

Karta

Lupp

Min sida

Rakel

Om Rakel

Sefari

SGSI

Om SGSI

Studera

WIS

Om WIS

Om MSB

Mat i kris

Logotyper

SOS Alarm

EU-fonder

Insynsråd

Appar

Säkerhet

Pressrum

Arabiska

Farsi

Finska

Jiddisch

Meänkieli

Polska

Somaliska

Spanska

Tigrinska

Turkiska

Forskning

Lyssna

                            Lättläst
                        
In English

 Logga in

CERT-SE 

Du är här: 

Uppföljning av anslag 2:4 Krisberedskap 2011 : Redovisning av uppdrag 9 i MSB:s regleringsbrev för 2012                        

Lyssna

Detaljer

MSB373

978-91-7383-214-4

2012

76 s.

Pris
0 kronor

MSBhar till regeringen i enlighet med ett särskilt uppdrag redovisat enuppföljning av anslag 2:4 Krisberedskap 2011. Under 2011 har anslag 2:4Krisberedskap finansierat verksamhet motsvarande 1 126 mnkr. Anslag2:4 Krisberedskap har fördelats till centrala myndigheter, länsstyrelser,kommuner, landsting, frivilliga försvarsorganisationer och forskning ochsatsningarna ska bidra till att stärka samhället samlade krisberedskap ochförmåga att hantera allvarliga kriser och deras konsekvenser.  Regeringenhar i olika sammanhang slagit fast vikten av samverkan i krishanteringen. Enförutsättning för att samverkan vid hanteringen kan komma till stånd är attsamverkan också sker i det förebyggande och förberedande skedet. Anslag2:4 Krisberedskap är en katalysator för samverkan och gemensam utveckling avsamhällets förmåga. Uppföljningen visar att anslaget under 2011 i hög grad harbidragit till att samordning och samverkan kommit till stånd mellan olikaaktörer i det förebyggande och förberedande skedet.  De satsningar som genomförts under 2011 medstöd av anslaget har bidragit till att stärka förmågan på central, regional,och lokal nivå.Etttydligt medvärde med anslag 2:4 är att det i hög grad medverkar till attsamordning och samverkan kommer till stånd också på sådana områden där ingenenskild aktör har ett ansvar och att det stimulerar till samverkan. MSB bedömeratt anslaget fungerar som ett viktigt incitament för att stärka arbetet medgemensamma initiativ, samtidigt som det medför en mer effektiv användning avstatens resurser då det motverkar dubbelarbete och stimulerar samarbete.Påden centrala och regionala nivån har de finansieringsprinciperna som gällerfrån år 2010 ännu inte fått fullt genomslag, utan anslaget finansierar inomvissa områden en stor del av myndigheternas krisberedskapsarbete. Detfinns utrymme för en mer effektiv användning av anslaget när det gällerkommuner och landsting. MSB menar att den s.k. kommunöverenskommelsen somligger till grund för finansieringen av kommunernas krisberedskap behöver sesöver. MSB kommer under 2012 att tillsammans med länsstyrelserna utvecklaarbetet med uppföljningen av kommunerna. Bland annat behöver kopplingen tillrisk- och sårbarhetsanalys och förmågebedömning ytterligare förtydligas.

0

Om MSB

Rakel
Statistik

Facebook

Instagram

LinkedIn

Twitter

YouTube

CERT-SE 

E-post

Press

Lyssna

                Lättläst
            
In English

Logga in

CERT-SE 

Stäng 

Aktuellt
Regler
Om MSB

SÖK
Meny

Rakel

WIS

SGSI

Om NCC-SE

Cyberhot

Aktuellt

Skyddsrum

VMA

VMA som sms

Oljeskydd

Sanering

Biogas

Vätgas

E85

Hembesök

Rättsfall

Dispenser

E-handel

BAS-bil

Brand

UAS

Aktuellt

Seveso

Terrorism

4-7 år

6-10 år

9-13 år

12-16 år

Gymnasiet

Brandfilt

Spisvakt

Mat i kris

Utrymning

Aktuellt

Kalender

Nyheter

Anmälan

Antagning

SMO folder

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Anmälan

Antagning

Sandö

Öva

Boende

Besöka

Kontakt

Revinge

Besök

Boende

Kontakt

Öva

Övningar

SAMÖ

Regler

Om regler

Frida

Karta

Lupp

Min sida

Rakel

Om Rakel

Sefari

SGSI

Om SGSI

Studera

WIS

Om WIS

Om MSB

Mat i kris

Logotyper

SOS Alarm

EU-fonder

Insynsråd

Appar

Säkerhet

Pressrum

Arabiska

Farsi

Finska

Jiddisch

Meänkieli

Polska

Somaliska

Spanska

Tigrinska

Turkiska

Forskning

Lyssna

                            Lättläst
                        
In English

 Logga in

CERT-SE 

Du är här: 

Ledning av räddningsinsatser i det komplexa samhället                        

Lyssna

Detaljer

U30-644/06

2006

320 s. : ill.

Pris
0 kronor

Med boken Ledning av räddningsinsatser i detkomplexa samhället vill Räddnings­verket stimulera till reflektion ochdialog kring ledningsarbete och organisatorisk samordning vid olikasamhälleliga kristillstånd. Boken vänder sig till alla dem som har att hanteraproblem relaterade till ledningsarbete i kritiska situationer, t.ex.beslutsfattare i kvalificerade ledningsfunktioner, systembyggare som har attutforma ledningsfunktioner och andra förberedelser och lärare som utformar ochgenomför utbildning i ledning. Utifrån grundvärderingen att hjälpbehovet börvara utgångspunkt för kraven på olyckshantering och olika ledningsfunktionersutform­ning, analyseras och diskuteras ledningsfrågor ur olika perspektiv.Bokens artiklar bygger på teoretisk kunskap från flera forskningsfält och påpraktiska erfarenheter från kommunal räddningstjänst.

0

Senast granskad:   11 december 2019

Om MSB

Rakel
Statistik

Facebook

Instagram

LinkedIn

Twitter

YouTube

CERT-SE 

E-post

Press

Arbets - och miljömedicin Syd  
 
 Stadsluftens hälsobelastning på barn  
 Rapport nr 5:2022  
Emilie Stroh  
Forskare – Avd. Arbets - och miljömedicin, Lunds universitet  
Jenny Rissler  
Docent  – Ergonomi och Aerosolteknologi, Lunds tekniska högskola  
Christina Isaxon  
Julia Dobric  
Doktorand  – Ergonomi och Aerosolteknologi, Lunds tekniska högskola  
 
    NATIONELL   
 MILJÖÖVERVAKNING  
 PÅ UPPDRAG  AV 
 NATURVÅRDSVERKET  
 
 ÄRENDE NNUMME R 
AVTALSNUMMER  
PROGRAMOMRÅDE  
 
DELPROGRAM  
 NV-02361- 19 
215 19 005 
Hälsorelaterad 
miljöövervakning 
Luftföroreningar – 
exponeringsstudier  
 
Stadsluftens hälsobelastning på barn 
 
Rapportförfattare  
Emilie Stroha 
Jenny Risslerb 
 
a Avdelningen för Arbets - och miljömedicin  
Lunds Universitet  
bAvdelningen för  Ergonomi och 
aerosolteknologi, LTH  Utgivare 
Avd. för Arbets - och miljömedicin  
 
Postadress  
Avd. Arbets - och miljömedicin  
Biskopsgatan 9  
223 62 Lund 
 
Telefon  
046-222 16 52 
Rapporttitel och undertitel  
 
 Beställare Naturvårdsverket  
106 48 Stockholm  
Nationell   
 
Nyckelord för plats  
Förskolor, förskolegårdar , Malmö, Skåne  
Nyckelord för ämne  
Luftföroreningar, barn, förskolor , mätning, Partiklar, PM2,5 , Sot, Kv ävedioxid  
Tidpunkt för insamling av underlagsdata  
2018- 2020  
På uppdrag av Naturvårdsverket har avdelningen för Arbets - och miljömedicin vid Lunds universitet 
tillsammans med Institutionen för Ergonomi och Aerosoltek nologi vid Lunds tekniska högskola  utfört en 
studie  i Skåne vilken  som syftar till att ta reda på skillnaden, när det kommer till faktisk inandad dos av 
luftföroreningar , mellan barn som växer upp i större städer (Malmö) och barn som växer upp i 
medelstora/mindre och landsbygdsnära orter.   
 
Resultaten tyder på att det finns påtagliga skillnader för de barn som växer upp i stora städer jämfört 
med barn som växer upp i medelstora/mindre orter när det kommer till tid spenderad utomhus på 
förskolans gård samt deras exponering för luftföroreningar  och den inandade dosen av dessa.  
Barnen på de trafikexponerade förskolorna i Malmö var ute betydligt kortare tid men andades in en 
dubbelt så hög dos av partiklar /minut jämfört med barnen på förskolorna i de mindre och 
landsbygdsnära orterna. Tr e av förskolorna i Malmö överskrider också WHO:s gränsvärden för 
kvävedioxid (årsmedel) under sina respektive mätveckor.  
 
Studien visar också att urbana mätstationer och gaturumsmätningar kan både över - och underskatta 
uppmätta halter på barnens förskolegårdar vilket är viktigt att ha i åtanke vid planering av barns 
utemiljöer i större städer samt belyser behovet av att inte enbart förlita sig på generella mätningar och 
modelleringar.  
    
 1 Barns utemiljöer och luft kvalitet  
Barn utgör  en särskilt känslig grupp när det kommer till exponering för 
luftföroreningar och deras personliga exponering kan skilja sig betydligt från vuxnas1. 
Naturvårdsverket skriver i sin rapport ”Frisk Luft”  att Barn och unga är särskilt känsliga 
för verkningar na av luftföroreningar, och det finns därför behov av att särskilt förbättra luftkvaliteten 
i utemiljöer där barn vistas2 .  
 
WHO räknar med att 93 procent av jordens barn under 15 år andas in hälsoskadliga 
halter av luftföroreningar –  varje dag. För barn  under fem år är akut nedre 
luftvägsinfektion, orsakad av luftföroreningar, en av de fem vanligaste dödsorsakerna 
globalt och den allra vanligaste dödsorsaken i låginkomstländer på den afrikanska kontinenten. Även i Sverige bedömer Folkhälsomyndigheten att  dagens exponering 
för luftföroreningar gör  att flera hundra ungdomar per årskull växer upp med påtagligt 
nedsatt  lungfunktion
3. 
 Det finns flera anledningar till att barn är särskilt känsliga för luftföroreningar. De 
andas mer luft per kilo kropps massa  än vuxna, speciellt vid lek och fysisk aktivitet, och 
tillbringar också mer tid utomhus vid tidpunkter på dygnet då halterna av 
luftföroreningar tenderar att vara som högst. Barns barriär - och immunsystem är inte 
färdigutvecklade och inte heller deras lungo r eller luftvägar, vilket gör att skador som 
orsakas på dessa under uppväxten riskerar att medföra permanent nedsatt lungfunktion. Exponering i barndomen medför också att latenta sjukdomsförlopp har längre tid på sig att manifesteras och orsaka allvarliga hälsoeffekter senare i livet.  
Sammanfattningsvis visar den samlade forskningen att barn som växer upp i områden med höga halter av luftföroreningar har ökad risk för luftvägsinfektioner, astma, och 
nedsatt lungfunktion. Detta innebär att luftföroreningar ä r ett påtagligt globalt 
folkhälsoproblem som måste  tas på största allvar , speciellt då aktuell forskning inte har 
kunnat påvisa någon tröskelnivå under vilken halten av luftföroreningar inte ger några 
 
1 WHO, WHO global air quality guidelines.  Particulate matter (PM2.5 and PM10), ozone, nitrogen dioxide, sulfur 
dioxide and carbon monoxide , Geneva: World Health Organization; 2021. Licence: CC BY -NC-SA 3.0 IGO 
2 Naturvårdsverket, Frisk luft –  underlagsrapport till den fördjupade utvärderingen av miljömålen 2019 , Rapport 
6861, Januar 2019  
3 Folkhälsomyndigheten, Miljöhälsorapport 2021 – Barns miljörelaterade hälsa, Artikelnummer 20010, 22 Februari 
2021.    
 
 2 hälsoeffekter.  Detta har också medfört att WHO 2021 upp daterade  och skärpte  sina 
tidigare riktvärden för, bland annat , kvävedioxid (NO 2) och partiklar i fraktionerna 
PM 2,5 och PM 10.4 
 
Vid exponering för luftföroreningar är den mest kritiska dosen den som riskerar att hamna i luftvägarna och lungan. För att kunna beräkna denna så korrekt som möjligt krävs kunskap er om: 
1. Halten av luftföroreningar som individen exponeras för (koncentration  och 
exponerings tid). 
2. Ventilation  av lungan ; beräknat som minutvol ym/minutventilation . Det vill säga  
den volym luft som cirkulerar genom lungan  per minut (L/min).  Minutvolymen  
beror på andningsfrekvensen (andetag/min) samt  den mängd luft man andas in 
eller ut vid varje andetag  (tidalvolym) . Tidalvolymen  kan variera med flera liter  
mellan olika individer , beroende på fysisk aktivitet, personens vikt, ålder och 
kön. 
3. Den deponerade fraktionen av inandade partiklar.  
 
Att beräkna den dos som når lungan hos barn är inte helt enkelt. Bland annat finns en 
stor osäkerhet kring vilka h alter av luftföroreningar som barnet faktiskt  vistas i  och 
därmed exponeras för . Även om luftföroreningar mäts regelbundet i stora och 
medelstora städer  görs detta oftast som urban bakg rund, dvs. på en centralt belägen 
mätpunkt i taknivå och/ eller vid en av de större trafikerade gatorna i städerna. Dessa 
mätningar medelvärdesbildas sedan på år, dygn och timma för att avgöra hur 
luftföroreningsläget förhåller sig i relation till miljökvalitetsnormer och miljömål. Dessa  medelvärden för centrala platser i städerna  är bra indikatorer för halterna 
generellt i staden men är däremot inte alltid representativa för lokala halter  på till 
exempel förskolegårdar . Den tid på dygnet då de flesta yngre barn är ute under 
vardagar är mellan 0 7.00 -17.00, då de befinner sig på försko lan, och det är även under 
denna tid som vi har som mest trafik genererade luftföroreningar  i våra städer. Att 
basera bedömningar av barnens exponering för luftföroreningar på 
medelvärdesbildningar  av halter på vissa centralt belägna platser skulle kunna r iskera  
att ge en felaktig bild av vilka halter barnen blir exponerade för . 
 
4 WHO, WHO global air quality guidelines.  Particulate matter (PM2.5 and PM10), ozone, nitrogen dioxide, sulfur 
dioxide  and carbon monoxide , Geneva: World Health Organization; 2021. Licence: CC BY -NC-SA 3.0 IGO   
 
 3 Då fler och fler barn lever i stadsmiljöer och då städerna succesivt förtätas blir  
stadsbarns tillgång till utemiljöer alltmer begränsa d till förskolans utemiljö vilken, på 
grund av  ökande trafikvolymer  i städerna , får allt sämre luftkvalité.  Naturvårdsverket 
slår i sin rapport ” Frisk Luft ” fast att områden med upprepade höga halter av 
luftföroreningar är direkt olämpliga för förskolor, idrottsplatser, lekplatser och skolor 
men att d et saknas specifika lagkrav på att barns utemiljöer ska planeras så att luften är 
så hälsosam som möjlig5. Dessvärre saknas det kunskap om vilka halter barn 
exponeras för idag och vad det  innebär för barn att växa upp i en stadsmiljö jämfört 
med i en mindre ort när det kommer till exponering för luftföroreningar . De studier 
som finns på detta område bygger på hypoteser , antaganden  och modelleringar  men är 
sällan verifierade av faktiska  mätn ingar.  
 En annan osäkerhet är skattningarna kring hur mycket luft, och därmed omgivande luftföroreningar, som faktiskt cirkulera r genom barnens luftvägar . Att beräkna korrekt 
ventilation  för barn är problematiskt. Minutvolym ( ventilationen  av lun gan) mäts 
oftast med spirometri, under kontrollerade former i ett labb genom att man andas i e tt 
munstycke eller andningsmask . Dessa mätningar ligger sedan till grund för 
exponeringsskattningar i form av  generaliserade tabelldata  över minutvolym  över 
dagen för en gr upp individer  – oftast vuxna , vilket inte speglar barns faktiska 
ventilation  i deras  miljö och under fria aktiviteter .  
 Barns  ventilation  skiljer sig från  vuxna s då barn generellt sett har högre minutvolym 
(per kilo kroppsmassa) vid vila  (förklarat av en högre vilometab olism). Skillnaden 
mellan barn och vuxna blir ännu mer uttalad om man tar hänsyn till barns , emellanåt, 
högre fysiska aktivitet, speciellt utomhus, vilket ökar deras minutvolym ytterligare. För 
att få bättre förståelse av bar ns faktiska aktivitetsnivå, och därmed lungans ventilation, 
har ett fåtal forskargrupper använt sig av exempelvis pulsmätare och accelerometrar, varvid det sistnämnda har visat hög korrelation med den volymluft som cirkulerar genom barnens lungor
6.  
 
5 Naturvårdsverket, Frisk luft –  underlagsrapport till den fördjupade utvärderingen av  miljömålen 2019 , Rapport  
6 Junko Kawahara , Shigeho Tanaka , Chiaki Tanaka , Yuki Hikihara , Yasunobu  
Aoki & Junzo Yonemoto (2011) Estimation of the Respiratory Ventilation Rate of Preschool  
Children in Daily Life Using Accelerometers, J ournal of the Air & Waste Management Association,  
61:1, 46- 54, DOI: 10.3155/1047- 3289.61.1.46  
   
 4 Studieupplägg  
Studien syftar till att ta reda på skillnaden, när det kommer till faktisk inandad dos av 
luftföroreningar , mellan barn som växer upp i större städer och barn som växer upp i 
medelstora/mindre och landsbygdsnära orter.  
 
Genom mätningar av luftförorenings halter  på skånska barns förskolegårdar i både 
trafikerade stadsmiljöer och i mindre trafikerade miljöer , samt mätningar av barnens 
aktivitetsnivåer och vistelsetid utomhus har vi uppskatta t dosen av den faktiska mängd 
luftförore ningar som barnen andas in. Vi har också tittat  på hur barnens faktiska 
exponering  förhåller  sig i jämförelse med  medelvärdesbildningar för förskolan  (baserat 
på tidsupplöst uppskattning  av deras minutvolym  i förhållande till tidsupplösta 
mätningar av omgi vande halter av luftföroreningar) . 
 
Tio förskolor i Skåne  valdes u t till studien, varav fem låg vid starkt trafikerade miljöer i 
Malmö och de återstående fem låg i mindre trafikerade miljöer ( mellan  20 – 100 km 
från Malmö ). Tre av dessa låg i lantliga milj öer (utkanten av Dalby, Södra Sandby samt 
Hammenhög) , en låg i ett ytterområde  av Lund (medelstor stad) och en i närheten av 
en större , och emellanåt starkt trafikerad,  väg i Staffanstorp (mindre ort). Nio av 
förskolorna låg i västra Skåne och en förskola (Hammenhög) låg i sydöstra Skåne 
(figur 1).  Bortsett från förskolornas läge så skiljde sig dessa åt  även i fråga om storlek 
och kvalitet på förskolegården (till exempel vegetation, kupering och fast 
lekutrustning) samt i fråga om antal barn på förskolan  och i barngrupperna . 
 Studien är granskad och godkänd av svenska Etikprövningsmyndigheten (dnr 2019 -
01031).  
 
 5  
Figur 1: Översikt  över tätorter och förskolor vilka ingick i studien.
  
 6 Studiepopulation  
Vid varje förskola tillfrågades v årdnadshavarna till barn mellan tre och fem år om 
dessa ville delta i studien genom att en informationslapp med tillhörande 
samtyckesblankett delades ut  till dem (se bilaga 1).  I blanketten  fick de även fylla i 
uppgifter om sitt barns längd, vikt och preliminära vistelsetider på förskolan.  
 
De barn vars f öräldrar gav skriftligt samtyckte till deltagande i studien fick sedan 
hjälp av förskolepersonalen att fästa en accelerometer kring midjan när de kom till 
förskolan varje morgon under en veckas tid (måndag – fredag) . Accelerometern 
hade barnet  sedan på sig  under den tid hen  tillbringade på förskolan. Personalen 
ombads också föra loggbok över vilka tider barnen som ingick i studien spenderade 
inomhus respektive utomhus  (sammanställning presenterat i tabell 1) .  
 
Vid en förskola i Malmö (Stockrosen) sakna des helt samtycke från föräldrar na till 
att barnen skulle delta varför det saknas accelerometerdata från barnen vid denna 
förskola. Deltagarfrekvensen för övriga förskolor låg på  38 % och d eltagande barn 
fördelade sig jämt mellan förskolor na i Malmö (50  %) och förskolorna utanför  (50 
%) men varierade stort mellan de olika förskolorna ( tabell 1).  
 Totalt deltog 16 3 barn i studien varav 150 levererade användbar a 
accelerometerdata . Enbart data från barn vilka hade på sig accelerometern i två 
dagar eller mer användes för analys. Detta resulterade i att det totalt ingår  data från 
136 barn i analyserna. Fördelningen mellan flickor och pojkar var jämn i 
studiepopulationen (49  % flickor respektive 51  % pojkar) men varierade mellan 
förskolorna (tabell 1) .  
 
Medelål dern för barnen (± 1 standardavvikelse) låg på 4,5 ± 0,8 år och deras 
genomsnittliga vikt och längd låg på 17,8 ± 2,8 kg och 106,6 ± 7,9 cm. 
Motsvarande ett genomsnittlig BMI på 15,6 ± 1,4.  
    
 7  
Tabell 1: Antal deltagare  vid respektive förskola (uppdelat på kön) samt genomsnittlig tid 
barnen hade på sig accelerometrarna (uppdelat på inomhustid och utomhustid) samt total 
utevistelsetid för barnen på förskolan under mätveckan.  Data från 136 barn, varav 67 flickor 
inkluderades i analyserna.  
Förskola  Antal 
deltag ande 
barn 
[flickor]  Tid med 
accelerometrar  
(dagar)  Accelerometertid   
i minuter  
(medel/dag)  Total 
vistelsetid 
utomhus  
(% av total 
tid vid 
förskolan)  Inomhus  Utomhus  
Dalby  15 [9]  4,2 163 262 61 
Södra Sandby  11 [7]  3,7 202 223 54 
Hammenhög  11 [7]  3,2 203 163 43 
Staffanstorp  19 [10]  3,8 187 258 58 
Lund  12 [4]  4,1 256 107 28-39a 
Malmö  
Mariehage  25 [10]  3,9 240 240 46 
Malmö  
Södervärn  26 [12]  4,4 288 69 19 
Malmö  
Droppen  3 [1]  4,3 271 93 25 
Malmö  
Södra sommarstadens 
förskola  14 [7]  3,3 281 156 35 
Medel  - 3,9 ± 1.0  234 ± 66  181 ± 87  41 ± 17  
a För denna förskola började dagen med vistelsetid utomhus. Barnen satte på sig accelerometrarna först när de 
gick in. Den lägre siffran i intervallet motsvarar samtliga barn i studien som var vid förskolan från det att de gick in 
från denna utevistelse (9:0 0) och det högre värdet motsvarar den vistelsetiden för de barn som befann sig på 
förskolan när denna öppnade (en timme tidigare; 08:00).   
 
Mätningar  
Mätningarna genomfördes  under en vecka och skedde  parallellt  vid en förskola i 
Malmö och en förskola utanför  Malmö . Detta för att minimera skillnader som 
potentiellt introduceras av variation i de regionala bakgrundsnivåerna av partiklar, 
vilka påverkar förskolor både i och utanför Malmö.  För fyra av förskolorna ske dde 
mätningarna under våren 2019 och för resterande sex under hösten 20 19 (tabell 2) . 
Mätningarna av luftföroreningshalterna på förskolegården påbörjades fredag 
eftermiddag veckan innan  mätningarna av barnens aktivitetsnivå (accelerometerdata) 
för att få m ätdata  redan vid lämningen av barnen på förskolan på måndag morgon 
den aktuella mät veckan.  Den mätdata som analyserats och använts i studien är 
däremot enbart data från aktuell mätvecka - då barnen var på förskolan.  
    
 8  
Tabell 2: Förskolans  lokalisering sam t namn och mätvecka för insamling av 
accelerometerdata (måndag - fredag) samt datum  för när luftföroreningshalter mättes på 
förskolegården  
Förskola ns lokalisering  
(förskolans namn)  Mätvecka   
Datum  (start -stop) : DD /MM - DD/MM ÅÅ) 
Dalby  
Bokskogen  20 
10/5 – 17/5 2019  
Malmö  
Mariehage  20 
Södra Sandby  
Paradiset  21 
17/5 – 24/5  2019  
Malmö  
Stockrosen  21 
17/5 – 24/5 2019  
Hammenhög  
Hammenhögs förskola  41 
4/10 – 11/10 2019  
Malmö  
Södervärn  41 
Staffanstorp  
Staffanstorps Montessoriskola  42 
11/10 – 18/10 2019  
Malmö  
Droppen  42 
Lund  
Montessoriförskolan Triangeln  43 
18/10 – 28/10 2019  
Malmö  
Södra Sommarstadens förskola  43 
 
 A
CCELEROMETRAR  
Den accelerometer som användes i studien är en 3-axlad ActiGraph GT3X+ 
accelerometer7. Accelerometern fästes runt barnets midja/höft med ett elastiskt 
band  och bars under  barnets  vistelse på förskolan  under 
en veckas tid (må ndag - fredag), se figur 2 . Förskolelärarna 
förde loggbok över vid vilka tidpunkter barnen var 
inomhus och utomhus under dagarna  samt om de vistats 
utomhus någon annanstans än på förskolans gård under mätveckan (vilket ingen av förskolorna uppgav att det 
gjort). För förskolan i Lund  började dagen utomhus, och 
accelerometrarna fästes på barnen först när gruppen gick 
inomhus (kl. 9.00 varje dag), vilket resulterade i en brist på 
mätningar från denna första utomhusepisod  (se tabell 1). 
Det genomsnittliga antalet  dagar som barnen bar 
accelerometrarna varierade mellan 3,2 och 4, 4 dagar för 
förskolorna (tabell 1), vilket återspeglar att de flesta barn 
inte var på förskolorna varje dag.  
 
7 Pensacola, FL, USA; samplings frekvens 30 Hz  
Figur 2:  Placering av 
accelerometer  
   
 9 Vanligtvis är den parameter som man får ut av accelerometrar angiven som 
vektormagnitud (VM), vilket är ett mått på accelerationen i x -, y- och z -led, 
definierat som : 
 𝑉𝑉𝑉𝑉 =�𝑥𝑥2+𝑦𝑦2+𝑧𝑧2.  
 VM är således ett mått på rörelsen i både x -, y- och z -led och anges i enheten 
”counts/min”.   
 
ActiGraph GT3X+ accelerometer n har frekvent an vänts i tidigare 
forskningsstudier rörande barns aktivitet, men även i studier rörande deras 
metabolism
8. Däremot har den inte tidigare använts för estimering av minutvolym .  
 
Accelerometerdata analyserades i programvaran ActiLife9 med tidsintervaller fö r 
vilken den fysiska aktiviteten fastställdes satt till 5 s (så kallad epoklängd) . För att 
utesluta händelser när förskollärarna bar runt accelerometrar na uteslöts alla 
tidsserier  som var kortare än 40 minuter. Placering av accelerometrarna, och andra 
val så som epoklängd  baserades på  slutsatser från tidigare studier10,11,12. Mer detaljer 
presenteras i Dobric et al., 202213. 
 M
ETOD FÖR ATT ESTIMERA MINUTVOLYM FRÅN ACCELEROMETERDATA  
En linjär regressionsekvation används för att översätta vektormagnituden (VM) från accelerometern till minutvolym ( V
e). Regressionen är baserad på sambandet 
mellan syreförbrukning och minutvolym, vilket beskrivs av en linjär ekvation upp till ventilationströskeln
14, där ett linjärt förhållande föreligger mellan  
syreförbrukning och VM. Detta samband  kommer från en kombination av resultat 
från två studier  genomförda på barn , där den ena anger sambandet mellan 
syreförbrukning och minutvolym15 och den andra mellan syreförbrukning och VM 
 
8 Migueles, J.H., Cadenas -Sanchez, C., Ekelund, U. et al. Accelerometer Data Collection and Processing Criteria 
to Assess Physical Activity and Other Outcomes: A Systematic Review and Practical Considerations. Sports 
Med 47, 1821– 1845 (2017). https://doi.org/10.1007/s40279- 017-0716- 0 
9 v 6.13.4; ActiGraph LLC, Pe nsacola, FL, USA  
10 Choi L, Liu Z, Matthews CE, Buchowski MS. Validation of accelerometer wear and nonwear time 
classification algorithm. Med Sci Sports Exerc. 2011;43(2):357- 364. doi:10.1249/MSS.0b013e3181ed61a3  
11 Magnus Dencker & Lars B. Andersen (2011) A ccelerometer -measured daily physical activity related to 
aerobic fitness in children and adolescents, Journal of Sports Sciences, 29:9, 887- 895, DOI: 
10.1080/02640414.2011.578148  
12 Migueles, J.H., Cadenas -Sanchez, C., Ekelund, U. et al. Accelerometer Data Collection and Processing 
Criteria to Assess Physical Activity and Other Outcomes: A Systematic Review and Practical Considerations. 
Sports Med 47, 1821– 1845 (2017). https://doi.org/10.1007/s40279- 017-0716 -0 
13 Dobric, J., Stroh, E., Isaxon, C., Wollmer, P. , Dencker, M.,  Rissler, J. (2022). Preschool Children’s Inhalation 
Rates Estimated from Accelerometers —A Tool to Estimate Children’s Exposure to Air Pollution. Aerosol Air 
Qual. Res. 22, 220067. https://doi.org/10.4209/aaqr.220067  
14 Claxton, D. B. (1999). The measurement of oxygen uptake kinetics in children. Sheffield Hallam University 
(United Kingdom).  
15 Kawahara, J., Tanaka, S., Tanaka, C., Aoki, Y. and Yonemoto, J. (2012), Daily Inhalation Rate and Time -
Activity/Location Pattern in Japanese Preschool Children. Risk Analysis, 32: 1595- 1604. 
https://doi.org/10.1111/j.1539 -6924.2011.01776.x    
 
 10 för den aktuella accelerometern16. Båda dessa studier beskriver sambanden för barn 
i samma ålder som i den na studie (3 -5 år). Det resulterande sambandet som 
använde s för att översätta VM till Ve är: 
Ve = 8.34∙ 10-5∙ VM + 0.246 (1)  
där VM anges i ”counts/min”, och är specifikt för den accelerometer som används, 
och Ve anges i L/min/kg.12 I denna studie använde vi oss av VM eftersom det är  ett 
mått på rörelse i både x -, y- och z -led. Ett alternativ vore  att endast  använda utslag 
på den vertikala axeln. Valet baserades på den något bättre korrelationen med V e som 
rapporterats i den enda tidigare studien vi har kännedom om för barn17. 
  M
ÄTNINGAR AV LUFTFÖRORENINGSHALTER  
De luftföroreningar som mättes på förskolegårdarna var  partikelhalter , mätt som 
masskoncentration  (PM 1, PM 2,5 och PM 10), kvävedioxid (NO 2) samt sot. En 
mätvagn i vilken den huvudsakliga mätutrustningen var placerad , utrustad med ett 
partikelinsug , placerades på en så central plats som möjligt på förskolegården  där 
det fanns möjlighet att koppla el till utrustningen  (figur 3). På, eller i nära anslutning 
till, mätvagnen placerades även  optiska partikel sensorer  (Purple Air)  samt 
diffusionsprovtagar e för NO 2-mätningar.  
 
Figur 3: Mätvagnens  utformning och exempel på placering.  
 
16 Butte, N. F., Wong, W. W., Lee, J. S., Adolph, A. L., Puyau, M. R., & Zakeri, I. F. (2014). Prediction of 
energy expenditure and physical activity in preschoolers. Medicine and science in sports and exercise, 46(6), 
1216 –1226. https://doi.org/10.1249/MSS.0000000000000209 
17 Kawahara, J., Tanaka, S., Tanaka, C., Hikihara, Y., Aoki, Y., Yonemoto, J. (2011b). Estimation of the 
respiratory ventilation rate of preschool children in daily life using accelerometers. J. Air Waste Manag. Assoc. 61, 46- 54. https://doi.org/10.3155/1047- 3289.61.1.46  
 
 11 PURPLE AIR 
Optiska sensorer av typen PurpleAir PA -II-SD18 användes för tidsupplöst mätning 
av PM 1, PM 2.5 och PM 10. I varje PurpleAir finns två stycken Plan tower (PMS 1003) -
sensorer, för att minimera risken att missa data på grund av trasig /kontaminerad  
sensor. De två sensorerna är placerade bredvid varandra i ett väderskydd. Med 
hjälp av en fläkt dras luft genom en kammare i sensorn. I denna kammare passerar  
partiklarna en laserstråle med en våglängd av 650 nm och det ljus som partiklarna 
sprider detekteras i rät vinkel av en fotodioddetektor. Det detekterade ljuset 
konverteras till PM 1, PM 2.5 och PM 10.  Sensorn kan mäta partiklar av en diameter 
mellan 0,3 och 10 µm och loggar data varje minut. Optiska sensorer är  ofta inte av 
samma kvalité som mer avancerade mätinstrument. Optiska mätningar kan 
dessutom vara mindre pålitliga då ett standardiserat brytn ingsindex för aerosolen 
används utan hänsyn till att detta kan variera . De tenderar även att överskatta 
masskoncentrationen vid högre relativ luftfuktighet. Av dessa anledningar  är det 
därför viktigt att använda sensordata med försiktighet om det inte finn s tillgång till 
parallellkörningar med ett referensinstrument för masskoncentration och/eller möjlighet att i efterhand göra en RH -korrigering av mätserien.  
 
För varje mätserie kontrollerades överensstämmelsen mellan sensor 1 och sensor 2. 
I de fall (samtliga i denna studie) som båda sensorerna visade sig fungera felfritt 
beräknades ett tidsupplöst medelvärde av de båda sensorernas uppmätta  halter av 
PM
1, PM 2.5 och PM 10. Därefter genomfördes  en RH-korriger ing baserat på en 
algoritm beskriven av Di Antonio e t al 201819. Denna algoritm beräknar en  
hygroskopisk tillväxtfaktor  (det vill säga förhållandet mellan våt och torr 
partikeldiameter ) som bland annat baseras på antagandet av lösligt innehåll i 
partiklarna ( kappa -faktor n). Denna faktor antogs  vara 0.4 för urban miljö och 0.6 för 
rural miljö , baserat på en studie av Rissler et al 201020. Den RH-korrigerade 
mätserien justerades vidare genom att jämföra medelvärdet av masskoncentrationen 
för mätperioden med motsvarande medelvärde erhållet av filterinsamling under samma mätperiod.  
 
Mätningar med PurpleAir -sensorer  vid Södervärns förskola i Malmö saknas 
dessvärre då mätaren slutade  logga data  under denna mätomgång.  För denna 
förskola används PM
2.5 värden från DustTrak.  
 
18 www.purpleair.com  
19 Di Antonio A, Popoola OAM, Ouyang B, Saffell  J, Jones RL. Developing a Relative Humidity Correction for 
Low-Cost Sensors Measuring Ambient Particulate Matter. Sensors. 2018; 18(9):2790. 
https://doi.org/10.3390/s18092790  
20 Rissler, J., Svenningsson, B., Fors, E. O., Bilde, M., and Swietlicki, E. (201 0), An evaluation and comparison 
of cloud condensation nucleus activity models: Predicting particle critical saturation from growth at 
subsaturation, J. Geophys. Res., 115, D22208, doi:10.1029/2010JD014391.    
 
 12 DUSTTRAK  
DustTrak DRX (TSI) användes parallellt med PurpleAir för att uppskatta 
masskoncentrationen av PM 2.5. DustTrak är , liksom PurpleAir,  en optisk mätare 
som mäter partikelkoncentration genom att registrera det ljus som partiklarna sprider då de passerar m ätvolymen. DustTrak drar 3 liter per minut och detta flöde 
delas upp så att en del går genom den optiska mätvolymen och en del går genom 
ett 37 mm filter som kan användas för att samla upp ett gravimetriskt referensprov 
vilket  används för att kalibrera mät data. Ett nytt, förvägt referensfilter användes till 
varje förskola, och innan varje mätning påbörjades nollkalibrerades DustTrak.  
 
F
ILTERMÄTNING AV PARTIKLAR  
Utöver de filter som samlades in via provtagare i DustTrak  så samlades även 
fristående filter in för gravimetrisk analys av PM 2.5 vilken användes för 
normalisering av PurpleAir data . 
 
 M
ICROAETHELOMETER  
MicroAeth  AE51 (Magee Scientific) användes för att mäta mängden luftburet sot . 
Instrumentet mäter transmission av infrarött ljus (880 nm) genom ett filter som 
kontinuerligt  samlar upp luftburna partiklar  med hjälp av en intern pump . Vartefter  
partiklar ackumuleras på filtret  ökar absorbansen och därmed  dämpningen av 
infrarött ljus. Absorbansen översätts  till ett värde för masskoncentrationen  av sot . I 
miljöer  där sotkoncentrationerna inte är påtagligt höga kan MicroAeth generera en 
hel del brus. Detta kan dock hanteras med  hjälp av en brusreduceringsalgoritm 
(ONA21) utan att tidsupplösningen påverkas , vilket applicerades på  data i denna 
studie . 
 Då den interna pumpen i  ett av instrumenten slutade att fungera vid tre av 
mätveckorna saknas det mätdata av sot från Dalby, Södra Sandby samt Malmö 
förskolan Södra sommarstaden.  
 
D
IFFUSIONSPROVTAGARE FÖR KVÄVEDIOXID (NO 2) 
Mätningar av kvävedioxidhalter utfördes med  IVLs diffusionsprovtagare . 
Provtagarna placerades i  väderskydd  på ca 2 meters höjd . Provtagarnas 
mätosäkerhet var 10  % (LOD:0,1)22. Efter mä tningarna förvarades NO 2-
provtagarna mörkt och kallt till dess att de sk ickades vidare för analys på IVL:s 
ackrediterade laboratorium.   
  
21 Hagler G.S.W., Ylvetron T.L.B., Vedantham R., H ansen A.D.A., Turner J.R. Post -processing method to 
reduce noise while preserving high time resolution in Aethalometer real -time black carbon data. 2011. Aerosol 
Air Quality Research 11:539- 546 
22 https://www.ivl.se/sidor/lab --analys/miljo/luft.html   
 
 13 Barns aktivitets - och ventilation smönster  
Fysisk aktivitet är bra för barns hälsa och utveckling23. Vid bedömningar av fysisk  
aktivitet delas detta vanligtvis in i fyra aktivitetskategorier: sittandes, lätt, måttlig  
och hög aktivitet. Några exempel på barnaktiviteter som typiskt klassificeras inom 
dessa kategorier är24,25. 
• sittandes: rita/måla eller titta på TV  
• lätt aktivitet: gå runt eller bygga  med till exempel klossar  
• måttlig : gå i trappor  eller kasta boll 
• hög aktivitet: springa runt.  
 
Baserat på accelerometerdata s penderade barnen  i studien  sin tid  på förskolan i 
följande aktivitetskategorier:  
60 %  sittandes  
28 %  i lätt aktivitet  
9 %  i måttlig aktivitet  och  
4 %  i hög aktivitet.  
 
Den fysiska aktiviteten stratifierades även på inomhus-  och utomhusaktiviteter. 
Barnen spenderade mer tid sittandes och mindre tid i de andra aktivitetsnivåerna 
inomhus jämfört med utomhus  (figur  4) och var därmed mer aktiva utomhus. Ett 
samband mellan aktivitet och tid spenderad utomhus hittades på individnivå, d.v.s. barn med ett högt mått på aktivitet (vektormagnitud ; VM ) hade även spenderat 
mycket tid utomhus . Detta är ett resultat som  också visats i tidigare studier  kring 
aktivite t på andra barngrupper
26, 27.  
 
Vi fann i nga skillnader i hur lång tid barnen spenderade i de olika 
aktivitetskategorierna  när de  var utomhus  mellan  förskolorna i och utanför Malmö . 
Detta trots att barnen på förskolorna vilka låg utanför Malmö var ute i större 
utsträckning  (51 % av förskol edagen) jämfört med  barnen på förskolor i Malmö (31 
% av förskoledagen ), se tabell 1 . Dock fann vi ett svagt samband mellan tiden 
barnen spenderade utomhus och aktivitetsnivå inomhus, vilket visar på att mer t id 
spenderad utomhus leder till lägre aktivitetsnivå inomhus.  
 
23 Brian W.TimmonsB.W. Timmons, Patti -JeanNaylorP. -J. Naylor, and Karin A.PfeifferK.A. Pfeiffer. Physical 
activity for preschool children — how much and how?. Applied Physiology, Nutrition, and Metabolism. 
32(S2E): S122- S134. https://doi.org/10.1139/H07- 112 
24 Kawahara, J., Tanaka, S., Tanaka, C., Aoki, Y. and Yonemoto, J. (2012), Daily Inhalation Rate and Time -
https://doi.org/10.1111/j.1539 -6924.2011.01776.x  
25 Tanaka, C., Tanaka, S., Kawahara, J., Midorikawa, T. (2007). Triaxial accelerometry for assessment of 
physical activity in young children. Obesity (Silver Spring) 15, 1233 -1241. https://doi.org/10.1038/oby.2007.145  
26 Trina Hinkley, David Crawford, Jo Salmon, Anthony D. Okely, Kylie Hesketh,  Preschool Children and 
physical Activity: A Review of Correlates,  American Journal of Preventive Medicine,  Volume 34, Issue 5,  2008,  
27 Raustorp, A., Pagels, P., Boldemann, C., Cosco, N., Söderström, M., & Mårtensson, F. (2012). Accelerometer 
Measured Level of Physical Activity Indoors and Outdoors During Preschool Time in Sweden and the United 
States, Journal of Physical Activity and Health, 9(6), 801- 808. Retrieved Jun 14, 2022, from 
https://journals.humankinetics.com/view/journals/jpah/9/6/article -p801.xml    
 
 14 Detta samband  resultera de i att barnen på förskolorna utanför Malmö spenderade 
mer tid i de tre lägre aktivitetskategorierna då de var inomhus jämfört med barnen 
på Malmö förskolorna (figur 4).  
 
Figur 4: Förskolebarnens tid i olika aktivitetskategorier uppdelat på förskolor i och  utanför 
Malmö samt deras tid inomhus respektive utomhus  
 Barnens minut ventilation beräknades på individbasis som ett medelvärde fördelat 
mellan tid inomhus och utomhus för hela mätveckan. Medelvärdet av 
minutventilationen  över barnens totala tid på förskolan var 6,9  L/min. Detta värde 
är nära rekommenderade värden för långtidsexp oneringsbedömningar av  U.S:EPA 
(Environmental Protection Agency), som rapporterar 7,0  L/min för barn i åldrarna 
3-6 år och inkluderar vaken tid vi d både inomhus - och utomhusvistelse
28. I en 
tidigare rapport av Naturvårdsverket redovisas ett dygnsmedel värde för barn i åldrarna 3 -5 år motsvarande 5,8  L/min samt 5,3  L/min för barn som väger 15 kg
29. 
Detta d ygnsmedel inkluderar vila/sömn, vilket förkla rar varför det  ligger lägre än 
vårt värde samt US EPA :s rekom mendation.  
 
Som förväntat visade  analysen av aktivitetsdatan att barnen hade en högre 
minutventilation utomhus jämfört med inomhus (figur 5). Minut ventilationen 
utomhus var i genomsnitt 8,1 L/min ( 17 % högre än minutventilationen  inomhus ), 
tabell 3 .  
 
På individnivå varierar minutvolymen mycket beroende på aktivitetsnivå och stora 
individuella skillnader i minutvolym kunde även ses mellan barnen i studien, där 
vissa var tydligt mer aktiva och därmed hade en högre minutvolym än andra. 
Medelvärdet för minutvolymen under mätveckan skilde sig åt mellan barnen och 
låg på mellan 0,33 och 0,48 L/min/kg för olika barn. Denna skillnad var ännu mer 
uttalad vid utomhusvistelse och låg då på mellan 0,33 och 0,62 L/min/kg.  
 
28 https://www.epa.gov/sites/default/files/2015 -09/documents/efh- chapter06.pdf  
29 Naturvårdsverket, Hälsoriskbedömning vid utredning av förorenade områden, Rapport 5859, September 2008  
  
 15  
Figur 5: Minutventilation som ett medelvärde av individerna på förskolor utanför och i Malmö.  
 
Tabell 3: Antal barn vid respektive förskola och deras genomsnittliga minutventilati on i L/min 
(samt median och standardavvikelse) under de tillfällen då de vistades ute under mätveckan . 
Förskola  Antal barn 
(n) Minutventiulation  
Medel 
(L/min)  Median 
(L/min)  Standardavvikelse 
(L/min)  
Dalby  15 7,3 7,4 1,3 
Malmö – Mariehage  25 8,2 8,0 1,6 
Södra Sandby  11 8,1 8,7 1,8 
Malmö – Stockrosen  0 - - - 
Hammenhög  11 9,1 8,9 2,4 
Malmö – Södervärn  26 6,9 6,8 1,5 
Staffanstorp  19 8,1 8,1 1,2 
Malmö – Droppen  3 8,1 8,8 2,9 
Lund  12 8,9 7,7 1,5 
Malmö – Södra Sommarstaden  14 8,7 8,8 2,3 
 
De omfattande individuella skillnaderna i minutventilation gör  det viktigt att, i 
exponerinsstudier, ta hänsyn till barns individuella aktivitetsnivå, då den kan variera stort inom en grupp. Det är även viktigt att ta hänsyn till skillnader som finns 
mellan i nomhus - och utomhusmiljöer då luftkva liteten  och aktivitetsgrad kan skilja 
sig mycket mellan dessa.   Vi vill understryka att fysisk aktivitetet är viktigt för barns utveckling t rots att en 
högre aktivitet leder till en större minutvolym och  därmed att mer  luftföroreningar 
andas in. I e n nyligen publicerad sammanställning av flera studier  dras även 
slutsatsen  att förd elarna med fysisk aktivitet överväger nackdelarna med att andas in 
mer luftföroreningar
30. Arbete med att minska halterna av luftföroreningar i barns 
miljöer är dock viktiga för att minimera den mängd som de andas in.  
 
30 Marko Tainio, Zorana Jovanovic Andersen, Mark J. Nieuwenhuijsen, Liang Hu, Audrey de Nazelle, Ruopeng 
An, Leandro M.T. Garcia, Shifalika Goenka, Belen Zapata- Diomedi, Fiona Bull, Thiago Herick de Sá,  
 0,02,04,06,08,010,0
Utanför
MalmöMalmöMinutventilation (l/min)Inomhus
Utomhus  
 
 16 Barns exponering  
Tre exponeringsmått har jämförts i den här studien.  
1. Barnens exponering : Barnens faktiska exponering, dvs. den genomsnittliga 
koncentrationen  av luftföroreningar uppmätt  under  deras  utetider  på 
förskolan den aktuella  mätveckan . 
2. Förskola 07.00 – 17.00 : Genomsnittlig halt uppmätt på förskolans  gård 
under mätveckan den period  då flest barn beräknas vistas på förskolan, dvs. 
mellan 07:00 – 17:00 . 
3. Förskola 00.00 -24.00 : Den genomsnittliga dygnskoncentrationen uppmätt 
på förskolan under mätveckan.  
 
Det är viktigt att poängtera att förutom förskolornas lä gen, vilka skiljer sig påtagligt  
åt i fråga om trafikexponering, så förekommer stora skillnader mellan förskolor nas 
uppmätta halter  baserat på  rurala och urbana bakgrundshalter (främst när det gäller 
partiklar) för vilken mätperioden  (vår jämfört med höst) också kan ha  en stor 
inverkan  på omgivande koncentrationer . Vi ser även att bakgrundshalterna i 
regionen varierar mellan mätveckorna –  vilket påverkar partikelhalterna både på 
förskolorna i stadsmiljö och på de utanför staden. Dessa temporala variationer  i 
bakgrundshalter försvinner  delvis genom att vi i designen av studien har parallella 
mätningar vid en förskola i staden och en utanför.   
 
Partiklar 
I analysen nedan använder vi oss av tidsupplösta masskoncentrationer ( µg/m3 för 
PM1, PM 2.5 och PM 10) mätta med PurpleAir  eftersom  data från dessa  ger 
uppdelning i PM 1-10 samt för att datatäckningen var högre för dessa sensorer än 
data från DustTrak . Som underlag för genomförandet gjorde  vi även en jämförelse  
av instrumenten  i labbmiljö  samt en separat u tvärdering av data från PurpleAir 
sensorerna. För en förskola (Malmö – Södervärn) saknas data från PurpleAir . För 
denna förskola används mätdata från Dust Trak, vilket dock endast rapporterar 
PM 2,5.  Då halterna i partikelfraktionerna följer varandra har vi valt att i resultate n 
främst presentera halterna av PM 2,5. 
 
Det är viktigt att ha i åtanke att studien inte kan allokera vilka källor partiklarna 
härrör ifrån, inte heller har partiklarnas sammansättning analyserats. Partiklarna 
kan, exempelvis, vara både trafikgenererade (sot och däck - och vägslitage) samt 
damm från underlag eller, för några av förskolorna i mer rurala miljöer, partiklar från åkermark.  Partiklar från olika källor kan i sig orsaka  olika hälsoeffekter.  
 
Barnens exponeri ng för PM
2,5 på förskolorna i Malmö ligger i snitt 2,5 µg/m3 högre 
jämfört med förskolorna utanför Malmöområdet  (tabell 4 samt figur 6, och 7). 
Detta motsvarar en förhöjd exponering för barnen i Malmö på ca 88% jämfört med 
 
Air pollution, physical activity and health: A mapping review of the evidence,  Environment International,  
Volume 147,  2021,    
 
 17 barnen på förskolorna  utanför Mal mö men med stor variation ( 27 – 174 % , vilket 
motsvarar en differens på 0,9 –  3,1 µg/m3). Ser man till de uppmätta halterna på 
förskolegårdarna under förskolans verksamhetstid  (07.00 – 17.00)  vid mätveckorna 
så ligger dessa i snitt 2,8 µ g/m3 högre än vid motsvarande förskolegård ar utanför 
Malmö.  
 
Tabell 4: Genomsnittliga partikelh alter av PM 1, PM 2,5 samt PM 10 (µg/m3) för barnens 
exponering under sin tid ute på förskolan, förskolans koncentrationer mellan klockan 07:00 –  
17:00 vardagar samt fö rskolans koncentrationer 00:00 –  24:00 vardagar.  
FÖRSKOLA  Medelhalt av p artiklar (µg/m3) 
PM 1 PM 2,5 PM 10 
BARNENS EXPONERING  
Dalby  0,56  1,11  1,46  
Malmö - Mariehage  1,40  2,04  2,23  
Södra Sandby  1,56  2,37  2,60  
Malmö - Stockrosen  * * * 
Hammenhög  1,63  2,49  2,71  
Malmö - Södervärn  ** 6,73  ** 
Staffanstorp  2,56  4,29  4,67  
Malmö - Droppen  3,35  5,47  5,99  
 Lund  2,76  4,81  5,36  
Malmö – Södra sommarstaden  4,38  7,94  9,45  
FÖRSKOLANS KONCENTRATIONER 07:00 – 17:00  
Dalby  0,84  1,51  1,90  
Malmö - Mariehage  1,63  2,33  2,53  
Södra Sandby  1,85  2,80  3,06  
Malmö - Stockrosen  5,71  9,03  9,94  
Hammenhög  2,04  3,16  3,43  
Malmö - Södervärn  ** 6,79  ** 
Staffanstorp  2,66  4,57  4,99  
Malmö - Droppen  3,14  4,90  5,30  
 Lund  1,85  3,28  3,76  
Malmö – Södra sommarstaden  3,57  6,36  7,42  
FÖRSKOLANS KONCENTRATIONER 00:00 – 24:00  
Dalby  0,96  1,68  2,06  
Malmö - Mariehage  1,60  2,27  2,45  
Södra Sandby  1,06  1,47  1,52  
Malmö - Stockrosen  5,22  8,39  9,29  
Hammenhög  2,20  3,42  3,73  
Malmö - Södervärn  ** 6,97  ** 
Staffanstorp  2,85  5,11  5,60  
Malmö - Droppen  3,15  5,40  5,99  
Lund  1,93  3,57  4,16  
Malmö – Södra sommarstaden  3,88  7,12  8,46  
* Data saknas då inga barn från förskolan valde att delta i studien  
** Data saknas för PM 1 och PM 10 då PurpleAir -sensorn inte fungerade under mätveckan och data från 
DustTrack -instrumentet fick användas istället   
 
 18  
Figur 6: Medelvärden av PM 2,5 (µg/m3) för förskolorna i Malmö uppdelat på barnens 
genomsnittliga exponering samt förskolegårdens genomsnittliga uppmätta halt mellan 
klockan 07.00 –  17.00 samt dygnsmedelvärde under mätveckan. Grå staplar visar även den 
genomsnittliga dygnshalten av PM 2,5 vid M almö Stads mätstation i gaturum (Dalaplan) samt 
deras urbana mätstation i taknivå (Rådhuset) under aktuella mätveckor.  
 
Figur 7: Medelvärden av PM 2,5 (µg/m3) för förskolorna utanför  Malmö uppdelat på barnens 
genomsnittliga exponering samt förskolegårdens genomsnittliga uppmätta halt mellan klockan 07.00 –  17.00 samt dygnsmedelvärde under mätveckan.  
  
 19  
Uppmätta  genomsnittliga  partikelhalter  på förskolegårdarna ligger ofta nära de 
halter som barnen  exponeras för när de är  ute (differens på <1 µ g/m3 för PM 2,5) 
men för två förskolor i Malmö (Droppens förskola samt Södra S ommarstaden 
förskola) och förskolan i Lund underskattar dessa halter barnens faktiska 
exponering med mellan 0,07 –  1,6 µg/m3 för Malmö förskolorna och ca 1,4 µ g/m3 
för förskolan i Lund (tabell 4 samt figur 6 och 7).  
 
Ingen av förskolorna i studien  överskrider Sveriges miljökvalitetsnormer avseende 
årsmedelhalter för partiklar i storleksfraktionen PM 10 och PM 2,5 (40 respektive 25 
µg/m3). Inte heller överskrids nuvarande riktlinjer för Miljömålen (15 µ g/m3 för 
PM 10 samt 10 µ g/m3 för PM 2,5). Däremot l igger de genomsnittliga halterna av PM 2,5 
för Stockrosens förskola i Malmö oroväckande nära  dessa riktlinjer mellan  
tidpunkterna  07.00 -17.00 under mätveckan (9,03 µ g/m3). Ingen av förskolorna i 
mätstudien överskred WHO:s  riktlinjer för årsmedelhalt avseend e PM 10 (15 µg/m3) 
men däremot överskred  barnens exponering  dessa riktlinjer avseende PM 2,5 (5 
µg/m3) för de tre Malmö förskolorna Södervärns förskola , Droppens förskola samt 
Södra Sommarstadens förskola (tabell 4 ). Sett till medelvärdet för mätveckan under 
förskolans öppettider (07.00 – 17.00) så överskreds detta även för Stockrosens 
förskola i Malmö och , baserat på den genomsnittliga dygnshalten under mätveckan,  
överskreds WHO:s  riktlinjer även för förskolan i Staffanstorp.  
 Uppmätta dygnsmedelvärden av PM
2,5 på förskolornas gårdar låg oftast lägre i 
koncentrationer , 0,95 µg/m3 (31%) jämfört med den urbana bakgrundsstationen 
(Rådhusets tak) och 2,19 µ g/m3 (54%) jämfört med gaturumsmätningarna 
(Dalaplan)  men för Söde rvärns förskola underskatta de både den urbana 
bakgrundsmätningen och gaturumsmätningen halterna (0,5 µ g/m3 jämfört med 
gaturumsmätningen och 2,7 µ g/m3 jämfört med uppmätta urbana bakgrundshalter) , 
tabell 4. Dock låg Malmö Stads mätningar av PM 2,5 betydligt högre än de vi fann 
vid Mariehages förskola (123 % högre för urban bakgrund och 153 % för 
gaturumsmätning). Denna förskola låg längst bort från mätstationen i gaturummet 
(Dalaplan)  och inte heller så centralt som övriga förskolor i Malmö (figur 8 ).   
 
 20  
Figur 8: Karta över lokaliseringen av Malmö förskolorna i mätstudien samt Malmö Stads 
mätstationer avseende luftföroreningar i gaturum (Dalaplan) samt urban bakgrund 
(Rådhusets tak).  
 
Då barnen s exponering på Droppens och Södra Sommarstadens förskolor i Malmö 
samt på förskolan i Lund låg över den genomsnittliga halten av PM 2,5 för förskolans 
gård under mätveckan, både avseende medelvärdet för förskolans verksamhetstid 
(07.00 – 17.00) samt dygnsmedelvärdet så skulle detta kunna tyda på att barnens 
utevistelsetider på förskolegården sammanfaller med de tidpunkter på dygnet då 
emissionerna kring förskolan är som högst, vilket sannolikt sammanfaller med tider 
på dygnet då trafikintensiteten på vägarna kring förskolan är hög .  
 
 21 Sot 
Halterna av  sotpartiklar som barnens exponeras för på sina respektive förskolor 
följer samma mönster som de för partiklar,  det vill säga  att halterna ligger högre på 
storstadsbarnens förskolor jämfört med motsvarande förskola utanför Malmö 
under mätveckan (figur 9, tabell 5). Dessvärre saknas mätdata för två av 
förskolorna utanför Malmö (Dalby och Södra Sandby) samt för Södra 
Sommarstadens förskola i Malmö.  
 
Figur 9: Medelvärden (µg/m3) av sot för förskolorna uppdelat på barnens genomsnittliga 
exponering (beräknad utifrån deras vistelsetider utomhus under mätveckan) samt 
förskolegårdens genomsnittliga uppmätta halt mellan klockan 07.00 –  17.00 samt 
dygnsmedelvärde under mätveckan.  För förskolorna i Dalby, Södra Sandby samt Södra 
sommarstaden i Malmö saknas mätdata varför data från  dessa inte kan redovisas.  För 
förskolan i Lund saknas exponeringen för av barnens utevistelsetid på morgonen (innan 
09.00) då barnen började dagen ute på förskolegården och accelerometrarna inte sattes på 
barnen förrän de gick in.  
 
 22 Tabell 5: Genomsnittliga sothalter (µg/m3) för barnens exponering under sin tid ute på 
förskolan, förskolans koncentrationer mellan klockan 07:00 –  17:00 vardagar samt förskolans 
koncentrationer 00:00 –  24:00 vardagar.  
FÖRSKOLA  Sot (µg/m3)  
Medel  
BARNENS 
EXPONERING  FÖRSKOLANS 
KONCENTRATIONER 
07:00 – 17:00  FÖRSKOLANS 
00:00 – 24:00  
Malmö – Mariehage  (v.20)  0,16 0,16 0,24  
Malmö – Stockrosen  (v.21)  * 0,41  0,42 
Hammenhög  (v.41)  0,22 0,14  0,26  
Malmö – Södervärn  (V.41)  0,26  0,20 0,32 
Staffanstorp  (v.42)  0,32  0,22  0,36 
Malmö – Droppen  (v.42)  0,59 0,37  0,48  
 Lund  (v.43)  0,37 0,41  0,41 
 
En anmärkningsvär d observation är  att det för hälften av förskolorna i studien  
(Hammenhög, Malmö Södervärns förskola, Staffanstorp, Malmö Droppens 
förskola) så ligger barnens exponering högre än motsvarande uppmätta halter av 
sot på förskolegården under förskolans öppettider (07.00 -17.00)  och för Droppens 
förskola  i Malmö  ligger barnens exponering även högre än den genomsnittliga 
dygnshalten för hela mätveckan.  Sothalter korrelerar starkt med emissioner från 
trafik . Resultaten i studien tyder därmed  på att barnen på dessa förskolor är ute vid 
tidpunkter då emissionerna av sot , och därigenom deras exponering för sot , är som 
högst , troligtvis på grund av  omfattande trafik i förskolans närhet vid dessa 
tidpunkter.  
 
Kvävedioxid (NO 2) 
Halterna av kvävedioxid på förskolegårdarna mättes med diffus ionsprovtagare 
varför tidsupplöst data saknas och mätvärdet representerar den genomsnittliga 
halten under hela mätveckan. Detta omöjliggör beräkningar av barnens faktiska 
exponering , det vill säga under de tillfällen  då de var ute på förskolegården.   
 
Halterna av kvävedioxid är klart högre på förskolegårdarna i Malmö jämfört med 
förskolorna lokaliserade utanför Malmö (figur 10) . Den genomsnittliga halten NO 2 
på förskolegårdarna i Malmö under mätveckorna låg på 11,0  µg/m3 jämfört med 
4,7 µg/m3 för förskolorna utför Malmö, v ilket tyder på fler eller högre emissioner  
från förbränningskällor i storstadsbarnens närhet. Uppmätta halter av kvävedioxid 
på förskolegårdarna ligger under miljökvalitetsnormens och miljömålets 
gränsvärde n för årsmedel, 40 respektive 20 µ g/m3, men för tre av  de fem Malmö 
förskolorna (Södervärns förskola, Droppens förskola samt Södra Sommarstadens förskola) överskrid s WHO:s  riktlinje för årsmedelvärde avseende NO
2 vilket ligger 
på 10  µg/m3 (figur 10).    
 
 23  
Figur 10: Medelvärden (µg/m3) avseende genomsnittliga halter av kvävedioxid för  
förskolegårdarna i mätstudien.  
  
 24 Barns inandade dos  
Barnens inandade dos av PM 2,5 och sot beräknades baserat på:  
1. respektive barns minutventilation ( Ve), samt  
2. uppmätta halter av respektive ämne  
- vid de tidpunkter de befann sig på förskolans gård enligt  formeln :   
 
𝐷𝐷=𝑉𝑉𝑒𝑒
1000∙𝐶𝐶,  (2) 
  
där D är den inandade dosen i µg/min, C  är koncentrationen av respektive ämne i 
µg/m3 och värdet 1000 är omvandlingsfaktorn mellan L/min och m3/min för V e. 
 
Då barnens aktivitetsnivåer utomhus, och därmed deras minutventilation, skiljer sig 
åt, både mellan de olika förskolornas barngrupper och mellan individer på förskolan är variationerna omfattande (tabell 6, figur 11 ).  
 
Tabell 6: Barnens geno msnittliga inandade dos av PM 2,5 samt sot  (µg/m in) under deras  tid 
ute på förskolan samt även standardavvikelsen för deras inandade dos av PM 2,5 
FÖRSKOLA  Inandad dos (µg/m3) 
PM 2,5 Sot 
Medel  Standardavvikelse  Medel  
 DALBY (v.20)  0,009  0,02  0,00 06 
MALMÖ MARIEHAGE (v.20)  0,017  0,04  0,001 3 
SÖDRA SANDBY (v.21)  0,019  0,06  0,002 1 
HAMMENHÖG (v.41)  0,023  0,06  0,002 0 
MALMÖ SÖDERVÄRN (v.41)  0,045  0,07  0,00 18 
STAFFANSTORP (v.42)  0,034  0,14  0,00 26 
MALMÖ DROPPEN (v.42)  0,042  0,09  0,00 45 
 LUND (v.43)  0,037  0,07  0,00 28 
MALMÖ SÖDRA SOMMARSTADEN (v.43)  0,064  0,15  0,008 3 
 
Barnen på förskolorna i Malmö andades i genomsnitt in en dubbelt så hög dos varje minut av PM
2,5 som barnen på motsvarande förskolor utanför Malmö.  
Motsvarande trend finns för barnens inandade dos av sot (tabell 6, figur 12) och för 
två av förskolorna i Malmö (Droppens förskola samt Södra Sommarstadens 
förskola) ligger barnens genomsnittliga inandade dos av sot högt över genomsnittet 
för samtliga förskolor.  
     
 25  
 
Figur 11: Barnen  vid respektive förskolas  genomsnittliga inandad dos av PM 2,5 (µg/min) under sina utevistelser  den aktuell mätveckan . Samt 
den genomsnittliga standardavvikelsen för barnen vid förskolan och antal barn vid respektive förskola (siffror i staplarna).  
 
 26  
Figur 12 : Barnen vid respektive förskolas genomsnittliga inandad dos av  sot (µg/min) under sina utevistelser  den aktuella mätveckan.  
  
 27 Sammanfattnin g 
 
Resultaten från denna studie tyder på påtagliga skillnader för de barn som växer upp i större städer jämfört med barn som växer upp ruralt eller i medelstora/mindre orter när det kommer till exponering för luftföroreningar samt 
den faktiska inandade dosen av dessa.  
 
Barn vid förskolor i Malmö exponeras för nästan dubbelt så höga nivåer partikulära 
luftföroreningar (PM
2,5) jämfört med barn vid förskolorna utanför Malmö . Denna 
skilln ad i exponering är även tydlig för den dos av partiklar som  barnen bedöms 
andas in , där barnen i Malmö i genomsnitt, andas in en dubbelt så hög dos varje 
minut  som barnen på förskolor na utanför Malmö. Motsvarande exponeringstrend 
går även att se för sot oc h kvävedioxider  där barnens exponering för sot i Malmö 
oftast är  dubbelt så hög och deras exponering för kvävedioxid kunde vara upp till  
tre gånger så hög som för förskolebarnen utanför Malmö.  
 Det är dock viktigt att här poängtera att ingen av förskolorn a i studien överskred 
rådande miljökvalitetsnormer eller miljömålet ”Frisk Lufts” gränsvärden . Sett till 
WHO:s  skärpta riktlinjer för luftföroreningar överskrider däremot tre av fem  
förskolor  i Malmö samt förskolan i Staffanstorp gränsvärdet avseende PM
2,5 och tre 
av fem förskolor i Malmö överskrider också gränsvärdet avseende kvävedioxider.  
 Resultaten från studien tyder även på att exponeringen på några av förskolorna , 
främst i Malmö,  skulle kunna minska s genom att schemalägga barnens  vistelsetid 
utomhus till tidpunkter då emissioner och trafikintensitet kring förskolorna och 
deras gårdar är lägre.  Dock riskerar detta att ytterligare begränsa Malmöbarnens  
möjligheter till att vistas  utomhus vilken redan ligger 20% lägre  i genomsnitt 
jämfört med barnen på f örskolorna utanför Malmö.  
 
Studien visar också att urbana mätstationer och gaturumsmätningar kan både över - 
och underskatta uppmätta halter på barnens förskolegårdar vilket är viktigt att ha i 
åtanke vid planering av barns utemiljöer i större städer samt b elyser behovet av att 
inte enbart förlita sig på generella mätningar och  modelleringar.  
 
BILAGA 1   D ATUM  
 
Postadress : Lunds Universitet, Avd. för arbets - & miljömedicin, Medicon Village, 223 81  LUND  
Telefon dir: 046 - 222 16 52  
växel: 046 -222 00 00 
Avdelningen för arbets - och miljömedicin  
Institutionen för Laboratoriemedicin  
I nformation till vårdnadshavare om 
forskningsstudien:  
”Förskolebarn och luftföroreningar”  
Ert barns förskola ingår i en forskningsstudie där vi under vecka 
X (den XX-XX månad ) kommer att mäta halterna av 
luftföroreningar på ert barns förskolegård. I och med detta 
undrar vi om ert barn kan delta i en kompletterande studie 
under mätveckan där vi även mäter barnens aktivitetsnivå.  
VARFÖR ÄR DETTA VIKTIGT?  
Luftens kvalité påverkar oss indirekt i vår vardag. Hur mycket beror dels 
på hur känslig man är som individ, men även på vad vi exponeras för - och hur länge. Luftkvalitén utomhus varierar mycket beroende på var vi befinner oss, t.ex. i en stad med många källor till luftföroreningar, eller på landet där de lokala källorna är färre. Halterna varierar också beroende på årstid och tidpunkt på dygnet eller väderleksförhållanden, etc. 
I denna forskningsstudie vill vi undersöka skillnaden mellan hur förskolebarn i städer exponeras för luftföroreningar jämfört med barn på förskolor i mi ndre luftföroreningsbelastade miljöer. Vi vill också se på 
skillnaderna i daglig exponering mellan förskolebarn och den för vuxna.  
Barn är inte bara känsligare för luftföroreningar utan exponeras också 
för dem i en annan utsträckning än vuxna då de tillbr ingar mer aktiv tid 
ute vid de tidpunkter på dygnet då luftföroreningshalterna riskerar att vara som högst. Målet med studien är att belysa barns exponeringssituation och därmed medvetandegöra vikten av att minimera barns exponering för luftföroreningar.   V
AD INNEBÄR ERT BARNS MEDVERKAN?  
I studien kommer vi bland annat att mäta luftens kvalité i barnens ute - 
och innemiljö. Vi vill även förstå hur barnens aktivitetsnivå och tid 
spenderad inne respektive ute påverkar mängden luftföroreningar de 
andas in. För att göra detta vill vi att studera aktivitetsnivån hos barnen under den tid de är på förskolan.  
Om ni godkänner ert barns medverkan i studien innebär detta att ert barn kommer att bära en accelerometer under den tid de sp enderar på 
förskolan under mätveckan. Accelerometern mäter ert barns rörelser och omvandlar detta till aktivitetsnivå, som i sin tur kopplas till hur mycket luft barnen andas in. Det finns inga risker med mätningen. Accelerometern är lite mindre än en tändsticksask och fästs i ett elastiskt band runt midjan (se bilder).  
Deltar ert barn i studien ber vi er föräldrar i samarbete med personalen att  sätta på 
accelerometern på morgonen när ni lämnar barnet på förskolan och ta av den och lägga i facket när barnet  går hem.  
Studien kommer att pågå under vecka (måndag till söndag), och mätningarna genomförs parallellt för alla barn i gruppen vars föräldrar godkänt sitt barns deltagande. Samtidigt kommer luftkvaliteten i barnens 
utemiljö att mätas på förskolans gård och till 
viss del även inne.  
Alla data som samlas in kommer att rapporteras ”kodat” så att den inte går att spåra tillbaka till något specifikt barn. Kodnyckel för identifiering kommer att förvaras inlåst. Ni som vårdnadshavare kommer, om så önskas, att få fri tillgång till ert barns data.  
Vi vill poängtera att medverkan är helt 
frivillig och att ni och ert barn när som 
helst kan välja att avbryta deltagandet i 
studien utan att uppge skäl för detta.  
Vid frågor kontakta Jenny Rissler eller Emilie 
Stroh  
 R
EGISTRERING AV PERSONUPPGIFTER  - GDPR  
I studien kommer personuppgifter om ert barn att behandlas med 
datorregistrering. De uppgifter som kommer att registreras är namn, ålder, vikt, längd, kön, förskola, samt aktivitetsmönster och tider som förskolegruppen vistas inne respektive ute under studien. Alla data som bearbetas och analyseras kommer att kodas så att den inte går att 
spåra tillbaka till något specifikt barn. Kodnyckel för identifiering 
kommer att förvaras inlåst.  
Om du samtycker till att ert barn deltar i studien samtycker du till att personuppgiftsbehandling sker. Dina data kommer att behandlas så att inte obehöriga kan ta del av dem.  
Ansvarig för dina personuppgifter är Lunds Universitet (Magnus 
Dencker). Enligt EU:s dataskyddsförordning har du rätt att kostnadsfritt få ta del av de uppgifter om ditt barn som hanteras i studien, och vid behov få eventuella fel rättade. Du kan också begära att uppgifter om ditt barn raderas samt att behandlingen av personuppgifterna 
begränsas. Data sparas i 20 år. Om du vill ta del av uppgifterna ska d u 
kontakta Jenny Rissler (se kontaktuppgifter i slutet av dokumentet) 
inom en månad efter mätprojektets genomförande. Dataskyddsombud nås på dataskyddsombud@lu.se. Om du är missnöjd med hur personuppgifter behandlas har du rätt att ge in klagomål till Datainspektionen, som är tillsynsmyndighet.  
PR
OJEKTANSVARIGA  
Jenny Rissler , Docent  
Avdelningen för Ergonomi och aerosolteknologi  
LTH: Lunds Tekniska Högskola  
jenny.rissler@ri.se  
070-151 84 26
Emilie Stroh , Med Dr.  
Avd. för Arbets - och miljömedicin, Medicinska fakulteten  
emilie.stroh@med.lu.se  
046 – 222 16 52 
Magnus Dencker , Docent, överläkare 
VO Bild och funktion, Klinisk fysiologi och nuklearmedicin  
Skånes Universitetssjukhus, Malmö    
   
Samtycke till att delta i studien  
”Förskolebarn och Luftföroreningar”, vecka X 
Blanketten lämnas till förskolan senast den XX/XX.  
Vi har tagit del av ovanstående skriftliga information. Vi samtycker till att vårt  barn 
deltar i studien och känner till att deltagandet är helt frivilligt, samt att vi när som 
helst och att behöva uppge skäl kan avbryta deltagande t genom att kontakta någon 
studiens forskare.  Jag samtycker även till att uppgifter om mitt barn behandlas på det 
sätt som beskrivits under stycket ”Registrering av personuppgifter”.  
………………………………………... ....................................................   
Barnets namn  
………………………………… ……...   
Datum    
………………………………… …………………                    ……………………..……………. ………………………………… 
Vårdnadshava re (1) underskrift                 Vårdnadshavare (2) underskrift  
Namnförtydligande Vårdnadshavare 1      Namnförtydligande Vårdnadshavare 2 
 
ÖVRIGA UPPGIFTER  
 Födelsedatum (ååmmdd):
 …………………………. ………  
 
Vikt*: ….……………………….. kg 
 
Längd*:  ……………………… meter 
 
Förskola:  …………………………… …..………………. …………………………………………………………………………  
 
Avdelning :…………… ……………………………………….. ….………………..……………………………………………..  
 
Barnets preliminära vistelsetider på förskolan under vecka 41:  
Måndag ………………………….……  
Tisdag …………………………….……  
Onsdag ……………………………..…  
Torsdag …………………………….…  
Fredag …………………………………  
 
Kontaktuppgifter till föräldrar 
 
Mailadress:  …………………………..….……………………………………………………………….  
 
Telefonnummer:  ……… …………………………………...………………………………………….  
 
* Dessa uppgifter behöver vi för att kunna värdera andningsmönster från aktivitetsd ata 
  
 Syftet med denna studie var  att ta reda på skillnaden, när det kommer till faktisk 
inandad dos av luftföroreningar, mellan barn som växer upp i större städer och 
barn som växer upp i medelstora/mindre och landsbygdsnära orter.  
 
Resultaten tyder på att det finns påtagliga skillnader för de barn som växer upp i 
stora  städer jämfört med barn som växer upp i medelstora/mindre orter när det 
kommer till  tid spenderad  utomhus på förskolans gård samt deras  exponering för 
luftföroreningar och den inandade dosen av dessa .  
 
Barnen på de trafik exponerade förskolorna i Malmö var ute betydligt kortare tid 
men andades in en dubbelt så hög dos av partiklar (PM 2,5)/minut jämfört med 
barnen på förskolorna i de mindre och landsbygdsnära orterna . Tre av förskolor na 
i Malmö överskrider också WHO:s  gränsvärden för kvävedioxid (årsmedel) under 
sina respektive mätveckor.  
 
Medicinsk service 
223 81 LUND  
Tel: 046- 17 31 85  
E-post: amm@skane.se  
Internet: 
http://sodrasjukvardsregionen.s e/amm/  
 
Omräkning av näringsbelastning på Östersjön och Västerhavet för år 1995 med PLC5 metodik: Underlag till Sveriges miljömålsuppföljning

Recalculation of nutrient load on the Baltic Sea and the North Sea for the year 1995 with PLC5 methodology: Basis for Sweden&#39;s environmental target follow-up

Human impact on the environment|Earth sciences|Environmental science

På uppdrag av Naturvårdsverket 
 SMED Rapport Nr 21 2008 
 
Omräkning av 
näringsbelastning på 
Östersjön och Västerhavet 
för år 1995 med PLC5 
metodik 
Underlag till Sveriges miljömålsuppföljning 
 
Heléne Ejhed IVL 
Mikael Olshammar, IVL 
 
 Publicering: www.smed.se 
Utgivare: Sveriges Meteorologiska och Hydrologiska Institut 
Adress: 601 76 Norrköping 
Startår: 2006 
ISSN: 1653-8102 
 
SMED utgör en förkortning för Svenska MiljöEmissions Data, som är ett samarbete mellan 
IVL, SCB, SLU och SMHI. Samarbetet inom SMED inledde s 2001 med syftet att långsiktigt 
samla och utveckla den svenska kompetensen inom emi ssionsstatistik kopplat till åtgärds- 
arbete inom olika områden, bland annat som ett svar  på Naturvårdsverkets behov av ex- 
pertstöd för Sveriges internationella rapportering avseende utsläpp till luft och vatten, 
avfall samt farliga ämnen. Målsättningen med SMED-s amarbetet är främst att utveckla och 
driva nationella emissionsdatabaser, och att tillha ndahålla olika tjänster relaterade till 
dessa för nationella, regionala och lokala myndighe ter, luft- och vattenvårdsförbund, när- 
ingsliv m fl. Mer information finns på SMEDs hemsid a www.smed.se. 
   
 3 Förord 
SMED (Svenska Miljöemissions Data), som är ett kons ortium bestående av IVL, 
SLU, SCB och SMHI, har genomfört detta projekt på u ppdrag av Naturvårdsverket 
för att förbättra underlaget till miljömålsuppföljn ing mellan år 1995 och 2006 inom 
miljömålet ”Ingen övergödning”. Stora delar av unde rlagen har tagits fram i de 
tidigare projekten Miljömålsuppföljning ingen överg ödning 1995 och 2005 (ref) 
samt PLC5 rapportering till HELCOM. Maja Brandt och  Gun Grahn, SMHI, har 
tagit fram retention av kväve och fosfor för område sindelning TRK, baserat på 
PLC5 retention. Maja Brandt har granskat rapporten.  Övrigt arbete har genomförts 
av Helene Ejhed och Mikael Olshammar, IVL Svenska M iljöinstitutet AB. 
   
 4 Innehåll 
FÖRORD 3 
INNEHÅLL 4 
SAMMANFATTNING 5 
BAKGRUND 6 
SYFTE 6 
OMFATTNING OCH GENOMFÖRANDE 6 
RESULTAT 9 
Brutto- och nettobelastning samt källfördelning, kv äve 1995 9  
Antropogen belastning, kväve 12  
Brutto- och nettobelastning samt källfördelning, fo sfor 1995 13  
Antropogen belastning, fosfor 15  
Brutto- och nettobelastning, kväve och fosfor 2006 17  
DISKUSSION 18  
Jämförelse med resultat för år 1995 från FUT Miljömål suppföljning 18  
Jämförelse med resultat år 2006, utveckling mot mil jömålet ”Ingen övergödning” 19  
UTVECKLING AV EN STYRFIL FÖR BERÄKNINGAR I TBV 24  
REFERENSER 26  
   
 5 Sammanfattning 
Syftet med projektet var att räkna om belastningen avseende kväve och fos- 
for för Sverige för år 1995 med samma metodik som a nvändes i PLC5-
beräkningarna (Brandt m.fl. manuskript). Detta för att få bättre jämförbarhet 
mellan åren än för de resultat som togs fram till F UT miljömålsuppföljning- 
en (Ejhed m.fl. 2007). Jämförbarhet med belastning år 2006 skapades genom 
att en delmängd indata även för år 2006 omräknades.  Resultaten beräknade 
för år 1995 jämfördes med resultat för år 2006. 
 
Förbättringar genomförda inom detta projekt, jämför t med beräkningar i projektet 
FUT Miljömålsuppföljning för år 1995, berör beräkni ngar av belastning från en- 
skilda avlopp och inkluderande av retention för fos for från PLC5-projektet. Utöver 
dessa förbättringar, har retentionsandelar för kväv e från PLC5-projektet använts i 
detta projekt och beräkningsunderlag för dagvatten är identiskt som för år 2006. 
För år 2006 (jämfört med FUT Miljömålsuppföljning å r 2005) har underlagen änd- 
rats genom användande av 2006 års utsläpp från indu strier (A, B) och reningsverk 
(A, B), metodik för enskilda avlopp, ny metodik för  markanvändningsareal i tätor- 
ter, retentionsandelar för kväve från PLC5-projekte t och genom att retention inklu- 
derats för fosfor. Jämfört med PLC5-projektet har u nderlag avseende belastning 
och utsläpp för år 2006 ändrats genom att de finska  punktkällorna ej inkluderats 
och att belastningen från areal hyggesmark har berä knats med samma belastning 
som skogsmark, d.v.s. utan att ta hänsyn till högre  belastning från areal hyggen.  
 
Enligt denna rapport har den antropogena nettobelas tningen av kväve till haven 
söder om Ålands hav (havsbassängerna Egentliga Öste rsjön, Öresund, Kattegatt 
och Skagerrak) minskat med 12 700 ton, motsvarande 23 %, från 1995 års nivå. 
Den antropogena bruttobelastningen av fosfor har mi nskat med totalt 270 ton eller 
12 % från 1995 till 2006 enligt resultat i detta pr ojekt (samtliga havsbassänger). 
Belastningen från reningsverk och industrier har mi nskat mest, med 29 respektive 
20 % för kväve och ca 20 % vardera för fosfor mella n 1995 och 2006 (hela Sveri- 
ge). Den antropogena nettobelastningen av kväve frå n jordbruksmark har minskat 
med ca 12 %. 
 
Projektet syftade vidare till att utveckla TBV (Tek niskt Beräkningssystem för Vat- 
ten) i avsikt att förenkla urvalet av beräkningar s om ska genomföras och tydliggöra 
det stora antalet beräkningar som krävs för att gen omföra kompletta beräkningar 
till rapporteringar från systemet. Utvecklingen sku lle leda till dokumentation av 
hur de olika beräkningarna hänger ihop. En fil best ående av en mall med samtliga 
beräkningar som ska köras i systemet (en s.k. styrf il) och en ny funktion i TBV 
som hanterar denna, har utvecklats i projektet och motsvarar behoven av förenkling 
och tydlighet som efterfrågades.   
 6 Bakgrund 
Baltic Sea Action Plan (BSAP) lägger grunden för Sv eriges åtaganden för att mins- 
ka belastningen av närsalter på Östersjön. Koppling  av de nationella åtagandena 
enligt BSAP ska göras till de nationella miljömålen . Underlag till den fördjupade 
utvärderingen (FUT) av det nationella miljömålet ”I ngen övergödning” mellan år 
1995 och 2005 beräknades i projektet ”Miljömålsuppf öljning Ingen övergödning 
1995 och 2005” (Ejhed m.fl. 2007) (förkortas nedan FUT miljömålsuppföljning). 
Efterföljande projekt, Pollution Load Compilation 5  (förkortas nedan PLC5), rap- 
portering till HELCOM, omfattade ett antal förbättr ingar av metodiken för beräk- 
ning av enskilda källor och en beräkning av retenti on av fosfor. För att ge underlag 
till miljömålsuppföljning och BSAP med bästa möjlig a jämförbarhet mellan åren 
bör även belastningen för år 1995 beräknas med PLC5 -metodik och med kväve- 
och fosforretention från PLC5-projektet (Brandt m.f l. manuskript). 
 
Syfte 
Syftet med uppdraget var att räkna om belastningen avseende kväve och 
fosfor för Sverige för år 1995 med samma metodik so m användes i PLC5-
beräkningarna. Detta för att få bättre jämförbarhet  mellan åren än för de 
resultat som togs fram till FUT miljömålsuppföljnin gen. 
 
Projektet syftade vidare till att utveckla TBV i av sikt att förenkla och tydliggöra 
hur de olika beräkningarna hänger ihop. 
 
Omfattning och genomförande 
Uppdraget omfattade att räkna om belastningen av kv äve och fosfor för år 1995 
med metodik tillämpad i PLC5-projektet, i de fall m etodiken för att ta fram belast- 
ningen från en viss källa förändrats mellan FUT mil jömålsuppföljningen och 
PLC5. Inom projektet skapades jämförbarhet med bela stning år 2006, vilket inne- 
bar att en delmängd indata även för år 2006 räknade s om. Resultaten beräknade för 
år 1995 jämfördes med de delvis omräknade resultate n för år 2006. 
 
Indata till beräkningarna baserades till största de lar på samma data som i FUT 
Miljömålsuppföljning avseende år 1995 och PLC5 avse ende år 2006. Förbättringar 
och förändringar av underlag till källor som genomf örts i detta projekt beskrivs i 
Tabell 1. Underlagsdata till belastningsberäkningar na krävde i många fall bearbet- 
ningar och beräkningar från rådata, vilka framtagit s i respektive projekt och beskri- 
vits utförligt i respektive projektrapport.  
   
 7 Tabell 1. Förbättrade / ändrade indata och beräknin gsunderlag för kväve- och fosfor- 
belastning i detta projekt jämfört med FUT Miljömål suppföljning (Ejhed et al 2007) 
och PLC5 (Brandt m. fl. manuskript). 
Indata TBV Dataunderlag 
år 1995 och 
2005 FUT 
Miljömålsupp- 
följning Dataunderlag 
år 2006 PLC5 Dataunderlag 
år 1995 detta 
projekt Dataunderlag 
år 2006 detta 
projekt 
Markanvänd- 
ning:     
Hygge Ej inkluderat, 
area hygge 
räknas som 
skog Skogsstyrelsen: 
hyggesarealer 
för 5 år i södra 
Sverige och för 
10 år i Norrland Ej inkluderat, 
area hygge 
räknas som 
skog Ej inkluderat, 
area hygge 
räknas som 
skog 
Tätort Area beräknad 
från Röda kar- 
tan och SCB- 
statistik inom 
tätort. Deposi- 
tion N från 
1997. Area beräknad 
med Röda 
kartans tätorts- 
gräns och 
Svensk mark- 
täckedata inom 
tion N från 
hydrologiska 
åren 2001/2002-
2003/2004 Area beräknad 
med Röda 
gräns och  
tion N från 
med Röda 
gräns och 
tion N från 
2003/2004 
Typhalter/ 
läckagekoeffi- 
cienter     
Kväve- och 
fosfortyphalter 
för kalfjäll 
(inkl.glaciärer), 
skog, myrmark, 
Norrland Löfgren och 
Brandt, 2005 
 
Användes även 
för hyggesareal. Löfgren och 
Brandt, 2005 Löfgren och 
 
för hyggesareal. 
Kvävetyphalter 
för skog, södra 
Sverige Uggla och 
Westling, 2003 
 
för hyggesareal. Uggla och 
Westling, 2003 Uggla och 
 
Fosfortyphalter 
för skog- och 
myr, södra 
 
Kväve- och 
för hygge, södra 
Sverige Ej inkluderat Algoritm Löfgren 
och Westling, 
2002, baserad 
på MATCH 
modellberäk- 
ningar för skog, 
SMHI Ej inkluderat Ej inkluderat 
Kväve- och fos-
fortyphalter för 
hygge, Norrland Ej inkluderat Expertbedöm- 
ning, Löfgren 
2007 Ej inkluderat Ej inkluderat 
 
Utsläpp        
 8 Indata TBV Dataunderlag 
år 1995 och 
2005 FUT 
projekt 
Reningsverk, A 
och B  EMIR samt 
KUR-projekt, 
SCB, IVL avse- 
ende år 1995 
och 2005 EMIR samt 
ende år 2006 
Finska anlägg- 
ningar i Torne 
älv EMIR samt 
ende år 1995 EMIR samt 
Ej finska an- 
läggningar 
Reningsverk, C 
(200-2 000 pe) Baserade på 
anslutningsgrad 
avseende år 
1995 och 2005, 
teknikuppgifter 
och emissions- 
faktorer, IVL, 
SCB  Baserade på 
anslutningsgrad, 
SCB avseende 
år 2006 
älv Baserade på 
och utsläpps- 
schabloner, IVL, 
år 1995 Baserade på 
schabloner,, 
IVL, SCB avse- 
läggningar i 
Torne älv 
Industri, A och B EMIR, KUR-
projektet samt 
inventering av 
speciella bran- 
scher, SCB, IVL 
1995 och 2005 EMIR, KUR-
2006. 
 Finska anlägg- 
älv EMIR, KUR-
1995 EMIR, KUR-
2006. 
Torne älv 
Enskilda avlopp Beräkningar per 
delavrinnings- 
område basera- 
de på kommun- 
enkät (Ryegård 
m.fl., 2006), 
fastighetstaxe- 
rings-, fastig- 
hets- och be- 
folkningsregister 
för år 1995 och 
2005, SCB samt 
utsläppsscha- 
bloner  Beräkningar per 
för år 2005, 
SCB samt 
bloner 
Finska utsläpp i 
Torne älv.  Beräkningar per 
för år 1995, 
SCB samt 
bloner  
Ny tillskriv- 
ningsmetodik för 
reningsteknik 
från PLC5-
projektet Beräkningar per 
SCB samt 
bloner 
Ej finska utsläpp 
i Torne älv. 
Retention     
N normalreten- 
tion Beräknat inom 
TRK-projektet Beräknat inom 
PLC5-projektet Beräknat inom 
PLC5-projektet 
N bakgrundsre- 
tention Beräknat från 
TRK normalre- 
tention Beräknat inom 
P retention Ej inkluderat Beräknat inom 
   
 9 Projektet omfattar även att utveckla funktioner och  användargränssnitt i TBV för 
förenklad hantering av beräkningar.  
I utvecklingen ingick att: 
1.  I en kravanalys definiera styrfil för beräkningar i  TBV. I styrfilen skulle re- 
lationen mellan de olika beräkningarna framgå på et t tydligt sätt och an- 
vändaren skulle kunna välja att köra enstaka beräkn ingar eller alla beräk- 
ningar både upp- och nedströms i beräkningshierarki n.  
2.  Implementera och testa den nya beräkningsmetodiken i TBV. 
3.  Använda den nya beräkningsfunktionen för att utföra  beräkningarna till 
detta projekt. 
Resultat 
Brutto- och nettobelastning samt källfördel- 
ning, kväve 1995 
Begreppet bruttobelastning är lite missvisande, eft ersom jordbruksläckaget och 
utsläpp från enskilda avlopp har beräknats som brut tobelastning vid rotzonen, me- 
dan belastningen från övriga källor utgått från vad  som når vattendraget. Skälet för 
detta är brist på data för läckaget vid rotzonen fö r all övrig markanvändning. Kvä- 
vebruttobelastning anges dock med dessa restriktion er. 
 
Den totala nettobelastningen av kväve via vattendra g till havet uppgick till 
112 400 ton/år och direkta utsläpp till 17 400 ton/ år. I dessa siffror ingår även dif- 
fus belastning från norska och finska tillrinningso mråden till Klarälven respektive 
Torne älv. Belastningen baseras på 1995 års förhåll anden, men är flödesnormalise- 
rad för perioden 1985-2004 (Tabell 2). Observera at t siffrorna hänför sig till 
HELCOM:s havsbassängsgränser.  
 
Tabell 2. Brutto- och nettobelastning (efter retent ion) från utsläppskällor i inlandet 
samt direkta utsläpp till havet av kväve (ton/år) 1 995. Avrundat till närmaste 100-tal 
ton. Flödesnormaliserat för perioden 1985-2004. 
Tillrinningsområde 
till havsbassäng Bruttobelastning 
N Nettobelastning 
N Belastning av reningsverk 
och industrier direkt till 
havet N 
Bottenviken 21600 19600 1100 
Bottenhavet 35500 28000 3300 
Egentliga Östersjön 40500 23100 7700 
Öresund 7700 5800 1600 
Kattegatt 47500 32900 3300 
Skagerrak 3500 3000 600 
Hela Sverige 156300 112400 17400 
 
I Tabell 3 redovisas bruttobelastningen från diffus a källor och i Tabell 4 brut- 
tobelastning från punktkällor. Med dagvatten avses belastning från ytor inom tätort.   
 10   
Tabell 3. Bruttobelastning från diffusa källor av k väve (ton/år) 1995. Avrundat till 
närmaste 100-tal ton. Flödesnormaliserat för periode n 1985-2004. 
Tillrinnings- 
område till 
havsbassäng Jord- 
bruks- 
mark 1 Skogs- 
mark  Öppen 
mark, 
fjäll, 
myrmark 2 Deposi- 
tion på 
vatten Dagvat- 
ten 2 Totalt 
diffusa 
källor 
Bottenviken 1100 12000 6100 1400 0 20700 
Bottenhavet 4100 19300 5600 3200 200 32300 
Egentliga 
Östersjön 20400 5500 1400 4700 700 32700 
Öresund 6600 0 200 100 100 7100 
Kattegatt 23600 7300 2200 7600 700 41400 
Skagerrak 1900 800 500 200 100 3400 
Hela Sverige 57600 45000 16100 17100 1700 137500 
1 Beräknat som läckage till rotzonen 
2 Beräknat som läckage till vattendrag 
 
Tabell 4. Bruttobelastning från punktkällor av kväv e (ton/år) Avrundat till närmaste 
100-tal ton. Flödesnormaliserat för perioden 1985-20 04. Karv = kommunala renings- 
verk 
havsbassäng Enskilda 
avlopp 1 KARV AB KARV CU Industri 
AB Totalt 
punktkällor  
Bottenviken 100 1300 100 500 2000 
Bottenhavet 300 3300 600 2300 6500 
Egentliga 
Östersjön 700 11900 800 2100 15500 
Öresund 100 1900 0 200 2200 
Kattegatt 500 6900 400 1600 9400 
Skagerrak 100 400 100 100 700 
Hela Sverige 1700 25700 2000 6800 36300 
1 Alla enskilda avlopp behandlas som inlandskälla 
 
I Tabell 5 och Tabell 6 redovisas på motsvarande sä tt nettobelastningen till havet 
från diffusa källor respektive från punktkällor.  
 
Tabell 5. Nettobelastning (efter retention) från di ffusa källor av kväve 1995 (ton/år). 
Avrundat till närmaste 100-tal ton. Flödesnormaliser at för perioden 1985-2004. 
Tillrinnings-
havs-
bassäng Jordbruks-
mark Skogsmark  Öppen 
mark, 
fjäll, 
myrmark Deposition 
på vatten Dagvatten Totalt 
diffusa 
källor 
Bottenviken 800 11400 5300 1200 0 18700 
Bottenhavet 2900 16000 4000 2400 200 25400 
Egentliga 
Östersjön 12100 3300 1000 2000 500 18900 
Öresund 4800 0 200 0 100 5200 
Kattegatt 15300 5000 1700 5500 600 28100 
Skagerrak 1500 800 400 100 100 2900   
 11  Tillrinnings-
havs-
mark, 
fjäll, 
diffusa 
källor 
Hela Sverige 37400 36500 12600 11200 1500 99200 
 
Tabell 6. Nettobelastning (efter retention) från pu nktkällor av kväve 1995 (ton/år). 
Avrundat till närmaste 100-tal ton. Flödesnormaliser at för perioden 1985-2004. Karv 
= kommunala reningsverk 
 
havsbas- 
säng Enskil- 
da 
avlopp KARV 
AB 
Inland KARV 
CU 
direkta 
utsläpp Industri 
AB 
Inland Industri 
direkta 
utsläpp Totalt 
punkt- 
källor 
Bottenviken 100 500 100 800 200 300 2000 
Bottenhavet 200 1600 400 1500 400 1800 5900 
Egentliga 
Östersjön 400 2800 200 6900 800 700 11900 
Öresund 0 500 0 1300 0 200 2200 
Kattegatt 300 3000 300 3100 1200 200 8100 
Skagerrak 100 0 0 400 0 100 700 
Hela Sverige 1100 8500 1100 14100 2600 3300 30700 
 
Den diffusa bruttobelastningen av kväve från hela l andet uppgick till 137 500 
ton/år. Av dessa nådde 99 200 ton/år till havet (ne ttobelastning) efter retention. 
Belastningen från jordbruksmark från hela landet ha r beräknats till 57 600 ton/år 
före markretention (bruttobelastning), varav 37 400  ton/år nådde havet efter reten- 
tion i marken, i sjöar och i vattendrag (nettobelas tning) (Tabell 3 och Tabell 5). 
Bruttobelastningen från punktkällor uppgick till 36  300 ton/år och nettobelastning- 
en till 30 700 ton/år, varav 17 400 ton/år utgör di rekta utsläpp till havet (Tabell 4 
och Tabell 6). Direkta utsläpp från reningsverk dom inerade bland punktutsläppen. 
 
Läckaget från jordbruksmark och skogsmarksläckaget utgjorde nära 30 % vardera 
av totala nettobelastningen (Tabell 7). Skogsmarken s bidrag antas dock vara natur- 
lig bakgrundsbelastning eftersom hyggesareal inte i nkluderats i detta projekt. 
Skogsmarkens bidrag var störst i tillrinningsområde t till Bottenviken, medan jord- 
bruksmarkens bidrag var störst i tillrinningsområde t till Öresund.  
 
Tabell 7. Källfördelning av nettobelastning av kväv e 1995 (%). Flödesnormaliserat för 
perioden 1985-2004. 
havsbas- 
säng Jord- 
bruks- 
mark Skogs
mark Öppen 
mark, 
fjäll, 
myr- 
mark Depo- 
sition 
på 
vatten Dag- 
vatten 
tätor- 
ter En- 
skilda 
avlopp Re- 
nings- 
verk Indu- 
stri 
Bottenviken 4 55 26 6 0 0 7 2 
Bottenhavet 9 51 13 8 1 1 11 7 
Egentliga 39 11 3 7 2 1 32 5   
 12  Tillrinnings- 
havsbas- 
säng Jord- 
bruks- 
mark Skogs
mark Öppen 
mark, 
fjäll, 
myr- 
mark Depo- 
sition 
på 
vatten 
tätor- 
ter En- 
skilda 
avlopp Re- 
nings- 
verk Indu- 
stri 
Östersjön 
Öresund 66 0 3 0 1 1 26 3 
Kattegatt 42 14 5 15 2 1 18 4 
Skagerrak 40 22 12 4 2 2 13 4 
Hela Sverige 29 28 10 9 1 1 18 5 
 
Antropogen belastning, kväve 
Den antropogena belastningen har beräknats som diff erensen mellan den beräknade 
belastningen för år 1995 och bakgrundsbelastningen.  I Tabell 8 och Tabell 9 redo- 
visas den antropogena delen av brutto- respektive n ettobelastningen från jord- 
bruksmark och dagvatten, dvs. när bakgrundsläckaget  för jordbruksmarken och 
tätortsmark har dragits ifrån. Alla punktkällor han teras som antropogena liksom 
kvävets atmosfärsdeposition på vatten.  
 
Tabell 8. Antropogen bruttobelastning (före retenti on) av kväve 1995 (ton/år). Avrun- 
dat till närmaste 100-tal ton. Flödesnormaliserat fö r perioden 1985-2004. 
bruks- 
mark Deposi- 
tion på 
ten KARV, 
industri, 
enskilda 
avlopp Totalt 
Bottenviken 600 1400 0 2000 4100 
Bottenhavet 2500 3200 0 6500 12200 
Egentliga 
Östersjön 15700 4700 300 15500 36200 
Öresund 5600 100 0 2200 7900 
Kattegatt 17900 7600 300 9400 35100 
Skagerrak 1200 200 0 700 2100 
Hela Sverige 43400 17100 700 36300 97500 
  
Tabell 9. Antropogen nettobelastning (efter retenti on) av kväve 1995 (ton/år). Avrun- 
bruks- 
tion på 
ten KARV, 
industri, 
enskilda 
Bottenviken 500 1200 0 2000 3600 
Bottenhavet 1800 2400 0 5900 10100 
Egentliga 
Östersjön 8900 2000 200 11900 23000 
Öresund 4100 0 0 2200 6300 
Kattegatt 11300 5500 300 8100 25100 
Skagerrak 900 100 0 700 1700 
Hela Sverige 27400 11200 600 30700 69900 
    
 13  Den antropogena bruttobelastningen av kväve har ber äknats till 97 500 ton/år 
(Tabell 8) och nettobelastningen till 69 900 ton/år  inklusive direktutsläpp till havet 
(Tabell 9). För hela Sverige svarade den antropogen a jordbruksläckaget för 39 %, 
punktkällorna för 44 % och atmosfärsdepositionen på  vatten för 16 %. I norra Sve- 
rige stod punktutsläppen för en stor andel av den a ntropogena nettobelastningen, i 
Bottenhavet för nära 60 %.  
 
ning, fosfor 1995 
Den totala bruttobelastningen för fosfor har beräkn ats till 4 570 ton/år, nettobelast- 
ningen till havet 3 120 ton/år och direkta utsläpp till havet 640 ton/år för hela Sve- 
rige (Tabell 10).  
 
Tabell 10. Brutto- och nettobelastning (efter reten tion) från land samt direkta utsläpp 
till havet av fosfor 1995 (ton/år) Avrundat till nä rmaste 10-tal ton. Flödesnormaliserat 
för perioden 1985-2004. 
P Nettobelastning 
P Belastning av reningsverk 
havet P 
Bottenviken 720 660 50 
Bottenhavet 1210 960 240 
Egentliga Östersjön 1210 670 160 
Öresund 90 80 40 
Kattegatt 1150 580 140 
Skagerrak 190 170 10 
Hela Sverige 4570 3120 640 
 
I tabell 11 redovisas bruttobelastningen från diffu sa källor och i Tabell 12 brut- 
tobelastning från punktkällor. Med dagvatten avses belastning från ytor i tätort.  
 
Tabell 11. Bruttobelastning från diffusa källor av fosfor 1995 (ton/år) Avrundat till 
närmaste 10-tal ton. Flödesnormaliserat för perioden  1985-2004. 
bruks- 
mark Skogs- 
mark Öppen 
mark, 
fjäll, 
myrmark Deposi- 
tion på 
ten Totalt 
diffusa 
källor 
Bottenviken 50 370 230 30 10 700 
Bottenhavet 230 590 230 50 30 1120 
Egentliga 
Östersjön 690 100 100 30 80 1000 
Öresund 50 0 10 0 10 70 
Kattegatt 550 170 120 40 60 940 
Skagerrak 110 20 50 0 10 180 
Hela Sverige 1680 1250 730 150 190 4010 
 
 14  Tabell 12. Bruttobelastning från punktkällor av fos for 1995 (ton/år) Avrundat till 
närmaste 10-tal ton. Flödesnormaliserat för perioden  1985-2004. Karv = kommunala 
reningsverk 
avlopp KARV AB KARV CU Industri 
AB Totalt 
Bottenviken 10 30 0 30 80 
Bottenhavet 40 50 20 220 330 
Egentliga 
Östersjön 90 150 20 110 370 
Öresund 10 40 0 10 50 
Kattegatt 70 190 10 80 340 
Skagerrak 10 10 0 10 30 
Hela Sverige 230 470 60 450 1200 
 
I Tabell 13 och Tabell 14 redovisas på motsvarande sätt nettobelastningen till 
havet från diffusa källor respektive från punktkäll or.  
 
Tabell 13. Nettobelastning (efter retention) från d iffusa källor av fosfor 1995 (ton/år) 
Avrundat till närmaste 10-tal ton. Flödesnormalisera t för perioden 1985-2004. 
havs-bassäng Jord- 
bruks- 
mark, 
fjäll, 
på vatten Dagvatten 
på vatten Totalt 
diffusa 
källor 
Bottenviken 50 350 200 30 10 630 
Bottenhavet 190 470 160 30 30 890 
Egentliga 
Östersjön 370 50 60 10 50 550 
Öresund 50 0 10 0 10 60 
Kattegatt 290 60 60 10 40 470 
Skagerrak 100 10 40 0 10 160 
Hela Sverige 1050 950 540 80 140 2760 
 
Tabell 14. Nettobelastning (efter retention) från p unktkällor av fosfor 1995 (ton/år) 
Avrundat till närmaste 10-tal ton. Flödesnormalisera t för perioden 1985-2004. Karv = 
kommunala reningsverk 
AB 
CU 
direkta 
AB 
direkta 
punkt-
källor 
 
Bottenviken 10 10 0 20 0 30 70 
Bottenhavet 40 20 10 30 0 210 320 
Egentliga 
Östersjön 50 30 10 100 30 60 280 
Öresund 10 10 0 30 0 10 50 
Kattegatt 40 40 10 120 30 10 250 
Skagerrak 10 0 0 10 0 10 30 
Hela Sverige 160 100 30 310 60 330 990 
   
 15  Den diffusa bruttobelastningen av fosfor från hela landet uppgick till 4 010 ton/år 
(Tabell 11). Av dessa nådde 2 760 ton/år till havet  (nettobelastning) efter retention 
(Tabell 13). Nettobelastning av fosfor utgjordes fr amför allt av belastning från 
jordbruksmark och skogsmark, 1 050 ton respektive 9 50 ton, vilket innebär 28 % 
respektive 25 % av den totala nettobelastningen (Ta bell 13 och Tabell 15). Skogs- 
markens bidrag utgörs enbart av naturlig bakgrundbe lastning eftersom hyggen inte 
inkluderats. Belastningen från jordbruksmark i hela  landet uppgick till 1 680 ton/år 
före retention (bruttobelastning), varav 1 050 ton/ år nådde havet efter retention i 
marken, i sjöar och i vattendrag (nettobelastning) (Tabell 11 och Tabell 13) .  
 
Bruttobelastningen från punktkällor uppgick till 1 200 ton/år och nettobelast- 
ningen till 990 ton/år, varav 640 ton/år utgjorde d irekta utsläpp till havet (Tabell 12 
och Tabell 14). De största källorna till punktutslä pp av fosfor utgjordes av renings- 
verk och industrier med direkta utsläpp till havet,  310 respektive 330 ton, men 
enskilda avlopp var också en betydande källa till n ettobelastningen av fosfor, 160 
ton (Tabell 14). I tillrinningsområdet till Östersj ön och Skagerrak svarade enskilda 
avlopp för 7 % av totala nettobelastningen Tabell 1 5). 
 
Tabell 15. Källfördelning av nettobelastning av fos for 1995 (%). Flödesnormaliserat 
havsbas- 
säng Jord- 
bruks- 
mark Skogs
mark 
inkl 
hygge Öppen 
mark, 
fjäll, 
myr- 
mark Depo- 
sition 
på 
vatten 
tätor- 
ter En- 
skilda 
avlopp Re- 
nings- 
verk Indu- 
stri 
Bottenviken 8 49 28 4 1 1 4 5 
Bottenhavet 16 39 14 3 2 3 5 18 
Egentliga 
Östersjön 45 6 8 1 6 7 16 11 
Öresund 40 1 7 0 7 6 34 5 
Kattegatt 41 9 9 2 6 5 24 6 
Skagerrak 51 7 23 0 4 7 4 4 
Hela Sverige 28 25 14 2 4 4 12 11 
 
Antropogen belastning, fosfor 
belastningen år 1995 och bakgrundsbelastningen. I T abell 16 och i Tabell 17 redo- 
visas den antropogena delen av brutto- respektive n ettobelastningen för de diffusa 
källorna jordbruksmark och dagvatten, dvs. när bakg rundsläckaget för jordbruks- 
marken och tätortsmarken har dragits ifrån. Alla pu nktkällor hanteras som antropo- 
gena. Atmosfärsdeposition av fosfor på vatten har b etraktats som en naturlig källa 
till skillnad från atmosfärsdeposition av kväve.  
   
 16  Tabell 16. Antropogen bruttobelastning (före retent ion) av fosfor 1995 (ton/år) Av- 
rundat till närmaste 10-tal ton. Flödesnormaliserat för perioden 1985-2004. 
Tillrinningsom- 
råde till havs- 
bassäng Jord- 
bruksmark Dagvatten Kommunala. 
reningsverk, 
industri, 
enskilda 
Bottenviken 40 0 80 120 
Bottenhavet 140 10 330 490 
Egentliga Öster- 
sjön 400 50 370 820 
Öresund 30 10 50 90 
Kattegatt 340 30 340 710 
Skagerrak 70 0 30 100 
Hela Sverige 1020 100 1200 2330 
 
Tabell 17. Antropogen nettobelastning (efter retent ion) av fosfor (ton/år) Avrundat till 
industri, 
enskilda 
Bottenviken 40 0 70 120 
Bottenhavet 120 10 320 450 
sjön 220 30 280 530 
Öresund 30 10 50 80 
Kattegatt 200 20 250 470 
Skagerrak 60 0 30 90 
Hela Sverige 670 70 990 1730 
 
Den antropogena bruttobelastningen av fosfor har be räknats till 2 330 ton/år 
(Tabell 16) och nettobelastningen till 1 730 ton/år  inklusive direktutsläpp till havet 
(Tabell 17). För hela Sverige svarade den antropoge na jordbruksbelastningen för 
38 % och punktkällorna för 57 %.  Störst antropogen  nettobelastning återfanns i 
tillrinningsområdet till Östersjön, där jordbruksma rk stod för 42 % och 
punktutsläpp stod för 52 %. I norra Sverige står pu nktutsläpp för stor del av den 
antropogena nettobelastningen av fosfor; över 70 % i tillrinningsområdet till Bot- 
tenhavet.  
 
Brutto- och nettobelastning, kväve och fosfor 
2006 
I denna rapport har beräkningar genomförts av ändra de underlag avseende år 2006 
och resultat redovisas enbart för dessa källor sepa rat. Övriga resultat från år 2006 
redovisas i PLC5-projektets slutrapport (Brandt m.f l. manuskript). 
   
 17  Brutto- och nettobelastning av kväve och fosfor frå n skogsmark utan att beakta 
ökad belastning från areal hygge redovisas i Tabell  18. Total bruttobelastning av 
kväve från skogsmark har beräknats till 44500 ton/å r varav 36 000 ton/år når havet 
som nettobelastning. Motsvarande bruttobelastning f ör fosfor har beräknats till  
1 240 ton/år varav 940 ton/år når havet. 
 
Tabell 18. Bruttobelastning och nettobelastning (ef ter retention) från skogsmark utan 
hyggen av kväve och fosfor 2006 (ton/år) Avrundat t ill närmaste 100-tal ton respekti- 
ve 10-tal ton. Flödesnormaliserat för perioden 1985- 2004. 
havsbas- 
säng Skogsmark 
Brutto N Skogsmark 
Netto N Skogsmark 
Brutto P Skogsmark 
Netto P 
Bottenviken 11800 11200 370 340 
Bottenhavet 19000 15700 580 460 
Egentliga 
Östersjön 5500 3300 100 50 
Öresund 0 0 0 0 
Kattegatt 7300 5000 170 60 
Skagerrak 800 800 20 10 
Hela Sverige 44500 36000 1240 940 
 
Brutto- och nettobelastning av kväve från enskilda avlopp, reningsverk och indu- 
strier utan de finska bidragen av dessa källor i ti llrinningsområdet till Torne älv 
(inom havsbassäng Bottenviken) redovisas i Tabell 1 9. Motsvarande resultat för 
fosfor redovisas i Tabell 20. Total bruttobelastnin g för dessa punktkällor av kväve 
har beräknats till 27 400 ton/år varav 22 700 ton/å r har beräknats nå havet i form av 
nettobelastning. Total bruttobelastning för dessa p unktkällor av fosfor har beräk- 
nats till 1 020 ton/år varav 820 ton/år har beräkna ts nå havet i form av nettobelast- 
ning.  
 
Tabell 19. Brutto- och nettobelastning från enskild a avlopp, reningsverk (KARV) och 
industrier utan finska källor av kväve år 2006 (ton /år) Avrundat till närmaste 100-tal 
havs-
bassäng Enskilda 
avlopp 
Brutto N KARV 
Brutto N Industrier 
Brutto N Enskilda 
avlopp 
Netto N KARV 
Netto N Industrier 
Netto N 
Bottenviken 100 1300 700 100 1300 700 
Bottenhavet 300 4100 2500 200 3800 2400 
Egentliga 
Östersjön 700 8300 900 400 5900 700 
Öresund 0 1100 100 0 1000 100 
Kattegatt 500 5200 1000 300 4500 800 
Skagerrak 100 400 0 100 400 0 
Hela Sverige 1800 20300 5300 1100 16900 4700 
   
 18  Tabell 20. Brutto- och nettobelastning från enskild a avlopp, reningsverk (KARV) och 
industrier utan finska källor av fosfor år 2006 (to n/år) Avrundat till närmaste 10-tal 
havs-
avlopp 
Brutto P KARV 
Brutto P Industrier 
Brutto P Enskilda 
avlopp 
Netto P KARV 
Netto P Industrier 
Netto P 
Bottenviken 10 20 40 10 20 40 
Bottenhavet 40 70 190 40 60 190 
Egentliga 
Östersjön 90 140 60 60 110 50 
Öresund 10 40 0 10 40 0 
Kattegatt 70 130 70 40 110 30 
Skagerrak 10 10 0 10 10 0 
Hela Sverige 240 420 360 160 350 310 
 
Diskussion 
Resultat från detta projekt har gett nya jämförbara  underlag av Sveriges belastning 
av kväve och fosfor för år 1995 och 2006 för uppföl jning av utvecklingen mot 
miljömålet ”Ingen övergödning”. Förändrade och förb ättrade underlag för beräk- 
ningarna har gett stora förändringar i resultaten f ör de enskilda åren i jämförelse 
med resultat från tidigare projekt FUT Miljömålsupp följning, vilket visas nedan. 
Skillnaderna gäller speciellt nettobelastning av kv äve till följd av skillnader i brut- 
tobelastningsberäkningar och retentionsandelar mell an TRK-projektet (Brandt och 
Ejhed 2002) och PLC5-projektet. Denna typ av beräkn ing av nettobelastningar med 
en och samma retention för att få jämförbart underl ag kan liknas vid en scenario-
beräkning. För fosfor har retention beräknats för h ela Sverige för första gången i 
PLC5-projektet avseende år 2006 och inkluderats för  år 1995 för första gången 
inom detta projekt. 
  
Jämförelse med resultat för år 1995 från FUT 
Miljömålsuppföljning 
Förbättringar genomförda inom detta projekt jämfört  med beräkningar genomförda 
i projektet FUT Miljömålsuppföljning för år 1995, b estår i ny tillskrivningsmetodik 
för beräkningar av belastning från enskilda avlopp och inkluderande av retention 
för fosfor från PLC5-projektet (Tabell 1). Utöver d essa förbättringar, har reten- 
tionsandelar för kväve från PLC5-projektet använts i detta projekt för att skapa 
jämförbarhet med resultat avseende år 2006 och samm a beräkningsunderlag för 
dagvatten som för år 2006. I FUT Miljömålsuppföljni ng användes retentionsande- 
lar för kväve från TRK-projektet. Ändringen av rete ntionsandelarna för kväve i 
PLC5-projektet i jämförelse med TRK-projektet, bero r i stort sett enbart på föränd- 
rad bruttobelastning och till viss del på att kalib reringsperioden är från 1985-2004 
mot 1985-1999 i TRK-projektet (Brandt m.fl., manusk ript ”Näringsämnesbelast- 
ning på Östersjön och Västerhavet 2006”).    
 19   
Tabell 21. Skillnader % ökning eller minskning i re sultat för år 1995 i detta projekt 
jämfört med resultat från projektet FUT Miljömålsup pföljning (Ejhed m.fl., 2007). 
Positiva tal motsvarar en ökning av belastningen jäm fört med FUT Miljömålsupp- 
följning. 
Resultat % skillnad N totalt Sverige % skillnad P t otalt Sverige 
Enskilda avlopp Brutto - 15 % - 12 % 
Dagvatten Brutto + 31 % + 5 % 
Jordbruksmark Netto + 3 % Na 
Diffusa källor Netto - 1 % Na 
Punktkällor Netto - 1 % Na 
Totalt Netto - 1 % Na 
Na - ej tillämpbar analys eftersom P retention inte  beräknats i FUT Miljömålsuppföljning. 
 
Bruttobelastningen av enskilda avlopp för år 1995 h ar minskat med 15 % för kväve 
och 12 % för fosfor med den nya metodiken för tills krivning (Tabell 21), men för- 
ändringen varierar i landet. Skillnaden i tillskriv ningsmetodik gäller antagandet av 
reningsteknik för enskilda avlopp där uppgift sakna s. Ändringen i bruttobelastning- 
en beror därmed på hur många enskilda avlopp som sa knar uppgift i olika kommu- 
ner. Ändring av metodik för beräkning av areal som ger dagvatten i tätorter och 
användande av samma deposition som för år 2006 har gett en ökning av bruttobe- 
lastningen av kväve med 31 % och 5 % av fosfor. Dag vatten är dock en liten källa 
till den totala belastningen. Effekten av förändrad e retentionsandelar varierar med 
en ökning av jordbruksmarkens nettobelastning med 3  %, men en total minskning 
av alla diffusa källor med 1 % (Tabell 21). Förändr ingen varierar inom landet med 
högst skillnad i jordbruksmarkens nettobelastning i  tillrinningsområdet till Botten- 
viken (+ 14 %) där andelen areal jordbruksmark är m inst. Skillnaden i retentions- 
andelar beror som tidigare nämnts framför allt på s killnader i bruttobelastningar i 
TRK-projektet mot i PLC5-projektet. 
 
Jämförelse med resultat år 2006, utveckling 
mot miljömålet ”Ingen övergödning” 
Förändringar som har genomförts i detta projekt avs eende belastning och utsläpp 
för år 2006 jämfört med PLC5-projektet är att de fi nska punktkällorna ej inklude- 
rats och att belastningen från areal hyggesmark har  beräknats med samma belast- 
ning som skogsmark, det vill säga utan att ta hänsy n till ökad belastning på grund 
av skogsbruk. Jämfört med FUT Miljömålsuppföljning har underlagen för beräk- 
ningarna framför allt förändrats genom att 2006 års  utsläpp från industrier (A, B) 
och reningsverk (A, B) har använts, att ny tillskri vningsmetodik använts för enskil- 
da avlopp, att markanvändning för tätorter beräknat s med ny metodik, att reten- 
tionsandelar för kväve från PLC5-projektet använts och att retention inkluderats för 
fosfor (Tabell 1). Effekten av dessa förändringar i  beräkningsunderlag redovisas i 
Tabell 22. 
   
 20  Tabell 22. Skillnader % ökning eller minskning i re sultat för år 2006 i detta projekt 
jämfört med resultat från projektet FUT Miljömålsup pföljning år 2005 (Ejhed m.fl., 
2007) och PLC5-projektet år 2006 (Brandt m. fl. manu skript). Positiva tal motsvarar 
en ökning av belastningen jämfört med resultat i ti digare projekt. 
Resultat % skillnad N 
totalt Sverige 
FUT Miljö- 
målsuppfölj- 
ning % skillnad P 
totalt Sverige  
FUT Miljö- 
ning % skillnad N 
PLC5-projektet % skillnad P 
Enskilda avlopp 
Brutto -10 % 
 -7 %  -3 % -3 % 
Dagvatten 
Brutto + 7 % - 35 %  Na 2 Na 2 
Industri, KARV 
Brutto + 5 % + 5 %  0 % 0 % 
Jordbruksmark 
Netto + 4 % Na 1 Na 2 Na 2 
Diffusa källor 
Netto - 1 % Na 1 -3 % -1 % 
Totalt Netto 0 % Na 1 -2 % -5 % 
Na 1 - ej tillämpbar analys eftersom P retention in te beräknats i FUT Miljömålsuppföljning. 
Na 2 – samma underlag har använts i detta projekt som i  PLC5-projektet. 
 
Delmålet för kväve inom miljömålet ”Ingen övergödni ng” anger att senast år 2010 
ska de svenska vattenburna utsläppen av kväveföreni ngar från mänsklig verksam- 
het till haven söder om Ålands hav ha minskat med m inst 30 procent från 1995 års 
nivå. Enligt denna rapport har den antropogena nett obelastningen av kväve till 
haven söder om Ålands hav (havsbassängerna Egentlig a Östersjön, Öresund, Kat- 
tegatt) minskat med 12500 ton motsvarande 23 % från  1995 års nivå (Tabell 23 och 
Tabell 24). Detta är något lägre minskning jämfört med FUT Miljömålsuppföljning 
(25 %) och kan förklaras av de förändringar av unde rlag till beräkningarna för år 
1995 och 2005/2006 som redovisats i Tabell 21 och T abell 22. Totalt för hela Sve- 
rige har nettobelastningen av kväve minskat med 117 00 ton. 
 
Tabell 23. Förändring av antropogen nettobelastning (efter retention) av kväve från 
år 1995 till år 2006 (avrundat till närmaste 100-ta l ton). Negativa tal motsvarar en 
minskning över tiden. 
havsbas- 
säng Enskilda 
avlopp KARV Industri Jordbruk 
antropo- 
gent Deposi- 
tion på 
Vatten  Summa 
Bottenviken 0 -100 300 0 300 400 
Bottenhavet 0 200 200 -100 300 600 
Egentliga 
Östersjön 0 -4 100 -900 -300 200 -5 100 
Öresund 0 -900 -200 -1 000 0 -2 100 
Kattegatt 0 -2 000 -500 -1 600 -1 300 -5 300 
Skagerrak 0 -100 -100 -100 0 -200 
Hela Sverige 0 -6 800 -1 200 -3 200 -500 -11 700   
 21   
Tabell 24. Procentuell förändring av antropogen nett obelastning (efter retention) av 
kväve från år 1995 till år 2006. Negativa tal motsv arar en minskning över tiden. 
havsbas- 
antropo- 
tion på 
Bottenviken -2 -7 53 -6 22 11 
Bottenhavet 1 6 10 -8 14 6 
Egentliga 
Östersjön 6 -41 -58 -4 8 -22 
Öresund -15 -45 -68 -25 -33 -33 
Kattegatt 1 -30 -38 -14 -23 -21 
Skagerrak 5 -12 -69 -6 -10 -12 
Hela Sverige 2 -29 -20 -12 -5 -17 
 
Den största förändringen mellan år 1995 och 2006 fö r hela Sverige utgörs av re- 
ningsverkens minskning med 29 % följt av industrier  med 20 % (Tabell 24). 
Minskningen av jordbruksmarkens antropogena nettobe lastning är betydande med 
12 %.  
 
Jordbruksmarkens belastning för utvecklingen mot mi ljömålet är betydande. Den 
geografiska fördelningen av totala bruttobelastning en från jordbruksmark och 
skillnaden mellan år 1995 och 2005 i kg/km2 per jor dbruksarea redovisas i Figur 1. 
(Underlagen för jordbruksmark baseras på 2005 års g rödofördelning) Bruttobelast- 
ningen av kväve från jordbruksmark har minskat tydl igt i sydvästra Sverige. 
   
 22  
 
Figur 1. Bruttobelastning av kväve från jordbruksmar k år 1995 och 2005, kg/km 2 
jordbruksarea. 
 
Delmålet för fosfor inom miljömålet ”Ingen övergödn ing” anger att till år 2010 ska 
de svenska vattenburna utsläppen av fosforföreninga r från mänsklig verksamhet till 
sjöar, vattendrag och kustvatten ha minskat med min st 20 procent från 1995 års 
nivå. De största minskningarna ska ske i de känslig aste områdena. Enligt beräknat 
resultat (samtliga havsbassänger) har den antropoge na bruttobelastningen av fosfor 
minskat med totalt 270 ton eller 12 % från 1995 til l 2006 (Tabell 25 och Tabell 
26), vilket är något lägre minskning än vad som ber äknats inom FUT Miljömåls- 
uppföljning (14 %). De olika miljömålsresultaten fö rklaras av de skillnader i under-   
 23  lag för beräkningarna som beskrivits både avseende år 1995 och 2005/2006 (Tabell 
21 och Tabell 22). 
 
Tabell 25. Förändring av antropogen bruttobelastning  av fosfor från år 1995 till år 
2006 (avrundat till närmaste 10-tal ton). Negativa tal motsvarar en minskning över 
tiden. 
 
antropo- 
gent Totalt 
Bottenviken 0 -10 10 -10 -10 
Bottenhavet 0 0 -30 -20 -60 
Egentliga 
Östersjön 0 -30 -50 -20 -100 
Öresund 0 0 0 0 0 
Kattegatt 0 -70 -10 -30 -110 
Skagerrak 0 0 0 0 0 
Hela Sverige 0 -110 -90 -80 -270 
 
Tabell 26. Procentuell förändring av antropogen brut tobelastning av fosfor från år 
1995 till år 2006. Negativa tal motsvarar en minskn ing över tiden. 
 
antropo- 
Bottenviken -3 -37 18 -15 -10 
Bottenhavet 0 -4 -14 -16 -12 
Egentliga 
Östersjön 3 -17 -43 -6 -12 
Öresund -13 0 -84 4 -5 
Kattegatt 1 -33 -14 -9 -15 
Skagerrak 2 38 -59 7 3 
Hela Sverige 1 -20 -21 -8 -12 
 
Den största förändringen av fosfor mellan år 1995 o ch 2006 för hela Sverige utgörs 
av industriernas minskning med 21 % följt av rening sverk med 20 % (Tabell 24). 
Minskningen av jordbruksmarkens antropogena bruttob elastning är betydande med 
8 %. Skillnaden mellan totala bruttobelastningen av  fosfor från jordbruksmark år 
1995 och 2005 i kg/km2 per jordbruksarea redovisas i Figur 2. (Underlagen för 
jordbruksmark baseras på 2005 års grödofördelning) Bruttobelastning av fosfor 
visar ingen tydlig förändring mellan år 1995 och 20 05.  
 
Motsvarande trender för antropogen nettobelastning av fosfor från år 1995 till år 
2006 kan ses i tabellerna tabell 27 och tabell 28. 
   
 24  Tabell 27. Förändring av antropogen nettobelastning (efter retention) av fosfor från 
år 1995 till år 2006 (avrundat till närmaste 10-tal  ton). Negativa tal motsvarar en 
havsbas- 
antropo- 
Bottenhavet 0 0 -30 -20 -50 
Egentliga 
Östersjön 0 -20 -40 -10 -70 
Kattegatt 0 -60 -10 -20 -90 
Hela Sverige 0 -90 -80 -50 -220 
 
Tabell 28. Procentuell förändring av antropogen nett obelastning (efter retention) av 
fosfor från år 1995 till år 2006. Negativa tal mots varar en minskning över tiden. 
havsbas- 
antropo- 
Bottenhavet 0 -3 -14 -16 -12 
Egentliga 
Östersjön 5 -16 -46 -6 -15 
Öresund -15 0 -84 0 -7 
Kattegatt 1 -36 -16 -8 -19 
Skagerrak 2 39 -59 7 3 
Hela Sverige 1 -21 -21 -7 -13 
   
 25  
 
Figur 2 Bruttobelastning av fosfor från jordbruksmar k år 1995 och 2005, kg/km 2 
 
Utveckling av en styrfil för beräk- 
ningar i TBV 
Utvecklingen av en styrfil för att starta beräkning ar i TBV har genomförts i detta 
projekt med syftet att förenkla funktionen att köra  utvalda beräkningar och att tyd-   
 26  liggöra ordning och beroenden mellan beräkningarna.  Resultatet blev en excelfil 
där samtliga beräkningar finns i en lista. I denna lista kan specifika beräkningar 
väljas att köra genom att markera med en siffra 1 ( filen bifogas denna rapport). Vid 
start av dynamisk beräkning i TBV med hjälp av exce lfilen, läses också in om 
beräkningarna uppåt i hierarkin, som är beroende av  de specifika beräkningarna, 
eller nedåt i hierarkin, som de specifika beräkning arna beror av, även ska beräknas 
(Figur 3). Vid inläsningen kan man granska vilka be räkningar som ska köras.  
 
Figur 3 Skärmdump efter inläsning av beräkningsstyrf il i funktionen dynamisk be- 
räkning i TBV. Val av vilka beräkningar; specifika,  uppåt beroende eller nedåt bero- 
ende, som ska genomföras har gjorts i beräkningssty rfilen som läses in. 
 
Då beräkningarna har lästs in genereras ordningen, som beräkningarna kommer att 
genomföras i, och denna kan granskas på skärmen (Fi gur 4). Därefter startas be- 
räkningarna.   
 27  
 
Figur 4. Skärmdump av start av dynamisk beräkning i TBV med beräkningsstyrfil. 
Ordning av beräkningar som ska genomföras  redovisa s och kan granskas på skär- 
men. 
 
Referenser 
Brandt, M. och Ejhed, H. 2002. TRK. Transport – Ret ention – Källfördelning. 
Belastning på havet. Naturvårdsverket rapport nr 52 47. 
 
Brandt M., Ejhed H., och Rapp L.,. Manuskript. Näri ngsbelastning på Östersjön 
och Västerhavet 2006. Underlag till Sveriges PLC5-r edovisning till HELCOM 
 
Ejhed H., Brandt M., Djodjic F., Olshammar M., Ryeg ård A., Johnsson H., Larsson 
M., Nisell J., Rapp L., Brånvall G. 2007. Miljömåls uppföljning Ingen övergödning 
1995 och 2005. Slutrapport. SMED rapport på uppdrag  av Naturvårdsverket. 
 
Löfgren, S. och Brandt, M. 2005. Kväve och fosfor i  skogsmark, fjäll och myr i 
norra Sverige. SMED rapport nr 14. 
 
Löfgren, S. och Westling, 2002. Modell för att berä kna kväveförluster från växan- 
de skog och hyggen i Sydsverige. Inst. För miljöana lys, rapport 2002:1. 
   
 28  Ryegård, A., Olshammar, M., Malander, M. och Roslun d, M. 2007. Förbättringar 
av dagvattenberäkningar. SMED rapport. 
 
Uggla, E. och Westling, O. 2003. Utlakning av fosfo r från brukad skogsmark. IVL 
rapport B 1549. 

Skog & mark 2017: Tema miljöövervakningen då - nu - senOm tillståndet i svensk landmiljö

Forest &amp; land 2017: Theme environmental monitoring then - now - later About the state of the Swedish land environment

OM TILLSTÅNDET I SVENSK LANDMILJÖ2017TEMA MILJÖÖVERVAKNINGEN DÅ – NU – SEDAN SKOG & MARK 20172INNEHÅLL
UTGIVEN AV NATURVÅRDSVERKET
Redaktion: David Schönberg Alm (projektledare), Ola Inghe, Anna Lena Carlsson och Susann Östergård, Naturvårdsverket.
Redaktör: Maria Lewander, Grön Idé AB
Grafisk produktion: Granath
Omslagsfoto: Shutterstock
Miljömålsillustrationer: Tobias Flygar
Författarna är ansvariga för sakinnehållet.  
Skriften har tagits fram genom miljöövervakningsanslaget, Naturvårdsverket.
BESTÄLLNING:
Ordertel: 08-505 933 40. E-post: natur@cm.se
Postadress: Arkitektkopia AB, Box 110 93, 161 11 BROMMA
www.naturvardsverket.se/publikationer
ISBN 978-91-620-1302-8
© Naturvårdsverket 2017Tryck: Arkitektkopia AB, 1 400 ex.Samordnad miljöövervakning – centralt verktyg i miljöarbetets tjänst  4
Avancerad teknik i framtidens miljöövervakning  11
Viktigt med bra koll på vilt 14
DNA-streckkoder nytt kraftfullt verktyg 18
Storskalig DNA-kartering av marksvampar i Sveriges skogar  21
Sverige uppdateras med hjälp av satellitbilder  24
Miljöövervakning, medborgardata och modellbaserade kartor  28
Historiska kartor visar vägen  33
Lag mot invasiva främmande arter 36
Fenologiväktare och andra medborgarforskare bidrar till miljöövervakningen  38
Engagemang räddar väddnätfjärilen  43
Utmaningar i arbetet med indikatorer för miljömålen  46
Notiser  49
Miljöövervakning i landmiljöer  51 idag har vi en mycket mer sammanhållen och riktad miljöövervakning än för 50 år sedan. 
Den utmärks av systematiska och återkommande undersökningar inom långsiktiga program  
för att visa på förändringar i vår natur – orsakade av såväl naturliga skeenden som av mänsklig påverkan. Myndigheterna har ett ansvar att informera om resultaten från övervakningen 
 
på ett begripligt sätt, samt att göra underlagen tillgängliga och enkla att använda för alla.
miljöövervakningen är en viktig kugge i ett ständigt lärande och den utvecklas och 
förstärks löpande. Drivkraften är stadig efterfrågan på mer information och tillgång till ny 
teknik som ger bättre möjlighet till rationell datainsamling. Många utvecklingsinsatser görs 
för att få fram mer detaljerade underlag, till exempel genom fjärranalys för bättre rumslig 
täckning, DNA-baserade metoder för ökad information om genetisk variation och artbestämning, medborgardata i form av artobservationer samt modellering som metod för att uppskatta en 
viss utveckling i tid och rum. Det finns många spännande områden att fortsätta utforska!
möjligheterna att använda miljöövervakningsdata tillsammans med andra data ökar. 
 
Då kan vi koppla ihop analyser av förändringar i miljön med information som beskriver 
påverkan, utifrån kända och antagna orsakssamband mellan mänsklig verksamhet och 
miljö- och hälsoeffekter. Det ökar vår förmåga att förstå och beskriva konsekvenser, göra 
underbyggda förutsägelser och ta fram system och modeller som fångar upp risker i tid. 
Kunskaper som ger stöd för beslutsfattande i såväl offentlig sektor som i näringslivet, så  
att rätt frågor kan ställas och besvaras redan i planeringsfasen av ny infrastruktur, nya 
stadsdelar och nya produkter och tjänster. 
i skog & mark  2017 presenteras exempel på utvecklingsarbeten. Inte alla på miljööver -
vakningens uppdrag och med olika potential och förutsättningar att bli framgångsrika.  
Vi är ändå övertygade om att inom en nära framtid kommer många av dem att ge oss än mer 
information och fortsatta möjligheter att fatta miljömässigt underbyggda beslut. Det kommer 
säkert att behövas eftersom trycket på vår miljö ökar. Vi blir fler, klimatförändringarna  
ser ut att bli mer påtagliga och vi behöver en samhällsutveckling som är förberett för de 
konsekvenser det medför. Därför är det glädjande att många deltar i arbetet med att samla  
in miljöinformation som använd på ett klokt sätt kan bidra till en hållbar utveckling.
Trevlig läsning!
Manuela Notter
chef för MiljöanalysavdelningenNaturvårdsverketSKOG & MARK
FÖRORD
 SKOG & MARK 20174Samordnad miljöövervakning  
– centralt verktyg i miljöarbetets tjänst 
Sverige har nu haft ett nationellt miljöövervakningsprogram i 50 år och under denna tid  
har programmet hela tiden utvecklats och finslipats för att bättre kunna följa förändringarna  
i miljön. Dagens teknikutveckling öppnar nya vägar för datainsamling och analys men  
ersätter inte behovet av inventeringar i fält för verifiering av resultaten. 
Manuela Notter & Eva Thörnelöf, Naturvårdsverket
miljöövervakningen är ett  
väl utbyggt system för att ta fram 
kunskap om tillståndet i naturmiljön. 
Data från miljöövervakningen är 
grunden i Sveriges samlade kun  skap 
om miljötillståndet. Undersök -
ningarna ger också underlag för 
att upptäcka och följa effekter av 
människans miljöpåverkan, och 
resultatet av miljöåtgärder. Det görs genom att studera kemiska och fysikaliska förändringar i luft, vatten och mark, biologiska 
effekter på fauna och flora samt 
specifika miljö  förhållanden som 
kan påverka människors hälsa. 
REFERENSDATA OCH UNDERLAG
En central uppgift för det samord -
nade miljöövervakningsprogram Naturvårdsverket driver tillsam -
mans med Havs- och vattenmyn -
digheten är att samla in referens -
uppgifter om miljötillståndet i  
relativt opåverkade områden för 
att ha som jämförelse till mer 
påverkade områden. Med de 
referensdata som samlas går det 
att översiktligt beskriva föränd -
ringar i miljötillståndet. Det ger 
FOTO: CLAES BERNES
Uppmätning av vegetationsytor 
sommaren 1989 i Svartedalen, Västra Götaland. SKOG & MARK 20175underlag till uppföljning av 
miljömålen och internationell 
rapportering, samt bidrar till 
officiell statistik om tillståndet  
i miljön. Miljöövervakningens resultat behövs också som under
-
lag för att utveckla miljökvalitets -
normer och riktvärden samt för  
att kunna bedöma effekter av åtgärder. De används i tillstånds- 
och prövningsärenden och i viss mån som underlag vid förvaltning 
av våra naturresurser. De ger även 
underlag till utvärderingar och 
åtaganden om rapportering som Sverige har genom internationella 
konventioner och samarbeten.
NATIONELLA OCH  
REGIONALA PROGRAM
På nationell nivå ansvarar de 
centrala miljömyndigheterna för riksomfattande program, medan Länsstyrelserna driver program på 
regional nivå. Programmen består 
av återkommande och systematiskt upplagda undersökningar av 
förändringar i miljötillståndet. 
Verksamheten kännetecknas av 
långsiktighet eftersom man 
behöver mäta under långa tids -
perioder för att kunna avgöra om 
en miljöförändring orsakas av 
Kostnadsutvecklingen för det nationella samordnade miljö-
övervakningsprogrammet. Omräknat till dagens penningvärde skulle kostnaden 1970 vara ungefär 50 Mkr och 1994, ca  75 Mkr. Idag är kostnaden ca 190 mkr varav ca hälften går  till vatten relaterad övervakning. Utöver det ges 2016 ett bidrag 
till de regionala miljöövervakningsprogrammen på ca 30 Mkr.
1970
7 Mkr2016
190 Mkr1994
50 MkrMiljöövervakningen genom tiderna
FRIVILLIGA KRAFTER DROG IGÅNG
Undersökningar för att beskriva till -
ståndet i miljön har funnits länge.  
Inledningsvis var det framför allt  
enskilda forskningsinitiativ, som  
exempelvis SLU:s Mälarundersök -
ningar samt IVL:s och Stockholms 
universitets kartläggning av  
försurande ämnen i nederbörden. SMHI:s vatten och temperatur -
mätningar i sjöar, vattendrag och till 
havs har också många år på nacken, 
liksom fågel räkningarna vid Falsterbo 
och Ottenby. Datainsamling som i 
stor utsträckning genomförts – och 
 
genomförs – av frivilliga krafter. 
De uppmärksammade miljöproblemen 
på 1960-talet ledde till en rad statliga utredningar som bland 
 
annat resulterade i  
att Naturvårdsverket  
inrättades. Behovet av  
en mer sammanhållen övervakning av miljön aktualiserades ungefär samtidigt. FÖRSTA PROGRAMMET 1978
Det första sammanhållna övervaknings-programmet för tillståndet i miljön ”Programmet för miljökvalitet” (PMK) startade 1978. Delar av tidigare på
-
gående undersökningar lyftes in och kompletterades. Programmet bestod av undersökningar av luft- och vatten
-
kvalitet, fågelräkningar, växtnärings -
läckage från jordbruksområden och miljögifter. På 1990-talet inrättades Miljöövervakningsnämnden vid 
 
Naturvårdsverket. Miljöhoten var många och behovet av underlag för att följa upp utvecklingen i miljön ökade och 1993 infördes ett nytt 
 
nationellt program indelat i tio  
programområden. 
Mer rikstäckande övervakningsprogram 
av försurning och övergödning infördes 
och nya undersökningar rörande 
bland annat växthusgaser, ozon,  
miljögifter och humanprov tillkom.  
År 1994 inrättades även de regionala miljöövervakningsprogrammen. EU STÄLLER KRAV
Efter Sveriges EU-inträde 1995  
ändrades förutsättningarna för miljö-övervakningen på flera sätt. EU:s 
 
miljödirektiv ställde ökade krav på rapportering av miljöförhållanden 
 
i Sverige. Miljöbalken infördes.  
Miljöhoten fångades upp med miljömål som skulle följas upp vart fjärde år. Miljöövervakningsnämnden ombildades till Miljömålsrådet. Det nuvarande samordnade miljöövervaknings-programmet infördes 2000 efter den statliga utredningen ”Övervakning 
 
av miljön”. Utredningen ledde till  
att budgeten utökades och ett nytt samordnat miljöövervakningsprogram antogs, för att stärka övervakningen avseende förutsättningar för biologisk mångfald, vattnet och nya organiska miljögifter. 2011 inrättades Havs- och vattenmyndigheten som fick 
 
ansvar för merparten av den vatten-relaterade miljöövervakningen.
KR SKOG & MARK 20176mänsklig påverkan eller är en 
naturlig variation. Men även 
miljöns återhämtning kan ta tid  
så ofta behöver övervakningen 
fortsätta en lägre tid efter genom -
förda åtgärder. Först då går det att se om läkprocessen löper på som 
förväntat och att inga nya problem 
tillstöter. Naturvårdsverkets och 
Havs- och vattenmyndighetens 
samordnade nationella miljö -
övervakningsprogram finansieras 
liksom länsstyrelsernas regionala 
program via ett speciellt anslag i 
stadsbudgeten.
ANDRA MYNDIGHETER BIDRAR…
Naturvårdsverkets och Havs- och 
vattenmyndighetens samordnade 
miljöövervakning är bara ett av 
många system för insamling av information om naturen. Mycket 
värdefull information som är 
central för att beskriva tillståndet i miljön och förstå miljöförändringar 
samlas även in genom undersök
-
ningar som är utvecklade för 
andra specifika syften. Det kan 
vara för att göra väderprognoser 
eller för att åstadkomma en 
hållbar förvaltning av våra 
naturresurser. 
SMHI har till exempel en 
omfattande insamling av data över temperatur, nederbörd och vatten
-
flöden. SMHI håller även register med basinformation om Sveriges 
sjöar och vattendrag. För förvalt
-
ningen av våra skogar finns SLU:s 
undersökningar inom riksskogs -
taxeringen men också fjärranalys -
karteringar utifrån satellitbilder och Skogsstyrelsens olika kom  -
pletterande inventeringar av till exempel avverkningsanmälningar 
och nyckelbiotoper. Jordbruksverket 
genomför ängs- och betesmarks -
inventeringar och har en stor mängd 
officiell statistik om jordbruket 
medan SGU:s grundvattennät, brunnsarkiv och bergrundskartor ger information som används vid 
beräkning av tillgång, vattenkvalitet 
och föroreningars spridningsrisk i grundvatten. 
…LIKSOM KOMMUNER, VERK   SAM­
HETSUTÖVARE OCH ENSKILDA
Kommunerna genomför miljö -
övervakning för att tillgodose det 
lokala behovet av information  
om miljön, exempelvis har de 
genom nationella föreskrifter och 
förordningar ansvar för att samla 
in uppgifter om badvatten och luftkvalitet i tätorter. Andra 
informationskanaler regleras via 
miljöbalken som ålägger verksam
-
hetsutövare att ha kunskap om verksamhetens miljöpåverkan och 
själv kontrollera den. Det innebär 
också att kommunerna är skyldiga 
att ställa krav på egenkontroll av 
kommunala företag. Enskilda personer, ofta verksamma i ideella 
föreningar, bidrar med uppgifter 
om miljön som både kan samlas 
 
in och kvalitetssäkras med dagens teknik. Forskningsinstitutioner 
som genomför fältförsök under 
längre tid ger också användbara 
resultat. 
TIO PROGRAMOMRÅDEN
Dagens miljöövervakningsprogram 
är via de tio programområdena 
inriktat på att beskriva tillstånd 
och förändringar i natur på land 
och i vatten och i luften. Det 
undersöker även miljögifter på land och i vatten samt i förhål
-
lande till människors hälsa. 
Havs- och vattenmyndigheten 
ansvarar för övervakning av 
havs- och sötvatten där även 
grundvatten ingår. 
Programmet består av en 
nationell och en regional del  
som kompletterar varandra. Samverkan inom den regionala 
miljöövervakningen har ytterligare stärkts genom så kallade sam -
ordnade delprogram, där flera län ingår i samma undersökning. 
Förutsättningar, metodik och 
kostnader inom de olika program
-
områdena är mycket olika. 
Strukturer och faktorer av bety -
delse för den biologiska mång -
falden studeras med fjärranalys  
för våtmarker och landskapet.  
Det ger överblick och god rumslig täckning men kräver också 
fältinventeringar för att verifiera 
bildtolkningsresultat. Den havs-
relaterade övervakningen av 
Sveriges långa kust är beroende av väl utrustade undersökningsfartyg som kostar ansenliga summor per 
dag i drift. Analyser av olika 
organiska miljögifter kräver 
Miljögiftsamordning Hav
Hälsorelterad MÖ Sötvatten
Luft Fjäll
Jordbruksmark Landskap
Skog Våtmark1%2%
17%
6%6%5%
9%
10%
34%10%
FIGUR 1. Kostnadsfördelning mellan 
olika programområden inom den  nationella miljöövervakningen. SKOG & MARK 20177avancerad provberedning och 
dyrbar apparatur för att ge 
tillförlitliga resultat vid så låga 
koncentrationer som det är frågan 
om. En betydande del av kostna -
derna inom programområde 
jordbruksmark utgörs av analys  
av bekämpningsmedel i vattendrag från jordbruksområden. För analys 
av koncentrationsförändringar i 
luft krävs i vissa fall kontinuerliga 
mätningar, som också kan vara 
kostsamma.
Varje programområde är 
uppbyggt av delprogram och varje delprogram består av flera olika typer av undersökningar. De utförs 
enligt standardiserade metoder och 
innehåller mätningar av ett flertal variabler. Vissa aspekter på 
miljötillståndet, däribland över
-
gödning, försurning, biologisk 
mångfald och miljögifter, behandlas 
inom flera olika programområden. 
Indelningen i dessa fyra kate -
gorier är inte entydig. Eftersom 
undersökningarna stödjer varandra går de också att utvärdera ur olika 
perspektiv. Det gör också att 
klassningen av undersökningarna 
kan variera över tid beroende på 
vad de i huvudsak används för. 
 
Ett sådant exempel är markinven -
teringen som startades för att få information om försurningens eventuella påverkan på skogsmarken 
men som nu främst används för att 
beräkna kolomsättningen i skogsmark vilket är av stor 
betydelse i klimatrapporteringen. 
Det är en styrka att kunna analy
-
sera resultaten ur olika perspektiv men det kräver att insamlingen 
görs med bred kringinformation. 
UTMANINGAR
För cirka 50 år sedan var under -
sökningarna koncentrerade på 
försurnings- och övergödnings -
problematiken, men även miljö -
gifter eftersom spridningen av 
kvicksilver, bly, DDT och PCB  
var högaktuell. Orsakerna till 
1960-talets försurnings- och övergödningsproblematik är nu 
förhållandevis väl kända. Kraft
-
fulla åtgärder har genomförts och 
FIGUR 2. Kostnadsfördelning för under -
sökningar inom de olika programområdena 
inom den nationella miljöövervakningen 2016.
Biologisk mångfald: Förändringar i förekomst, 
utbredning och variation av växter och djursamhällen. Men också parametrar av betydelse för förutsättningar för biologisk mångfald som landskapselement och strukturer, till exempel stenrösen och alléer. Försurning och övergödning: Koncentrationen av svavel-, kväve- och fosforföreningar i luft,  
i deposition, i mark och i vatten från sjöar, vattendrag samt kust och hav. Men också förändringar i växter och djursamhällen som är särskilt känsliga för försurning och övergödning. 
Miljögifter: Mätningar av koncentrationen  
av metaller och organiska föreningar i luft, vatten, mark, sediment, djur (till exempel sillgrissle  ägg) men också i humanprov som 
till exempel bröst mjölk, urin och hår.  Även effekter av miljögifter följs som 
exempelvis förändringar i djursamhällen som är särskilt känsliga för olika miljögifter, som sälskador och oljeskadade fåglar.
Övrigt: Merparten är klimatrelaterade 
undersökningar, till exempel kolbalans  i mark, partiklar i luft och atmosfär, stratosfäriskt ozon samt hälsoinriktad övervakning kopplad till detta. I denna kategori finns även undersökningar av  plast i havet och bullerberäkningar.
Miljöövervakning 187 MkrVåtmark
Landskap
Fjäll
Sötvatten
Hav
Jordbruksmark
Luft
SkogHälsorelaterad miljöövervakning
MiljögiftsamordningBiologisk mångfald 49
Försurning/övergödning 57
Miljögifter 47
Övrigt 34 SKOG & MARK 20178tankar fanns på att denna miljö -
övervakning nu skulle kunnat 
begränsas till en bevakningsnivå. 
EU:s luft- och vattenrelaterade 
direktiv ställer dock krav på 
detaljerad uppföljning och rappor -
tering av det åtgärdsarbete som Sverige ålagts för att säkra att våra 
vatten uppnår god status. Detta 
gör det svårt att omprioritera 
övervakningsinsatserna. 
ÖVERVAKNINGEN FÖRÄNDRAS
Vartefter problemen åtgärdats  
och nya miljöproblemen uppmärk -
sammats har miljöövervakningen 
förändrats och vuxit. För att 
hantera förändringar i miljötill -
ståndet men också våra kunskaper 
om miljön och vad olika styrmedel 
kräver, ses såväl de nationella som 
de regionala programmen över och 
revideras ungefär vart sjätte år. 
Under senare år har undersökningar utformats för att följa effekter av 
klimatförändringen och för att 
följa spridning och koncentrationer 
av nya miljöfarliga ämnen och 
partiklar i miljön. Det senare bland annat genom screening -
undersökningar. Genom dessa upptäcks och undersöks olika 
miljöfarliga ämnen i prover från 
flera potentiellt påverkade områden. Den hälsorelaterade miljöövervak
-
ningen har också utvecklats.
MER ÄN BARA INFORMATION  
OM EFFEKTER I MILJÖN
För att svara upp mot dagens  
krav på internationell rapportering 
behövs, förutom information om 
miljöns tillstånd, även information 
om utsläpp/påverkan och åtgärder. 
Det kan till exempel vara infor -
mation om åtgärders primära effekter. Har beslut om konsekvens -
utredningar fått avsedd verkan? Har införandet av ny teknik 
resulterat i minskade utsläpp? Miljöövervakningen genom tiderna Internationella avtal
 Naturvårdsverket
1900 början — Vattenkvalitet i Östersjön och Västerhavet (enskilda undersökningar)1940-tal — Fågelövervakning (enskilda undersökningar)1950-tal — Nederbördskemi (enskilda undersökningar)1964 — Mälarundersökningarna (enskilda undersökningar)1973 — Miljökontrollutredningen (statlig utredning)1976 — Miljödatanämndens utredning1978 — Program för övervakning av miljökvalitet (regeringsprop.) 1990 — Beslut om samordnad miljöövervakning (regeringsprop.)1996 — Samordnad insamling av miljödata (statlig utredning)1997 — Övervakning av miljön (statlig utredning)1998 — Miljöövervakningens roll i uppföljning av miljömålen, (regeringsprop.)1999 — De 16 nationella miljömålen etableras2001 — Miljöövervakningens roll vid uppföljning av miljömålen (regeringsprop.)2002 — Miljöövervakningsnämnden blir Miljömålsrådet2002 — Nya regionala miljöövervakningsprogram 2009 — Reviderade regionala miljöövervakningsprogram2015 — Reviderade regionala miljöövervakningsprogram2017 — Regeringsbeslut om utredning av miljöövervakningen (redovisas nov. 2018) 
2014 — EU:s förordning om invasiva främmande arter (IAS)
2011 — Havs- och vattenmyndigheten bildas, tar över vattenmiljöövervakning
2010 — EU:s Havsmiljödirektiv
2002 — Första svenska rapporteringen till EU:s luftdirektiv
2000 — EU:s Vattendirektiv
1996 — EU:s Luftkvalitetsdirektiv (nya dotterdirektiv 2004, 2008, 2010)
1994 — European Environment Agency (EEA) inrättas
1994 — Första klimatrapporteringen till FN
1992 —  Rådets direktiv 92/43/EEG om bevarande av livsmiljöer samt  
vilda djur och växter 
1980 — Helcom – Konventionen om skydd av Östersjöområdets marina miljö. 
1979 — Rådets direktiv 79/409/EEG om bevarande av vilda fåglar
1974 — OSPAR-konventionen (skydd av Nordöstra Atlanten) 1999 — Nytt program för miljöövervakning, rapport NV 
1999 — Finansiering av breddad miljöövervakning, Naturvårdsverket
1996 — Miljöövervakningens framtida inriktning och omfattning, rapport NV
1993 — Svensk nationell miljöövervakning (regeringsuppdrag), rapport NV
1992 —  Naturvårdsverket omorganiseras; laboratorierna knoppas av  till universitet och Fiskeriverket
1991 — Miljöövervakningsnämnd (Naturvårdsverket)
1967 — Naturvårdsverket bildas1999 — Miljöbalken införs
1983 — FN:s luftvårdskonvention (med CLRTAP-rapporteringar)1995 — Sverige med i EU; många direktiv (krav på rapportering påverkar) SKOG & MARK 20179Analys- och bedömningsmodeller 
används, utvecklas, förvaltas  
och det finns också behov av data underlag för att verifiera 
modell  beräkningarna.
Motsvarande gäller miljömåls
-
uppföljning men då finns även 
kopplingar till ytterligare informa -
tion (om samhälle och ekonomi) som används för olika typer av 
konsekvensanalyser. En del av 
denna information uppstår hos 
andra aktörer, som till exempel 
verksamhetsutövare eller andra myndigheter och kommuner. 
Ett långsiktigt och hållbart 
nyttjande av våra naturresurser kräver en aktiv förvaltning. 
 
För detta krävs i sin tur ofta en betydligt mer detaljerad kunskap 
om naturresursens tillstånd, 
 
hälsa och omfattning men också 
påverkansfaktorer och deras 
effekter, än vad en stickprovs -
baserad miljöövervakning ger.  
Ju mer sällsynt eller hotad resur -
sen är desto mer detaljerad 
information behövs som regel för 
en ekologiskt hållbar förvaltning 
av densamma. Här kan man till 
exempel behöva veta exakt hur  
det står till i en viss specifik sjö 
och inte generellt i svenska sjöar 
av en viss typ.
SAMORDNINGEN BEHÖVER ÖKA
För att vi, på ett kostnadseffektivt 
sätt, ska kunna skapa och få 
tillgång till den information som 
behövs för såväl uppföljning av 
miljömålen som internationell 
rapportering, samt för utveckling 
av normer och åtgärder, behöver 
samordning och samverkan mellan 
de olika stora insamlingssystemen 
öka. Hur ska systemen hänga ihop och stödja varandra och hur ser 
långsiktig ansvarsfördelning och 
finansieringsform för de olika 
delarna ut? I det ingår att ta hänsyn till olika 
system för miljöinformations -
insamling, såsom egenkontroll och 
recipientkontroll, liksom underlag 
för förvaltning av naturresurser 
och information om åtgärder. 
Samtidigt behöver frågan om kvalitetssäkring belysas och hur 
data som krävs för miljömåls -
uppföljning och miljödirektivens rapporteringar kan göras tillgäng
-
liga. Stora satsningar på åtgärder 
bör ha egna specialdesignade 
uppföljningsprogram som följer 
effekter i miljön med jämförbara 
metoder liknande de i övriga 
insamlingssystem. Ett exempel  
är effektuppföljningen inom programmet för kalkning av 
 
sjöar och vattendrag. FRAMTIDENS  
MILJÖÖVERVAKNING
En sak är säker när det gäller 
framtiden – den går att påverka. 
Hur miljöövervakningen ser ut  
50 år framåt i tiden – år 2067 –  
är inte skrivet i sten. Den framtida 
miljöövervakningen kommer att 
påverkas av vad aktörer globalt  
och inom EU och Sverige kommer 
överens om i internationella och 
nationella överenskommelser, direk  tiv, lagar och i avsiktsför -
klaringar. 
Vad ska övervakas och rappor
-
teras då det gäller miljötillståndet, 
naturmiljön och yttre miljöns 
påverkan på oss människor? 
Forskning, innovation och 
utveckling inom både utbildnings -
Inventering av skogsskador sommaren 
1989 i Svartedalen, Västra Götaland. SKOG & MARK 201710instanser, försvar, civilsamhälle 
och företag kan bidra till utveck -
ling inom miljöövervakningen.  
Om vi följer utvecklingen kan  
vi omsätta den i effektiv miljö  
övervakning. 
Exempel på metoder och trender 
som kommer att ha betydelse för 
miljöövervakningen i framtiden:
• Teknikutveckling av sensorer, 
analysmetodik, drönare, 
kameror m.m.
• Lagring av biologiska prover  
för framtiden, samverka med humansidan.
• Fortsatt metodutveckling inom genbaserad teknik, som DNA-
streckkodning, men också av satellitövervakning/fjärranalys.
• Den digitala utvecklingen 
 
– en revolution kring hur vi arbetar, inte bara vad gäller 
insamling, lagring och tillgäng
-
liggörande av data, utan också 
hur vi, med hjälp av till exempel 
våra smartphones och kläder, 
kan använda oss själva som 
monitorer för övervakning. 
• ”Big data” (hantering  
av stora datamängder),  
analysmetodik.
• Artificiell intelligens – för analys och sammansatt hantering av 
de stora datamängderna.
• Robotar för data- och text -
analys samt nya sätt att 
 
visualisera och tillgängliggöra information.
• Förmåga att omsätta det som utvecklas brett i samhället specifikt för miljöövervakningen 
– vad kan vi lära, fånga upp 
 
och omsätta?
• Öppna data, mellan alla  
aktörer i samhället.
• Innovationsförmåga och affärsorienterad ansats.Hur kan miljöövervakningen se ut 
om 50 år? Här är några områden 
som kan vara särskilt intressanta 
 
i framtiden: 
• Kemikalier:  miljöfarliga ämnen, 
en ständig utmaning.
• Biologisk mångfald:  Ett 
komplext område där kunskaps -
utvecklingen kommer att vara 
monumental. Att exempelvis 
lära känna vår värld under 
havsytan.
• Genetisk övervakning: Hur vi bäst 
använder oss av de nya möjlig -
heter som DNA-tekniken ger. 
FRAMTIDSSCENARIO
Data samlas in genom sensorer, crowd sourcing – sensorer finns på 
”allt” – mobiltelefoner, flygplan, 
fartyg, kläder mm. Robotarna tar nu 
över – grunddata ska struktureras, 
analyseras och systematiseras – sedan tillgängliggöras för alla. 
Detta går blixtsnabbt. Våra 
geografiska informationssystem visar all information – i vilken skala som önskas. En textrobot har analyserat och presenterar 
referat av miljötillståndet.
En programmerad dator/robot 
är outtröttlig och bra för rutin -
arbete. Denna form av uppbyggd 
intelligens och lärande kommer 
 
att ta hand om det informations -
intensiva grundarbetet. Dessutom 
föra samman olika datakällor, 
analysera och presentera. När  
tar vår ”mänskliga” analys vid?  
Vi har insett var datorer och robotar är överlägsna och när 
 
den mänskliga slutledningen och analysen bäst används. Förutom 
 
de samlade vetenskapliga fakta kommer politiska och andra 
viljeyttringar och beslut som ska 
vägas in i utformningen av miljö -
övervakningen.
Text & kontakt: 
Manuela Notter och Eva Thörnelöf,  
Naturvårdsverketmanuela.notter@naturvardsverket.seeva.thornelof@naturvardsverket.se
LÄSTIPS:Miljökontrollutredningen. SOU 1973:36 & 37.Program för övervakning av miljö-kvalitet. 1976, Miljödatanämnden. Huvudrapport med bilaga Dnr 194/725-76, (MI-33).Monitor 1980, en presentation av PMK-programmet för övervakning av miljökvalitet. SNV Meddelanden 3/1980. Hur mår Sverige, Prop. 1990/91:90 Datahanteringen inom Miljövårdsom-rådet inför 2000-talet, Naturvårdsverket, rapport inför anslagsframställan 91/92 – 93/94.Svensk nationell miljöövervakning, Regeringsuppdrag, NV rap. 4275, 1993.Svenska Miljömål, Prop 1997/98:145Samordnad insamling av miljödata SOU 1994:125.Miljöövervakningens framtida inrikt-ning och omfattning, Regerings-uppdrag, NV rap. 4543, 1996.Övervakning av miljö, SOU 1997:34. Nytt program för miljöövervakning,  NV rap. 4980, 1999.FAKTA: Ny utredning av  
miljöövervakningen
Regeringen utsåg den 1 juni 2017 Åsa Romson som särskild utredare av miljöövervakningen. Utredningen ska bland annat
• se över och lämna förslag på hur 
miljöövervakningen bör organiseras och finansieras,
• se över och lämna förslag på hur övrig och kompletterande miljö-övervakning och miljöinformation bör organiseras och finansieras,
• se över strukturen för de nationella datavärdarna, och
• utreda förutsättningarna för en  finansieringsmodell som möjlig-gör för offentliga lokala aktörer  att leverera in data som uppfyller  kvalitetskraven för nationell miljö-övervakning.
Uppdraget ska redovisas senast den 30 november 2018. SKOG & MARK 201711Avancerad teknik i framtidens miljöövervakning 
Fjärranalys, genbaserad identifiering, automatiserad bildanalys, stor användning  
av drönare och djur som provtagningsstationer. I framtidens miljöövervakning spelar  
teknik och teknikutveckling en huvudroll.
Maria Larsson, Naturvårdsverket
sarah cornell, stockholm 
Resilience Centre, talade om 
miljö  övervakning vid Miljö -
övervakningsdagarna 2016.  
Hon menade att miljöövervakning behövs för att skydda de planetära 
gränserna och målade upp en mörk 
bild av en framtid där människorna 
kanske har förstört ekosystem och 
undergrävt mångfalden av liv på vår planet. Hon var tydlig med 
 
att vi behöver all den miljööver -
vakning vi har i dag och med den avancerade teknik vi kan utveckla 
– samt att vi måste samarbeta.
– Vi inser allt mer att vi måste harmonisera, kombinera och 
använda tillgängliga data på nya 
sätt för att förstå strukturella 
utmaningar på global nivå, sade 
Sarah Cornell.
Fem visionära utförare har fått 
spekulera i hur miljöövervakningen kan komma att se ut 2050. Det är Martin Green, som arbetar med Svensk Fågeltaxering vid Lunds 
universitet, Johan Svensson, 
forskare i landskapsekologi, 
Sveriges lantbruksuniversitet samt 
tre forskare från Naturhistoriska 
Riksmuseet, Niclas Gyllenstrand, 
Centrum för Genetisk identifiering, Fredrik Ronquist, Enheten för 
Bioinformatik och genetik och 
Olle Karlsson, Enheten för Miljö
-
forskning och övervakning.
MER MILJÖGIFTER, SAMANALYSER 
OCH LOKAL RELEVANS
Martin Green räknar med att 
övervakning av kemikalier (miljö -
gifter) liksom övervakning och provtagning av sjukdomsalstrande 
Tre arter av nordafrikanska guldbaggar (i släktet Oxythyrea) som är synnerligen svåra att skilja åt 
(varje rad är en unik art). Datorsystem som bygger på artificiell intelligens kan numera relativt lätt slå erfarna taxonomer när det gäller bildbaserad identifiering inom sådana grupper.
FOTO: STOCKHOLMRESILIENCECENTRE
Sarah Cornell arbetar med globala hållbarhets-frågor på Stockholm Resilience Centre. SKOG & MARK 201712organismer och faktorer kommer 
att öka och bli viktigare. I det 
senare fallet tror han att den 
kommer att integreras med annan 
övervakning som populations -
övervakning av djur.
– Vi är i dag duktiga på att ta 
reda på ”hur det går” för saker 
och ting. Blir det fler eller färre  
av x? Ökar/minskar halten av y? Däremot är vi inte så värst duktiga 
på att ta reda på varför x ökar/
minskar eller varför halten av y 
förändras. Här ser jag en stor 
potential för att vi inom miljööver
-
vakningen kan och kommer att bli mycket bättre på att använda oss 
av varandras data och samverka 
just för att ta reda på möjliga 
samband. Detta skulle redan i dag 
kunna göras i betydligt större utsträckning än vad som gjorts 
hittills, säger Martin Green, som tror 
på mycket mer av samanalysering.
Johan Svensson är, precis som 
Sarah Cornell, inne på harmoni -
sering och kombination av data 
 
för att behålla nationell, regional och lokal relevans i en alltmer 
internationaliserad miljööver -
vakning. 
– Om förändringarna går 
snabbt, exempelvis att fjällen 
faktiskt växer igen, blir frågan 
 
om vilken baslinje för referensdata som är relevant och hur den kan användas för analys av orsak, 
verkan och framtida förvaltnings
-
möjligheter, säger Johan Svensson.
Han funderar också på att 
samhället kommer att efterfråga 
en annan typ av data än vad vi 
mäter i dag. Kanske sociala och 
ekonomiska data kopplat till bio fysiska data? För det krävs 
mycket metodutveckling.
AUTOMATISERING  
ERSÄTTER MÄNNISKOR
Att tekniken kommer att utvecklas 
med stormsteg är alla överens om.
– Miljöövervakningsprogrammen 
kommer i stor utsträckning att automatiseras. Det kan till exempel 
handla om markprovtagnings -
stationer eller Malaisefällor (för 
insekter) som automatiskt samlar 
in material och analyserar det med 
hjälp av sekvensering, datorstödd 
bildanalys eller andra metoder 
 
och sedan kontinuerligt skickar 
data trådlöst till Naturvårdsverkets 
”kommandocentral”, säger Fredrik 
Ronquist.
Högupplösta bilder från 
satelliter och drönare ersätter dagens flygbilder och bildtolk -
ningen automatiseras genom mönsterigenkänning istället för 
 
att tolkas av människor.
OM 33 ÅR ÄR DET 2050 OCH FÖR 33 ÅR SEDAN VAR DET 1984
Hur mycket händer på 33 år? Ja, även 
för 33 år sedan, på 1980-talet, gjordes återkommande systematiskt upplagda undersökningar av tillståndet i natur -
miljön där man försökte skilja  förändringar orsakade av människan från naturliga förändringar. Programmet för övervakning av miljökvalitet (PMK)  
administrerades 1984 av miljökontroll-enheten vid Naturvårdsverkets forsk-nings- och utvecklingsavdelning. Under -
sökningar som hade bedrivits innan PMK inleddes fortsatte att utföras som uppdrag av bland annat Naturhistoriska riksmuseet, men Naturvårdsverkets egna laboratorier utförde också en  
betydande del av övervakningsarbetet.  De flesta av de äldre undersökningarna var inriktade på mätningar av halter av kemiska ämnen i luft, vatten eller levande organismer. Nytt var övervakning för att kartlägga föroreningars och andra stör -
ningars effekter på flora och fauna i land-miljön. Övervakningen innebar mycket fältarbete och manuell provtagning  exempelvis räkning av växter i provytor, insamling av barr och andra växtdelar  eller hämtning av jordprov med jordborr. Laboratoriearbetet kunde däremot vara avancerat.
FOTO: GRETHE AARNES
Niclas Gyllenstrand arbetar med att identifiera arter med hjälp av genetiska analysmetoder.
FOTO: ÅKE LINDSTRÖM
Martin Green arbetar med fågel taxeringen 
på Lunds universitet. 
Johan Svensson på fältforskning i Cathedral Grove på Vancouver Island, Kanada. 
Fredrik Ronquist vid Naturhistoriska riks-museets avdelning för bioinformatik och genetik. Här med en vandrande pinne på armen.FOTO: BENGT OLOFSSON FOTO: JOHN JEGLUM SKOG & MARK 201713– System för mönsterigenkänning 
blir en viktig del i många projekt. 
Mycket av det bestämningsarbete 
som idag görs av människor kan  
i framtiden ersättas eller komplet -
teras av automatisk bildbehand -
ling, tror Olle Karlsson.
Utvecklingen inom sakernas 
internet (IoT – Internet of Things) gör det möjligt att använda djur 
som bärare av mätutrustning för 
kontinuerlig provtagning av miljön och kompletterar traditionella 
märkprogram som ringmärkning.
FRÅN ARTER TILL POPULATIONER
DNA-teknik kommer att användas 
betydligt mer, inte minst för att 
beskriva biologisk mångfald. 
Genetiska analysmetoder kan 
användas för att identifiera de 
flesta arter, såväl mikroskopiska (bakterier samt encelliga djur, växter 
och svampar) som makroskopiska, 
vilket gör det möjligt att bredda 
övervakningen till att täcka 
betydligt fler grupper än de som studeras mest idag, nämligen 
fåglar, fjärilar och kärlväxter. 
– Samtidigt innebär den här 
utvecklingen en risk för att vi tappar 
kontinuiteten i våra provserier. 
 
Det behövs bra DNA-arkiv över organismer och referens bibliotek 
för aktuella genetiska markörer för att kunna koppla ihop genetiskt 
baserad kunskap med traditionell 
kunskap baserad på taxonomiska 
namn, säger Fredrik Ronquist.
– Dessutom kommer vi att 
kunna gå från att mäta arter till att följa utvecklingen på popula
-
tionsnivå. Det finns exempelvis  
två genetiskt skilda populationer 
lövsångare i Sverige. Miljöföränd -
ringarna kan mycket väl påverka de olika delpopulationerna på olika 
sätt, tillägger Niclas Gyllenstrand.
KOMBO AV GRÖNA BIOLOGER 
OCH DATAVETARE
Forskarna vid Naturhistoriska 
riksmuseet menar att framtidens 
miljöövervakare kommer att 
behöva kunna biologi och samti -
digt vara duktiga på att behandla och analysera data. Ekologisk 
forskning blir i mycket högre grad 
än i dag en datadriven vetenskap, 
där statistisk modellering blir allt 
viktigare.
Traditionella inventeringar 
kanske försvinner och det 
 
kvar varande fältarbetet blir mer 
avancerat. Men Martin Green  
tror och hoppas att fältarbetet  
inte försvinner helt.
– Det kommer att behövas 
människor som är ute och räknar 
och mäter saker och ting ”med ögon och öron” för att få riktigt detaljerade data, säger han.
Dit räknar han också deltagande 
av medborgarforskare i genom
-
tänkta, väl planerade och syste -
matiska projekt med uttalade 
metoder och organiserad ledning. 
Läs mer om medborgarforskning 
på sidan 38.
Text & kontakt:
Maria Larsson, Naturvårdsverketmaria.larsson@naturvardsverket.se
FRAMTIDENS  
MILJÖÖVERVAKNING?
MalaisefällaRadiosändare
Sekvensanalys SeparatorNaturvårdsverkets  
I framtidens miljöövervakning kan en  
automatiserad Malaisefälla fånga insekter 
under några timmar och analysera dem med hjälp av sekvensering, datorstödd bildanalys eller andra metoder och sedan skicka data trådlöst till Naturvårdsverkets ”kommandocentral”.
Olle Karlsson, enhetschef vid  Naturhistoriska riksmuseet.FOTO: NATURHISTORISKA RIKSMUSEETILLUSTRATION: FREDRIK RONQUIST / NATURHISTORISKA RIKSMUSEET SKOG & MARK 201714Viktigt med bra koll på vilt
Enligt den svenska jaktlagstiftningen klassas alla fåglar och däggdjur i landet som ”vilt”. 
Många arter är viktiga som naturresurs, som indikatorer inom miljöövervakningen, ur natur -
vårdssynvinkel eller som potentiella smittspridare eller skadegörare. En väl fungerande  
viltövervakning är därför både samhällsnyttig och givetvis viktig för naturvården och numera spelar övervakning med hjälp av DNA en allt större roll.
Michael Schneider, Naturvårdsverket och Länsstyrelsen Västerbotten
”vilt” innefattar många  
olika arter och övervakningen av 
viltet är ett mångfacetterat område 
med flera angreppssätt och en  
lång rad olika metoder. Vissa  
arter övervakas med hjälp av 
special  utbildad personal och 
krävande metoder, medan andra 
följs genom en enkel rapportering 
från allmänheten. För en del särskilt intressanta arter används 
en kombination av olika tillväga
-
gångssätt, till exempel älgen. GENETISK ÖVERVAKNING
Användningen av DNA-teknik 
inom viltövervakningen har ökat kraftigt sedan den började användas 
rutinmässigt i början av 
2000-  talet. Framför allt inom 
rovdjursövervakningen spelar 
DNA en viktig roll. I Sverige och Norge används idag gemensamma 
DNA-baserade övervaknings -
metoder för varg, björn och järv 
 
i mycket stor utsträckning. För 
kungsörn är liknande metoder 
under utveckling, medan lodjuren inte övervakas med hjälp av DNA-teknik i någon större 
omfattning. 
När det gäller övervakning 
 
av framför allt varg och björn ligger Skandinavien idag långt 
 
före resten av världen med en effektiv, storskalig och regelbun
-
den användning av DNA-teknik. För vargen har vi idag en i det 
närmaste heltäckande stamtavla, 
som gör det möjligt att bestämma 
vargarnas härkomst och släktskapet 
mellan individer, samt inavels  graden 
En ung kungsörn har ringmärkts i 
ett revir i Västerbotten. Ringmärk-ning är ett traditionellt sätt att samla in information om fåglars  rörelser, livslängd och dödsorsak. Idag kompletteras denna metod med DNA-provtagning och i vissa fall även sändare på örnar. 
Sändarhalsband på rovdjur ger mycket detaljerad information bland annat om djurens rörelser, överlevnad och dödsorsaker. Sän -
darmärkning tillhör dock inte de vanliga övervakningsmetoderna för vilt, utan används framför allt  
i forskningssammanhang.  
Här en varg i Västerbotten. 
FOTO: MICHAEL SCHNEIDER
Större brunfladdermus är en  
ny art för Västerbotten som upp-täcktes med hjälp av automatiska detektorer i Umeå år 2014.  
Därmed flyttades den kända  
utbredningsgränsen för arten i Sverige ca 160 km längre norrut. 
Älgen är en av de mest betydelse-fulla vilt arterna som vi har i landet. 
Den övervakas genom fältobser -
vationer, inventering av spillning, flyginventering, avskjutnings-statistik och betesskador.  
Här betar en älgtjur lite vårlöv. 
 SKOG & MARK 201715i olika revir. När det gäller 
björnen är målet snarare att 
regelbundet ta reda på antal och 
utbredning av björnarna i länen, 
samt i landet som helhet. 
INVOLVERA FRIVILLIGA
Övervakningen av björnstammen 
bygger till stora delar på insatser 
av allmänheten. Framför allt 
används omfattande 
inventeringar av 
björnarnas spill -
ning. Under några höstveckor är 
hundratals 
frivilliga perso
-
ner ute och gör en så heltäckande insamling av 
spillningsprover som möjligt. 
Insamling sker i princip varje år  
i ett eller några få län, enligt ett rullande schema. Resultaten från 
DNA-analyserna används sedan 
för att beräkna det totala antalet 
björnar i området. Även älgjakt -
lagen som rapporterar sina 
observationer av björn och 
andra arter under första 
älg jakts  veckan ger 
viktig information 
för bedömning 
 
av hur björn -
populationen utvecklas. 
Inventeringen 
 av kungsörn i Sverige bygger även 
den i stor utsträckning på insatser 
från frivilliga. Ornitologer besöker  
en stor del av kungsörnsreviren 
upprepade gånger under våren  
för att fastställa om örnarna finns på plats och om de lyckas med 
häckningen. På senare år har även 
DNA-analys av blod, fjädrar och 
äggskal börjat användas i kart
-
läggningen av kungsörnen. Dessa 
analyser kompletterar den ordinarie 
inventeringen med mer detaljerad 
information om fåglarnas identitet, 
föräldraskapet i de olika reviren 
och hur stor omsättningen av fåglarna är. Ringmärkning ger 
också mycket information om 
 
Hanar som bara hittades en gång 
Hanar som hittades två eller flera gånger
(ihopkopplade fyndplatser)FIGUR 1. Schematisk karta över björnhanars ungefärliga 
hemområden i Västerbottens län hösten 2009. Hemområdena rekonstruerades utifrån fyndplatser av spillning från de olika individerna. 
FOTO: ARCALU / SHUTTERSTOCK
 SKOG & MARK 201716kungsörnarna, precis som för 
många andra fåglar. 
FLADDERMÖSSEN KRÄVANDE
Fladdermössen är en krävande djurgrupp för övervakningen. 
Allmänheten kan bidra genom 
 
att hitta kolonier i hus eller övervintringsplatser, men art -
bestämningen kräver ofta specia -
listkompetens. Fladdermössen är 
också som mest aktiva på natten, 
när få människor är ute i det fria 
och djuren svåra att se. Däremot 
är det relativt enkelt att höra 
fladdermössen, förutsatt man använder sig av en detektor som 
omvandlar fladdermössens läten 
till frekvenser som vi människor kan höra. Ljuden kan spelas in och 
hanteras i speciella analysprogram, 
som underlättar artbestämningen. 
Även DNA-analys av spillning 
används allt mer för artbestämning 
FAKTA: Viltet viktigt
Landets vilt är en viktig naturresurs som genererar ekosystem-
tjänster, inte bara som jaktbyte och mat. Det är också viktigt  
för friluftsliv, rekreation och naturturismen, men även som  
inspiration för konst av olika slag eller som råmaterial till hantverk och slöjd.
Mindre positivt är viltets potential att sprida sjukdomar till 
människan som sorkfeber, harpest, fågelinfluensa, dvärgbandmask med flera. En del viltarter kan även förorsaka skador på egendom, som till exempel skog, grödor eller tamdjur.
Det är dock viktigt att komma ihåg att de flesta viltarterna spelar 
en långt större roll i sina ekologiska sammanhang i naturen än vad de gör som resurs eller problem gentemot människan. Samti-digt påverkar människan många viltarter indirekt, till exempel genom det storskaliga och intensiva skogsbruket, den allt mer omfattande infrastrukturen, en ökande användning av motor -
fordon i naturen och städernas expansion och förtätning.
Detektorer som automatiskt spelar in fladder -
musläten på natten är ett praktiskt hjälpmedel vid övervakningen av denna djurgrupp. Här inventerar Umeå kommun förekomst av fladder -
möss i ett lövskogsområde vid Umeälven.FOTO: MICHAEL SCHNEIDER
När kungsörnar ska ringmärkas och  
DNA- prover ska tas är det ofta nödvändigt  
att ta sig upp i boet. En stor del av kungsörns övervakningen genomförs  
idag av ornito loger på ideell basis. 
FOTO: MICHAEL SCHNEIDERFOTO: MICHAEL SCHNEIDER
Trollpipistrellen (Pipistrellus nathusii)  
flyttar cirka 200 mil söderut på hösten  
och lika långt norrut på våren. Nu under -
söks dessa säsongsvisa flyttmönster i ett svenskt-finskt samarbetsprojekt. SKOG & MARK 201717LÄSTIPS
Ericson, M. 2015. Fjällräven – en 
överlevnadskonstnär som behöver hjälp. Skog & Mark 2015: 38–40.
Green, M. & Lindström, Å. 2015. 
Fjällfåglar – olika mönster på kort och lång sikt. Skog & Mark 2015: 12–15.
Hörnfeldt, B. 2015. Stark återhämtning 
för gråsiding och åkersork i fjällen. Skog & Mark 2015: 35–37.
Jansson, G. & Månsson, J. 2011. 
Övervakning av vildsvin en utmaning. Skog & Mark 2011: 19–21.
Kristoffersson, M. 2015. Unikt sam-
arbete om Skandinaviens stora rovdjur.  
Skog & Mark 2015: 32–34.
Schneider, M. 2015. Spillnings-
inventering av björn i Västerbottens län 2014. Rapport, Länsstyrelsen Västerbotten, 68 s.
Övervakning av älg: http://www.slu.se/
centrumbildningar-och-projekt/algfor -
valtning/
Övervakning av fladdermöss:  
www.naturvardsverket.se, sök på  ”artkartering fladdermöss”av fladdermöss. Det finns labo -
ratorier som erbjuder detta som 
komplement till analys av lätena. 
Insamling av spillning är något som kanske skulle kunna bidra 
 
till att involvera allmänheten mer  
i fladdermusövervakningen.
FRAMTIDEN
Vi kan förvänta oss en rad olika förändringar och anpassningar när 
det gäller insamling av material 
 för DNA-analys, till exempel 
avseende DNA ur spårstämplar 
eller ur saliv, men också rörande 
analysmetoder samt tolkning, användning och tillgängliggörande 
av resultat. Åldersbestämning av 
individer med hjälp av DNA är en ständigt återkommande fråga och 
man försöker utveckla metoder för 
det. Användning av miljö-DNA är 
ett expansivt område med potential 
också inom viltförvaltningen. 
 Till exempel har man börjat inventera utter med hjälp av 
vattenprover. Det finns också idéer 
kring analysen av maginnehållet hos blodsugande insekter för att 
hitta DNA av värddjuren. Vatten 
och insekter brukar nämligen vara lättare att hitta än större däggdjur. 
Michael Schneider, Länsstyrelsen i Västerbotten michael.schneider@lansstyrelsen.se
FAKTA: Sensorer samlar in detaljerad kunskap
Många djur övervakas med hjälp av  sensorer som samlar in alltmer infor  ma-
tion om deras beteende och fysiologi. Fysiologisk detalj kunskap om björnars 
vintersömn är av stort intresse inom  humanmedicin. Hur klarar björnarna  att sova flera månader utan att röra sig eller uträtta sina behov?  Förstår man dessa mekanismer kanske man kan utveckla metoder som kan hjälpa människor som tvingas till längre  
sjukhusvistelser att slippa förtvinande muskler med mera. Eller metoder för hur astronauter skulle kunna färdas  
sovande genom långa rymdresor.
FOTO: LÄNSSTYRELSEN VÄSTERBOTTENFOTO: MICHAEL SCHNEIDER
Nedsövd björn.
Automatiska kameror får allt större betydelse vid övervakning av järv och lo.  
Här har en kamera fångat en järvhona på bild som flyttar en unge från lyan. SKOG & MARK 201718DNA-streckkoder nytt kraftfullt verktyg
Den snabba utvecklingen av DNA-baserade tekniker har gett miljöövervakare  
och taxonomer många nya verktyg för att inhämta ny kunskap om den biologiska  
mångfalden. DNA-streckkodning är en metod som underlättar artbestämning,  
upptäckten av nya arter och miljöövervakning. 
Rasmus Hovmöller & Mattias Forshage, Naturhistoriska riksmuseet
dna-streckkodning (dna 
barcoding) lanserades 2003. 
Tanken är att ta fram ett genetiskt referensbibliotek från allt liv på jorden, med genetiska markörer 
baserade på utvalda DNA-sekven
-
ser som skiljer arter från varandra, 
men är konstanta inom en art. 
Beteckningen ”streckkodning” är 
en liknelse med de EAN-koder 
som finns på alla typer av varuför -
packningar. Jämförelsen bygger på 
att ett fåtal element kan kombineras 
på många olika sätt. För EAN-
koder kan den trettonsiffriga 
streckkoden ge unika varunummer 
för handelsvaror för överskådlig framtid, och för DNA-streckkoder 
kombineras DNA-baserna A,C,G 
och T i sekvenser som är unika för 
varje art på jorden.
Med nya metoder för DNA-
sekvensering, så kallad ”next generation sequencing” (NGS), 
 
går det att ta fram stora mängder 
genetiska data, och framtida 
arbete med streckkodning kommer 
inte vara begränsat till en eller ett 
fåtal markörer. 
SÄKRARE, EFFEKTIVARE  
ARTBESTÄMNING
Med ett genetiskt referensbibliotek 
kan miljöövervakning, invente -ringar och forskning om biologisk mångfald generera artlistor på ett 
säkrare och mer effektivt sätt. 
Från DNA kan smådjur bestäm
-
mas även i stadier i livscykeln när arter inte kan skiljas på utseendet, 
till exempel ägg och larvstadier, 
och större djur kan säkert bestäm
-
mas från spår i form av benbitar, spillning eller tappade fjädrar. 
Miljö-DNA eller eDNA är DNA 
som extraheras, utan föregående 
sortering, från någon form av 
miljöprov, till exempel vatten- eller markprov. Extraherat DNA 
kommer från de organismer som 
vistats i den miljö som man tagit 
provet från. Till miljö-DNA 
brukar även födo- och spillnings
-
prover räknas. Typiskt för miljö-DNA är att provet är ett samlings -
prov. DNA i dessa prover kommer från flera olika arter och även 
 
individer. Det kan ge ekosystem -
information och en bild av bio -
diversitet i både tid och rum. 
INTERNATIONELLA BIBLIOTEK
Arbetet med att ta fram streckkods -
bibliotek började med sekvens -
databasen BOLD (Barcode of Life Data Systems) 2007, och ledde till 
grundandet av det internationella 
samverkansorganet IBOL (Interna
-
tional Barcode of Life) där natio -
nella grupper arbetar med att ta fram streckkodssekvenser från 
landets biodiversitet. I våra 
grannländer har de nationella 
grupperna NorBOL och FinBOL 
Taxonomer arbetar med  
taxonomi eller organismernas  
klassificering, d v s. beskrivning 
och namngivning.Ett exempel på en insats från en enskild forskargrupp är att forskare vid Göteborgs universitet 
gjort streckkoder från nästan två tredjedelar av de svenska arterna av fåborstmaskar tillgängliga i databasen BOLD. Material finns från nästan hela den svenska faunan och är under bearbetning. 
FOTO: WIKIMEDIA COMMONS/TUBIFEX SP. SKOG & MARK 201719Museisamling
1DNA­arkiv
4Aspius aspius 
(L., 1758)
Up, Uppsala, Fyrisån
Intern föremålsdatabas
2Intern sekvens­databasGTGGG…
…AGTCT
5Biodiversitetsportaler
3Sekvensportaler
6Aspius aspius  (L., 1758) Up, Uppsala, Fyrisån
FIGUR 1. Information från insamlade organismer och deras DNA. 
1. En organism samlas in, artbestäms och läggs in museets samling.
2. Information om insamlingen skrivs in i en intern databas.
3. Uppgifter om när och var just detta exemplar av arten samlades in 
görs tillgängliga via olika portaler för biologisk mångfald. 
4. Från organismen tas ett vävnadsprov. DNA extraheras från vävnads-provet, och lagras.5. En streckkodssekvens tas fram från DNA-extraktet.
6. Streckkodssekvensen görs tillgänglig via streckkodnings- och sekvensportaler. Genom hela flödet följs det fysiska exemplaret och all digital information åt genom ett unikt databasnummer. Det skall alltid vara möjligt att spåra sekvensen tillbaka till en unik individ för att säkra kvaliteten på informationen.
genomfört större streckkodnings -
projekt. Den svenska gruppen, 
SweBOL, startade sin verksamhet 
2015, med deltagare från landets 
universitet och museer. Nätverket 
ska samordna och ta fram riktlinjer 
för hur material ska samlas in, dokumenteras och bli tillgängligt 
för forskare och allmänhet. 
26 000 INSEKTER 
I Sverige har det inte funnits någon 
organisation för samordning av 
streckkodning, utan projekt har 
genomförts på initiativ av mindre 
forskargrupper. I samband med ett 
streckkodningsprojekt vid Natur -
historiska riksmuseet har det tagits fram sekvenser från nästan alla i 
Sverige förekommande ryggrads
-
djur; endast ett fåtal sällsynta 
fiskar saknar helt svenska streck -
kodssekvenser. Bland ryggradslösa djur är det mer fläckvis täckning 
av olika artgrupper: i BOLD-data
-
basen går det att hitta sekvenser 
från hela 65 procent av den svenska insektsfaunan (~26  000 
arter), även om en minoritet av 
dessa härstammar från svenska 
exemplar. Fjärilar och skalbaggar 
har god täckning tack vare initiativ 
i Finland, och de insektgrupper där de största luckorna finns är 
också de artrikaste och taxono
-
miskt minst kända: tvåvingar och 
steklar. 
LUCKOR KAN FYLLAS UT
Just nu finns det goda förutsätt -
ningar för att fylla viktiga luckor i streckkodningen av biodiversiteten 
i Sverige: den inventering av 
västkustens bottenfauna som 
Svenska Artprojektet genomförde 
2006–2009 hittade över 1 200 arter 
av ryggradslösa djur. Också värt 
att nämna är Svenska Malaisefälle -
projektet som samlade miljontals insekter i ett femtiotal fällor över 
hela landet 2003–2006. Insekts -
materialet är under sortering och 
bearbetning, ett arbete som 
kommer att ta många år att slutföra, men har redan bidragit till att hitta hundratals arter nya 
för Sverige och vetenskapen.
RIKTLINJER FÖR FRAMTIDEN
I samarbete med museerna skall 
SweBOL ta fram riktlinjer för hur 
själva DNA-extrakten från det 
material som samlas in i samband 
med streckkodning skall säkras  
för framtiden. Planen är att bygga 
upp en väldokumenterad referens -
databas med sekvenser, där varje sekvens kan knytas till ett belägg
-
exemplar av en art. För det mesta är det ett fysiskt föremål; en 
pressad växt, en insekt på nål, 
 
eller ett skinn av ett däggdjur. 
Vissa organismer, som platt -
maskar, är för små och mjuka  
för att vara identifierbara efter DNA-extraktion. Belägget blir då 
ett fotografi som tas i samband 
med artbestämning.
Krav på dokumentation och 
kvalitetssäkring saknas hos de internationella sekvensdata baserna,  SKOG & MARK 201720FIGUR 2. Andelen streckkodade arter inom några utvalda organismgrupper.
Andel av de svenska arterna som är representerade av en tillgänglig 
streckkodssekvens i BOLDs publika databas. Den blå stapeln visar hur många arter som är ”Bofasta och reproducerande” i Sverige  enligt Dyntaxa, och den röda stapeln visar hur stor andel av dessa som är representerade av en minst en streckkodssekvens från ett nordiskt exemplar av arten. Dyntaxa är en databas över svenska  organismers namn och släktskap. Här kan du hitta information om gällande namn, aktuell klassificering samt vanliga synonymer.
0 500 1000 1500 200015 %
COPYRIGHT: WIKIPEDIA. PHYSCIA LEPTALEA. PUBLIC DOMAINSporsäcksvampar (Lecanoromycetes)
0 500 1000 1500 20000,3 %
FOTO: OLEKSANDR HOLOVACHOV, NATURHISTORISKA  RIKSMUSEETRundmaskar (Nematoda)
0 500 1000 1500 20001,74 %
FOTO: RASMUS HOVMÖLLERKvalster (Acari)
0 500 1000 1500 200083 %
WIKIPEDIA. HTTPS://COMMONS.WIKIMEDIA.ORG/W/INDEX.PHP?CURID=525496Ryggsträngsdjur (Chordata)
0 500 1000 1500 20001 %
ENCYCLOPEDIA BRITANICA: WWW.GLOBAL.BRITANNICA.COM/PLANT/ASTERALESTvåhjärtbladiga växter (Asterales)
0 500 1000 1500 200023 %
WIKIPEDIA.ORG/WIKI/AGARICALESBasidiesvampar (Agaricales)som fungerar mer som lagrings -
platser än referensbibliotek. För att 
sekvenserna i en referensdatabas 
skall gå att lita på är det viktigt  
att de är kopplade till ett belägg -
exemplar som förvaras i en museisamling. Det är avgörande 
att hela kedjan hålls ihop: från 
beläggexemplar med taxonomisk 
bestämning, via DNA-extrakt, till sekvensdata. 
DATABAS BYGGS UPP
För datalagring och tillgänglighet är databassystemet DINA (Digitalt Informationssystem för Natur -
historiska samlingar) under uppbyggnad. Systemet består av en intern databasdel, och en utåtriktad 
del som gör informationen sökbar 
och tillgänglig för alla via ett 
webbaserat gränssnitt. Till DINA 
hör portalerna Naturarv.se för museisamlingar och Naturforska
-
ren.se för information om arter.
Just nu finns ett rikt material 
för en streckkodningsinsats tillgängligt: från Artprojektets 
 
bottenfaunainventering, Svenska malaisefälleprojektet, material från andra av Svenska Artprojektets forskningsprojekt på dåligt kända 
organismer, och flera stora 
privatsamlingar av insekter som nyligen donerats till museer. 
DINA-  projektet är under uppbygg
-
nad för att samla och sprida data 
och information. Det är därför ett 
utmärkt läge att starta ett storska -
ligt svenskt streckkodningsprojekt. 
Rasmus Hovmöller och Mattias Forshage,  
Naturhistoriska riksmuseetrasmus.hovmoller@nrm.semattias.forshage@nrm.se SKOG & MARK 201721Storskalig DNA-kartering av  
marksvampar i Sveriges skogar 
Sedan 2014 har ett försök med DNA-identifiering av vanliga svampar genomförts av mykologer 
vid Sveriges lantbruksuniversitet. Tack vare ett DNA-baserat arbetssätt kan nu vanliga svampars 
förekomst kartläggas över hela landet, i likhet med till exempel svensk fågeltaxering. 
Anders Dahlberg & Kerstin Varenius, Sveriges lantbruksuniversitet 
svampar är en av Sveriges 
artrikaste organismgrupper med 
drygt 15 000 kända arter, varav 
många är marklevande. Det traditionella sättet att undersöka 
svampar är fältinventering av fruktkroppar, en metod med 
vilken svampar kan övervakas över 
stora områden. Men en begränsning 
med denna metod är att många 
arter inte bildar fruktkroppar alls, eller att fruktkropparna är kortlivade och väderlekskänsliga och därför kan variera stort i 
förekomst och mängd mellan 
 
olika år. Dessutom krävs ofta  
stor kunskap för att identifiera 
fruktkroppar.
MARKSVAMPARS DNA ANALYSERAS
Numera kan man använda DNA-teknik för att identifiera 
svampar från mycel i miljöprover, 
till exempel jord eller ved, oavsett tid på året. Svampmycel i jorden går oftast inte att se med blotta 
ögat, än mindre att artbestämma. 
Just därför är DNA-tekniken ett fantastiskt framsteg. Arterna 
identifieras genom att deras DNA 
avläses med så kallad sekvensering 
och jämförs med databaser över 
kända svamparters DNA. En begränsning med sekvensering av 
slumpmässigt valda jordprover är 
dock att man ”bara” får en bild av 
Mjölkhätta
FOTO: MICHAEL MAGGS SKOG & MARK 201722svamparna i proverna, vilket inte 
ger en heltäckande bild av ett 
område. Även om marksvampar 
oftast är mångåriga, är mycelet 
ofta bara utbrett över någon 
kvadratmeter och därför är sannolikheten att påträffa ovanliga 
arter låg. Följaktligen är det främst 
före komsten av vanliga arter man 
 
kan få tillförlitlig statistik över. 
I de 463 skogar som Markin   ven-
teringen har samlat jordprover i 
under 2014–2015, har vi funnit 
över 800 svamparter och kunnat 
identifiera hälften av dem till art eller släkte. I genomsnitt påträffades 
154 arter i de tio gram jord som 
analyserats från varje skog, och de 
hundra mest frekventa arterna 
utgjorde 70 procent av allt analy -
serat DNA (figur 1). Endast några få av dessa hundra är så kallade 
storsvampar, med en fruktkropp 
större än 1 mm (tabell 1). Den 
vanligaste arten med fruktkropp är den länge förbisedda och oansen
-
liga skinnsvampen Piloderma sphaerosporum , som på grund 
 
av sin frekventa förekomst uppen -
barligen är en betydelsefull mykorrhiza  svamp för barrträd 
(figur 2). Den hjälper barrträden 
med en stor del av deras närings- 
och vattenupptag. Skinnsvampen 
detekterades i 56 procent av alla undersökta skogar, men har bara 
fem rapporterade fynd i Artportalen. 
Den enda rödlistade svampen som 
påträffades var svart taggsvamp; 
 
i endast fyra skogar; medan den är 
rapporterad cirka 2 000 gånger i 
Artportalen (figur 3). Den välkända matsvampen stensopp påträffades 
 
i 40 skogar och har cirka 5 000 
rapporteringar i Artportalen (figur 4). 
5
4,5
4
3,5
3
2,5
2
1,5
1
0,5
0abundans (%)  
0 200 180 160 140 120 100 80 60 40 20
rankFIGUR 1. 
Ett generellt mönster av samhällen hos  olika artgrupper i naturen är att få arter är vanliga och de allra flesta ovanliga. I figuren har de 200 mest frekventa arterna som identifieras i Markinventeringens prover 2014 – 2015 sorterats efter vanlighet (rank) 
utifrån den genomsnittliga förekomsten i ett prov (abundans). De 20 vanligaste arterna utgör 40 % av allt analyserat DNA.
Vårtöra
Svenskt artnamn Latinskt artnamn EkologiFörekomst 
(%)Rang­
ordning
saknar svenskt namn Piloderma sphaerosporum mykorrhiza 56 19
mjölhätta Mycena cinerella nedbrytare 45 32
bomullsskinn Tylospora fibrillosa mykorrhiza 45 33
sandsopp Suillus variegatus mykorrhiza 44 34
mörkt ullskinn Piloderma olivaceum mykorrhiza 43 46
mjölkhätta Mycena galopus nedbrytare 38 43
rödskivig kanelspindling Cortinarius semisanguineus mykorrhiza 38 44
pepparriska Lactarius rufus mykorrhiza 32 57
vårtöra Thelephora terrestris mykorrhiza 31 63
gycklarspindling Cortinarius biformis mykorrhiza 30 67TABELL 1. De tio vanligaste storsvamparna som hittades på mycel i jordprover från Markinventeringen 2014 – 2015 med DNA-teknik, deras ekologi, förekomst (procent) av alla 463 skogar och 
vilken rangordning de har i vanlighet (1= vanligast). 
FOTO: JAMES LINDSEY AT ECOLOGY OF COMMANSTER SKOG & MARK 201723FIGUR 2. Den vanligaste fruktkroppsbildande 
svampen vars DNA hittades i Markinven te-
ringens jordprover var skinnsvampen  
Piloderma sphaerosporum. Den fanns  
i 261 av de 463 undersökta skogarna.  
I Artport alen är den rapporterad fem gånger  
(2017-03-07).  FIGUR 3. Den enda rödlistade marksvampen bland de cirka 400 svamparna som hittills identifierats i jordproverna var Svart taggsvamp (Phellodon nigrum) . Den påträffades i 4  
av 463 undersökta skogar. I Artportalen  är den däremot rapporterad 2129 gånger (2017-03-07). FIGUR 4. Den välkända matsvampen Stensopp (Boletus edulis) påträffades i 41 av de 463 
undersökta skogarna. I Artportalen är den rapporterad 5 436 gånger (2017-03-07). 
Skinnsvampen   
(Piloderma sphaerosporum)Svart taggsvamp  
(Phellodon nigrum)Stensopp / Karl­Johan svamp   
(Boletus edulis)
FOTO: KARL-HENRIK LARSSON.
FOTO: MICHAEL KRIKOREV.
DNA i 
markprover DNA i 
markprover Inrapporterat  
till ArtportalenInrapporterat  
till Artportalen
Andel av 
svampsamhället
< 6%
< 6% – 12,5%12,5 – 25%25 – 50%Andel av svampsamhället
25 – 50 %< 6 %
< 6 – 12,5 %
12,5 – 25 %Andel av svampsamhället
25 – 50 %< 6 %
< 6 – 12,5 %
25 – 50 %< 6 %
< 6 – 12,5 %
25 – 50 %< 6 %
< 6 – 12,5 %
12,5 – 25 %FOTO: MICHAEL KRIKOREV.Detta visar att den bild av arters 
utbredning som vi får med hjälp av 
Artportalen är en annan än den vi 
får med DNA-teknik. Artportalen 
är bra på att täcka in arter med 
synliga fruktkroppar (vanliga och ovanliga) medan DNA-tekniken 
visar de arter som dominerar som 
mycel i marken och som därför utför 
den största delen av svamparnas 
funktioner så som nedbrytning och näringstillförsel till träden.BÄTTRE BILD I FRAMTIDEN
Genom fortsatta analyser av markprover kommer vi få en allt 
bättre bild av marksvamparnas 
utbredning i Sverige. Det är nu 
möjligt att bättre kartlägga och 
övervaka vanliga arters förekomst i olika typer av skog och under
-
söka hur de påverkas av exempel -
vis skogsskötsel, kvävenedfall och klimatförändringar. Tillsammans 
med Markinventeringens och Riksskogstaxeringens uppgifter 
har vi också börjat undersöka 
svamparnas betydelse för eko -
systemtjänster som till exempel skogens produktionsförmåga och 
markens kolinlagring. 
Text & kontakt:  
Anders Dahlberg och Kerstin Varenius  
Sveriges lantbruksuniversitet. anders.dahlberg@slu.sekerstin.varenius@slu.se SKOG & MARK 201724Sverige uppdateras med hjälp av satellitbilder
Sverige växer och med det trycket på våra naturresurser. Det ställer högre krav på aktuella 
planerings- och uppföljningsunderlag. Naturvårdsverket har initierat ett arbete där Sverige 
ska karteras med hjälp av ny teknik. Nationella Marktäckedata (NMD) behövs bland annat i 
arbetet med handlingsplaner för grön infrastruktur och för att begränsa påverkan av globala klimatförändringar.
Charlotta Cristvall, Metria
i diskussioner kring hållbar 
samhällsplanering, klimat- och 
sårbarhetsanalyser eller handlings -
planer för grön infrastruktur är 
det lätt att förutsätta att det finns 
aktuella, rikstäckande kartor över 
Sverige och då framför allt mark -
täcket. Marktäcket innefattar 
olika vegetationstyper, men också 
vegetationsfri mark som byggnader, andra så kallade hårdgjorda ytor 
eller naturligt vegetationsfri mark, 
som exempelvis berg. 
Sanningen är att det idag saknas 
sådana kartor. Naturvårdsverket har därför tagit initiativ till ett 
samarbete mellan flera svenska 
myndigheter och organisationer för att göra en ny kartering av Sverige. Målet är att kartera hela 
Sverige under åren 2017 – 2018, 
och att därefter uppdatera kartan regelbundet. 
GEMENSAM SYN
Nationella Marktäckedata (NMD) 
bygger vidare på CadasterENV, ett 
projekt för utveckling av karte -
ringsmetoder som finansierades av 
Europeiska rymdstyrelsen (ESA). 
Naturvårdsverket utarbetade 
kraven på produkten tillsammans 
med ett antal myndigheter och 
skapade bland annat en gemensam syn på definitioner samt val av 
marktäckeklasser. Under resans gång har ytterligare myndigheter 
anslutit sig som intressenter. En 
bred uppslutning kring produkten 
borgar för att NMD kan fungera som en gemensam lägesbild över 
Sverige, och stödja respektive 
myndighets verksamhetsområde. 
NYA SATELLITER OCH NY TEKNIK
Det grundläggande kravet från användarna var att NMD ska 
uppdateras regelbundet. Metoden 
måste därför vara stabil och gå 
 
att återupprepa, samtidigt som  
den är kostnadseffektiv. Hel- och halvautomatiska metoder för 
klassificering av satellitdata i 
kombination med laserdata utgör 
Satellitbild från Sentinel 2A över 
Rapadalen i Norrbottens län. SKOG & MARK 201725därför den huvudsakliga indata -
källan. Lantmäteriets ortofoton 
och redan befintliga dataunderlag 
används också i viss utsträckning. 
En viktig strävan är att NMD 
ska innehålla renodlade klasser 
som beskriver ett område utifrån de strukturer som finns där. Det 
görs genom att undvika bland -
klasser som till exempel ”tät 
bebyggelse” eller klasser som delar in Sverige efter markanvändning 
som ”golfbana” eller ”betesmark”. 
Istället beskrivs områden med 
hjälp av klasserna byggnader, 
öppen mark med och utan vegeta
-
tion samt skog osv. Information om markanvändning levereras 
däremot separat i NMD. På så 
 
vis kan produkten användas för 
många fler ändamål eftersom 
användarna själva kan kombinera 
marktäcke med markanvändning 
eller skapa blandklasser efter egna 
specifika behov. 
Karteringsmetoden från 
CadasterENV har vidareutvecklas för att kunna använda bilder från EU:s nya satellittyp Sentinel 2, 
 
där den första (2A) sköts upp i juni 2015 och den andra (2B) sköts upp 
i mars 2017. Med Sentinel 2A och 
2B i bana kommer Sverige fram -
över att kunna få bilder över hela landet varannan till var tredje dag. Liksom övriga satellitdata från 
EU:s Copernicusprogram är de 
gratis att använda. 
FRAMÅTBLICK
För ett land som Sverige, med kort sommar och mycket moln, ökar 
chansen att få många bra satellit
-
bilder med Sentinel 2A och 2B. 
Detta tack vare att det är två 
satelliter som i sina omlopp runt 
jorden kommer att passera Sverige 
oftare och dessutom scannar de  
ett mycket bredare stråk än de 
tidigare satelliterna. Det gör att 
kvaliteten på marktäckedata på 
sikt kommer öka eftersom fler 
bilder från samma säsong ger 
möjlighet att göra tidsserier.  
Med tidsserier kan man göra fenologiska studier för att bättre skilja mellan vegetationstyper 
eftersom de utvecklas olika under 
en säsong. Med tidsserier under och mellan säsonger går det att 
analysera vilka marker som brukas 
som åker eller som betesmark över 
tid. Fler bilder per säsong och år 
kommer också leda till att vi bättre FAKTA:  
Nationella Marktäckedata
Nationella Marktäckedata (NMD)  
finansieras av Naturvårdsverket  med stöd av Statistiska Centralbyrån, Skogsstyrelsen, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap,  Havs- och vattenmyndigheten,  Trafikverket och Sveriges lantbruks-universitet.
Till projektet hör en referensgrupp 
som utöver ovanstående myndigheter består av: 
Rymdstyrelsen, Boverket, Lantmäteriet, 
SMHI, SGI, SGU, Jordbruksverket, Sametinget, Försvarsmakten  (GeoSE), Riksantikvarieämbetet, SKL, Sveriges kommuner och Lands-
ting, Länsstyrelsen i Norrbottens län, 
Västmanlands län och Stockholms län samt Stockholms universitet.
FIGUR 1. Kartan visar hur delar av  Södermanland kan presenteras med  
hjälp av Nationella Marktäckedata. SKOG & MARK 201726
FIGUR 2. I Nationella marktäckedata 
finns 24 klasser som beskriver mark-täcket enligt figuren ovan. Nya under -
grupper av olika marktäckeklasser kan tillkomma, till exempel klasser som är typiska för kalfjället. Minsta karte-ringsenhet är 0,01 ha. Dessutom redo-visas tre typer av attribut som separata skikt (boxar med streckkant):
• Markanvändning, t ex betesmark, 
kraftledningsgator, golfbanor.
• Objektshöjd och- täckningsgrad är uppdelat på ”buskar” – objekt under 5 meters höjd – samt ”skog” –  objekt över 5 meter. Annat än buskar eller träd kan ingå i respektive skikt, varav den neutrala beteckningen ”objekt”.
• Produktiv skog, d v s skog med en 
beräknad tillväxt på minst en skogs-kubikmeter per hektar och år. NMD 
     
Byggnader
Exploaterad mark 
(ej byggnader)Moln / icke data  
Tallskog
Granskog
Barrblandskog
Lövblandade 
barrskogar
  
Ädellövskog
Triviallövskogar 
med ädellövinslag
 Sjöar och 
vattendrag >6m
Hav
1.1 
Skog ej på 
våtmark
Triviallövskog1 Skog5 Exploaterad 
mark2 Öppna 
våtmarker6 Vatten 3 Åkermark
Temporärt ej skog 
(inkl. hyggen)Tallskog
Granskog
med ädellövinslagTriviallövskog
(inkl. hyggen)
Objekt 
Höjd och täckning
 Markanvändning
utan vegetation
med vegetation4 Övrig  
öppen mark7 Icke data
Produktiva skogar/ 
Impediment
1.2 
Skog på  
våtmark
kan följa långsamma förändringar. 
Till exempel när lövskog växer 
igen med gran.
I dagsläget ligger tyngdpunkten 
på en detaljerad uppdelning i 
skogsområden, men på sikt finns stora möjligheter att bättre dela 
upp de öppna markerna med hjälp 
av bilder från Sentinel och tidsserier. 
NMD ska användas för statistik 
och analys på nationell, regional och lokal nivå och regelbundet uppdateras för att ge information om förändringar. Därmed blir 
också NMD ett säkrare underlag 
för landskapsanalyser av till 
exempel ekosystemtjänster. 
Statistik och analysmetoder kommer ge jämförbara resultat 
oavsett om de utförs i Skåne eller 
Norrbotten, eftersom de grundar 
sig på rikstäckande data. Data kan 
även användas som underlag till miljökonsekvensbeskrivningar 
 och till kommunala detalj- och  
översiktsplaner. 
NMD tas fram med hjälp  
av den senaste tekniken. Genom att hänga med i teknikutveck -
lingen även framöver kommer Naturvårdsverket kunna hålla 
Sverige ständigt uppdaterat.
Charlotta Cristvall Charlotta.cristvall@metria.se SKOG & MARK 201727
FIGUR 3. Svenska Marktäckedata, SMD, är en 
satellitbildsklassning från år 2000. En grov  skala med klasser delvis definierade utifrån markanvändning, till exempel ”stadsstruktur” (rött) gör att mycket av den urbana grönstruk-turen inte framgår. 
NMD, där man kan se vilka befintliga marktäcke-klasser som finns inom de bebyggda områdena. Det är viktigt bland annat när man studerar  arters spridningsmöjligheter.
IR-ortofoto över samma område.  
FIGUR 5. Kombination av flera bilder från samma år. Vatten, skog och bebyggelse är ytor som i stort sett är oförändrade mellan olika tidpunkter och är vita eller gråsvarta  i bild. Områden som förändras under en säsong, till exempel jordbruksmark som skiftar mellan vegetationsklädd och bar mark får olika klara färger. De olika färgerna beror på om marktäcket förändrats från bevuxet till barmark eller tvärtom samt vilken typ av vegetation det handlar om och hur stor förändringen varit.FIGUR 4. Rött och blått visar områden där förändringar skett mellan åren 2006 och 2014 i Solna, Stockholms län. Rött indikerar att området har förändrats från vegetation år 2006 till mindre eller ingen vegetation år 2014. Bland annat ser man tillkomsten av Friends Arena i sydöstra hörnet av bilden (A) och Kymlingelänken centralt i bilden (B). Man ser även åkermark som har plöjts i nordväst (C). Blått indikerar områden som gått från lite vegetation eller ingen vegetation till mer vegetation (D). 
2006
 2014
C
D
B
AKÄLLA: ESA REMOTE SENSING DATA/BILDBEHANDLING AV METRIA KÄLLA: ESA REMOTE SENSING DATA/BILDBEHANDLING AV METRIA
KÄLLA: © LANTMÄTERIET, GEODATASAMVERKAN
Fastighetskartan över samma område, en del  av Hässelby vid Mälaren i västra delen av  Stockholm, här syns mer av grönstrukturen. 
KÄLLA: © LANTMÄTERIET, GEODATASAMVERKAN KÄLLA: © NATURVÅRDSVERKET SKOG & MARK 201728Miljöövervakning, medborgardata  
och modellbaserade kartor
Det finns ett stort behov av heltäckande kartinformation kring exempelvis ekosystem -
tjänster och rödlistade arter, inte minst som planeringsunderlag inom arbetet med grön 
infrastruktur. Med hjälp av modeller kan miljöövervakningsdata eller medborgardata 
matchas med olika typer av heltäckande data för att generera kartor. Fördelen är att  
det går snabbt att producera kartorna och det blir också möjligt att presentera framtids -
prognoser eller -scenarier i kartform. 
Henrik Hedenås, Tord Snäll, Sven Adler, Hans Gardfjell, Tomas Lämås & Louise Mair, Sveriges lantbruksuniversitet
FOTO: I UTSJOKI/WIKIMEDIA SKOG & MARK 201729här presenteras möjligheter 
till modellbaserad kartering med 
hjälp av två exempel; renlavstäck -
ning baserat på miljöövervaknings -
data och habitatkvalitet för ullticka 
baserat på medborgardata. Renlav 
är en indirekt ekosystemtjänst som 
behövs för rennäringen, som vinter  bete 
för tamrenar. Ullticka (Phellinus 
ferrugineofuscus)  är en röd  listad 
vedsvamp. Förfaringssättet är 
detsamma i båda dessa typfall:
1. Först måste fältdata över ren  lavs-
täckning respektive ullticka 
matchas med tillgängliga 
heltäckande data (till exempel satellitdata, topografi, laserdata 
och klimatdata; figur 1). 
2. Därefter kombineras fältdata 
och tillgängliga heltäckande 
data i en modell. 
3. Modellen valideras och används sedan för att producera en karta 
över exempelvis renlavstäckning 
eller utbredningen av lämpligt 
habitat för ullticka.
För att producera kartan över renlav 
(figur  1) användes fältdata från 
miljöövervakningsprogrammet NILS samt heltäckande miljödata 
 
i form av topografiska data, 
vegetationsdata från laserskanning, 
klimatdata och Svensk marktäcke -
data. För kartan över lämpliga 
habitat för ullticka användes 
medborgardata från Artportalen 
samt heltäckande miljödata data 
som SLU Skogsdata, klimatdata 
från SMHI och topografiska data. 
VISUALISERING
Kartorna kan direkt användas för att visa var i landskapet det är 
störst sannolikhet att hitta mycket renlav respektive ullticka (figur 1). 
Kartor över renlavars förekomst kan till exempel användas för att 
identifiera viktiga renbetesmarker 
och undersöka om de är samman
-
hängande eller inte. Det går även 
att kombinera renlavskartorna 
med andra kartor och ta reda på 
om det finns barriärer, exempelvis 
järnvägar som hindrar renarnas 
vandring mellan lämpliga betes -
marker. När det gäller ullticka går  
det att använda kartorna för att identifiera skogar med höga 
bevarandevärden. Det går även 
 
att använda kartan för att hitta 
nya områden där arten skulle 
kunna finnas. För de som vill hitta 
nya lokaler för ullticka kan det 
vara särskilt intressant att besöka 
platser där ulltickan inte har påträffats men där utbrednings
-
kartan visar på hög sannolikhet 
Habitatkvalitet för ulltickaMatematisk modell Klimatdata
FältdataSatellit (Spektrala data, SMD)Laserdata (Höjd, Fuktighet, Krontäckning, Kronhöjd m.m.)
Renlav , täckning [%]Visualisering och skattning i kartform, exempel:
Renlav , täckning [%]
Visualisering och skattning i kartform, exempel:
Habitatkvalitet för ullticka Renlav, täckning [%]Visualisering och skattning i kartform, exempel:
Satellit  
(Spektrala data, SMD)
Klimatdata FältdataLaserdata 
(Höjd, Fuktighet, Krontäckning, Kronhöjd m.m.)
Matematisk modellFIGUR 1.  Utveckling av statistiska modeller.
Med statistiska modeller kan olika slags datakällor kombineras för att producera 
kartprodukter över företeelser som inte är praktiskt möjliga att direkt kartera till  rimlig kostnad. Kartexemplen visar täckningsgrad av renlav i Västerbotten (väster  om Vännäs) samt utbredningen av lämpliga livsmiljöer för ullticka. 
0,77 – 0,80
0,36 – 0,40>0 – 0,04
Visualisering och skattning i kartform, exempel: SKOG & MARK 201730FIGUR 2. Skattad täckning (%) av renlav i ett område av Västerbotten (cirka 10 km öster om 
Fredrika) idag, om 50 år och om 100 år. I det här scenariot antas det att dagens skogsbruk bedrivs som vanligt. 
FIGUR 3. Förväntad förekomst av lämpliga habitat för den rödlistade vedsvampen ullticka med modeller base-rade på Artportalsdata.  Den svarta linjen visar medel-värdet (med standardavvikelse i gråton) av modellerna.  De övriga linjerna visar hur stor andel av totala förekom-sten som är knuten till virkes-produktionsmark respektive produktiv skogsmark undan-tagen från skogsbruk.att ullticka förekommer. Det kan 
vara särskilt viktigt när en sådan 
plats sammanfaller med en 
planerad skogsavverkning. Då kan 
man göra en riktad inventering för 
att inte riskera att en lokal med ullticka förstörs.FRAMTIDSSCENARIER
Modellerna som används för att producera kartorna kan även 
användas för att prognostisera hur 
förekomsten och utbredningen av 
olika fenomen påverkas av till 
exempel olika skötselmetoder, förändrad markanvändning eller klimatförändringar. I skrivande stund använder vi SLU:s Heureka
-
system för att analysera hur före -
komsten av renlav påverkas av 
olika skötselmetoder. Dessa 
scenarier visar en utveckling av 
trädskiktet vilket i sin tur påverkar 
förekomsten av till exempel Renlav i Västerbotten
Idag om 50 år om 100 år
70
6050403020100täckningsgrad (%)Renlav i  Västerbotten 
Idag
70
om 50 år
70
om 100 år
Täckningsgrad (%)
706050403020100
täckningsgrad (%)
Renlav i  Västerbotten 0 10 20 30 40 50 60 70
Relativ förändring (%)200
150
100
50
0
2020 2050 2080 2110Totalt
Produktion
Icke−produktionFAKTA: Medborgardata
Medborgardata samlas främst in av 
intresserade privatpersoner. De väljer ofta själva en plats och registrerar artförekomsterna där. En stor del  av dessa medborgardata rapporteras in till Artportalen. Fördelen med medborgardata är att det samlas in uppgifter om förekomsten av ovanliga arter, vilka sällan påträffas i de slumpmässiga ytorna i stickprovs-inventeringarna. Nackdelen med medborgardata är att det främst ger noteringar över var en viss art finns, medan det sällan noteras var arterna inte finns. Det gör det svårt att få  en säker skattning över den totala kvantiteten av ett visst fenomen, exempel  vis hur mycket ullticka det 
finns i Sverige.
www.artportalen.se SKOG & MARK 201731FIGUR 4. Illustrerar den upprepade (iterativa) process där vegetationsmodellerna och urvalet av fältprovytor förbättras varje år baserat 
på förra årets fältdata. Blå ringar indikerar fältprovytor som lades ut 2017, gula ringar ytor som lades ut 2018 och gröna ringar ytor som lades ut 2019. Vissa provytor tillkommer medan andra försvinner, allt för att optimera utlägget för att få en så bra skattning som möjligt. 
Modell 2017
 Modell 2018
 Modell 2019
 Modell 2020
Skattning 2018
 Skattning 2019
 Skattning 2020
 Skattning 2020Modell 2017
Skattning 2018 Skattning 2019 Skattning 2020Modell 2018 Modell 2019 Modell 2020
FAKTA: Heureka
Heurekasystemet är ett modell-baserat system utvecklat på SLU. Heureka låter användare göra en  stor mängd olika analyser och planer för skogsbruk. Det ger användaren möjligheten att förutspå hur skogen utvecklas när det gäller biomassa  ålder, trädslag, etc., vid olika skötsel-alternativ.www.slu.se/heurekarenlavar (figur 2). Det gör att det 
går att identifiera skogsbruksmeto -
der som leder till att lavbetesmar -
kerna kan brukas uthålligt. 
Det går även att göra prognoser 
för förväntade förekomster av röd listade arter mot bakgrund av 
olika skogsbruks- eller klimat -
scenarier och modeller som bygger 
på medborgares rapporter till 
Artportalen. I Skogsstyrelsens 
rapport om skogliga konsekvens
-
analyser (SKA 15) beskrevs ett scenario där 16 procent av den 
produktiva skogsmarksarealen 
undantas från virkesproduktion de kommande 100 åren. Modellerna 
förutspår att detta kommer att 
leda till en framtida ökning av ullticka i skog som undantas från 
produktion och en stabil eller 
minskande förekomst i produk
-
tionsskog (figur 3). Samma slutsats drogs baserat på en modell som 
bygger på systematiskt insamlade 
forskningsdata. Nu används 
 
SLU:s Heurekasystem och SMHI:s klimatsimuleringar för att under
-
söka hur kombinationen av skogsbruks- och klimatscenarier 
kan komma att påverka olika arter 
framåt i tiden.MODELLER SOM STÖD FÖR  
YTTERLIGARE DATAINSAMLING OCH FÖRBÄTTRING AV KARTORNA
Det går att förbättra kartorna 
genom att optimera insamlandet 
av fältdata. Vid utlägget av nya 
fältprovytor kan man exempelvis 
använda renlavskartan för att 
balansera urvalet av fältytor så  
att man i en större utsträckning  
får med ytor med riktigt mycket renlav. Modellerna fungerar här 
helt enkelt som en typ av hjälpva
-
riabel när nya fältytor väljs ut. Det 
är en process som upprepas där 
modellen över renlavstäckningen 
Grå renlav (Cladonia rangiferina).FOTO: WIKIMEDIA SKOG & MARK 201732FAKTA:  
Miljöövervakningsprogram
Det finns idag ett antal miljööver -
vakningsprogram som samlar in data 
kring naturtyper, vegetationsföränd-ringar, förutsättningar för biologisk mångfald och faktisk biologisk mångfald. De baseras på en slump-mässig design där provytorna ligger  i kluster, som i Riksskogstaxeringen (RT), Nationell Inventering av Land-skapet i Sverige (NILS) och Terrester habitatuppföljning (THUF). En fördel med övervakningsprogrammen är att urvalet i grunden är slumpmässigt. Vilket gör att det går att få säkra skattningar av hur mycket det finns av relativt vanliga fenomen som exem-pelvis renlav. Övervakningsprogrammen är långsiktiga, vilket gör att det går att följa förändringar över tid. www.slu.se/riksskogstaxeringenwww.slu.se/nilswww.slu.se/thufLÄSTIPS:Claesson, S., Duvemo, K., Lundström,  A. & Wikberg, P.E. 2015. Skogliga  
konsekvensanalyser 2015 – SKA 15. Skogs styrelsen, Report 10.
Eriksson, A., Snäll, T. & Harrison,  P.J. 2015. Analys av miljöförhållanden  – SKA 15. Skogsstyrelsen, Rapport 11.
Mair, L., Harrison, P.J., Jönsson, M.,  
Löbel, S., Nordén, J., Siitonen, J.,  Lämås, T., Lundström, A. & Snäll, T. 2017. Evaluating citizen science data  
for forecasting species responses to  national forest management.  
Ecology and Evolution 7: 368–378
Svensson, J., Mikusin ’ski, G., Esselin,  
A., Adler, S., Blicharska, M., Hedblom, M., Hedenås, H., Sandström,  P., Sandström, S. & Wardle, D. 2017. Nationell miljöövervakning och utvärde-ring av ekosystemtjänster i fjäll och skog.  
Rapport 6754, Naturvårdsverket.förbättras varje år baserat på förra 
årets fältdata i en så kallad iterativ 
process (figur 4). Det möjliggör ett 
effektivare och flexiblare utlägg av 
stickprovet, som exempelvis kan 
inriktas mot lavmarker med riktigt hög lavtäckning, vilka har stort 
värde som vinterbete för renarna. 
Kartorna över rödlistade arter, 
såsom ullticka kan förbättras på 
motsvarande sätt. Man utgår från medborgardata, men kompletterar 
successivt med en mer systematisk 
insamling som sker via stickprov. Vinsten är att man kan hitta nya förekomster, men även räkna ut 
hur mycket ullticka det finns i 
landskapet, förutsatt att man även 
registrerar att man inte har hittat 
arten på en utslumpad lokal. 
Kontakt:
Henrik Hedenås  
Institutionen för skoglig  resurshushållning,  
Sveriges lantbruksuniversitethenrik.hedenas@slu.se
Tord Snäll  
Artdatabanken,  
Sveriges lantbruksuniversitet
tord.snall@slu.se
Ullticka är en rödlistad vedsvamp som växer tilltryckt på lågor av gamla granar. Den orsakar vitröta som bryter ned veden.FOTO: CASPAR S/WIKIMEDIA SKOG & MARK 201733Historiska kartor visar vägen
Genom en historisk analys av kulturlandskapets miljöer kan vi bättre förstå möjligheterna  
för dagens arter att kunna klara sig i framtida landskap. Historiska kartor visar att dagens 
artrikedom är ett resultat av historien, av ett områdes kontinuitet och storlek. Hur länge 
användes området som betesmark och hur stor var den för 70 – 100 år sedan?  
Denna kunskap är värdefull vid övervakning och skydd av natur.
Sara Cousins, Stockholms universitet
den höga biologiska mångfald 
som finns i dagens kulturlandskap 
är till stor del ett resultat av 
mång  hundraårig markanvändning. 
Naturbetesmarker tillhör de artrikaste växtsamhällena på jorden med ibland 30–40 olika 
växtarter på en kvadratmeter. 
 
I det moderna jordbruks- och 
skogslandskapet är naturbetes -
marker ovanliga, små och isole -
rade från varandra. Andra artrika livsmiljöer (habitat) som åkerholmar, lövdungar och skogsbryn håller 
successivt på att växa igen och 
betesdjuren flyttas inte runt, vilket 
begränsar många växters möjlighet 
till spridning.
STÖRRE HABITAT, STÖRRE  
ARTRIKEDOM
En ekologisk grundprincip är att 
det finns ett förhållande mellan 
habitatets storlek och hur många 
olika arter det rymmer. När ytan 
minskar, minskar också antalet arter. Det är dock svårt att 
analysera hur växter reagerar på 
negativa miljöförändringar då 
många arter kan bli gamla och klara sig ändå, såvida inte platsen 
förstörs helt. Växter tar helt enkelt 
tid på sig för att dö. Många studier 
av artrikedom i gräsmarker, 
småbiotoper och lövskogar har 
visat på ett samband, inte med 
habitatets storlek idag, utan hur stort det var för flera årtionden 
sedan. Historiska kartor har hjälpt 
FOTO: SARA COUSINS SKOG & MARK 201734
oss att förstå att dagens artrike -
dom är ett resultat av ett historiskt 
arv i form av habitatets utbredning 
för 70–100 år sedan. Det kan 
beskrivas som en slags utdöende -
skuld som innebär att artrike -
domen minskar så småningom  
i framtiden eftersom habitatet minskat historiskt.
BRA BAS FÖR ÖVERVAKNING
För att bedriva en god miljööver -
vakning av gräsmarker, skogar och våtmarker måste vi förstå deras historiska utbredning. Det behövs 
en baslinje för hur landskapet 
 
såg ut för cirka 70 år sedan för  
att förstå de förändringar som  
sker idag.
Sverige har ett unikt historiskt 
kartmaterial och kan därmed 
använda historiska kartor i 
miljöövervakningen. De äldsta 
kartorna från 1600- och 1700-  talet 
omfattar relativt små områden 
men de kan vara mycket detalje -
rade. De är lämpliga för att 
analysera hur gräsmarker och småbiotoper förändrats inom 
inägomarken runt en by eller gård. 
Häradskartan (en ekonomisk karta som visar åker och slåtteräng) från 
slutet eller början av 1900-talet 
täcker större områden men är mer 
övergripande för vissa områden. 
Åker och äng är exempelvis noggrant utmärkta medan olika 
skogstyper och former av betes
-
marker inte går att tolka med 
samma precision. Från 1950-talet 
finns den för Sverige heltäckande 
ekonomiska kartan, vilket också 
FIGUR 1. Schematisk modell av utdöendeskuld.  
Linjerna representerar andel kvar varande habitat 
jämfört med utgångsläget kring år 1800. I habitat som följer de heldragna linjerna kan en så kallad  utdöendeskuld påträffas, dvs. vid en växtinventering kan artantalet fortfarande vara högt i förhållande till habitatets storlek. Det beror på att habitatet minskat ganska nyligen (mindre än 70 år sedan) eller att  det fortfarande finns mer än 30 procent av den ur -
sprungliga livsmiljön kvar. I habitat som följer de streckade linjerna finns det idag mindre än 10 procent av den ursprungliga livsmiljön kvar. Vid en artinven-tering i dessa fall kan vi förvänta oss att artantalet  är balanserat i förhållande till storlek och man kan säga att utdöendeskulden är ”betald”.  Figuren baseras på data i Cousins 2006.
> 1800 1900 1950 IdagHabitatminskning100 %
50 %
10 %Minskning med >70 % för >70 år sedan
Minskning med <70 % för <70 år sedan
Minskning med >70 % för <70 år sedan
Minskning med <70 % för >70 år sedan
Utdöendeskuld ”betalad”FOTO: BMJ/SHUTTERSTOCK
Kunskapen om hur betesområden såg ut  för 100 år sedan är värdefull för dagens  planering av skyddad natur.
Utdöendeskuld i gräsmarker SKOG & MARK 201735
FIGUR 2. Skifteskarta från 1783, häradskarta från 1901, 
ekonomisk karta från 1954 och en satellitscen från 2015 över samma område (Ängsstugan, Södermanland) visar på de förändringar som skett över tid. Under 1800-talet odlades mycket av ängsmarken upp till åker. Mellan 1900 och 1950 tätnar skogen och små åkrar beskogas. Dagens bild visar på andra generationens barrskog och igenplantering av de stora åkrarna. 
är den tid då landskapet mer börjar likna 
det jord- och skogsbrukslandskap vi har 
idag. Kartan är baserad på flygbilder 
från 1940- och 50-talet. Genom att 
överföra kartor och flygbilder från olika 
tidpunkter till en digital miljö i ett geografiskt informationssystem, GIS, 
kan vi analysera hur markanvändningen 
förändrats.
FÖRDELEN MED EN STOR SKULD
En historisk analys av viktiga habitats utbredning, till exempel gräsmark, 
lövskog och våtmark, kan öka förståel
-
sen för hur olika arter kan leva vidare i 
ett framtida landskap. Fördelen då det 
finns en utdöendeskuld i ett landskap 
eller i ett habitat är att artantalet 
fortfarande är högt. Många för habitatet 
typiska arter finns fortfarande kvar och då finns också en stor potential att sätta 
in restaureringsåtgärder.
Sara Cousins, Stockholms universitetsara.cousins@natgeo.su.se
Satellitscen från 2015 
LÄSTIPS:Cousins S.A.O. 2006. Plant species richness in midfield islets and road verges – The effect of landscape fragmentation. Biological Conservation. 127: 500–509.)
Ekonomisk karta från 1954
Åker
Skifteskarta från 1783
Tomtmark
Åker
Slåtteräng
Betesmark
Häradskarta från 1901
Åker
Öppen mark  
med lövträd
SkogFAKTA: Naturbetesmarker
Gräsmarker som inte har konstgödslats eller 
plöjts och som hävdats med bete eller slåtter under många hundra år har en hög artrikedom. Små restbiotoper av de tidigare gräsmarkerna som skogsbryn, dungar med lövträd, vägkanter och åkerholmar kan också ha en hög artrikedom av växter. Här kan många typiska gräsmarks-arter leva kvar under lång tid efter det att betet eller slåttern upphört. Den höga mångfalden gäller inte bara växter utan också insekter, svampar, fåglar och andra organismer. Nyare gräsmarker, som till exempel betad före detta åker eller gräsmarker som konstgödslats, innehåller bara en bråkdel av den artrikedom som finns i de  äldre ogödslade gräsmarkerna. SKOG & MARK 201736Lag mot invasiva främmande arter
Invasiva främmande arter är ett av de främsta globala hoten mot biologisk mångfald.  
Nu gäller en EU-förordning i Sverige som syftar till att begränsa eller hindra introduktion  
och spridning av dessa arter. 
Johan Näslund, Naturvårdsverket
den nya eu-förordningen 
omfattar invasiva arter som är 
främmande inom EU. Förordningen 
omfattar både arter som redan 
finns inom EU och arter som ännu 
inte etablerat sig, men som bedöms ha stor risk att bli invasiva i 
framtiden. Syftet är att effektivt 
förebygga, minimera och mildra 
negativa effekter av främmande 
arter för biologisk mångfald och olika ekosystemtjänster. Arbetet innebär att man reglerar bland 
annat ägande, handel och import 
av de invasiva främmande arterna av särskild betydelse inom EU. Alla EU-länder är skyldiga att 
vidta effektiva åtgärder för att 
hindra att arterna introduceras 
och sprids, samt att övervaka och 
rapportera deras förekomst och utbredning. 
49 ARTER PÅ LISTAN
I dagsläget finns 49 arter på listan med invasiva främmande arter av 
särskild betydelse inom EU och 
arbete pågår kontinuerligt med att 
justera antalet utifrån aktuell 
kunskap. Av de 49 arterna finns tio arter som förekommer i svensk natur i mer än något enstaka 
exemplar. Dessa är gul skunkkalla 
(Lysichiton americanus) , jätteloka 
(Heracleum mantegazzianum) , 
jättebalsamin (Impatiens glandu­
lifera) , signalkräfta (Pacifastacus 
leniusculus) , sidenört (Asclepias 
syriaca) , smal vattenpest (Elodea 
nuttallii) , tromsöloka (Heravleum 
persicum) , ullhandskrabba 
(Eriocheir sinensis)  och bisam 
(Ondatra zibethicus) . 
Ullhandskrabban kommer till 
Sverige som larver eller individer 
 
FOTO: DAVID KNOTT, CC-2.0 LICENS
Gul skunkkalla (Lysichiton americanus)  
är en art som kan bilda täta bestånd i våt-
marker och därmed effektivt konkurrera ut andra arter. 
50 0 50 100 km1 eller endast förekomst
2 - 10 
 10 - 100 
>100 Antal noterade plantor
FIGUR 1. Bekräftade förekomster av gul skunkkalla i Sverige. Källa: Artportalen.  SKOG & MARK 201737i fartygens barlastvatten, men  
de reproducerar sig ännu inte här. 
Övriga nio arter är etablerade  
i landet. 
ÅTGÄRDER FÖR ATT  
BEGRÄNSA INVASIVA ARTER
Signalkräftan har exempelvis  
en stor spridning i Sverige och 
omfattas därför inte av kravet på 
utrotning eftersom det inte är en 
kostnadseffektiv åtgärd. Åtgär -
derna ska enligt kraven i förord -
ningen presenteras i särskilda hanteringsprogram i februari 2018. Åtgärderna ska vara anpassade 
 
för att förhindra introduktion och minimera spridning i respektive land.
Kraven på övervakning är 
omfattande och gäller för samtliga 
arter. Förutsättningarna för att 
övervaka skunkkalla, tromsöloka, signalkräfta och ullhandskrabba 
 
i Sverige varierar. Därför utförs övervakningen, beroende på art, genom en kombination av riktad undersökning, samordning med 
befintlig miljöövervakning samt 
frivilliga insatser. Exempelvis 
 
hade Artdatabanken under 2016 ett uppdrag från Naturvårdsverket 
att både inventera och säkerställa 
allmänhetens rapporter av gul 
skunkkalla. 
Tack vare detta har vi nu en 
relativt god bild över artens aktuella förekomst och utbredning 
i landet. I dagsläget lagras data i 
www.artportalen.se , där allmänhet 
och tjänstemän på myndigheter 
uppmanas att lämna rapporter om nya fynd av invasiva arter, helst 
tillsammans med ett fotografi för 
att förbättra dokumentationen 
 
och kvalitetssäkra fynden med hjälp av experter. Detta gäller även 
invasiva främmande arter som inte 
omfattas av EU:s förteckning men 
som riskerar att påverka svensk 
biologisk mångfald redan nu och 
 
i framtiden.
Johan Näslund, Naturvårdsverketjohan.naslund@naturvardsverket.se
FAKTA: EU:s förordningar  
om invasiva arter
EU:s förordning om förebyggande och hantering av introduktion och spridning av invasiva främmande arter (1143/2014) och dess genomförande-förordning (2016/1141) trädde i kraft den 1 januari 2015 respektive den 3 aug 2016. EU:s förordningar tillämpas direkt som lag i Sverige och kompletterande nationella lagar är planerade att beslutas under 2017 för att fastställa bland annat ansvar, skyldigheter och straff för de som bryter mot denna lag. 
Ullhandskrabba (Eriocheir sinensis)FOTO: ERNI / SHUTTERSTOCK
Tromsöloka (Heracleum persicum)FOTO: HELENE / SHUTTERSTOCK
Signalkräfta (Pacifastacus leniusculus)FOTO: MATTON COLLECTION / JOHNÉR
Sidenört (Asclepias syriaca)FOTO: RUKIMEDIA / SHUTTERSTOCK
Bisam (Ondatra zibethicus)FOTO: SVEN HALLING / JOHNÉRLÄSTIPS:https://www.naturvardsverket.se/Sa-mar-  -
miljon/Vaxter-och-djur/Frammande-ar -
ter/Invasiva-frammande-arter/NÅGRA ÖVRIGA INVASIVA 
ARTER I SVERIGE
• Parkslide,  
(Fallopia japonica) 
• Silverruda,  
(Carassius gibelio)  
• Sjögull,  
(Nymphoides peltata)
• Sydfyrling/vattenkrassula, 
(Crassula helmsii) 
• Vattenpest,   
(Elodea canadensis) 
• Vresros,  
(Rosa rugosa)
• Lupin  
(Lupinus perennis)
• Spansk skogssnigel/  
mördarsnigel  
(Arion vulgaris) SKOG & MARK 201738Fenologiväktare och andra medborgarforskare 
bidrar till miljöövervakningen
Medborgarforskning blir allt vanligare inom miljöövervakningen. Tre exempel är Naturens 
kalender, Svensk Dagfjärilsövervakning och Svensk Fågeltaxering, som alla är beroende av 
medborgarforskarnas systematiskt inrapporterade observationer och ligger till grund för miljömålsindikatorer.
marianne schärström är 
fenologiväktare i Sundsvall sedan 
fyra–fem år tillbaka. Fenologi är 
läran om årligt återkommande 
händelser i naturen och att vara 
fenologiväktare innebär att systematiskt göra observationer 
 
av till exempel utvalda växtarters lövsprickning, blomning, frukt
-mognad och höstlöv. Marianne Schärström följer särskilda 
instruktioner för sina observationer, 
som sedan rapporteras in till 
Växtkalendern, som är en del av 
Naturens kalender tillsammans med Bikalendern och Fågelkalendern. 
– Jag har hund, så jag ska i alla 
 
fall ut. Nu går jag mina bestämda 
rundor två gånger i veckan och 
stämmer av hur långt mina träd 
och blommor har kommit. När 
lövsprickning och blomning börjar 
rapporterar jag det och skickar in bilder, säger Marianne Schärström.
Genom alla frivilliga fenologi -
väktare kan förändringar i naturen 
följas regionalt, förändringar som 
 
i första hand kan härledas till ett 
allt varmare klimat. 
 
FRIVILLIG FORSKNING
Naturens kalender drivs av Svenska fenologinätverket, som 
består av flera universitet, myndig
-
heter och föreningar och har SLU 
som huvudman. 
– Vi har tre kategorier av 
rapportörer, ett antal professio -nella som gör det på sin arbets -
plats, ungefär 300 fenologiväktare och ett stort antal spontana 
observatörer, säger Kjell Bolmgren, 
samordnare för Svenska fenologi
-
nätverket. – Vi driver också kampanjer som Vårkollen, då vi 
under tre dagar tar emot observa
-
tioner om hur långt sex växter  
har kommit, och Höstförsöket  
där vi samarbetar med tusentals 
skolelever. 
De frivilliga rapportörerna 
kallas medborgarforskare. En 
definition på medborgarforskning 
är samarbetet mellan forskare och frivilliga för att svara på veten
-
skapliga frågor. Frivilliga kan involveras på många sätt i projekt 
med medborgarforskning inklusive 
utformning av projekt och förslag 
till hypoteser, insamling, sortering 
och analys av data samt kommuni
-
kation av resultat. Ibland kommer initiativet till ett medborgarforsk
-
ningsprojekt från de frivilliga själva. Medborgarforskare är alltid 
komplement till forskarna. De kan 
inte ersätta forskarna.Marianne Schärström är fenologiväktare i 
Sundsvall och rapporterar till Växtkalendern, som är en del i Naturkalendern. 
FOTO: KERSTIN STICKLER SKOG & MARK 201739GRUND FÖR MILJÖMÅLSINDIKATOR
Sedan 2015 ligger fenologinät -
verkets observationer till grund  
för en av indikatorerna till miljö -
kvalitetsmålet Begränsad klimat -
påverkan. Indikatorn heter Växternas 
växtsäsong och mäter tiden mellan 
lövsprickning och när träden får 
höstfärger. Referensvärdet är 
hämtat från perioden 1873–1951 
och bygger på mer än 345 000 
observationer på 700 platser i 
Sverige. Det är ett tidigt exempel 
på medborgarforskning.
VILL KOORDINERA  
MEDBORGARFORSKNING
Amatörforskare har alltid funnits  
i någon omfattning men de senaste 
två decennierna har medborgar -
forskningen fått ett rejält uppsving, inte minst för att teknik som internet, 
webben och smarta telefoner gör 
det möjligt att samla, lagra och 
vidarebefordra information på 
 
ett helt annat sätt än tidigare. 
Den ideella föreningen  
Vetenskap & Allmänhet, där 
bland annat Naturvårdsverket  är medlem, arbetar för att öka samverkan mellan forskare och det 
omgivande samhället. Exempelvis 
försöker man bygga en plattform 
för medborgarforskning i Sverige 
tillsammans med bland andra 
 
Kjell Bolmgren och forskarna  
Dick Kasperowski och Christopher Kullenberg vid Göteborgs univer
-
sitet. De två sistnämna har tillsammans med Åsa Mäkitalo, 
även hon från Göteborgs universitet, 
skrivit ett diskussionsunderlag 
 
om medborgarforskning, där de beskriver tre huvudformer av 
medborgarforskning och hur 
 
den kan användas: 
• som forskningsmetod. 
• för att öka förståelsen för 
beslutsfattande grundat på 
vetenskaplig kunskap.
• för att öka samhällsengage -
manget kring en viss fråga.
KVALITETSSÄKRING VIKTIG
Medborgarforskning kompletterar 
forskningen bland annat genom  
att förse forskarna med en stor mängd data från många håll. 
Dessa data måste kvalitetssäkras. 
Medborgarforskarna behöver 
instruktioner och träning och det 
de levererar ska vara likvärdigt. Kjell Bolmgren menar att det är 
lätt att hitta enstaka fel, exempel
-
vis om någon misstar videkissar 
för sälgens blommor och därigenom 
tidigarelägger blomningen en 
månad. Däremot är det svårt att 
upptäcka om en större andel av 
deltagarna rapporterar samma systematiska fel.
Inom Växtkalendern verkar 
Kjell Bolmgren för att det ska 
finnas minst en aktiv fenologi -
väktare i varje kommun. Det 
betyder att han helst behöver 
 
ha tillgång till dubbelt så många  
(600) för att vara säker på att någon alltid rapporterar.
REKRYTERING EN  
KÄRNVERKSAMHET
– Min erfarenhet så här långt är 
att rekrytering är en kärnverk -
samhet för medborgarforskning. Kvaliteten är beroende av att vi 
FOTO: MARIANNE SCHÄRSTRÖMFOTO: MARIANNE SCHÄRSTRÖM
Hasselns hon- och hanblommor. Aspens blomning. SKOG & MARK 201740kan upprätthålla ett nätverk av 
aktiva deltagare. Det måste vara 
frivilligt både att börja och att sluta, 
men jag försöker alltid motivera 
rapportörerna att fortsätta. De ser 
att jag är frekvent i min återkoppling. Var annan eller var tredje vecka 
skickar jag ett textbaserat mejl där 
jag tar upp två – tre aktuella frågor, 
berättar Kjell Bolmgren.
Han var tidig med att använda 
sociala medier och startade en 
grupp på Facebook 2009 med 
namnet blommar.nu, som efter 
något år hade tusen medlemmar 
och i januari 2017 drygt 3 700 
medlemmar. Blommar.nu var 
 
från början också namnet på webb  platsen naturenskalender.se.
Vår- och hösttecken är ett 
tacksamt ämne att nå ut med i 
media, vilket också är en rekryte
-
ringsbas för nya väktare.Marianne Schärström i Sundsvall hörde Kjell Bolmgren på radio, 
tyckte att det lät intressant och började skicka in bilder till 
Facebook-gruppen. Efter ett tag 
ringde Kjell Bolmgren och erbjöd 
henne att bli fenologi  väktare.
– Engagemanget växer och det 
är så roligt, så jag ryser när jag tänker 
på att det är dags att rapportera, 
säger Marianne Schärström.
RÄKNA FJÄRILAR OCH FÅGLAR
Biologiska institutionen på Lunds universitet koordinerar två 
nationella miljöövervaknings -
program på uppdrag av 
 
Naturvårdsverket, Svensk Dag-
fjärilsövervakning och Svensk 
Fågeltaxering. Båda är beroende  
av medborgarforskare.
Svensk Dagfjärilsövervakning 
har pågått sedan 2010 och är ett Tusentals fjärilar  
och fåglar räknade
FJÄRILAR: År 2015 räknade 295 inven terare, alltifrån förskoleklasser 
till äldre fjärilsentusiaster, fjärilar längs minst 222 slingor och 265 punktlokaler.* De räknade samman-lagt 75 364 fjärilar av 97 fjärilsarter vid räkningen som pågick från april till september.
FÅGLAR:  Vintern 2015/2016 räknade 
225 personer 156 000 fåglar av 139 
arter på 281 rutter.** Sommaren 
2016 räknade 149 personer 85 000 
fåglar av 204 arter på 249 punktrutter och 234 personer 138 000 fåglar av 
220 arter på 493 standardrutter.
* Räkning görs längs 0,5–3 km långa slingor 
eller vid punktlokaler med 25 meters radie.
** Fåglarna räknas längs både så kallade 
standardrutter, som är jämnt fördelade över landet, och punktrutter, i områden med mycket fågel som inventeraren själv valt.  I siffrorna ingår inte de särskilda inventeringarna av sjöfågel och nattaktiva fåglar. Räkningen längs punktrutter har  pågått sedan 1975 och längs standardrutter sedan mitten av 1990-talet.
Kungsfågeln är Sveriges minsta fågel och har ökat i antal de två senaste åren efter  
att ha minskat under tioårsperioden dessförinnan. Rödlistan klassar den som sårbar.
FOTO: ÅKE LINDSTRÖM SKOG & MARK 201741samarbete med Sveriges Entomologiska Förening, 
Naturvårdsverket, Lunds universitet, Sveriges 
lantbruks  universitet och Läns  styrelserna. 
Verksam  heten är helt beroende av att frivilliga 
runt om i Sverige räknar fjärilar med en 
gemensam, systematisk metodik. 
Svensk Fågeltaxering räknar fåglar vinter, 
vår och sommar enligt strikt standardiserade metoder i samarbete med Lunds universitet, 
Naturvårdsverket, Länsstyrelserna, Sveriges 
Ornitologiska Förening och European 
 
Bird Census Council. Räkningen har pågått sedan 1975. 
Luktgräsfjäril är Sveriges vanligaste dagfjäril.FOTO: LARS PETTERSSON
Kjell Bolmgren visar blommande vitsippor, 
som är en av de växter vars blomning följs i Växtkalendern. 
FOTO: ANNIKA HALLMAN
Iakttagelser inom växt- och djurriket på Gödebergs gård i Almesåkra socken år 1882 är ett tidigt exempel på medborgarforskning.
 Lars Sund skådar ofta fågel i trakterna av Uppsala.  Den här gången fick han kryssa kungsfågel på årslistan. 
FOTO: MARIA LARSSONARKIV: INSTITUTIONEN FÖR GEOVETENSKAPER, UPPSALA UNIVERSITET. SKOG & MARK 201742LÄSTIPS:
Citizen Science at Universities: 
Trends, Guidelines and Recommenda-tions, Advice Paper No. 20 – October 2016, League of European Research Universities (LERU)
Kasperowski, D., Kullenberg, C., & 
Mäkitalo, Å. 2016. Embedding Citizen Science in Research: Forms of enga-gement, scientific output and values for science, policy and society, Göteborgs universitet.
West, S. & Pateman, R. 2016.  
Recruiting and Retaining Participants in Citizen Science: What Can Be Lear -
ned from the Volunteering Literature? https://theoryandpractice.citizensci-enceassociation.org/articles/10.5334/cstp.8/.
Skog & Mark, 2011. Nationell över -
vakning av dagfjärilar slår igenom.http://artportalen.se
http://artdatabanken.se
http://www.dagfjarilar.lu
http://www.fageltaxering.lu.sehttp://www.naturenskalender.se0 0500010000150002000025000
2016 2015 2014 2013 2012 2011 2010 2009 2008100200300400500
Antal rapporter
Antal fenologiväktare
05001000150020002500
2015 2010 2005 2000 1995 1990 1985 1980 1975
Antal inventeringstillfällen
Antal inventerare (personer)01000020000300004000050000600007000080000
050100150200250300350
2015 2014 2013 2012 2011 2010
Antal fjärilar
FjärilsövervakareFIGUR 1. Antal dagfjärilsfjärilsövervakare och antalet observerade fjärilar 
ökar över tid. 2015 räknade 295 fjärilsövervakare till 75 364 fjärilar.
FIGUR 2. Antalet rapporter per år till Naturkalendern (Växtkalendern,  Bikalendern och Fågelkalendern) har ökat från 4357 år 2008 till 22 033  
år 2016. Fenologiväktarna kom igång 2011 och var då 160 för att 2016 ha kommit upp till 295. Vårvintern 2016 genomfördes en rekryteringsinsats och Bikalendern tog fart.
FIGUR 3. Antalet inventerare och antalet inventeringstillfällen i 
Svensk fågeltaxering har ökat, framför allt efter införandet av de så kallade standardrutterna i mitten av 1990-talet. RAPPORTERA TILL ARTPORTALEN
ArtDatabanken vid SLU driver 
bland annat Artportalen, en 
webbplats för den som vill söka 
efter och rapportera fynd av djur, 
växter och svampar i Sverige.  
Lars Sund är en hängiven fågel -
skådare, som rapporterar sina fågelfynd till Arportalen:
– Det känns bra att bidra till 
övervakning av fåglar och samtidigt 
kunna föra statistik över mina egna observationer, säger Lars Sund.
De kampanjer som är knutna 
till Artportalen handlar mest om 
faunaväkteri, som är en ideell 
övervakning av hotade djur, till exempel igelkottar och buskmus. 
Det finns även ett floraväkteri, 
som är motsvarande för hotade 
växter. Artportalen finansieras av 
Naturvårdsverket.
Maria Larsson, Naturvårdsverketmaria.larsson@naturvardsverket.seantal fjärilar antal rapporter antal inventeringstillfällen
antal fjärilsövervakare antal fenologiväktare antal inventerare SKOG & MARK 201743Engagemang räddar väddnätfjärilen
Det känns privilegierat att en solvarm försommarkväll vandra bland blommorna på  
slåtterängen vid Lönnbromossen i Ramnäs och se väddnätfjärilarna segla över ängen.  
Det är en upplevelse som många får åka långt för att få ta del av, Ramnäsbor kan göra  
det under en kvällspromenad eller cykeltur från hemmet. En aktiv naturklubb på orten  
har möjliggjort att fjärilarna finns kvar och även ökar.
Sören Larsson, Ramnäs-Virsbo Naturklubb, Västmanland
väddnätfjärilen är en säregen 
fjäril, på håll ser den inte speciellt 
märkvärdig ut, mest gulbrun med 
förhållandevis långa vingar. Efter 
varje vingslag seglar den fram 
bland ormbunkar och andra halvmeterhöga växter. När den sätter sig och solar med utspända vingar går det att komma den 
ganska nära och då också kunna 
se de mörka nätteckningarna på 
vingarna. Väddnätfjärilen är en 
dagfjäril och fanns tidigare i stora delar av Sverige, men idag är den ovanlig och med på den så kallade rödlistan. Fjärilen är helt beroende 
av ängsvädden, en växt som är 
ganska konkurrenssvag. Den 
 
trivs i soluppvärmda marker, där fuktigheten bevaras och höga gräs 
och örter hålls nere.
FOTO: SÖREN LARSSONVäddnätfjäril SKOG & MARK 201744NY SLÅTTERMETOD  
GYNNAR FJÄRILAR 
I Ramnäs, norr om Västerås, finns 
ännu många områden kvar med 
ängsvädd och förhållandevis 
många lokaler där det fortfarande 
flyger väddnätfjärilar. Flera lokaler 
håller på att växa igen men med aktiva åtgärder går det att bromsa 
igenväxningen och att få igång 
slåtter eller selektivt bete på ett 
sådant sätt att ängsvädden gynnas.
Ramnäs-Virsbo Naturklubbs 
ängsslåtterprojekt startade 1990 och var då riktat mot orkidéer. När väddnätfjärilen togs upp på rödlistan (2000) fokuserades också 
slåttern på att gynna även fjärilar. 
Med värdefullt stöd och ett litet 
ekonomiskt bidrag från Länssty
-
relsen fortsatte arbetet. Det tog några år innan vi hittade en metod 
som fungerade. Numera genom
-
förs en senarelagd slåtter i skiftet 
augusti/september. Innan slåttern 
inventeras förekomsten av larvbon 
av väddnätfjäril på plantor av 
ängsvädd och dessa markeras med 
färgade pinnar. Vid slåtterarbetet blir det då lättare att se de utmärk
-ta väddplantorna och man kan undvika dem med lien. 
FJÄRILARNA HAR ÖKAT I ANTAL
Inom Surahammars kommun följer Naturklubben väddnät-
fjärilens utveckling sedan några 
 
år tillbaka. Alla kända lokaler 
inventeras årligen. År 2016 fanns 
det väddnätfjärilar vid 11 lokaler 
och totalt 605 larvbon. Lönnbro -
mossen är ett kärnområde för väddnätfjärilen i trakten och vid 
den senaste räkningen av larvbon 
hösten 2016 har antalet ökat. 
 
Vi hittade då 162 larvbon och  
det känns som en bra betalning  
för jobbet som vi gör. 
SKAPA FEST!
Naturklubben har skapat en festkänsla kring det årliga slåtter
-
gillet vid Lönnbromossen och det är numera en självklar och upp
-
skattad aktivitet i föreningen. Som sig bör är det inte bara jobb utan 
klubben bjuder på niokaffe med 
FOTO: SÖREN LARSSONFOTO: PETHAN BOTANICAL GARDENS UTRECHT UNIVERSITY
FAKTA: Väddnätfjärilen 
Fjärilshonan lägger sina ägg på ängsväddens blad i juni och juli. När larverna kläckts 
börjar de spinna en spindelvävsliknande väv kring sig. Antalet larver i varje bo varierar stort från några enstaka individer till i de flesta fall flera tiotal. Boet fungerar som skydd mot predatorer och reglerar även mikroklimatet. I augusti och september är larvbona ganska stora och lätta att se och är vid den tidpunkten lämpliga att räkna. Under hösten vandrar larvkolonierna ofta till nya plantor. Vintervilan tillbringar de  under ängsväddens blad och annan förna. När vårsolen börjar värma blir det åter liv  i larvkolonierna. De flesta larverna fortsätter då att äta ängsväddblad och omvandlar sig till flygande fjärilar (imagon) redan under juni månad. Ett mindre antal larver tar det lugnare och översomrar som larv för att bli fjäril under sitt andra år.Väddnätfjärilen kräver en väl avpassad hävd. Väddnätfjärilen lägger sina ägg på undersidan av ängsväddens blad. SKOG & MARK 201745
Tips för naturvårdsarbete och 
miljöövervakning av fjärilar
En förening är en bra bas för enga-gemang, och i vad ligger i så fall  föreningens intresse, växter, djur, artgrupper eller en specifik art?  Det egna intresset är väldigt viktigt för ett långsiktigt engagemang.Finns det några ovanliga rödlistade arter i trakten – kontakta personen som ansvarar för åtgärdsprogram  för rödlistade arter på länsstyrelsen.Stöttning på vägen är viktigt –  samarbeta gärna med länsstyrelsen  eller kommunen, att kunna diskutera skötsel och senaste forskningsrön och/eller få ett ekonomiskt bidrag är välkommet.FOTO: SÖREN LARSSON
FOTO: SÖREN LARSSONhembakad squashkaka och senare 
slåtterlunch, ibland blandas det 
kulinariska med fiolmusik och 
poesi. Vi har kul tack vare väddnät -
fjärilen!
STÖD OCH SAMARBETE VIKTIGT
Naturklubben har ett mycket bra och utvecklande samarbete med 
Länsstyrelsen i Västmanlands län, som har ett speciellt åtgärdspro
-
gram för väddnätfjäril. Metoden 
med inventering och uppmärkning 
av larvbon samt senarelagd slåtter 
har också inletts vid ytterligare 
lokaler. Det verkar som att arten 
kan bevaras på de lokaler där åtgärder sätts in, men frågan 
återstår hur fjärilarna ska sprida 
sig och återkolonisera gamla kända lokaler. Det är en av fortsättningarna i det spännande arbetet för fjärilarna, ett arbete 
som också representerar en 
betydelsefull medborgarbaserad 
form av miljöövervakning. 
Sören Larssonsoren20@telia.comNär väddnätfjärilens larver kläcks börjar de spinna en spindelvävsliknande bo omkring sig där fler larver lever tillsammans. SKOG & MARK 201746Utmaningar i arbetet med  
indikatorer för miljömålen
År 2018 är det tjugo år sedan regeringen la fram förslag till de miljömål som fortfarande  
är ryggraden i den svenska miljöpolitiken. Under årens lopp har systemet justerats, delmål 
har uppnåtts eller försvunnit och etappmål och preciseringar har tillkommit. Inte minst har 
miljökvalitetsmålen följts upp, både årligen och lite mer fördjupat vart fjärde år. Detta hade inte varit möjligt utan kunskaper från miljöövervakningen. 
Mark Marissink & Ola Inghe, Naturvårdsverket
miljömålssystemet består 
numera av 16 miljökvalitetsmål, 
ett generationsmål och i dagsläget 24 etappmål. Miljökvalitetsmålen 
specificeras i preciseringar om 
önskvärda tillstånd i miljö, 
antagna av riksdagen. Antalet 
preciseringar är olika för olika mål 
– allt från två stycken vardera för 
Begränsad klimatpåverkan och Skyddande ozonskikt till tolv för 
Ett rikt odlingslandskap. Genera
-
tionsmålet omfattar sju strecksatser 
som uttycker önskvärda system- 
och samhällstillstånd, och är 
avsedda att fokusera miljöpolitiken 
på medellång sikt. Etappmålen, 
som är indelade i fem områden, varav biologisk mångfald är det som är av mest intresse i denna 
rapport, ska ange steg på vägen 
 
för miljöpolitiken.
Miljömålen har sedan länge 
följts upp med indikatorer enligt den i Europa mycket använda 
DPSIR-modellen, en modell som beskriver samspelet mellan sam -
hället och miljön (se också figur):
• Driving forces (drivkrafter 
bakom ett miljöproblem)
• Pressures (påverkan som 
orsakar problemet)
• States (tillstånd i en miljö, 
 
på grund av påverkan)
• Impacts (effekter av problemet)• Responses (åtgärder som kan 
vidtas för att minska eller rätta 
till problemet)
I mera vardagligt tal brukar  
såväl S- som I-indikatorer  
kallas för tillståndsindikatorer, 
och D- och P-indikatoter för 
påverkansindikatorer. 
INDIKATORER I  
REGERINGENS BUDGET
Regeringen uppdrog åt de myndig -
heter som ansvarar för respektive 
miljömål att föreslå ett antal 
indikatorer som ska visa hur det 
går med miljöarbetet och miljön. 
Allt för att det ska vara lättare att 
kunna planera och kommunicera 
FIGUR 1. Den så kallade 
DPSIR-modellen som beskriver samspelet mellan samhället och miljön.Till exempel energianvändning 
jordbruksproduktion
Utsläpp  
AvfallLuft-, vatten och 
markkvalitetTill exempel lagar, ny teknik, skatter
Dålig hälsa
Hotade djur och växtarterDrivkraft (D)
Påverkan (P) Tillstånd (S)Åtgärd (R)
Effekt (I)DPSIR­modellen SKOG & MARK 201747olika insatser. Framtagandet av 
indikatorer koordinerades av 
Naturvårdsverket. Uppdraget 
avrapporterades i mars 2017.
Tanken är att det ska bli enklare 
att lyfta in dessa indikatorer i budgetpropositionen – något som 
redan i dag görs med texterna från 
den årliga uppföljningen, men där 
riksdagen hade efterfrågat större 
tydlighet och mer enhetlighet. Regeringen ville inte ha fler än fem 
indikatorer per miljökvalitetsmål, 
och de skulle helst täcka både 
påverkan, tillstånd och åtgärder 
för hela målet. Det skulle vara en fördel om indikatorn kunde 
uppdateras med ny information 
varje år. Regeringen ville gärna ha 
ett särskilt fokus på redovisning av 
resultaten av det statliga miljö -
arbetet. Även generationsmålet 
skulle förses med indikatorer. SVÅRT ATT BYGGA  
ÅTGÄRDSINDIKATORER PÅ  MILJÖÖVERVAKNINGEN
Många av indikatorer som föreslås 
bygger helt eller delvis på data  
från miljöövervakningen. Det är särskilt fallet för indikatorerna 
 
på luft- och kemikalieområdet, men även för de andra målen. 
Fågelöver  vakningen levererar 
 
inte mindre än tre indikatorer  
(för S torslagen fjällmiljö , Levande 
skogar  och Ett rikt odlingsland ­
skap). I andra fall är länken mellan 
övervakningen och indikatorn mindre tydlig. Exempelvis finns 
under miljömålet Ett rikt växt ­ 
och djurliv  indikatorn ”Bevarande-
status för naturtyper” i Art- och habitatdirektivet. Indikatorn, som 
är av intresse för samtliga sju mål 
som har preciseringar om gynnsam 
bevarandestatus, bygger på bedömningar som baseras på 
 
data från miljöövervakning, 
biogeografisk uppföljning m.m. 
Denna indikator behöver bara 
uppdateras vart sjätte år, nämligen 
varje gång Sverige rapporterar 
genomförandet av Art- och habitatdirektivet till EU.
inte lika direkt användbara för att 
skapa indikatorer för påverkan och 
åtgärder som de är för att skapa tillstånds- och effektindikatorer. 
Till stor del kan denna information 
lätt hämtas från källor utanför 
miljö  övervakningens mätprogram. 
En viktig informationskälla är den 
miljökontroll av den egna verksam
-
heten som olika aktörer ägnar  
sig åt – eller bör ägna sig åt. För enskilda närings  idkare och 
privatpersoner handlar det till 
exempel om rapportering om 
FOTO: IMFOTO/SHUTTERSTOCK SKOG & MARK 201748utsläpp, avverkningsanmälningar, 
anmälan om antal tamdjur i 
lantbruket och antal skjutet vilt. 
Denna rapportering tar vanligtvis 
olika myndigheter hand om.  
Det är dock inte alltid de samman -
ställer och publicerar den på ett 
sätt som lämpar sig för att göra 
indikatorer av dem, så här finns 
utrymme för förbättringar. 
Detsamma gäller påverkande  
eller åtgärdande aktiviteter som 
myndigheterna själva ägnar sig åt. 
NYA PRODUKTER VIKTIGA
Vad framtidens miljöövervakning måste bli bättre på är att koppla 
ihop data om miljötillståndet med 
orsaker i form av påverkan och åtgärder. (Jämför de ihopkopp
-
lande pilarna i DPSIR-modellen, sid. 46.) För biologisk mångfald i 
landmiljöer, där markanvändning 
är en mycket viktig faktor, är det 
viktigt att på samma fysiska plats 
beskriva såväl markanvändningen 
och dess drivkrafter som miljötill -
ståndet. 
Utveckling av nya kartproduk -
ter som heltäckande visar miljö -
tillståndet är ett viktigt led i detta. 
(Läs mer på sidan 24.) Ett annat  
är att mot  svarande information 
om mark  användningen och dess 
drivkrafter kan tillhandahållas 
genom sam  bearbetning med 
uppgifter om befolkning, vilka som 
äger marken, vilka kommunala detalj- och översiktsplaner som 
gäller, osv. Här är arbetet med 
regeringsuppdraget Smartare 
miljöinformation mycket viktigt. Text & kontakt: 
Mark Marissink, Naturvårdsverketmark.marissink@naturvardsverket.se
Ola Inghe, Naturvårdsverket
ola.inghe@naturvardsverket.se
ILLUSTRATÖR: TOBIAS FLYGAR
De 16 Miljökvalitetsmålen som beslutades av riksdagen 1999.
FAKTA:  
Smartare miljöinformation
Smartare miljöinformation är ett rege ringsuppdrag till myndigheter 
som arbetar med miljöinformation. Det är en del av regeringens satsning Digitalt först, som syftar till att digi-talisera den offentliga sektorn och därmed skapa en enklare, öppnare och effektivare offentlig förvaltning. Naturvårdsverket leder arbetet som bland annat innebär att försöka skapa smarta digitala tjänster inom områden som hållbar konsumtion, hållbara städer, hållbar markanvändning,  miljöinformation för friluftslivet,  ett resurssnålt samhälle, samt för byggteknik och boende. SKOG & MARK 201749STORT  
INTRESSE FÖR 
GRODKOLLEN
Projekt Grodkollen 
är ett initiativ för 
att långsiktigt arbeta med 
bevarande av groddjur i 
Stockholms stads närnatur.
– Betydelsen av Grodkollen 
för ökningen av groddjur i stadens naturområden är 
stor. Av det trettiotal nya 
dammar som anlagts i 
Stockholms närnatur de senaste åren är tre skapade 
inom ramen för Grodkollen. 
Idén med projekt Grodkollen 
är att skapa en paraply -
verksamhet för att förvalta dammarna och arbeta vidare 
med bevarandet av groddjur 
 
i Stockholm. De flesta av dammarna är nu bebodda 
 
av en eller flera arter grod -
djur. I vissa av dem finns  
till och med alla de fem groddjursarter som finns i 
Stockholm, säger projekt -
ledare Vide Ohlin.
Han ger som exempel 
 
att den större vattensalaman -
dern har återinplanterats till 
Kyrksjölötens naturreservat  
i en ny damm där.
Gensvaret hos allmänheten 
har varit stort. Exempelvis har antalet rapportörer till 
Artportalen om groddjurs -
observationer tiodubblats 
sedan Grodkollen startade.
Grodkollen drivs med 
medel från LONA och är 
 
ett samarbete mellan  
Stockholms stad och ideella föreningar. 
För mera information, 
besök grodkollen.se.FRÅN FJÄLLEN TILL HAVSKUSTEN
I vegetationsövervakningen i fjällen inventeras artsammansätt
-
ning och täckningsgrad för att ta reda på hur klimatförändringarna 
påverkar gränserna för växternas 
utbredningsområde. Övervakning
-
en innefattar fem fjäll med toppar på över 1 000 meter över havet och 
har pågått sedan 2010. Artövervakning på gråsäl och vikare visar att de var starkt 
hotade på 1970-talet till 1990-
 
talet men har hämtat sig. Vid  
den årliga räkningen 2015 fanns 
ungefär 30 000 sälar i hela Öster -
sjön. Vikare finns främst i Botten -
viken och har ökat från 5 000 som 
minst till 10 000 djur vid senaste 
mätningen. I början av 1900-talet fanns dock 90 000 gråsälar och 
180 000 vikare i hela Östersjön.
Båda projekten finns med i 
rapporten Miljöövervakning i 
Västerbottens län från Miljö -
analysenheten vid Länsstyrelsen i 
Västerbotten och som beskriver 55 
pågående projekt från fjäll till kust. 
JORDBRUKSLANDSKAP  
I FÖRVANDLING
Landskapsförändringarna är  
det största hotet mot det 
traditionella odlingslandskapet 
och dess naturvärden. Föränd -
ringarna beror framför allt på 
ett förändrat, mer storskaligt 
och likformigt jord- och skogs -
bruk, där betydligt färre djur 
och växter kan leva.
Västra Götaland är inget 
undantag och rapporten 
”Växter och djur i Västra 
Götalands odlingslandskap” visar detta i ord och bild. Under 
de senaste 30 åren har betet 
upphört eller minskat på stora 
delar av de viktiga ängs- och hagmarkerna. Antalet betesdjur 
har inte minskat i samma utsträckning, men de går nu 
 
på mindre värdefulla marker. Starkt hävdberoende arter 
 
som kattfot, slåtterfibbla och fältgentiana har minskat medan 
stagg och ängsvädd har ökat. 
Odlingslandskapets fågelarter, 
som gulsparv och sånglärka, 
har minskat kraftigt.
Rapportförfattaren Svante 
Hultengren sammanfattar att hävden finns kvar på många 
platser men finputsningen har 
upphört och det sker en smy
-
gande igenväxning med gräs  
och småbuskar i markernas utkanter.
Notiser
FOTO: LIZA SIMONSSON
Grodperspektiv på Stockholm
s natur SKOG & MARK 201750Notiser
Värdering av kulturella  
ekosystemtjänster baserat  
på bidrag till livskvalitet
RAPPORT 6756 • FEBRUARI 2017 EJA PEDERSEN, MARIA JOHANSSON, STEFAN WEISNER
NATURVÅRDSVERKETS
FORSKNINGSANSLAGFLER MYRAR BEHÖVER 
SKYDDAS
Skyddet av myrar behöver 
prioriteras för att miljö -
kvalitetsmålet Myllrande våtmarker ska uppfyllas. 
Totalt ingår 681 963 hektar 
 
i myrskyddsplanen, varav  
28 procent var skyddade som 
reservat eller nationalpark 
redan 1994. Vid årsskiftet 
2016/2017 hade sådant 
skydd ökat till 55 procent 
och för ytterligare 17 procent har andra åtgärder vidtagits 
som ett led i skyddsarbetet.
– Med det skyddstempo som 
varit de senaste tre åren 
kommer det ta 47 år innan den kvarvarande arealen 
omfattas av någon typ av 
skyddsåtgärd, säger Jenny 
Lonnstad, nationell kontakt
-
person för indikatorn.
Myrskyddsplanens genom -
förande är en av sju indikato -
rer för miljökvalitetsmålet Myllrande våtmarker. 
Indikatorer följer upp, visar 
riktning och takt samt ger 
underlag för åtgärder och 
beslut i miljömålsarbetet. Totalt finns 107 nationella 
indikatorer för miljömålen, 
varav hälften har uppdaterats 
det senaste året. Myrskydds
-
planens genomförande är en 
av dem.
http://www.miljomal.se/
indikatorer/KULTURELLA EKOSYSTEMTJÄNS ­
TER BIDRAR TILL LIVSKVALITET
Anlagda våtmarksområden som ligger i eller nära tätorter har 
kulturella ekosystemtjänstvärden 
förutom att de bidrar till vatten -
rening, flödesutjämning med mera. Våtmarker som kärr, dammar och vass bidrar till livskvalitet genom 
att behov av naturupplevelse, 
skönhet, avskildhet, en god fritid, 
variation och positiva upplevelser 
och utmaningar tillfredsställs för människor som vistas i närheten 
av dem. 
Rapporten om Värdering av 
kulturella ekosystemtjänster 
baserat på bidrag till livskvalitet ingår i dokumentationen av de sju 
projekten inom Naturvårdsverkets 
forskningssatsning Värdet av 
ekosystemtjänster. Den är 
 
skriven Eja Pedersen och Maria 
Johansson, Lunds universitet,  
samt Stefan Weisner, Akademin för ekonomi, teknik och natur -
vetenskap. 
Källa: Värdering av kulturella 
eko systemtjänster baserat på 
bidrag till livskvalitet.  
 
Rapport 6756, februari 2017, 
Naturvårdsverket.SKOGSTJÄNST VANN  
HACK FOR SWEDEN
Johan Marand och hans lag 
Kornknut vann Hack for 
Sweden Award 2017 med 
Project Skog, som är en 
digital tjänst för att bland 
annat uppmuntra allmänhe -
ten att förstå värdet av riktig naturskog och samla artob
-
servationer som hjälper till att skydda skog med hög 
biologisk mångfald. Juryns 
motivering lyder:
”Innovativ användning av 
öppna data för att förändra världen till det bättre. 
Genom att analysera data 
från ett stort antal källor så 
kan detta projekt påverka 
myndighetsutövande samt öka medborgares insyn i vad 
som faktiskt händer i vårt 
land.”
I Hack for Sweden 
använder deltagarna myndig
-
heters öppna data till att skapa nya tjänster och appar. 
2017 tävlade 56 lag med 30 
statliga myndigheters och 
organisationers data. Korn
-
knut var ett av sju lag som 
valde att arbeta med smar -
tare miljöinformation. http://hackforsweden.se/sv/
FOTO: HACK FOR SWEDEN
FOTO: LIZA SIMONSSON SKOG & MARK 201751
Miljöövervakning i landmiljöer
Naturvårdsverket driver den nationella miljöövervakningen av landmiljöerna.  
I den studeras såväl landskap, naturtyper och arter, som markförhållanden och 
markkemi. Syftet är ökad kunskap om miljötillstånd och förändringar samt att bidra 
med underlag till bland annat miljömålsuppföljning och internationell rapportering. Verksamheten finansieras genom det nationella miljöövervakningsanslaget,  
som även bidrar till de regionala miljöövervakningsprogrammen vilka drivs av länsstyrelserna och presenteras på respektive läns hemsida. 
Här beskrivs Naturvårdsverkets övervakning av landmiljöerna, utom de delprogram 
som är inriktade på miljögifter.FOTO: LIZA SIMONSSON SKOG & MARK 201752Svensk fågeltaxering (SFT)
Delprogrammet organiserar övervakning 
av häckfåglar samt stannfåglar vintertid. Det är till stora delar baserat på frivilliga 
insatser. De viktigaste använda 
metoderna är 
• Punkttaxering: Inventerare räknar,  
under en rutt sommartid, hörda och sedda fåglar. Under en vinterfågel-inventering besöks likadana rutter 1–5 gånger vintertid. 
• Fast standardrutt: Utgörs av en kvadrat om 2x2, längs vilken man en gång per sommar noterar alla fåglar längs linjen (linjetaxering) samt utför punkttaxe-ringar. Rutterna är samlokaliserade med NILS-programmets observationsnät. 
• Nattfågelinventering: 20 inventerings-punkter läggs av inventeraren intill bilvägar på lämpligt avstånd från  varandra inom en ruta på 25x25 km.
Utförare:  
Biologiska institutionen, Lunds universitet. 
Kontaktperson:  
Åke Lindström, ake.lindstrom@biol.lu.seWebb: www.fageltaxering.lu.seFågelräkning och  
ringmärkning vid Ottenby
Vid Ottenby, på Ölands sydspets,  
fångas, huvudsakligen med nät,  
framför allt små fåglar för räkning och 
ringmärkning under tiden 15/3–15/6 
och 25/7–15/11. Från de sista dagarna 
av juni till minst mitten av september fångas med fällor vadarfåglar för 
räkning och ringmärkning.
Utförare:  
Ottenby fågelstation, som drivs av 
Sveriges Ornitologiska förening
Åke Lindström, ake.lindstrom@biol.lu.se 
Webb: http://birdlife.se/ottenbyfagelstation/
forskning/miljoovervakning/
Sträckfågelräkning vid Falsterbo
Räkning av rovfåglar och ett stort antal 
andra utsträckande fågelarter sker vid Nabben i sydvästra Skåne, dagligen 
under perioden 1/8–20/11, från 
gryningen (cirka en halv timme före solens uppgång) till klockan 14.00.
Utförare:  
Biologiska institutionen, Lunds 
universitet, Skånes Ornitologiska 
Förening
Nils Kjellén, nils.kjellen@biol.lu.seWebb: www.falsterbofagelstation.se
Svensk sjöfågelinventering
Delprogrammet är den svenska delen  
av en samordnad räkning av simfåglar, 
framför allt andfåglar, på övervintrings-områden. Inventeringen är ett åtagande 
enligt Ramsarkonventionen. I mitten  
av januari varje år inventerar frivilliga observatörer ett hundratal utvalda områden 
genom observationer från land. Vissa 
områden inventeras därutöver med flyg.
Utförare:  
Biologiska institutionen, Lunds universitet 
Leif Nilsson, leif.nilsson@biol.lu.se 
Webb: www.zoo.ekol.lu.se/waterfowl/
andinv/andinv1.htmNationell Kustfågelövervakning
Samordnad rikstäckande inventering  
av häckande kustfåglar. 200 fasta  
rutor inventeras årligen, i syfte att bla 
beräkna populationstrender. Fokus  ligger på andfåglar, gäss och måsfåglar. 
Programmet sattes i full drift 2016 och 
bidrar med data till bla internationell rapportering.
Utförare: 
universitet
Kontaktperson: 
Martin Green, martin.green@biol.lu.se
Webb: finns ej
Svensk dagfjärilsövervakning
Övervakningen baseras på att frivilliga 
rapporterar in systematiskt insamlade 
observationer av dagfjärilar på samma 
plats några gånger under sommarhalv-året. Verksamheten är rikstäckande.  
Det övergripande syftet är data om 
trender för populationer av dagfjärilar samt att öka kunskapen om hur 
klimatförändringar påverkar dagfjärils-
faunan. I ett europeiskt sammanhang 
ger den möjlighet att analysera 
orsakssamband mot en bredare informationsbank än den nationella.
Utförare:  
Biologiska institutionen,  
Lunds universitet 
Lars Pettersson,  
lars.pettersson@biol.lu.se
Webb: www.dagfjarilar.lu.se
NILS-programmet
NILS (Nationell Inventering av 
Landskapet i Sverige) omfattar alla 
landmiljöer, det vill säga jordbruksmark, 
skogsmark, våtmarker, stränder, fjäll  och bebyggda områden. Huvudsyftet är 
att genom stickprov av fältobservationer 
följa hur förändringar i det svenska landskapet påverkar den biologiska 
mångfalden. Programmet bidrar med 
data till internationell rapportering. Stickprov på drygt 600 permanenta 
rutor) över hela landet. Rutorna besöks  
i fält i ett rullande omdrev med fem års intervall mellan återkartering av varje 
ruta. En första återinventering inleddes 
2008, en andra 2014. 
Utförare: Institutionen för skoglig 
resurshushållning, SLU.
Kontaktpersoner: Jean-Michel Roberge, 
Jean-Michel.Roberge@slu.se
Webb: www.slu.se/nilsPROGRAMOMRÅDE LANDSKAPProgramområdet innehåller över -
vakning av landmiljön på en mer 
övergripande nivå än den som bedrivs inom de övriga programområdena. 
Den ger också det nödvändiga 
landskapsperspektivet som behövs  i arbetet med grön infra struktur,  
ett perspektiv som inte kan nås  endast genom övervakning av enskilda naturtyper. Här samlas den nationella 
fågel- och fjärilsövervakningen. 
Resultaten används för såväl miljö målsuppföljning som internatio-
nella samarbeten och rapportering, som enligt art- och habitatdirektivet. Programområdet består av sju 
delprogram.
Fågelövervakning, utom SFT:  
David Schönberg Alm, Naturvårdsverket  
david.schonberg-alm@naturvardsverket.se
Dagfjärilsövervakning:  
Johan Abenius, Naturvårdsverket 
johan.abenius@naturvardsverket.se
Övergripande, övriga delprogram:  
Ola Inghe, Naturvårdsverket  ola.inghe@naturvardsverket.se SKOG & MARK 201753
FOTO: I UTSJOKI/WIKIMEDIASatellitbaserad övervakning  
av våtmarker
Markanvändningsrelaterade 
vegetationsförändringar i alla öppna 
myrar större än 0,5 hektar övervakas inom ramen för en nationell 
inventeringsomgång med tioårig 
period. Under 2017 avslutades den näst sista etappen med sju 
deltagande länsstyrelser i de östra 
delarna av Svealand och Götaland och av det första omdrevet kvarstår 
nu endast den allra sydligaste 
länsgruppen att slutföra.
Utförare:  
Brockmann Geomatics Sweden ABKontaktperson:  
Kjell Wester 
kjell.wester@brockmann-geomatics.se
Webb: www.myrar.se
Klimatrelaterad övervakning
Under 2013–2014 genomfördes en 
kartering av alla palsmyrar i Sverige med laserskanning och satellitdata. Övervakning av palsmyrar bedrivs 
sedan 2014 i samarbete mellan det 
nationella miljöövervakningsprogram-met och biogeografisk uppföljning 
enligt EU:s habitatdirektiv.
Utförare:  
Webb: www.naturvardsverket.se/
Miljoarbete-i-samhallet/Miljoarbete-i-Sverige/Miljoovervakning/Miljoover -
vakning/Programomrade-Vatmark/
FAKTA: Riksskogstaxeringen (RT )
Riksskogstaxeringens främsta syfte är 
att beskriva tillstånd och förändringar  
i Sveriges skogar. RT är en verksamhet med anor då den startade redan 1923. Uppgifterna används exempelvis för uppföljning och utvärdering av aktuell skogs-, miljö- och energipolitik. Riks-skogstaxeringen är en del av Sveriges officiella statistik. RT finansieras i huvud sak av SLU men Naturvårdsver -
kets nationella miljöövervakning bidrar också.
Utförare:  
Institutionen för skoglig  
resurshus-hållning, SLU
Webb: www.slu.se/riksskogstaxeringenMarkinventeringen (MI) 
En kartläggning av markförhållanden 
och markkemi inom cirka 23 500 objektivt utlagda provytor spridda över 
hela landet, förutom i fjälltrakterna.  
En tiondel av provytorna besöks varje år. Förutom observationer i fält samlas 
också markprover in för kemisk analys 
samt lagring i provbank. Provytorna  
ingår också i Riksskogstaxeringens (RT) 
kartläggning av det svenska skogsbe-ståndet och de båda programmen kallas 
tillsammans Riksinventeringen av skog 
(RIS). Den första inventeringen gjordes 1983 –1987. Den första återinvente-
ringen pågick 1993–2002, den andra 2003 – 2012 och den tredje påbörjades 
2013. 
Utförare:  
Institutionen för mark och miljö, SLU
Johan Stendahl, johan.stendahl@slu.se Webb: www.slu.se/centrumbildningar-
och-projekt/markinventeringen/Integrerad övervakning
Inom den integrerade övervakningen 
görs omfattande mätningar av 
miljötillstånd och omsättning av  
olika ämnen inom fyra små avrinnings-områden i obrukad skogsmark.  
Tonvikten ligger på effekter av 
långtransporterade luftföroreningar. Övervakningen ingår i europeiska 
Integrated Monitoring-programmet, IM.
Utförare:  
Institutionen för vatten och miljö,  
SLU, IVL Svenska Miljöinstitutet AB,  
Sveriges geologiska undersökning, SGU 
Lars Lundin, lars.lundin@slu.seWebb: 
Smågnagarövervakning – skog
Variationen i smågnagarnas bestånd 
följs genom att sorkar och lämlar räknas 
och fångas med standardiserade metoder i fällor. Det görs två gånger årligen vid 
Vindeln i Västerbotten och vid Grimsö i 
Västmanland. Det insamlade materialet lagras i Miljöprovbanken vid Natur -
historiska riksmuseet, för att man  även ska kunna följa hur förekomst  
av miljögifter och sjukdomsalstrande 
organismer varierar i djuren.
Utförare:  
Institutionen för vilt, fisk och miljö, SLU
Frauke Ecke, frauke.ecke@slu.se
Webb: http://www.slu.se/institutioner/
vilt-fisk-miljo/miljoanalys/miljoovervakning-
av-smagnagare/PROGRAMOMRÅDE SKOG
Programområdet följer upp tillståndet 
i den svenska skogen, med fokus på dels markkemi och markförhållanden, 
dels på biologisk övervakning 
(fält skiktsväxter, smådäggdjur). Resultat används som underlag för 
rapportering till Klimatkonventionen 
(skogsmarkens kolförråd) och till åtaganden enligt Kyotoprotokollet,  
samt enligt EU:s art och Habitat-
direktiv (vegetationsdata), samt  till Luftkonventionen (CLRTAP). 
Programområde Skog består av tre 
delprogram. 
Ola Inghe, Naturvårdsverket 
PROGRAMOMRÅDE VÅTMARK
Genom våtmarksövervakningen  
följs utvecklingen av våtmarkernas tillstånd med avseende på hydrologisk 
orördhet och biologisk mångfald. 
Resultat från miljöövervakning används för uppföljning av miljömål 
och internationell rapportering.  
Programområdet har två delprogram som revideras under 2016-2017.
johan.abenius@naturvardsverket.se SKOG & MARK 2017541  Övriga delprogram beskrivs närmare på www.naturvardsverket.se/Miljoarbete-i-samhallet/Miljoarbete-i-Sverige/
Miljoovervakning/Miljoovervakning/Jordbruksmark/
Smågnagarövervakning – fjäll
följs genom att sorkar och lämlar 
räknas och fångas med standardiserade 
metoder i fällor. Det görs två gånger årligen vid Stora Sjöfallet, Ammarnäs 
och Vålådalen. Det insamlade 
materialet lagras i Miljöprovbanken vid Naturhistoriska riksmuseet, för att man 
även ska kunna följa hur förekomst av 
miljögifter och sjukdomsalstrande organismer varierar i djuren.
Utförare:  
Institutionen för vilt, fisk och miljö, 
SLU, länsstyrelserna i Norrbotten, 
Västerbotten och Jämtland. 
Frauke Ecke, frauke.ecke@slu.se Webb: http://www.slu.se/institutioner/
vilt-fisk-miljo/miljoanalys/miljoovervak-
ning-av-smagnagare/
Nils-programmet
Programområde Fjäll stödjer delpro-
grammet NILS (Nationell Inventering 
av Landskapet i Sverige) – se mer 
under programområde Landskap. Kartering av mark och gröda
Åkermarkens humusinnehåll och 
markkemi inventeras på ca 2 000 platser 
slumpmässigt fördelade över Sveriges 
åkerareal. Både matjord och alv provtas. 
Undersökningen omfattar även grödans 
innehåll av näringsämnen och metaller på ca 1 000 provplatser. Provtagningen 
görs enligt ett rullande schema vart 
tionde år och startade 2001–2007.  
Nu pågår ett omdrev där provtagning  sker 2011–2017. Syftet är att beskriva 
tillståndet i jordbruksmark liksom 
grödans kvalitet i relation till markens tillstånd, odlingsåtgärder och driftformer. 
1995 gjordes en första kartering av 
åkermark på ca 3 100 platser.
Utförare:  
Jan Eriksson, jan.o.eriksson@slu.se
Webb: www.slu.se/sv/institutioner/ 
mark-miljo/miljoanalys/ mark-grodoinventeringen/
Markpackning
Syftet med delprogrammet är att studera 
strukturen i alven, alltså det undre lagret 
av kulturjordmånen. Delprogrammet 
startade år 2003. Det omfattar 30 provtagningsplatser som undersöks med 
sexårsintervall, det vill säga fem 
provtagningsplatser årligen. Programmet mäter mark- packningen i alven. Från och 
med 2008 görs även matjordsmätningar. 
(Matjorden är jordlagret på cirka 0 – 20 
centimeters djup.)Utförare:  
Elisabeth Bölenius 
elisabeth.bolenius@slu.se 
Webb: www.slu.se/sv/institutioner/
mark-miljo/miljoanalys/markpackning/
Genom NILS övervakas gräsmarker och 
synergier erhålls genom Jordbruksverkets 
uppföljning av ängs- och betesmarker samt även med den regionala miljööver -
vakningen av gräsmarker och småbio-toper i jordbrukslandskapet. 
Programområde Jordbruksmark stödjer 
delprogrammet NILS (Nationell Inventering av Landskapet i Sverige) –  
se mer under programområde Landskap.
Typområden på jordbruksmark
I åtta större områden där jordbruksmark 
dominerar mäts och beräknas halter  
av näringsämnen i yt- och grundvatten. Resultaten kopplas till den odling och 
åtgärder (gödsling, jordbearbetning 
m.m.) som förekommer inom avrinnings-
området. De nationella mätningarnas 
resultat analyseras tillsammans med mätningar inom 13 regionala typområden 
som länsstyrelserna bekostar. 
Utförare:  
Institutionen för mark och miljö, SLUKontaktperson:  
Katarina Kyllmar 
katarina.kyllmar@slu.se
mark-miljo/forskning/vattenvardslara-/
observationsfalt-typomraden/
Observationsfält på åkermark
Mätningar i ytvatten, dräneringsvatten 
och grundvatten görs från 12 åkrar (försöksfält) i olika delar av landet.  
Även här hämtas uppgifter om odling  
och åtgärder från lantbrukaren in.  Syftet är att studera hur odlingen och 
klimatet påverkar växtnäringsläckaget.
Lovisa Stjernman Forsberg  
lovisa.stjernman.forsberg@slu.se
mark-miljo/forskning/vattenvardslara-/observationsfalt-typomradenFOTO: KARELIAN/SHUTTERSTOCKPROGRAMOMRÅDE  
JORDBRUKSMARK
Programområde ska ge underlag för  
att bedöma inverkan av miljöproblem 
såsom övergödning, bekämpnings-medelsrester, tungmetaller, 
markpackning och minskad biologisk 
mångfald inom jordbruksområdet. Belastning från gödsling kvantifieras  
på en nationell och regional skala.  
Inom området ingår även övervakning av tillståndet i gräsmarker. Resultat 
från miljöövervakning används för 
uppföljning av miljömål och internationell rapportering. Nedan 
beskrivs fem av programområdets sju 
delprogram1.
Anna Lena Carlsson, Naturvårdsverket  
annalena.carlsson@naturvardsverket.sePROGRAMOMRÅDE FJÄLLProgramområdet syftar till att beskriva 
tillståndet för de terrestra ekosystemen 
ovanför barrskogsgränsen. För fjällen 
spelar NILS en särskilt viktig roll för rapportering av gynnsam bevarande-
status till EU:s art och Habitatdirektiv. 
Detta eftersom den för övriga landmiljön viktiga datakällan 
Riksskogstaxeringen inte samlar in 
några fältdata ovan fjällbarrskogens gräns. Data används även till 
miljömålsuppföljning. Här finns två 
Kontaktperson:   
Ola Inghe, Naturvårdsverket  
ola.inghe@naturvardsverket.se SKOG & MARK 201755naturvardsverket.se/publikationerRapporten Havet berättar det senaste om 
miljötillståndet i Sveriges havsområden. Den ges ut i samarbete mellan Havs- och vattenmyndigheten, Havsmiljöinstitutet och Naturvårdsverket. Andra temarapporter från miljöövervakningen
Resultaten från den svenska 
miljöövervakningen behövs för  
att kunna beskriva tillståndet, upptäcka förändringar och 
bedöma hotbilder i miljön. 
Resultaten från de systematiska 
undersökningarna ligger också 
 
till grund för beslut om åtgärder.  
I miljöövervakningens tema -
rapporter presenteras ett urval resultat på ett överskådligt sätt.
Rapporten Sötvatten berättar om den 
senaste forskningen i Sveriges sjöar och vattendrag. Den ges ut av Havs- och  vattenmyndigheten. Nästa Sötvatten  planeras till vintern 2017.
om miljötillståndet i svenska havsområden
havet
2015/2016
 Fortsatt syrebrist i östersjön trots stort inflöde
Förändrade näringsvävar ger magrare djur
Proteinkonsumtion bidrar till övergödning
   Friska sjögräsängar motverkar klimatförändringar
Flera miljögifter minskar i sillgrissleägg
Rapport 2012  1
Sötvatten 2016
Om miljötill Ståndet i Sverige S Sjöar, vattendrag Och grundvattenRapporten Gifter & miljö samlar resultat från miljöövervakningsprogram som mäter halter och påverkan av miljöfarliga ämnen i Sverige. Rapporten ges ut  av Naturvårdsverket och nästa rapport publiceras hösten 2017.GIFTER & MILJ Ö
OM PÅVERKAN PÅ YTTRE MILJÖ OCH MÄNNISKOR2017KEMIKALIER I VARDAGEN GIFTER & MILJO
Rapporten Luft & miljö Arktis 2015  berättar om luftföroreningarnas väg till Arktis, om hur vi påverkar Arktis och hur Arktis påverkar oss. Nästa temarapport kommer hösten 2017.
luft & miljö 2015 1Arktis 2015
.. skog & mark presenterar resultat 
från miljöövervakningen av de 
svenska landmiljöerna. Årets rapport 
har temat ”Då – Nu – Sedan” och 
beskriver hur miljöövervakningen har 
sett ut från allra första början, fram till idag och med blicken riktad mot 
framtiden. Det görs många insatser 
inom miljöövervakningen för att få fram bättre underlag med hjälp av ny 
teknik som fjärranalys, DNA-baserade 
metoder, medborgarforskning samt olika typer av modellering. 
SVENSK MILJÖÖVERVAKNING
Resultaten från den svenska miljö-övervakningen behövs för att kunna 
beskriva tillståndet, upptäcka föränd
-
ringar och bedöma hotbilder i miljön. 
De bidrar till miljömålsuppföljning 
och internationell rapportering. 
undersökningarna ligger också till 
grund för beslut om förvaltning och åtgärder. Naturvårdsverket driver 
tillsammans med Havs- och vatten
-
myndigheten det nationella miljööver -
vakningsprogrammet. Länsstyrelserna 
driver de regionala programmen.2017
FORSKNING
FÖR MILJÖMÅLENMILJÖÖVERVAKNING  
FÖR MILJÖMÅLEN
Resultaten från miljöövervakning-
en visar tillståndet i miljön och 
används för att bedöma om vi 
uppnår Sveriges miljökvalitetsmål. 
De 16 målen är beslutade av  
Sveriges riksdag och beskriver  
önskade tillstånd i miljön.
Mer om miljöövervakningen  
naturvardsverket.se/ 
miljoovervakning
Mer om miljökvalitetsmålen  
miljömål.se
NATURVÅRDSVERKET 106 48 Stockholm. Besöksadress: Stockholm – Valhallavägen 195, Östersund – Forskarens väg 5 hus Ub. Tel: 010 698 10 00,  
fax: 010 698 10 99, e-post: registrator@naturvardsverket.se Internet: www.naturvardsverket.se BESTÄLLNINGAR Ordertel: 08 505 933 40,  

Artpools- och traktanalys av lövbärande marker i Blekinge, Skåne och Hallands län

Species pool and tract analysis of deciduous lands in Blekinge, Skåne and Halland counties

Artpools- och traktanalys av lövträdbärande marker 
 i Blekinge, Skåne och Hallands län 
Länsstyrelsen
Halland
 Titel: Artpools- och traktanalys av lövträdbärande marker 
i Blekinge, Skåne och Hallands län 
Utgiven av: Länsstyrelsen Blekinge län 
Länsstyrelsen i Skåne Län 
Länsstyrelsen Halland 
Skogsvårdsstyrelsen Södra Götaland 
Beställningsadress: Länsstyrelsen Blekinge län 
371 86 Karlskrona  Tfn: 0455 870 00 
lansstyrelsen@k.lst.se
Länsstyrelsen i Skåne Län Miljöavdelningen 
205 15 MALMÖ 
Tfn: 040-25 20 00 
lansstyrelsen@m.lst.se
301 86 Halmstad 
Tfn: 035-13 20 00 
lansstyrelsen@n.lst.se
Box 234 
29123 Kristianstad 
Tfn: 044-18 67 00 
svs@svssg.svo.se
Upplaga: 1
ISBN: 91-85363-45-6 
Tryckt: Holmbergs i Malmö AB. 600 exemplar 
Omslagsbild: Flygbild över Hallandsås närmast Dömestorp i 
Halland 2002. Foto: © Jan Augustsson, Bergslagsbild 
AB 2002 . Artpools- och traktanalys av lövträdbärande marker
Jörg Brun et(text)
Institutionen för sydsvensk skogsvetenskap 
Sveriges lantbruksuni versitet, Alnarp 
Gudrun Berlin  (kartor) 
Länssty relsen i Skåne län 
Erik Ederlöf 
Skogsvårdssty relsen Södra  Götaland 
Örjan Fr itz
Länssty relsen i Hallands län 
Åke Widgren 
Länssty relsen i Blekinge län 
1 2 Innehållsförteckning
SAMM ANFATTNING ................................................................................................................. .................. 5
BAKG RUND....................................................................................................................... ............................. 6
SYFTE OC H RAP PORTENS A VGRÄNSNING......................................................................................... 8
DAT AUNDERLAG  OCHMETOD IK....................................................................................................... ...9
DATAUND ERL AG............................................................................................................................... ............ 9
Naturtypskar teringe n........................................................................................................... .................... 9
Nyckelbiotopsi nventeri ngen..................................................................................................... ................ 9
Artdat abankens databaser över rödlista de arter ................................................................................. ....9
SAMMA NST ÄLLNING AV INVE NTERI NGAR ................................................................................................... 10
Artpoolsk artor................................................................................................................. ....................... 10
Sammanv ägda frekvensskikt över vär dekärnor..................................................................................... 11
TRAKTAN ALYS ............................................................................................................................... ............. 11
MODIF IERING AV TRAKT GRÄ NSER ............................................................................................................... 12
Anpass ning till natur geografiska gr änser....................................................................................... ....... 12
Redovisning av  skogstype r...................................................................................................... ............... 13
URVAL AV  REG IONA LAANSV ARSMILJ ÖER................................................................................................... 13
RÖDLISTA DEARTE RS REGION ALA  FÖR DELNI NG........................................................................ 14
KÄRLVÄXT ER............................................................................................................................... ............... 14
Regionalt data underl ag......................................................................................................... ................ 14
Artpoolsk artor................................................................................................................. ....................... 14
MOSSOR ............................................................................................................................... ....................... 16
Regionalt data underl ag......................................................................................................... ................ 16
Artpoolsk artor................................................................................................................. ....................... 16
LAVAR ............................................................................................................................... .......................... 18
Regionalt data underl ag......................................................................................................... ................ 18
Artpoolsk artor................................................................................................................. ....................... 18
STORSVA MPAR ............................................................................................................................... ............. 20
Regionalt data underl ag......................................................................................................... ................ 20
Artpoolsk artor................................................................................................................. ....................... 20
INSEKT ER............................................................................................................................... ..................... 22
Regionalt data underl ag......................................................................................................... ................ 22
Artpoolsk artor för ve dlevande skal baggar ....................................................................................... .....22
LANDMO LLUSKER............................................................................................................................... ........ 25
RYGGRA DSDJU R............................................................................................................................... ........... 25
DEN NE MORA LA REG IONENS B ETYD ELSE FÖRRÖDLIS TADE S KOGSAR TER................................................... 26
Kunsk apsunde rlaget f örskogslevand e arter ...................................................................................... ....26
Artpooler f örädellövsk og...................................................................................................... ................ 27
Artpooler f örlövsumpskog...................................................................................................... ............... 28
VÄRDEFUL LA LÖ VSK OGSTR AKTE R I NEMORAL RE GIO N......................................................... 29
ÄDELLÖ VSKO GSTRAK TER........................................................................................................................... 30
NEM ORALA ANSVARSMILJÖE R........................................................................................................ ...37
BOKSKO G............................................................................................................................... ..................... 38
EKBESTÅ ND............................................................................................................................... .................. 41
BLAND ÄDE LLÖVBEST ÅND........................................................................................................................... 44
KLIBBALSK OG............................................................................................................................... .............. 49
3 LITTERATU R..................................................................................................................... .......................... 52
ÖVERSIKT LIGA STUD IER............................................................................................................................... 52
EXEMP EL PÅ N YARE INV ENTERINGAR AV OM RÅDEN OCH AR TGRUPP ER....................................................... 54
BILAGOR
BILAGA1................................................................................................................................ ..................... 56
BILAGA2................................................................................................................................ ..................... 59
4 Sammanfattning
Föreliggande rapport skall utgöra ett reg ionalt un derlag för m edverkan i Naturvårdsverkets och 
Skogsst yrelsens regeringsuppdrag om  strategi för sk ydd av skogsm ark. Projektet är ett samarb ete
mellan Länsst yrelserna i landets nem orala re gion (Blekinge, Skåne och Hallands län) sam t
Skogsvårdssty relsen Södra  Götaland och Sveriges lantbruksu niversitet.
Rapportens vi ktigaste sy ften är att defini era an svarsmiljöer och att avgränsa särsk ilt värdefulla 
skogstrakter i nem oral region. Rapporte n består av en artpoolsanaly s och en trak tanaly s. De 
nemorala län ens roll för be varande av rödlista de skogsarter i Sveri ge analy seras med hjälp av 
artpoolskartor. Presentationen av biol ogiskt särsk ilt värdefulla skogstrakte r i regionen ut går från 
resultaten av projekt Frekvensanaly s av Skyddsvärd Natur och regionalt un derlagsm aterial.
Den nem orala regionen är av central betydelse för bevarandet av följande ansvarsm iljöer: bokskog, 
ekbestånd, bl andädellövbe stånd och kli bbalskog. Bokskogen är de n vikti gaste ansvarsm iljön då 
regionen hy ser ca 90 % av landets bokskogsareal. Av  de övriga ans varsm iljöerna finns runt  en 
tredjedel av arealen i den nem orala regionen. 
Artpoolsanaly serna för äd ellövskog visar att Skåne hy ser flest rödl istade arter i landet vilket f rämst
beror på länets mycket varierade naturförhålla nden och den stora arealen ädellövskog. Skåne har
även flest länsunika arter av alla län, främst p.g. a. förekomsten av många sy dliga, ne morala a rter.
Hallands län h yser landets mest värdefulla flora av lavar och mossor i boksk ogoch ekskog av 
ristyp medanBlekinges utmärker sig genom  en särskilt rik flora oc h fauna knuten till gam la ekar. 
Rapporten pr esenterar särskilda värdetrakter i regi onen för ädellövs kog. Den övervägande delen av 
dessa trakter finns i regionens mellanbygder. Här har en kom bination av skoglig konti nuitet och 
gynnsamma mark- och klimatförhållan den skapat förutsättningar för artrika och varierade skogs-
ekosy stem. I Halland och Blekinge återfinns en st ordel av värdek ärnorna i två stora samman häng-
ande trakter, Hallands mellanby gdoch Blekingekusten. I Skåne är värdekärnorna fördelade på ett 
antal m indre trakter.
Utsikt från Kop parhatten i Söd eråsensnationalpark, Skåne. Foto: Jörg Brunet 
5 Valak litt, Åkulla bokskogar, Halland. Foto: Örjan Fritz 
Bakgrund
I redovisnin gen av projekt et Frekvensanaly s av Skyddsvärd Natur (FaSN, Naturvårdsverket 2004) 
ges följande projektbakgr und som  även kan ligga til lgrund f ör den na fördjupan de analy s av landets 
nemorala region, länen Bl ekinge, Skåne och Halland. 
”Riksdagen fastställde i de cember 2001 miljökvalitetsmå l som bl.a.  innebär at t ytterligare 320 000 
ha produktiv skogsmark skall skyddas som naturrese rvat, 30 000 ha ska omfatt as av biotopskydd 
samt  50 0 00ha av n aturvå rdsavtal.
Naturvårdsverket och Skogsstyrel sen skall enligt ett ge mensam t regeringsuppdrag för år 2004 -
2005 tillsammans ta fram en fördjupad strategi för arbetet med områdesskydd (naturreserva t och 
biotopskydds områden) och naturvårdsavtal för särskilt värdefulla naturområde n på skogsmark.
En kostnadsef fektiv måluppfyllelse av miljökva litetsmå let Levande skogar, delmål  1 Långsiktigt
skydd av skogsmark, skall utgöra utgångspunkt för uppdraget. Strategin skall b landannat be lysa
frågor som g eografisk fördelning i nom landet (lä n/regioner) och f ördelning påolika skogsna tur-
typer. Naturtypsindelninge n bör i huvuddrag vara de nsamma som avses användas i basinvent e-
ringen över skyddade områden. Vidare gäller att områdesskydd och nat urvårdsavtal på skogsmark 
skall ses i ett landskapssammanhang. P rojekt Fre kvensanalys av Skyddsvärd Natur (FaSN) på-
börjades av Naturvårdsverket under 2003 och i ngår nu som en del  i arbetet med regeringsupp-
draget.
De naturgivna förutsättni ngarna och oli ka histor iska skäl har lett till att område n med höga natur-
värden inte är jämnt fördelade  över landskapet utan är koncentrera de till vissa områden. Vissa 
landskapsavsnitt och trakt er har en stor andel områden med höga naturvärden medan andra 
trakter kan vara delvis uta rmade ur biol ogisk synvinkel. God känne dom inom myndigheter och
6 areella närin gar om den g eografiska ut bredningen av skyddsvärd natur bedöms vara betydelsefull 
för att kostna dseffektiva bevarandeåtgär der med stornaturvårdsnytta ska kunna genomföras.
Genom de omfattande inventeringar av habitat-  och artförekomster som genomförts under det 
senaste decen niet finns det nu möjligheter att kv antifiera den geogr afiska utbredningen av skydds-
värda nat urmiljöer och redovisa geograf iska sa mband och indikat ioner på förekomstmönster. 
Förutsättningen är att gem ensamma indelningsnivå er identifieras så att digita laskikt över nyckel-
biotoper och andra värdekärnor kan ko mbineras.
Traktanalys är ett begrepp som föreslagits för den typav kartsammanställni ngar  som ger en bild 
av hur ett ha bitat geografis kt varierar i artri kedom eller andra obje ktiva mått på värdefull nat ur
(Andersson 2002). E n god kunskap om både habitat- och artförekomst samt olika arters habit at-
preferenser ä r en förutsätt ning för såväl  traktanalys som möjlighet en till urval av eventuella 
ansvarsmiljöer och ansvarsarter.
Med ansvarsmiljöer och ansvarsarter a vses här natur typer och arter med en utbredning och före-
komstfrekven s som motiverar särsk ilda bevarandeåtgärder inom vissa regioner/trakter för att 
gynnsam bevarandestatus ska kunna uppnås för respektive naturtyp och art pånationell nivå.
Syftet med att identifiera ansvarsmiljöer och ansva rsarter är att öka kunskapen och medvetandet 
om olika regioners specifika naturvärden i e tt natione llt och internationellt perspektiv.
En vanlig ska la för redovisning av data  i skog oc h ma rk är det ekonomiska kartbladet (5x5 km). 
Denna skalni vå bedöms också vara användbar för ge ografisk beskrivning av skyddsvärd nat ur och 
har valts som en lämplig re dovisningsenhet inom  projekt Fre kvensa nalys av Skyddsvärd Natur.” 
Ekhage vid Stora Roslätt, Skåne. Foto: Jörg Brunet 
7
 Borstskölding, Pluteus u mbro sus, på bokved. Foto: Örjan Fritz 
Syfte och rappor tens avgränsning 
Föreliggande rapport skall utgöra u nderlag för m edverkan av länen  Blekinge, Sk åne och Halland i 
Naturvårdsverkets och Sko gsstyrelsens regerings uppd rag om  strategi för sk ydd a v skogsm ark.
att belysa och profilera ansvarsmiljöer för den nemorala regionen 
att presentera särskilt värdefulla ädellövskogstrakter i nemoral region 
att analy sera gradienter i biologisk m ångfald beroend e på bl.a. ned erbörd, geol ogi och 
markhistoria
att granska befintligt underlagsmaterial och belysa kunskapsluckorna 
rödlistade skogsarter i Sverige analy seras med hjäl p av artpoolsk artor so m har tagits fram av Art-
Databanken. Presentationen av biologi skt särskilt värdefulla skogstrakter i regionen ut går från 
rapporten Fre kvensanaly sav Sk yddsvärd Natur (Naturvårdsverket 200 4)och r egionalt u nderlags-
materi al.
Särskilda artpoolsanal yser har gjorts fö r skogslevande kärlväxter, m ossor, lavar, storsvam par och 
vedlevande skalbaggar. Arter knutna ti ll boksk og, ekskog och äd ellövskog so m helhet har härvid
undersökts separat. Tillsamman s förmedlar dessa artg rupper en god bil d av skogars naturvärde d å
de återspeglar olika markförhållanden, lokalklim at och förekomst av gam la lövträd och dö d ved. 
Resultaten fr ån dessa analy ser presenteras i avsnitte t ”Rödlistade arters re gionala fördelning”. I 
detta avsnitt granskas även kunskapsläget fö r vikti ga grupper av skogslevande arter. 
Projektets begränsade o mfattning har in temedgett särskilda analy ser av andra grupper m edmånga
skogs- och tr ädanknutna a rter so m t.ex. däggdjur , fåglar, landm ollusker, steklar, tvåvingar, fjä rilar,
spindeldjur sa mt skalbaggar som  inte är vedlev ande. De rödlistade skogsarterna ur dessa grupper 
ingår dock i  analy sen av de totala artpool erna.
8Rapportensviktigastesyftenär:
Rapportenbeståravenartpoolsanalysochentraktanalys.Denemoralalänensrollförbevarandeav Särskilda värdetrakter för ädellövskog presenter as för den nem orala regionen medan vår kuns kap
om värdefulla lövsum pskogars ut bredni ng behö ver k ompletteras inna n en relev ant avgränsning av 
värdetrakter blir m öjlig. I nästa avsnitt behandl as de nem oralaansvarsm iljöerna med en kort 
beskrivning  av varje skogst yp och ex empel på vikti ga indikatorarte r.
Analy sen är strikt begränsad till bi ologis ka värd en. Tr ädbärande markers värden med hänsy n till
kulturm iljö och friluftsliv i ngår inte i de nna unde rlags rapport utan kommer att b ehandlas i de läns-
visa strategierna för sk yddav värdefulla trädbärande marker. 
Projektet är ett sam arbete mella n Länssty relserna i Blekinge, Skån e och Halland sam t Skogsvårds-
styrelsen Söd ra Götaland och SLU. I pro jektgruppe n som  har tagit fram  rapporten ingick Jör g
Brunet (SLU Alnarp, rapportförfatta re),Gudrun Berlin (Lst Skåne), Erik Ederlöf  (SVS-SG), Örjan 
Fritz (Lst Halland) och Åk e Widgren (L st Blekinge). 
Dataunderlag oc h metodik 
Här ges en kort sammanfattning av m etod och data material so m har använts i Pro jekt Frekvens-
analy s av Sk yddsvärd Natur (FaSN) samt av annat un derlagsm aterial so m har an vänts i under-
sökningen .
Dataunderlag
Naturtypskarteringen
Naturty pskart eringen om fattar reservat sförslag, värdekärnor inom  skyddsvärda s kogar på statlig 
mark (SNUS- uppdragets objekt), urskogsobjekt sa mt befintliga nat urreservat och nationalpar ker
nedanför fjällnära gränsen. En utförli g beskrivni ng av karteringen finns i ”Kartering av sk ydda de
områden – Skogsty per i naturreservat oc h nationalparker” (Naturvå rdsverket 2003). 
Nyckelbiot opsinventeringen
Den statliga ny ckelbi otopsi nventeringen (NBI) är en biologisk basinventering av nationell om fatt-
ning och gen omförssedan  1993 av Sk ogsvårdssty relsen på all mark inom  småskogsbruket. F ör
regionens del är den nästan helt äckande då den största delen av skogsm arken tillhör m indre privat-
ägda fastigheter. Geno m inventeringen h ar nyckelbiotoper lokaliserats, bedöm ts, avgränsats och 
beskrivits. Det är fram för al ltbioto pens a rtinnehåll  ochbeståndsstrukturen  som  ligger till gr und för 
klassificering en av ett om råde so m nyckelbiotop. Artinnehållet avser fra mför all t förekom sten av 
rödlistade arter och signalarter. Struktur en inne fattar t.ex. trädslagsfördelningen och tillgången av
olika vikti ga livsmiljöer som  död ved eller grova träd. I sam bandmed ny ckelbiot opsinventeringen
har också ett antal ”o mråden med naturvärden” registrerats. Dessa om råden kan med tiden bli
nyckelbiotoper o m naturvärdena tillåts att utvecklas. 
Artdatabankens databaser över rödlistade arter 
Förekom sten av rödlistade arter är ett vi ktigt kriteriu m vid bedömningen av sk ogars sky ddsvärde.
En rödlista innehåller arter somhar bedömts löpa risk att dö ut i nomett visst tidsperspektiv o ch
inom  det o mråde so m lista n avser. Dess a arter är därmed m estprioriterade  vad det gäller insatser 
för bevarande av skogens b iologiska m ångfald. De n nuvarande svenska rödlistan  gäller sedan maj 
2000 (Gärdenfors 2000) . För placering av arterna i de ny a kategorierna Akut hota d(CR) , Starkt 
hotad (EN) och Sårbar (VU) görs bedö mningen utifrån en uppsätt ning av fem  olika kriterier so m
bygger på att det finns oli ka slags varningssignaler för att en population riskerar att dö ut. Det 
räcker o m något av dessa kriterier är uppf yllt i en viss utsträckning för att arten ska placeras i en av
9 Allé av h ästkas tanj, Skrivarem öllan-Revingehed, Skåne. F oto: Jörg Brunet 
kategorierna. Kategorin Missgynnad  (NT) tilläm paspå arter so märnära att uppf ylla kriterierna for 
kategorin Sårbar.
Slutligen finns det en grupp arter där kunskapslä get är för dåligt för att möjliggöra en tillförlit lig
hotkategorisering, m en där m ycket ändå talar fö r att arten är hotad. Denna grupp rödlistas unde r
kategorin Kunskapsbrist  (DD). 
Indata till frekvensanaly serna om fattar allarödlistade arter (exklusive hotkategori Försvunnen  RE) 
som på något vis är associerade med träd  (levande  eller döda) och s om är representerade i ArtData-
bankens observationsdatabas (uttag 200 3-05-1 9). Information om skogsarternas bioto putnyttjande
är hä mtad frå n ArtDataban kens artfakta basBIUS. De organism grupper som  använts i denna analy s
är lavar, svam par,mossor, skalbaggar, fjärilar oc h tvåvingar. Tota lt ingår 1 446 rödlistade skogs-
arter i analy sen. Av dessa 1 446 ha r 1 392 koordinatsatta fy nd (210 314 fy nd).Av dessa finns fy nd
inom  någon av trakterna fö r 1 28 6 arter. 
Indata till artpoolskartorna  omfattar alla rödlis tade (exklusive hot kategor i Försvunnen RE) kär l-
växter, lavar, svam par,mossor, landm ollusker oc h ved levande skalbaggar, som  på något vis är 
associer ademed ek, bok och eller ädellövträd (lev ande eller döda) och som  är representer ade i 
ArtDatabank ens observationsdatabas (Oskar Kindvall,  ArtDatabanken). Två ti dsdataset har tagits
fram  för varje analy s, ett med alla fy nd sam tettmed endast fynd eft er 1980. Vid en översiktlig 
jämförelse visade de ett likartat mönster och därför har endast materialet med alla fynd använts i 
denna rapport . Antal rödlist ade landm ollusker är fö r få för separat analy s och har därför uteslutits. 
Sammanställni ng av inventeringar 
Artpoolskartor
För varje t ypav skogsm iljö har ett kartskikt sk apats baserat på ArtDatabankens observations-
databas (2003 -05-19) och i nform ation om skogsarternas biotop utnyttjande (enli gt
ArtDatabank ens artfaktabas BIUS, här kallade fö r specifika skogst yper). Skiktet består av ett 
10 antal pol ygoner so m var och en m otsvarar ett ekonomiskt kartblad ( 5x5km). För varje sådan 
polygonhar antalet rödlistade skogsarter so mutnyttjarden aktuella skogsm iljön summerats. 
Analy sen utgår från alla rödlistade arter (exkl usive RE) som  på nå got vis är associerade med
träd (levande eller döda) och som  är representerade i o bservationsdatabasen.
Utöver materialet so m visas i FaSN-rapporten har vi ä ven använt os s av artpoolsk artor för 
typerna all ädellövskog ( omfattande all a ädla lövträd inkl. hassel), bokskog sam t ekskog 
uppdelat på f öljande taxon omiska grupp er: kärlväxter, m ossor, lavar, svam par och 
vedlevande skalbaggar. Dessa kartor visas och kommenteras i avsnittet ”Rödlistade arter s
regionala fördelning”. 
Sammanvägda frekvensskikt över värdekärn or
För varje inventering i underlaget till FaSN (natur typskarteringen, ny ckelbiotopskarteringen, ängs- 
och hagm arksinventeringen ) har bl.a. ett skikt m ed arealen (ha) värdekär na per ekonom iskt kart-
blad tagits fram  för ett antal skogs typer (FaSN, Naturvårdsverket 2004). 
Sammanvägda skikt skapades för fö ljande översiktliga skogst yper:
��Tallskog
��Granskog
��Barrblandskog
��Barrsu mpskog
��Lövblandad  barrskog 
��Triviallövskog
��Ädellövsko g
��Triviallövskog m ed ädellövinslag (2 0-50 %  ädellöv )
��Lövsum pskog.
Sammanvägningen är en su mmering av arealerna (hektar) per ekoruta från n yckelbiotops-
inventeringen  och naturt ypskarteringen. Den areal som överlappar mellan nyckelbioto pernas
avgränsning och naturt ypskarteringen är bor träknad fr ån naturt ypskarteringens areal. 
Traktanal ys
Baser at på de sa mmanvägda frekvensskikt som  anger hur stor areal värdekärna det finns inom  varje 
ekonom iskt kartblad av respektive skogs typ har försla g till trakter f ramställts för varje skogst yp.
Detta har skett med hjälp av en autom atiserad algoritm  (se FaSN-rapporten för detaljer).
För varje öve rsiktlig skogs typ presenteras tre ty per av trakter: 
�en som är bas erad på artf örekomsten per ekoruta, 
�en som är baserad på den totala biotopf örekomsten per ekoruta och
�en som är baserad på bioto pförekom sten inom  nyckelbiotopsi nvent eringen.
Resultatet från dessa tre traktanaly ser utgör tillsamma ns det sammanlagda traktförslaget för typen. 
I FaSNs trakt analys filtreras enskilda isolerade kl ass 1  polygoner bort. Beroende på indelningen av 
ekoblad leder detta till att vissa mindre tr akter avgränsas so m värdet rakt medan andra i samma 
storlek sorteras ut. Ett exem pel på ett så dant om rådeär det artrika Övedskloster-om rådet i Skåne 
som nästan i sin helhet lig ger inom  ett ekonom iskt kartblad m edant.ex. Hallands Väderö är upp-
delad på två b lad och således bildar en egen tr akt. De ekonom iska kartbladens rutm önster åter- 
speglar Skånes naturgeografi relativt dåligt då de nkarakteriseras av  enheter so mlöper från nor d-
väst till sydos t (den s.k. skå nska diagonal en).
11 Bokskog vi d Blekingekust en, Valj e NR. F oto: Jörg Brunet 
Dessa faktorer har varit avgörande för a tt vi har fått j ustera traktgränserna i hög re grad i Skån e än i 
grannlänen. Skånes värdekärnor fördelar sig dessu tom generellt på fler och m indre landskapsavsnitt 
än i grannlänen. Vissa är d ock av sådan storlek (m inst 200 ha värdefull skog i  flera värdekärnor) att 
en traktavgränsning är ang elägen. Vi har dä rför avgränsat de mindre trakterna Helsingborg, 
Övedskloster, Nävlingeåse n och Helgeåns eklands kap som  innehå ller naturvärden väl i klass med 
trakterna so m utföll i FaSN . Därutöver har vi avgränsat trakterna Matterödsåse n-Göingeåsen och 
Immeln-Raslången där pågående i nvent eringar (so m inte ingår i Fa SN) visar på m ycket höga 
naturvärden.
Modifieri ng av traktgränser 
Anpassn ing till naturgeografiska gränser 
Inom  ramen för föreliggan de projekt har  traktavgr änsningar enligt FaSN granskats och modifierats
enligt steg 1 och 2 i f örslaget till fördj upad traktanaly s enli gt FaS N (s. 187): 
”1. Är det ut pekade området en värdefull trakt? 
Använd erfar enhetsbaserad information och bedöm om det utpekade området verkligen är en 
relevant biologiskt värdefull trakt att koncen trera naturvårdsresurser till. Här bör  man även 
fundera över om det finns fler värdefulla trakt er i länet än de som fallit ut i analysen. Ett antal 
värdefulla trakter har säkert inte fallit ut i analysen p.g.a. bristande indata.” .
”2. Korrigera traktens avgränsning .
Vid traktens slutliga avgränsning bör frekven sanalysen jämföras med erfarenh etsbaserade
sammanställningar av före komsten av skyddsvä rd nat ur, t.ex. rapporten Sydsvenska lövskogar 
(Naturvårdsverket 2000). Jämförelser b ör beakta sammanställningar gjorda  på både natione ll,
regional och lokal nivå. Äv en andra käll data avbetydelse bör beaktas vi d trakta vgränsningen ,
exemp elvis jo rdartsdata ell er andra särskil da förhåll anden eller inventeringar…. Vid 
avgränsninge n bör i möjli gaste m ån nat urgeografiskt eller markan vändnin gshistoriskt motiverade 
gränser följas. Naturligtvis bör man samarb eta över  länsgränserna vid avgräns ningen av
12 länsöverskrid ande trakter. Säkerheten i traktens  avgränsning bör be skrivas. Kan ytterligare 
inventeringar förväntas för ändra bilden nämnvärt?” .
Redov isning av skogstyper
Traktanaly sen i FaSN visar för nem oralregion på en hög överensstämmelse mellan trakter för ädel-
lövskog och t riviallövskog med äd ellövinslag. Dessa t rakter har därför förts samman under rubrik-
en ”ädellövskog”. Under samma rubrik presenter asäven regionens enda trakt av lövblandad barr-
skog, Fem sjöbygden i Hallands län, där naturv ärdena idag främ st är knut na till ga mmal bokskog 
och ädellövri ka fodermarker. 
Urval av regionala ansvarsm iljöer
Enligt FaSN avses med ”ansvarsmiljöer och ansvarsarter naturty per och arter med en utbredning 
och förekomstfrekvens som motiverar särskilda bevarandeåtgärder inom vissa regioner/trakter för 
att gynnsam bevarandestatus ska kunna  uppnås för r espektive naturtyp och art på nationell nivå”.
Vi har bedömt vilka översiktliga skogst yper (enligt F aSN) so m är nemorala ansvarsm iljöer.
Härvid har vi dels tagit hänsy ntill typens samlade areal i och utanf ör regionen ( avsnitt
”Värdefulla löskogstrakter i nem oral reg ion”) och del s jämförttypens regionala innehåll av 
rödlistade arter med förhållandena i övri galandet (avsnitt ”Rödlista de arters regi onala
fördelning”).
Senvu xen av enbok p å
Ryssberget, Skåne. F oto:
Gudrun Ber lin
13 I presentationen av värdetrakter och nem orala an svarsm iljöer delas de översiktliga skogst yperna in 
i ett antal und ertyper enli gt Naturvårdsverk ets rapport ”Sydsvenska lövsko gar och andra 
lövbärande marker” (Andersson & Lövgr en 2000) .Vianser att denna indelning åt erspeglar
variationen in om de nem orala ansvarsmiljö erna ädellövskog och lö vsum pskog bättre än de 
specifika skogstyperna som  utny ttjats i FaSN.
Vidare redovisas ett urval arter so m indikerar särsk ilthöga bevarandevärden i de  nem orala ansvars-
miljöerna. I bilaga 1 listas alla re gionsunika arter, d.v.s. de arte r som  inte har några kända för e-
komster i landet utanför ne moral region. 
Rödlistade arter s regionala fördelning 
I ett nationell t perspektiv varierar  de nem orala länens bet ydelse fö r olika artgrupper. Nedan ges en 
kort bed ömning för olika artgrupper ut ifrån ar tpoolsk artor för ädellövskog , bokskog och eksk og
(ädellövskogen om fattar al la ädla lövträd inkl usive bok och ek). Därutöver granskas det befintliga 
underlagsmaterialet i regionen för att bel ysa kunskapsluckorna och ge förslag till fortsatta invente-
ringsinsatser.
Kärlväxter
Regionalt dataunderlag 
Vår kunskap om  skogsväxter s utbrednin g i region-
en är mycket god. M odern a landskapsfloror är n y-
ligen pu blicerade (Halland, Georgson m .fl. 199 7)
eller under arbete (Skåne, Blekinge). Fö r Skåne 
finns en flora atlas och ny ligen har den a ndra om -
gången av lan dskapsinvent eringen avslutats vilket 
germöjlighet att undersök a långsiktiga floraför-
ändringar (W eimarck & Weim arck 1985 , Tyler & 
Olsson 1997, Olsson m.fl. 2003).
För ädellövsk ogen som  helhet fram träder Skåne 
som det vikti gaste o mrådet i landet, följt  av Öland 
och Gotland. Antalet rödlistade arter är således 
starkt kopplat  till kalktrakt er (Figur 1). Även övriga 
kärnom råden ligger i kalkp åverkade trakter, exem -
pelvis Dalformationen, Om berg, Bråviken, 
Södertörn oc h Roslagen.
Den skånska diagonalen fr amträder ty dligt i 
utbrednin gsbilden m ed de artrika ekoblad en främ st
i länets södra och västra delar. Tre av de fy ra artrikaste ekobladen med mer än 10 arter ligger i 
Skåne, vid St enshuvud,  Övedskloster och Kullabe rgmedan det fjärde återfinns vid Om berg.
Hallands viktigaste o mråde för lundväxter är Halland sås nordsluttning m edan Bl ekinges rikaste 
lundflora fi nns på Listerlan det, båda m ed kalkpåverkad jordm ån.
Kal kni pprot, Epipactis phyl lanthes.
Foto: Örjan Fritz 
Artpoolen för  ekskog visar ett liknande mönste r somädellövskoge n medan bokskogsarterna främ st
förekommer i Skåne. En jä mförelse med en tidigar e traktanaly s av Skånes lundfl ora tyder på ett 
starkt sam band mellan fy nd av rödlistade arter oc h en även i övrigt artrik lundfl ora (Brunet m.fl.
1993).
14 Kärlväxter
bok          ek 
ädellöv
Figur 1.Artpoolskartor för röd listad e kärlv äxter knutnatillbok,ek och ädellövtotaltsamtförenklad
berggrundskarta över södra Sverige (ur Sjörs 1971).
15 Pepp arporella,Porella arboris- vitae . Foto: Örjan Fritz 
Mossor
Angående mossfloran i regionen vill  vi ci tera ur  avsnittet Skånes mossor (T. Ty ler, i Olsson m .fl.
2003):  ”Skån es mossflora är relativt dål igt känd.  Deta ljstudier har  gjorts av vissa artgrup per,
floran i vissa vegetationstyper liksom i vissa högi ntressanta småområden men de flesta uppgifter är 
gamla och aktuella uppgifter om arters utbredning oc h frekvens sa knas nästan helt. Detta innebär 
att även enkla undersökningar eller översiktli ga inventeringar kan ge mycket i ntressanta resultat 
och att nya fynd går att göra nästan överallt ”. Det finns således ett stort inventeri ngsbehov och
fram tida insatser bör särsk ilt inriktas på skogsbäckar, su mpskogar, raviner och b ranter samt ädel-
lövskog  medgamla träd och fukti g lokalklim at. De n epif ytiska m ossfloran i Halland är dock r ela-
tivt välkänd  efter sy stematiska insatser inom  ramen för n yckelbi otopsinventerin gen och m iljööver-
vakning  (Flo din & Fritz 2 001, Fritz 2001).
Förekom sten av relativt artrika ekoblad f ör mossorärmera spridd än hos kärlväx termen somdet
viktigaste stråket fram står ett stort om råde i sydvästra Sverige från Skåne över Halland till Dals-
land, som  utmärker sig bl.a. genom  relativt hö g nede rbörd (Fi gur 2 ). En annan koncentration f inns i 
Uppland och i viss mån även Sörm land. Inga t ydliga skillnader framträder mellan de olika skogs-
typerna. Skåne och fram för allt Halland fram träder som  mycket viktiga kärnom råden.
16 Mossor
bok          ek 
ädellöv
Figur 2. Artpoolska rtor för rödlistade m ossorknutnatill bok, ek och ädellöv totalt s amt karta öve r
årsne derbördenisödra Sve rige (Sveriges Nationalatlas1995).
17 Liten ä dellav,Catin aria laureri.  Hållav, Menega zzia terebr ata.
Foto: Örjan Fritz  Foto: Örjan Frittz 
Lavar
Geno m WWF-projektet ”Sk yddsvärda lavar i sy dvästra Sverige” (Arup m .fl. 1997) började e n
storskalig kartläggnin g av regionens lavflora. Inom  ramen för n yckelbiotopsin venteringen har 
denna databas utökats i bet ydande omfattning, särskilt i Halland som  hyser flest värdefulla lokaler 
(Fritz 1999) s amt i västra Blekinge. Även länssty relserna, vissa kommuner och natursky dds-
föreningen ha r låtit dokumentera lavf loran i ett större antal om råden (t.ex. Blom berg, red. 2001, 
Malm qvist 1999, 2003). U nderlaget är således bety dligt bättre än för m ossor och tillåter ru msliga
frekvensanaly ser. Det befintliga m aterialet har varit en vikti g hörns ten i artpools analysen även om
lavfloran i t.e x. delar av no rra Skåne och östra Blekinge fortfarande är dåligt känd. 
Trots stora inventeringsinsatser konstaterar Ek man & Arup (i Olsson m .fl. 2003):  ”Jämfört me d
kärlväxter är lavar en dåli gt känd grupp, mest  beroende på att så få personer hänger sig åt 
lichenologi, att många arter är oansenli ga och svåra att observera i fält samt att många arter i nte
utan vidare låter sig identifieras ned till artnivå. Tr ots att Sverige torde vara ett av världens bäst 
undersökta länder ur lichenologisk synvinkel, så är det tveksamt om vi ännu har hittat mer än 90 %
av det total aartantalet .” En fortsatt intensiv inventeri ngsve rksamhet är sålede sviktig, även med
tanke på lavars indikatorvä rde för värdefulla  skogsm iljöer och deras känslighet för m iljöföränd-
ringar (Fritz 2001). 
Rödlistade lavar på lövträd  är en  relativ stor och ekol ogiskt hetero gen grup p. Detta fram träder i viss 
mån på artpoolskartorna där bokskogsar terna har en tydlig s ydvästlig utbredning m edan eklevande 
arter är mer fr ekventa i östra Sverige. 
Hallands län fram träder som det viktigaste o mrådet i landet för lav ar i boksko g (jmf. Fritz 199 9).
Hög nederbör d och h ög bes tåndsål der av många boksk ogar (Niklasson 2 002) är t vå viktiga fak torer
som gynnar en rik epif ytisk lavflora i Halland (Figur 3). Utbredningsbilden i S kåne är mersplittrad
men flera toppom råden för boklevan de lavar finns, bl.a. Kullaberg, Hallands Väd erö och delar av 
mellersta Skåne (t.ex. Arup  & Ek man 1991, J ohansso n 1992, Mal mqvist 1999).  Blekinge h yser
inga av de all ra artrikaste o mrådena men en viss konc entration av v ärdekärnor finns m ellan
Ronneb yochKarlskrona. I samma o mrådes eklandska p finns även e n koncentration av eklevan de
arter. Även för ekarter hy ser dock Halland klart flest förekom ster inom  regionen medan de mer
spridda förek omsterna i Skåne finns dels i god sens ek hagar och i o mråden med senvuxen ekk ratt
(Ekman 1989 , Blom berg m.fl. 20 01). Ut anför nem oral region fin nsartrika områd en främ st i västra 
Götaland, Östergötland, del ar av Mäla rlandskapen samt på Öland och Gotland.
18 Lavar
bok          ek 
ädellöv
Figur 3.Artpoolskartor för röd listad elavarknutna till bo k, ek och ädellö v totalt samt k arta öv er
19 Skillertick a,Inonotus cuticu laris. Foto: Örjan Fritz 
Storsvam par
Storsvam parnas utbredning  i regionen dokumenter as främst geno m ideella föreningars (Sveriges 
Mykolo giskaFörening, P uggehatten i S kåne, Föreni ngen Blekinge s Flora) inven teringsverksam het
som särskilt under de två senaste decenni erna har varit om fattande. Artdatabasen är stor i Skåne 
och Blekinge (Ryberg1997, Hanson & Hägg 200 0)och växer fortfarande i rask takt. I Halland 
saknas ty värren organiserad inventerin gsverksam hetoch där är ku nskaps läget bety dligt säm re.
Särskilt med avseende på vedleva nde svam par bör en inventerin gav Hallands svam par kunna ge 
många intressanta fy nd (Heilmann-Clausen 2005) . Bland storsvam parna finns ett stort antal 
regionsunika arter (Bilaga 1).
Rödlistade sva mpar är en mycket artrik och e kologiskt starkt heterogen gru ppdärmykorrhiz a-
svam par sam t ved- och för nanedbr ytare ingår m edmånga arter. Likso m för kärlväxterna finns en 
mycket ty dlig koppling tilllandets kalktrakter med Öland som  den kanske enskilt viktigaste region-
en (Figur 4). Utanför nem oral region i ö vrigt m ärks p latåbergens ar trikedom  i Vä stergötland och 
många artrika om råden i Mälarlandskapen. 
Särskilt förekomsten av mykorrhizasvam par är nära kopplad till gynnsamma  markförhållanden. 
Där sådana sammanfaller med lång trädkontin uitet är artrikedom en störst, i nemoral region t.e x. på 
Hallandsås oc h Linderödsåsens nordsluttningar, Ivösjöby gden, List erlandet och g odslandskapen i 
södra Skåne och södra Blekinge. Gammelträdsm iljöer na i dessa o mråden hy ser även m ånga rö d-
listade vedsvam par. En rik veds vampsflora kan även finnas i he dskogsom råden om  tillgången på 
lämpligt substrat är god, t.e x. i Hallands ga mla bok- o ch ekskogar (Heilmann-Clausen 2005). 
20 Svampar
bok         ek 
ädellöv
Figur4.Artpoolskartorförrödlistad e svampar knu tna till b ok, ekoch ädellöv totalt sam t förenklad
21 Jättesvampmal, Scardia bo letella. Foto: Örjan Fritz 
Insekt er
Bland insekterna är det framför allt fjäri lar och sk albaggar som  har samlats och inventerats i större 
omfattning. S ärskilt vedlevande skalbaggar är goda  indikatorer på värdef ull skog och sedan 1990-
talet har ett st ort antal om råden inventerats i alla  tre länen (se litteraturlista). Inventeringar är 
emellertid tidskrävande och jäm förtmed kärlväxter, l avar och svam par är antalet inventerade områ-
den fortfarande relativt litet. Förm odligen återstår  få toppom råden med merän 30 rödlistade arter 
att upptäckas men antalet ännu okända o mråden med me llan 10-30 rödlistade ar ter kan vara stort. 
Ett större antal rödlistade arte r är regio nsunika (Bilaga 1). 
För övri ga insektsgrupper finns relativt få o mrådesvis publicerade inventeringsrapporter. ArtData-
bankens f ynddatabas för fjärilar är o mfattande och har således haft betydelse för resultaten i FaSN. 
Fynddatabasen för steklar och tvåvingar är relativ liten. Särskilt för  vedlevande arter ur dessa grup-
per är ökade inventeringsinsatser angelägna och kan ge intressanta nyfynd (Blom bergm.fl. 2001, 
Abenius 200 4). Bland fjärilar och tvåvi ngar finns ettstort antal regionsuni ka rödlistade arter 
(Bilaga 1). 
Artpoolskartor för vedlevande skalbaggar 
Utbredningsb ilden för veds kalbaggar återspeglar i hög  grad om råden m ed kontin uerlig föreko mst
av grova lö vträd och delvi s även grov d öd ved. Såda na om råden är idag vanliga re i östra än i västra 
Sverige. Särskilt vedskalba ggar som  lever i ek gynnas dessutom av var ma och torra klimatföhål-
landen (Figur  5). Artrika ekoblad visar därför en tydlig sydostlig utbredning i landet m ed viktiga 
värdekärnor i  främ st Skåne, sydöstra Blekinge, ös traKalmar län, Östergötland, Mälardalen och 
längs nedre Dalälven. I flertalet av dessa områden fi nns en tydlig koncentration av värdekärnorna i 
godsm iljöer med gam laekar och andra grova ädellö vträd. I västra Sverige är det glesare mellan
värdekärnorn amen flera av de artrikaste bokskogarn a finns här. 
22 Vedlevande skalbaggar 
bok         ek 
ädellöv
Figur 5. Artpoolska rtorför rödlistade vedleva ndeskalbagga rknutna till bok, ek och ädellöv totalt 
samt karta över medeltemperaturenjuli1961-1990 i södraSverige(SMHI).
23
 Taggbock, Prionus cori arius .Foto: Örjan Fritz 
De allra fle sta vedlevande skalba ggar kan leva i ett flertal trädslag och utbredni ngsbilden är snarlik 
på alla tre artpoolskartorna . Östra Kalmar lä n med Hornsöom rådet o chmellersta Öland fram står
som landets viktigaste kärnom råde (jm f.Nilss on 2001 ). Skåne följer som  god tvåa angående artan-
talet och med  det sydskånska godslands kapet som sitt största sa mmanhängande kärnom råde (Hägg 
1995 , 1997,Blom bergm.fl. 200 1). Därutöver föreko mmer ett antal absoluta top pområden mer
spritt i länet, nämligen Hal lands Väderö, Skär alid, Övedskloster och Maltesholm (Baranowski
1991, Blom berg m.fl. 2001). Sedd till  antalet arter per län följer Blekinge på tredje plats med 
godslandskapet mellan Ro nneby  och Karlskrona so msin i särklass viktigaste värdetrakt. Topp-
områdena här  är Trom tö, Göholm , Vam båsa och Johannishus åsar (t.ex. Baranowski & Nilsson 
1994).  Halland ligger i ”m ittfältet” sett till antalet ar ter. Några få o mråden har m ycket höga vär den
för arter knut na till ek (Åkraberg, Rossared) oc h bok (Holkåsen, Getabäcken; Andersson 2001, 
Jansson 2004 ).
Inventeringsi nsatserna hittills är mer ojäm nt förd elade än för de andra artgrupperna och det är 
möjligt att bilden kan komma att ändras något i fram tiden. En nypublicerad undersökning av 
vedlevande skalbaggar i Halland visar att länet är  rikare på arter än vad som  framgår av den 
nuvarande artpoolskartan ( Jansson 2004 ).
Hål av jättesvampmalens larv, Scardia boletella .
Foto: Gudrun Berlin 
24 Bukspolsnäck a, Macrogastra ventricos a, och 
slätspolsnäck a,Cochlo dina laminata. Foto: Örjan Fritz 
Landmoll usker
Geno m en omfattande markfaunainvent -
ering av Göteborgs Naturhi storiska
Museu m, där landm ollusker utgjort en  av 
huvu dgrupperna, har ett my cket stort an tal
lokaler i regionen un dersökts. Faunan i 
regionen är d ärför välkänd  och up pgifte r
om land molluskers utbredning har
sammanställts i länsrapporter för Blekinge 
och Halland men saknas än så länge för 
Skåne (von P roschwitz 1998, 2 001).  I 
ArtDatabank ens fy nddatabas saknas doc k
än så länge flertalet fy nd av rödlistade 
arter varför en anal ys av artpoolskartor f ör
landm ollusker ej har varit m öjlig inom
ramen för detta projekt. Bl and land-
mollusker fin ns många arte r som  indiker ar
värdefulla lövskogsm iljöer och fortsatta 
inventeringsi nsatser och miljöövervak-
ningsstudier ä r angelägna. 
Ryggradsdjur
Vår kunskap om  skogslevande fåglars 
utbrednin g i regionen är my cket godoch
hålls ständigt aktuell (Sven sson m .fl.
1999).  Även f ör de få rödlis tade grod- oc h
kräldjuren m ed anknytning till trädm iljöer
(lövgro da, långbensgro da, större vatten-
salamander) är kunskapsläget tillfreds-
ställande. Bland däggdjure n är särskilt 
fladder mössen intressanta i detta sa m-
manhang. Genom  utveckling av in vent-
eringsm etodiken m ed hjälp av ultraljud
och ökade in venteringsinsatser har kun-
skapsläget förbättrats under senare år 
(t.ex. Naturvårdskonsult G erell 2000). 
Registrerade fynd för  regio nen hos Art-
Databanken är dock få. Fåg lar och flad-
derm öss so mutnyttjar gamla lövträd och 
hålträd är bra indikatorer fö r värdefull 
trädbärande mark. Fra mtida analy ser av 
artpoolskarto r är därför angelägna. 
Berguv, Bubo bubo , i Biskopstorp, Halland. 
25 Bläcksopp, Boletus pulv erolentus. Foto: Örja n Fritz 
Den nemorala regi onens betydelse  för rödl istade skogsarter 
Kunskaps underlaget för skogslevande arter 
I ett internationellt perspektiv m åste vår kunska pom skogsarters f örekom st och  utbredni ng anses
sommycket god, särskilt med hänsy n till kr yptogame r och insekter. Den ökade inventeringst akten
under 1990-ta let har gjort det möjligt att genom förade storskaliga rumsliga analyser av biologi sk
mångfald som  denna rapp ort bygger på. Nykunskap om art- och bi otopförek omster bör användas i 
revisioner av en nationell tr akt- och artpo olsanalys, förslagsvis i intervaller om  fem år.
Tabel l 1.Kunskap om utbredning avolikagrupper av skogsarter i Blekinge,SkåneochHalland:
* liten , **ojämn, *** stor.
Artgrupp Blekinge Skåne Halland
Kärlväxter *** *** ***
Mossor * ** **
Lavar ** *** ***
Storsvampar ** *** *
Skalbaggar ** ** **
Fjärilar ** ** **
Steklar * * *
Tvåvingar * ** *
Landmollusker ** ** **
Fåglar *** *** ***
Däggdjur ** ** **
26 I Tabell 1 sammanfattas k unskapsläget för vikti gaartgrupper i regi onen. Det fram går att det finns 
stora generella skillnader mellan artgrupperna me dan länsvisa skillnader är mindre fram trädande.
Artpooler för ädellövs kog
Baser ad på ar tpoolskartorna visas i Tabell 2 en sammanfattande bedöm ning av  regionens län i ett
nationellt per spektiv. Det fram går att Sk åne är av  stor bet ydelse för både bok- och ekskog m edan
ekskogens värden överväg er i Blekinge och boksk ogens i Halland. 
I Tabell 3 vis as en enkel rankning av regionens lä n med avseende på antalet rödlistade arter knutna 
till ädellövskog som  helhet. I källdatatabellen ur  FaSN-rapporten ingår även fjärilar medan kärl-
växter saknas. Det fram går att Skåne lig ger bland deartrikaste län en för alla artgrupper och  hyser
även flest art er totalt vilke t främ st beror på läne tsmycket varierad e naturförhållanden och de n stora 
arealen ädellö vskog. S kåne har även flest länsunika arter av alla län, främ st p.g.a. förekom sten av 
många sy dliga, nem orala arter. Regionens bet ydelse förstärks av Hallands viktiga roll för främst 
mossor och lavar och Blekinges ri ka skalbaggs- och fj ärilsfauna.
Tabell 2.  Blekinge, Skåne och Hallands betydelse för olika artgrupper i bok- och ekskog i ett 
nationellt perspektiv: * svag, ** måttlig, *** stor 
Blekinge Skåne Halland
Bokskog
Alla arter ** *** ***
Kärlväxter * *** *
Mossor * ** ***
Lavar * ** ***
Svam par *** *** **
Skalbaggar ** *** **
Ekskog
Alla arter *** *** **
Lavar ** * ***
Svam par *** *** *
Skalbaggar *** *** **
Tabell 3. Länsrankn ing för antalet arter knutna till äd ellövskog per län.Endast topp -10 placering ar
visas.Källd ata: FaSN, tab ell49.
Län Läns-
unikaAlla
arterMossor LavarSvampar FjärilarSkalbaggar
Blekinge 8 5 7 - 7 3 3
Skåne 1 1 2 4 2 2 2
Halland 10 8 3 3 - 10 8
Totalantal arter 131 827 19 123 238 36 326
27 Skirmossa, Hookeri a luce ns. Foto: Örjan Fritz 
Artpooler för lövsum pskog
Även lövsumpskogens tota la artpool är störst i Sk ånemed det högsta antalet länsunika arter (Tabell 
4). Till skill nad från ädellövskogen beror den höga rankningen främst på ett sto rt antal insekter och 
i viss mån svam parmedan  lav- och m ossfloran är mindre fram trädande. Flest rödlistade lavarter 
hyser Hallands su mpskogar medan Blekinge främ stutmärker sig genom  en rik insektfauna. Sedd 
till enbart kli bbalskog är S kånes och Hallands relativ a betydelse något större än för lövsum pskogen
generellt (Tabell 5). Sum pskog ut görs av skog (>30 % krontäckning) på fuktig eller blöt m ark.
Fuktig m ark innebär att det aldrig får vara mer än 1 meter ner till grundvatteny tan (Rudqvist 2000). 
Tabell 4. Länsrankning för antalet arter knutna till lövsum pskog per län. Endast topp-10 placeringar
visas.Källd ata: FaSN, tab ell66.
Län Läns-
unikaAlla
Blekinge - 10 - - - 3 4
Skåne 1 1 - 7 3 2 1
Halland - 8 - 1 - - 8
Totalantal arter 16 181 25 17 23 8 74
Tabell 5. Länsrankning för antalet arter knutna till klibbalskog per lä n. Endast t opp-10 placeringa r
visas.Källd ata: FaSN, tab ell68.
Län Läns-
unikaAlla
arterMossor LavarSvamparFjärilarSkalbagga r
Blekinge - - - - - 3 5
Skåne 1 1 - 3 2 3 1
Halland - 6 - 1 7 - 7
Totalantal arter 10 120 21 11 15 3 55
28 Den n emora la lövskog en i Ste nshuv uds n ationalpark, Skån e. Foto: Jörg Brunet 
Värdefulla lövskogstrakter i nemoral region 
Den nem orala regionen h yser nästan 60 %  av la ndets ädellövskogs arealer (Tabell 6). Regione ns
särställning för denna sko gstyp återspeglas i det stora antalet ekonom iska kartblad som  klassats 
som värdetrakter enligt FaSN. . I detta avsnitt pr esenteras kortfattat  traktförslagen för ädellövs kog
med utgångspunkt från FaSN menmed m odifier ade, landskapsanpassade gränser (Figur 6;  jmf 
Bilaga 2). I Skåne har vi även avgränsat ett antal värdetrakter so m inte utföll i Fa SNmen somingår
i traktindelni ngen enligt B runet & Berlin (200 4).
Tabel l 6.Areal er ädel lövskog iSverige (enligt riksskogstaxeringen1997-2001).
Område Ädellövskog
areal, ha Ädellöv skog
andel, %
Blekinge 26300  13
Skåne 73 200  36
Halland 15 900   8 
Summa nemoral region 115400  57
Övriga Götaland 80 000  39
(Östr a)Sveala nd  8 100   4 
Summa boreo-nemoral region 88 100  43
Hela land et  203 500 100
förts till samma trakt. Traktanaly senvisar främst var det finns stör re kon centrationer av kända 
värdekärnor i  regionen. Den visar därför också va r huvuddelen av bevarandeåtgärderna planeras att 
ske under de närm aste åren .
29
Som nämnts ovan har traktförslag för ädellövskog och triviallövskog med ädellövinslag  Skånes och Hallands slättbygder ha r små skogsom råden som  oftast saknar längre konti nuitet medan
de inre skogs bygderna i all a tre länen domineras avbarrskog, idag till allt större del planterad gran-
skog. Den öv ervägande delen äde llövsko g växer i m ellanb ygderna o ch artpoolskartorna visar att 
det är dessa s om geno mgående hy ser den största mångfalden. Både mark- och kli matförhållan den i 
mellanby gden är mer gy nnsamma för äd ellövskogens flora och fauna än skogsb ygdens karga re
natur. Särskilt i värdetrakterna har en relativt st or del av ädellövskogen lång kont inuitet, dels 
genom  att en markerad topografi försvårade expl oateringen och dels genom  att många o mråden var 
frälseskogar där skogen sp arades i högre utsträckning under 180 0-talets agrara om välvningar än i 
andra om råden.
Ädellövskogstrakter
1. Säröområdet 
Större delen av trakten ligger i Västra Göta lands län medan den s ydligaste delen ligger i 
Kungsbacka komm un. Denna södra del prägl as främst av kustnära ekblandskoga r med lång 
kontinuitet.
Värdekärnor:  Särö Västerskog och Nor danskog, San nå-Dala och Ku llavik-Hålan, Hördalen. 
Skogst yper:Ek-tallskog a v bergig t yp,ekskog av rist yp, brantsk og av ädellövrik  typ,boksk og
av lågörtt yp,ekhage.
2. Lygnernområdet 
Även denna t rakt är gem ensam för Hallands och Västra Götalands län. Här finns ett av Hallan ds
finaste o mrådemed gammelekar med bl. a. före komst av ekoxe och  läne ts enda förekom st av 
läderbagge.
Värdekärnor:  Rossared, Ål gårda, Tjolöholm , Borgudden, Gäddevik. 
Skogst yper:Ek-tallskog a v bergig t yp,ekskog av rist yp, ekhage, brantskog av ä dellövrik t yp,
boksko g av ri s- och lågörtt yp.
Gamla ekar vi dTjolöholm, L ygnernområd et. Foto: Örjan F ritz
30 3. Löftaåns dalgång
Området sträcker sig från i E6 i väster österut till Stor a Hornsjön. Utmed Löftaåns dalgång fi nns
mindre om råden m ed grönsten, vilket sätter sin prägel på vegetationen. Alm  och ask 
förekommer på dessa ställ en rikligt ochörtfloran är präglad av m ineralrikedo men. I öster finns 
boksko garna vid Stättared med fina strukturer . Trakten går över län sgränsen in i Västra
Götaland.
Värdekärnor : Almedal, Gl amsjön, Mölne kulla.
Skogst yper:bokskog  av ristyp, eksko g av ristyp,brant skog av ädell övrik t yp.
4. Hallands mellanbygd 
Trakten om fattar större delen av  den ku perade mellan bygden i södra och mellersta Halland. Här 
finns m ångagamla bok- o ch ekskogar med rik ep ifytflora. Föreko msten av värdekärnor är 
främ st koncentrerad till delom rådena Åkulla bo kskogar, Biskopstorp, F ylleåns dalgång och 
Laholms inland. I söder går trakten öve r länsgränsen in i Krono bergs län. 
Värdekärnor  (exem pel): Valaklitt, Hiaklitten, My skebackarna, Kätt ebo, Almeberget, 
Nissa ström, Skrockeberg, Blåalt, Göstorp, Björnasko g, Svarta Klip pan, Danska Fall. 
Skogst yper:bokskog av ristyp, boks kogav lågörtt yp,ekskog av rist yp, ek-hassellund, ekhage, 
blandädellövl und.
Figur6.Värdefulla trakter för ädel lövskog i Blekinge, SkåneochHalland.
31 5. Femsjöbygden  (värdetrakt för typen lövblandad barrskog)
Trakten om fattar skogsb ygden krin g sjö arna i Femsjöbygden.  Naturvärdena är idag främ st
knutna till  de gamla bokskogarna men även ekhagar och lövängsrester förekommer. 
Värdekärnor : Hägnan, Dullaberget, Hallaböke, Sku bbhult.
Skogst yper:bokskog  av ristyp, ekhage, i genvä xt äng/ hagmark, sekundär lö vsko g.
6. Hallandsås nordsluttning med Hallands Väderö 
Trakten är gemensa m för Halland och Skåne. På Ha llandsås nordsluttning förekommer artri ka
boksko gar och blandädellö vskogar medan Hallands Väderö bl.a. hyser landets äldsta boksko g
och gam laekhagar.
Värdekärnor:  Hallands Väd erö, Axelstorp, Ly adalen, Petersberg, D ömestorp, Hä lleforsen,
Vindrarp.
Skogst yper:bokskog  av ris- och lågörtt yp, ask-alm lund,  brantsko gav ädellövrik typ, ekhage 
7. Kullaberg 
Ekkrattskoge n är särskilt karakteristiskt för Ku llaberg men trakten hy ser även värdefulla 
bokskogar och blandä dellövbestånd i br anter. Kullabergs s kogar är skyddade i t vå naturreser vat.
Skogst yper: ekskog av rist yp, b oksko gav ristyp, b okskog av lågör ttyp, brantsk og av ädellövri k
typ, ek-hassellund 
8. Helsingborgstrakten 
Runt Helsingborg fin ns värdefulla ädellövskogar i två delom råden . En stor del a v traktens 
värdekärnor är idag naturre servat eller biot opsk ydd. N orr om  Helsingborg fi nns et t antal 
medelstora äd ellövskogar med höga naturvärden. I R ååns dalgång mellan Raus och Ottarp finns 
flera mindre värdekärnor med frodig ädellövskog  på de branta dalsidorna . Trak tens naturvärden 
beskrivs i Blo mberg (2000)  och Brunet & Berlin (2004). 
Värdekärnor:  Kulla-Gunnarstorp, Kristinelund, Väla, Pålsjö, Sofiero, Ram lösaravinen,
Rosendalslunden, Fjärestad-Gantofta, Borgen, Vallåkra, Bälteberg a.
Skogst yper:bokskog  av låg örttyp,blandä dellövlu nd,ask-alm lund, b rantskog av ä dellövrik t yp.
9. Söderåsen 
Värdekärnor med gammal bokskog finns främst längs  åsens sluttningar och i djupa sprickdalar 
som Skäralid och Klöva ha llar. Trakten h yser även värdefulla bland ädellövskoga r och 
lövsum pskogar längs åsens vattendrag. 
Värdekärnor : Söderåsens N P, Klöva hallar, Klåveröd, Hallabäcken, Åvarp.
sluttningar oc h i dju pa spri ckdalar.
Skogst yper:bokskog  av ristyp, b oksko gav lågörtt yp,brantskog av ädellövrik t yp.
10. Centrala Skånes basaltberg 
En trakt m edvarierad skogsnatur och för ekomst avmånga m indre skogspartier med rik lavflor a
och vedinsekt sfauna. Värdekärnorna ligg er i regel på basaltkullar eller andra branta partier och 
är delvis skyddade i ett anta l naturreserva t och biotops kydd.
Värdekärno r: Allarps berg-Södra Hultarp, Jällabjär, Billinge m ölla, Bjäret, Dagst orp-om rådet.
Skogst yper:bokskog  av ristyp, b oksko gav lågörtt yp,brantskog av ädellövrik t yp, ek-
hassellund.
11. Ringsjöbygden 
Traktens största naturvärden är knutna t ill gam la ekbestånd vid bl. a. Bosjöklost er och Fulltof ta
men kring Ri ngsjön f örekommer även artrika skottsko gsrester och gam la bokbestånd.
Värdekärnor :Stenskogen, Bosjökloster, Lillö, Fullt ofta, Häggenäs, Klinta, Lyby -Askebacken,
Södra Rörum-Hjällen. Skogst
yper:bokskog  av ristyp, b oksko gav lågörtt yp,brantskog av ädellövrik t yp, ekhage, ek-
hassellund, bl andädellövlund.
32 Bökesko g, Ro mele åsen vi d Veber öd. F oto: Jörg Brunet 
12. Skrylletrakten 
Värdekärnorna utgörs dels av artrika blandädellövs kogar, med ask, alm , ek och lind och dels av 
äldre bokskog på och kri ng Torna-Hällestads rullstensåsar. I de senare finns större bestånd av 
den säregna vresboken. Skr ylleskogen är idag na turreservat men domineras än så länge av yngre
kultursko gar.
Värdekärnor : Dalby  Söderskog, Dalb y Norreskog, Li nnebjer, Fågelsångsdalen, Torna-
Hällest ad.
Skogst yper:bokskog av ris-, lågört- och högörtt yp, ek-hassellund, ask-al mlund,
13. Västra Backlandskapet 
Trakten karakteriseras av godsens boksk ogar me n här finns även vä rdefulla sum pskogar och 
ekmiljöer. Trakten hy ser bl.a. flera extremt artr ika o mråden för vedlevande insekter vid Torup 
och Häckeberga. Bokskog av högör ttypfinns  vid bl.a. Havgård och Svaneholm .
Värdekärnor:  Torup, Roslät t-Bökeberg, Törringe lund , Eksholm , Resåkra lund, Lemmeströto rp,
Svaneholm , Häckeberga, Dörröds fälad.
Skogst yper:bokskog av ris-, lågört- och högörtt yp,ek-bok-bj örkskog, e khage, e k-hassellund,
ask-alm lund, blandädellövl und.
14. Östra Backlandskapet 
Jämförtmed västra backlandskapet spelar trädbä rande hagmarker en större roll i denna trakt. 
Särskilt fina bestånd med gammal ek finns vi d Sövdeborg och Be llinga . Högör tbokskogar fi nns
i Fyledalen o ch vid Krageholm .
Värdekärnor : Sövdebor g, Snogeholm , Bellinga, L ybeck, Bergsjöholm , Fyledalen, Baldringe 
oxhage, Sk ogshejdan, Örup. 
33
 15. Övedskloster 
Området kän netecknas främst av ädellö vskogar på  kalkrik m ark och fin ekhagm arkmed bl.a. 
läderbagge. Trakten hy ser en sy nnerligen ar trik flora och fauna, särskilt med avseende på 
kärlväxter, svam par och vedlevande insekter.
Värdekärnor:  Övedskloster gods, Borstbä cken, Frualid,  Linneskogen .
brantskog av ädellövrik t yp,ask-alm lund, blandädellö vlund .
16. Österlens lövmarker 
Detta är en stor och m ångform ig trakt med artrika blandlövsk ogar, boksko gar och avenbok- 
skogar. Om rådet karakteriseras bl.a. av igenväxt a ängs- och betesmarker medmycket hassel och 
avenbok.
Värdekärno r: Listaru msåsen, Onslunda s ten, Kronoval l, S:t Olof, G yllebo, Stens huvu d,
Ravlunda, Jul ebodaån, Verkaåns NR. 
Skogst yper:bokskog  av ris- och lågörtt yp, ek-bo k-björkskog, brant skog av ädell övrik t yp,
avenbokskog, blandädellövlund, ekskog av ristyp, ask-al mlund, hässle. 
17. Linderödsåsens nordostsluttning
Den kalkpåverkade och m arkerade sluttningen bä r äde llöv- och sum pskogar m edmycket stor 
artrikedom . Från Duckarps kvarn i nordväst till Dunderbäcken i sydost ligger ett  pärlband av 
värdefulla och sk yddsvärda skogar. Detta är en av landets mest värdefu lla ädellövskogstrakter. 
Värdekärnor : Dunderbäcken, Forsakar-Borråkra, He rrem öllan, Åbjär-Mjöån, Maltesholm ,
Klintabäcken, Duckarp-Rå bockarp, Björ kerödsbäcken.
Skogst yper:bokskog  av ris-, lågört- och högörtt yp,brantskog av äd ellövrik t yp,
blandädellövl und, ask-alm lund.
18. Matterödsåsen-Göingeåsen 
Traktens norra del präglas av stora boks kogar m eddelvis rik insekt sfauna och lavflora. Inslag et
av ek och är mer framträd ande i den sö dra delen.
Gammal boksk og, Ravl unda skjutfält. Foto: J örg Brunet 
34 Värdekärnor : Dalleröd, Hovdalaåns dalgång, Nösdala-Tormestorp, Vannaröd. 
Skogst yper:bokskog  av ris t yp,brantsko g av ädellövr ik typ, blandä dellövlu nd, e kskog av rist yp,
ek-hassellund.
19. Nävlingeåsens nordostsluttning 
Kalkrik m orän och rörli gtgrund vatten g er förutsä ttningar för ädell övskogar m ed stort inslag av
ask och artrik kärlväxtflora. Sluttni ngen karakter iseras i stora delar av yngre, ofta  täta igenväx-
ningsskogar men har p.g.a. rika m arkförhålla nden en stor potential att utveckla artrika 
ädellövskoga r. Kring Udda rp-Bockebod a och Ovesholm  finns fina jätteträdsm iljöer.
Värdekärnor:  Lommarp, Jä rseke, Uddar p, Ovesholm .
Skogst yper: ask-alm lund, b landädellövlu nd, b oksko gav ris- och lågörtt yp, ekha ge, ek-
20. Helgeåns eklandskap 
I Helgeådalen  mellan Knisl inge och Kristiansta d finns förutsättningar för att bevara och 
utveckla ett för Skåne uni kt eklandskap med sin karakteristiska flora och fauna.
Värdekärnor:  Vanås, Torsebro, Hanaskog, Näsby fält
Skogst yper: ekhage, bokskog av ris- och lågör ttyp, ek-hassellund, blandädellövlund. 
21. Ivöbygden 
Det är främst stora boksko gar och sjöar so m sättersin prägel på Ivö bygden.  I övr igt före-
kommer t.ex. senvuxen ekskog på Balsberget och trädrika betesm arker på Kjugekull. Kalk-
påverkan i marken g ynnar bl.a. landsnäcksfaunan och en sy nnerligen rik svam pflora.
Värdekärnor:  Balsberget, I vö, Bjärnön, Böke näset, Möllerödsnäs, Kjugekull. 
Skogst yper:bokskog  av ris- och lågörtt yp, brantsko g av ädellövrik typ, blandädellövlu nd.
22. Ryssberget 
Ryssberget på gränsen mellan Skåne och Bleki nge va r en gång lan dets största sammanhängan de
boksko gsom råde. Även efter o mfattande granplanterin gar på bergets västsida är bokarealen
fortfarande bety dande . I n orra delen fin ns även lövän gsrester och brantskogar medan bergets 
Senvu xen b okskog av rist yp, södra R yssberget NR. F oto: Jörg Brun et
35 sydsida hyser gammal ek med läderbag ge vi d Valje och senvuxen  boksk og på klapperstens-
allar.
Värdekärnor : Valje, södra Ryssberget, S kinsag ylet-Djupadal, Näsums bokskog. 
Skogst yper:bokskog  av ris- och lågörtt yp, brantsko gav ädellövrik typ, igen växt äng/hagm ark.
23. Immeln-Raslången 
Trakten är gemensam för Skåne och Blekinge oc h ligger delvis ino m den boreo-nem orala veg e-
tationszonen, d.v.s. in om det so m anses vara granens naturliga utbr edningsom råde. Några av 
traktens värdekärnor är gamla barr- eller bla ndskogar  medan övriga utgörs av ädellövrika löv-
ängsrester samt bok- och e kskogar.
Värdekärnor:  Nyteboda, Örnanäs, Grävlingabackarna , Sporrakulla- Dalshult, Brotorpet, 
Skärsnäs, Raslången, Halen, Pieboda-Bo afall.
Skogst yper:bokskog av ristyp, ekskog a v risty p,trädbärande äng, ige nväxt äng/ hagmark,
granskog.
24. Södra Listerlandet 
Området karakteriseras av ett antal markanta restberg so m dom ineras av värdefulla bok- och
avenboksko gar. Avenbokskogen på List erhuvud torde  vara landets största. I om rådet ingår även 
en del bok dominerade hag marker.
Värdekärnor:  Hjärthallaberget, Stib ybacke, Listershuvud. 
Skogst yper:bokskog  av ris- och lågörtt yp, avenbo kskog, ek-b ok-bj örkskog.
25. Blekingekusten från Pukavi k till Torhamnshalvön
I Blekinges kust- och m ellanby gd finnsen stor mångfald av ädellöv- och blandskogsm iljöer och 
regionens stö rsta eklandskap. En särskild ko ncentration av värdek ärnor finns mellan Ronneb y
och Karlskrona. Till om rådet hör även en m indre enklav, avskild från det större delom rådet,
strax öster om Backary d i Ronneb ykommun.
Värdekärnor:  Stensnäs-Elle holm , Sternö, Persgärde-K vallåkra-Tatt amåla, Sjöarp, Alnaryd, 
Blåberget, Brunnsskogen, Göholm , Tromtö, Al mö, Vam båsanäs, Johannishus, S änneshult,
Tolseboda, S kärva, Karlsk ronaom rådets ekbestånd, F ärskesjön-Hallaru msviken.
Skogst yper:bokskog  av ris- och lågörtt yp, avenbo kskog, blan dädellövlun d, bran tskog av 
ädellövrik t yp, ek-hassellund, ekskog av ristyp, ek-tallskog av bergi g typ, ekhage, ek-bok-
björksko g, trä dbärande äng .
 Almö NR, Bleki ngek usten. F oto: Jörg Brunet 
36 Gammal boksk og av rist yp, H allands Vä derö NR, Skåne. F oto: Örjan F ritz
Nemorala ansvarsmiljöer
Skogar är ko mplicerade ekosystem och varje skogsb estånd har en unik stru kturoch historia o ch ett 
unikt artinnehåll. Beroende på om världsf örhållanden och beståndsutveckling dela r dock vissa 
bestånd många gem ensamma drag. Detta gör det möjligt att definie ra olika skogs typer som  utmär-
ker sig geno men liknand e struktur och  artinnehåll.
Med hänsyn t ill olika skogsty pers artinnehåll och förekom st i landet kan ett antal ansvarsm iljöer
urskiljas för nem oral region. Dessa bör prioriter as vid formellt o mrådessky dd. Indelningen av 
nemorala ansvarsm iljöer följer Naturvårdsverkets rapport Sydsvenska lövskogar och andra lövbär-
ande marker (Andersson & Löfgren 20 00) som  baseras på vegetationens artsammansättning och 
struktur sam tmarkanvändningshistorike n.
Ansvarsty perna beskrivs kortfattat medavseende påutbrednin g och undertyper(Tabell 7). Fö r
varje typ listas även exem pel på rödlistade arte r som indikerar bestånd m ed särskilt höga natur-
värden. I bila ga 1 listas alla rödlistade arter so måtminstone delvis lever i träd miljöer och som har 
kända föreko mster endast i Halland, Skåne eller Bleki nge. Det övervägande antalet arter förek om-
mer enbart i Skåne som  har det högsta antalet länsunika arter i landet. 
Fram gångsrikt bevarande av regi onala ansvarsarter är helt beroen de av tillståndet i arternas livs-
miljöer. Bevarandeåtgärder är därför i regel kop plade till om rådesskötsel (undantaget är aktiva 
förflyttningar av individer av hotade arter). Gene relltbör m ålet vara att främ ja så många sky dds-
värda arter so mmöjligt. I vissa fall finns dock m edel för åtgärder som  riktas till enskilda arter och 
för närvarande utarbetas fl era åtgärdspr ogram  för hotade arter. 
37 Tabel l 7.Ansvarsfördelning av ansvarsmiljöerna  mellan länen inemoralaregionen.
*** = huvudansvar; ** = stort ansvar;* = visst ansvar
Ansvarsmiljö Blekinge SkåneHalland
Ädellövskog Bokskog
bokskogav ristyp ** ** ***
bokskogav lågörtstyp ** *** *
bokskogav högörtstyp ***
bökeskog1* *** *
Ekskog
ekskog avristyp ** ** **
ek-tallskog avbergig typ ***
ek-hassel lundar ** ** **
ekha ge1*** ** **
Blandädellövs kog
brantskog av ädellövrik typ ** ** **
blandädel lövskog ** ** **
ask-al mlund ***
avenbo kskog *** ***
trädbärande ängar *** ***
Lövsumpskog Klibbalskog
klibbalkärr * *** ***
klibbalstrandskog * *** ***
klibbalskog avöversilningstyp * *** ***
  1) ingår  i typen ek-bok-b jörkskog
Tabell 8. Virkesförråd (milj oner m3sk) avbok, ek och övriga ädellövträd(alm, ask,lind, lönn,
aven bok,fågel bär) i skogsm ark enligtriksskogstaxeringen1997-2001. Siffror i parentes
anger and el av totalförrådet i lan det.
Område Bok Ek Övrigädellöv
Blekinge  2,4 2,8 0,5
Skåne 11,1 4,1 1,8
Halland  2,0   1,8 0,3
Summa  15,5 (88 %) 8,7 (33 %)  2,6 ( 34%)
övr. Götaland  2,1 14,7 4,2
Sveal and 0  2,7 0,8
Totalt 17,6 26,1 7,6
Bokskog
Bokskogen är  den nem orala regi onens viktigaste ansvarsm iljö. Re gionens bokskogar täcker ca 
70 000 ha oc h utg ör därmed ca 90 %  av Sveriges bo kskogsareal (och virkesför råd, jm f. Tab ell 9). 
Deras bety delse för regionens lands kapsbild och biologiska mångfal d kan in te öv erskattas (Brunet 
2003 , Brunet & Berlin 200 4, Larsson & Sim onsson 2003). Bo ksko gen kan delas in i bestånd a v
ristyp, lågörtt yp och högörttyp sam t den betespåverkade ek-bok-bj örkskogen (b ökeskog).
Bokskog av r istyp (hedb okskog) finns på podsoljor dar eller podsol erade brunjor dar och är areal-
mässigt dom inerande såväl i regionen so m i övriga södra Sverige. Bestånd medrik epify tflora  av 
lavar och m ossor är särskilt karakteristisk för Ha llands mellanby gd (Fritz 1999) men finns i vi ss
38 Bokskog av l ågörttyp me d jättebok ar i T romtö NR, Bleki nge. Foto: Jörg Brunet 
utsträckning även i centrala och norra Skåne och i Bl ekinge. Rena bestånd är vanliga m en ett inslag
av tall, gran eller ek kan förekomma. 
Påmåttligt sura brunjordar utbildasbokskogaravlågörttyp. Värdefulla om råden finns i hela 
regionen m en har en t ydligtyngdpunkt i Skåne. Sp eciellt kring de större godsen f inns bestånd med
gammal grov bokoch en exklusiv fauna av vedlev ande insekter (Blom bergm.fl.2001).  Speciellt i 
östra Skåne finns flera om råden med ett stort an tal röd listade mark-och vedsvampar (Brunet & 
Berlin 2004). I bokb landsk ogar av lågört typ kan ek , björk, lin d, ask eller avenbok ingå i trädski ktet.
I bokskogar av lågörtt yp, s om tidigare v arit gl esare o ch beteshävdade, finns oft a jätteträd. 
På sluttningar  med fuktiga, kalkrika brun jordar  växer boksko gar med en m ycket frodig m arkvege-
tation.Bokskog av h ögörtt yp med t.ex. ram slök och skogsbin gel förekommer enbart i Skånes 
kalkrika trakt er. Högörtbo kskogar h yser ofta en rik sv ampflora och m olluskfauna. Denna bok-
Korallt aggsv amp,Hericiu m coralloides.
39 Bokskog av h ögörttyp med ra mslök, F yledalen, Skåne. F oto: Jörg Brunet 
skogst yphyser även en del exklusivt skå nska lund växter, näm ligen vitskråp, m ånviol och lundviva.
Större bestånd av högört-bokskog  finns till exem pel vid Övedsklost er, Havgård, i F yledalen och 
vid Malteshol m.Bokskog a v högörtt yp är en av de mest exklusiva skogst yperna i  riket. Den tot ala
arealen är liten (<1000 ha) och utbredningen är begränsad till södra och centrala Skåne (Lindgren 
1970).
Betespåverkad bö keskog (i ngår i t ypenek-bok-björks kog, Andersson & Löfgren  2000) finns kvar i 
ett antal mindre bestånd i frä mst Skåne o ch Bleki nge. Den utmärker sig ge nom vidkroni ga och ofta
flerstammiga bokar och ek ar. Då betet upphör bildas ett rikt up pslag av un gträd och buskar. S ly av 
vårtbjörk, ave nbok, ek och ibland asp ut märk er den tidiga successi onen m en även boken expa n-
derar ofta utg ående från glest stående äldre hagmar ksbokar. Enli gthistoriska  källor var denna halv-
öppna och be tespräglade skogst yp fram till 1800-talet vanligt förekommande inom  bokens utbred-
ningsom råde. Artrikedomen bl andvedin sekter och svam parär ofta påfallande stor. 
Bokblombock, Anop lodera sc utellata.
40 Tabell 9. Exempel på arter so m indikerarbokskogmed särsk ilthöganaturvärden. HK är hotkategori
enligt Gärdenfors (2005)
Svenskt na mn Vetens kapli gt namn HK
Kärlväx ter
Kal knipprot Epipactis phyllanthes NT
Skogssvingel Festuca altissi ma NT
Mossor
Bokfjädermossa Neckera pumila NT
Pepp arporella Porella ar boris-vitae EN
Lavar
Savlundlav Bacidia incompta VU
Liten  lundlav Bacidina phacodes NT
Lunglav Lobaria pulmonaria NT
Liten  ädellav Megalaria laureri VU
Stiftk lotterlav Opegrapha vermicellifera VU
Ädel kronlav Pachyphiale c arneol a VU
Bokporlav Pertusaria velata CR
Röd pysslinglav Thelopsis rube lla VU
Svamp ar
Bokspindling Cortinarius anserin us VU
Skinntagging Dentipellis frag ilis NT
Hartstick a Gano derma pfeifferi EN
Skillertick a Inonotus cuticularis VU
Sydlig sotticka Ischnoderma resinosum VU
Koralltag gsvamp Hericium c oralloides NT
Vedlevan de skalbaggar
Mörkbent kam klobagge Allecu la rhenana EN
Bokskogsrödrock Ampedus rufipennis VU
Bokblombock Anoplodera scutellata VU
Röd ögo nknäppare Denticollis ru bens EN
Bokoxe Dorc us parallelepipedus NT
Kolsvart brunbag ge Melandrya barbata EN
Blåsvart  brunbagge Melandrya caraboides EN
Mollusker
Lamellsnäcka Spermodea lamella ta NT
I Tabell 9 ges exem pel på rödlistade arter so m indikerar bokskog med sär skilt höga naturvärden. 
Utöver de listade arterna finns ytterligar emånga arter med huvudsa klig utbredni ng i gammal 
boksko g. All a rödlistade bokskogsarter kan betraktas so m regionala ansvarsarter. 
Ekbestånd
I nem oral region finns runt  44 000 ha ekskog oc h ekbl andskog (uppskattn ing enli gt översiktlig 
skogsinventer ing, ÖSI, 1 980-93, S kogsv årdssty relsen södra Götaland. 20 00) v ilket motsvarar en 
dryg tredjedel av landets ekareal och virkesförrå d (jm f. Tabell 8). Värdek ärnorna i  nem oral region 
är därför betydelsefulla för bevarande t av ekskogens n aturvärden i l andet.
Ekskogen är en mångskiftande naturt yp. I regionen f örekommer främ st följande huv udtyper:
- ekskog av ri styp (inkl.  ekkratt)
- ek-tallskog av bergig t yp
- ek-hassellund och annan e kskog av örtrik typ (benämns även ängseks kog eller ek-avenbokskog) 
- ekhage (och annan betad ekskog).
41 Ekskog av rist yp, Pilken, Blek inge. F oto: Le Carlsso n
Det regionala  ansvaret är st örst för ekskog av  risty p men artrika värdekärnor av alla typer 
förekommer i regionen.
Ekskog av ris typ är den areellt dom inerande t ypen i  regionen och förekommer främst på grunda 
hällmarksjordar och på magra morän- och sandmarker. Den kan vä xa på såväl gammal utm ark som
på inägom ark. I kustbandet  är bestånden ofta utform ade som lågvuxen krattskog. Både skogs- och 
bergek är vanliga, den senare dom inerar ofta kra ttskog arna. Inbland ning av björk , asp och tall är 
mycket vanligt, iblan d finns även bok, avenbok eller gran i trädski ktet. En är oft a ett dom inerande
inslag på bergbun dna plat åområden.
Ek-tallskog a v bergig t yp förekommer främ st längs Blekinges kust. Ofta dom inerar bergek och 
skogsek över tallen. Jordlagrets tjocklek varierar st arkt och på gru nda jordar bild as ett ekkratt där 
träden får buskform med toppar som  dör bort u nder tor ra år. De höjdom råden, där skogst ypen
förekommer har tidigare o fta utgjort bet esmark.
Ek-hassellundar  växer på näringsrikare oc h mindre sura marker än  ekskogen av ristyp. Jordmånen 
är vanligen en brun jord so m på fuktigare ställen blir gley artad. I inlandet är gränsen mellan ek skog-
en och barrskogen ofta m ycket skarp och m otsvara r den forna grän senmellan in ägornas lövän gar
och utm arken. Hassel bilda r ofta täta bes tånd un der ekarna men has selandelen va rierar kraftigt, 
bl.a. beroend e på den tidig are hävden. Skogsek, ibla nd även bergek, dom inerar i trädskiktet, fra m-
för allt bland de äldre träden. Oftast finns dock en  inblandning av fl era andra träd arter. I många
bestånd tränger avenbok och bok i  ökande grad un dan hasseln. Hässlen, det vill säga mer eller 
mindre rena bestånd av täta hasselbuketter utan tr ädskikt kan betraktas so m ett sp ecialfall av ek-
hassellundar. Hässl en förekommer fr amför allt på  Öland och Gotla nd m en är ej helt ovanliga i
regionen.
42 Ek-hasse llund, Linn ebjer NR, Skåne. F oto: Jörg Brun et.
Ekhagarna  har sina största förekom ster i Blekinge. Mellan Ronneb y och Karlskrona ligger reg ion-
ens största och m est värdefulla eklandsk ap. Må nga ekhagar har ett ursp rung som  slåttermark men 
det finns även om råden med lång ko ntinuitet som betesmark. Gamla grova ekar förekommer idag 
fram för allt i hagmarker och endast i liten utsträc kning i slutna skogsbestånd. Läm plig skötsel  av 
ekhagarna är därför av avgörande bety delse för bevarandet av den rikaekberoende faunan och 
floran med bl.a. ett stort antal rödlistade lava r, svam par och vedinse kter (Tabell 10). Ej längre 
betade ekhagar i regionen övergår med tiden i ek-bo k-björksko g (Andersson & Löfgren 20 00).
   Läderbagge,Osmo derma ere mita. Foto: Örjan Fritz 
43 Tabell 10. Exempel på arter so m indikerar ek bestånd med  särsk ilt höga n aturvärden.HK är 
hotkategori enligt Gärdenfors(2005).
Lavar
Matt p ricklav Arthonia pru inata VU
Grynig lundlav Bacidia biatorina NT
Liten sönderfal lslav Bactrospora corticola VU
Gammelek slav Lecanogr apha amyl acea VU
Stor knopplav Mycobilimbia pilularis NT
Mussellav Normandina pulchella NT
Grå skärelav Schismatomma decolorans NT
Svamp ar
Ekskinn Aleurodisc us disciformis NT
Räfflad nagelskivling Collybia fusipes NT
Oxtungsvamp Fistulina he patica NT
Eklackticka Ganoderma resinace um EN
Koralltick a Grifo la fron dosa NT
Saffransticka Hapa lopilus cro ceus CR
Tårtick a Inonotus dry adeus EN
Rutskinn Xylobolus frustulatus NT
Gulbent kam klobagge Allecu la morio NT
Kardinalfärgad rö drock Ampedus cardinalis NT
Sexfläckad blombock Anoplodera sexguttata NT
Mindre ekbock Cera mbyx scop olii NT
Brokig barksvartbagge Corticeus f asciatus VU
Svart gu ldbagge Gnorimu s variabilis EN
Ekoxe Lucanus cervus NT
Skeppsvarvsfluga Lymexylon nav ale NT
Läder bagge Osmoder ma eremita NT
Ekträdlöpare Rhagium syco phanta VU
Matt mjölbagge Tene brio opacus VU
Blandädellövbestånd
Under denna rubrik sammanfattas alla äd ellövskoga r i nemoral region där inte b ok eller ek är 
dominerande utan där ett fl ertal trädslag tillsamma nsbildar träd- och buskskikt. Av de ingående 
trädslagen förekommer främst ave nbok även i rena bestånd i region en. Bestånden karakteriseras av 
näringsrika mulljordar och är ofta mycket rika på både mark- och trädle vande arter (Tabell 11). 
Regionens bl andädellövskogar sk iljer sig från bestånden t.ex. på  Öland, i Västergötland och i 
Mälardalen genom  att bok och avenbok ingår. Benved är ett sydlig tinslag i bus kskiktet. Av denna
skogst yp finns endast små frag ment av den ursprungl iga utbredni ngen bevarad och de flesta 
bestånden har högt sk yddsv ärde.
Virkesförrådet av trädslagen alm , ask, avenbok, fåge lbär, lind och l önn i regio nenär en tredjedel av 
landets förråd, d.v.s. samma andel so m för ek (Tabell 8). I regionen förekommer främ st följan de
huvu dtyper:
- brantskog a v ädellövrik t yp
- blandädellö vlund
- ask-alm lund
- avenboksko g.
- trädbärande ängar 
- parkm iljöer och alléer 
44 Många av ädellövskogens arter föreko mmer idag i starkt kult urpåverkade miljöer med gammal 
alm, ask, lind och lönn. Detta gäller särskilt allé- oc hparkm iljöer sam t restbestånd av trädbär ande
ängsm ark. Även dessa bör räknas so m ansvarsm iljö.
Regionen h ysermånga, oftast små o mråden m edädellövrikabrantskogar , särskilt längs urbergs-
områdenas sl uttningar och sprickdalar, längs vissa ådalar och vid grönstensförekomster. Många 
områden är endast svagt kulturpåverkade och har utvecklat naturskogskva litéer. Särskilt i bloc k-
marker finns ofta ett markant inslag av li ndoch l önn.Många brantskogar dom ineras dock helt av 
bokoch/eller ek och dessa klassas efter markförhå llandena under olika bok- oc h ekskogst yper.
Ädellövrika b rantskogar har ofta en artrik oc h skydds värd evertebratfauna och k ryptogam flora.
Brantskog av ädellövrik t yp med lind, T jolöho lm, Kungsb acka, Hall and. F oto: Örjan F ritz
45 Alm-asklu nd m ed rikt fältskikt. Dalb y Södersk ogs NP, Skån e. Foto: Jörg Brunet 
Blandädellövlunden har vi ssa likheter med ädellövrika brantskogar men bestånden växer i svagt 
sluttande eller jäm n terrän g och m arken är oftast f uktigare. Trädskiktet är ofta artrikt m ed en bland-
ning av olika ädellövträd som  skiftar från bestånd till bestånd. På fuktig m ark ingår ask och alm , på 
friskare marker dom inerar lind, avenbok, ek och lönn. Jordmånen är brunjor d eller i om råden med 
högt grundvat ten en gle yjord. Hävdpåverkan ligge r vanligtvis flera decennier tillbaka i tiden. 
Ask-alm lundar  växer på fuktiga, närings rika jordar. Näst an alla deras potentiella ståndorter är idag 
uppo dlade men sm å frag ment av skogst ypen fin ns spridda på m ånga platser i främ st södra och 
meller sta Skå ne samt på H allandsås nordsluttning. Ju fuktigare m arken blir, desto högre blir i regel
askens andel i trädskiktet. Fältskiktet är av högör ttypoch dom ineras i regel av skogsbingel, kirskål
eller ramslök. Bestånden visar ofta upp en prak tfull våraspekt medbl.a. sippor o chnunneört . De 
flesta bestånden med alm  har sedan 1980 -talet drabbats av holländs k almsjuka. 
Avenboksko g är en i hög grad nem oral skogst yp och Skåne och Blekinge har till sammans runt 80 
% av landets virkesförråd av avenbok . I båda lä nen fö rekommer ett större antal skogar som  domi-
neras av aven bok, varav beståndet vid Li stershuvud är landets största. Avenbok f örekommer i 
övrigt m est i blandbestånd med ek, bok och ibland lind. Etablering av bok kan o bserveras i många
bestånd men avenbok kan också växa på fuktigare ma rker än bok. Avenboksko gar är ofta artrika på 
kärlväxter och m arksvam par. Utanför nem oral region förekommer avenbok best åndsbildande
endast på ett fåtal platser  på Öland och i Småland.
Trädbärande ängar  finns bevarade i ett a ntal reservat och andra fragment av ålderdom liga odlings-
landskap. Spe ciellt i nordvä stra Blekinge och nordöst ra Skåne är de gam la ham lingsträden fortfar-
ande ett karakteristiskt inslag i landskap et. Ask och lind intar en särställning och  en bet ydande  del 
av landskapets gam la askar och li ndar bär spår av ha mling. Gam la hamlingsträd ä r en ny ckelm iljö
för lav- och mossfloran och är även av betydelse för vedinsekter och hålb yggande fåglar. Den syd- 
och m ellanskånska stubbskottsängen ha r restaure ratsvid Hörjelgården i Sjöb o kommun och 
restaureringe n av en stubbskottsäng har även på börjats i naturreser vatet Askeba cken-Lyby  i Hörby
komm un.
46
 Herrgårdslan dskapen i regionen är rika påparkmiljöer och alléer . Intresset för a nläggande av par-
ker och alléer var stort un der 1600- och1700-talen. Medan skogen fick ge vika på många platser, 
började park-  och alléträden växa sig sto ra på 1800-tal et. Den konti nuerliga förekom sten av gam la
ädellövträd är förm odligen en viktig förklaring till varför faunan av vedinsekter idag är m ycket rik 
kring m ånga herrgårdar. Miljöer med gamla vårdträd  hyser ofta även en m ycket skyddsvärd fl ora
av lavar, mossor och vedsv ampar.
Avenb oksko g, Stenshuv uds N P, Linder ödsåsen. Foto: Jörg Brunet 
Trädbärand e äng, Ire NR, Ble kinge. Foto: Jörg Brunet 
47 Almlav, Gyalec ta ulmi.  Foto: Örjan Fritz 
48 Tabell 11.Exempel på arter so m indikerarblandädellövskog  med särsk ilt hö ga naturvärden. HK är 
Skugglosta Bromopsis r amosa VU
Månviol Lunaria rediviva NT
Mossor
Skånsk sprötm ossa Eurhynchium s chleicheri NT
Stor bandmossa Metzgeri a conjugata NT
Lavar
Klosterla v Biatoridium monasteriense NT
Blek kraterlav Gyalecta flo towii NT
Almlav Gyal ecta ulmi NT
Ädellav Megalaria grossa NT
Askv årtlav Pyrenu la nitidella EN
Svamp ar
Pälstick a Inonotus hi spidus NT
Stenticka Polypor us tuberaster NT
Rödaxlad lundknäppare Calambu s bipustu latus NT
Sydsvensk lindborre Ernoporicus caucasicus NT
- Eucnemis capucina VU
Almblombock Leptura revestita EN
- Nosodendron fasciculare EN
- Quedius trun cicola VU
Mollusker
Nålsnäc ka Acicu la polita VU
Tvåtandad spolsnäcka Balea b iplicata NT
Östspo lsnäck a Bulgarica cana VU
Knölläppad spolsnäcka Lacinaria plicata VU
Tandpuppsnäcka Lauria cylindracea NT
Bukspolsnäcka Macr ogastra ventricosa NT
Tandsnäc ka Perforatella bidentata NT
Klibbalskog
Enligt FaSN hyser regionen runt 30 %  (1322  ha) av  landets värdekärnor i klib balskog. Även t otal-
arealen klibbalskog i regionen utgör ca 30 % av la ndets areal (riksskogstaxe ringen skiljer inte på 
gråal och klib bal, men virk esförrådet av al i nemoral region m otsvarar 28 %  av Götalands förråd 
där klibbal är den dom inerande arten, SVS 200 2). Utbr edningen i re gionen är koncentrerad till 
Skåne och Halland. Alskog armed naturlig h ydrol ogiär artrika på växter, mossor och insekter 
(Tabell 12). De föreko mmer ofta insprängda i större l övskogskom plex och bidrar  till att 
upprätthålla ett fuktigt  beståndsklim at i angränsande ädellövskoga r.
Klibbalskogen delas in i fö ljande huv udtyper
- klibbalkärr 
- klibbalstran dskog
- klibbalsko gav översilnin gstyp.
49 Alkärr, Ula gapskärret, Hall ands Väder ö NR,  Skåne. F oto: Örjan F ritz
Klibbalstra ndsk og vid Yd dingesjön, Skån e. Foto: Jörg Brun et
50 Klibbalkärr  upptar fortfarande relativt stora arealer i Skåne och Halland. Avverkade eller o mkull-
fallna träd föryngras geno mstubbskott.  Med tiden bi ldas på detta sätt stora flerstammiga alsocklar. 
De är därför ett tecken på lång sko gskont inuitet.  Typiskt för kli bbalkärren är stag nerande grun d-
vatten som  på vintern och  våren fy ller sänkorna m ellan alsocklarna. Sockelvegetationen prägla s av 
mossor och orm bunkar medan sänkorna utmärks av en  typisk kärrv egetation med olika starrarter, 
t.ex. karaktärsarten rankstarr och örter som  topplösa och m issne.
Klibbalstrandskogar  bildar en bård längs relativt närings rika sjöar, större vattendrag och vissa 
kuststräckor. Jordmånen är oftast kärrtorv m en öve rgångar till gle yjordar finns. F ältskiktet brukar 
vara tätare än i klibbalkärren och dom ineras av  arter som  bunkestar r, vass, besksöta, strandklo, 
svärdslilja och fackelblomster. I mångafall har dessa strandskogar etablerats eller åtminstone
utvidgats efter sjösänkning ar.
Klibbalskogar av översilni ngstypväxer på marker so mär påverkade av starkt rörligt gr undvatten,
främ st längs vattendrag och i fukti ga sluttningar. Jordmånen är vanligen kärrtorv  eller gley . Träd-
skiktet dom ineras av klibbal eller en blandning  av al och ask. Naturnära bestånd har ett välutv ecklat
buskskikt där man förutom klibbal och ask även finne r hägg, benved, hagtorn oc h hassel. Fältskik-
tet består av både kärrarter och ett visst inslag av lundväxter. 
Tabell 12. Exempel på arter so m indikerar klibbalskogmed särsk ilt hög anaturvärden. HK är 
Sumpviol Viola uliginosa VU
Mossor
Bryn ia Bryhnia novae -angliae VU
Atlantsäckm ossa Calypogeia arguta NT
Hårklom ossa Dich elyma  capilla ceum NT
Strands prötm ossa Eurhynchium s pecios um VU
Skirm ossa Hookeri a luce ns VU
Dunmossa Tricho colea tomen tella NT
Lavar
Örlav Hypotrachy na revol uta VU
Hållav Mene gazzia terebrata VU
Svampar
Stor sot dyna Camarops polysperma NT
Mollusker
Större gry nsnäcka Vertigo m oulinsiana EN
51 Bokox e,Dorc us paral lelepipedus. Foto: Örjan Fritz 
Litteratur
Översiktli ga studier 
Andersson, L.& Lö fgren, R. 2000. Sydsvenska lövskogar och a ndra lövbärande m arker. Nat urvårdsverket
rapport 5081. Stockholm.
Andersson,L. 2002. Traktanalys – ka rtor öve r rikedomen av känsliga och säl lsynta skogsarter.Svensk
Botanisk Tid skrift 96:313-322.
Antonsson, K. 2001.Läderbaggen(Osmoderma eremita) i Sv erige2001 –  statu s ochutbredning. Rap port
2001:12.Länsstyr elsen  Öster götland. Linköpin g.
Arup, U. & E kman, S., Kä rnefelt, I. & Ja n-Eric Mattsson. 1 997. Sky ddsvärda lavari sydväst ra Sverige.
Lund.
Blomberg, P.  2000. Sky ddsvärda trädmiljöer i Skå ne fö r bevarandet av den biologiska mångfalden.
Naturskyddsföreningeni Skåne. Lu nd.
Blomberg, P. & Billquist, M. (utg.)2003. Skånska Jät teträd – deras förekomst, betydelse och historia.Skånes
Natur 90: 1-236.
Brunet, J., A ndersson,P.-A.& Weim arck, G. 1993. Faktorer som påve rkarutbredningen av Skånes
ädellövskog sflora. Svensk Botan isk Tidskrift 87: 177 -186.
Brunet, J. 2003. Blekinges skogar – biologisk m ångfal dsamt urval ochskötsel av skogsreservat. Rapporter
Länsst yrelsen Blekingelän 2003:1. Karl skrona.
Brunet, J. & B erlin,G. 2004. Sk ånes sk ogar – h istoria, m ångfald ochskydd. Rem issversio n. Län sstyr elsen  i
Skåne län. Mal mö.
Fritz, Ö . & Lar sson,K.1996. Betyd elsen av skog lig kontinuitet f ör rödlistad e lavar. En stu die av halländsk
bokskog. Svensk Botanisk Tidskrift90: 241- 262.
52 Fritz, Ö.1999. Röd listad eochregionalt intressan ta lavar i  Halland s län 1999.Länsstyrelsen  i Halland s län ,
Livsmiljö, Meddelande 1999:10.Halmstad.
Fritz, Ö. 2001. Indikatorartövervakning i biologiskt värdefulla ädel lövskogar i Hallands län. Länsst yrelsen
Halland, Meddelande 2001:25. Halmstad
Georgson, K.,Johansson, B., Johansson, Y. Kuylenstierna, J., Lenfors, I. & Nilsson, N.-G.1997. Hallands
flora. Lund.
Gerell, R. 2000 .Alléernasbetyd else förrödlistad e vedlevan de skalbaggar. Entomologisk Tidskrift121: 59-
66.
Gust afsson, L., Berg,Å., Ehnström, B., Ha llingbäc k,T.,Jonsell, M.,Weslien, J. 1995. Sveriges rödlistade
skogsarter i ett internation ellt perspektiv.Sven skBotanisk Tid skrift 8 9: 364-370.
Gärd enfors, U. & Baranowski, U. 1992. Skalb aggaranpassade till ö ppna resp ektive slutna ädellövsko gar
föredrar o lika trädslag.Entomologisk Tid skrift 113 : 1-11 .
Gärd enfors,U. (ed .) 200 0. Rödlistad e arter i Sverige 2000. ArtDataba nken, SLU ,Uppsala.
Gärd enfors,U. (ed .) 200 5. Rödlistad e arter i Sverige 2005. ArtDataba nken, SLU ,Uppsala.
Hans on, S.-Å. & Hägg,B. 2000.Förteckning öve r Skå nes svam par.Puggehattensupplement4. Lu nd.
Larss on, K. & Simonsson, G. 2003.Den hal ländska skogen – människaoch m ångfald.Enunderlagsrapport
till en  regionalstrateg i för skogsskydd.Länsstyrelsen  Halland , Medd eland e 2003:7.Halm stad.
Länsstyr elsen  Halland. 2002.Natura 2000–regeringsgodkända områden i Hallandslän 2002. Läns styrelsen
Halland, Enhetenförnaturvård & miljöövervakning, Meddelande2002:1.Halmstad.
Lövgren, R. och  Hen riksson, S. (ed )2004. Skyddsvärda statlig a skogar– Götaland . Nat urvårdsverket.
Rapport 5340. Janu ari 2004.
Naturvårdsverket. 200 4. Fr ekvensanalys av  skyddsvärdNatur –Förekomst av  värdekärnor i trädbärande
marker. Rappor t,preliminär version maj 2004.
Niklasson, M. 2002. Enundersökning av trädåldrar ihalländska naturreservat. LänsstyrelsenHalland,
Meddelande 2002:28. Halmstad.
Nilsson , S. G., Bar anowski, R. & Eliasson, P. 1999. Blek inges eklandskap– av internationell toppk lass.
Blekinges Natur 1999:30-38.
Nilsson, S.G.2001.Sydsveriges vi ktigaste områden förbeva randet av hotade arter–vedskalbaggar som
vägvisare till kärno mrådena.Faun aoch Flora 96 : 59-70 .
Olsso n, K. -A.,Gusta fsson,M., Joh ansson, H ., Snogerup, S. & Tyler, T. (r ed.) 2003. Flor an i Sk åne.
Vegetation och utflyktsmål. Lu nd.
Proschwitz, T.von1998. Landlevande mollusker i Blekinge län.Läns styrelsen i Blekinge län.
Proschwitz, T. von. 2001. Miljöövervakningstudier av l andlevande m ollusker i Hallands l än. Län sstyrelsen
Halland, Livsmiljö, M eddelande 2001:13.Halmstad.
Sjörs,H.1971. Biologi 10. Almqvist & Wiksell.
Rudqvist, L. (red.)2000.Den spännande sumpskoge n. Skogsstyrelsen.
Ryberg,A.1997.Hotade svamparter i Blekinge. Länsstyrelsen i Blekingelän.
Skogsvårdsstyrelsen sö draGötaland. 2000. Nyckelbiotopsinventeringen 1993-1998: Hal land, Skå ne och
Blekinge . Krist ianstad.
Skogsvårdsstyrelsen södra Götalan d. 2000.Skogsfakta 20 00:Blek inge, Hallan d,Skåne. Kristian stad.
Skogsvårdsstyrelsen södra Götalan d. 2002.Skogsfakta 20 02:Blek inge, Hallan d,Skåne. Kristian stad.
Svensson, S.,Svensson, M. & Tje rnberg, M. 1999.Svensk fågelatlas. Vå r Fågelvärld, supplement 31.
Stockholm.
Sveriges Nat ionalatlas.1995. Klimat,sjöar och vat tendrag. Braböcker. Höganä s.
Tyler, T. &Olsson,K.-A. 1997. Floraförändringar i Skåne 1938-1996.Svensk Botanisk Ti dskrift91: 143-
185.
Weim arck, H. & W eimarck, G. 1985.Atlas ö ver Skånes flora.BTJ Lund .
53 Exempel på nyare inventeringar av områden och artgrupper 
Abenius, J. 2004.Vedlevande ga ddsteklar i Hal land. L änsstyrelsenHalland, En heten för nat urvård &
miljööve rvakning, Meddelande 2004:8.Halmstad.
Andersson, R.2001. Förekomst av ve dlevande insekter i Biskopstorp i Halland. Läns styrelsen i  Hallands län,
Livsmiljö, Meddelande 2001:16.Halmstad.
Arup,U.& Ekman, S. 1991.Lavfl oranpåHallandsVäderö. Svensk Botanisk Ti dskrift85: 263-308.
Baranowski, R. 1991. En inventering av skalbaggsfaunanvid Maltesholm.Länsst yrelsenKristianstad län.
Baranowski, R. & Nilsson, S.G.1994. Vedinsekterpå Tromtö. Läns styrelsen i Blekinge län,Karlskrona.
Bengtsson, S. 1999b. Biskopstorp – sk ogstyper, ek ologi och s kötsel. LänsstyrelsenHalland, M eddelande
1999: 20.
Bergendorff,Christer. 199 0. In venteringavfjärilsfaunanpå Ster nö i Karlshamns kommun 198 8-1990.
Opublicerad rapport, län sstyrelsen  i Blek inge. K arlskrona.
Blom berg, P. (red.), Arup, U ., Hanson, S .-Å., Huggert,L.2001. Röd listad e arter i syd skånska träd miljöer.
Naturskyddsföreningen iSkåne.
Ekman, S. 1989. Förändringar i Sten shuvuds lav flora under ett h alvt sekel. Svensk Botanisk Tidskrift 83: 13-
26.
Ekman, S. 1990 .Lavf loran i Dalby Söd erskog. Sv ensk Botanisk Tid skrift84:191-198.
Flodin, L. -Å. & Fri tz, Ö. 2001. Inventering av mossor i halländska nat urreservat. Sumpafallen och Virsehat t.
Länsst yrelsen i Hallands län,Livsmiljö, Meddelande 2001:10.Halmstad.
Fritz, Ö. 2000.Bark- och vedlevan de lavar iVäster- och Nordanskogpå Sä rö i norraHalland. Länsstyrelsen i
Hallands län, Livsmiljö, M eddelande 2000:2.Halmstad
Fritz, Ö . & Lar sson,K.2000. Ö versyn avÅkulla bo kskogar– biologiskt v ärdefulla områden. Länsstyr elsen
Halland, Livsmiljö, M eddelande 2000:5.Halmstad.
Fritz, Ö. & Proschwitz, T. von.2000.Östspolsnäcka B ulgarica ca na(Held)funnenpå en ny lokal i Sverige
samt något om artensutbredning ochbiologi. GöteborgsNaturhistoriska M useums Årst ryck2000: 41-51.
Fritz, Ö. & Berlin, G. 2002. Översynav Hal landsås  nordsluttning – bi ologiskt värdefulla områden.
Länsst yrelsen i Hallands län,Livsmiljö, Meddelande 2001:1.
Gust avsson, H.-E.1995.Lavfloran på bo ki Öde gärdet.SvenskBotanisk Tidskrift 89: 65-82.
Heilm ann-Cla usen, J. 2005. Dive rsity of sa proxylic fu ngiondecaying be ech wood i nprotected forests in the
county ofHalland. Länsstyrelsen H alland, enhetenförnaturvård & miljööve rvakning. Meddelande
2005:7.
Hägg,T. 1995 . Förekomst av rödlistad e vedlevande skalbaggaroch an dra insekter inom Häckeberga
naturvårdsområde. Par k och nat urförvaltningen,Lundskommun
Hägg, T. 1997. Rödlistade skalbaggar inomBökebergsområdet i sydvästra Skå ne.
Janss on, N. 2004. Vedskalbaggar i 20 lövskogsområden i  Hallands l än1999-2002. Lä nsstyrelsenHalland,
Enhetenförnaturvård & miljöövervakning,Meddelande 2004:23. Halmstad.
Johansson, P. 19 92.Bark- ochvedlavar på Kul laberg–förändringar under80år. Sve nskBotanisk Ti dskrift
86: 243-259.
Kristensson, G. 2002. Mossfloran iDalbySöderskogunder50 år. Svensk Botanisk Tidskrift96: 282-300.
Länsst yrelseni Blekinge l än. 1990.Göholm - nat urvärden oc h markhistoria. Länsstyrelsen i  Blekinge.
Karls krona.
Malmqvist, A.1999. Rödlistade lavar iHörby och Höörs kommuner 1999.Hörby&Höörs kommun.
Malmqvist, A. 2002. Inventering avvedlevande ska lbaggar i Hööroch H örby kom muner 2002.
Naturcentrum AB 2002.
Malmqvist, A. 2 003. Skalbaggar, svampar och lavarknutna till g amla ekar i Eslöv soch Höö rskommuner.
Naturcen trum AB. 
Naturvårdskonsu lt Gerell.2000.Övervakning av fladder möss i Sk åne 1 999. Län sstyr elsen  i Sk åne län ,
miljöenh eten. Skånei utveckling 20 00:15. M almö.
54 Naturvårdkonsult Gerell. 2001 b. Inv entering av fladdermösspå Tromtö. Opublicerad rapport, län sstyrelsen  i 
Blekinge. Karl skrona.
Nilsson, S. G.& Baranowski, R. 1995. Bokskogens hotade ve dskal baggar: 1. B okblombocken A noplodera
scutellata (Cerambycidae). Entomologisk Tidskrift116:13-19.
Proschwitz, T. von.2001. Landl evandemollusker i  Kri stianstads vat tenrikeoch en ö versikt av
landmolluskfaunan iKristianstadskommun. Skåne iutveckling2001:38.Länsst yrelsen i Skåne län.
Sjögren,E. 1991.Mossflora och mossveget ation på Kul laberg.Kullabergs natur 16.
Sörensson, M .1994.Inventering av insekts-och spindeldjursfaunan inågra nat urskogsområden i  Örkelljunga
kommun i norra Skåne. Lund.
Sörensson, M . 1995. Faunan av ry ggradslösa djur i Borstbäcksravinenoch rekommendationer förområdet s
framtida utveckling. Lun d.
Tyler, T. 1999. Mossfloran iLunds kommun.Lundsbotaniska f örening,medlemsblad 1999:3.
Tyler, T. 1999. Om floranpåSkånesvulkaner.Svensk Botanisk Tidskrift93:33-50.
55 Bilaga 1.  Läns- och regionsuni ka rö dlistade arte ri Sveriges nem orala region: Blekinge 
(K), Skåne (M) och Hallands (N) län. Listan  omfattar alla rödlistade arter enli gt
Gärdenfors (2005, utan DD-klassade art er) där skog anges so m en av natur-
typerna. Hotk ategori (HK): CR (akut hot ad), EN (starkt hotad),  VU (sårbar) och 
NT (m issgy nnad).
Vetenskapligt namn Svenskt namn HK K M N
Acer cam pestre nave rlönn CR X
Chrysosple nium  oppositif olium kustgullpudra CR X
Polystich um braunii skuggbräken CR X
Prim ula elatio r lundviva VU X
Pulmonaria officin alis fläck iglungört VU X
Mossor
Eurhynchium pum ilum dvärgsprötmossa CR X
Eurhync hium schleicheri skånsk sprötm ossa NT X
Lavar
Diploicia canescens skorpdagglav CR X
Enterographa crassa barkzonlav EN X
Mycoporum  antecellens storsporig päronlav EN X
Pseu dosagedia borreri skånskporina CR X
Stereoca ulon i ncrustatum grynigpåskrislav CR X
Svampar
Agrocybe firma vedå kerskivling NT X
Aleuria rhena na praktskål VU X
Cortinarius cedreto rum sydliggyllenspindling EN X
Cortinarius eleg antissim us kejsarsp indling EN X
Cortinarius fulvocitrinus brunskivigcitronspindling EN X
Ganoderm a resinaceum eklackticka EN X X
Hydropus su balpinus blekfjunfoting NT X
Inocybe fibrosoides stortråding EN X
Lactarius decipiens pelargonris ka VU X
Lentinus tigrinu s tigermussling CR X
Lepiota fuscovinacea vinröd fjälls kivling EN X
Melan ogastertuberiformis luddslem tryffel VU X X X
Melanomphalia nigrescens sorgnavling VU X
Microm phale brassicolens stor stinkbrosking VU X
Mycena diosma dofthätta
Russula curtipes kortfotadkremla NT X
Tricholoma pardinum EN X
Xylaria corni formis EN X
Steklar
Doronomyrmex goe sswal di parasi tmalmyra CR X
Myrmica speci oides sydlig rödmyra NT X X
56pantermusseronNT X X X
X
�������� Vetenskapligt namn Svenskt namn HK K M N
Fjärilar
Coleophora  adjectella ljuskantad slå nsäckm al VU X
Coleophora pul monriella lungörtssäck mal VU X
Earias vernana silverpoppel fly EN X
Ectoedem ia hannoverella svart poppeldvä rgmal NT X
Ectoedemia turbidella silverpop peldvärgmal VU X X
Elachista unifasciella bokskogsgräsminerarm al NT X
Hetero genea asella liten snigelspinnare NT X X
Idaea  diluta ria sidenglänsa nde lövm ätare VU X
Lamprotes c-au reum förgyllt m etallfly CR X
Nem atopog on adan soniella bokantennmal VU X
Nothoca sis sert ata brunba ndad lobm ätare VU X
Pammene ag notana hagtornsolvecklare NT X
Pareulype berberata berberis fältm ätare VU X
Pristero gnatha fuligana springkornstjälkvecklare EN X
Spuleria flavicaput gulhuvadhagtornbrokmal VU X X
Trifu rcula immu ndella harrisdv ärgmal NT X X
Zeiraphera  rufimitrana silvergran skottvecklare EN X
Skalbaggar
Abax parallelepipedus lövskogslöpare NT X X
Aeletes ato marius NT X
Agat hidium plagiatum VU X
Bibloporus ultimus EN X
Carabus intricatus bokskogslöpare VU X
Ceutorhynchus puncticollis NT X
Dicronychus equisetoides VU X X
Dorcatoma am bjoerni EN X
Euplectus bo nvouloiri VU X
Euplectus infirmus NT X
Hypocaccus dimidiatus VU X
almknäppare CR X
Ischno mera san guinicollis gropigblombagge EN X
Micrid ium angulicolle EN X
Nosodendron fascicu lare EN X
Octotemnus m andibularis Skarptandad svampborrare CR X
Priobium carpi ni VU X
Rhizophagus brancsiki bokbarkglansbagge NT X X
Tvåvingar
Amiota alb ilabris vitläppad savdag gfluga VU X
Bibio ven osus smalbent hårmygga VU X
Brachy opa panzeri Panze rsträdsavblomfluga NT X
Coenomyia ferru ginea stinkfluga CR X X
Chrysopilus eryth rophtalmus långnosad gu llhårssnäppfluga VU X
Chrysopilus laetus gulgullhårssnäppfluga VU XIschno des san guinicollis
57 Vetenskapligt namn Svenskt namn HK K M N
Tvåvingar forts.
Lonchoptera m eijerei borstvingadspjutvingefluga VU X
Mallo ta cimbiciformis bilik ullblomfluga NT X
Myo lepta dub ia liten röthålsblomfluga EN X X
Nephrotoma crocei ventris mörk strimharkra nk VU X
Pedicia litto ralis brunhårögonharkrank VU X
Periscelis nigra glansryggad savfluga EN X
Rainieria calceata tvärbandvinga d skridfluga CR X
Solva marginata knubblårsbarkfluga VU X
Xylota xanthocnema gulbent träblomfluga VU X
Spindeldjur
Alopecosa c ursor EN X
Aran iella in conspicua VU X
Atypus affinis EN X
Centromerus p abulator NT X
Cheiracant hium elegans NT X
Eresu s sand aliatu s EN X
Trogu lus tricarin atus NT X
Mollusker
Acicu la polita nålsnäcka VU X
Vertigo moulinsiana störregrynsnäcka EN X
Ryggradsd jur
Cervus elap hus elap hus kronhjort VU X
Myotis bechsteinii Bechsteins fladderm us CR X
Serinus serinus gulhämpling VU X
58X Bilaga 2.  Jämförelse mellan FaSN´s ädellövstrakter/trivia llövsskog m ed ädellövinslag
trakter sam t lövblandad  barrskog sammanla gd trakt  ( FaSN, Naturvårdsverket 
2004) och för eslagna ädellövstrakter i n emoral region. 
59 Länsstyrelsen Blekinge län  Länsstyrelsen i Skåne län  
Länsstyrelsen Halland  Skogsvå rdsstyrelsen i Södra Götaland 
Meddelande 2005:16  
ISSN 1101-1084  
ISRN LSTY-N-M-05/16-SE 

Solar FTIR measurements at the Harestua solar observatory during 2010

Physical sciences|Atmosphere|Applied and interdisciplinary physics

Mellqvist, rapport till SNV 2011-05-07 
1 
 Sol FTIR mätningar vid Harestua  solobservatorium under 2010. 
 
Johan Mellqvist och Jon Ange lbratt och Glenn Persson 
Institutionen för Radio och Rymd, Chalme rs Tekniska Högskola, S- 41296 Göteborg 
johan.mellqvist@chalmers.se 
 
Mätningar av den atmosfäriska kolumnen av väteklorid, ozon och ersättningfreonet HCFC22 
har, tillsammans med flera andra ämnen, ge nomförts under 53 dagar år 2010 från Harestua 
solobservatorium (60oN, 11oO). Mätningarna är en del i det Svenska naturvårdsverkets 
program: Skyddande ozonskikt och görs inom ramen för det gl obala nätverket NDACC. För 
Harestua mätstation finns seda n 1994 cirka 800 mätdagar lagr ade i en databas, vilket 
möjliggör att studera trender av ovan nämnda ämnen. En analys av  trenden för oz on indikerar 
en svag positiv trend på 0.25%/år. För HCl, i vilk et merparten av atmosfären klor finns lagrat, 
erhålls en signifikant negativ trend på 0.90%/år och för HCFC 22 en positiv trend på 4.3%/år.  
1 Bakgrund 
 
Inom det globala nätverket NDACC (http://www .ndsc.ncep.noaa.gov/) vilket  är aktivt sedan 
1991, mäts idag den totala mängden av olika äm nen i atmosfären. Detta görs genom att mäta 
infraröda spektra av solen oc h ur dessa utvärdera den tota la mängden (totalkolumnen) av 
ämnet som solljuset passerat, Figur 1. Mä tningarna finansieras huvudsakligen av 
naturvårdsverket via programmet skyddande ozonskikt . Analysen av data har även finansierats 
via det just avslutade EU projektet HYMN v ilket har fokuserat på metan och lustgas i 
stratosfären. Vi har också ingå tt i det integrerade EU proj ektet Geomon, vilka finansierar 
rapportering av HCl och ClONO2 till en databas samt deltagande i möten. 
 
Figur 1.  Infraröda spektra av solen mäts med en Fourier transform infraröd spektrometer 
(FTIR) och ur spektra utvärderas den totala mängden (totalkolumnen) av ämnet som solljuset 
passerat. 
 Mellqvist, rapport till SNV 2011-05-07 
2 
  
I Harestua, 50 km norr om Oslo, har solabs orptionsmätningar bedrivits sedan 1994, men 
några av de 17 stationer i nä tverket, bl.a. Jungfraujoch, har varit verksamma sedan 1986. 
Orsaken till att det inte räcker med en mätstatio n, utan att man vill ge nomföra mätningar i ett 
nätverk, är att det finns skillnad er i nordlig riktning i den atmosfäriska mängden, beroende på 
kemiska och meteorologiska orsaker. Generellt,  ökar mängden ”kolumnen” ju längre norrut 
man kommer. I den övre atmosfären, ovan 10 km, upps tår varje år en polarvirvel vilken bildar 
en transportbarriär mellan den arktiska oc h mellanlatitudinella lu ften. Innanför denna 
polarvirvel uppstår ozonuttunning beroende på att klor, som tran sporterats upptill stratosfären 
m.h.a. freoner, reagerar på ispa rtiklar och övergår från  de kemisk inaktiva formerna väteklorid 
(HCl) och klornitrat (ClONO 2) till klormonoxid (ClO) vilken bryter ner ozon katalytiskt. 
Ungefär 20-30% av ozonkolumnen i Arktis bryt s på detta sätt ner under kalla vintrar. 
Variationerna med nordlig bre ddgrad försvårar att beräkna at mosfäriska trender från en 
enstaka mätstation, eftersom dess värden i viss mån beror på den atmosfäriska cirkulationen 
och trendanalys i ett nätverk är sålunda mer tillförlitligt. Summan av HCl och ClONO 2 står 
för mer än 92% av kloret i den övre atmosf ären, ovan 10 km, på me llanlatitud [Zander 1996, 
Nassar 2006]. Förhållandet mellan de två äm nen ovan varierar inbördes med mer ClONO 2 ju 
kallare och mörkare det är, dvs. med högre halter i norr och på vintern.  
 
2 Mätningar och aktiviteter under 2010 
 
Under 2010 har 53 dagar med högupplösta solabsorp tionsmätningar genomförts, se tidserierna 
av s.k. reservoarämnen av klor (HCl, ClONO2) och fluor (HF), Figur 3 till Figur 5. Av dessa 
är 37 dagar kompletta i form av vilka ämnen som kunnat utvärderas ur spektra. Mätningar 
saknas dock helt för perioden 1 Juli till 23 Augusti, detta p.g.a. dålig väder och 
instrumentproblem. Mätdata fram till 2010 ska under sommaren 2011 arkiveras i det nya HDF 
formatet inom NDACC och i nkluderar nu perioden från november 1994 till december 2010 av 
ämnena HCl, HF, HNO 3, ClONO 2, N 2O, O 3, HCClF 2, CCl 2F2, CH 4, C 2H6, COF 2 och CO. 
Arkivet för Harestua innefattar nu totalt 793 mätdagar för HCl sedan 1994. Under 2010 har 
kvaliteten på de uppmätta solspektra generellt varit god, vilket uppmätts med gascellsmätning, 
detta kan ses i Figur 2. Vid dessa mätningar upp mäts linjebredden av HBr i en cell som sätts 
in i instrumentet.  Mellqvist, rapport till SNV 2011-05-07 
3 
  
Figur 2. Kvalitetsmätningar av Harestua sp ektrometern. En modulation mellan 0.8-1 och ett 
fas-fel runt 0 representerar e tt väl fungerande instrument. Konc entrationen bör vara konstant 
med tiden och indikerar att HB r cellen inte läcker gas. 
 Vintern 2010 var till att börja me d förhållandevis kall i den arktis ka strosfären (polarvirveln) 
och i slutet av januari 2010 hamnade Harestua inuti polarvirveln vilk et resulterade i en 
kompression av stratosfäre n, detta kan ses i Figur 6. 
 Under 2010 färdigställdes en artikel om lå ngtidstrender i metan och lustgas för fyra 
Europeiska FTIR stationer. Artikeln är för närvarande under gr anskning i ACPD, en 
nätbaserad tidskrift för atmosfärsforskning . Ytterligare en artikel rörande Harestua 
mätningarna är under granskning och kommer även  den att publiceras på internet under våren 
2011. Vi har även deltagit med ozon data till WMO rapporten Scientific assessment of ozone 
depletion:2010  som utkom i mars det här året. En komp lett lista av artiklar relaterade till 
Harestua är presenterad i kapitel 6.   Under 2010 deltog vi inte i några konferenser utan  fokuserad på forskning i form av de två 
ovan nämnda papprena. Dessa kommer att presenteras i en rad forum under 2011. 
 2008 2008.5 2009 2009.5 2010 2010.5 2011-0.200.20.40.60.811.2
  
Modulation
Concentration
Phase error Mellqvist, rapport till SNV 2011-05-07 
4 
  
Figur 3. HCl och ClONO 2 kolumndata vid Harestua mätstation 1994 till 2010. 
 
Figur 4. HCl och ClONO 2 kolumndata vid Harestua mätstation år 2009 och 2010. 1994 1996 1998 2000 2002 2004 2006 2008 2010 20120123456x 1015molecules cm-2
  
HCl
ClONO2
2009 2009.2 2009.4 2009.6 2009.8 2010 2010.2 2010.4 2010.6 2010.8 20110.511.522.533.544.555.5x 1015Molekyler cm-2
  
HCl
ClONO2 Mellqvist, rapport till SNV 2011-05-07 
5 
  
Figur 5. HF-kolumndata vid Ha restua mätstation 1994 till 2010. 
 
Figur 6. PV 475 (blå) och kolumnmätningarna av HF (grön) vid Harest ua för vintern 2010 
och 2011. 
  1994 1996 1998 2000 2002 2004 2006 2008 2010 20120.811.21.41.61.822.22.42.62.8x 1015molecules cm-2
  
HF
2009.5 2010 2010.5 20110200400600PV 475
2009.5 2010 2010.5 20110123x 1015Molekyler cm-2 Mellqvist, rapport till SNV 2011-05-07 
6 
 4  Stratosfäriska trender 
 
Det finns totalt 17 år av atmosfäriska mätninga r i Harestua med år 2010 inkluderat. Detta gör 
det väldigt intressant att studera långtidstrende r för en rad ämnen och kunna svara på frågor 
som: ökar mängden ozon över Harestua och hur  ser trenderna ut för klorradikal-
reservoarerna i atmosfären?  Att bestämma trender är svårt och då speciellt för 
Harestuamätningarna som är ojämt uppmätta i tiden och har en stor spridning mellan 
mätvärdena, Figur 7. Att ett fl ertal ämnen däribland ozon (O 3), klornitrat (ClONO 2) och 
saltsyra (HCl) har en tydlig säsongv ariation gör inte saken lättare. 
 
Figur 7. Ozonmätningar över Harestua. 
 För att komma till rätta med en del av sv årigheterna ovan har vi tagit fram en 
trendanalysmetod där man med s.k. multipel regression anpassar en linjär trend, en 
säsongsvariation samt ett antal förklarande atmosfäriska parametrar till den uppmätta 
mätserien. Tanken här är att de atmosfäriska para metrarna skall förklara korttidsvariabiliteten 
i mätserien och att man p.s.s. skall få en  säkrare trenduppskattni ng i form av bättre 
osäkerhetsintervall. Exempel på sådana parame trar är tryck, meterologiska parametrar och 
kolumnmätningar av andra gaser. För ett specifikt ämne har de  atmosfäriska parametrarna 
valts ut som förklarar signifikanta delar av vari abiliteten för målgasen. Innan de atmosfäriska 
parametrarna anpassats har trend och säsongcykel i dessa tagits bort så att variationer i dessa 
endast förklarar korttidsvariabilitet. Ett exempe l på en anpassad trendm odell kan ses i Figur 8. 
Detaljer rörande trendmodellen finns i SNV rapporten 2010 under Appendix II. 1994 1996 1998 2000 2002 2004 2006 2008 2010 20120.60.70.80.911.11.21.31.41.5x 1019molecules cm-2
  
O3 Mellqvist, rapport till SNV 2011-05-07 
7 
  
Figur 8. Uppmätt Ozon med trendmodell och uppskattad linjär trend för Harestua. 
 Trendmodellen har applicerats på sju uppmätta gaser som huvudsakligen finns i stratosfären, 
undantaget lustgas (N
2O) vilken även är viktig för troposf ären. De erhållna linjära trenderna 
för 1994-2010 är presenterade i Ta bell 1. Trenderna är från påg ående arbete och är alltså 
därmed preliminära. Under året hoppas vi fä rdigställa en artikel rörande trender på 
stratosfärsgaser uppmätta i Harestua men för hoppningsvis också baserad på data från andra 
NDACC stationer. I tabellen kan även ses tre nder rapporterade i andra forskningsartiklar. 
 Tabell 1. Uppskattade trender från sju gase r uppmätta i Harestua 1994-2010 och trender 
rapporterade i andra forskningsartikar.  
Gas Harestua 1994-2010 (%/år) Andra mätningar (%/år) 
HCFC22 4.30±0.08 ~3.3a
N2O 0.43±0.02  
HF 0.67±0.14 -2.15±1.28b, 0.65±0.25c 
HNO 3 0.01±0.01  
HCl -0.90±0.20 -1.88±0.99b, -0.81±0.23c 
ClONO 2 0.56±0.19 -6.28±3.16b, -3.28±0.56c 
O3 0.25±0.09  
a Trender 1995-2009, källa: (Montzka et al., 2009) 
b Trender 1977-2009, källa: (Rinsland et al., 2010) 
c Trender 1995-2009, källa: (Kohlhepp et al., 2011)  
 
I tabell 1 kan ses att alla gase r uppmätt i Harestua visar signif ikant positiva trender utom HCl 
som har en negativ trend på nästan 1 procent per år och HNO 3 vilken är icke signifikant. HCl-
trenden kan jämföras med satellitmätningar (Jon es et al., 2010) vid 35-45 km höjd, vilka visar 
på negativa trender mellan 0.64 och 0.67 % år-1 vid mellanlatitud (latitud 30N-60N,30S-60S) 1994 1996 1998 2000 2002 2004 2006 2008 2010 20120.60.811.21.41.61.8x 1019Molekyler cm-2
  
Uppmätt Ozon
Anpassad trendmodell
Uppskattad trend Mellqvist, rapport till SNV 2011-05-07 
8 
 och 0.44%/år vid ekvatorn (30S-30N). Trenden kan också jämföras med data från hela 
NDACC nätverket, vilket indikerar en me deltrend på -0.66%/år på mellanlatitud (Ruhnke, 
2010).  Trenden för N
2O är spännande att följa då ämnet har förutspåtts bli den dominerande gasen 
för Ozonförstörelse, detta har under 2009 belysts i en artikel i Nature (Ravishankara et al., 
2009). Det kan även ses att ersättningsfreonet HCFC22 har en mycket stark trend med en 
ökning på över fyra procent per år. Det är uppenbart att utslä ppen av detta ämne fortgår i 
oförändrad takt.  Med regressionsmodellen erhålls en  signifikant trend i ozon, detta  med relativt låg osäkerhet. 
Data för NDACC nätverket indikerar dock att ozon ge nerellt inte har en tr end och Jones et al. 
2009 visar på O
3 trender i den norra hemisfären ef ter år 1997 på mellan 0.02 och 0.14 % år-1, 
beroende på vilken höjd man väljer att studera.  
 
5 Övriga trender 
 
Nedan visas resultaten för trender av den atmosfäriska kolumnen ozon från nätverket 
NDACC, vilka har publicerats i WMOs rapport: Scientific assessment of ozone depletion 
(2010) , Tabell 2. 
 Tabell 2. Ozon trender för perioden 1995-2008 ba serade på NDACC mätningar (tabellen är 
från Scientific assessment of  ozone depletion (2010) . 
 
Trenderna ovan har tagits fram med en standa rd algoritm vilken baseras på s.k. bootstrap- 
modellering (Gardiner, 2008). av Corinne Vigor oux vid IASB-Bryssel. I denna analys så 
anpassar man en linjärtrend respektive en års tidsvariation till data och sedan använder man 
s.k. "bootstrap resampling"-teknik för att erhålla  variabiliteten. Metoden är icke-parametrisk 
och har därmed fördelen att felet inte behöve r vara normalfördelat. Nackdelen är att all 
variabilitet antas bero på slumpeffekter vilket in te är fallet för de flesta gaser i atmosfären. 
Notera att Ozon trenderna för Harestua skiljer sig mot de som togs fram i Tabell 1 och att detta beror på vilken trendmodell man använder sa mt att värdena i Tabell 2 är baserade på en 
tidsperiod som är tre år kortare. 
Vi anser att Bootstrapmetoden fungerar bra för mätstationer där variabiliteten är 
förhållandevis liten men att den är tveksam fö r stationer där kolumnv ariabiliteten är hög, 
såsom Harestua, Kiruna och andra mätstationer på gränsen till arktisk och mellanlatitud luft. 
9 
 En mer avancerad trendmodell f ungerar förmodligen bättre i det senare fallet, vilket vi 
beskrivit ovan, och vilket vi fort farande arbetar med att förbättra. 
 I Tabell 3 och Tabell 4 ses tre nder för kolmonoxid (CO) och etan (C
2H6) samt metan (CH 4) 
och lustgas (N 2O). All trenderna är uppskattade från sol FTIR data. 
 Tabell 3. Trender av CO och C
2H6 för fyra Europeiska sol FTIR stationer. 
 
Station  Time period FTIR trends (%yr-1) 
  CO C 2H6 
Jungfraujoch  (96-06) -0.45±0.16 -1.51±0.23 
Jungfraujoch  (98-06) -1.32±0.20 -2.14±0.29 
Zugspitze*  (96-06) -1.00±0.24 -2.11±0.30 
Zugspitze  (98-06) -1.16±0.26 -2.25±0.35 
Harestua  (96-06) -0.62±0.19 -1.09±0.25 
Kiruna  (96-06) -0.61±0.16 -1.15±0.18 
* No CO data is available for Zugspitze from September 1996 to June 1997. 
Både CO och C 2H6 uppvisar negativa trender i Europa. Vi har i en artikel visat att CO 
trenderna till stor del beror på  de minskade antropogena utslä ppen av CO i Europa men även 
in Nordamerika under 90 och 00 talet (Angelbratt et al ., 2011b). Detta har gjorts med hjälp av 
en global kemisk transportmodell, kallad EMEP modellen.   Tabell 4. Trender och kort tidsvariabilitet av CH
4 och N 2O för fyra Europeiska sol FTIR 
stationer.  
 Time period 
 Jungfraujoch
(47N, 8E) Zugspitze 
(47N, 11E) Harestua 
(60N, 11E) Kiruna 
(68N, 20E) 
CH 4 1996-2009 mol·cm-21016 3.85±0.13 3.24±0.29 8.63±0.52 7.5±0.38 
 %yr-1 0.16±0.01 0.13±0.01 0.25±0.02 0.21±0.01 
1996-1999 mol·cm-21016 9.00±0.92 14.60±0.95 20.80±3.53 16.10± 2.65
%yr-1 0.38±0.04 0.57±0.04 0.61±0.10 0.46±0.08 
1999-2007 mol·cm-21016 1.57±1.97 0.95± 1.96 7.39±7.54 4.45±5.68 
%yr-1 0.07±0.08 0.04±0.08 0.22±0.22 0.13±0.16 
2007-2009 mol·cm-21016 21.10± 1.79 24.50± 1.34 19.70± 7.54 40.30± 5.92
%yr-1 0.90±0.08 0.96±0.05 0.57±0.22 1.15±0.17 
N2O 1996-2007 mol·cm-21015 8.6±0.26 8.5±0.56 23.6±1.25 17.2±1.40 
%yr-1 0.21±0.01 0.19±0.01 0.40±0.02 0.29±0.02 
 
Trenderna i Tabell 4 är uppskattade med samma  trendmodell som nämns i kapitel 4 och har 
publicerats i en artikel (Angelbratt et al., 2011a). Metan och lustgas uppvisar båda positiva 
trender för 1996-2009 och 1996-2007 respektive. Vi kan även se de senaste årens ökning i 
den atmosfäriska halten av metan (2007-2009). Denna ökning har rapporterats av flera andra 
forskargrupper men orsaken är ännu inte klarlagd (Dlugokencky et al., 2009). En viss 
variation kan ses mellan de olika stationerna fö r båda gaserna men osäk erheten i trenderna är 
generellt låg.    Mellqvist, rapport till SNV 2011-05-07 
10 
 6 Artiklar relaterade till Harestua mätningarna (Chalmers medförfattare) 
 
Chipperfield M.P.,,, Mellqvist, J. et al., On the use of HF as a reference for stratospheric observations, 
G.C., JGR, 102, D11, 12,901-12,919, 1997.  Paton-Walsh C., ... J. Mellqvist et al.,  1997. An  uncertainty budget for ground-based FTIR column 
measurements of HCl, HF, N2O and HNO3 deduced  from results of side-by-side instrument 
intercomparisons. J. Geophys. Res., vol 102, 8867 - 8873, 1997 
 
Galle, B., Mellqvist, J., Arlander, D.W., Flöisand,  I., Chipperfield, M., and Lee, Ground based FTIR 
measurements of stratospheric species from Hare stua, Norway during Sesame and comparison with 
models, A.M., J. Atmos. Chem., 32, 1, 147-164, J ournal of Atmospheric Chemistry, 1999. (cited 5) 
 
Mellqvist, J.,  B. Galle, T. Blumenstock, F. Hase, D.  Yashov, J. Notholt, B. Sen, G.C. Toon and M.P. 
Chipperfield, Ground-based FTIR  observations of chlorine activati on and ozone depletion inside the 
Arctic vortex during the winter of 19 99/2000, JGR 2002, 107(D20) (cited 7) 
 
Yurganov, L. N. ,,,,Mellqvist, J. et al., “A quantitative assessment of the 1998 carbon monoxide 
emission anomaly in the Northern Hemisphere based on total column and surface concentration 
measurements”, J. Geophys. Res., Vol. 109, No . D15, D15305 (10.1029/2004JD004559) (cited 29) 
 Yurganov, L. N. ,,, Mellqvist, J., et al., ”Increas ed Northern Hemispheric carbon monoxide burden in 
the troposphere in 2002 and 2003 detected from the ground and from space.”, Atmos. Chem. Phys. Discuss., 4, 4999–5017, 2004  (cited 29) 
 
Dils, B., M. De Mazière, J. F. Müller, T. Blumen stock, M. Buchwitz, R. de Beek, P. Demoulin, P. 
Duchatelet, H. Fast, C. Frankenberg, A. Gloudemans, D. Griffith, N.Jones, T. Kerzenmacher, I. Kramer, E. Mahieu, J. Mellqvist, R. L. Mittermeier, J.Notholt, C. P. Rinsland, H. Schrijver, D. Smale, A. Strandberg, A. G. Straume, W.Stremme, K. Strong,  R. Sussmann, J. Taylor, M. van den Broek, V. 
Velazco, T.Wagner, T. Warneke, A. Wiacek, S. Wood, Comparisons between SCIAMACHY and 
ground-based FTIR data for total columns of CO, CH4, CO2 and N2O, Atmos. Chem.Phys., 6, 1953-
1976, 2006*Garcia, A.R., Volkamer, R.,  Molina, L.T ., Molina, M.J.,  Samuelson, J., Mellqvist, J., 
Galle, B.,  Herndon, S.C, and C.E. Kolb, “Separa tion of emitted and photoche mical formaldehyde in 
Mexico City using a statistical analysis and a new pair of gas-phase tracers”,  Atmos. Chem. Phys., 6, 
4545–4557, 2006 (cited 29) 
 
M. Höpfner, T. von Clarmann1, H. Fischer1, B. Funke2, N. Validation of MIPAS ClONO2 measurements Atmos. Chem. Phys., 7, 257–281, 2007 (cited 10)  Gardiner, T., A. Forbes, M. de Maziere, C. Vigouroux, E. Mahieu, P. Demoulin, V. Velazco, J. 
Notholt, T. Blumenstock, F. Hase5, W. Stremme6, J. Mellqvist7, A. Strandberg7, K. Ellingsen8, and 
M. Gauss8Trend analysis of greenhouse gases over Eu rope measured by a network of ground-based 
remote FTIR instruments, Atmos. Chem. Phys., 8, 6719–6727, 2008 (cited 9)  K. Strong, M. A. Wolff1, T. E. Kerzenmacher1…Mellqvist, J.,… et al., Validation of ACE-FTS N2O measurements, Atmos. Chem. Phys., 8, 4759–4786, 2008 (cited 7) 
 
Vigouroux C, De Maziere M, Demoulin P, et al. Evaluation of tropospheric and stratospheric ozone 
trends over Western Europe from ground-based  FTIR network observations, : ATMOSPHERIC 
CHEMISTRY AND PHYSICS   Volume: 8   Issue: 23   Pages: 6865-6886   Published: 2008 ( Cited 2) 
 
E. Dupuy, K. Walker, J., Mellqvist, J., , and ACE Ozone Validation Team , Validation of ozone 
measurements from the Atmospheric Chemistry Expe riment (ACE), Atmos. Chem. Phys., 9, 287–343, 
2009, www.atmos-chem-phys.net/9/287/2009/  (Cited 17)   Mellqvist, rapport till SNV 2011-05-07 
11 
 A.T.J. de Laat et al, Validation of five year s (2003-2007) of SCIAMACHY IMLM CO total column 
measurements using ground based Fourier Transf orm Spectrometer observations., submitted to AMT, 
April 2010 
 
Angelbratt, J., Mellqvist, J. et al , A new method to detect long term trends of methane (CH4) and 
nitrous oxide (N2O) total columns measured w ithin the NDACC ground-based high resolution solar 
FTIR network. Atmos. Chem. Phys. Discuss., 11, 8207–8247, 2011 (cited 0)  
Angelbratt, J., Mellqvist, J. et al , Carbon m onoxide (CO) and ethane (C2H6) trends from ground-
based solar FTIR measurements at six European sta tions, comparison and sensitivity analysis with the 
EMEP model. Atmos. Chem. Phys. Discuss., 11, 1–45, 2011 (cited 0) 
   Mellqvist, rapport till SNV 2011-05-07 
12 
 7 Övriga referenser 
 
Angelbratt, J., Mellqvist, J., Blumenstock, T., Borsdorf, T., Brohede, S., Duchatlet, P., 
Forster, F., Hase, F., Mahieu, E., Murtagh, D ., Petersen, K., Schneider, M., Sussmann, R., and 
Urban, J.: A new method to detect long term trends of methane (CH4) and nitrous oxide 
(N2O) total columns measured  within the NDACC ground-based high resolution solar FTIR 
network, Atmos. Chem. Phys. Disc uss, 11, doi: 10.5194/acpd-11-1-2010, 2011a. 
 Angelbratt, J., Mellqvist, J., Simpson, D., J onson, J. E., Blumenstock, T., Borsdorff, T., 
Duchatelet, P., Forster, F., Hase , F., Mahieu, E., Notholt, J., Pe tersen, A. K., Raffalski, U., 
Servais, C., Sussman, R., and Warneke, T.: Ca rbon monoxide (CO) and ethane (C2H6) trends 
from ground-based solar FTIR measurements at six European stations, comparison and 
sensitivity analysis with the EMEP model., ACPD, 2011b. 
 Dlugokencky, E. J., Bruhwiler, L., White, J. W. C ., Emmons, L. K., Novelli, P. C., Montzka, 
S. A., Masarie, K. A., Lang, P. M., Crotwell , A. M., Miller, J. B., and Gatti, L. V.: 
Observational constraints on recent increases  in the atmospheric CH4 burden, Geophysical 
Research Letters, 36, -, Artn L18803 Doi 10.1029/2009gl039780, 2009.  Jones, A., Urban, J., Murtagh, D. P., Sanchez, C., Walker, K. A., Livesay, L., Froidevaux, L., 
and Santee, M.: Analysis of HCl and ClO tim e series in the upper stratosphere using 
satellite data sets, ACPD, 2010.  Kohlhepp, R., Barthlott, S., Blumenstock, T., Ha se, F., Kaiser, I., Raffalski, U., and Ruhnke, 
R.: Trends of HCl, ClONO2 and HF column abundances from ground-based FTIR 
measurements in Kiruna (Sweden) in comp arison with KASIMA model calculations, ACPD, 
2011.  Montzka, S. A., Hall, B. D., and Elkins, J. W.: Accelerated increases observed for 
hydrochlorofluorocarbons since 2004 in the glob al atmosphere, Geophysical Research Letters, 
36, -, Artn L03804 Doi 10.1029/2008gl036475, 2009.  Ravishankara, A. R., Daniel, J. S., and Portma nn, R. W.: Nitrous Oxide (N2O): The Dominant 
Ozone-Depleting Substance Emitted in the 21st Century, Science, 326, 123-125, DOI 10.1126/science.1176985, 2009.  Rinsland, C. P., Chiou, L., Goldman, A., and Hannigan, J. W.: Multi-decade measurements of the long-term trends of atmospheric species  by high-spectral-resolu tion infrared solar 
absorption spectroscopy, Journal of Quantita tive Spectroscopy & Radiative Transfer, 111, 
376-383, DOI 10.1016/j.jqsrt.2009.09.012, 2010.  
 
Hantering av kopplingen mellan markanvändning, läckagekoefficienter och avrinning för PLC6

Management of the link between land use, leakage coefficients and runoff for PLC6

Avtal: 4-2013-11 
På uppdrag av Havs- och vattenmyndigheten 
 SMED Rapport Nr 136  2013 
 
Hantering av kopplingen mellan 
markanvändning, 
läckagekoefficienter och avrinning 
för PLC6 
 
Marcus Liljeberg, IVL Svenska Miljöinstitutet AB 
Heléne Ejhed, IVL Svenska Miljöinstitutet AB 
Hanna Gustavsson, SMHI 
Holger Johnsson, SLU 
Johanna Tengdelius-Brunell, SMHI 
Elin Widén-Nilsson, SLU 
 
3 
SMED utgör en förkortning för Svenska MiljöEmission sData, som är ett samarbete mellan IVL, 
SCB, SLU och SMHI. Samarbetet inom SMED inleddes 20 01 med syftet att långsiktigt samla och 
utveckla den svenska kompetensen inom emissionsstat istik kopplat till åtgärdsarbete inom olika 
områden, bland annat som ett svar på Naturvårdsverk ets behov av expertstöd för Sveriges 
internationella rapportering avseende utsläpp till luft och vatten, avfall samt farliga ämnen. 
Målsättningen med SMED-samarbetet är främst att utv eckla och driva nationella 
emissionsdatabaser, och att tillhandahålla olika tj änster relaterade till dessa för nationella, 
regionala och lokala myndigheter, luft- och vattenv årdsförbund, näringsliv m fl. Mer information 
finns på SMEDs hemsida www.smed.se. 
   
4 
 Innehåll 
INNEHÅLL 4 
SAMMANFATTNING 6 
TILLKÄNNAGIVANDEN 7 
INLEDNING 8 
SYFTE 9 
BAKGRUND 10  
METOD 12  
DEL 1 KOPPLING MELLAN TYPHALT I TBV OCH MARKANVÄNDN ING I S-
HYPE 13  
Markanvändning i TBV 13  
Typhalter i TBV 14 
Markanvändning i S-HYPE 16  
Föreslagna typhalter i SMED-HYPE 19  
DEL 2 STRATEGI FÖR KOPPLING AV AVRINNING TILL 
MARKANVÄNDNINGS-KLASS 20  
DEL 3 MATCHNING AV JORDBRUKSBLOCK OCH STÖDSÖKTA GRÖ DOR 22  
Rutiner inför PLC6 22  
DISKUSSION 24  
Jordbruksmark 24  
Hyggen 25  
Skogsmark 25  
Myr 26  
Fjäll 26  
Öppen mark 26  
Vatten 26  
Tätort 27    
5 
 Sammanfattning, alternativ markanvändning för komma nde arbete 28  
REFERENSER 29  
APPENDIX A 31  
Rutiner vid matchning mellan block och grödor i tid igare beräkningar 31  
PLC5 31  
PLC4 (TRK) 32  
Undersökning av matchning mellan block och grödor o lika år och 
faktainsamling om jordbruksstatistiken 33  
Resultat från matchningar 33  
Resultat från faktainsamling 33  
   
6 
Havs- och vattenmyndigheten har uppdragit åt SMED a tt beräkna 
näringsämnesbelastningen till Sveriges omgivande ha vsbassänger. 
Uppdraget utgör underlag till HELCOM-rapporteringen  Pollution Load 
Compilation (PLC Periodical).  
Inom SMED sker en kontinuerlig utveckling av metode r och modeller för 
att förbättra kvalitén på dessa beräkningar. I denn a rapport undersöks 
möjligheterna att kombinera tidigare framtagen meto dik för att beräkna 
källfördelningen av kväve och fosfor med ny förbätt rad beräkning av 
avrinning genom att utnyttja en redan kalibrerad hö gupplöst hydrologisk 
modell för Sverige, kallad S-HYPE. 
Den belastning som avses i denna rapport är det dif fusa markläckaget som 
genereras av olika slags markanvändning, beräknat s om en produkt av 
markanvändningsslag och specifik typhalt. S-HYPE ha r kalibrerats med en 
definition av markanvändning som skiljer sig från d en markanvändning som 
använts tidigare. För att det ska vara möjligt att använda de typhalter som 
tagits fram i tidigare beräkningar behöver de olika  definitionerna av 
markanvändning relateras till varandra. För test oc h validering av den nya 
avrinningsberäkningen genom en anpassning av tidiga re kalibrerad S-HYPE 
till SMED – HYPE bedöms skillnader i arealer hos ma rkanvändningen ha 
en försumbar effekt. För en fullständig beräkning a v närsaltsläckage 
behöver markanvändning däremot harmoniseras.  
Data om jordbrukets arealer tas i PLC-beräkningarna  från jordbruksblocken 
och de stödsökta grödorna. I PLC6 ändras metodiken för jordbruksblock 
som saknar stödsökta grödor så att dessa beräknas s om odefinierade grödor 
med läckaget för extensiv vall, istället för att de  klassas som öppen mark 
som i PLC5. Om möjligt ska de konstaterade grödarea lerna istället för de 
mer preliminära stödsökta arealerna användas.   
7 
 Tillkännagivanden 
I projektet har många personer vid Jordbruksverket ställt upp och svarat på 
frågor och levererat data. Det gäller bl.a. Ylva Ol sson, Anders Forsberg och 
Irenè Ederam. På SGU har Jakob Nisell varit behjälp lig med uppgifter 
rörande markklassningar.   
8 
 Inledning 
Compilation (PLC). Bruttobelastningen av näringsämnena kväve och fosfo r 
kommer från punktutsläpp (industrier, reningsverk, enskilda avlopp), från 
markläckage, från tätorternas dagvatten och från at mosfärsdeposition. 
Markläckaget i ett avrinningsområde beräknas i två steg. I det första steget 
multipliceras den totala arealen av varje markanvän dningsslag inom ett 
delavrinningsområde med en specifik typhalt, där ty phalt avser det specifika 
läckaget av näringsämnen per ytenhet och markanvänd ningsslag, till en 
belastning för varje markanvändningsslag inom delav rinningsområdet. 
Belastningen från varje markslag inom delavrinnings området summeras till 
en total belastning fördelat på kväve respektive fo sfor. I steg två 
multipliceras den totala belastningen med vattenför ingen för 
delavrinningsområdet där resultatet ges som massan av beräknat 
näringsämne per yt- och tidsenhet inom ett delavrin ningsområde. 
I tidigare arbeten (PLC5) beräknas vattenföring och  retention i HBV-NP-
modellen som kombineras med bruttobelastningen i Te kniskt  
Beräkningssystem Vatten (TBV), till en nettobelastn ing av näringsämnen 
till havet. Det har uttryckts en önskan om finare g eografisk indelning av den 
hydrologiska beräkningen varför en översyn av metod iken för de olika 
beräkningsstegen är nödvändig. HBV-NP-modellen är i nte anpassad för det 
relativt stora antalet delavrinningsområden som bli r en effekt av ökad 
geografisk upplösning. Ett alternativ till HBV-NP ä r HYPE ( Hydrological 
Predictions for the Environment). 
HYPE är en högupplöst hydrologisk modell för modell ering av vattenföring 
och vattenkvalité. Den är anpassad att hantera ett stort antal beräknings-
områden och är vidareutvecklad i förhållande till H BV-NP, för att bättre 
hantera kopplingen mellan vattenföring och näringsä mnen. 
Den modelluppsättning av HYPE som är framtagen och kalibrerad för 
Sverige inom ramen för vattenmyndigheternas vattenf örvaltning kallas S-
HYPE.   
9 
 Syfte 
I föreliggande arbete undersöks möjligheterna att e rsätta beräkningen av 
specifik avrinning, från HBV-NP, som använts i PLC5 , till en redan 
kalibrerad modelluppsättning av HYPE, S-HYPE. Model len måste anpassas 
till utvecklad strategi inom SMED med specifik häns yn till typhalter och då 
i synnerhet för klasserna jordbruksmark, hygge och fjäll. 
Huvudproblemet består i att S-HYPE är kalibrerad me d annan definition av 
markanvändning än den som använts i PLC5 beräkninga rna och som 
typhalterna är relaterad till. För att det ska vara  möjligt att använda tidigare 
framtagna typhalter måste det ske en anpassning av S-HYPE till 
emissionsberäkningar inom SMED. Denna anpassning ko mmer fortlöpande 
i rapporten att benämnas SMED-HYPE.    
10 
 Bakgrund 
För beskrivning av markanvändning i totalt åtta oli ka klasser, både tematiskt 
(de olika markklasserna) och rumsligt (geografisk p osition och upplösning) 
används i TBV ett markanvändningsskikt som framstäl lts ur fyra separata 
datakällor; Jordbruksverkets blockdata för klassen jordbruk, Skogsstyrelsens 
hyggesavräkningar för klassen hygge, fördelning av klasser inom tätort från 
Svenska marktäcke data SMD, och lantmäteriets övers iktskarta för klasserna 
skog, öppen mark, myr, fjäll och sjö. 
Vid den geografiska sammanställningen av ett rikstä ckande 
markanvändningsunderlag, vilket använts som indata i PLC5, har klasserna 
jordbruksmark och hyggen fått högsta, respektive nä st högsta prioritet 
eftersom underlaget för dessa klasser bedöms inneha  den mest aktuella och 
geografiskt riktiga informationen. 
Information om grödornas areal är juridiskt bindand e och in-rapporterat 
ifrån lantbrukarna vilket gör att denna information  bedöms ha större 
säkerhet än övriga markanvändningsslag. Säkerheten i underlaget gav 
ytterligare skäl till jordbruksmarkens prioritering . S-HYPE bygger idag på 
en indelning av markanvändning i totalt 13 klasser som i huvudsak baseras 
på CORINE-land cover  (CLC). Dessa klasser kombineras med jordtyper till  
totalt 60 stycken Soil Land-use Class (SLC) klasser. För att det ska vara 
möjligt att använda typhalter från tidigare arbeten  i den nya anpassningen av 
HYPE, SMED-HYPE, är det nödvändigt att relatera de ursprungliga åtta 
klasserna till de 13 klasser som baserats på CLC. 
Jordbruksmarkens geografiska yttre avgränsning utgö rs av koordinatsatta 
polygoner (block) med ID-koder som relateras till I AKS (Integrerat 
Administrativt Kontroll System), tabelldata över ar ealer med grödor som 
fått stöd ur det nationella Jordbruksprogrammet. Gr ödorna kopplas till en 
beräknad läckagekoefficient i TBV. Det finns dock b lock där stöd inte har 
sökts för all areal, ”ej stödsökt areal”. Dessa blo ck behöver kopplas till en 
läckagekoefficient som återspeglar markens verkliga  läckage. I PLC5 har 
”ej stödsökt areal” kopplats till läckagekoefficien ten för öppen mark, vilket 
för kväve motsvarar läckaget från skogsmark i de fl esta områden, men i 
PLC4 kopplades de till läckage motsvarande medelläc kage för alla grödor. I 
vissa fall bedöms detta vara för lågt och i andra f all för högt i förhållande till 
verkligt läckage. Det finns IAKS-objekt som överskr ider blockets totala 
areal, och IAKS-objekt som saknar relaterat block. Det är därför nödvändigt 
att fastslå hur ”överskridande IAKS-arealer” ska ha nteras i PLC6. Inom 
PLC5 hanterades ”överskridande IAKS-arealer” genom att blockets totala   
11 
 area fick gälla och grödorna fördelades procentuell t inom blockens 
avgränsande areal, d.v.s. blockens totala area var den maximala 
jordbruksmarkens area. Förändringar i jordbruksstöd ens utformning kan ge 
förändringar av vilka arealer man söker stöd för. D et för med sig att 
”överskridande” och ”ej stödsökt areal” kan bli stö rre eller mindre och 
dessutom kan definitionen av dessa förändras som ko nsekvens av 
jordbruksstödens utformning.    
12 
 Metod 
Projektet är indelat i tre delar. I den första dele n relateras specifika typhalter 
av kväve- och fosforläckage för olika markanvändnin gsklasser så som de 
definierats i TBV till nya markanvändningsklasser f ör att anpassas till 
SMED-HYPE. I den andra delen beskrivs en strategi f ör hur kopplingen 
mellan avrinning, beräknat med en ny hydrologisk be räkningsmodell, och 
markanvändning kan genomföras. I den tredje delen r edovisas rutiner hur 
specialfall inom klassen jordbruksmark bör hanteras .   
13 
 Del 1 Koppling mellan typhalt i 
TBV och markanvändning i S-
HYPE 
Markanvändning i TBV 
I TBV relateras specifika typhalter av kväve- och f osforläckage till generell 
markanvändning indelad i 8 olika markanvändningskla sser. 
Areafördelningen av dessa klasser beräknas för varj e delavrinningsområde 
och aggregeras till ett totalt bruttoläckage av kvä ve respektive fosfor genom 
att multiplicera typhalten med avrinningen och area len för respektive 
markanvändningsklass. 
I PLC5 ansattes totalt 8 olika markanvändningsklass er vilka, tillsammans 
med kartografiskt ursprung och produktionsskala, pr esenteras i Tabell 1 
Markanvändning och dess kartografiska ursprung. 
Tabell 1 Markanvändning och dess kartografiska urspr ung 
Markanvändningsklass Källa Skala 
Fjäll (Översiktskartan) 1:250 000 
Hygge Skogsstyrelsens 
”Faktisk Avverkad”  Ca 1:50 000 
(25m * 25m) 
Jordbruksmark Jordbruksverkets 
jordbruksblock 1:10 000 
Myr Översiktskartan 1:250 000 
Skog Översiktskartan 1:250 000 
Tätort Översiktskartans 
tätortsgräns med 
antalet inv. > 200 och 
SMD klasser inom 
tätortsgränsen 1:250 000 
SMD (25m * 
25m) 
Vatten Översiktskartan 1:250 000 
Öppen mark Översiktskartan 1:250 000 
Klassen fjäll finns inte som en separat markanvändn ingsklass i 
översiktskartan, istället justeras klassen öppen ma rk till fjäll om objektet 
befinner sig i norra Sverige, dvs. norr om Dalälven  och förekommer på en 
höjd högre än 800 meter över havet.   
14 
 De olika klasserna sätts samman till en nationell r astermosaik med 
upplösningen 25 * 25 meter. Information från jordbr uksblocken i första 
hand och avverkningsytorna i andra hand prioriteras  framför andra klasser i 
mosaiken om det finns geografiska överlapp mellan k lasser. 
Typhalter i TBV 
Varje markanvändningsklass har en specifik typhalt.  För att bättre återspegla 
olika klimatzoner justeras typhalterna dels mot var  i landet 
markanvändningsklassen uppträder och dels mot säson gsvariation. 
Ytterligare justering av typhalt sker i områden med  ett betydande tillskott av 
närsalter förorsakat av atmosfärsdeposition. Typhal terna är i vissa fall även 
beroende av höjden över havet. 
Underlaget för justering av typhalter är en vidareu tveckling av SCBs åtta 
produktionsområden som ytterligare delats upp i 22 urlakningsregioner. 
Gränsen mellan norra och södra Sverige har dragits längs norrlandsgränsen 
Limes Norrlandicus . För att undvika skärning av ett huvudavrinningsom råde 
har gränsen anpassats till att följa den södra grän sen av Dalälvens 
avrinningsområde. Södra Sverige har delats in i två  områden, sydöstra och 
sydvästra, där gränsen följer huvudvattendelaren me llan 
tillrinningsområdena för Egentliga Östersjön inklus ive Öresund och för 
Västerhavet bestående av Kattegatt och Skagerrak. T yphalter som används i 
TBV redovisas i Tabell 2 Typhalter från TBV. För yt terligare fördjupning 
av typhalternas ursprung hänvisas till Brandt och E jhed (2002).   
15 
 Tabell 2 Typhalter från TBV 
Klass PLC5  Typhalt kväve (N)  
Södra Sverige  
Norra Sverige Typhalt fosfor (P)  
Norra Sverige 
Tätort  beräknas utanför TBV beräknas utanför TBV beräknas utanför TBV beräknas utanför TBV 
Öppen  Samma som för skog utom längs den sydligaste kusten (läckageregioner 11, 12, 21 och 22), där den antagits vara 1,5 mg/l Tot-N (mg/l) =1,265 – 0,362 * log10(medelhöjd(m)) 0,05 mg/l 0,05 mg/l 
Jordbruk  Beräknas med jordart och grödor Beräknas med jordar t 
och grödor Beräknas med jordart och grödor Beräknas med jordart och grödor 
Skog  0,43 mg/l för tillrinningsområdet till Västerhavet och 0,52 mg/l för tillrinningsområdet till Egentliga Östersjön Tot-N (mg/l) =1,265 – 0,362 * log10(medelhöjd(m)) 0,008 mg/l Tot-P (mg/l) = 0,0372 – 0,0107 * 
log10(medelhöjd(m)) 
Hygge  orgN +oorgNhygge, där oorgNhygge= 0,2619*Ndep/100 -1,1497, när kvävedepositionen (Ndep) överstiger 800 kg/km2 och år. Annars oorgN=0.95 som skog, multipliceras med faktorn 2 skogstyphalten multiplicerats med 1,6 som för skog (dvs. med algoritm), som sedan multiplicerats med faktorn 1,3. 
Fjäll  klassen finns ej i Södra S Tot-N (mg/l) =1,265 – 
0,362 * log10(medelhöjd(m)) klassen finns ej i Södra S Tot-P (mg/l) = 0,0372 – 0,0107 * 
Myr  0,83 mg/l, för tillrinningsområdet till Västerhavet och 0,96 mg/l för tillrinningsområdet till Egentliga Östersjön Tot-N (mg/l) =1,265 – 0,362 * log10(medelhöjd(m)) 0,008 mg/l  Tot-P (mg/l) = 0,0372 – 0,0107 * 
Vatten  0 0 0 0   
16 
 Markanvändning i S-HYPE 
Markanvändningen i S-HYPE är baserad på markanvändn ingen i CORINE 
land Cover (CLC) som är en europeisk sammanställnin g av 
markanvändningen i Europa (EEA, 2009). I S-HYPE 201 2 är 
markanvändningen uppdaterad med hyggesarealen enlig t 
miljömålsuppföljningen 2009. Av CLC:s totalt 44 kla sser förekommer 35 i 
Sverige där den minsta karterade enheten är 25 Ha i  vektorformat. Som 
raster har CLC upplösningen 100 * 100 m. Lantmäteri et producerade den 
Svenska delen av CLC mellan åren 2002 – 2003 (E. Ah lcrona, 2003). 
I S-HYPE används totalt 13 olika markanvändningskla sser som bygger på 
sammanslagningar av CLC-klasser. Klasserna redovisa s i Tabell 3 CLC 
klasser och tolkning till S-HYPE klasser. 
    
17 
 Tabell 3 CLC klasser och tolkning till S-HYPE klasser.  
CORINE klass  S-HYPE klass  
511 Water courses  1 Sjö 
512 Water bodies   
521 Coastal lagoons   
522 Estuaries   
523 Sea and ocean   
412 Peat bogs  2 Mosse 
411 Inland marshes  3 Kärr 
421 Salt marshes   
335 Glaciers and perpetual snow  4 Glaciär 
321 Natural grasslands  5 Fjäll 
322 Moors and heathland   
332 Bare rocks   
333 Sparsely vegetated areas   
(334 Burnt areas)   
111 Continuous urban fabric  6 Urbant (hårdgjorda ytor) 
121 Industrial or commercial units   
122 Road and rail networks and 
associated land   
123 Port areas   
124 Airports   
312 Coniferous forest  7 Skog (barr) 
(313 Mixed forest)   
324 Transitional woodland-shrub   
(112 Discontinuous urban fabric)   
311 Broad-leaved forest  8 Skog (löv) 
211 Non-irrigated arable land  9 Jordbruk 
222 Fruit trees and berry plantations   
231 Pastures   
242 Complex cultivation patterns   
243 Land principally occupied by 
agriculture, with significant areas of 
natural vegetation   
321 Natural grasslands  10 Övrig (öppen) mark 
331 Beaches, dunes, sands   
Ej definierad i CORINE  11 Hygge 
Ej definierad i CORINE 12 Extensiv vall 
112 Discontinuous urban fabric  13 Semi urban 
131 Mineral extraction sites   
132 Dump sites   
133 Construction sites   
141 Green urban areas   
142 Sport and leisure facilities     
18 
  
Dessa klasser kombineras med jordartskartans 9 huvu dklasser till totalt 60 
stycken Soil Landuse Classes (SLC). Vissa markanvändningsklasser, inom 
parentes i Tabell 3, som förekommer i flera S-HYPE klasser blir justerade 
till unika SLC klasser eftersom de geografiskt komb ineras med olika 
jordarter. I Tabell 4 Jordartstyper, redovisas de j ordartsklasser som använts. 
Tabell 4 Jordartstyper 
Klass kod Klass typ 
0 Utanför Sveriges gränser 
1 Organiska jordar (torv, gyttja mm) 
2 Finjord (Där ej information finns som skiljer ler a från silt, 
samt lerig silt och siltig lera) 
3 Grovjord (Allt grövre än silt och finare än block /sten) 
4 Morän (även fyllnadsmaterial och annat som kan tä nkas 
osorterat, samt vittringsjord) 
5 Tunn jord (Även berg idagen och block) 
7 Vatten 
8 Lera (Även moränlera och gyttjelera) 
9 Silt 
Klassen hygge är i S-HYPE hämtad direkt från tidiga re beräkningar i TBV 
där den totala andelen skog (barr och löv) summeras  inom 
delavrinningsområdet. Från totalen har andelen hygg e, från motsvarande 
PLC5-område som delavrinningsområdet ligger i, subt raherats och i stället 
tilldelats klassen hygge.  
    
19 
 Föreslagna typhalter i SMED-HYPE 
Under förutsättning att delavrinningsområden med ag gregerade totalarealer 
av markanvändningsklasser enligt S-HYPE geografiskt  kan kombineras med 
områdesindelningar enligt TBV (se Typhalter i TBV) kan klasserna 
översättas enligt Tabell 5 klassrelationer mellan P LC5 och S-HYPE. 
 
Tabell 5 klassrelationer mellan PLC5 och S-HYPE 
Klass PLC5 Klass S-HYPE Klass SLC 
Tätort Urban och semi 
urban Alla SLC med urban  
Öppen Övrig öppen 
mark 
Semi urban 
utanför tätort Alla SLC med klassen Övrig öppen 
mark, semi urban 
Jordbruk Jordbruk och 
extensiv vall Alla SLC med klassen 
jordbruksmark 
Skog Barr- och 
lövskog Alla SLC med skogsklasser 
Hygge Hygge Alla SLC med klassen hygge 
Fjäll Fjäll och glaciär Alla SLC med klasserna fjäl l och 
glaciär 
Myr Mosse och kärr Alla SLC med klasserna mosse och  
kärr 
Vatten Sjö  Alla SLC med klassen sjö   
20 
 Del 2 Strategi för koppling av 
avrinning till markanvändnings-
klass 
Precis som i PLC5 kommer en specifik avrinning (l/s /km 2) beräknas för 
varje avrinningsområde i PLC6. Avrinningen kommer a tt beräknas som ett 
månadsmedel för varje månad under året och som en t otal 
årsmedelavrinning under en längre period. I PLC5 gj ordes beräkningen av 
avrinning på den grövre skalan, kallad PLC5-områdes nivå varav alla 
delavrinningsområden inom ett PLC5-område fick samm a specifika 
avrinning. Avrinningen kommer inte att levereras pe r 
Avrinningen beräknas utifrån den mängd nederbörd so m faller över en 
speciell yta varje dag på året under hela beräkning sperioden. Hur stor 
dygnsavrinningen är beror bl.a. av avdunstning som är en funktion av 
temperaturen, om nederbörden faller som snö eller r egn osv. 
Avrinningsberäkningar är oberoende av läckagekoeffi cienterna men väldigt 
betydelsefull för transport och belastningsberäknin gar. 
Markläckaget, typhalter och läckagekoefficienter (m g/l), sammanställs 
utanför SMED-HYPE för varje markanvändning inom ett  
delavrinningsområde. Markläckaget från en viss mark användning 
multipliceras sedan med vattnet från samma markanvä ndning. I PLC6 
kommer skalan att vara finare och den specifika avr inningen kommer att 
beräknas för varje beräkningsområde i TBV. 
Det har funnits planer på att använda S-HYPE-uppsät tningen för att beräkna 
avrinningen. Att först beräkna vatten med en modell uppsättning och sen 
beräkna närsaltstransporter med en annan modellupps ättning kommer dock 
inte att spara tid. Det kommer bara att leda till a tt tolkningen av resultaten 
blir svårare. Genom att endast använda en uppdatera d modelluppsättning 
undviks också problemet med eventuell diskrepans i markanvändning 
mellan avrinningsberäkningen och ”markläckagberäkni ngen”. Vid 
beräkning av vatten bör SMED-HYPE sättas upp med ak tuell 
markanvändning inför PLC6. I den mån det är möjligt  kommer arbetet som 
utförts inom vattenförvaltningen och kalibreringspa rametrar som tagits fram 
i S-HYPE att användas. Skillnaderna i markanvändnin g mellan 
modelluppsättningarna bör dock vara relativt liten.  Skillnader i avrinning 
mellan modeller kan uppstå, främst på lokal skala, då justeringar kan 
komma att göras i SMED-HYPE som ett resultat av ski llnader i 
markanvändning. Då modellindata baseras på aktuell markanvändning kan   
21 
 oväntade skillnader uppstå. Stormar som förvandlar skogsmark till hyggen 
är ett sådant exempel.    
22 
 Del 3 Matchning av jordbruksblock 
och stödsökta grödor 
För att erhålla fördelningen av grödor inom ett del avrinningsområde 
behöver de areella jordbruksblocken matchas med dat abasen för stödsökta 
grödor (IAKS-databasen). När matchning inte stämmer  behöver antaganden 
göras. Rutiner för hur dessa antaganden ska göras i  PLC6 har utarbetats i 
detta projekt. Underlaget till de föreslagna rutine rna till PLC6 redovisas i 
appendix A. 
Rutiner inför PLC6 
Vilken/vilka utlakningskoefficienter kan bäst anses  representera de 
tomma blocken? 
• Utlakningskoefficienten för extensiv vall bör använ das. I kväve-
fallet motsvarar det bakgrundsläckaget. För fosfor kan 
bakgrundsläckaget vara lägre eftersom marken kan va ra uppgödslad. 
Marken klassas som jordbruksmark och kategorin odef inierade 
grödor används.  
o Antagandena i PLC6 kommer därför att likna antagand ena i 
PLC4, men med ett lägre läckage för den odefinierad e 
jordbruksmarken än vad som användes då. 
• Det antas ta tiotals år innan markläckaget sjunker till skogsnivå när 
tidigare jordbruksmark planteras med skog. Med de n ya 
beräkningarna av skogstyphalter (Löfgren, 2012) tor de dock 
granplanteringar på gammal jordbruksmark få ett hög re läckage än 
annan skogsmark eftersom den nya typhalten är koppl ad till 
områdets medelproduktion och dessa granar har hög t illväxt tack 
vare den näringsrika marken.  
Hur bör stödsökt areal som överstiger blockarean ha nteras? 
• Eftersom stöddatabasens arealuppgifter förefaller v ara mer säkra 
(och statistikgrundande) än blockareorna kan man öv erväga att 
använda dessa istället, men vissa översökningar ber or på rena fel. 
Felen är t.ex. att lantbrukaren har sökt 100 gånger  för stor areal eller 
att arealen är dubbelsökt. Det är betesarealer som står för de största 
översökningarna. Om det går att få tillgång till de  korrigerade 
gårdsstödarealerna är dessa bäst att använda för de  block där de 
finns, med blocken som yttre begränsning när det fo rtfarande är 
översökt. Om det är möjligt kan fäbodbetet undantas  så att arealen   
23 
 öppen mark eller skog runt ett översökt fäbodbete k lassas om som 
jordbruksmark.  
Hur bör stödsökt areal som understiger blockarean h anteras? 
• Mellanskillnaden mellan stödsökta grödor upp till b lockets areal 
sätts till jordbruksmark, med odefinierad gröda som  har läckaget 
extensiv vall, precis som de tomma blocken. 
Datakällor 
• Beräkningarna bör baseras på den konstaterade areal en för 
jordbruksstöden, om dessa har hunnit bli tillgängli ga, och inte bara 
på den ursprungliga stödansökan. Stödansökningarna är grunden 
eftersom korrigeringar bara görs för de block med g årdsstöd där 
någon form av kontroll har skett. I matchningen mel lan filen med 
stödansökningarna och filen med de korrigerade area lerna behöver 
man kontrollera om samma gröda kan förekomma flera gånger i ett 
block i någon av filerna. 
• Vektordata bör användas istället för att gå omvägen  via rasterdata. 
• Om år 2000 och år 2005 ska räknas om med PLC6-metod ik kan det 
vara olämpligt att låta blocken som rensades ut år 2009 vara med 
som odefinierad jordbruksmark eftersom en stor ande l av dessa 
block kan antas vara skogsbeklädda. De rensade bloc ken bör alltså 
klassas som öppen mark eller skogsmark. Jordbruksve rket har 
datafiler med dels de 143 000 block som togs bort 2 009 och dels 
med översättningsnycklar mellan olika år för de blo ck som tagits 
bort, tillkommit, slagits ihop, delats eller fått ä ndrad area i den årliga 
revideringen.   
24 
 Diskussion 
Under projektet har en mängd frågeställningar disku terats rörande 
marktäckning och markanvändning som används som und erlag för att 
beräkna näringsämnesbelastningen till Sveriges omgi vande havsbassänger. 
Den gemensamma bedömningen är att koppling mellan m arktyperna så som 
de redovisas i rapporten kan användas för kommande tester av SMED-
HYPE. För det kommande PLC6-arbetet, är det däremot  önskvärt att 
använda samma markanvändning, så långt det är möjli gt, i alla steg i 
beräkningen. 
I tidigare arbeten har stora skillnader påvisats vi d jämförelse av arealer med 
ursprung i olika beräkningsunderlag. Klassen fjäll blir till ytan kraftigt 
underrepresenterad vid jämförelse mellan PLC5-klass ningen och den 
klassning som bygger på CORINE. Vid jämförelse mell an PLC5 och SMD, 
den svenska anpassningen av CORINE, underskattades totala arealen fjäll 
med 72 % (Liljeberg m.fl, 2010) och om jordbruksmar k och hyggesarealer 
hämtas från SMD påverkas klassen fjäll som underska ttas med 83 % 
(Widén-Nilsson & Westerberg, 2013). Skillnaden förk laras av att klassen 
inte finns representerad i SMD och följaktligen int e heller i CORINE, utan 
har aggregerats genom kombinationer av andra klasse r. Klassen är även 
relativt styvmoderlig behandlad i TBV eftersom det inte finns ett relevant 
kartunderlag att utgå ifrån. I stället har klassen öppen mark, betraktat som 
enskilda pixlar i översiktskartan, som samtidigt åt erfinns norr om 
norrlandsgränsen och som har en medelhöjd som övers tiger 800 m.ö.h. 
klassats om till fjäll.  
Det ska understrykas att de markanvändningsklasser som använts tidigare i 
TBV inte representerar en sanning. Underlagen är i många fall föråldrade 
och därför inaktuella. Vidare varierar produktionss kalan för de olika 
underlagen som i sin tur ger upphov till överlagrin g av klasser och ”hål” 
mellan klasser som ofta hanteras genom att ansätta klassen öppen mark för 
dessa ytor. 
Nedan följer en mer detaljerad problembeskrivning f ör 
markanvändningsklasserna och hur dessa problem kan hanteras. 
I PLC5 beräknas arean jordbruksmark ur jordbruksblo cken. Blockens 
ursprungliga vektorformat, med en förhållandevis hö g upplösning 
(produktionsskala 1:10 000), rastreras, av beräknin gstekniska skäl, till 
upplösningen 25 × 25 meter. I de situationer där jo rdbruksmark 
sammanfaller med andra markslag prioriteras klassen  jordbruksmark som   
25 
 blir den slutgiltiga markanvändningen utom i de spe cialfall där 
jordbruksblock återfinns inom tätortsgränser.  
I PLC6 arbetet bör aktuella jordbruksblock användas  för areaberäkningen 
men det finns inte längre tekniska begränsningar so m kräver att underlaget 
rastreras. I stället bör ursprungsdata användas uta n rastrering eftersom 
rastrering medför onödig förlust av information. Vi dare bör klassen behålla 
den höga prioriteringen vid klassöverlagring. Block arealen inom 
tätortsgräns kan inkluderas i de beräkningar som av ser tätort. 
För emissionsberäkningar av klassen jordbruksmark h änvisas till del tre och 
appendix A i föreliggande rapport. 
Hyggen 
Hyggen rastrerades till 25 × 25 meters-pixlar i tid igare arbeten och gavs näst 
högsta prioritet efter jordbruksmark vid klassöverl agring.  
Som i fallet med jordbruksmark är rastrering inte l ängre nödvändig utan 
ursprungligt underlag bör användas. 
Hyggen har ett förhöjt läckage i förhållande till s kogsmarken i övrigt men 
övergår efter tid till att åter vara beskogade med ett resulterande lägre 
läckage. Hyggesdata uppdateras löpande men det behö ver fastslås hur gamla 
hyggen som ska ingå i klassen och hur denna åldersf ördelning ska hanteras i 
södra respektive norra Sverige. 
Skogsmark 
I PLC5 användes skogsklassen från översiktskartan v ilket ger upphov till 
extra överlagring och ”hål” mellan klasser eftersom  produktionsskalan är 
1:250 000. Översiktskartan uppdateras löpande men d et råder viss oklarhet i 
vilken aktualitet som använts vid tidigare PLC-berä kningar.  
I PLC6 kan aktuell översiktskarta användas för skog smarken men det finns 
andra alternativ. SMD har bättre upplösning men akt ualiteten kan 
ifrågasättas eftersom den är 10 – 15 år gammal och saknar plan för 
uppdatering. Lantmäteriets kartserie, fastighetskar tan (1:10 000) innehåller 
skogsmark men är inte rikstäckande och kommer att m edföra stort 
merarbete i form av hög databelastning. Terrängkart an (1:50 000) är 
lämpligare ur beräkningssynpunkt men är inte heller  den rikstäckande. 
Vägkartan (1:100 000) är i det närmaste rikstäckand e med undantag av en 
del små öar i den yttersta skärgården. Aktualiteten  hos Lantmäteriets 
kartserier är god och data uppdateras kontinuerligt , däremot är kostnaderna 
för att använda data inom SMED inte helt klarlagd. Ytterligare alternativ är 
att använda SLU Skogskarta, kNN-Sverige som produce ras av Institutionen 
för skoglig resurshushållning, SLU  (kNN Sverige, 2010).   
26 
 Myr 
Myr har tidigare beräknats ur översiktskartan men s kalan medför ett stort 
bortfall av myrmark på grund av den låga upplösning en. Klassen myrmark 
finns representerad i Lantmäteriets ovan beskrivna kartserier och för 
nationell täckning kan vägkartan används där myrmar k finns representerad i 
fyra olika klasser. Myrmark finns även representera d i SMD i ett antal olika 
klasser som kan aggregeras till en myrklass enligt en överenskommen 
SMED-definition, dock kvarstår problematiken med sv iktande aktualitet och 
att SMD är en rasterprodukt. 
Fjäll 
Som diskuteras tidigare i rapporten behöver klassen  fjäll ett underlag eller 
en definition som svarar mot lämpligt ansatt typhal t. I vägkartan finns 
klassen representerad som kalfjäll, glaciär och fjä llbjörkskog som eventuellt 
skulle kunna användas för att bestämma den areella utbredningen av klassen 
fjäll. Alternativt kan klassen beräknas som en funk tion av andra parametrar 
likt tidigare, se ovan. Klassen finns inte represen terad i SMD förutom den 
lilla arealen glaciärer och permanent snötäcke. 
Öppen mark 
Öppen mark har tidigare beräknats ur översiktskarta n men har också 
fungerat som en utjämningsklass vid konflikter mell an 
markanvändningsslag som ansätts till öppen mark vid  oklarheter. Liksom 
för övriga klasser, som genererats ur översiktskart an, uppstår problematik i 
gränszoner mot klasser som genererats ur underlag m ed bättre upplösning.  
Klassen finns representerad i vägkartan som förmodl igen är ett bättre 
alternativ än översiktskartan på grund av den högre  upplösningen.  
Dessutom tycks det att tidigare använd typhalt för fosfor på öppen mark i 
norra Sverige är för hög, och behöver reduceras. 
Vatten 
Vattenarealen har i PLC5 beräknats ur översiktskart an. Eftersom SMED-
HYPE använder vattenytor och vattendrag från SVAR, Svenskt vattenarkiv  
(SVAR, 2011) är det lämpligt att använda samma unde rlag för 
beräkningarna i PLC6. Det geografiska underlaget fö r SVAR är i huvudsak 
hämtat från översiktskartan och terrängkartan. För fjällområdet är 
underlaget hämtat från vägkartan. Eftersom underlag et är hämtat från källor 
med skild geografisk upplösning kan det vara aktuel lt att bevaka överlagring 
mellan klasser när vattenytor kombineras med övriga  klasser. Det är också 
viktigt att fastställa vilket aktualitet ytorna i S VAR har som geografiska 
objekt.    
27 
 Tätort 
Markanvändning inom tätort beräknats separat där de n yttre gränsen för 
tätorten kommer från tätortsregistret framtaget av SCB och definieras som 
sammanhängande bebyggelse med högst 200 meter mella n husen och minst 
200 invånare. Inom detta område har SMD använts för  att beräkna emission 
från olika belastningsytor. I kommande arbete kan t ätortsregistret användas 
eftersom det uppdateras kontinuerligt i femårscykle r. Det är däremot 
tveksamt om SMD fortfarande kan användas som dataun derlag för 
markanvändning inom tätort eftersom den är föråldra d. Lantmäteriets 
tätortskarta är generade ur fastighetskartan (1:10 000) och ajourhålls 
fortlöpande men med varierad uppdateringsfrekvens b eroende på 
objektsslag och sammarbeten med andra myndigheter. Objektstyper och 
marktyper som finns tillgängliga i tätortskartan mo tsvarar de klasser som 
tidigare använts i SMD men med bättre upplösning. T ätortskartan kan 
kombineras med Trafikverkets nationella vägdatabas,  (NVDB 2012) för 
beräkning av hårdgjorda ytor inom tätort. 
    
28 
 Sammanfattning, alternativ 
markanvändning för kommande arbete 
För harmonisering av markanvändning vid beräkningen  av närsaltläckage i 
PLC6 arbetet ses tre möjliga vägar:  
1.  Att behålla baslagret översiktskartan (aktuell vers ion) så som vid 
tidigare beräkningar och kombinera detta med aktuel la lager för 
jordbruksblock och hygge. 
2.  Att byta baslager till SMD och vinna i upplösning m en förlora i 
aktualitet och kombinera detta med aktuella lager f ör 
3.  Att byta baslager till bästa möjliga kombination av  lager med 
avseende på klasser, upplösning och aktualitet och att kombinera 
dessa med aktuella lager för jordbruksblock och hyg ge. 
För alternativ 1 och 3 är det fullt möjligt att frå ngå rastrering och istället 
arbeta med den ursprungliga vektorformen på data. F ör alternativ två 
behöver raster- och vektordata kombineras eftersom SMD är ett raster i sin 
ursprungliga form. Sammanfattningsvis: alternativa markanvändningslager 
kan kombineras för att skapa klasser av markanvändn ing enligt tidigare 
PLC5 beräkningar, men skillnaden i den geografiska upplösningen i lagren 
och aktualiteten av lagren kan ge skillnader i mark användning. Skillnader 
som uppstår i belastning av kväve och fosfor på gru nd av valet av 
markanvändningslager bör utvärderas, för att öka fö rklaringsgraden av 
PLC6 resultaten som ska levereras till HELCOM.    
29 
 Referenser 
Ahlcrona, E (2003), Svenska CORINE Marktäckedata No menklatur och 
klassdefinitioner, Lantmäteriet 
http://www.lantmateriet.se/Global/Kartor%20och%20ge ografisk 
%20information/Kartor/produktbeskrivningar/SCMDbil. pdf  
Brandt, M., och Ejhed, H., 2002, TRK, Transport – R etention – 
Källfördelning, Belastning på havet, NV rapport 524 7. 
Brandt, M., Ejhed, H., och Rapp, L., 2008. Näringsb elastningen på 
Östersjön och Västerhavet 2006. Naturvårdsverket ra pport 5815. 
Ejhed, E., Olshammar, M., Brånvall, G., Gerner, A.,  Bergström, J., 
Johnsson, H., Blombäck, K., Nisell, J., Gustavsson,  H., Persson, 
C., Alavi, G. 2011. Beräkning av kväve- och fosforb elastning på 
vatten och hav för uppföljning av miljökvalitetsmål et ”Ingen 
övergödning”. SMED Rapport 56 2011. 
http://www.smed.se/wp-content/uploads/2011/10/SMED- 56-
20111.pdf  
European Environment Agency (EEA), 2009 
http://www.eea.europa.eu/data-and-maps/data/corine- land-
cover-2006-clc2006-100-m-version-12-2009  
Johnsson, H., Larsson, M., Lindsjö, A., Mårtensson,  K., Persson, K. & 
Torstensson, G., 2008. Läckage av näringsämnen från  svensk 
åkermark. Beräkningar av normalläckage av kväve och  fosfor. 
Naturvårsverket rapport 5823. 
kNN Sverige, kNN-Sverige, Institutionen för skoglig  resurshushållning, 
SLU, http://skogskarta.slu.se/ 
Löfgren, S, Fröberg, M, Nisell, J., Yu, J., Ranneby , B. N- och P-halterna i 
skog, myr och fjäll hösten 2011 i Dalälven, Viskan,  Ätran, 
Nissan och Lagan - projekt för att förbättra skattn ingarna av 
typhalter in-för PLC6. SMED Rapport nr 109 2012. 
Liljeberg, M. Nisell, J. Ejhed, H. 2010. Förbättrad  markanvändningsdata för 
beräkningar inom SMED Vatten. SMED Rapport nr 42 20 10. 
NVDB, 2012, https://nvdb2012.trafikverket.se/ 
SVAR, 2011, Svenskt vattenarkiv, http://www.smhi.se /publikationer/svar-
svenskt-vattenarkiv-1.17833 
Widén-Nilsson, E. Westerberg, I. 2013. Osäkerhetsan alys av 
kvävenettobelastning (PLC5). SMED Rapport nr 112 20 13   
30 
     
31 
 Appendix A 
Rutiner vid matchning mellan jordbruksblock och stö dsökta grödor vid 
tidigare beräkningar (PLC5 och TRK), genomgång av h ur dessa data 
matchar och vad som inkluderas i jordbruksstatistik en har tagits fram för att 
kunna besluta hur rutinerna skall vara i PLC6.  
Flera kontakter har tagits med olika personer vid J ordbruksverket för att få 
svar på frågor om databaserna och statistiken. De f rämsta kontaktpersonerna 
vid Jordbruksverket har varit Ylva Olsson vid Jordb ruksverkets 
statistikenhet med ansvar för Statistiken om jordbr uksmarkens användning 
och Anders Forsberg och Irenè Ederam vid Jordbruksv erkets geodataenhet. 
En grupp från SMED, bestående av Heléne Ejhed, Holg er Johnsson, Stefan 
Hellgren och Elin Widén Nilsson, utarbetade strateg ier för hur blockareal 
utan stödsökta grödor och översökta block skall han teras i PLC6. 
Rutiner vid matchning mellan block och 
grödor i tidigare beräkningar 
PLC5 
PLC5-beräkningarna avser år 2006 och baserades på j ordbruksblock och 
stödsökta grödor för året innan, 2005. Följande pri nciper följdes (Brandt 
m.fl., 2008): 
• När ett jordbruksblock delades mellan ett eller fle ra 
delavrinningsområden användes den procentuella förd elningen av 
grödor inom blocket för att beräkna grödarealerna i  det uppdelade 
blockets delar. 
• När totala arealen stödsökta grödor inte stämde öve rens med 
blockets areal användes den mindre arealen. Då den stödsökta 
arealen överskred blockarealen reducerades grödarea len procentuellt 
och då den totala arealen stödsökta grödor var mind re än 
blockarealen sattes mellanskillnaden till öppen mar k.  
o Följaktligen sattes även block som helt saknade stö dsökta 
grödor till öppen mark. 
• Läckaget för öppen mark, som användes för att korri gera 
matchningen mellan block och stödsökta grödor, var för kväve 
detsamma som för skog utom i läckageregion 1a, 1b, 2a, 2b (kallas 
även 11, 12, 21 och 22) där det var baserat på bete  och satt till 1,5 
mg/l. För fosfor är läckaget från öppen mark i hela  Sverige satt till 
0,05 mg/l. Fosforläckaget från öppen mark är högre än 
skogsläckaget (0,008 mg/l) och lägre än de flesta j ordbruksläckage.   
32 
 • Stödsökta grödor i block som saknades i blockdataba sen år 2005 
inkluderades ej.  
• I översättningen mellan IAKS-koden och de 15 grödkl asserna var 
det endast IAKS-kod 99 (Gröda saknas) som sattes ti ll ”Odefinierade 
grödor”. Denna gavs i kvävefallet medelläckaget av alla grödor 
exklusive vall och träda, medan fosfor gavs bakgrun dsläckaget. I 
kvävefallet finns även rapportuppgifter om att det beräknats som 
extensiv vall (Johnsson m.fl., 2008) eller som en m edelkoncentration 
av alla grödor (Brandt m.fl., 2008; detta är PLC4-m etodiken), men 
medel exklusive vall och träda är vad som finns i d en aktuella 
beräkningskoden. Det var bara 23 delavrinningsområd en som hade 
odefinierad gröda i PLC5. 
PLC4 (TRK) 
TRK-beräkningarna gjordes när systemet med block oc h grödor var nyare 
och behäftade med mer osäkerheter. Beräkningarna av ser år 2000 och 
baserades på jordbruksblock från år 1999 och 2000 s amt stödsökta grödor år 
1999. Principerna för hur icke-exakta matchningar m ellan block och 
stödsökta grödor listas i korthet nedan, men för de taljerna hänvisas till 
Brandt och Ejhed (2002): 
• När arealen stödsökta grödor överskred blockets are al behölls 
arealen av de stödsökta grödorna om de föll inom Jo rdbruksverkets 
dåvarande toleransregler. 
• Stödsökta grödor i block som saknades i blockdataba sen ritades upp 
som cirkulära block utifrån koordinatinformationen som finns i 
block-ID. 
• Jordbruksblocken för år 1999, med tillägg för år 20 00 och de 
cirkulära blocken rastrerades med 25 m upplösning o ch 50 % gräns.  
• Tre olika fall hanterades i beräkningarna 
o Fiktiv jordbruksmark som utgjordes av rastrerad 
jordbruksarael som överskred den vektorbaserade 
blockarealen. Denna areal antogs vara skogsmark.  
o Definierad jordbruksmark som utgjordes av den stöds ökta 
IAKS-arealen som överskred blockarealen men som föl l 
inom toleransgränserna. Denna areal kompenserades f örst 
genom att minska den fiktiva jordbruksmarken, och o m det 
inte räckte minskades därefter arealen öppen mark o ch 
därefter övriga markslag utom hygge proportionellt mot 
deras respektive areal.  
o Odefinierad jordbruksmark som motsvarade block som helt 
eller delvis saknade stödsökta grödor. Denna areal antas vara   
33 
 ”icke-stödsökt jordbruksmark”, ”icke anmäld betesma rk” 
eller ”nedlagd jordbruksmark”. Läckaget sattes till  
medelvärdet av läckaget för samtliga grödor inklusi ve bete.  
Undersökning av matchning mellan block 
och grödor olika år och faktainsamling om 
jordbruksstatistiken 
Huvuduppgiften i denna del av projektet har varit a tt bestämma hur de block 
som saknar stödsökta grödor ska hanteras i PLC6 lik som hur stödsökt areal 
som överskrider blockarean skall hanteras. Frågan h ar varit hur stor denna 
blockareal är, vilken markanvändning den kan antas bestå av och vilken 
eller vilka utlakningskoefficienter som bäst passar  denna markanvändning. I 
anslutning till det har även rutiner för andra matc hningsskillnader 
diskuterats och en genomgång av jordbruksstatistike n har också genomförts. 
Resultat från matchningar 
Block som saknar stödsökta grödor, s.k. tomma block , utgör ca 200 000 ha 
(tabell 6). Ett antal tiotusentals hektar (80 000 å r 2009, 32 000 år 2011) är 
areal inom jordbruksblock som ej är stödsökta för h ela arealen. En något 
mindre areal utgörs av de stödsökta arealer som öve rskrider blockarean. 
Det var inte möjligt att i det här projektet exakt återskapa den slutgiltiga 
jordbruksarealen i PLC5-beräkningarna utan av okänd  anledning gav 
matchningarna här 3 202 000 ha istället för PLC5:s 3 219 000 (tabell 6). 
Resultat från faktainsamling 
Vad består jordbruksstatistiken av? 
Statistiken för Jordbruksmarkens användning sammans tälls av 
Jordbruksverket och tillhandahålls av SCB. Dessa jo rdbruksarealer ligger 
till grund för de grödföljder som beräknas i NLeCCs . 
• Stödsökt areal (IAKS) är grunden för jordbruksstati stiken.  
• Alla grödkoder är med från stöddatabasen utom 82 (v åtmark), 83 
(julgran), 95 (betesmark & slåtteräng under restaur ering), 96 
(mosaikbetesmark, ej med fram till och med 2009). 
• IAKS-arealer från de allra minsta jordbruksföretage n är inte 
inkluderade. Det är företag som inte ingår i lantbr uksregistret (LBR). 
År 2011 gällde detta 10 742 ha jordbruksmark av de grödkoder som 
ingår i statistiken (Ylva Olsson, Jordbruksverket; Tabell 6). 
• Lantbruksregistret ändrades år 2010 till att omfatt a något fler 
jordbruksföretag. Den nya definitionen är mer än 2 ha åkermark eller   
34 
 mer än 5 ha jordbruksmark eller mer än ett visst an tal djur eller 
växthus av en viss storlek. 
• Enkätundersökning som genomförs vart tredje år komp lettererar 
statistiken med jordbruksmarksareal som ej är stöds ökt. Denna enkät 
skickas till alla lantbruksfastigheter i lantbruksr egistret. I denna 
enkät frågas efter brukad åkerareal eller brukad be tesmark. Dessa 
arealer adderas till den stödsökta arealen av åkerm ark (klassas där 
som ospecificerad gröda) eller betesmark (redovisas  ej separat). Den 
ospecificerade åkermarken är ca 9800 ha och den osp ecificerade 
betesmarken är ca 1900 ha. Dessa arealer är utsprid da i alla 
produktionsområden (Ylva Olsson, Jordbruksverket; T abell 6). 
• Arrenderad mark är också med i enkätundersökningen,  d.v.s. om en 
brukare arrenderar småskiften från ägare som har mi ndre areal än 
ovanstående gränser så kommer dessa med i statistik en. 
• Obrukad åker eller obrukad betesmark är således ej med i 
jordbruksverksstatistiken. 
• För att söka gårdsstöd krävs minst 4 ha varför den stödsökta arealen 
i stort sett helt och hållet kommer med i statistik en. 
• Missar man någon mark i statistiken? Det gäller fas tigheter/brukare 
med mindre mark än ovan angivna gränserna (minimiar eal man kan 
söka stöd för och minmigränser för att ingå i LBR) som inte 
arrenderas ut och där man ända brukar dessa. Denna jordbruksmark 
är sannolikt mest betesmark eller möjligtvis vall ( t.ex. små 
hästgårdar).  
• Slutsats: I stort sett all brukad jordbruksmark (åk er och bete) täcks in 
av jordbruksstatistiken. 
Jordbruksblocken och matchning med stödsökta grödor  
• Kartskiktet med jordbruksblocken har funnits sedan 1998. Den 
ursprungliga versionen baserades på ekonomiska kart an. 
• Jordbruksblockens areal är endast indikativ och det  är upp till 
lantbrukaren att kontrollera att den areal hen söke r stöd för är riktig.  
• Om inte PLC-beräkningarna hade krävt den höga rumsl iga 
upplösningen hade endast IAKS kunnat användas, utan  matchning 
mot blockdatabasen. Block-ID innehåller koordinatin formation om 
blockets mittpunkt.  
• Kraven på noggrannhet har ökat genom åren, både för  
jordbruksblocken och för vissa av de grödor man kan  få stöd för.  
• Jordbruksblocken revideras varje år på uppmaning av  lantbrukaren 
eller olika återkommande kontroller av Jordbruksver ket. 
Jordbruksverket granskar flygfoton över en andel av  blocken varje   
35 
 år. Man kontrollerar också om stödvillkoren är uppf yllda vid 
fältkontroller. 
• År 2008-2010 gjordes en extra utförlig rensning av blocken. Då togs 
block bort på mark som inte odlas (skog, bebyggelse , 
parkeringsplatser etc.). Även betesmarker med för s tor andel träd 
togs bort. Block som inte stödsökts under perioden 2005-2008 togs 
bort. Majoriteten av dessa block antar man var såda na som inte 
heller stödsöktes åren dessförinnan. 
• En lantbrukare som anser att blockarealen är fel ka n samtidigt med 
stödsökningen av grödor ansöka om att få blockareal en justerad. 
Denna justering görs dels med hjälp av flygfoton oc h dels med 
fältkontroller. En justerad version av blocken ges ut i slutet av varje 
år. De anmälda ändringarna är ca 10 000 till 20 000  varje år. 
• Stödsökta grödor för ett visst år skall därför i fö rsta hand matchas 
mot nästa års blockdata, och i andra hand mot samma  års blockdata. 
Detta gäller från grödorna år 2009. 
• Mellan olika år kan block tas bort och läggas till,  de kan få justerade 
areor, delas eller slås ihop. 
• När systemet med block och stödsökta grödor var nyt t tilläts en 
översökning av grödorna jämfört med blockarealen, m en numer är 
inte detta tillåtet.  
• För fäbodbete förekommer ibland en tillåten översök ning av jämfört 
med blocket. Det beror på att endast en liten del a v fäbodbetet 
berättigar till gårdsstöd, medan en stor areal berä ttigar till gårdsstöd. 
Eftersom fäbodsarealerna inte kan ritas in på något  enkelt sätt på en 
karta löser man detta i vissa län genom att låta bl ocket vara den lilla 
del som berättigar till gårdsstöd och sedan (över)s tödsöks den 
resterande arealen som ”Fäbodbete ej stödberättigat ”. År 2011 var 
detta ca 7000 ha (Tabell 6). 
• Sedan år 2011 har Jordbruksverket infört attributet  ”Ej 
stödberättigad” för jordbruksblocken. Detta sätts f ör block som ej 
stödsökts de senaste tre åren.  
• När den stödsökta arealen är mindre än blockarealen  kan det hända 
att Jordbruksverket gör en särskild kontroll. Om de t är mark som 
lantbrukaren har tagit ur bruk ska det egentligen a nmälas till 
Jordbruksverket. Det kan dock hända att stödsökning en görs för en 
något mindre areal än blocket för att lantbrukaren vill vara säker på 
att inte översöka. Förutom att vara långsiktigt tag en ur bruk och eller 
att ansökan av försiktighetsskäl är något mindre än  blockets areal 
kan det också bero på att lantbrukaren endast tillf älligt låter marken 
vara i träda något år, utan att söka trädesbidrag, för att åter bruka den 
senare.    
36 
 • De stödsökta grödorna korrigeras av Jordbruksverket  om en kontroll 
har visat sig att den odlade arealen är mindre elle r större. 
Korrigeringar av vilken gröda som verkligen odlas g örs inte. 
Kontrollerna görs för ett urval av jordbruksblocken  där gårdstöd 
betalas ut. PLC-beräkningarna har hittills gjorts b aserat på 
stödansökningarna och ej baserat på den korrigerade  arealen.  
Vad består de tomma blocken av? 
• Tomma block är jordbruksblock som saknar stödsökta grödor.  
• Det verkar till största delen vara ej brukad åker e ller betesmark. 
Inget tyder på att denna mark skulle vara brukad. D et kan vara 
nedlagd åker eller betesmark som sakteliga håller p å att bli annan 
mark, det kan vara mark som kan återgå till att bru kas eller det kan 
vara mark som helt övergått till annan markanvändni ng och 
exempelvis bebyggts.  
• År 2009 gjordes en extra utförlig rensning av block en. Därför kan 
man anta att det är troligare nu att tomma block ve rkligen är gammal 
jordbruksmark, än före denna rensning då det kan ha  varit rent 
felaktiga block.  
• Från och med 2011 är block som ej stödsökts den sen aste tre åren 
märkta som ej stödberättigade. Nästan alla dessa bl ock ingår i de 
tomma blocken (tabell 7 och tabell 8). De tomma blo cken innehåller 
också en stor andel åkerblock och en viss del betes block (tabell 7 
och tabell 8). 
• Man kan anta att det är vanligare att detta är gamm al betesmark än 
gammal åkermark. De icke stödsökta blocken som är g ammal 
betesmark lär växa igen snabbare än de block som är  gammal 
åkermark. 
• Slutsats: tomma block är huvudsakligen ej brukad jo rdbruksmark. 
Om man framöver vill studera detta ännu mera noggra nt skulle man kunna 
slumpa ut ett antal block som inte är stödsökta och  se vilka grödor som 
stödsökts på dessa block tidigare och dessutom titt a på flygfoton för dessa 
block. 
   
37 
 Tabell 6 Jämförelser mellan jordbruksblock och IAKS  under tre olika år. X = värdet har ej räknats ut f ör detta år. Värden från andra sammanställningar ku rsivt 
IAKS-år 2011 
2012(+2011) 2009 
2010(+2009) 2005 2005 
Block-år  Antal block Area [ha] Antal block Area [ha] Antal b lock Area [ha] 
Block (före matchning) 1 227 138 3 237 400 1 187 424 3 275 606 1 202 219 3  526 971 
Grödor (före matchning) 1 067 263 3 078 665 X 3 125 565 1 021 147 3 317 931  
Grödor (före matchning, utan 82, 83, 95, 96 (ibland ), 99) X 3 064 548    X 3 109 460    X 3 312 386    
SCB, totalareal grödor a)   3 065 800  3 079 700  3 216 600 
    varav ospecificerad areal från enkätundersökningen  b)    ca 11 700     
    exkluderad IAKS-areal, från icke LBR-företag b)   10 742     
Block som saknar grödor (tomma block) 206 333 243 7 78 c)  134 765 199 289 d) 203 559 217 450 
Grödor som saknar block  1 275 3 620 1 041 4 515 22 487 29 507 
     bara ett år  X  81 920 - - 
Block med grödor, IAKS-arealen 1 065 998 3 075 045 1 073 564 3 121 050 998 660 3 2 88 425 
   , blockarealen 1 065 998 X 1 073 564 3 166 260 1 073 564 X 
    , korrigerad areal (IAKS-areal, begränsad av bl ockarealen) 1 065 998 X 1 073 564 3 084 407 998 660  3 202 389 
PLC5, Jordbruksareal       3 219 400 e) 
FUT, Jordbruksareal  f)    Ej rapporterat  3 219 300 e) 
Area som skjuter över IAKS i block med grödor 90 29 9 20 983 142 646  - 35 879 X X 
    , varav fäbodbete 117 7 285 X X X X 
    , block helt utan fäbod-bete 90 182 13 697 X X X X 
IAKS-area som är mindre än blocket 217 730 -32 197 309 797  81 126 X X 
a)  Från statistiken för jordbruksmarkens användning 
b)  Från Ylva Olsson, Jordbruksverket 
c)  Ytterligare analyser av dessa block i tabell 7 och tabell 8 nedan. 
d)  50 000 ha av dessa hade grödor år 2005. 
e)  17 000 ha större än då proceduren upprepades i denn a sammanställning (ska motsvara den korrigerade are alen). Orsak okänd. 
f)  Ejhed m.fl. (2011). 
    
38 
 Tabell 7: Antal block, hela blockdatabasen från Anders Forsberg, Jordbruks verket , samt en extra kolumn för 2011/2012 med block som saknar grödor. 
Blockår: 2011 2012 2012 2013 Urval 
Typ 2010 2011 block som saknar grödor  2012  
Åker 898 869 889 832 63 535 898 407 1: "KATEGORI" = 'Gård/Miljö' AND "AGOSLAG" = 'Åker' 
Bete 232 704 227 124 24 038 227 299 2: "KATEGORI" = 'Gård/Miljö' AND "AGOSLAG" = 'Bete' 
Miljö bete 33 749 33 531 24 718 32 488 3: "KATEGORI" = 'Miljö' AND "AGOSLAG" = 'Bet e' 
Miljö övrigt a)  1 018 2 911 379 3 613 4: "KATEGORI" = 'Miljö' AND "AGOSLAG" <> 'Bet e' 
Övrigt b)  40 920 73 740 71 624 81 959 5: ("KATEGORI" = 'Gård/Miljö' AND "AGOSLAG" <> 'Åke r' AND 
"AGOSLAG"<> 'Bete') OR ("KATEGORI" <> 'Gård/Miljö' AND "KATEGORI" <> 
'Miljö') 
Totalt 1 207 260  1 227 138  184 294 1 243 766   
a)  Kategori = ’Miljö’, Ägoslag = Åker, Okänt eller Våt mark. Våtmarkerna dominerar 
b)  Kategori = Ej stödberättigande, Miljöinvesteringar eller Okänt, samt ett fall av Ägoslag Okänt i Gård/ Miljö. Ej stödberättigande dominerar. 
 
Tabell 8: Areal, hela blockdatabasen (ha) från Anders Forsberg, Jordbruksverket , samt en extra kolumn för 2011/2012 med block som s aknar grödor. 
Blockår 2011 2012 2012 2013 Urval 
Åker 2 692 467  2 660 219  110 421 2 654 817 1: "KATEGORI" = 'Gård/Miljö' AND "AGOSLAG " = 'Åker' 
Bete 414 317 406 228 32 816 405 486 2: "KATEGORI" = 'Gård/Miljö' AND "AGOSLAG" = 'Bete' 
Miljö bete 76 683 75 724 17 388 74 979 3: "KATEGORI" = 'Miljö' AND "AGOSLAG" = 'Bet e' 
Miljö övrigt  a)  2 558 7 348 577 8 334 4: "KATEGORI" = 'Miljö' AND "AGOSLAG" <> 'Bet e' 
Övrigt  b)  59 815 87 881 82 575 92 959 5: ("KATEGORI" = 'Gård/Miljö' AND "AGOSLAG" <> 'Åke r' AND 
"AGOSLAG" <> 'Bete') OR ("KATEGORI" <> 'Gård/Miljö'  AND 
"KATEGORI" <> 'Miljö') 
Totalt 3 245 840  3 237 400  243 778 3 236 575  
b)  Kategori = Ej stödberättigande, Miljöinvesteringar eller Okänt, samt ett fall av Ägoslag Okänt i Gård/ Miljö. Ej stödberättigande dominerar.  

Physical sciences|Environmental engineering|Environmental science

 OceanograﬁNr 76 version 2 , 2004
Eleonor Marmefelt, Håkan Olsson, Helma Lindow, SMHI
Jonny Svensson, Thalassos ComputationsIntegrerat kustzonssystem 
för Bohusläns skärgård.
  Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut
601 76 Norrköping 
Tel 011 -495 80 00 . Fax 011-495 80 01
ISSN 0283-7714Oceanograﬁ
Nr 76 version 2 , 2004
Integrerat kustzonssystem 
Jonny Svensson, Thalassos Computations  Report Summary / Rapportsammanfattning
Report number/Publikation
Oceanografi Nr. 76 version 2Issuing Agency/Utgivare
Sveriges Meteorologiska och Hydrologiska Institut
S-601 76 NORRKÖPINGSwedenReport date/Utgivningsdatum
november 2004
Author (s)/Författare
Eleonor Marmefelt, Håkan Olsson, Helma Lind ow, SMHI, och Jonny Svensson (Thalassos
Computations)
Title (and Subtitle)/Titel
Integrerat Kustzonssystem för Bohusläns skärgård
Abstract/Sammandrag
SMHIs Kustzonssystem har impl ementerats längs Bohuskusten i två etapper. Första etappen
omfattar skärgården från Gullmaren i söder upp t ill riksgränsen i norr. Den andra etappen sträcker
sig från fjordsystemet kring Orust och Tjörn och ner till Onsala kustvatten. Tillrinningen från land
har beräknats med hjälp av den hydrologiska mo dellen HBV och koncentrationerna har fastställt
m.h.a. observerade data. Atmosf ärsdepositionen både på land och i kustområdet beräknas av den
atmosfärskemiska MATCH-modellen. Kustzonsmodellen (PROBE-SCOBI), som är enbiogeokemisk modell, beräknar tillståndet i skärgårdsvattnen.
Med hjälp av Kustzonsmodellen har skärgården s miljötillstånd kunnat beräknats för en längre
tidsperiod. Validering av modellen visar på en god överensstämmelse mellan observationer och
modellens resultat både i den norra respektive den södra delen.
Kustzonssystemet är ett utmärkt modellredskap för beräkning av långtidsscenarier genom att
studera effekter på plan ktontillväxt, syrgasförhåll anden och övergödning/sikt djup för olika åtgärder
på land. Med hjälp av Kustzons systemet kan man även beräkna hur stor del av belastningen på
ett havsområde som kommer från öppna havet och hur stor del som kommer från andra källor,
vilket gör modellsystemet mycket anv ändbart i arbetet med Vattendirektivet.
Key words/sök-, nyckelord
Kustzonssystem, Kustzonsmodell, integr erat modellsystem, biogeokemisk modell
Supplementary notes/Tillägg Number of pages/Antal sidor
81Language/Språk
Svenska
ISSN and title/ISSN och titel
0283-7714 Oceanografi
Report available from/Rapporten kan köpas från:
SMHI
S-601 76 NORRKÖPINGSweden
Eller
www.smhi.se 4Version 2:
Version 2 av rapporten skiljer sig från version 1 genom att förbindelsen mellan bassäng B05
och Skagerack i Kustzonsmodellen av Bohusläns södra skärgård har tagits bort. Denna förbindelseutgörs snarare en länk till Kustzonsmodell en i den norra delen av Bohusläns skärgård.
Sammankopplingen av dessa båda uppsättningar av Kustzonssystemet kommer att genomföras i
ett senare skede. Förutom detta har transportberäkningarna i Bohusläns södra skärgårdkorrigerats. 5Sammanfattning.......................................................................................................7
Bakgrund..................................................................................................................8
Kustzonsmodellen...................................................................................................9
Modellan sats ................................................................................................................... ........ 9
Drivdata....................................................................................................................... ............. 9
Atmosfär....................................................................................................................... ........................................9
Land ........................................................................................................................... ........................................11
Utsjön......................................................................................................................... ........................................11
Validering av modellen ......................................................................................................... .12
Bohusläns norra skärgård....................................................................................14
Områdesbeskr iving.............................................................................................................. ..15
Drivdata....................................................................................................................... ............20
Atmosfär....................................................................................................................... ......................................20
Land ........................................................................................................................... ........................................20
Utsjö.......................................................................................................................... .........................................21
Result at....................................................................................................................... ............22
Valideringsstationer........................................................................................................... .................................22
Gullmarsfjordssystemet......................................................................................................... .............................23
M Bohusläns skärgårds kustvatten (B04) ......................................................................................... .................23
Gullmaren centralbassäng (B27) ................................................................................................. ......................26
Saltkällefjorden (B29)......................................................................................................... ................................29
Brofjorden (B25)............................................................................................................... ..................................32
Idefjorden (B05) ............................................................................................................... ..................................35
Kosterfjorden (B10)............................................................................................................ ................................38
Transportberäkningar........................................................................................................... ..............................41
Bohusläns södra skärgård ...................................................................................47
Områdesbeskr iving.............................................................................................................. ..48
Drivdata....................................................................................................................... ............54
Atmosfär....................................................................................................................... ......................................54
Land ........................................................................................................................... ........................................54
Utsjö.......................................................................................................................... .........................................55
Result at....................................................................................................................... ............55
Valideringsstationer........................................................................................................... .................................55
Nordströmmarna/Koljöfjorden/Borgilefjorden (B07) ............................................................................... ............56
Havstensfjorden (B09) .......................................................................................................... .............................59
Byfjorden (B10) ................................................................................................................ ..................................62
Halsefjorden (B12) ............................................................................................................. ................................65
Marstrandsfjorden (B18) ........................................................................................................ ............................68 6Danafjord (B24) ................................................................................................................ .................................71
Onsala Kustvatten (B04)........................................................................................................ ............................74
Transportberäkningar ........................................................................................................... .............................77
Slutord.................................................................................................................... 81
Referenser ............................................................................................................. 82 7Sammanfattning
SMHI har i samarbete med Länsstyrel sen i västra Götaland implementerat
Kustzonssystemet i Bohusläns skärgård. Arbete t har pga. av sin omfattning indelats i två
etapper. Kustzonssystemet är ett integrerat  modellsystem där belastningen på kusten från
land och atmosfär fastställs m.h.a. modeller. Syftet med kustzonssystemet är att modellerna
skall vara så enkla som möjligt, för att kunna  skapa långa tidsserier, och samtidigt kunna
beskriva miljötillståndet i skärgården tillr äckligt väl så att modellsystemet kan användas
för exempelvis scenarioberäkningar.
Bohuskusten kännetecknas av ett, på sina håll, komplicerat fjordsystem.
Kustzonsmodellen är en s.k. en-dimensionell  modell, som löser upp modellvariablerna i
djupled, men beräknar ett horisontellt medelvär de i sitt område. För att kunna lösa upp de
horisontella gradienterna i området måste mode llområdet delas in i flertalet delbassänger.
Indelningen av Kustzonsmodellens delbassänger följer i stort sett SVAR- indelningen. Detta
innebär att för den norra delen av skärgården  består modellen av 30 delbassänger. I den
södra delen har vissa före nklingar kunnat göras, och några havsområden har kunnat slås
samman i modellen och behandlats som en  delbassäng. Genom dessa sammanslagningar
har den södra skärgården delats in i 27 delbassänger.
Modellen har simulerat en längre tidsserie i båda områdena. Observationer i Skagerack
och Kattegatt driver modellen från öppna havet.  En omfattande validering av modellen har
genomförts m.h.a. observationer från Bohuskuste ns kontrollprogram. Därefter har in- och
utflöden beräknats i varje bassäng för såväl total-kväve som total-fosfor. 8Bakgrund
Uppsättningen av kustzonssystemet för B ohuskustens vattenområden har utförts på
uppdrag av Naturvårdsverket och med hjäl p av data och annan information från
Länsstyrelsen i Västra Götaland. Arbetet ha r utförts i två uppdrag sprojekt. Det första
uppdraget utfördes under åren 2002 – 2003 och om fattade norra delen av Bohuskusten. När
den modelluppsättningen var klar utfördes, som ett nytt uppdrag från Naturvårdsverket,
uppsättning av modellsystemet för den södra delen av Bohuskusten.
Dessa två uppdrag har därmed resulterat  i att det finns två uppsättningar av
modellsystemet på Västkusten:
1. Norra Bohuskusten (Idefjorden  i norr till och med Gullmarsfjorden i söder).
2. Södra Bohuskusten (Malö strömmar, Havssten sfjorden och Byfjorden i norr till och
med Onsala kustvatten i söder).
Kustzonssystemet är ett modellsystem fö r beräkning av eutrofieringstillstånd i
kustvattenområden. Systemet är användbart för att på regional geog rafisk skala beskriva
eutrofieringstillstånd och besk riva effekter vid ändrade fö rhållanden, t.ex. åtgärder som
reducerar tillförsel av kväve oc h fosfor till kustvatten (Ol sson & Årnfelt 2003). Systemet
har utvecklats vid SMHI med stöd från Naturvårdsverket och Länsstyrelsen i Östergötland
(speciellt med anpassning av modellen för regional tillämpning).
I Östergötland finns två uppsättningar av sy stemet, som tillsammans täcker hela länets
kustvattenområde. Modellen för den norra läns delen blev klar år 2000 (Sahlberg & Olsson
2001). Modellen uppdaterades år 2002 i samb and med konstruktion av modellen för de
södra delen av länets kustvatten. Modellupps ättningarna för Östergötland uppdateras och
förbättras ytterligare enligt de förbättringar som utförts i samband med uppsättning av
modellsystemet för Bohuskusten.
Under år 2004 kommer kustzonsmodellen att sätt as upp för Hallands kustvattnen mellan
Onsala kustvatten och Skälderviken. Därm ed kommer kustzonssystemet att med tre
uppsättningar tillsammans täck a hela Västerhavets vattenadministrativa område enligt
förslag till förordning för genomförande av de n europeiska gemenskapens ramdirektiv för
vatten. 9Kustzonsmodellen
Modellansats
Kustzonsmodellen är en s.k. en-dimensione ll modell med hög vertikal upplösning. Det
innebär att modellen beräknar de n vertikala variationen av sina modellvariabler, men är
horisontellt homogen. För att berä kna den horisontella varia tionen, delas modellområdet in
i olika delbassänger, där mode llen löses separat. Genom att beskriva varje delbassängs
vertikala volymsvariation fångas dess ge ografiska egenskaper. Delbassänger kopplas
samman genom sund, varigenom vattenutbyte kan ske. Storleken på utbytet genom varje
sund bestäms bl.a. av sundets tvärsnittsgeom etri. Geometrin för varje enskilt sund har
fastställts utifrån digitala sjökort, och finns publicerade i SMHI rapporten Djupdata för
havsområden 2003  (SMHI Oceanografi Nr 73, 2003), vi lken är en del i Svenskt
Vattenarkiv. För några smala sund har manue ll teknik och vanliga sjökort använts vid
beräkning av tvärsnittsarean. Ambitionen är att även modellens bassängindelning skall
följa havsområdesregistret i Svenskt Vatten arkiv. Av modelltekniska skäl har vissa avsteg
gjorts från denna princip, genom att några områden har slagits samman till störredelbassänger. Främsta orsaken ti ll detta är att i de berörda havsområdena inte finns några
naturliga avgränsningar i form av tröskelo mråden vilket försvårar för modellen att
återskapa vattenutbytet mellan dessa bassänger . Inga områden i havsområdesregistret har
delats upp i modellansatsen.
Bohusläns skärgård utgörs på sina håll av ett komplicerat fjordsystem. Syftet med
modellansatsen är bl.a. att på ett enkelt sätt kunna beräkna tillräckligt långa tidsserier för
olika påverkans- och åtgärdsscenarier.
Kustzonsmodellen är en kopplad hydrodynamis k/biogeokemisk modell, där fysiken i
systemet i form av omblandning, uppvärmni ng/avkylning, vattenutbyt e etc. beräknas av
den endimensionella modellen 
PROBE . Till PROBE -modellen finns också en biogeokemisk
modell, SCOBI , kopplad vilken beräknar de grundläg gande biogeokemiska processerna för
att kunna beskriva dynamiken av närings ämnen (nitrat, ammonium och fosfat),
växtplankton och syrgas. Dessutom tar SCOBI -modellen hänsyn till de utbyten som sker av
näringsämnen mellan vattenmassan och havsbottnen. Mer information om PROBE  och
SCOBI  finns i Svensson (1998) och Marmefelt m.fl. (2000).
Drivdata
Kustzonsmodellen utgör en del i ett integrer at modellsystem, Kustzonssystemet, i vilket
modellen är kopplad till hydrologi ska och atmosfäriska modeller. Dessa modeller utgör
drivningen av systemet både vad avser fysiken och biogeokemin i den mån modelldata
finns tillgängliga för den långa tidsperiod vi valt att studer a. I annat fall har
modellbaserade drivdata kompletterats med observerade data.
Atmosfär
SMHI förfogar över en meteorologisk databa s, vilken täcker hela Östersjöns och
Västerhavets tillrinningsområde. Databasen base ras på synop-data fr ån olika mätstationer
från 1970 och framåt. Data är griddade i (1 ×1)° rutor var tredje timme. Från denna databas
har vi erhållit vindhastighet, lufttemperatur , relativ luftfuktighet samt total molnighet,
parametrar som krävs för att beräkna avkylning/uppvärmning, omblandning,planktontillväxt etc. i kustzonsmodellen. 10Figur 1. Den meteorologiska databasen täcker  Östersjöns och Västerhavets tillrinnings-
område.
Kustzonsmodellen beaktar även deposition av  oorganiskt kväve och fosfor från land.
Till vår hjälp att fastställa depositionen av re ducerat och oxiderat kväve har vi använt oss
av depositioner beräknade av MATCH  (Multiscale Atmospheric Transport and CHemistry
Model) modellen. Eftersom det biologiska produktionen i kustzone n varierar under året
beroende på bl.a. temperatur, tillgång av ljus och näringsämnen är de t viktigt att källorna
till modellen har en årstidsvariation. MATCH modellen har beräknats för perioden 1991,
1994-2001. I flertalet av dessa simuleringar finns enbars årsvärden tillgängliga. I syfte att
fånga årstidsvariationer och tillgodose Ku stzonsmodellens behov av representativa
depositionsdata har vi använt oss av lite skilda metoder i norra delarna av Bohusläns
skärgård och södra delarna. Hu r vi gått tillväga finns beskrivet i avsnitten Drivdata under
respektive område. SMHI har planer på att inom en snar framtid köra om MATCH  modellen
för en längre sammanhållen period. Därefter kommer månadsvärden att bli tillgängliga
direkt från modellen.
Figur 2. MATCH -modellen täcker hela Öste rsjöns och Västerhavets tillrinningsområde. Här
visas totala depositionen av reducerat kväve för 1998.
Atmosfärisk deposition av fosfat beräknas inte av MATCH -modellen. Istället har vi
använt oss av ett konstant värde på 0.5 kg/(km2⋅mån) baserat på Areskoug (1993).
 11Land
Vid uppsättning av kustzonsmodellen skall tillrinningen och halter av kväve- och
fosforfraktioner i tillri nningen till varje i modelluppsättningen definierad
kustvattenbassäng beräknas så bra som möjligt. Med minimerad osäkerhet i beräknadtillrinning och tillförsel av växtnäringsämnen förbättras förutsättningarna för att modellen
skall kunna kalibreras på rätt sätt och då ökar också förutsättningarna för att modellen skall
ge trovärdiga resultat i samba nd med beräkning av scenarier.
För varje kustvattenbassäng definieras ti llrinningsområden. Utsläppskällor för kväve
och fosfor identifieras. Trans porter av kväve och fosfor berä knas för definierade områden
genom multiplikation av vattenflöde med halt. Alla transporter och utsläpp av kväve och
fosfor summeras per bassäng och därefter beräknas  halten i tillrinninge n till varje bassäng
genom att summerad transport divideras me d summerad vattenföring till respektive
bassäng.
För större vattendrag där det finns vatte nföringsstationer nära mynningen i havet
används dygnsmedelvattenföring från mätsta tionerna. För mindre vattendrag och i
vattendrag där HBV-modellen ger bra resu ltat används modellberäknade data. I
Bohusmodellerna har i stor utsträckning anvä nts dygnsmedelvattenföring som räknats fram
inom TRK-projektet (Brandt & Ejhed 2002).
De bästa skattningarna av kvä ve- och fosforhalter erhåll s i vattendrag där det finns
miljöövervakning med frekvent provtagning och analys av vattenkemi inklusive
oorganiska fraktioner av kväve och fosfor. I dessa fall beräknas haltvärden för varje dygn
med linjär interpolation mellan mätvärden. I tillrinning från områden där data saknas
skattas halter med hjälp av information om  markfördelning inom avrinningsområden och
uppgifter om halter som uppmätts inom områ den med likartad markfördelning. Detta har
skett med hjälp av expertbedömningar och da taanalyser som anpassats efter de olika
förutsättningar som funnits i samb and med de olika uppsättningarna.
Uppgifter om utsläpp från punktkällor har erhållits från länsst yrelsen. Dataunderlaget
har utgjorts av totala mängder av kväve oc h fosfor som släppt ut under vissa år. En
komplett tidsserie för utsläppsmängder har sk apats genom interpolering mellan mätvärden
eller antaganden om oförändrade förhålla nden. Oorganiska fraktioner i utsläpp har
beräknats med hjälp av schabloner som i bästa fall baserats på uppgifte r från länsstyrelsen.
Utsjön
Tillståndet i kustzonen är starkt  kopplat till tillstånde t i utsjön eller öppna havet. Utbytet
mellan kustzonen och utsjön styrs dels av ha vsvattenståndets vari ationer men även av
densitetsskillnader mellan utsjön och kustzonen.
Havsvattenståndet mäts dagligen på ett antal st ationer runt Sveriges kust. För att få en så
bra drivning som möjligt är det viktigt att välja en station som ligger väl placerad i
förhållande till det kustavsnitt som skall modelleras.
Även vad det gäller att bestämma densitet sskillnader mellan kustzonen och utsjön är det
viktigt att det finns data av salthalt och temperat ur tillgängligt från en station med en så tät
mätserie som möjligt under en så lång period som möjligt och lokaliserad så nära det
kustavsnitt som studeras som möjligt. Det är of ta problem med att finna en utsjöstation
som uppfyller alla de krav som kustzonsmodellen är beroende av för att ge tillförlitliga
resultat. Tidsserierna från mätstationerna är  ofta sporadiska, för korta, mätstationer läggs
ner, ersätts med andra etc.  Ett sätt att övervinna dessa  problem är att ersätta
observationsberoende drivninge n från utsjön med resultat från en utsjömodell. SMHI
arbetar intensivt med att vidareutveckla en sådan utsjömodell till att passa 12Kustzonsmodellens behov. Det arbetet kommer att vara avslutat i slutet av 2004 och
Kustzonsmodellen kan kopplas till en utsjömodell.
Figur 3. Havsvattenståndsstatione r längs Sveriges ku st (kartan till väns ter) och mätstationer
där provtagningar sker kontinuerligt och som finns tillgängliga i SHARK .
De hydrografiska skillnaderna mellan utsjön oc h kustzonen medför att det ofta är frågan
om stora transporter mellan utsjön och kustzonen, vilket får till följd att miljötillståndet ikustzonen är starkt kopplat till m iljötillståndet i utsjön. Det är dä rför av yttersta vikt att
mätprogrammet vid den station som anvä nds för utsjödrivning även inkluderar
biogeokemiska variabler såsom nitrat-kväve (
NO 3), ammonium-kväve ( NH 4), fosfat-fosfor
(PO 4), klorofyll-a ( chl a) och syrgas ( O2). På samma sätt är det också viktigt att den
utsjömodell som i framtiden driver Ku stzonsmodellen löser den biogeokemiska
dynamiken.
Validering av modellen
Figur 4. Stationer vilka ingår eller tidigare ingått i Bohuskustens kontrollprogram
Modellresultatens giltighet fa stställs genom att validera  dem mot uppmätta data. Längs
Bohusläns kust finns ett antal stationer som är väl placerade med avseende på
modellvalidering. Ett dilemma är dock att modellansatsen är endimensionell och modellen
 13därför beräknar ett horis ontellt medelvärde för varje djup i varje delbassäng.
Kontrollprogrammen längs Sveriges kust är of ta fastställda med avseende på speciellt
känsliga områden och stationern a är påfallande ofta belägna i inneslutna små vikar eller
alldeles utanför ett tröskelområde. Ideala pl aceringen av en mätstation för att användas för
validering vore centralt place rad i havsområdet, gärna nära maximala djupet för
havsområdet i fråga. Men, eftersom detta påfall ande ofta inte är fallet, måste även denna
aspekt tas i beaktande vid valid ering av modellens resultat. 14Bohusläns norra skärgård
Figur 5. Översiktskarta över hela modello mrådet för Bohusläns norra skärgård. De oranga
punkterna markerar marina mätstationer, medan gröna punkter markerar landbaserade
mätstationer. Utanför modellområdet, i Skagerac k finns ytterligare två stationer markerade
Å13 och Å16, vilka tillsammans utgör drivningen från utsjön i modellen.
© Lantmäteriverket 2000. Ur GSD-Höjdkurvor ärende nr M00 5986
 15Områdesbeskrivning
Kustzonssystemet för norra Bohuskusten omfattar 30 kustvattenområden med
tillhörande avrinningsområden. En kartbild  över hela modellområdet inklusive
avrinningsområden finns på denna rapports om slagsbild och kustvattenområdets indelning
i bassänger visas på kartan i figur 5. Modelluppsättningen omfattar kustvattnen från
Idefjorden i norr t.o.m. Gullmarsfjorden i s öder. Bassängernas förbindelser med varandra
beskrivs schematiskt i figur 6. Förbindels erna eller tvärsnitten mellan bassängerna
betecknas med S01-S45  och varje tvärsn itt utgörs av e tt eller flera sund.
De största vattendragen som mynnar i om rådet är de norska älvarna Glomma och
Haldenvassdraget (Tista). Ca hälften av  Glommas avrinning m ynnar i den nordligaste
bassängen av modellsystemet och hälften rinner till havet utanför modellområdet.Haldenvassdraget och Enningdalsälven mynnar i Id efjorden. Det tredje största tillflödet är
Örekilsälven, som mynnar i Saltkälle fjorden (modellområdesbeteckning 
B29) innanför
Gullmarsfjordens centralbassäng ( B27).
De 30 bassänger som ingår i modelluppsättningen redovisas i Tabell 1. För varje
bassäng finns en angiven vattenvolym på varje ni vå, se figur 7. På så sätt beskrivs varje
bassäng i djupled även om den horisontella formen är förenklad till en ”box”. För
modelluppsättningens djupaste bassä ng har 156 djupskikt definierats.
De 43 sund som utgör förbindelsen mellan de olika bassängerna visas i Figur 8.
Modellen använder en förenklad beskrivning av tvärsnittsytans form där den viktiga
aspekten är att beskriva maximala djupet samt  den totala tvärsnitts ytan korrekt. I sund S15,
S18, S33 och S38 har större anpassningar gjor t i modellen både vad avser maximala djup
samt deras tvärsnittsytor. Orsaken till detta är främst av modelltekniska skäl. Den mycketlilla  tvärsnittytan  i sund S22 beror på att detta sund i verkligheten är  avskuret av en bro,
vilket inte framgår av de digitala sjökorten. 16 Figur 6. Schematisk beskrivning över bassängindelningen samt kopplingar mellan
delbassängerna i modelluppsättningen för den norra delen av Bohusläns skärgård.B02
M n
Bohusläns
skärgårds
kustvattenB02
M n
Bohusläns
skärgårds
kustvattenB12
N Yttre
Tjärnö-
arkipelagenB12
N Yttre
Tjärnö-
arkipelagenB01
N n
Bohusläns
skärgårds
kustvattenB01
N n
Bohusläns
skärgårds
kustvattenB06
SinglefjordenB06
Singlefjorden
B05
IdefjordenB05
Idefjorden
B07
SäckenB07
Säcken
B22
VäderöfjordenB22
VäderöfjordenB08
DynekilenB08
Dynekilen
B9
N KosterfjordenB9
N Kosterfjorden
B13
Inre Tjärnö-
arkipelagenB13
arkipelagen
B17
TaunumskilenB17
Taunumskilen
B19
Grebbestad
inre
skärgårdB19
inre
skärgårdB15
StridsfjordenB15
StridsfjordenB16
LindöfjordenB16
LindöfjordenB14
Råssö-
ResöfjordenB14
Råssö-
Resöfjorden
UtsjönUtsjön
B18
SannäsfjordenB18
Sannäsfjorden
B21
Fjällbacka
yttre
skärgårdB21
yttre
skärgård
B03
SotefjordenB03
Sotefjorden
B04
M
Bohusläns
skärgårds
kustvattenB04
M
Bohusläns
skärgårds
kustvattenB11
FloB11
Flo
B20
inre
skärgårdB20
inre
skärgård
B24
ÅbyfjordenB24
Åbyfjorden
B26 
TrälebergskileB26 
TrälebergskileB27
Gullmaren
central-
bassängB27
Gullmaren
central-
bassängB23
BottnefjordenB23
Bottnefjorden
B28
FärlevfjordenB28
Färlevfjorden
B25
BrofjordenB25
Brofjorden
B29
SaltkällefjordenB29
Saltkällefjorden
B30
GetevikssundB30
GetevikssundS15B10
S KosterfjordenB10
S Kosterfjorden
S38S04S03S33
S34
S35S36
S37
S39
S40
S41
S42S43
S44
S45S32S30S28S31S27
S26S24 S25S23 S02S19
S20S21 S22S17S16S12
S15S13S10S09S07S05S06
S11
S18S01 17Tabell 1. Modelluppsättningens bassängbeteckningar och ytareor samt tillrinningsområdenas
areor. Med undantag för B01 är bassängernas ytarea från SVAR  (Svenskt VattenARkiv) och
från den version av havsområdesregistret som gällde innan gränsen mellan kustvatten och
hav justerades enligt tolkning av vattendirektiv et. Arean för B01 har beräknats manuellt från
sjökort. Tillrinningsområdenas area inkluderar områden på fastland och öar.
Bassäng Bassängnamn SVAR Ytarea (km2) Tillr.omr. (km2)
B01 N n Bohusläns skärgårds kustvatten 425 42495
B02 M n Bohusläns skärgårds kustvatten 406 25
B03 Sotefjorden 303 23
B04 M Bohusläns skärgårds kustvatten 318 77
B05 Idefjorden 23 2637
B06 Singlefjorden 53 81
B07 Säcken 6 2
B08 Dynekilen 2 49
B09 Norra Kosterfjorden 25 7
B10 Södra Kosterfjorden 29 4
B11 Flo 3 2
B12 Norra Yttre Tjärnöarkipelagen 4 7
B13 Inre Tjärnöarkipelagen 7 32
B14 Råssö-Resöfjorden sek namn 14 51
B15 Stridsfjorden 5 46
B16 Lindöfjordens sek namn 6 6
B17 Tanumskilen 1 18
B18 Sannäsfjorden sek namn 4 56
B19 Grebbestad inre skärgård 9 15
B20 Fjällbacka inre skärgård 14 301
B21 Fjällbacka yttre skärgård 30 9
B22 Väderöfjärden 41 1
B23 Bottnefjorden 6 66
B24 Åbyfjorden 9 93
B25 Brofjorden 7 67
B26 Trälebergskile 1 14
B27 Gullmaren centralbassäng 50 145
B28 Färlevfjorden 3 80
B29 Saltkällefjorden 5 1385
B30 Getevikssund 1 4 180 100 200 300Area (km2)
2502252001751501251007550250Djup (m)
B10 100 200 300 400 500Area (km2)
B20 100 200 300 400Area (km2)
1009080706050403020100Djup (m)
B30 100 200 300Area (km2)
B40 4 8 12 16 20Area (km2)
B5
0 1 02 03 04 05 0Area (km2)
B60246Area (km2)
B70 0.4 0.8 1.2 1.6Area (km2)
B80 5 10 15 20 25Area (km2)
B901 0 2 0 3 0Area (km2)
B10
0123Area (km2)
B1101234Area (km2)
B1201234Area (km2)
B13048 1 2Area (km2)
B14012345Area (km2)
B15
0246Area (km2)
B1600 . 2 0 . 4 0 . 6 0 . 8Area (km2)
B1701234Area (km2)
B1802468 1 0Area (km2)
B19048 1 2Area (km2)
B20
00 . 1 0 . 2 0 . 3Area (km2)
B260 1 02 03 04 05 0Area (km2)
B270123Area (km2)
B28012345Area (km2)
B2900 . 4 0 . 8 1 . 2Area (km2)
B300 1 02 03 0Area (km2)
B210 1 02 03 04 05 0Area (km2)
B22012345Area (km2)
B2302468Area (km2)
B2402468Area (km2)
B25
Figur 7. Area fördelningen i djupled för varje delbassäng beskrivs i sk hypsografer. Det är
hypsograferna som anger varje delbassängs specifika geografiska egenskaper. Observeraatt för de djupare bassängerna B01, B02, B06, B07, B09, B10, B22 och B27 sträcker sig
djupskalan till 250 m, medan den i övriga bass änger endast sträcker sig till 100 m. 19Figur 8. Schematisk bild över tv ärsnittsytan för respektive sund framtaget från digitala sjökort
(blå staplar), de röda symbolerna anger huruvi da vi i modellen betraktar dem som triangulära
eller rektangulära, magentafärgad kurva anger  modellens tvärsnittsyta. Det antas ett
triangulär tvärsnitt i alla sund. Observera att pga. stora skillnader i maximala djupet för de
olika sunden varierar djupskalan i figuren: 80 m maxdjup för de grundare trösklar och 250 m
för de djupare.0 1 02 03 04 05 0
25020015010050002 0 4 0 6 0
8060402000 1 02 03 04 05 0
806040200024 6 81 0
806040200
0 0.04 0.08 0.12 0.16
8060402000123
25020015010050000 . 511 . 522 . 5
25020015010050000 . 2 0 . 4 0 . 6
8060402000 0.04 0.08 0.12 0.16 0.2
806040200
02468 1 0
25020015010050001234
8060402000 0.05 0.1 0.15 0.2 0.25
80604020001234
25020015010050000 . 4 0 . 8 1 . 2 1 . 6
806040200
00 . 4 0 . 8 1 . 2 1 . 62
80604020002468
25020015010050002468
2502001501005000 0.4 0.8 1.2 1.6
8060402000 0.2 0.4 0.6
806040200
0 0.1 0.2 0.3 0.4
80604020000 . 1 0 . 2 0 . 3 0 . 4 0 . 5
8060402000 0.2 0.4 0.6 0.8 1
80604020000 . 1 0 . 2 0 . 3 0 . 4
806040200S01 S02 S03
S06 S07 S08 S09 S10
S11 S12 S13 S15 S15
S17 S18 S19 S20 S21
S22 S23 S24 S25 S26S04 S05
01234
806040200048 1 2 1 6
806040200
02468 1 0
806040200012345
8060402000246
8060402000 0.04 0.08 0.12
806040200
02468 1 0
8060402000 0.1 0.2 0.3 0.4 0.5
80604020000 . 2 0 . 4 0 . 6 0 . 8
8060402000 0.1 0.2 0.3
806040200
0 0.2 0.4 0.6 0.8 1
806040200S27 S28 S30 S31 S32
S33 S34 S35 S36 S37
S38 S39 S40 S41 S42
S43 S44 S45 20Drivdata
Atmosfär
Nedfallet av kväveoxider respektive amm onium för år 1997 på respektive bassäng
erhölls från beräkningar gjorda med MATCH -modellen (modellen finns beskriven på
SMHI:s hemsida: www.smhi.se). Modellens beräknade månadsmedelvärden för 1997antogs gälla även för övriga år. Indata levererades som nedfall per kvadratmeter och
multiplicerades med respektive bassängs area för att ge nedfallet på respektive bassäng.
Land
Vattenföringen beräknades som dygnsmedelv ärden med hjälp av HBV-modellen med
undantag för Örekilsälven och avrinningsom råden i Norge. Örekilsälvens vattenföring
beräknades med data från en mätstation be lägen nära mynningen i havet och för Glomma
erhölls vattenföringsuppgifter fr ån SMHI:s beräkningar inom 
Baltic-HOME  systemet. I
dataserien för tillrinning via Glomma sa knades uppgifter för år 1998. Denna lucka i
tidsserien fylldes med samma data som fanns beräknade för år 1997.
Tillrinningen via Enningdalsälven och Strömsån beräknades separat med HBV-
modellen medan det för alla övriga mindr e tillrinningsområden antogs att samma
arealspecifika avrinning gällde. För det no rska vattendrag som mynnar i Idefjorden,
Haldenvattendraget (Tista) samt omgivande  kustområden; antogs samma arealspecifika
avrinning gälla som beräknats för Enningdal sälven. Arealproportionaliseringen gjordes på
dygnsvärden.
Sötvattenstillrinningen från varje delomr åde till respektive bassäng summerades och
utgjorde indata till drivning av den fysikaliska modelldelen PROBE .
Halter i tillrinning från landområden
Uppgifter om halter av kväve och fosfor i Örekilsälven och Enningdalsälven hämtades
från nationell miljöövervakning (datavärd In stitutionen för miljöanalys, SLU, Uppsala,
www.ma.slu.se) . Mätdata finns från prov tagna en  gång per månad. Genom linjär inter-
polering mellan mätobservationer generera des dygnsvärden, som multiplicerades med
vattenföring för att få dygnsvisa ämnestransporter.
För Glomma användes typiska månadshalter från SMHI:s Baltic-HOME  beräkningar. Det
innebär att halterna varierar mellan månader men att de representerar ett typiskt år. För
Haldenvassdraget användes tidsserierna från Enningdalsälven men totalkväve- och nitrat-
halter räknades upp med faktorer som togs fr am genom jämförelse mellan mätdata från de
båda vattendragen.
För Strömsån användes de dygnshalter för to talkväve och oorganiskt kväve som räknats
fram med HBV-N modellen. Av den oorganiska kvävehalten an togs 95% vara nitrat och
5% ammonium. Fosforhalter beräknades med hjäl p av ett dataunderlag som erhållits från
länsstyrelsen i Västra Götala nd. Dataunderlaget var årliga tran sporter av totalfosfor och
årlig medelvattenföring. Årliga halter berä knades och 30% av totalfosfor antogs vara
oorganiskt fosfat. De halterna som räknats fram  för Strömsån antogs även gälla för till-
rinning till bassäng B01 från kustområden och öar.
Från länsstyrelsen hade också erhållits årliga transporter av totalfosfor och totalkväve
samt årlig vattenföring för tillflödena Anråsä lven, Broälven, Bärfendalsälven, Färelv älv,
Hogarälven, Jorälven, Skredvi ksån, Skärboälven och Taske å. Från det dataunderlaget
beräknades medianhalter för varje vattendrag och det linjära sambandet mellan andelen
skogsareal i avrinningsområden och totalkväve respektive totalfosfor.  Ekvationerna (1) och 21(2) kom fram från denna enkla analys och a nvändes för beräkning av totalhalterna i övriga
tillrinningsområden:
Tot-P (mg/m3) = -148,5 ∗ andelen skogsareal + 139,5 (1)
Tot-N (mg/m3) = -1302,3 ∗ andelen skogsareal + 1623,6 (2)
Skogsarealen i tillrinningsområdena  erhölls från GIS-data och SVAR  (registret för
avrinningsområden). Fosfat antogs vara 30 % av  totalfosfor. Nitrat och ammonium antogs i
genomsnitt vara 50 % respektive 3 % av totalkväve.
De enligt ovan beräknade transporterna su mmerades för varje bassäng och därtill
adderades de årliga utsläppsmängder (direktu tsläpp till kustbassängern a), som tagits fram
enligt separat utredning. Summerade dygnstran sporter av kväve- oc h fosforfraktioner
dividerades med vattenföringen till varje bass äng så att dygnsvisa halter erhölls för varje
bassäng. Dessa halter och summerad vattentillr inning till varje bassäng utgjorde indata till
kustzonsmodellen.
Uppgifter om utsläpp direkt till kustbassä ngerna från källor belägna i Sverige erhölls
från länsstyrelsen för åren 1995 och 1999. Dessutom identifierades med hjälp avlitteraturuppgifter fyra utsläpps källor belägna i Norge. De st örsta utsläppen av kväve- och
fosfor i området togs med i beräkningarn a (13 kommunala avloppsreningsverk och 6
industrier). De största direktut släppen finns i Norge och släpps ut i bassängerna B01 och
B05. I modelluppsättningen för norra Bohus kusten finns det direktutsläpp till 8 av
bassängerna. Tidsserier med årliga utsläpps mängder skapades genom interpolering mellan
åren och genom att anta att utsläppen in te förändrats före 1995 och efter 1999. Andelen
nitrat, ammonium och fosfat antogs vara 30 % av totalkväve respektive totalfosfor, utom
för utsläpp av ammonium från  kommunala avloppsverk. I det fallet antogs att ammonium
utgör hälften av totalkväveutsl äppet. De genererade årliga utsläppen fördelades lika på
årens dagar och adderades till övriga be räknade transporter från landområden till
respektive bassäng.
De beräknade mängderna sötvatten och sötv attnets innehåll av närsalter tillförs i
modellen ytcellen i respektive bassäng. För tillförseln via Gl omma antogs det att halva
utflödet går direkt väster ut utmed norska sydkusten utan att tillföras bassäng 
B01. Glomma
delar sig nämligen i en västlig och en östlig  gren i Fredriksstad strax innan floden når
havet. Via den västliga grenen, som mynnar lä ngst västerut nära modellområdets gräns mot
havet, rinner enligt en SMHI-utredning (H åkansson & Moberg, 1990) 30 % av vattnet. I
kommande körningar bör det testas hur mycket  detta antagande påverkar modellresultatet.
Utsjö
Drivningen från havet i väster sker genom  att en yttre bassäng tilldelas salthalt,
temperatur, närsalthalt, planktonhalt och syrgas halt. Man vet att det vatten som vanligtvis
finns i havet utanför Bohuskusten kommer söde rifrån med den Baltiska strömmen. Därför
valdes att ge den yttre bassängen värden som uppmätts i den nationella
miljöövervakningens mätstation P2, nära kusten utanför Ma rstrand. Mätningarna vid P2
går emellertid inte tillräckli gt djupt för att kunna represente ra situationen på djupt vatten
utanför norra Bohuslän. Indata från havet ha r därför kompletterats  på djup under 40 m med
mätdata från stationerna Å13 och Å16, som ligger långt utanför Lysekil. Data hämtades från
databasen SHARK  vid havsmiljöövervakningens datavärd, SMHI.
Från år 1994 finns det regelbundna mätvärden av  de flesta parametrarna som behövs för
modellarbetet, inklusive klorofyllhalter so m ger ett mått på växtplanktonförekomsten.
Möjligheten att göra bra modellsimuleringar av kustvattenkvalitet ökar om det finns tätamätobservationer i utsjön som visar förekommande korttidsvariationer. Det är t.ex. viktigt 22att i modellberäkningarna få information om förekommande uppvällningssituationer, då
salt djupvatten når ytligare niv åer. Det finns emellertid endast månatliga mätningar, vilket
innebär att man kan missa vissa be tydelsefulla pulser av inbryta nde salt vatten till de inre
bassängerna. När modelldata från havsmodeller bl ivit bättre, eller när mätdata från auto-
matiska instrument föreligger tätt i tiden ka n modellsimuleringarna av vattenkvaliteten i
kustzonen bli bättre och mer detaljrik.
Resultat
Valideringsstationer
I syfte att avgöra modellens riktighet och hu r väl den representerar verkligheten krävs
en noggrann validering, dvs. jämförelse mellan modellresultat och observationer gjorda i
området.
Längs Bohusläns norra skärgård utförs månatliga mätningar vid 6 stationer. Vid
ytterligare 5 statione r har det förekommit mätningar unde r en längre period under tiden
1985-2000. Dessutom har man vid NIVA  i Norge utfört ett begränsat provtagningsprogram
på ett flertal stationer i Idefjorden fram till 1991. Somliga stationer i Bohuskustens
kontrollprogram ligger väl till i respekti ve bassäng och lämpar sig väl för
valideringsstudier, andra stati oner ligger i inneslutna vikar och kan inte betraktas som
representativa för hela havsområdet i vilket st ationen är belägen. Detta gör att valideringen
av modellen begränsas till de bassänger och stat ioner som är markerade med blå text i figur
9.
Figur 9. Mätserier vid de stationer som ingått och till viss del fortfarande ingår i
Bohuskustens kontrollprogram. Notera a tt under perioden 1986-1989 genomfördes endast
sporadiska mätningar under vinterperioden. Inom parantes anges i vilka modellbassänger
som mätstationen ligger. Station Björkholmen är belägen precis vid gränsen mellanbassängerna B27 och B29, varför båda dessa bassänger finns angivna i figuren. Stationerna
med blå text lämpar sig väl till valideringsst udier då deras läge bed öms som representativa
för modellbassängerna. Övriga stationer åt erfinns i grundområden och utgör en dålig
representation av modellbassängerna.Björkholmen (B27/B29)Släggö/Tröskeln (B04)BroA (B04)Idefjorden (B05)
Riksgrän sen ( B01)
Kos te rfjorden (B1 0)
Saltöfjord (B26)Ulsholmen (B18)
Byttelocke (B04)
Stretudden (B25)Musön (B19)
Alsbäck (B27)
1985 198 6 1987 1988 198 9 1990 1991 1992 199 3 1994 1995 199 6 1997 199 8 1999 2000 20011985 198 6 1987 1988 198 9 1990 1991 1992 199 3 1994 1995 199 6 1997 199 8 1999 2000 2001 23Gullmarsfjordssystemet
Figur 10. Hypsografisk karta
över Gullmarfjordsystemet,
delbassängerna B27, B28
och B29, samt  den
utanförliggande
delbassängen B04, M
Bohusläns skärgårds
kustvatten. Dessutom
återfinns även delbassängB25, Brofjorden, i vilken
validering av modellen
genomförts. Oranga punktermarkerar positionen för
stationerna R5 och Ide1 .
© Lantmäteriverket 2000. Ur
GSD-Höjdkurvor ärende nr
M00 5986.
Från modellområdets sydligaste del ha r vi valt att visa resultat från Gullmarsfjordens
centralbassäng  (B27), från Saltkällefjorden  (B29, Gullmarsfjordens nordöstliga ända) och från
basängen B04, som ligger utanför Gullmarsfjorden. För dessa bassänger finns
mätdataserier från recipientkontroll som modelle ns resultat kan jämföras med. Det visar sig
i den jämförande undersökningen att man inte  alltid kan jämföra modelldata med de data
som mäts i respektive bassängen. Modellen be räknar till exempel ett medelvärde för hela
Gullmarsfjordens ytskikt från tröskeln i vä ster till de inre delarna av fjorden där
provtagningsstationen Björkholmen  är belägen. Modellens resultat representerar alltså inte
riktig samma vatten som proven som tas vid Björkholmen.  Exempelvis återspeglar inte
modellens resultat de influenser av sötvat tentillrinning som registreras i mätstationen
Björkholmen . Modellen ger en salthalt i Gullmarsfjo rdens ytvatten som mer liknar den som
uppmätts i vatten från stationen Släggö  (tidigare Tröskeln ), som ligger nära den utanför
Gullmaren belägna bassängen B04.
Data från Björkholmen jämför s därför med resultat från B29 som ligger innerst i
Gullmaren.
M Bohusläns skärgårds kustvatten (B04)
Bassäng B04 utgör en av modellområdets yttre bassänger, som gränsar till öppna havet,
se figur 10. Dessa bassänger har stort vatte nutbytet med havet och därmed styrs också
modellens resultat för dessa bassänger till stor  del av indata som beskriver tillståndet i
havet. Modellberäknade data för bassäng B04 har jämförts med data från stationen Släggö
(tidigare Tröskeln ).
 24Salthalt
Figur 11. Jämförelse mellan modellerad salthalt (PSU) från B04 och mätdata från station
Tröskeln . Blå linje visar modellresultat och svarta punkter observationer på 0 respektive 50
m.
Modell, liksom mätdata, visar på ett stagna nt bottenvatten där salthalten endast variera
någon enstaka PSU, medan ytvattnet  varierar betydligt mer. Periodvis visar dock modellen
på betydligt högre salthalt i yt an än vad mätdata antyder. Mo dellens salthaltsfält är starkt
kopplat till tillståndet i utsjön. Skillnaden mellan modell och observationer hänger troligen
samman med att drivningen som används till m odellen från utsjön ger en allt för förenklad
beskrivning av tillståndet i utsjön.
Temperatur
Figur 12. Jämförelse mellan modellerad temperatur ( °C) från B04 och mätdata från station
Tröskeln . Röd linje visar modellresultat och svarta  punkter observationer på 0 respektive 50
m.
Det modellerade temperaturfältet stämmer vä l överens med observationerna, både i ytan
och på bottnen. Detta visar på att modellen behandlar så väl instrålningsrutiner som
blandningsprocesser på rätt sätt i bassängen.162024283236yt an
1994 1995 1996 1997 1998 1999 20003236botten
-404812162024ytan
1994 1995 1996 1997 1998 1999 200004812 botten 25Syrgas
Figur 13. Jämförelse mellan modellerad syrgashalt (ml/l) från B04 och mätdata från station
Tröskeln . Grön linje visar modellresultat och svarta punkter observationer på 0 respektive
50 m.
Både modell och observationer påvisar att de t i området finns en tydlig årscykel vad
avser syrgashalter, med genere llt sett högre halter under vint ern då produktionen är låg och
lägre halter under produktionssäsongen. Mätdata visar dock på lägre halter i botten under
produktionssäsongen.
Det kan bero på att mätstationen är beläge n i en del av havsområdet där djupvattnet är
ännu mer stagnant än vad modellen återskap ar. Detta behöver dock inte innebära att
modellen inte återskapar salthalt och syrg asfält korrekt, då modellen ger ett horisontellt
medelvärde för hela detta, mot utsjön, öppna havsområde och Släggö  stationen är belägen
inomskärs.
Nitrat
Figur 14. Jämförelse mellan modellerad nitrathalt (µmol/l) från B04 och mätdata från station
Tröskeln . Gul linje visar modellresultat och svarta punkter observationer på 0 respektive 50
m.
Modellen uppvisar en tydlig årscykel i nitrathalt, vilk et stämmer väl överens med
observationer i ytan. Mätdata visar dock på en betydligt större variabilitet än vad modellen
återskapar. Tidsserien från mätstationen är dock lite för kort för a tt dra några långtgående
slutsatser ifrån.0510152025 ytan
1994 1995 1996 1997 1998 1999 200005101520botten4812 ytan
1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000048botten 26Fosfat
Figur 15. Jämförelse mellan modellerad fosfathalt (µmol/l) från B04 och mätdata från station
Tröskeln . Lila linje visar modellresultat och svarta punkter observationer på 0 respektive 50
m.
Även i fosfathalt uppvisar modellen en tydlig  årscykel, som stämmer väl överens med
observationer i ytan. På större djup är observationerna betydl igt mer variabla än modellen
återskapar med betydligt högre koncentrationer. Troligen hä nger detta samman med att
modellen inte får in rätt ra ndvärden från utsjön främst va d det gäller djurplankton och
detritus. I en känslighetsanalys som gjorts av Kustzonsmodellen (Svensson och Marmefelt,
2003) visas att modellens fosfathalter är myck et känsliga för vilka ansatser som görs av
(det som modellen betraktar som) djurplan kton och detritus i utsj ön. Bäst löses detta
problem genom att koppla Kustzonsm odellen till en kopplad biogeokemisk-
hydrodynamisk utsjömodell.
Gullmaren centralbassäng (B27)
Innanför bassäng B04 ligger Gullmarsfjordens centralbassäng B27, se figur 10.
Gullmarsfjordens vattenkvalitet är mer påverkad av sötvat tenstillförsel än B04 men det
syns mer på mätdata än på modellberäknade data.
I stationen Alsbäck , som ligger centralt i Gullmarsfjorde n, finns det emellertid inga data
från ytvatten under den modellerade period en. Modellens beräknad e ytvärden för Gull-
marsfjorden har därför jämförts med data från stationen Björkholmen , som är belägen
längre in i Gullmaren. I Björkholmen  visar mätningarna ofta lägre salthalt än modellens
bassäng B27. Effekten av sötvattentillrinningen korrigeras genom att jämföra data från
Björkholmen  på 5m djup med modellens resultat  i centrala Gullmarsfjorden i ytan.01 ytan
1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000012botten 27Salthalt
Figur 16. Jämförelse mellan modellerad salthalt (PSU) från B27 och mätdata från
stationerna Björkholmen  på 5m djup respektive Alsbäck  på 110m djup. Blå linje visar
modellresultat och svarta punkter observationer.
Det visar sig finnas bra överensstämmelse mellan mätningar och modellresultat vad
gäller salthalt. I Gullm arsfjordens bottenvatten på 115-120 meters djup visar mätdata och
modelldata att den uppmätta salt halten är relativt stagnant.
 Figur 17. Jämförelse mellan modellerad temperatur ( °C) från B27 och mätdata från
stationerna Björkholmen  på 5m djup respektive Alsbäck  på 110m djup. Röd linje visar
Temperaturen i ytan beskrivs bra i m odellen, medan temperaturfältet i djupvattnet
antyder att modellens djupvatten byts ut alltför sällan.04812162024ytan
1994 1995 1996 1997 1998 1999 200004812 botten162024283236yt an
1994 1995 1996 1997 1998 1999 20003236botten 28Syrgas
 Figur 18. Jämförelse mellan modellerad syrgashalt (ml/l) från B27 och mätdata från
stationerna Björkholmen  på 5m djup respektive Alsbäck  på 110m djup. Grön linje visar
Observationer av syrgashalten visar tydligt på att djupvattne t i Gullmaren byts ut så gott
som årligen. När nytt vatten kommer in i djuphå lan i Gullmaren har de t en högre syrgashalt
än det vatten som tidigare befann sig där. Under stagnationsperioder förbrukas syrgasen
pga nedbrytning av organiskt mate rial och syrgashalten sjunker.
Nitrat
 Figur 19. Jämförelse mellan modellerad nitrathalt (µmol/l) från B27 och mätdata från
stationerna Björkholmen  på 5m djup respektive Alsbäck  på 110m djup. Gul linje visar
Modellens nitrathalter stämmer väl överens både i ytan och i dj upvattnet. Under våren
1999 och 2000 sjunker halten av nitrat i mode llen kraftigt. 1999 stäm mer detta väl överens
med vad mätdata visar, däremot inte under 2000. Genom att samtidigt studera syrgashalten
blir det tydligt att denna snabba förändring av  modellens nitrathalt hä nger samman med ett
inflöde av nytt vatten från utanförliggande bassäng ( B04).04812 yt an
1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000-4048botten
01020ytan
1994 1995 1996 1997 1998 1999 200001020 botten 29Fosfat
 Figur 20. Jämförelse mellan modellerad fosfathalt (µmol/l) från B27 och mätdata från
stationerna Björkholmen  på 5m djup respektive Alsbäck  på 110m djup. Lila linje visar
Även för fosfathalten stämmer modellens ytvärden väl överens med observationerna
från station Björkholmen . I djupvattnet visar mätdata och modell på samma fenomen,
nämligen att fosfathalten ökar under stagna tionsperioder och vid inflöden sjunker halten
dramatiskt. Återigen visar modellresultate n på vikten av att modellen beskriver
utbytesprocesserna mellan bassä ngerna korrekt. Dessa utbyte sprocesser är till avgörande
del styrda av förhållandena i utsjön. Genom a tt vi enbart haft tillgång till månatliga värden
från utsjön är det inte möjligt att fånga dynamiken på ett korrekt sätt. Dessa problem kanman dock överbrygga genom att ersätta drivning en från utsjön som i nuläget är baserad på
månatliga observationer med en utsjömodell.
Saltkällefjorden (B29)
Salthalten som modellen beräkna t för ytvattnet i bassängen 
B29 (Saltkällefjorden ), som
ligger innanför Gullmarsfjorden, liknar mest  den salthalt som uppmätts i stationen
Björkholmen.  Stationen ligger innanför Bornöarna, se figur 10,  vilket kan bidra till att
vattenkvaliteten vid stationen Björkholmen  skiljer sig från centrala Gullmaren och mer
återspeglar ytva ttenkvaliteten i Saltkällefjorden . I Saltkällefjorden  mynnar ett av områdets
största vattendrag, Örekilsälven 1340 km2, vilket innebär att fjor dens ytvatten är tydligt
utsötat och att salthalten i fjorde ns ytvatten varierar relativt my cket. Slutsatsen är därför att
Björkholmens  mätningar bör jämföras med modellresultaten från bassäng B29,
Saltkällefjorden , som ligger nordost om mätpunkten. De t är vatten ur denna fjord som
bestämmer egenskaperna av vattenmassan vid Björkholmen . Graferna nedan visar en bra
överensstämmelse både i ytan och djupvatten för alla parameter.012Fosfat (mol l-1)
ytan
1994 1995 1996 1997 1998 1999 200001234botten 30Salthalt
Figur 21. Jämförelse mellan modellerad salthalt (PSU) från B29 och mätdata från stationen
Björkholmen  på 0 resp. 50m. Blå linje visar modellresultat och svarta punkter
observationer.
Saltkällefjorden  är ett betydligt gr undare havsområde än Gullmarens centralbassäng .
Dessutom är tröskeln in mellan Saltkällefjorden och Gullmarens centralbassäng  hela 40 m
djup. Detta återspeglar sig i större dynamik i dj upvattnet. Även om variationerna i salthalt
är små, så är de betydlig t mer variabla än i Gullmarens centralbassäng. Örekilsälvens
påverkan på salthalten i ytan är tydlig me d mycket stora fluktuationer i både modell och
Figur 22. Jämförelse mellan modellerad temperatur ( °C) från B29 och mätdata från stationen
Björkholmen  på 0 resp. 50m. Röd linje visar modellresultat och svarta punkter
Än tydligare blir den större dynamiken i djupvattnet om man studerar temperaturfältet
på 50 m djup, där både mätdata och observatione r visar på en tydlig årsvariation. Figuren
visar hur nytt varmt sommarvatten tränger in  i havsområdet och når djupvattnet frampå
höstkanten.04812162024 ytan
1994 1995 1996 1997 1998 1999 200004812botten048121620242832ytan
1994 1995 1996 1997 1998 1999 20003236botten 31Syrgas
Figur 23. Jämförelse mellan modellerad syrgashalt (ml/l) från B29 och mätdata från
stationen Björkholmen  på 0 resp. 50m. Grön linje visar modellresultat och svarta punkter
Modellens variation i syrgashalt stämme r väl överens med observationer, med en
dynamik som väl återspeglar verklighete n. Dock kan det påpekas att modellens
vintervärden i ytan generellt är 1-2 ml/l lägre än vad observationerna antyder.
Nitrat
Figur 24. Jämförelse mellan modellerad nitrathalt (µmol/l) från B29 och mätdata från
stationen Björkholmen  på 0 resp. 50m. Gul linje visar modellresultat och svarta punkter
Nitrathalten i modellen visar god överensstä mmelse med observationer. Modellen har
dock svårt att återskapa de  höga nitratkoncentrationer som vissa år uppmäts vid
Björkholmen. Värt att notera är att modellen i djupvattnet initialiseras med alltför låg
nitrathalt, men att modellen under 1994 anpassar sig och ställer in sig på rätt nivå.01020304050 ytan
1994 1995 1996 1997 1998 1999 20000102030 botten04812 ytan
1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000048botten 32Fosfat
Figur 25. Jämförelse mellan modellerad fosfathalt (µmol/l) från B29 och mätdata från
stationen Björkholmen  på 0 resp. 50m. Lila linje visar modellresultat och svarta punkter
Modellens fosfathalter visar samma dynamik och värden som observationerna. Halterna
i djupvattnet varierar mycket, vilket tyder på snabb omsättningstid av vattenmassan. Även
här har modellen initialiserats med för låga värden, men det tar betydligt längre tid innan
modellen ställer in sig på rätt nivå.
Brofjorden (B25)
Brofjorden är ett relativt litet havsområde, se figur 10, med ett medeldjup på 8 m.
Maximala djupet är på 34 m. Data från modellens bassäng B25 (Brofjorden ) jämförs med
mätningar vid Stretudden , som ligger precis utanför trös keln mellan Brofjorden och
Bohusläns skärgårds kustvatten ( B04).
Salthalt
Figur 26. Jämförelse mellan modellerad salthalt (PSU) från B25 och mätdata från stationen
Stretudden . Blå linje visar modellresultat på 0 respektive på 31 m djup (modellens maximala
djup i denna bassäng) och svarta punkter observationer i ytan och mellan 30 och 40 m djup.
Mätningarna i Brofjorden visar på stora fluktuationer i ytan. Modellens salthalt är
generellt något högre, även om variabiliteten väl överensstämmer med mätdata. Salthalteni djupvattnet är något mer variabel i observ ationerna, vilket troligen beror på att
mätningarna görs i ett tröskelområde, med stor vattenomsättning och modellens värde
representerar en liten va ttenvolym inne i bassängen.01 yt an
1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000012 botten
162024283236ytan
1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000283236botten 33Temperatur
Figur 27. Jämförelse mellan modellerad temperatur ( °C) från B25 och mätdata från stationen
Stretudden . Röd linje visar modellresultat på 0 respektive på 31 m djup (modellens
maximala djup i denna bassäng) och svarta punkter observationer i ytan och mellan 30 och40 m djup.
Modellen och mätdata visar på en årlig cyke l i temperaturserien både i ytan och i de
djupare delarna, vilket tyder på att tröskeln intill bassängen är relati vt djup (20 m) jämfört
med bassängen totala djup.
Syrgas
Figur 28. Jämförelse mellan modellerad syrgashalt (ml/l) från B25 och mätdata från
stationen Stretudden . Grön linje visar modellresultat på 0 respektive på 31 m djup
(modellens maximala djup i denna bassäng) och svarta punkter observationer i ytan och
mellan 30 och 40 m djup.
Syrgashalten i modellen stämmer väl övere ns med observationerna. Modellen visar på
stora fluktuationer i syrgashalt , speciellt vid bottnen. Vid nå gra enstaka tillfällen avviker
modellen avsevärt från den uppmätta tid sserien. Så tex förekommer väldigt låga
syrgashalter i juli 1995 vilk et tyder på en alltför hög syrgaskonsumtion under en
stagnationsperiod som kanske varar i knappt ett halvår.4812 ytan
1994 1995 1996 1997 1998 1999 200004812 botten-404812162024ytan
0481216
1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000botten 34Nitrat
Figur 29. Jämförelse mellan modellerad nitrathalt (µmol/l) från B25 och mätdata från
stationen Stretudden . Gul linje visar modellresultat på 0 respektive på 31 m djup (modellens
maximala djup i denna bassäng) och svarta punkter observationer i ytan och mellan 30 och
40 m djup.
Nitrathalten i ytan följer den förvän tade årscykeln och modellen visar god
överensstämmelse med observationer. Även djupva ttnets nitrathalter ha r en tydlig årscykel,
vilken kopplas samman med att djupvattnet i Brofjorden  byts ut kontinuerligt, inga längre
stagnationsperioder förekommer och att vattnet som kommer in från bassäng B04 härrör
från den bassängens ytvatten (över tröskeldjupet på 20m).
Fosfat
Figur 30. Jämförelse mellan modellerad fosfathalt (µmol/l) från B25 och mätdata från
stationen Stretudden . Lila linje visar modellresultat på 0 respektive på 31 m djup (modellens
maximala djup i denna bassäng) och svarta pu nkter observationer från station i ytan och
Även fosfathalten i ytan följer den förv äntade årscykeln i modellen. Däremot i
djupvattnet har modellen alltför höga värden. Ob servationerna antyder att fosfathalten i
djupvattnet fluktuerar under år et. Modellen uppvisar stora fl uktuationer. Modellens högre
värden är inte kopplade till tran sporter från omgivande bassänge r, utan har lokalt ursprung.
De hänger troligen samman med m odellens variabla syrgashalter.01020 ytan
1994 1995 1996 1997 1998 1999 20000102030 botten
00.51 ytan
00.511.522.5
1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000botten 35Idefjorden (B05)
Figur 31. Hypsografisk karta över delbassäng
B05, Idefjorden. Oranga punkter markerar
positionen för stationerna R5 och Ide1 .
© Lantmäteriverket 2000. Ur GSD-Höjdkurvor
ärende nr M00 5986.
Idefjorden  är mer avsnörd från havet än Gull marsfjorden och dessutom mottar den mer
sötvatten än Gullmarsfjorden. Valideringen för Idefjorden  har gjorts mot mätdata från en
station i Ringdalsfjorden (data från station R5 NIVA , Norge), som är den del av Idefjorden
som ligger närmast tröskeln mot havet. För at t kontrollera hur repres entativa mätningarna i
R5 är för hela Idefjordens  ytskikt analyserades saltdata fr ån en serie provtagningar som ägde
rum på 1980-talet och där prov togs på 12 lokaler i en gradient från inre delen av fjorden
och förbi tröskeln ut i havet. Resultaten från den provtagning sserien finns i SMHI:s
databas SHARK .
Figur 32. Medelsalthalt från Idefjorden mätt i ytan vid stationerna R5 (under börjar på 90-
talet) samt Ide01-Ide13  under 80-talet.
Data visar att det finns horisontella skil lnader i ytvattnets salthalt men att de
skillnaderna är mindre än variationerna mellan delar av året och mellan år. I genomsnittvar salthalten knappt 1 
PSU lägre i norra delen av fjorde n jämfört med den södra delen. I
den norra delen mynnar det största tillflöde t, Haldenvassdraget, medan Enningdalsälven
mynnar längst i söder. Tillrinningen via Hald envassdraget är ungefär dubbelt så stor som
tillrinningen via Enningdalsälven. Men de horisont ella skillnaderna i ytvattnets salthalt var
ändå små i relation till skillnaderna i salth alt över tröskeln till havet utanför fjorden.
 36Mätdata visar dock på en annan faktor so m kan vara kritisk för jämförelsen mellan
modellberäknade data och uppmätta, nämligen  den skarpa saltgradienten i ytvattnet.
Mätningarna i vertikalled är of tast inte tillräcklig t täta för att fånga upp gradienten. Det
innebär också att det är svår t att kontrollera hur bra modelle n fångar upp saltgradienten i
ytskiktet.
Mätobservationer saknas oftast mellan ytan och 5 meters djup. Mellan dessa två djup
var den genomsnittliga salthaltsdifferensen 12 PSU i stationen R5 i Ringdalsfjorden (Figur
33). I Figur 33 visas också den skarpa grad ienten med mätdata från en station ( Ide01  i
södra delen av Idefjorden ) med tätare provtagning i det ytligare vattnet.
Figur 33. Genomsnittliga salthalter i vattenprov  tagna på tre olika ställen i Idefjorden. R5
(data från NIVA i Norge) är den stationen i Ringdalsfjorden som modellens resultat jäm-
fördes med. R5 är data från första hälften av 1990-talet. Ide13  ligger också i Ringdalsfjorden
men dessa data är från 1980-talet (data från SHARK  databasen). Ide01  ligger långt söderut i
Idefjorden och data hör till samm a provtagningsserie som data från Ide13 . Grafen visar den
skarpa saltgradient som finns i ytskiktet.
Att variationerna i ytvattnet är relativt st ora visas också av de två genomsnittliga salt-
profiler (Figur 33) som är beräknade på data från två olika stationer belägna i samma del
av Idefjorden , nämligen i Ringdalsfjorden. Det är  saltprofilen från stationen Ide13  som
baseras på en provtagningsserie från 1980-t alet och saltprofil en från stationen R5, som
baseras på prov från första hälften av 1990-ta let. Enligt dessa data var den genomsnittliga
salthalten i ytvattnet ca 3 PSU lägre på 1980-talet jämfört med 1990-talets första hälft.
Skillnaden kan delvis bero på att sötvatte ntillförseln var högre på 1980-talet (ca 15 %
beräknat på data från vattenföringsstationen Vassbotten i Enningdalsälven). Men skillnader
kan också orsakas av att salthalten i ytan va rierar mycket under säsongen (se Figur 34) och
att de svenska mätningarna inte fördelats syst ematiskt i tiden på samma sätt som de norska
från stationen R5.Saltprofiler Idefjorden
PSU
0
5
10
1520
25
30
35
400 5 10 15 20 25 30Djup (m)R5
Ide13
Ide01 37Salthalt
Figur 34. Jämförelse mellan modellerad salthalt (PSU) från B05 och mätdata från
stationerna R5 på 0 resp. 34-35m. Blå linje visar modellresultat och svarta punkter
Mätserien och modellens simuleringsperiod öv erlappar varandra endast med två år, men
redan på den korta perioden är det tydligt att modellens salthalt i ytan  är betydligt högre än
vad observationerna visar. Vi lket troligen hänger samman med antagandet att endast
hälften av Glommas vatte n tar sig söderut mot Idefjorden . I syfte att bättr e återskapa rätt
vattenmassa i Idefjorden  bör en bättre algoritm för Glommavattnets påverkan på Idefjorden
utvecklas. Även om det är svårt att uttala sig om skillnader mellan mätserier och modellens
tidsserie då mätserien är så ko rt, så ter det sig som om mode llens djupvatten har något för
hög salthalt.
Figur 35. Jämförelse mellan modellerad temperatur ( °C) från B05 och mätdata från
stationerna R5 på 0 resp. 34-35m. Röd linje visar modellresultat och svarta punkter
Temperaturfälten i modellen och mätd ata uppvisar då betydligt bättre
överensstämmelse, vilket hänger samman med att temperaturen styrs av lokala processer,såsom uppvärmning, och inte lika mycket av färskvattentillflödet.051015202530 yt an
1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000253035botten
-404812162024 ytan
1994 1995 1996 1997 1998 1999 20000481216 botten 38Syrgas
Figur 36. Jämförelse mellan modellerad syrgashalt (ml/l) från B05 och mätdata från
stationerna R5 på 0 resp. 34-35m. Grön linje visar modellresultat och svarta punkter
Modellens syrgashalt i ytan stämmer vä l överens med uppmätta data. I djupvattnet
däremot verkar det som om modellens koncen trationer aldrig når under 2 ml/l, medan
mätdata antyder att syrgashalten når ner till 0 ml/l årligen i samband med attproduktionssäsongen nått sin kulmen.
Kosterfjorden (B10)
Figur 37. Hypsogr afisk karta över
delbassängerna B09, n Kosterfjorden,
och B10, s Kosterfjorden. Orange
punkt markerar positionen för station
Kosterfjord .
© Lantmäteriverket 2000. Ur GSD-
Höjdkurvor ärende nr M00 5986.
Kosterfjorden  är ett djupt havsområde me d ett maxdjup på över 200 m (enl. SVAR ). I
SVAR  är dessutom fjorden uppdelad i två delbassänger vilka båda har en öppen förbindelse
med omgivande havsområden utan några uttalade tröskelområden. I Kosterfjordens  södra
del finns en mätstation nära tröskeln till den norra delen. Data från denna station jämförs
med data från modellens bassäng B10, s Kosterfjorden .04812 ytan
1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000048 botten
 39Salthalt
Figur 38. Jämförelse mellan modellerad salthalt (PSU) från B10 och mätdata från station
Kosterfjorden . Blå linje visar modellresultat på 0 respektive på 232 m djup (modellens
maximala djup i denna bassäng) och svarta pu nkter observationer i ytan och mellan 240 och
247m djup.
Salthaltvariationerna i ytan är  till stora delar styrd av Glommavattnets utbredning. Både
modell och mätningar visar på stora fl uktuationer, och med god överrensstämmelse
sinsemellan. Tidsserierna visar också på ett relativt stagnant djupvatten, med små
variationer. Detta vatten är till st or del styrt av tillståndet i utsjön.
Figur 39. Jämförelse mellan modellerad temperatur ( °C) från B10 och mätdata från station
Kosterfjorden . Röd linje visar modellresultat på 0 respektive på 232 m djup (modellens
247m djup.
Tidsserien av temperatur i djupvattnet vi sar på ett något mer variabelt djupvatten än
mätningarna, men i stort sett stämme r de båda tidsserierna väl överens.-404812162024 ytan
1994 1995 1996 1997 1998 1999 200004812 botten162024283236ytan
1994 1995 1996 1997 1998 1999 20003236botten 40Syrgas
Figur 40. Jämförelse mellan modellerad syrgas (ml/l) från B10 och mätdata från station
Kosterfjorden . Grön linje visar modellresultat på 0 respektive på 232 m djup (modellens
247m djup.
Syrgashaltens variationer i det uppmätta  djupvattnet visar på en årslång
stagnationsperiod i området, men under våren er sätts djupvattnet med nytt syrgasrikt vatten
även i de djupaste delarna. Modellens syrg ashalter fluktuerar någo t mer, men visar ändå
väl överensstämmelse med mätdata.
Nitrat
Figur 41. Jämförelse mellan modellerad nitrat (µmol/l) från B10 och mätdata från station
Kosterfjorden . Gul linje visar modellresultat på 0 respektive på 232 m djup (modellens
247m djup.
Både modell och mätningar visar på en typisk årscykel av nitrathalter, med höga
vintervärden och en tömning av nitratpoo len under produktionssäs ongen. Vintervärdena i
ytan uppvisar i stort  sett li kartade värden, man kan dock ana att modellen under vissa år
(exempelvis 1995 och 2000) har en tidigare ig ångsättning av vårblomningen och tömmer
vattenmassans vinterpool betydlig t snabbare än mätdata visar.4812 ytan
1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000048botten
05101520 ytan
1994 1995 1996 1997 1998 1999 200005101520 botten 41Fosfat
Figur 42. Jämförelse mellan modellerad fosfat (µmol/l) från B10 och mätdata från station
Kosterfjorden . Lila linje visar modellresultat på 0 respektive på 232 m djup (modellens
247m djup.
Fosfathalten i ytan stämmer väl överens me llan observationer och modellens värde. I
djupvattnet har dock modellen alltför låga värd en, vilket troligen hänger samman med för
låg halt av organiskt material i djupvattnet, vilket kan brytas  ner och bilda bl.a. fosfat i
djupvattnet.
Transportberäkningar
Efter att ha genomfört en validering av mode llens resultat och funnit att modellen ger
tillförlitliga resultat, kan man också bestämma  flöden av tex. total- kväve och total-fosfor
m.h.a. modellen.
Total-kväve
Figur 43 visar flöden av total-kväve som modellen beräknat mellan bassängerna. Värt
att notera är att det sker en nettoimport av  total-kväve från utsj ön till kustzonen i detta
område. Den norra delen av Bohusläns skär gård består mestadels av relativt öppna
havsområden med stort vattenutbyte. Det får till följd att miljötillståndet i skärgården idetta område är mycket beroende av förändr ingar som sker i Skager ack. Idefjorden utgör
ett undantag, med sitt trånga inlopp och långs mala utsträckning. Flödesberäkningarna visar
också att från Gullmarssystemet sker en  nettoexport av total-kväve till utsjön.
Genom budgetberäkningar i varje havsområde kan man med hjälp av Kustzonsmodellen
fastställa storleken på belastningen havsom rådesvis. Figur 44 visar ett exempel på sådana
budgetberäkningar för tota l-kväve, i form av stapeldiagram, där varje stapel anger
nettotransporter. Notera att den export som sk er till sedimenten till viss del försvinner från
systemet genom denitrifikation i sediment en, men att resterande del fortfarande är
tillgänglig till systemet och kan vid gynnsam ma förhållanden återföras till vattenmassan.01ytan
1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000012345botten 42UtsjönN n Bohusläns
skärgårds kustvatten
5276Tot -NSinglefjorden
531
3080M n Bohusläns
4789
M Bohusläns
2017Idefjorden
99
Säcken
105Dynekilen
3
Flo
5Inre Tjärnöarkipelago
2Yttre Tjärnöarkipelago
4
Råssö-Resöfjorden
26
Lindöfjorden
12Stridsfjorden
5Tanumskilen
0.4
5
Grebbestads inre skärgård
15
Väderöfjorden
432Fjällbacka yttreskärgård
98Fjällbacka inre skärgård
22
8
18
16
Trälebergskile
0.1
Gullmarn centralbassäng
551Färlevfjorden
5
Saltkällefjoren
23
Getevikssund
2N Kosterfjorden
365
560
311
3091714
24931119
1115 1446413738172172156916201315
12922237
220686682
8841881884
8228129562976 331323583584
19120033
712701
861 8541851
181412941308
549100551380
519770
515400
728020722600
680020680850
99807
992786556161693
101220
993621011
99821
2522550 545450284650127512 2796429413
30216790
2406
139
128
9911899406
53458 5315938208
382583227
34321101 1076
26
2715088
145676214 6035
Figur 43. Flöden av total-kväve (ton/år) mellan bassängerna i Bohusläns norra
skärgårdsområde, beräknade m.h.a. Kustzons modellen. Siffran i varje bassäng anger ett
årsmedelvärde av ton total-kväve i vattenmassan. 43Figur 44. Transporter av tota l-kväve till och från varje bass äng. Notera att skalan är
individuell för varje bassäng och varierar myck et från område till område. Positiva värden
innebär import av total-kväve, negativa export.-400-2000200400
B06-1000-800-600-400-2000200
B07-100102030
B08-100001000200030004000
B09-1600-1200-800-4000400
B10
-16-12-8-4048
B11-30-20-1001020
B12-1 001020
B13-60-40-2002040
B14-20-100102030
B15
-30-20-10010
B16-12-8-4048
B17-2 00204060
B18-60-40-2002040
B19-300-200-1000100200
B20
-40004008001200
B21-3000-2000-100001000
B22-40-20020406080
B23-80-4004080
B24-80-4004080120
B25
-40481216
B26
-500-400-300-200-1000100
B27
-4004080120
B28
-800-4000400800
B29
-6-4-2024
Omgivande bassänger
Landtillförsel
Deposition
SedimentB30-4000040008000
B01-4000-2000020004000
B02-4 00 004000800012000
B03-3 00 0-2 00 0-1 00 001000
B04-2 00 0-1 00 00100020003000
B05 44Total-fosfor
På samma sätt som för total-kväve sker en ne ttoimport av total-fosfor från utsjön till
kustzonen. En stor skillnad är dock att den nettoexport av total-fosfor från
Gullmarssystemet som sker ej når Sk agerack, utan blir kvar i bassäng B04, M Bohusläns
skärgårds kustvatten. Motsvarande havsområdesvisa budgetbe räkningar som gjorts för total-
kväve har även genomförts för total-fosfor och vars stapeldiagram återfinns i figur 46. 45UtsjönN n Bohusläns
500Tot -PSinglefjorden
50
268M n Bohusläns
434
174Idefjorden
7
Säcken
11Dynekilen
0
Flo
0Inre Tjärnöarkipelago
0Yttre Tjärnöarkipelago
0
2
1Stridsfjorden
0Tanumskilen
0
5
1
38Fjällbacka yttreskärgård
8Fjällbacka inre skärgård
2
1
2
1
0
57Färlevfjorden
0
2
0N Kosterfjorden
36
56
25
25148
17891
91122311771414133 138112
110181
178
7676
75217160
7165243245 28274949
161700
6059
72 71154
150106107
44957
44823
5994559733
567725635999807
9927863145727
9619
940583
822
20046 47148723063909 38692392
241366
96
11
10
84838524
53458 531592978
3000271
2851101 1076
2
215088
14567578 562
Figur 45. Flöden av total-fosfor mellan bassängerna i Bohusläns norra skärgårdsområde,
beräknade m.h.a. Kustzonsmodellen. Siffran i varje bassäng anger ett årsmedelvärde av ton
total-fosfor i vattenmassan. 46Figur 46. Transporter av tota l-fosfor till och från varje bassäng. Notera att skalan är
innebär import av total-fosfor, negativa export.-600-400-2000200400600
B01-600-400-2000200400600
B02-400-2000200400
B03-400-200020 040 060 0
B04-40-200204060
B05
-2 00020 040 060 080 010 00
B07-1.2-0.8-0.400.40.81.2
B08-2000200400600800
B09-80-4004080120160
B10
-20246
B11-4-3-2-101
B12-1-0.500. 511. 5
B13-8-6-4-202
B14-3-2-1012
B15
-4-2024
B16-0.8-0.400. 40. 8
B17-2024
B18-8-6-4-202
B19-20-1001020
B20
B21-400-300-200-1000100
B22-4-20246
B23-8-4048
B24-8-4048
B25
-0.400.40.81.2
B26
-60-40-20020
B27
-202468
B28
-40-2002040
B29
-0.8-0.400. 4
SedimentB30 47Bohusläns södra skärgård
Figur 47. Översiktskarta över hela modellomr ådet för Bohusläns södra skärgård. De oranga
mätstationer. Utanför modellomr ådet, i Kattegatt finns ytterligare två stationer markerade P2
i norr och GF4 i söder, vilka tillsammans  utgör drivningen från utsjön i modellen.
 48Områdesbeskriving
Kustzonssystemet i Bohusläns södra skärgård  sträcker sig från fjordsystemet kring
öarna Orust och Tjörn i norr t.o.m. kustvattn et väster om Onsalahalvön i söder. Enl SVAR
utgörs södra Bohuslän av 35 havsområden. I pr incip följer vi de ssa i uppsättningen av
modellen. I syfte att förenkl a modelluppsättningen så mycket som möjligt har några
sammanslagningar av havsområden gjorts i modelluppsättningen.
De yttre bassängerna har det gemensamt att de alla är väldigt öppna mot utsjön, och
kommer därför att påverkas av utsjön till st or del. En sammanslagning gjordes därför av
Hjälteröfjorden  och Gbg nn skärgårds kustvatten  samt av Gbg n skärgårds kustvatten  och Gbg s
skärgårds kustvatten . Dessa fyra drivs alla av Kattegatt bassängen. Eftersom det sydligaste
havsområdet i Bohusläns skärgård, Askims fjord , har en öppen förbindelse, har även
havsområdet Onsala kustvatten  inkluderats i denna uppsätt ning av Kustzonsmodellen, om
än i en förenklad beskrivning då detta havsområ de tillhör Hallands län. I syfte att förenkla
indatahanteringen är ambitionen att begrän sa uppsättningen av Kustzonsmodellen och i
möjligaste mån följa länsgränserna. För Onsala kustvatten  innebär förenklingen att alla små
havsområden längs Onsala halvöns väst ra kust har inkluderats i delbassäng B04.
Havsområdet Onsala kustvatten och de innanförliggande havsområdena kommer att
beskrivas bättre i en framtida uppsättning av  Kustzonssystemet i Hallands kustvatten.
Slutligen har några mindre havsområde n inomskärs slagits samman eftersom
havsområdesindelningen ej följer en natur lig avgränsning med tydliga trösklar mellan
fjordarna. Det innebär att norr om Orust behandlas Ellösefjorden , Malö strömmar  och
Snäckedjupet  som en bassäng i modellen, samt Nordströmmarna , Koljöfjorden  och
Borgilefjorden  som en bassäng. Dessutom har Sälöfjord  och Källöfjord söder om Tjörn  slagits
samman till en bassäng av samma orsak.
 Sammantaget indelas modellområdet i 27 delbassänger.Göta älv är det största vattendraget i södr a Sverige och älven dela s i två grenar innan
den mynnar i två av modellområdets bassänge r. Göta älvs Göteborgsgren mynnar i
modellens bassäng 25 och den andra grenen, som kallas Nordre älv, mynnar i bassäng nr
21. I tabell 2 är arean på hela Göta älvs avrinningsområde e xklusive Nordre älv inkluderat i
tillrinningsområdet till bassäng nr 25 meda n arean för området med avrinning till bassäng
21 endast omfattar området nedströms förg reningen mellan Nordre älv och Göta älvs
Göteborgsgren. Det genomsnittliga flödet via Nordre älv är dock högre än i
Göteborgsgrenen. Genom att arealerna för Göta  älvs avrinningsområdena i tabell 2 inte
redovisats både för Nordre älv och Göteborg sgrenen så utgör summan av delområdenas
arealer den totala arean för mode llområdets tillrinningsområde: 52 256 km
2.
Områdets näst största vattendrag är Bä veån, som mynnar i den nordligaste delen av
området, i Byfjorden bassäng 10. Avrinningsområ den på Orust och Tjörn finns definierade
i SMHI:s avrinningsområdesregister, så dess a ingår i modellsystemet på samma sätt som
avrinningsområden på fastlandet. Områden på små öar är också inkluderade i deredovisade areorna i tabell 2 men dessa är ge nererade från kartunderlag som ännu inte är
inlagda i SVAR. Två av kustvattenområdena  har enbart tillrinning från små öar.
Sunden som sammanbinder de olika modellba ssängerna beskrivs i modellen i form av
dess tvärsnittsyta. Utifrån digitala sj ökort bestäms djupför delningen av sundets
tvärsnittsyta. Modellen använder sedan en förenklad beskrivning av tvärsnittsytans form
där den viktiga aspekten är at t beskriva maximala djupet korre kt, den totala tvärsnittsytan
samt tvärsnittsytans form. Eftersom sammanbindningen mellan delbassängerna är
avgörande för vattenutbytet har varje sund kontrollerats manuellt utifrån vanliga sjökort.
Därför kan det i vissa fall va ra stora skillnader mellan det maximala djupet som beräknats 49från de digitala sjökorten och det maximala  djup som används i modellen. I ett fåtal sund
har även tvärsnittsarean justerats.
B17
HakefjordenB17
Hakefjorden
KattegattKattegattB07
Nordströmmarna/
Koljöfjorden/
BorgilefjordenB07
BorgilefjordenB08
KalvöfjordB08
Kalvöfjord
B09
HavstensfjordenB09
Havstensfjorden
B14
StigfjordenB14
Stigfjorden
B13
AskeröfjordenB13
AskeröfjordenB12
HalsefjordenB12
HalsefjordenB11
Ljungs kileB11
Ljungs kileB10
ByfjordenB10
Byfjorden
B15
KalvöfjordenB15
Kalvöfjorden
B16
Boxvike kile /
LyresundB16
LyresundB06
Ellösefjorden/ 
Malö strömmar/ 
SnäckedjupetB06
Snäckedjupet
B05
KärringöfjordenB05
Kärringöfjorden
B01
MollöfjordenB01
Mollöfjorden
B02
Hjärteröfjorden/
Gbg nn skärgårds 
kustvatten
B20
Sälöfjorden/
KällöfjordenB20
Källöfjorden
B22
Stora KalvsundB22
Stora KalvsundB03
Göteborgs n
skärgårds
kustvatten/ 
Göteborgs s
skärgårds
kustvattenB03
skärgårds
skärgårds
kustvattenB21
Nordre Älvs fjordB21
Nordre Älvs fjord
B23
BjörköfjordenB23
Björköfjorden
B24
Dana fjordB24
Dana fjord
B25
RivöfjordB25
Rivöfjord
B26
AsperöfjordB26
Asperöfjord
B27
Askims fjordB27
Askims fjordB04
Onsala KustvattenB04
Onsala KustvattenSkagerrakSkagerrakBohusläns södra skärgård
S04
S05
S06S08
S07
S30S20
S19
S22
S28
S31
S34
S38
S41
S43S40
S44S09S10
S11S12
S18
S15S17
S16
S24
S32S29
S35S33
S39
S42
S45S14S13
S03
S36S37B18
MarstrandsfjordenB18
MarstrandsfjordenB19
ÄlgöfjordenB19
ÄlgöfjordenS23S25
S27S26
Figur 48. Schematisk beskrivning över bassängindelningen samt kopplingar mellan
delbassängerna i modelluppsättningen för den södra delen av Bohusläns skärgård. 50 51Tabell 2. Modelluppsättningens bassängbeteckningar och ytareor samt tillrinningsområdenas
areor. Bassängernas ytarea är hämtade från SVAR  (Svenskt Vatten ARkiv), se SMHI
Oceanografi Nr 73, 2003.
B01 Mollöfjorden 91.3 17
B02 Hjärteröfjorden/
Göteborgs n n skärgårds kustvatten191.9 68
B03 Göteborgs n skärgårds kustvatten/
Göteborgs s skärgårds kustvatten257.9 25
B04 Onsala kustvatten 286.9 131
B05 Käringöfjorden 35.8 19
B06 Ellösefjorden/Malö Strömmar/Snäckedjupet 14.9 31
B07 Nordströmmarna/Koljö fjord/ Borgilefjorden 17.8 81
B08 Kalvöfjord 9.8 60
B09 Havstensfjorden 54.3 201
B10 Byfjorden 5.9 369
B11 Ljungs kile 6.3 128
B12 Halsefjorden 14.1 65
B13 Askeröfjorden 18.2 56
B14 Stigfjorden 32.0 34
B15 Kalvöfjorden 8.6 83
B16 Lyresund/Boxvike kile 3.0 15
B17 Hake fjord 52.8 272
B18 Marstrandsfjorden 75.8 13
B19 Älgöfjorden 27.0 77
B20 Sälö fjord/Källö fjord 74.5 81
B21 Nordre  Älvs fjord 36.6 169
B22 Stora Kalvsund 7.4 7
B23 Björköfjorden 6.0 12
B24 Dana fjord 33.8 6
B25 Rivö fjord 22.6 50150
B26 Asperöfjorden sek namn 9.2 8
B27 Askims fjord 49.3 76 52Figur 49. Area fördelningen i djupled för varje delbassäng beskrivs i s.k. hypsografer. Det är
hypsograferna som anger varje delbassängs specifika geografiska egenskaper.0 2 04 06 08 0 1 0 0Area (km2)
706050403020100Djup (m)
B10 50 100 150 200 250Area (km2)
B20 100 200 300Area (km2)
B40 1 02 03 04 05 0Area (km2)
B5
0 5 10 15 20 25Area (km2)
B60 5 10 15 20 25Area (km2)
B7048 1 2Area (km2)
B802 0 4 0 6 0 8 0Area (km2)
B902468Area (km2)
B10
02468Area (km2)
B11048 1 2 1 6 2 0Area (km2)
B120 5 10 15 20 25Area (km2)
B130 1 02 03 04 05 0Area (km2)
B1402468 1 0Area (km2)
B15
012345Area (km2)
B1602 0 4 0 6 0Area (km2)
B1702 0 4 0 6 0 8 0 1 0 0Area (km2)
B180 1 02 03 04 0Area (km2)
B190 2 04 06 08 0 1 0 0Area (km2)
B20
B2102468 1 0Area (km2)
B2202468Area (km2)
B230 1 02 03 04 0Area (km2)
B2401 0 2 0 3 0Area (km2)
B25
048 1 2Area (km2)
B260 2 04 06 0Area (km2)
B27 53Figur 50. Schematisk bild över tvärsnittsyt an för respektive sund framtaget från digitala
sjökort (blå staplar), de röda symbolerna anger huruvida vi i modellen betraktar dem somtriangulära eller rektangulära, magentafärga d kurva anger modellens tvärsnittsyta.00 . 4 0 . 81.2 1. 62
6040200012 3 4
604020004 812 1 620
60402000 1 02 03 0
604020001 0 2 0 3 0 4 0
6040200
0 1 02 03 04 0
604020002468
60402000 0.1 0.2 0.3 0.4 0.5
604020000 . 2 0 . 4 0 . 6 0 . 8
60402000 0.4 0.8 1.2 1.6
6040200
00 . 1 0 . 2 0 . 3 0 . 4
604020000 . 2 0 . 4 0 . 6
60402000123
60402000 0.1 0.2 0.3 0.4
604020000 . 4 0 . 8 1 . 2
6040200
0 0.04 0.08 0.12 0.16 0.2
6040200
02468 1 0
60402000 4 8 12 16 20
60402000 0.2 0.4 0.6 0.8
604020000 . 511 . 522 . 5
6040200S01 S02 S03
S11 S12 S13 S14 S15
S16 S17 S18 S19 S20
S21 S22 S23 S24 S25S04 S05
0123
604020000 . 4 0 . 8 1 . 2 1 . 6
6040200012345
604020002468 1 0
6040200
00 . 511 . 522 . 5
60402000 0.2 0.4 0.6 0.8 1
6040200
604020000 . 2 0 . 4 0 . 6 0 . 81
604020001234
6040200048 1 2
6040200
60402000 0.5 1 1.5 2 2.5
60402000 0.4 0.8 1.2 1.6 2
6040200S26 S27 S28 S29 S30
S31 S32 S33 S34 S35
S36 S37 S38 S39 S40
S41 S42 S4302468
6040200
S440 0.5 1 1.5 2 2.5
6040200
S45 54Drivdata
Atmosfär
Vindhastighet, lufttemperatur, relativ luftfuk tighet samt total molnighet har hämtats från
tidigare nämnda meteorologiska databas dä r gridrutan vars mittpunkt har positionen Lat
57,5°N Lon 11,5°O  bäst ansågs representera södra delarna av Bohusläns skärgård.
Till vår hjälp att fastställa depositionen av kväve har vi använt oss av årsdepositioner
beräknade av MATCH -modellen för åren 1991 samt 1994-2001. I syfte att fånga
årstidsvariationer har vi sedan vikt at dessa modellberäknade data med
månadsnederbördsdata från den mete orologiska databasen, då den mesta
atmosfärdepositionen av kväve bedöms ske genom  s.k. våtdeposition. För de år som saknas
i MATCH  tidsserien har vi använt oss av en nederbördsviktad medeldeposition av reducerat
och oxiderat kväve.
Land
Vattenföringen beräknades som dygnsmede lvärden med hjälp av HBV-modellens
tillämpning i TRK-projektet, med undantag för Göta älv. Tidsserier för tre olika områden
beräknades med HBV-modellen: 1. Bäveån, 2. Kustavrinningsområden norr om Göta älvs
mynning i havet, 3. Kustavrinningsområden söder om Göta älv. Tillrinningen till de
definierade bassängerna fördelades proportione llt mot respektive till rinningsområdes area.
Vattenföringen i Göta älv bestämdes med hjälp av uppgifter om dygnsvattenföring från
Lilla Edets kraftverk och uppgifter om va ttenföringen i Göteborgsgrenen i Kungälv.
Vattenföringen i Lilla Edet representerar de n totala vattenföringen i Göta älv och dygns-
vattenföringen i Nordre älv beräknades so m skillnaden mellan vattenföringsuppgifter från
Lilla Edet och Kungälv. Tillrinningen neds tröms förgreningen i Kungälv beräknades från
HBV modellerade data och adderades till flödena för respektive gren i Kungälv.
Transporter av kväve- och fosfor beräkna des för varje dygn för definierade tillflöden
genom multiplikation av vattenföring och halt . För Göta älvs Göteborgsgren och Nordre
älv användes halter från den nationella miljöövervakni ngens provtagningsstation
”Alelyckan” (Institutionen fö r miljöanalys, SLU, Uppsala, www.ma.slu.se). Från samma
källa hämtades halter för transportberä kningar för Bäveån. Dessa mätserier bygger på
provtagningar varje månad och både totalhal ter och oorganiska halter finns analyserade.
Halter för varje dygn erhölls genom linjär interpolering.
Halter för beräkning av tillförsel från område n där inga mätserier fanns sammanställda
genererades med hjälp av expertbedömni ngar som baserades på information om
markanvändning och genomsnittliga värden på totalfosforhalter och totalkvävehalter ibäckar och åar där länsstyrel sen eller Göta älvs vatte nvårdsförbund genomför mätningar.
För varje definierat område samt för 23 avrinningsområden där halter mäts i avrinningen
beräknades andelen jordbruksmark, skogsar eal, sankmark, öppen mark, tätort, annan
bebyggd area och vattenyta. Sambandet mellan ha lt och andel jordbruksmark var tydligast.
I avrinningen antogs andelen fosfat vara 30 % av totalfosfor. Andelen nitrat och
ammonium antogs vara 50 % re spektive 3 % av totalkväve. De  halter som bestämdes för
de olika tillrinningsområd ena antogs vara konstanta.
Länsstyrelsen rapporterade uppgift er om utsläpp från 25 olik a källor med utsläpp direkt
eller nästan direkt till have t. Dessa punktkällor bidrar med kväve och fosfor till 16 av
kustbassängerna. I samarbete med länsst yrelsen kompletterades de rapporterade
utsläppsdata med antaganden om oorganiska andelar av utsläppen och dessutom med
uppgifter för alla år från 1985-2002. Länsstyr elsens rapporterade data var huvudsakligen
årliga utsläpp av totalkväve  och totalfosfor för åren 1995-1999. De genererade årliga 55utsläppen fördelades lika på årens dagar och adderades till övriga beräknade transporter
från landområden till respektive bassäng.
De per bassäng summerade transporterna av totalkväve, nitrat, ammonium, totalfosfor
och fosfat dividerades med summerad tillrinn ing till respektive bassäng för att erhålla de
dygnsvisa halter som utgör indata i kustzonsmodellen.
Utsjö
Eftersom Bohusläns södra skärgård sträcker sig från Skagerack i norr till Kattegatt i
söder bör utsjön behandlas som två separata bassänger, Skagerack och Kattegatt. Tanken
med denna indelning är att Skagerack-bass ängen skall utgöra samma drivning som i norra
Bohuslän, medan Kattegatt drivs med stationerna GF4 och P2.
Station GF4 är den station som bäst representera r Kattegatt. Ett intensivt mätprogram
genomfördes vid denna station fram t.o. m. 1993. Därefter besöks stationen endast
sporadiskt och alla parametrar mäts inte  vid varje tillfälle. För perioden 1985-1993 tas
Kattegatt drivningen enbart från GF4 därefter tas den från station P2, som är belägen något
norr om GF4, och därför ett någo t tunnare ytskikt än GF4, men i övrigt skiljer de båda
stationerna inte nämnvärt åt.
Resultat
Figur 51. Mätserier vid de stationer som i ngått och till viss del fortfarande ingår i
sporadiska mätningar under vinterperioden. Inom parantes anges i vilka modellbassängersom mätstationen ligger. Station Skalkorgarna är belägen precis vid gränsen mellan
bassängerna B24 och B25, varför båda dessa ba ssänger finns angivna i figuren. Stationerna
med blå text lämpar sig väl till valideringsst udier då deras läge bed öms som representativt
representation av modellbassängerna.Danafjord (B24)Rävungarna (B21)Ostindiebådarna (B21)
Skalkorgarna (B24/B25)Valö (B04)
Koljöfjord (B07)
Instö ränna (B19)Havstensfjord (B09)
Galterö (B12)
Åstol (B17/B19)Byfjorden (B10)
Älvsborgsbron E (B25)Älvsborgsbron (B25)Hälsö (B22)
1985 198 6 1987 1988 198 9 1990 199 1 1992 199 3 1994 1995 199 6 1997 1998 1999 2000 20011985 198 6 1987 1988 198 9 1990 199 1 1992 199 3 1994 1995 199 6 1997 1998 1999 2000 2001 56I syfte att avgöra modellens riktighet och hu r väl den representerar verkligheten krävs
området.
Längs Bohusläns södra skärgård utförs månatliga mätningar vid 10 stationer. Vid
ytterligare tre stati oner har det förekommit mätningar under en längre period under tiden
1985-2000. Station Älvsborgsbron  inberäknas inte bland dessa,  då den stationen flyttades
till den station som betecknas Älvsborgsbron E  under 1994. Somliga av stationerna ligger
väl till i bassängen och lämpar sig väl för valideringsstudier, andra stationer ligger i
inneslutna vikar och kan inte betraktas som representativa för hela havsområdet i vilket
stationen är belägen. Detta gör att valideringen av modellen be gränsas till de bassänger och
stationer som är markerade med blå text i figur 51.
Nordströmmarna/Koljöfjorden/Borgilefjorden (B07)
Figur 52. Hypsografisk karta över delbassäng
B07, Nordströmmarna-Koljöfjorden-Borgilefjorden.
Orange punkt markerar positionen för stationKoljöfjord .
Bassäng B07 i modellen utgörs, som tidigare nämnts, av tre havsområden i SVAR .
Anledningen till att Nordströmmarna , Koljöfjorden  och Borgilefjorden  slagits samman till en
bassäng i modellen är att dessa tre områden inte  avskiljs av något uttalat tröskelområde.
Erfarenheten av Kustzonsmodellen visar att de t oftast komplicerar modellens beskrivning
av utbytet mellan havsområden då dessa inte utgörs av väl uttalade  tröskelområden. Den
sammanslagna bassängen B07 har en mycket grund och smal förbindelse med Malö
strömmar  och i förlängningen utsjön. Även in åt fjordsystemet, i gränsen mot Kalvöfjord  är
tröskelområdet tydlig. Mätstationen Koljöfjord  är belägen i den djupaste punkten i
havsområdet, ganska nära Orusts norra kust.
 57Salthalt
Figur 53. Jämförelse mellan modellerad salthalt (PSU) från B07 och mätdata från station
Koljöfjorden . Blå linje visar modellresultat och svarta punkter observationer på 0 respektive
40 m djup.
Salthalten i ytan är i området mycket variab el, med mycket stora variationer från tid till
annan, vilket hänger samman med stort färskva tten tillflöde från land uppströms i systemet.
Bäveåns vatten, som mynnar i Byfjorden, tr ansporteras vidare ut i systemet och
färskvattensignaler därifrån kan spåras även i bassäng Koljöfjorden , även om detta vatten
påverkas av havsvatten med högre salthalt på  sin väg ut till Sk agerack. I djupvattnet
varierar salthalten betydligt mindre och man ka n tydligt se från mätningar att djupvattnet i
Koljöfjorden  kännetecknas av långa stagnationsperiode r som ibland sträcker sig över flera år.
Pga. den trånga förbindelsen mot Malö strömmar  så är salthalten i på 40 m djup betydligt
lägre i Koljöfjorden  än på motsvarande djup i andra havsområden i fjordsystemen kring
Orust och Tjörn. Vid tre tillfäl len med två års mellanrum (det första 1993) sker i modellen
inflöden av tungt vatten med hög salthalt i dj upvattnet. Mätdata antyde r enbart ett inflöde
av tungt vatten under denna pe riod. Orsaken till att modellen sk iljer sig från mätdata ligger
i modellens drivning från utsjön. Med en bätt re representation av förhållandena i utsjön,
kommer modellen bättre kunna fånga inflödena av tungt vatten i tiden.
Figur 54. Jämförelse mellan modellerad temperatur ( °C) från B07 och mätdata från station
Koljöfjorden . Röd linje visar modellresultat och svarta punkter observationer på 0
respektive 40 m djup.
Temperaturtidsserien pekar på samma fe nomen som tidsserien för salthalt, att
djupvattnet i havsområdet är stagnant i långa  perioder. Modellens temperaturer är ofta-50510152025 ytan
1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 199 61997 1998 1999 2000 20010510 bot ten1015202530ytan
1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 199 61997 1998 1999 2000 20012530 bot ten 58något höga vid inbrott av nytt vatten, vilket hänger samman  med att inbrotten i modellen
inte kommer exakt i rätt tidpunk t, och därför har också det vatten som kommer in i
Koljöfjorden  i modellen något högre temperatur.
Syrgas
Figur 55. Jämförelse mellan modellerad syrgashalt (ml/l) från B07 och mätdata från station
Koljöfjorden . Grön linje visar modellresultat och svarta punkter observationer på 0
Tidsserien för syrgashalt visar att perioden inleds med en fyra år  lång stagnationsperiod
i djupvattnet när syrgashalten i Koljöfjorden i stort sett ba ra sjunker. 1989 inträffar ett
inbrott av nytt djupvatten med hög syrgashalt i modellen. Tyvärr saknas observationer i
djupvattnet vid denna tidpunkt. 19 90 inträffar visar observationerna på ett nytt inbrott,
vilket modellen missar. Därefter visar modellen och observationer på mycket god
överrensstämmelse. 1996 visar både modell och observationer på ett inflöde i djupvattnet,
men modellen underskattar dess styrka. Från 1997-2000 visar mätdata att återigen en lång
stagnationsperiod äger rum. Tr oligen uppträder under denna period svavelväte (vilket i
figuren visas som negativa syrgashalter) i havs området, men att denna parameter inte har
mätts. Istället för att ange negativa syrgasha lter, har man noterat en nollkoncentration av
syrgas.
Nitrat
Figur 56. Jämförelse mellan modellerad nitrathalt (µmol/l) från B07 och mätdata från station
Koljöfjorden . Gul linje visar modellresultat och svarta punkter observationer på 0 respektive
40 m djup.
Årsdynamiken av nitrat i ytan har en god överensstämmelse mellan mätdata och
modellens halter. Med några få undantag är vintervärdena i modellen är dock generellt0102030ytan
1985 198 61987 198 81989 199 01991 1992 1993 1994 1995 199 61997 199 81999 2000 20010102030 botten1985 198 61987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 199 61997 1998 1999 2000 2001-4048botten4812 ytan 59något låg. Modellens värden i djupvattnet ligger dock väl till i förhållande till
observationerna. De stora variationerna i ni trathalterna i djupvattne t är nära kopplad till
inflödestillfällena.
Fosfat
Figur 57. Jämförelse mellan modellerad fosfathalt (µmol/l) från B07 och mätdata från station
Koljöfjorden . Lila linje visar modellresultat och svarta punkter observationer på 0 respektive
40 m djup.
Även vad avser fosfathalt så är vinter värdena något låga i modellens ytvatten.
Djupvattnet, däremot uppvisar på relativt höga fosfathalter, vilka är intimt kopplade till
stagnationsperioder. Vid de tillf ällen modellen klarar av att beskriva utbytet av djupvattnet
visar modellen också på rätt halter i djupvattn et. Det inträngande, nya djupvattnet har ofta
betydligt lägre fosfathalter än det stagnant a vattnet har. Vid et t inbrott sjunker alltså
fosfathalten betydligt, för att åter stiga genom nedbrytningsprocesser och urlakning av
fosfat från havsbottnen då syrgashalten minskar.
Havstensfjorden (B09)
Figur 58. Hypsogr afisk karta över
delbassäng B09, Havstensfjorden och
delbassäng B10, Byfjorden. Orange
punkt markerar positionerna för
stationerna Havstensfjorden och
Byfjorden .
Havstensfjorden är en relativt smal och långs träckt fjord som sträcker sig utefter Orusts
östra kust. Längst upp i norr vidga r sig fjorden något och ett djupare område med maximalt02ytan
1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 199 61997 1998 1999 2000 20010246810botten
 60djup på 44 m breder ut sig. Det är i detta område, i den norra delen av fjorden som
mätstationen är belägen.
Salthalt
Figur 59. Jämförelse mellan modellerad salthalt (PSU) från B09 och mätdata från station
Havstensfjorden . Blå linje visar modellresultat och svarta punkter observationer på 0
Salthalten i ytan, vilken till stor del påverkas  av färskvattentillrinni ngen är variabel både
modellen och i mätdata. Även om avvikels er förekommer så bedöms modellen som väl
överrensstämmande med mätdata. Djupvattnet visar att årslånga stagnationsperioder
förekommer frekvent i området. Vissa periode r byts bottenvattnet in te ut på flera år.
Modellen visar likartat beteende, även om utbytet av bottenvattnet inte sker vid exakt
samma tidpunkt som mätdata påvisar.
Figur 60. Jämförelse mellan modellerad temperatur ( °C) från B09 och mätdata från station
Havstensfjorden . Röd linje visar modellresultat och svarta punkter observationer på 0
Modellens temperaturfält i ytan visar oftast på väl överrensstämmelse med mätdata.
Havstensfjorden är inget undantag. De be tydligt mindre varia tionerna i bottenvattnet
understryker att bottenvattnet i Havstensfjorden är  stagnant. Det är i stort sett vid inbrott av
nytt djupvatten som någon mer u ttalat förändring av temperaturen på 40 m djup äger rum81216202428yt an
1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001283236botten
1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 200104812 botten 61Syrgas
 Figur 61. Jämförelse mellan modellerad syrgashalt (ml/l) från B09 och mätdata från station
Havstensfjorden . Grön linje visar modellresultat och svarta punkter observationer på 0
Genom att studera syrgashalten i djupvattnet blir de t tydligt att mätdata visar på årlig
förnyelse av djupvattnet och att stagnations perioderna har en årlig cykel. När nytt
djupvatten kommer in i området för det med sig vatten med en syrgashalt på c:a 6 ml/l.
Under stagnationsperioderna konsumeras sy rgasen genom nedbrytning av organsikt
material.  Även modellen visar på en årli g förnyelse av djupva ttnet, vilken i stort
sammanfaller med vad observationerna visar. Vissa år kommer dock inbrotten något tidigt
jämfört med observationerna.
Nitrat
 Figur 62. Jämförelse mellan modellerad nitrathalt (µmol/l) från B09 och mätdata från station
Havstensfjorden . Gul linje visar modellresultat och svarta punkter observationer på 0
Modellens följer tidsserien av nitratha lten i Havstensfjorden jämfört med
observationerna. Modellens vintervärden i ytan kan dock vara något låg från tid till annan.
I djupvattnet visar både modell och obser vationer på en va riabel tidsserie.1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001-4048botten4812 yt an
0102030 yt an
1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 20010102030botten 62Fosfat
 Figur 63. Jämförelse mellan modellerad fosfathalt (µmol/l) från B09 och mätdata från station
Havstensfjorden . Lila linje visar modellresultat och svarta punkter observationer på 0
Modellens fosfathalt i ytan följer en förv äntad årdynamik. På större djup visar dock
mätvärden på att modellen allt som oftast underskattar de allra högsta fosfathalterna.
Troligen kan detta förklaras med att mode llen underskattar nedbrytningen av organsikt
material vid syrgashalter nära 0 ml/l.
Byfjorden (B10)
Byfjorden  ligger allra längst in i fjordsysteme t kring Orust och Tjörn, se figur 58.
Havsområdet har en relativt grund och trång förbindelse med Havstensfjorden . I dess
innersta del ligger Uddevalla, där Bäveån har sitt utlopp. I fj ordens djupaste del, relativt
centralt i havsområdet ligger en mätstation, Byfjorden .
Salthalt
Figur 64. Jämförelse mellan modellerad salthalt (PSU) från B10 och mätdata från station
Byfjorden . Blå linje visar modellresultat på 0 respektive 40 m djup, svarta punkter
observationer på 0 respektive 40-43 m djup.
Salthaltvariationerna i ytan visar tydligt på Bäveåns påverkan på salthalten i
havsområdet. De stora variationerna i ytsa lthalt är direkt kopplad  till variationer av
färskvattentillflödet från Bäveån. Både modell och observationer visar på likartade
variationer även om de inte är identiska. Djupvattnet är å andra si dan mycket stagnant.
Mätserien visar på salthalter på över 30 PSU i stort sett he la perioden. Från 1986 tom 1989051015202530yt an
1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001253035 botten01 yt an
1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 200105101520 botten 63har något lägre salthalter noter ats, men det är troligen mä tta vid någon annan station i
havsområdet
Figur 65. Jämförelse mellan modellerad temperatur ( °C) från B10 och mätdata från station
Byfjorden . Röd linje visar modellresultat på 0 respektive 40 m djup, svarta punkter
Temperaturfältet visar också på hur stillast ående vattnet på 40 m djup är i Byfjorden.
Det förekommer troligen endast liten omblandning i djupvattnet under
stagnationsperioderna. Förändringar av temp eraturen sker så gott som enbart genom
inflöden av nytt vatten från Havstensfjorden.
Syrgas
 Figur 66. Jämförelse mellan modellerad syrgashalt (ml/l) från B10 och mätdata från station
Byfjorden . Grön linje visar modellresultat på 0 respektive 40 m djup, svarta punkter
Byfjorden är välkänt för långa perioder med mycket låga syrgashalter och mycket höga
svavelvätekoncentrationer. Många studier har gjorts i området som publicerats i
vetenskapliga artiklar. Kustzonsmodellen visa r också på långa perioder då djupvattnet inte
byts ut och syrgashalten sjunker till mycket låga nivåer. I första ögonkasten kan det tyckas
att modellen och observationer uppvisar väldigt skilda tidsse rier. Men de många konstanta
värden som noterats i observationerna kan fö rklaras genom att man endast vid några
tillfällen från 1986 tom 1989 noterat negativa sy rgashalter och istället angett 0 ml/l då
svavelväte uppträtt. Likaså har man gjort 1997-1999. Under perioden 1991-1994 har en
lägsta detektionsgräns ansatts till –5.38 ml/l för att 1995-1996 ersätta den lägsta
detektionsgränsen med –6.72 ml/l.-404812162024 ytan
1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 20014812 botten
1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001-12-8-4048botten4812yt an 64Nitrat
 Figur 67. Jämförelse mellan modellerad nitrathalt (µmol/l) från B10 och mätdata från station
Byfjorden . Gul linje visar modellresultat på 0 respektive 40 m djup, svarta punkter
Årsdynamiken i modellens Byfjorden  skiljer sig från övr iga delbassänger, då
primärproducenterna i modellen inte lyckas konsumera hela vinterpoolen av nitrat under
produktionssäsongen, vilket mätdata antyder borde ske årligen, även om nytt nitrat förs till
Byfjorden  från Bäveån väldigt fort under vissa år. Mätdata antyder också att konsumtionen
av nitrat i modellens djupvattnet under sy rgasfria förhållanden går alltför långsamt.
Fosfat
 Figur 68. Jämförelse mellan modellerad fosfathalt (µmol/l) från B10 och mätdata från station
Fosfathalten i ytan uppvisar en tydlig årstidsdynamik, vilken stämmer väl mellan
observationer och modellresultat. Djupvatt endynamiken pekar på hur fosfathalten
successivt ökar under stagnationsperioder för a tt åter minska när nytt vatten kommer in.
Under stagnationsperioder är det tydligt att modellen besk river fosfatdynamiken väldigt
väl, men att modellen har svårt att pricka in inflödena vid exak t rätt tidpunkt. Men både
observationer och modell visar på att stagnations perioderna ofta sträcker sig över flera år.0204060 ytan
1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001020botten
02 yt an
1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 20010102030 botten 65Halsefjorden (B12)
Figur 69. Hypsografisk karta över delbassäng
B12, Halsefjorden. Orange punkt markerar
positionen för station Galterö .
Halsefjorden  är ett relativt grunt havsområde  med ett medeldjup på 8 m (enl. SVAR ).
Genom fjorden går en farled med e tt maximalt djup på 41m. Mätstationen Galterö  ligger
mitt i farleden på gränsen till den söderomliggande Askeröfjorden .
Salthalt
Figur 70. Jämförelse mellan modellerad salthalt (PSU) från B12 och mätdata från station
Galterö . Blå linje visar modellresultat på 0 respektive 40 m djup, svarta punkter
observationer på 0 respektive 35-40 m djup.
Tidsserien av mätdata visar på stor variabil itet i salthalt både i ytan och i djupvattnet.
Det tyder på att det i den rännan som farleden  utgör sker en intensiv blandning även på
stora djup. Modellen återskapar denna variabilite t på ett godtagbart sä tt, om än den missar
de allra lägsta salthalterna  på stora djup med flera PSU.121620242832 ytan
1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 199 61997 1998 1999 2000 200124283236 botten
 66Temperatur
Figur 71. Jämförelse mellan modellerad temperatur ( °C) från B12 och mätdata från station
Galterö . Röd linje visar modellresultat på 0 respektive 40 m djup, svarta punkter
På samma sätt som tidsserien av mätdata visar på stor variabilitet i salthalt både i ytan
och i djupvattnet gör den det även för temp eratur. Det understryker teorin om intensiv
blandning på stora djup i farled en. Modellen återskapar de nna variabilitet i temperatur
mycket bra.
Syrgas
Figur 72. Jämförelse mellan modellerad syrgashalt (ml/l) från B12 och mätdata från station
Galterö . Grön linje visar modellresultat på 0 respektive 40 m djup, svarta punkter
Den intensiva djupvattenblandni ngen innebär att syrgashalten  varierar mycket på 40 m
djup. Årsdynamiken av syrgashalten åter finns såväl i modellresultaten som i
observationerna.-404812162024ytan
1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 199 61997 1998 1999 2000 2001048121620botten
1985 198 61987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 199 61997 1998 1999 2000 2001048botten4812ytan 67Nitrat
Figur 73. Jämförelse mellan modellerad nitrathalt (µmol/l) från B12 och mätdata från station
Galterö . Gul linje visar modellresultat på 0 respektive 40 m djup, svarta punkter
Årstidsdynamiken av nitrat visar en god överrensstämmelse mellan modellerad och
observerad nitrathalt. Möjligen antyder obs ervationerna i ytan att produktionssäsongen
kommer igång något sent i modellen de förs ta åren (tom 1989). Något man inte kan se
senare under perioden. Modellen fångar även dynamiken i djupvattnet mycket bra.
Fosfat
Figur 74. Jämförelse mellan modellerad fosfathalt (µmol/l) från B12 och mätdata från station
Galterö . Lila linje visar modellresultat på 0 respektive 40 m djup, svarta punkter
Modellens årstidsdynamik av fosfat i ytan  stämmer väl överens med observationerna i
station Galterö . Däremot uppvisar modellen väldig t fluktuerande och alltför höga
koncentrationer i djupvattnet.01020 ytan
1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 199 61997 1998 1999 2000 20010102030 botten
01 ytan
1985 198 61987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 200 020010123botten 68Marstrandsfjorden (B18)
Figur 75. Hypsogr afisk karta över
delbassäng B18, Marstrandsfjorden.
Orange punkt på gränsen till bassäng B19
markerar position för station Åstol .
Marstrandsfjorden  är en av de djupare havsområ den i den södra delen av Bohusläns
skärgård med ett maxdjup på 64 m. Havsområdet har en relativt öppen förbindelse medutanförliggande havsområden och påverkas därför mycket av förhållandena i utsjön.
Mätstationen 
Åstol , som valts att validera resultaten i bassäng B18 med är belägen i
Älgöfjorden  (B19), men ligger så nära gränsen mellan dessa båda områden att den bedöms
representera även B18 väl.
 Salthalt
Figur 76. Jämförelse mellan modellerad salthalt (PSU) från B18 och mätdata från station
Åstol . Blå linje visar modellresultat och svarta punkter observationer på 0 respektive 60 m
djup.
Eftersom Marstrandsfjorden ligger så pass lå ngt ut i systemet och till stora delar är
belägen utomskärs påveras salthalten i områ det mycket av Baltiska strömmens läge.
Salthalten är allstå mycket bero ende av att modellen får in rä tt salthalt från utsjön. Först då
modellen klarar av att beskriva dessa tidsserier på ett tillfredställande sätt kan man förvänta
sig att dynamiken i de inre bassängerna är möjliga att beskriva. Modellens stora
fluktuationer i ytan stämmer väl överens  med mätdata, även djupvatten dynamiken
uppvisar en god överensstämmels e mellan modell och mätdata.8162432ytan
 69Temperatur
Figur 77. Jämförelse mellan modellerad temperatur ( °C) från B18 och mätdata från station
Åstol . Röd linje visar modellresultat och svarta punkter observationer på 0 respektive 60 m
djup.
Även temperaturtidsserierna visar på tydl ig årtidsvariation i de djupaste delarna av
havsområdet, vilket tyder på att djupvattnet by ts ut kontinuerligt. Man kan anta att modell
och observationer uppvisat likartade värden, även om observationerna på 60 m djup är
något sporadiska under perioden.
Syrgas
Figur 78. Jämförelse mellan modellerad syrgas (ml/l) från B18 och mätdata från station
Åstol . Grön linje visar modellresultat och svarta punkter observationer på 0 respektive 60 m
djup.
Precis som förväntat har tidsserierna av sy rgashalt en årlig dynamik både på djupet och
i ytan, där modellens värden stämmer väl med observationer.-8081624ytan
1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 20010816botten
1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 200104812 botten4812ytan 70Nitrat
Figur 79. Jämförelse mellan modellerad nitrathalt (µmol/l) från B18 och mätdata från station
Åstol . Gul linje visar modellresultat och svarta punkter observationer på 0 respektive 60 m
djup.
Nitrathalterna varierar med den sedvanliga årsdynamiken i ytan, där nitratpoolen helt
töms under produktionssäsongen och höga halter  återigen byggs upp under vintersäsongen.
Även botten värdena uppvisar en säsongsdyn amik, där modell och mätdata stämmer väl
överens.
Fosfat
Figur 80. Jämförelse mellan modellerad fosfathalt (µmol/l) från B18 och mätdata från station
Åstol . Lila linje visar modellresultat och svarta punkter observationer på 0 respektive 60 m
djup.
Fosfathalten i ytan är väl beskriven i modellen. I djupvattnet fluktuerar
koncentrationerna av fosfat väldigt, både i mätdata och i modellen. Vid några tillfällen
missar modellen de höga värden som uppmätts , troligen hänger detta samman med att
modellens syrgashalte r vid dessa tillfällen är något för hög.01020yt an
1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 20010102030 botten
012 yt an
1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001012botten 71Danafjord (B24)
Figur 81. Hypsogr afisk karta över
delbassäng B24, Danafjord. Den västra
oranga punkten markerar stationDanafjords  position.
Danafjord
 är belägen mellan Rivöfjord , i vilken Göta Älv mynnar, samt det yttre
havsområdet kallat Göteborgs s skärgårds kustvatten . I havsområdet finns två mätstationer
inom Bohuskustens kontrollprogram, Danafjord  och Skalkorgarna , varav station Danafjord
är belägen i de djupaste delarna av bass ängen. Valideringen av modellen har därför
koncentrerats till en jämförelse med den stationen.
Salthalt
Figur 82. Jämförelse mellan modellerad salthalt (PSU) från B24 och mätdata från station
Danafjord . Blå linje visar modellresultat och svarta punkter observationer på 0 respektive 37
m djup.
Modellen salthalt varierar väldigt mycket  i ytan, precis som man kan förvänta sig
eftersom Göta Älvsvattnet påverkar salthaltfältet mycket. De månatliga mätningarna istation 
Danafjord  kan av naturliga skäl inte fånga de ssa intensiva fluktuationer, men de kan
ändå påvisa att modellens värden är rimliga. Betydligt lugnare ter si g salthaltfältet på 37 m
djup, vilket visar att redan på  37 m återfinner man djupvattnet i havsområdet. Vid några
tillfällen visar observationern a på 37 m salthalter under 30 PSU. Dessa låga salthalter
missar modellen oftast.051015202530ytan
1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001253035botten
 72Temperatur
Figur 83. Jämförelse mellan modellerad temperatur ( °C) från B24 och mätdata från station
Danafjord . Röd linje visar modellresultat och svarta punkter observationer på 0 respektive
37 m djup.
Modell och observationer uppvisar en tydlig årscykel i djupvattnet och i ytan, modellen
underskattar dock sommartemperaturerna  under början av perioden fram tom 1994.
Syrgas
Figur 84. Jämförelse mellan modellerad syrgashalt (ml/l) från B24 och mätdata från station
Danafjord . Grön linje visar modellresultat och svar ta punkter observationer på 0 respektive
37 m djup.
Även syrgashalterna stämmer väl överens  mellan observationer och modell, med en
tydlig årscykel både i ytan och på 37 m.-404812162024 ytan
1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 20010481216 botten
1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001048botten4812ytan 73Nitrat
Figur 85. Jämförelse mellan modellerad nitrathalt (µmol/l) från B24 och mätdata från station
Danafjord och Skalkorgarna . Gul linje visar modellresultat, svarta punkter observationer på
0 respektive 37 m djup vid station Danafjord och lila punkter visar ytobservationer från
station Skalkorgarna..
Modellens nitrathalter i ytan varierar myck et pga. Göta Älvs påverkan på vattenmassan.
Observationerna antyder att m odellens koncentrationer har en  bättre överrensstämmelse
med observationerna i Skalkorgarna , vilket i sin tur antyder att station Danafjord  påverkas
mer av vattnet utomskärs än av Göta Älv vattnet. Under produktionssäsongen har modellen
inte förmåga att tömma förrådet av nitrat, i likhet med observationerna från Skalkorgarna .
På 37 m djup stämmer modellen bättre överens med observationerna i station Danafjord
även om några enskilda toppar förekommer hos modellen, främst under 1994 och 1999,
vars halter inte återfinns i observationerna.
Fosfat
Figur 86. Jämförelse mellan modellerad fosfathalt (µmol/l) från B24 och mätdata från station
Danafjord . Lila linje visar modellresultat och svarta  punkter observationer på 0 respektive 37
m djup.
Fosfathalten i ytan uppvisar in te några extremt höga värden, utan varierar ungefär som i
övriga havsområden. På 37 m fluktuerar halterna mycket både i modellen och iobservationerna. Modellens halter överensstämmer väl med observationerna, med
undantag av några enstaka toppar främst under 1994-1995.00.51ytan
1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 200100.511.52 botten010203040ytan
1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 199 61997 1998 1999 2000 20010102030 botten 74Onsala Kustvatten (B04)
Figur 87. Hypsografisk ka rta över delbassäng B04,
Onsala Kustvatten. Orange punkt markerarpositionen för station Valö .
ärende nr M00 5986
Delbassäng Onsala Kustvatten  är den sydligaste belägna delbassängen i modellområdet.
Större delar av detta havsområde tillhör re nt geografiskt Halland s län. Vår ambition vid
implementerandet av kustzonssystemet i nya områden är att hålla modellområdet innanför
länsgränserna i avsikt att förenkla indata hanteringen till modellen, men eftersom den
sydligaste inre Bohusländska delbassängen, Askims fjord , har ett så pass långt gränssnitt mot
Onsala kustvatten , underlättas modellapplikationen om  även detta område tas med i
modellen. Onsala kustvatten  har dock inkorporerats i en förenklad beskrivning, genom att
alla de mindre havsområden längs Onsalahal vöns västra strand har här slagits samman till
att bilda delbassäng B04 i modellen. Inom området finns en mätstation, Valö, som sedan
1986 ingår i Bohuskustens kontrollprogram. De nna station är belägen i ett grundområde
nära ön Valö, vilket gör att stat ionen inte har ett sådant läge att mätningar därifrån visar på
djupvattenegenskaper i havsområdet, däremot be döms stationen ligga så pass öppet att den
väl representerar de översta 20 m i delbassängen.
Salthalt
Figur 88. Jämförelse mellan modellerad salthalt (PSU) från B04 och mätdata från station
Valö. Blå linje visar modellresultat, svarta punkter observationer på 0 respektive 20 m djup.
Tidsserien av den uppmätta salthalten från station Valö visar på ett fluktuerande mönster
över tiden både i ytan och på 20 m djup. Tidsse rien visar också att vattenmassan är starkt
skiktad, med ett tunt ytlager och där mätninga rna på 20 m djup görs i det som kan betraktas
som det allra översta skiktet i djupvattnet. Jä mför man dessa tidsserier med vad modellen101520253035ytan
1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 20012025303520 m
 75återskapar, finner man att modellen visserligen har en något högre salth alt generellt i ytan,
men att vattenmassan i modellen också är väl sk iktad de översta 20 m.  Likaledes fluktuerar
salthalten över tiden i modellen, vilket är starkt kopplat till dr ivningen från utsjön.
Mätstationerna GF4 och P2 som använts till att representera Kattegatt i modellen och som
driver Kustzonsmodellen från utsjön har unde r den period de ingått i det nationella
kontrollprogrammet besökts relativt frekve nt. På så sätt har vi erhållit en god
representation för tillståndet i utsjön.
Figur 89. Jämförelse mellan modellerad temperatur ( °C) från B04 och mätdata från station
Valö. Röd linje visar modellresultat, svarta punkter observationer på 0 respektive 20 m djup.
Temperaturtidsserien visar på väldigt god överrensstämmelse mellan modellerad
temperatur och uppmätt. På djup ner till 20 m bestäms temperaturen främst av processer
som sker genom havsytan, såsom solinstråln ingen, och den är inte lika beroende av
transporter mellan bassänger. Den goda överens stämmelsen med en  typisk årsdynamik
visar på att modellen beskriver instrålningsrutin erna korrekt.
Syrgas
Figur 90. Jämförelse mellan m odellerad syrgashalt (ml/l) från B04 och mätdata från station
Valö. Grön linje visar modellresultat, svarta punkter observationer på 0 respektive 20 m djup.
Syrgashalten i ytan bestäms av utbytespro cesser genom ytan, vars styrka bestäms av
temperaturen i vattnet. Med ett väl modellerat temperaturfält är det föga förvånande att
även modellens syrgashalter stämmer väl övere ns i ytan. Längre ne r i vattenmassan (på 20
m) visar modellen generellt något lägre syrgashalter än mätningarna0510152025 ytan
1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 200105101520 20 m
1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 20014812 20 m4812yt an 76Nitrat
Figur 91. Jämförelse mellan modellerad nitrathalt (µmol/l) från B04 och mätdata från station
Valö. Gul linje visar modellresultat, svarta punkter observationer på 0 respektive 20 m djup
Årstidsvariationerna av nitrathalten i ytan beskrivs väl i modellen. Möjligen kan man
ana att tömningen av ytvattnets nitrathalt unde r vårblomningen är nå got sen, men generellt
sett stämmer modell och observationer väl övere ns. Likaså på 20 m djup, där det inte går
att skönja några större skillnader me llan modellens resultat och observationer.
Fosfat
Figur 92. Jämförelse mellan modellerad fosfathalt (µmol/l) från B04 och mätdata från station
Valö. Lila linje visar modellresultat, svarta punkter observationer på 0 respektive 20 m djup
Modellens årstidsvariation av fosfathalt en i ytvattnet stämmer också väl med
observationer. Däremot visar observationern a vid 20 m djup en st örre variation under
produktionssäsongen och generellt högre halter  än modellen visar. Detta antyder att
vattenmassan vid station Valö är mer skiktad än vattenmassan i modellens bassäng B24.0510152025ytan
1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 20010510152025 20 m
00.511.5 ytan
1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 200100.511.520 m 77Transportberäkningar
Efter att ha genomfört en validering av m odellens resultat och funnit att modellen ger
409
KattegattNordströmmarna/
Borgilefjorden
79Kalvöfjord
60
282
65
Askeröfjorden
51Halsefjorden
43Ljungs kile
23Byfjorden
46
7
Lyresund
8Ellösefjorden/ 
24
108
1217
1785
224
Stora Kalvsund
28Göteborgs n
skärgårds
skärgårds
2164Nordre Älvs fjord
100
26
Dana fjord
166
Rivöfjord
77
26
Askims fjord
136Onsala Kustvatten
2265Skagerrak
Marstrandsfjorden
271Älgöfjorden
9516411
16408
42458
36089
44055
392032960729436
378273970237107347706820
6869456
594406543
8771002
370493
1078
1251601
887
2204
2124
1078
1251 332
416
1925
20569981030
55861310131046
259
307
833
58215932
7876478667
1434414877
18592315
2326
334214862 230136889
16810
20111993
201323962653
3533
1197
1564
144132180315051531
28832368
12613
5601
2116
2860
124180
1466
2114
20041931
1116611676815
Figur 93. Flöden av total-kväve (ton/år) mellan bassängerna i Bohusläns södra
årsmedelvärde av ton total-kväve i vattenmassan. 78Till skillnad från norra dele n av Bohusläns skärgård sker en nettoexport av total-kväve
från kustzonen till utsjön, vilket till stor de l hänger samman men att Göta Älv har sitt
utlopp i området. Även Bäveåns tillförsel av total-kvä ve i Byfjorden transporteras vidare ut
i systemet, vilket hänger samman med att fj ordsystemet norr om Orust har ett mycket grunt
tröskelområde till utsjön. Det innebär att de t vatten som kommer in i fjordsystemet från
utsjön har sitt ursprung i Sk ageracks ytvattnet, och på så sätt har mycket lägre
koncentrationer.
-600-400-2000200
B01-2000-1000010002000
B02-3000-2000-1000010002000
B03-300 0-200 0-100 001000
B04-200-100010 0
B05
B06-80-4004080
B07-60-40-2002040
B08-300-200-100010 020 0
B09-400-2000200400
B10
-80-4004080120
B11-80-4004080
B12-100-50050100150200
B13-120-8 0-4 004080
B14-80-4004080
B15
-15-10-5051015
B16-400-2000200
B17-800-4000400800
B18-200-150-100-5005010 0
B19-400-2000200400
B20
-15000-10000-5000050001000015000
B21-60-40-2002040
B22-40-200204060
B23-200-1000100200
B24-800 0-400 004000800012000
B25
-60-40-200204060
B26-400-2000200400
Sediment
B27
Figur 94. Transporter av tota l-kväve till och från varje bass äng. Notera att skalan är
innebär import av total-kväve, negativa export.
På samma sätt som i norra Bohuslän har vi genomfört budgetberäkningar i varje
havsområde med hjälp av Kustzonsmodelle n och därigenom fast ställt storleken på 79belastningen havsområdesvis. Figur 94 visar et t exempel på sådana budgetberäkningar för
total-kväve, i form av stapeldiagram, där varje stapel anger nettotransporter. Notera att den
export som sker till sedimenten till viss del försvinner från systemet genom av
denitrifikation i sedimenten, men att resterande  del fortfarande är tillgängligt till systemet
och kan vid gynnsamma förhållanden återföras till vattenmassan.
Total-fosfor
36
9Kalvöfjord
9
28
6
4Halsefjorden
4Ljungs kile
2Byfjorden
7
1
Lyresund
1Ellösefjorden/ 
2
9
60
151
16
2Göteborgs n
skärgårds
skärgårds
182Nordre Älvs fjord
6
2
Dana fjord
12
Rivöfjord
5
2
10Onsala Kustvatten
193Skagerrak
21Älgöfjorden
71479
1471
3604
3233
3731
358423442451
3436338527252752583
59238
513548
8191
3441
97
11553
63
191
184
150
17329
31
158
1738689
47518891 22
28
62
63474503
6346634212051233
136 128
173
1941136 1376493
737
134 136
153 134190
162
87
76
10981270103105
158176
587406
138
136
99
113
113143149
851838
Figur 95. Flöden av total-fosfor (ton/å r) mellan bassängerna i Bohusläns södra
årsmedelvärde av ton total-fosfor i vattenmassan. 80På samma sätt och av samma orsak som för to tal-kväve sker en netto export av total-
fosfor från kustzonen i sin helhet till ut sjön, även om den allra sydligaste yttre
kustbassängen, Onsala Kustvatten , importerar total-fosfor  från utsjön. Den trånga
förbindelsen till Skagerack norr om Orust oc h den stora belastningen från i första hand
Göta Älv påverkar utbytet mellan Skagerac k, Kattegatt och Bohusläns södra skärgård.
Motsvarande havsområdesvisa budgetberäkninga r som gjorts för total-kväve har även
genomförts för total-fosfor och vars  stapeldiagram återfinns i figur 96.
Figur 96. Transporter av tota l-fosfor till och från varje bassäng. Notera att skalan är
innebär import av total-fosfor, negativa export.-80-60-40-20020
B01-200-160-120-80-40040
B02-300-200-1000100
B03-300-200-1000100
B04-30-20-10010
B05
-6-4-2024
B06-12-8-4048
B07-8-6-4-2024
B08-40-20020
B09-10-5051015
B10
-8-4048
B11-12-8-4048
B12-12-8-4048
B13-16-12-8-404
B14-8-4048
B15
-1.5-1-0.500.51
B16-60-40-20020
B17-80-40040
B18-30-20-10010
B19-60-40-20020
B20
-300-200-100010 020 030 0
B21-6-4-202
B22-6-4-202
B23-25-20-15-10-505
B24-200-100010 020 030 0
B25
-6-4-202
Sediment
B26-60-40-20020
B27 81Slutord
Detta arbete har genomförts i samarbete med ett flertal kollegor på länsstyrelsen i
Västra Götaland och på SMHI. Ett speciellt va rmt tack riktas till  Karin Pettersson och
Hans Oscarsson på länsstyrelsen för att förs ett oss med indata från land, Daniel Björkert
som gjort kartorna i rapporten samt Jörgen Sahlberg och Kari Eilola för värdefulla
modelldiskussioner. Pr ojektet har samfinansierats av Naturvårdsverket och SMHI. 82Referenser
Areskoug , H. (1993): Nedfall av kväve och fosf or till Sverige, Östersjön och Västerhavet,
Naturvårdsverket, rapport 4148.
Brandt, M. & Ejhed, H. 2002. TRK. Transport - Retention - Källfördelning. Belastning på
havet. Naturvårdsverket rapport 5247.
Håkansson, B. & Moberg, M. 1990. Glomm aälvens spridningsområde i nord-östra
Skagerrak. SMHI Oceanografi nr 36.
Marmefelt, E., Arheimer, B. & Lagner, J.  1999. An integrated biogeochemical model
system for the Baltic Sea. Hydrobiologia 393: 45-56.
Marmefelt, E., Håkansson, B., Erichsen, A.C. & Hansen, S. 2000. Development of an
Ecological Model System for the Kattegat and the Southern Baltic.  SMHI Rapport
Oceanografi (RO) nr 29. 76 sid.
Naturvårdsverket. 1999. Bedömningsgrunder för miljökvalitet. Kust och hav.
Naturvårdsverket Rapport 4914.
Olsson, H. & Årnfelt, E. 2003. Kustzons modellen i regional miljöanalys. SMHI
Oceanografi nr 74. 2003.
Svensson, U. 1998. PROBE An Instruction Ma nual. SMHI Rapport Oceanografi (RO) nr
24. SMHIs publiceringar
SMHI ger ut sex rapportserier. Tre av dessa, R-serierna är avsedda för internationell
publik och skrivs därför oftast på engelska. I de övriga serierna används det svenskaspråket.
Seriernas namn Publiceras sedan
RMK (Rapport Meteorologi och Klimatologi) 1974
RH (Rapport Hydrologi) 1990RO (Rapport Oceanografi) 1986METEOROLOGI 1985HYDROLOGI 1985OCEANOGRAFI 1985
I serien  OCEANOGRAFI har tidigare utgivits:
 1 Lennart Funkquist (1985)
En hydrodynamisk modell för spridnings-och cirkulationsberäkningar i ÖstersjönSlutrapport.
 2 Barry Broman och Carsten Pettersson.
(1985)Spridningsundersökningar i yttre fjärdenPiteå.
 3 Cecilia Ambjörn (1986).
Utbyggnad vid Malmö hamn; effekter förLommabuktens vattenutbyte.
 4 Jan Andersson och Robert Hillgren (1986).
SMHIs undersökningar i Öregrundsgrepenperioden 84/85.
 5 Bo Juhlin (1986)
Oceanografiska observationer utmed sven-ska kusten med kustbevakningens fartyg1985.
 6 Barry Broman (1986)
Uppföljning av sjövärmepump i Lilla Vär-tan.
 7 Bo Juhlin (1986)
15 års mätningar längs svenska kusten medkustbevakningen (1970 - 1985).
 8 Jonny Svensson (1986)
Vågdata från svenska kustvatten 1985.
 9 Barry Broman (1986)
Oceanografiska stationsnät - Svenskt Vat-tenarkiv.11 Cecilia Ambjörn (1987)
Spridning av kylvatten från Öresundsverket
 12 Bo Juhlin (1987)
Oceanografiska observationer utmed sven-ska kusten med kustbevakningens fartyg1986.
13 Jan Andersson och Robert Hillgren (1987)
SMHIs undersökningar i Öregrundsgrepen1986.
14 Jan-Erik Lundqvist (1987)
Impact of ice on Swedish offshore ligh-thouses. Ice drift conditions in the area atSydostbrotten - ice season 1986/87.
15 SMHI/SNV (1987)
Fasta förbindelser över Öresund - utredningav effekter på vattenmiljön i Östersjön.
16 Cecilia Ambjörn och Kjell Wickström
(1987)Undersökning av vattenmiljön vid utfyllna-den av Kockums varvsbassäng.Slutrapport för perioden18 juni - 21 augusti 1987.
17 Erland Bergstrand (1987)
Östergötlands skärgård - Vattenmiljön.
18 Stig H. Fonselius (1987)
Kattegatt - havet i väster.
19 Erland Bergstrand (1987)
Recipientkontroll vid Breviksnäs fiskodling1986. 20 Kjell Wickström (1987)
Bedömning av kylvattenrecipienten för ettkolkraftverk vid Oskarshamnsverket.
21 Cecilia Ambjörn (1987)
Förstudie av ett nordiskt modellsystem förkemikaliespridning i vatten.
22 Kjell Wickström (1988)
Vågdata från svenska kustvatten 1986.
23 Jonny Svensson, SMHI/National Swedish
Environmental Protection Board (SNV)(1988)A permanent traffic link across theÖresund channel - A study of the hydro-en-vironmental effects in the Baltic Sea.
24 Jan Andersson och Robert Hillgren (1988)
SMHIs undersökningar utanför Forsmark1987.
25 Carsten Peterson och Per-Olof Skoglund
(1988)Kylvattnet från Ringhals 1974-86.
26 Bo Juhlin (1988)
Oceanografiska observationer runt svenskakusten med kustbevakningens fartyg 1987.
27 Bo Juhlin och Stefan Tobiasson (1988)
Recipientkontroll vid Breviksnäs fiskodling1987.
28 Cecilia Ambjörn (1989)
Spridning och sedimentation av tippat ler-material utanför Helsingborgs hamnområde.
29 Robert Hillgren (1989)
SMHIs undersökningar utanför Forsmark1988.
30 Bo Juhlin (1989)
Oceanografiska observationer runt svenskakusten med kustbevakningens fartyg 1988.
31 Erland Bergstrand och Stefan Tobiasson
(1989)Samordnade kustvattenkontrollen i Öster-götland 1988.
32 Cecilia Ambjörn (1989)
Oceanografiska förhållanden i Brofjorden isamband med kylvattenutsläpp i Tromme-kilen.33a Cecilia Ambjörn (1990)
Oceanografiska förhållanden utanför Ven-delsöfjorden i samband med kylvatten-ut-släpp.
33b Eleonor Marmefelt och Jonny Svensson
 (1990)Numerical circulation models for theSkagerrak - Kattegat. Preparatory study.
34 Kjell Wickström (1990)
Oskarshamnsverket - kylvattenutsläpp ihavet - slutrapport.
35 Bo Juhlin (1990)
Oceanografiska observationer runt svenskakusten med kustbevakningens fartyg 1989.
36 Bertil Håkansson och Mats Moberg (1990)
Glommaälvens spridningsområde i nord-östra Skagerrak
37 Robert Hillgren (1990)
SMHIs undersökningar utanför Forsmark1989.
38 Stig Fonselius (1990)
Skagerrak - the gateway to the North Sea.
39 Stig Fonselius (1990)
Skagerrak - porten mot Nordsjön.
40 Cecilia Ambjörn och Kjell Wickström
(1990)Spridningsundersökningar i norra Kalmar-sund för Mönsterås bruk.
41 Cecilia Ambjörn (1990)
Strömningsteknisk utredning avseende ut-byggnad av gipsdeponi i Landskrona.
42 Cecilia Ambjörn, Torbjörn Grafström och
Jan Andersson (1990)Spridningsberäkningar - Klints Bank.
43 Kjell Wickström och Robert Hillgren
(1990)Spridningsberäkningar för EKA-NOBELsfabrik i Stockviksverken.
44 Jan Andersson (1990)
Brofjordens kraftstation - Kylvattensprid-ning i Hanneviken.
45 Gustaf Westring och Kjell Wickström
(1990)Spridningsberäkningar för Höganäs kom-mun. 46 Robert Hillgren oc h Jan Andersson (1991)
SMHIs undersökningar utanför Forsmark1990.
47 Gustaf Westring (1991)
Brofjordens kraftstation - Kompletterandesimulering och analys av kylvattenspridningi Trommekilen.
48 Gustaf Westring (1991)
Vågmätningar utanför Kristianopel -Slutrapport.
49 Bo Juhlin (1991)
Oceanografiska observationer runt svenskakusten med kustbevakningens fartyg 1990.
50A Robert Hillgren och Jan Andersson
(1992)SMHIs undersökningar utanför Forsmark1991.
50B Thomas Thompson, Lars Ulander,
Bertil Håkansson, Bertil Brusmark,Anders Carlström, Anders Gustavsson, EvaCronström och Olov Fäst (1992).BEERS -92. Final edition.
51 Bo Juhlin (1992)
Oceanografiska observationer runt svenskakusten med kustbevakningens fartyg 1991.
52 Jonny Svensson och Sture Lindahl (1992)
Numerical circulation model for theSkagerrak - Kattegat.
53 Cecilia Ambjörn (1992)
Isproppsförebyggande muddring och dessinverkan på strömmarna i Torneälven.
54 Bo Juhlin (1992)
20 års mätningar längs svenska kusten medkustbevakningens fartyg (1970 - 1990).
55 Jan Andersson, Robert Hillgren och
Gustaf Westring (1992)Förstudie av strömmar, tidvatten ochvattenstånd mellan Cebu och Leyte,Filippinerna.
56 Gustaf Westring, Jan Andersson,
Henrik Lindh och Robert Axelsson (1993)Forsmark - en temperaturstudie.Slutrapport.
57 Robert Hillgren oc h Jan Andersson (1993)
SMHIs undersökningar utanför Forsmark1992.
58 Bo Juhlin (1993)
Oceanografiska observationer runt svenskakusten med kustbevakningens fartyg 1992.59 Gustaf Westring (1993)
Isförhållandena i svenska farvatten undernormalperioden 1961-90.
60 Torbjörn Lindkvist (1994)
Havsområdesregister 1993.
61 Jan Andersson och Robert Hillgren (1994)
SMHIs undersökningar utanför Forsmark1993.
62 Bo Juhlin (1994)
Oceanografiska observationer runt svenskakusten med kustbevakningens fartyg 1993.
63 Gustaf Westring (1995)
Isförhållanden utmed Sveriges kust - issta-tistik från svenska farleder och farvattenunder normalperioderna 1931-60 och1961-90.
64 Jan Andersson och Robert Hillgren (1995)
SMHIs undersökningar utanför Forsmark1994.
65 Bo Juhlin (1995)
Oceanografiska observationer runt svenskakusten med kustbevakningens fartyg 1994.
66 Jan Andersson och Robert Hillgren (1996)
SMHIs undersökningar utanför Forsmark1995.
67 Lennart Funkquist och Patrik Ljungemyr
(1997)Validation of HIROMB during 1995-96.
68 Maja Brandt, Lars Edler och
Lars Andersson (1998)Översvämningar längs Oder och Wislasommaren 1997 samt effekterna iÖstersjön.
69   Jörgen Sahlberg SMHI och Håkan Olsson, 
 Länsstyrelsen, Östergötland (2000)
.
 Kustzonsmodell för norra Östergötlands      skärgård
.
70  Barry Broman (2001)
 En vågatlas för svenska farvatten.
71 Vakant – kommer ej att utnyttjas!
72   Fourth Workshop on Baltic Sea Ice
Climate Norrköping, Sweden 22-24 May,2002 Conference ProceedingsEditors: Anders Omstedt and Lars Axell 73 Torbjörn Lindkvist, Daniel Björkert, Jenny
Andersson, Anders Gyllander (2003)Djupdata för havsområden 2003
74 Håkan Olsson, SMHI (2003)
Erik Årnefelt, Länsstyrelsen  ÖstergötlandKustzonssystemet i regional miljöanalys
75 Jonny Svensson och Eleonor Marmefelt
(2003)Utvärdering av kustzonsmodellen för norraÖstergötlands och norra Bohuslänsskärgårdar Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut
ISSN 0283-7714 OceanografiNr 76, 2004

FOREST &amp; LAND 2017: ON THE STATE OF THE SWEDISH LAND ENVIRONMENT

Frekvensanalys avSkyddsvärd Natur: Förekomst av värdekärnor i skogsmark

Frequency analysis of Protected Nature: Occurrence of value cores in forest land

&REKVENSANALYSAV
SKYDDSVÊRDNATUR 
 &ÚREKOMSTAVVÊRDEKÊRNORISKOGSMARK
2!00/24sMAJ 
 Frekvensanalys av
Skyddsvärd Natur
(FaSN)
Förekomst av värdekärnor i skogsmark 
Redaktörer: 
Sandra Wennberg, Metria Miljöanalys 
Olle Höjer, Naturvårdsverket 
Maj 2005  Text 
Sandra Wennberg Metria Miljöanalys 
Olle Höjer Naturvårdsverket 
Oskar Kindvall ArtDatabanken 
Artur Larsson Skogsstyrelsen 
Tommy Ek Länsstyrelsen i Östergötland 
Postadress: CM-Gruppen, Box 110 93, 161 11 Bromma 
Internet: www.naturvardsverket.se/bokhandeln
Tel: 08-698 10 00, fax: 08-20 29 25 
E-post: natur@naturvardsverket.se 
ISBN 91-620-5466-X.pdf 
© Naturvårdsverket 2005 
Tryck: Elanders Tofters, 2005 
Omslag: Värdekärnor i skogsmark  
Karta: Metria Miljöanalys  
Omslagsfoton: Olle Höjer  
Form: Metria Miljöanalys    NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
3Förord
Projekt Frekvensanalys av Skyddsvärd Natur (FaSN) påbörjades under 2003 som ett led i arbetet 
med strategisk planering och vägledning i myndigheternas arbete med formellt skydd av värdefulla 
naturområden. Regeringen uppdrog i december 2003 åt Naturvårdsverket och Skogsstyrelsen att ta 
fram en fördjupad strategi för arbetet med formellt skydd av värdefulla naturområden på 
skogsmark. Underlaget i denna rapport ligger till grund för de regionala arealmål som utarbetats 
inom ramen för regeringsuppdraget. 
Rapporten presenterar en översikt av den geografiska fördelningen av naturvärden i skogsmark i 
Sverige. Resultaten baseras på majoriteten av de nationella och storregionala inventeringar av 
naturvärden i skogsmark som genomförts av myndigheter, skogsbolag och andra aktörer sedan 
början av 1990-talet. Uppgifter om rödlistade arter har lämnats av ArtDatanken.  
Kunskapen om naturvärden i skogsmark ökar kontinuerligt och är idag förhållandevis god jämfört 
med flera andra naturmiljöer. Tillsammans med sammanställningar av annan naturvärdes-
information inom odlingslandskap och vattenmiljöer kan underlaget i denna rapport bidra till en 
helhetsbild av intresse för fysisk planering och samverkan kring bevarandeinsatser i ett 
landskapsperspektiv. 
Rapporten riktar sig till länsstyrelser, skogsvårdsstyrelser, kommuner, markägarorganisationer, 
skogsbrukets aktörer, ideella organisationer samt andra berörda. Underlaget bedöms vara särskilt 
intressant för länsstyrelser och skogsvårdsstyrelser i deras arbete med att genomföra delmålen i 
Levande skogar, Myllrande våtmarker och Ett rikt odlingslandskap samt för det vidare arbetet med 
ett eventuellt nytt miljökvalitetsmål Ett rikt växt- och djurliv.  
Arbetsmetod och delar av resultatet beskrivs i rapporten till vilken en CD-skiva med ytterligare 
resultat bifogas. Fortsatta analyser är möjliga genom de GIS-skikt och underlag som hanteras inom 
ramen för VIC-Natur projektet.  
Huvudansvariga för analyserna har varit Sandra Wennberg Lantmäteriet, Oskar Kindvall 
ArtDatabanken och Artur Larsson Skogsstyrelsen. Olle Höjer, Naturvårdsverket, har varit 
projektledare. 
Stockholm i maj 2005 
Direktör Naturresursavdelningen  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
4 NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
5Innehåll 
Förord ......................................................................................................................... ...... 3
Sammanfattning................................................................................................................ 9
Summary ........................................................................................................................ 11
Bakgrund ....................................................................................................................... .1 3
Levande skogar................................................................................................................. ................13
Regeringsuppdrag om fördjupad strategi......................................................................................... .13
Inventering och kvantifiering .................................................................................................. .........14
Värdekärnor och värdetrakter................................................................................................... ........14
1. Inledande beskrivning ................................................................................................. 15
1.1 Organisation och samarbete................................................................................................. .......15
1.2 Syfte och mål.............................................................................................................. ................15
1.3 Utgångspunkter............................................................................................................. ..............15
1.4 Förutsättningar............................................................................................................ ................16
1.5 Större skogsägare och deras markinnehav..................................................................................161.6 Analyserade skogstyper..................................................................................................... .........19
1.6.1 Översiktliga skogstyper.................................................................................................. .....19
1.6.2 Specifika skogstyper..................................................................................................... .......19
1.6.3 Trädbärande ängs- och hagmarker ......................................................................................20
2. Karteringsområde och indata ...................................................................................... 21
2.1 Karteringsområde ........................................................................................................... ............21
2.2 Beskrivning av indata ...................................................................................................... ...........24
2.2.1 Naturtypskarteringen ..................................................................................................... ......24
2.2.2 Nyckelbiotopsinventeringar ............................................................................................... .25
2.2.3 Ängs- och Hagmarksinventeringen .....................................................................................26
2.2.4 ArtDatabankens databaser över rödlistade arter..................................................................27
2.2.5 Allmän landskapsinformation inom trakterna .....................................................................29
3. Metodbeskrivning........................................................................................................ 31
3.1 Skogstypsindelning......................................................................................................... ............31
3.1.1 Artpooler ................................................................................................................ .............31 NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
63.1.2 Naturtypskarteringen ..................................................................................................... ......32
3.1.3 Nyckelbiotopsinventeringarna............................................................................................. 32
3.1.4 Ängs- och Hagmarksinventeringen .....................................................................................35
3.2 Sammanställning av arealer................................................................................................. .......36
3.2.1 Naturtypskarteringen ..................................................................................................... ......36
3.2.2 Nyckelbiotopsinventeringarna............................................................................................. 36
3.2.3 Ängs- och hagmarksinventeringen ......................................................................................36
3.3 Sammanställning av artdata och artpoolsskikt............................................................................37
3.4 Frekvensskikt över värdekärnor............................................................................................. .....38
3.4.1 Översiktliga skogstyper .................................................................................................. .....38
3.4.2 Specifika skogstyper..................................................................................................... .......39
3.4.3 Trädbärande ängs- och hagmarker.......................................................................................393.4.4 Total areal skoglig värdekärna ........................................................................................... .40
3.4.5 Naturtypskarteringen och strikt skyddad areal ....................................................................40
3.5 Traktanalys ................................................................................................................ .................41
3.6 Sammanställning av värdetrakter............................................................................................ ....44
3.6.1 GIS-skikt................................................................................................................ ..............44
3.6.2 Statistiksammanställning................................................................................................. ....44
4. Rekommendationer .....................................................................................................47
4.1 Förbehåll och brister...................................................................................................... .............47
4.1.1 Är underlaget värdekärnor?............................................................................................... ..47
4.1.2 Hur påverkar skogstypsindelningen?...................................................................................484.1.3 Hur ska man tolka låga och höga frekvenser?.....................................................................50
4.1.4 Vad beskriver trakterna?................................................................................................. .....52
4.2 Fortsatt arbete ............................................................................................................ .................53
4.2.1 Komplettering av underlaget .............................................................................................. .53
4.2.2 Analys av omgivande landskap ...........................................................................................544.2.3 Analys av omgivande landskap och trakter i Västernorrlands län.......................................56
4.3 Att arbeta med värdetrakter ................................................................................................ ........57
4.3.1 Vad är en värdetrakt i det praktiska naturvårdsarbetet? ......................................................574.3.2 Arbetsmodell ............................................................................................................. ..........58
4.3.3 Traktanalys i nemoral region............................................................................................. ..60
5. Slutsatser .................................................................................................................. ..63
5.1 Sammanställning av förekomst av skyddsvärd natur .................................................................63 NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
75.2 Utvecklad arbetsmodell ..................................................................................................... .........64
5.3 Resultatet som underlag till bevarandeåtgärder i s kogsmark .....................................................64
5.4 Sammanfattning............................................................................................................. .............65
6. Resultat.................................................................................................................... ... 67
Litteraturöversikt ........................................................................................................... 16 3
Bilagor........................................................................................................................ ... 165
Bilaga 1. Ingående inventeringar – NBI från SVO.........................................................................165
Bilaga 2. Utsökning av skogstyper ur NBI.....................................................................................16 5
Bilaga 3. Naturtyper i Ängs- och hagmarksinventeringen. ............................................................165
Bilaga 4. Indataarealer per skogstyp och län..................................................................................1 66
Bilaga 5. Artdata per skogstyp och län......................................................................................... ..166
Bilaga 6. Digitala GIS-skikt och tabeller...................................................................................... ..166
Bilaga 7. Utvärdering av kNN-ålder............................................................................................. ..166
Bilaga 8. Markägarkartan ....................................................................................................... ........166 NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
8 NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
9Sammanfattning
Denna rapport presenterar resultatet av de analyser som genomförts inom ramen för projekt 
Frekvensanalys av Skyddsvärd Natur (FaSN). Projektet har initierats av Naturvårdsverket och 
utvecklats i samverkan med Lantmäteriet, ArtDatabanken och Skogsstyrelsen. Syftet med projektet 
är att sammanställa information från digitala underlag om skyddsvärd natur i skogsmark genom att 
analysera underlag över både rödlistade arter och habitatarealer och deras kvalitéer samt att 
utveckla en arbetsmodell för rumslig analys som tillämpas på ett enhetligt sätt över hela landet. 
Rapporten ger en nationell översikt av den geografiska utbredningen av skogliga naturvärden och 
beskriver bland annat vilka landskapsavsnitt som har särskilt stora koncentrationer av värdekärnor i 
skogsmark i ett nationellt perspektiv.  
Enligt miljökvalitetsmålet Levande skogar delmål 1, ska ytterligare 320 000 ha produktiv 
skogsmark skyddas som naturreservat, 30 000 ha ska omfattas av biotopskydd samt 50 000 ha av 
naturvårdsavtal. Regeringen uppdrog i december 2003 åt Naturvårdsverket och Skogsstyrelsen att 
ta fram en fördjupad strategi för arbetet med formellt skydd av värdefulla naturområden på 
skogsmark. Underlagen i denna rapport ligger till grund för de regionala arealmål som utarbetats 
Analyserna utgår ifrån nationella och storregionala digitala kunskapsunderlag om värdekärnor (t ex 
nyckelbiotopsinventeringen) och ArtDatabankens databas över rödlistade arter. Arealer och antal 
arter sammanställs per ekonomiskt kartblad (5 x 5 km) för nio översiktliga och 22 specifika 
skogstyper. Metoden består av en frekvens- och artpoolsanalys, en traktanalys och länsvisa 
sammanställningar. Resultaten presenteras som tryckta kartor och tabeller i denna rapport samt 
digitala underlag i form av GIS-skikt och tabeller som bifogas på en CD.  
Resultatet är nationellt jämförbart och beskriver kända koncentrationer av skogliga värdekärnor 
och rödlistade arter vilket ger en möjlighet att jämföra landskapsavsnitt med avseende på olika 
skogliga naturvärden. Områden med höga naturvärden, värdekärnor,  är inte jämnt fördelade utan 
koncentrerade till vissa landskapsavsnitt som i denna rapport benämns värdetrakter . Med 
värdetrakter avses landskapsavsnitt som har väsentligt högre täthet av värdekärnor för djur- och 
växtliv inklusive biologiskt viktiga strukturer, funktioner och processer än vad som finns i 
vardagslandskapet.  
Sammantaget visar analyserna att skogliga värdekärnor är ovanliga i de flesta landskap. Högst 
täthet av värdekärnor finns i norra Sverige trots att bristen på underlag är störst där. Landskap som 
historiskt har undantagits från trakthyggesbruk har ofta högre arealtätheter, till exempel utmed 
fjällnära gränsen, länsgränser och i skärgårdsområden. En stor del av värdekärnorna finns inom de 
föreslagna värdetrakterna, för ädellövskog drygt 50 % och för barrskogstyperna ungefär 40 % av 
värdekärnearealen. Flest antal rödlistade arter finns i södra Sverige men nästan alla län har arter 
som är unika för länet.  
Analysen knyter ihop kunskap om biotopförekomst och de trädanknutna rödlistade arternas 
förekomst i skogsmark. Arbetsmodellen för rumslig analys av värdekärnor är användbar och bör 
utvecklas även för andra naturmiljöer. En förutsättning för nationella sammanställningar är 
underlag som är jämförbara, t ex med samma naturtypsindelning. Den metodik och de resultat som 
denna rapport beskriver bygger på den mest omfattande rumsliga analysen av skogliga värdekärnor 
som hittills gjorts i landet. Ytterligare kunskap om förekomst av skyddsvärda miljöer finns i lokala 
eller regionala databaser, i analoga arkiv eller i medvetandet hos enskilda personer. Genom att 
sammanställningen är digital förväntas uppdatering, komplettering och vidare analys underlättas.   NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
10 NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
11Summary
This report presents the results of the analyses that have been conducted within the framework of 
the project, Frequency Analysis of Areas with High Nature Conservation Value. The project was 
initiated by the Swedish Environmental Protection Agency (SEPA) and developed in conjunction 
with the National Land Survey, the Swedish Species Information Centre and the National Board of 
Forestry (NBF). The aim of the project was to compile digital information concerning areas with 
high conservation values in woodlands through analyses of Red Data Book species, habitat area 
and quality, as well as developing a working model for spatial analysis, which would be applied in 
a uniform manner over the entire country. The report gives an overview of the geographical 
distribution of areas with high conservation values in the forests of Sweden and describes, among 
others, which woodlands that have a particularly high frequency of these core sites in a national 
perspective.  
According to the environmental quality objective, Sustainable Forests Interim Target 1, an 
additional 320 000 hectares of productive forests shall be protected as nature reserves, 30 000 
hectares as protected habitats and 50 000 hectares shall have nature conservation agreements in 
place. In December 2003, the Swedish government directed the SEPA and NBF to create a 
comprehensive strategy for working with prescribed long term protection of valuable nature 
conservation areas within the forested landscape. The target area to be protected in each region, 
which is derived within the framework of the government directive, is based on the information 
found in this report.  
The analyses are based upon the national and regional digital databases concerning core areas (e.g. 
the Swedish Woodland Key Habitat Survey) and the Species Information Centre’s databases on 
Red Data Book species. The area extent and number of species has been combined for nine general 
and 22 specific types of forests in a grid based on 5 x 5 km map sheets. The method includes 
frequency and species-pool analyses, a regional analysis and a compilation of results per county 
(län). The results are presented as printed maps and tables in this report and are also included as 
digital files (GIS layers and tables) in an attached CD. 
The results are uniform throughout the country and describe known concentrations of woodlands 
with high conservation values and Red Data Book species, which thus give the possibility to make 
comparisons on a regional level with respect to conservation values in different types of 
woodlands. The sites with high conservation values known as, core sites , are not evenly spread 
throughout the country but are instead concentrated in certain areas that are classified as core 
regions  in this report. Core regions are areas that have particularly higher concentrations of core 
sites for fauna and flora, as well as biologically important structures, functions and processes, than found in the wider landscape.  
Taken as a whole, the analyses show that the forested core sites are uncommon in most counties. 
The highest concentrations of core sites are found in northern Sweden - this despite a shortage of 
basic information there. Similarly, regions which have historically been free from clear cutting 
measures, often have higher concentrations, e.g. in the Scandinavian mountains, county borders 
and in the archipelago region. Many of the core sites are within the suggested core regions (>50% 
of the area comprised of broadleaved forests and ~40% of coniferous forests). The largest number 
of Red Data Book species can be found in southern Sweden but almost all counties have species 
that are unique to the region. The analysis ties together knowledge of habitat occurrence with the 
distribution of Red Data Book species in woodlands. The working model for spatial analysis of 
core sites is functional and should be further developed for other natural environments. A condition  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
12for such a nationwide analysis is basic information that is comparable, i.e. with the same 
classification scheme. 
The method and results that this report describes builds upon the most comprehensive spatial 
analysis of forested core sites that has been done in Sweden. Additional information on the 
occurrence of environments with high conservation values can be found in local and/or regional 
databases, in analogue archives or from individuals with good knowledge. Finally, since the 
compilation is digital, the updating, further refinement and additional analysis of the database can 
be easily facilitated.  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
13Bakgrund
Levande skogar 
Strävan mot ett hållbart samhälle är en grundförutsättning i statens politik. Den ekologiska 
dimensionen i hållbar utveckling tydliggörs i de av riksdagen beslutade Svenska 
miljökvalitetsmålen. I Sverige utgör skogsmark ca 55 % av landarealen och miljökvalitetsmålet 
Levande skogar behandlar specifikt skog. Det långsiktiga målet lyder: 
”Skogens och skogsmarkens värde för biologisk produktion skall skyddas samtidigt som den 
biologiska mångfalden bevaras samt kulturmiljövärden och sociala värden värnas. Inriktningen är 
att miljökvalitetsmålet ska nås inom en generation.” 
Till miljökvalitetsmålet finns flera delmål som ska nås på kortare tid. Enligt delmål 1 ska 
ytterligare 320 000 ha produktiv skogsmark skyddas som naturreservat, 30 000 ha ska omfattas av 
biotopskydd samt 50 000 ha av naturvårdsavtal.  
Regeringsuppdrag om fördjupad strategi 
Regeringen uppdrog i december 2003 åt Naturvårdsverket och Skogsstyrelsen att ta fram en fördjupad strategi för arbetet med formellt skydd av värdefulla naturområden på skogsmark. 
Uppdraget formulerades enligt följande: 
”Naturvårdsverket och Skogsstyrelsen ska tillsammans ta fram en gemensam fördjupad strategi för 
arbetet med områdesskydd (naturreservat och biotopskyddsområden) och naturvårdsavtal för 
särskilt värdefulla naturområden på skogsmark. En kostnadseffektiv måluppfyllelse av 
miljökvalitetsmålet Levande skogar, delmål 1 Långsiktigt skydd av skogsmark, ska utgöra 
utgångspunkt för uppdraget. Strategin ska bland annat belysa frågor som geografisk fördelning 
inom landet (län/regioner) och fördelning på olika skogsnaturtyper. Naturtypsindelningen bör i 
huvuddrag vara densamma som avses användas i basinventeringen över skyddade områden. 
Vidare gäller att områdesskydd och naturvårdsavtal på skogsmark ska ses i ett 
landskapssammanhang. Det innebär att beröringspunkter med kompletterande bevarandeinsatser i 
skogslandskapet, t ex frivilliga avsättningar inom ramen för ekologisk landskapsplanering, gröna 
skogsbruksplaner och kommunala naturvårdsinsatser bör uppmärksammas. Arbetet ska utföras 
efter samråd med och underlag från länsstyrelser och skogsvårdsstyrelser. Uppdraget har givits 
gemensamt till Naturvårdsverket och Skogsstyrelsen i form av liktydiga skrivningar i respektive 
regleringsbrev och ska redovisas till regeringen senast den 1 juni 2005.”  
Underlagen i denna rapport ligger till grund för de regionala arealmål som utarbetats inom ramen 
för regeringsuppdraget.  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
14Inventering och kvantifiering 
Utifrån de omfattande inventeringar av habitat- och artförekomster som genomförts under det 
senaste decenniet finns det nu möjligheter att kvantifiera den geografiska utbredningen av 
skyddsvärda naturmiljöer i skogsmark och redovisa geografiska samband och indikationer på 
förekomstmönster. Med utgångspunkt från data i Riksskogstaxeringen bedömde 
Miljövårdsberedningen (SOU 1997:97) att arealen oskyddad skog av väsentlig betydelse för 
biologisk mångfald uppgick till 900 000 hektar. Ungefär 80% eller 700 000 hektar av denna areal 
bedömdes behöva ha målklass NO eller NS, det vill säga med naturvård som enda mål för 
markanvändningen. Den totala arealen av motsvarande områden (oskyddade värdekärnor) som 
analyserats inom ramen för projket Frekvensanalys av Skyddsvärd Natur uppgår till 712 000 hektar 
produktiv skog. Underlagen korrelerar därmed med varandra.  
Kontrollinventeringen av nyckelbiotoper (Skogsstyrelsen 2001) visade emellertid att det fanns fem 
gånger större areal nyckelbiotoper och naturvärdesobjekt i landskapet mot vad som var känt från de 
genomförda inventeringarna. Kunskapsläget har därefter förbättrats men mörkertalet bedöms 
fortfarande vara betydande. Inom ramen för regeringsuppdraget angående skyddsvärda statliga 
skogar (Naturvårdsverket 2004a) undersöktes hur stor areal som de statliga markägarna karterat 
som målklass NO eller NS. Länsstyrelsernas inventeringar visade att arealen värdekärna var nästan 
dubbelt så stor trots att områden mindre än 20 hektar i södra respektive 40 hektar i norra Sverige 
exkluderats. Den proportionella förekomsten av värdekärnor på det statliga innehavet kan antas 
avspegla förekomsten av värdekärnor hos övriga markägare. Med utgångspunkt från dessa resultat 
bedöms det vara sannolikt att den totala arealen oskyddad värdekärna i dagsläget signifikant 
överstiger 1 miljon hektar. 
Värdekärnor och värdetrakter 
Områden med höga naturvärden, värdekärnor , är inte jämnt fördelade över landskapet utan är 
koncentrerade till vissa landskapsavsnitt. Både naturgivna förutsättningar och olika historiska skäl 
har lett till den ojämna fördelningen. Vissa landskapsavsnitt har en stor andel områden med höga 
naturvärden och benämns här värdetrakter. Värdetrakter har en väsentligt högre täthet av 
värdekärnor för djur- och växtliv inklusive biologiskt viktiga strukturer, funktioner och processer 
än vad som finns i vardagslandskapet. Traktanalys är ett begrepp som används för den typ av 
kartsammanställningar som ger ett objektivt mått på värdefull natur (Andersson 2002). En 
förutsättning för traktanalys är, förutom god kunskap om både habitat- och artförekomst, 
kopplingen mellan arter och habitat, det vill säga olika arters habitatpreferenser.  
Att myndigheter och areella näringar har tillgång till information och kunskap om den geografiska 
utbredningen av skyddsvärd natur bedöms vara betydelsefull för att kostnadseffektiva 
bevarandeåtgärder med stor naturvårdsnytta ska kunna genomföras. Länsstyrelser och 
skogsvårdsstyrelser i regioner med en stor andel av landets förekomst av värdekärnor av en viss 
skogstyp bedöms ha ett särskilt ansvar för formellt skydd och bevarande av dessa.  
Geografiskt koncentrerade insatser för formellt skydd är av flera skäl nödvändiga för att bevara 
många rödlistade och andra arter. Det viktigaste skälet är att specialiserade arter behöver en viss 
mängd lämpligt habitat i ett landskapsavsnitt för att långsiktigt överleva. Koncentrerade 
bevarandeinsatser kan även bidra till ökad måluppfyllelse inom andra miljökvalitetsmål samt ökade 
möjligheter att tillvarata upplevelsevärden för rekreation och friluftsliv.  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
151. Inledande beskrivning
1.1 Organisation och samarbete 
Projektet har initierats av Naturvårdsverket och utvecklats i samverkan med Lantmäteriet, 
ArtDatabanken och Skogsstyrelsen. Olle Höjer, Naturvårdsverket har varit projektledare. GIS-
analyser av biotopdata har gjorts av Sandra Wennberg, Lantmäteriet. Sammanställning av 
artförekomster och traktanalyser har gjorts av Oskar Kindvall, ArtDatabanken. Artur Larsson, 
Skogsstyrelsen och Tommy Ek, Länsstyrelsen i Östergötlands län har ansvarat för utsökningen av 
skogstyperna ur nyckelbiotopsdatabaserna. Därutöver har Leif Andersson, Pro Natura och Johan 
Åberg Skogsvårdsstyrelsen i Västra Götaland lämnat synpunkter under arbetets gång. Aktörer med 
användbar digital information, till exempel skogsbolag har inbjudits att delta i arbetsprocessen. 
Syftet med projektet är att: 
• sammanställa information om förekomst av skyddsvärd natur i skogsmark genom att analysera 
digitala underlag över rödlistade arter, habitatarealer och deras kvalitéer  
• utveckla en arbetsmodell för rumslig analys av värdekärnor som tillämpas på ett enhetligt sätt över hela landet 
• undersöka vilka regioner, län och landskapsavsnitt som har särskilt stor koncentration av värdekärnor och rödlistade arter i ett nationellt perspektiv samt lyfta fram och beskriva dessa 
• bidra till ökad kunskap och medvetande om naturvärdenas geografiska fördelning och olika regioners specifika ansvar för dessa i ett nationellt perspektiv  
1.3 Utgångspunkter 
• Arealmål för naturreservat, biotopskydd och naturvårdsavtal bör preciseras med avseende på geografisk fördelning, skogstyper och kvalitéer.  
• Kvantifiering och rumslig analys av värdekärnor bör omfatta både habitat och arter.  
• Det finns ett generellt behov av att beskriva kunskapsläget för skyddsvärd natur. Kunskapen är 
viktig både för formellt skydd, fysisk planering och för arbetet med att genomföra 
miljökvalitetsmålen. 
• Sammanvägning och avstämning av erfarenhetsbaserad information är nödvändig.  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
161.4 Förutsättningar 
Projektet avser att bidra med underlag för utformande av nationella och regionala strategier för 
formellt skydd samt precisering av miljökvalitetsmålet Levande skogar avseende arealmål för 
långsiktigt skydd. Analyserna utgår ifrån nationella och storregionala kunskapsunderlag om 
värdekärnor.  
För att befintliga kunskapsunderlag ska ingå i analysen krävs att de är av nationell karaktär i 
utbredning eller insamlingsmetod. Det krävdes också att de var digitala och geografiska/ 
koordinatsatta data för att projektet skulle kunna genomföras inom en rimlig tid och med enhetlig 
metodik. Underlag som uppfyller kraven är ArtDatabankens databas över rödlistade arter, 
skogsvårdsstyrelsernas och skogsbolagens nyckelbiotopsinventeringar, Naturvårdsverkets kartering 
av skyddade områden (Naturvårdsverket 2003c och Naturvårdsverket 2004b) samt Ängs- och 
hagmarksinventeringen (Naturvårdsverket 1987). Dessa underlag omfattar punkter och polygoner 
som visar värdekärnor i skogsmark.  
Med värdekärna avses här ett sammanhängande naturområde som av länsstyrelsen och 
skogsvårdsstyrelsen bedömts ha stor betydelse för fauna och flora och/eller för en prioriterad 
naturtyp. Värdekärnor kan utgöras av delar av bestånd eller flera bestånd. Storleken varierar från 
enstaka hektar till i sällsynta fall flera hundra hektar. I första hand är det ett område som bedömts 
ha stor betydelse för rödlistade arter, signalarter eller andra skyddsvärda arter utifrån både 
bestånds-, struktur- och artdata. I begreppet värdekärna ingår nyckelbiotoper och naturvärdesobjekt 
normalt som en delmängd (Naturvårdsverket 2003b). 
Det ekonomiska kartbladet (5 x 5 km) är en vanlig skala för redovisning av data i skog och mark. 
Skalnivån bedöms också vara användbar för översiktlig geografisk beskrivning av skyddsvärd 
natur och har använts som redovisningsenhet inom projektet. 
Underlagens innehåll och geografiska utbredning utgör ramarna för vilka skogstyper, analyser och 
resultat som har tagits fram. Den viktigaste förutsättningen för att de olika underlagen skulle kunna 
analyseras tillsammans var att motsvarande skogstyper kunde identifieras i alla underlag. För att 
resultatet ska ge en nationell bild är det viktigt att underlagen tillsammans har en bra geografisk 
täckning av Sveriges skogar. Med undantag för nyckelbiotopsinventeringen på SCA:s marker som 
inte varit tillgänglig, är detta i stort sett tillgodosett.  
1.5 Större skogsägare och deras markinnehav 
Ett viktigt underlag till analysen och tolkningen av resultatet är vem som äger skogen och var markinnehavet återfinns geografiskt. Det finns drygt 22 miljoner hektar skog i Sverige. Den största 
ägarkategorin är enskilda ägare i form av privatpersoner och enkla bolag som innehar 51 % av 
Sveriges skogsmark. 39 % av skogsmarken ligger inom aktiebolag. Statens innehav genom 
myndigheter, statliga fonder och stiftelser omfattar ca 3 %. Kyrkan tillsammans med allmännings- 
och besparingsskogar äger ca 6 %. Resterande 1 % ägs av övriga allmänna ägare i form av 
kommuner och landsting. De enskilt största ägarna i Sverige redovisas i tabell 1.1.   NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
17Tabell 1.1 De enskilt största skogsägarna i Sverige och deras innehav av 
produktiv skogsmark (Källa: Skogsstyrelsen, uppgifter från 2003).
Skogsägare Areal produktiv 
 skogsmark (ha) 
Sveaskog AB 3 458 000 
SCA Skog AB¹ 1 999 000 
Bergvik Skog AB² 1 908 000 
Holmen Skog AB 1 030 000 
Statens fastighetsverk 883 000 
Fortifikationsverket 99 000 
Persson Invest Skog AB 52 000 
Uppsala Akademiförvaltning 38 000 
Boxholms Skogar AB (inkl. Örmo Skogar AB) 36 000 
Skogssällskapet förvaltning AB 30 000 
1 Inkl. Scaninge Timber 
2 fd Stora Ensos och Korsnäs skogsmarksinnehav
Markägarkartan (figur 1.1) redovisar markinnehavet hos skogsägare med mer än 1000 ha skog. 
Privatägd skog (även den som ägs av privatpersoner med mer än 1000 ha) redovisas inte.  
Övriga skogsägare har delats in i tolv ägarkategorier:  
• Staten:  Fortifikationsverket, Fastighetsverket, Naturvårdsverket, Skogsstyrelsen, Länsstyrelser 
och Universitet  
• Kommuner:  Kommuner och Landsting 
• Kyrkan: Församlingar ,Stift, Prästlönetillgångar, Kyrkliga samfälligheter och Pastorat 
• Allmännings- och besparingsskogar:  Jordägande sockenmän, Häradsallmänningar, 
Allmännings- och besparingsskogar 
• Sveaskog: Sveaskog AB, Sveaskogs förvaltnings AB samt Skogsaktiebolaget Sveaskog 
• SCA/ Holmen skog/ Bergvik skog öst och väst AB/ Korsnäs AB: De fastighetsbolag som 
enligt bolagen själva ingår i respektive bolags skogsinnehav  
• Övriga Aktiebolag: Aktiebolag som inte ingår i de särredovisade bolagen 
• Övriga (HB, KB, gemensamhetsskogar):  Handelsbolag, Kommanditbolag, Stiftelser, Fonder 
och Föreningar  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
18Figur 1.1  Markägare med mer än 1000 ha skog (februari 2004). Privata markägare redovisas 
inte. Kartan finns bifogad på CD (bilaga 8). 
 NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
191.6 Analyserade skogstyper 
Naturreservat, nationalparker, skyddsvärda skogar på statlig mark, urskogsartade objekt och 
planerade reservat är karterade från satellitdata enligt Kontinuerlig Naturtypskartering av Skyddade 
områden (KNAS). Karteringens skogstyper är minsta gemensamma nämnare mellan de olika 
underlagen och utgör i denna rapport nio översiktliga skogstyper. Nyckelbiotoper och områden 
med höga naturvärden i skogslandskapet är inventerade med en enhetlig metodik som samlar en 
mängd beståndsdata till varje objekt. Utifrån dessa har objekten sorterats i de nio översiktliga 
skogstyperna och i ytterligare 22 mer specifika skogstyper. Indelningen i 22 specifika skogstyper är 
gjord utifrån att bättre kunna ta tillvara de detaljerade uppgifter som finns om arternas 
biotoputnyttjande. Arterna kopplas till respektive översiktlig och specifik skogstyp utifrån deras 
biotop- och substratkrav. Ängs- och hagmarksinventeringens trädklädda marker ger upphov till 
ytterligare sex naturtyper som analyseras separat eller tillsammans med nyckelbiotoperna.  
1.6.1 Översiktliga skogstyper 
• Tallskogar , i huvudsak homogen tallskog (> 70 % tall)  
• Granskogar , i huvudsak homogen granskog (> 70 % gran) 
• Barrblandskog , blandskogar av gran och tall (inget trädslag når 70 %) 
• Barrsumpskog,  barr- och lövblandade barrskogar på myrmark 
• Lövblandade barrskogar , barrskogar med lövträd (> 30 % lövträd) 
• Triviallövskogar , i huvudsak homogen lövskog ( > 70 % triviallövträd) 
• Ädellövskogar , i huvudsak homogena ädellövskogar (> 70 % löv, > 50 % ädellöv) 
• Triviallövskogar med ädellövinslag,  (lövskogar med 20-50 % ädellöv) 
• Lövsumpskog,  lövskog på myrmark 
1.6.2 Specifika skogstyper • Hällmarkstallskog 
• Tallmosse 
• Tallskog kalkrik 
• Granskog mager 
• Granskog rik 
• Gransumpskog 
• Björksumpskog 
• Aspskog
• Gråalskog 
• Klibbalsskog 
• Hedekskog 
• Ängsekskog• Hedbokskog 
• Ängsbokskog
• Lindskog 
• Alm- och askskog 
• Asksumpskog 
• Löväng
• Brandfält 
• Hasselrika lövskogsmiljöer 
• Ås- och sandskogar (inklusive dyntallskog)
• Skogsbete  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
201.6.3 Trädbärande ängs- och hagmarker 
• Ekhage  (skogstyperna hed- och ängsekskog i nyckelbiotopsinventeringarna och ekhage i ängs- 
och hagmarksinventeringen) 
• Björkhage  (från ängs- och hagmarksinventeringen) 
• Betad skog  (skogsbete i nyckelbiotopsinventeringarna och betad skog i ängs- och 
hagmarksinventeringen) 
• Blandlövhage (från ängs- och hagmarksinventeringen) 
• Annan träd- och/eller buskbärande hagmark (från ängs- och hagmarksinventeringen) 
• Träd- och buskbärande äng (från ängs- och hagmarksinventeringen)  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
212. Karteringsområde och indata 
2.1 Karteringsområde 
Karteringsområdet avgränsas till indatakällornas utbredning. Indatakällorna täcker hela Sverige 
men i området ovanför den heldragna fjällnära gränsen är informationen begränsad till enstaka 
objekt och artfynd. Syftet med analyser och resultat är att beskriva området nedanför den heldragna 
fjällnära gränsen (se figur 2.1). Information om naturvärden i den fjällnära regionen är därmed inte 
heltäckande men ingår i analysen.   
Figur 2.1  Vänster; ekorutor (5 x 5 km) med biotopdata markerade i grönt. Höger; ekorutor 
med artdata markerade i blått. Fjällnära gränsen i svart och länsgränser i grått. Den största 
kända bristen i underlaget är frånvaro av SCA:s nyckelbiotopsinventering.  
22De olika underlagen är tillsammans rikstäckande men har delvis olika utbredning. Kontinuerlig 
naturtypskartering av skyddade områden (KNAS) täcker endast området nedanför den heldragna 
fjällnära gränsen. Totalt omfattar den 1,7 miljoner hektar. Nyckelbiotopsinventeringarna (NBI) 
omfattar sammanlagt 435 000 hektar. Inventeringarna omfattar markinnehavet för respektive ägare 
(se figur 1.1, AssiDomän och Sveaskog samlas under Sveaskog). Skogsvårdsorganisationens 
nyckelbiotopsinventering täcker privatägd skogsmark och ett antal kommuner och stift. Vilka 
delinventeringar som ingår i detta underlag finns specificerade i bilaga 1. Den största kända bristen 
i underlaget, både areellt och geografiskt är att nyckelbiotopsinventeringen på SCA:s marker 
saknas. Ängs- och hagmarksinventeringen är rikstäckande och omfattar knappt 200 000 hektar. 
Information från Östergötlands och före detta Malmöhus län samt delar av Kalmar län ingår 
däremot inte i de geografiska analyserna på grund av att kopplingen mellan databasen och de 
digitala geografiska avgränsningarna saknas.  
Tabell 2.1 Indatakällornas arealer i Sverige
Indatakälla Hektar 
Nyckelbiotoper SVO 167 782 
Naturvärden SVO 123 471 
NBI AssiDomän 25 545 
NBI Sveaskog 11 258 
NBI Holmen skog 56 626 
NBI Karlstad stift 974 
NBI Bergvik skog 49 443 
Skogsmark inom Naturtypskarteringen 850 706 
Myr inom Naturtypskarteringen 187 785 
Övrig mark inom Naturtypskarteringen 659 435 
Ängs- och hagmarksinventeringen 194 591 
Summa 2 327 617 
Varav: 
i analysen av Översiktliga skogstyper 1 067 037 
i analysen av Specifika skogstyper 212 347 
i analysen av Trädbärande ängs- och hagmarker 68 695 
Tabell 2.1 redovisar biotopunderlagens totala omfattning i form av det geografiskt inventerade eller karterade området. I analyserna ingår skogsklädda eller trädbärande marker inom underlagen. 
Analysen av de översiktliga skogstyperna omfattar ca 1 070 000 ha, underlaget till de specifika 
skogstyperna är en delmängd av de förra och omfattar ca 210 000 ha.  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
23
Underlagen bidrar i varierande omfattning till kunskapsunderlaget i vardera län. Figur 2.2 ger en 
indikation om de olika underlagens inbördes förhållande inom vardera län.  
Figur 2.2  Indataskiktens relativa fördelning inom länen. Diagrammens storlek återspeglar 
arealen indata per län.  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
242.2 Beskrivning av indata
2.2.1 Naturtypskarteringen  
Kontinuerlig naturtypskartering av skyddad 
natur (KNAS) omfattar reservatsförslag, 
värdekärnan inom skyddsvärda skogar på 
statlig mark, urskogsobjekt samt befintliga 
naturreservat och nationalparker. För alla 
objektstyper ingår arealer som ligger 
nedanför den heldragna fjällnära gränsen. 
Till naturreservat och nationalparker räknas 
områden med beslut fram till och med 2003, 
övriga objekt är med i den omfattning de var 
rapporterade till Naturvårdsverket och 
karterade i december 2004.  
Naturtypskarteringen är uppdelad i 15 
naturtyper varav 11 utgör skogsmark. 
Karteringen av skogen är en satellitbaserad 
klassning. Resterande arealer inom 
områdena karteras från kartdata 
(jordbruksmark, myr, vatten och övrigt). 
Vad som räknas till skogsmark definieras av 
kartdata (i första hand terrängkartan och där 
den saknas vägkartan). Nio av 
naturtypskarteringens skogstyper motsvarar 
de översiktliga skogstyperna i denna rapport 
(kapitel 1.6.1). Utöver dessa karteras 
ytterligare två typer av skog:  
• Hygge,  avverkade skogar de senaste 10-
15 åren, max höjd 3-5 m 
• Impediment , ej produktiv skog som 
faller under skog i kartdata 
I frekvensanalyserna används det 
ogeneraliserade klassningsresultatet från 
karteringen där minsta karteringsenhet är en 
pixel (25 x 25 m). Inom karteringen har 
arealen strikt skyddad skog specificerats. 
Det är den areal som har formellt skydd för 
skogen inom naturreservat och 
nationalparker. Denna delmängd utgör 
underlaget för sammanställning och analys 
av skyddad skog. Figur 2.3  Naturreservat och nationalparker i 
Sverige och naturtypskarteringens 
utbredning. 
Karteringen är beställd av Naturvårdsverket, 
utförd av Metria Miljöanalys och finns 
beskriven i två rapporter (Naturvårdsverket 
2003c och Naturvårdsverket 2004b). 
252.2.2 Nyckelbiotopsinventeringar 
Underlaget utgörs av inventeringsdata från 
Skogsvårdsorganisationen (SVO), Sveaskog, 
före detta AssiDomän, Bergvik skog (Stora 
Enso och Korsnäs), Holmen skog och 
Karlstad stift. Inventeringsmetodiken finns 
beskriven i en handbok från Skogsstyrelsen 
(Norén m fl 2002). Materialet från bolagen 
har levererats till Skogsstyrelsen under 
2004. SVO:s inventering sker löpande och 
GIS-materialet är ett utdrag från ”Skogens 
Pärlor” den 8 november 2004 medan 
underlaget från databasen består av uppgifter 
fram till oktober 2004.  
Materialet är till största delen 
nyckelbiotoper. Objekt med naturvärden 
ingår om de förekommer. Naturvärdesobjekt 
finns framför allt i materialet från SVO och i 
någon omfattning i materialet från 
AssiDomän och Holmen skog. Underlaget 
från inventeringarna består generellt av ett 
geografiskt skikt med biotopernas 
avgränsning eller en punkt som indikerar 
biotopens läge samt tabeller per skogstyp 
som innehåller de objekt som hör till 
respektive typ och deras attribut. 
Skogsvårdsorganisationens GIS-skikt är 
uppdelade på två filer, ett med 
nyckelbiotoper och ett med objekt med 
naturvärden. Holmen skog har levererat två 
GIS-skikt, ett med objektens geografiska 
läge representerat av en punkt och ett 
kompletterande GIS-skikt där en delmängd 
av objekten återges som polygoner.  
Objekten delas in i översiktliga skogstyper 
och så långt det är möjligt i specifika 
skogstyper. Vilka attribut som återfinns till 
varje inventering och hur dessa använts är 
beskrivna i bilaga 2. Den geografiska 
täckningen av vardera inventering beror av 
vem som äger marken.  Figur 2.4  Utbredning av ingående 
Nyckelbiotopsinventeringar. Objekten är 
förstorade för att synas.  
I materialet från SVO finns främst privatägd 
mark, och i mindre omfattning också stift och 
andra mellanstora markägare (bilaga 1). 
Bolagens markinnehav återges i figur 1.1. 
262.2.3 Ängs- och Hagmarksinventeringen 
Indata från Ängs- och hagmarksinventeringen omfattar en nationell databas och länsvisa GIS-skikt 
med objektens avgränsningar. Inventeringen genomfördes länsvis och startade 1987. Objekten 
delas in i 25 naturtyper (bilaga 3) av olika värdeklass. Metodiken är beskriven i ”Inventering av 
Ängs- och hagmarker. Handbok” (Naturvårdsverket 1987). Den geografiska avgränsningen gjordes 
från början analogt på kartor och digitaliserades först i efterhand av länen. Under 1999 initierade 
Naturvårdsverket ett projekt med syftet att koppla informationen i databasen till GIS-skikten och 
erhålla en nationell jämförbar produkt.  
I samband med bearbetningen 1999 rättades GIS-skikten så att områden inte överlappar varandra 
och så att de kopplas till korrekt post i databasen där detta var möjligt (med hjälp av de skriftliga 
beskrivningarna från inventeringen). Inga ändringar gjordes i databasen. Materialet varierar 
fortfarande i utformning och kvalitet mellan länen. De kan delas upp i tre grupper; län som 
redovisat på delobjektsnivå, län som redovisat på objektsnivå samt län som saknar kopplingar 
mellan GIS-skikt och databas (figur 2.5).  
I Östergötlands och före detta Malmöhus län går informationen från databasen inte att koppla till 
GIS-skiktet. Även i andra län finns objekt som inte har gått att koppla till databasen. Dessa är 
relativt få och spridda med undantag för 88 områden i Ulricehamns kommun som har tillkommit i 
en senare inventering, digitaliserats men inte fått information inmatad i databasen och 91 områden i 
Kalmar län (framför allt objekt som ligger inom skyddade områden) som är registrerade i databasen 
men saknas i GIS-skiktet. Bland annat berör detta Stora Alvaret. Inget av dessa objekt ingår i 
analysen. 
Län med redovisning på delobjektsnivå  
GIS-skiktet består av geografiskt avgränsade delobjekt med objektid och delobjektsid som kan 
kopplas till databasen. Ett delobjekt kan vara flera polygoner, men innehållet i polygonerna är det 
samma. I GIS-skiktet finns information kopplat till varje polygon om areal (beräknat utifrån den 
geografiska avgränsningen), naturtyp, hävdstatus och värdeklass.  
Län med redovisning på objektsnivå 
GIS-skiktet består av geografiskt avgränsade objekt med objektid som kan kopplas till databasen. 
Ett objekt kan omfatta flera polygoner. I GIS-skiktet finns information om areal (beräknat utifrån 
den geografiska avgränsningen) och värdeklass för varje polygon. Inom varje objekt kan det finnas 
flera delobjekt som saknar avgränsning. Deras areal, naturtyp och hävdstatus återfinns bara i 
databasen och kopplas till polygonerna via objektsid. Det saknas därför information om hur 
naturtyperna fördelar sig inom objektets avgränsade polygon eller mellan de olika polygoner som 
kan ingå i objektet.   NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
27
Figur 2.5  Ängs- och 
Hagmarksinventeringens utbredning 
och geografiska områden med olika redovisningsnivå. Objekten i Östergötlands län och före detta Malmöhus län går inte att koppla till informationen i databasen. Före detta Kristianstads län redovisar däremot på delobjektsnivå. I Västra Götalands län redovisar före detta Skaraborg och Älvsborg län på delobjektsnivå och Göteborg och Bohuslän på objektsnivå. 
2.2.4 ArtDatabankens databaser över rödlistade arter 
Den nuvarande svenska rödlistan gäller sedan maj 2000 och innehåller 4 120 arter (Gärdenfors 
2000). Av dessa bedöms 258 arter försvunnit från landet sedan 1800 och hänförs till 
rödlistekategorin Försvunnen (RE). Av de resterande 3 862 arterna klassificeras 1 953 som hotade. 
Dessa arter indelas i de tre kategorierna: Akut hotad (CR), Starkt hotad (EN) och Sårbar (VU). 
Därtill kommer arter som inte är hotade men som ligger mer eller mindre nära de gränsvärden som 
definierar en hotad art. Dessa arter hänförs till kategorin Missgynnad (NT). Slutligen finns det en 
grupp arter där kunskapsläget är för dåligt för att möjliggöra en tillförlitlig hotkategorisering, men 
där mycket ändå talar för att arten är hotad. Denna grupp rödlistas under kategorin Kunskapsbrist 
(DD).  
ArtDatabanken hade fram till februari 2005 registrerat 632 399 fynduppgifter av rödlistade arter 
(exklusive RE), men databasen växer ständigt genom att olika rapportörer skickar in uppgifter. 
Andelen arter utan registrerade fynd är som förväntat större för DD-arterna (54%) än för övriga 
hotkategorier (17%).  
I ArtDatabankens databas finns både gamla och nya fynd. För att ge översikt över var det finns flest 
rödlistade arter skulle man helst vilja att uppgifterna om förekomst gällde för en viss tidsperiod. I 
analysen ingår samtliga koordinatsatta fynd eftersom en karta som baserar sig på endast 90-
talsuppgifter skulle ge en allt för bristfällig bild av artantal även om majoriteten av fynden är 
relativt färska. Samtliga koordinatsatta fynd, gamla som nya, förväntas ge en mer fullständig  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
28information om arternas förekomst. De flesta (68%) koordinatsatta fynden är daterade 1980 eller 
senare.  
Indata till frekvensanalyserna omfattar alla rödlistade arter (exklusive RE) som på något vis är 
associerade med träd (levande eller döda) och som är representerade i ArtDatabankens 
observationsdatabas (uttag 2005-02-25). Information om skogsarternas biotoputnyttjande är 
hämtad från ArtDatabankens artfaktabas  BIUS. I analysen ingår framför allt organismgrupperna 
lavar, svampar, mossor, skalbaggar, fjärilar och tvåvingar (figur 2.6). I liten omfattning även 
landlevande mollusker, halvvingar, sländor, spindlar, steklar och fåglar. Kärlväxter ingår inte. 
Totalt ingår 1 446 rödlistade skogsarter i analysen. Det totala antalet fynd är 235 643, av dessa är 
220 065 koordinatsatta. Fynd utan koordinater är som regel äldre uppgifter där lokalangivelserna 
kan vara bristfälliga. Av de 1 446 skogsarterna är 86 (samtliga med koordinatsatta fynd) med bland 
de 346 arter som i dagsläget finns med på listan över prioriterade arter för åtgärdsprogram. 
Figur 2.6  Antal rödlistade arter knutna till olika trädslag fördelat på olika organismgrupper 
(Artdatabanken 2003: uttag ur biotopfaktabas) 050100150200250300350400450500
Ek
Bok
Gran
Tall
Asp
Ask
Björk
Alm
Klibbal & Gråal
Hassel
Salix
Lind
Lönn
Annat lövträd
Rönn & Oxel
Avenbok
Apel
Annat barrträd
Fläder
En
IdegranMossor
Lavar
Svampar
Skalbaggar NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
292.2.5 Allmän landskapsinformation inom trakterna 
Inom de framtagna trakterna har ytterligare tre nationella dataunderlag använts för att beskriva 
landskapet i sin helhet. Underlagen ingår inte i sammanställningen eller analyserna av värdekärnor. 
Storområdeskarteringen i norra Svealand och Norrland 
Storområdeskarteringen ger en överblick över var de stora sammanhängande områdena med äldre 
skog finns. Karteringen täcker norra Svealand och Norrland (AC, BD, S, W, X, Y och Z län) och 
genomfördes under 2002 på uppdrag av Naturvårdsverket. Metoden bygger på satellitdata med 25 
m upplösning från två tidpunkter (omkring1990 och 1999-2001) och blå kartan (avgränsning av 
skog). Genom att jämföra satellitdata från de två tidpunkterna har nedhuggen, gallrad och tydligt 
tillväxande skog skiljts från orörd skog. På den skog som karterats som ”orörd” gjordes därefter 
flera geografiska analyser i syfte att visa var koncentrationer av ofragmenterade områden finns. För 
att beskriva trakterna används arealen ”orörd skog” baserat på det rasterskikt (25 x 25 m pixlar) 
som var resultatet från jämförelsen mellan satellitbilderna. Karteringen och dess resultat är närmare 
beskrivna i Stora sammanhängande områden av gammal skog i norra Sverige (Jacobsson et al 
2002)
GSD Marktäckedata  
GSD Marktäckedata är en rikstäckande databas med information om vegetation och 
markanvändning. Produkten togs fram som en mer detaljerad svensk version av CORINE och 
består av 58 klasser. Minsta karteringsenhet är mellan 1-25 ha beroende på klass. I produktionen 
används bästa tillgängliga kartdata och även annat material som kompletterar satellitdata. Skogen 
klassas från satellitdata med data från Riksskogstaxeringen som referens. Klassindelningen i 
skogen skiljer mellan hygge, ungskog, barrskog, blandskog och lövskog. Kartdata används för att 
identifiera skog på myr och skog på berg i dagen. Barrskogar delas även upp i två klasser baserade 
på höjd men karteringen skiljer inte på olika trädslag, till exempel tall och gran eller olika lövträd. 
Minsta karteringsenhet i skogen är 1 hektar. Produkten finns beskriven på Lantmäteriets hemsida. 
För att beskriva trakterna används skogsklassningen från ett rikstäckande raster (25 x 25 m pixlar).  
kNN-skattningen 
Parallellt med skogsklassningen till CORINE och GSD Marktäckedata producerade Sveriges 
Lantbruksuniversitet virkesvolyms-, ålders- och höjdskattningar ur satellitdata. Skattningarna av 
virkesvolym görs för den totala volymen samt uppdelat på trädslagen tall, gran, björk, ek, övrigt 
löv och contorta. Skattningar framställs med Riksskogstaxeringen provytor som referensdata och 
resultaten ligger i separata filer. Syftet med produkten är att kunna skatta parametrarna över större 
områden även om ett värde erhålls för varje pixel (25 x 25 meter). Skattningar av den totala 
virkesvolymen har ett medelfel på cirka 20 % över karteringsenheter på ungefär 100 hektar (Rees 
m fl 2003). Medelfelet minskar med ökande karteringsareal. Noggrannheten i skattningar för 
enstaka trädslag är lägre (i synnerhet för mer sparsamt förekommande trädslag). Ovanliga 
skogstyper som det finns sparsamt av i landskapet är svårare att skatta bra än vanligt 
förekommande skogstyper, såsom barrskog i produktionsskogar. För att beskriva trakterna används 
åldersskattningen som underlag för att beräkna medianåldern per skogstyp inom GSD 
Marktäckedata och trakt. En kortfattad beskrivning av kNN-finns i SLU:s produktblad Fakta skog 
nr 12: 2004.   NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
30Foto: Olle Höjer 
Figur 2.7  Analysen omfattar landskap, bestånd och arter. Överst Höljes i Värmlands 
län. Mitten slaguggla, Strix uralensis,  och högstubbe i Båtfors naturreservat i Uppsala 
län. Nederst lövskog vid Emån, Kalmar län.  
313. Metodbeskrivning 
Figur 3.1  Schematisk bild över arbetsgången. Varje indata delas upp i skogstyper. 
Objektsskikt per skogstyp skapas och sammanställs i frekvensskikt. Frekvensskiktet 
omfattar översiktliga och specifika skogstyper och redovisar arealen värdekärna alternativt antalet arter per ekonomiskt kartblad. Frekven sskikten för de översiktliga skogstyperna 
ligger till grund för traktanalysen och resulterar i ett sammanlagt traktförslag per skogstyp. Vardera trakt beskrivs sedan utifrån landskapssammansättning, arealer värdekärna och artsammansättning. Utifrån objektsskikten sammanställs även statistik per skogstyp och län. Blå rutor motsvarar analyssteg, röda är resultatet av anayserna och gröna representerar de resultat som som presenteras i denna ra pport och på bifogad CD. En mer detaljerad 
metodbeskrivning ges i detta kapitel.  
3.1 Skogstypsindelning 
3.1.1 Artpooler 
Indata till artpoolerna omfattar alla rödlistade arter (exklusive RE) som på något vis är associerade 
med träd (levande eller döda) och som är representerade i ArtDatabankens observationsdatabas .
Information om skogsarternas biotoputnyttjande är hämtad från ArtDatabankens artfaktabas  BIUS, 
här representerade av de specifika skogstyperna. Artpooler har skapats för de översiktliga Uppdelning i skogstyper 
Sammanställning av 
arealer/ antal artfynd per 
ekoruta. Frekvensskikt Kartor och GIS-skikt
Statistik per län och 
region Traktanalys Sammanlagt 
traktförslag  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
32skogstyperna och de specifika skogstyperna med undantag för ås- och sandskog och skogsbete. 
Urvalet för de översiktliga skogstyperna presenteras i tabell 3.1. Artpooler per skogstyp görs dels 
för det totala antalet arter och dels för den delmängd som ligger inom organismgrupperna lavar, 
svampar, mossor, skalbaggar och fjärilar. Till varje artpool kopplas även information om de 
ingående arterna är unika för ett län, eller om de har en strikt nordlig eller sydlig utbredning. 
Endast koordinatsatta fynd ingår och varje artfynd representeras av en punkt.  
Tabell 3.1  Urval från BIUS för de översiktliga skogstypernas artpooler.  
Översiktlig skogstyp BIUS (S=substrattabelle n; B=biotoptabellen) 
Tallskog  S: Tall 
Granskog  S: Gran 
Barrblandskog  S: Tall  S: Gran 
Lövblandad barrskog B: Barr o lövblandskog 
Triviallövskog S: Björk  S: Asp  S: Klibb o Gråal  S: Rönn o Oxel  S: Salix 
Ädellövskog S: Ek  S: Alm  S: Ask  S: Avenbok  S: Bok  S: Hassel  S: Lind S: Lönn 
Triviallövskog med 
ädellövinslag S: Björk  S: Asp  S: Klibb o Gråal  S: Rönn o Oxel  S: Salix  S: Alm  S: 
Ask  S: Avenbok  S: Bok  S: Ek  S: Hassel  S: Lind  S: Lönn 
Barrsumpskog B: Gransumpskog  B: Tallmosse 
Lövsumpskog B: Björksumpskog  B: Asksumpskog  B: Klibbalskog 
3.1.2 Naturtypskarteringen 
Naturtypskarteringens skogstyper motsvarar de översiktliga skogstyperna. Karteringen delas inte 
upp i specifika skogstyper. Tre rikstäckande raster (GRID) med skogsklassningen har skapats från 
karteringen, ett för alla ingående objekt, ett för naturreservat och nationalparker och ett för den 
strikt skyddade skogen inom naturreservat och nationalparker. 
3.1.3 Nyckelbiotopsinventeringarna 
En utförlig beskrivning av utsökningen finns i bilaga 2. Vilka specifika skogstyper som gått att 
söka ut ifrån de olika underlagen listas i tabell 3.2. 
Nyckelbiotopsinventeringen från Skogsvårdsorganisationen och Karlstad stift 
Utsökningen baseras på biotoptyp (nyckelord) och trädslagsfördelning (i tiondelar). Nyckelbiotoper 
kan ha två biotoptyper, till exempel bergbrant och lövskog. Vid utsökningen används uppgifterna 
från första fältet vilket medför att samtliga nyckelbiotoper fördelas över de översiktliga skogstyper 
med bibehållen ursprungsareal. Objekt med naturvärden har bara en biotoptyp. Biotoptyperna 
brandfält, å och bäck, källa, myrmosaik, brant, skogsbete, lövskogslund och lövskogsrest har inte 
kunnat separeras mellan de översiktliga skogstyperna. Samma naturvärdesobjekt kan därför 
förekomma i två eller flera GIS-skikt med översiktliga skogstyper. Deras arealer överlappar 
däremot inte i sammanställningarna utan är hanterade. Arealfördelningen görs med utgångspunkt  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
33från biotoptypens statistiska fördelning mellan de översiktliga skogstyperna inom regionens 
nyckelbiotoper. En del av objekten har tilldelats någon av de 22 specifika skogstyperna. 
Utsökningen baseras på biotoptyp och i vissa fall vegetationstyp (markskikt). Uppgifterna i båda 
fälten har i tillämpliga fall använts för att så bra som möjligt få en bild av utbredningen av dessa, i 
många fall ovanliga skogstyper. Samma objekt kan därmed uppfylla kriterierna för flera specifika 
skogstyper. 
Tabell 3.2  Förekomst av specifika skogstyper inom vardera inventering (X). Avsaknad (---) 
av typen kan bero på att indata inte har varit tillräckligt för utsökning eller att den saknas. 
(Alskog) innebär att inventeringen inte särskiljer  klibbal och gråal. Arealerna är i dessa fall 
endast med i frekvensskiktet för Alskog.  
Specifika skogstyper SVO Assi 
DomänSveaskogHolmen
skog Bergvik 
skog väst Karlstad 
stift 
Hällmarkstallskog X X X X X X 
Tallmosse X X X X X X
Tallskog kalkrik X X --- X X X 
Granskog mager X X X X --- X
Granskog rik X X X X X X 
Gransumpskog X X X X X X
Björksumpskog X X --- X X X 
Aspskog X X X X X X
Gråalskog X (Alskog) --- (Alskog) (Alskog) X 
Klibbalsskog X (Alskog) --- (Alskog) (Alskog) X
Hedekskog X X X --- X X 
Ängsekskog X X --- --- --- ---
Hedbokskog X X --- --- --- --- 
Ängsbokskog X X --- --- --- ---
Lindskog X --- --- --- --- --- 
Alm- och askskog X --- --- --- --- ---
Asksumpskog X --- --- X X --- 
Löväng X X X X X ---
Brandfält X X X X X --- 
Hasselrika 
lövskogsmiljöer X X X X X ---
Ås- och sandskogar X X X X X X 
Skogsbete X --- --- X X --- NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
34Tabellerna med de utvalda objekten inom varje naturtyp kopplas till GIS-skikten med 
nyckelbiotoper och naturvärden via fältet Kartid2. Kartid2 är en unik objektsidentitet i vardera 
databas (nyckelbiotoper respektive naturvärden) men samma ID-nummer kan förekomma i båda 
baserna. Felaktiga kopplingar tas bort genom en kvalitetskontroll av de objekt som kopplats till 
båda skikten. Objektskikten jämfördes med ursprungstabellen och poster som saknar koppling till 
GIS-skiktet noterades. Restposterna är få (< 1%) och ingår inte i frekvensanalyserna. För att 
utesluta andra felkopplingar beräknas arealen per objekt i GIS-skiktet och jämförs mot databasens 
arealuppgift. Skillnader förekommer men är mycket små och databasens uppgift har används vid 
sammanställningen av areal per ekoruta. I NBI databasen förekommer objekt där den angivna 
arealen är noll vilket beror på att arealen avrundats till hundradels hektar (0,00 ha). 
Nyckelbiotopsinventeringen på Assi Domäns marker 
Majoriteten av objekten tilldelas en översiktlig skogstyp medan ett mindre antal har kunnat delas 
upp i specifika skogstyper. Utsökningen görs i första hand på biotoptyper, därefter i förekommande 
fall efter trädslagsfördelning. Samtliga biotoptyper accepteras eftersom databasen saknar viktning 
när två eller flera biotoptyper anges. Dessa objekt och deras areal uppfyller alltså kriterierna för 
flera översiktliga och specifika skogstyper. Bland lövträdslagen redovisas björk, al, asp, ek, bok 
och övrigt löv. I fältet med övrigt löv kan såväl triviala som ädla trädslag tänkas dölja sig, men här 
antas att det handlar om övriga ädla lövträd. För att inte alltför många objekt ska falla bort, görs en 
bedömning i de enskilda fallen vart objektet kan tänkas föras. Där har biotoptypen ofta fått fälla 
utslaget. Huvudsakligen utgörs materialet av nyckelbiotoper, endast ett fåtal objekt med 
naturvärden finns.  
GIS-skiktet kopplas till tabellerna för respektive skogstyp och resultatet sparas som separata 
shapefiler för var och en av skogstyperna. I GIS-skikten beräknades arealen utifrån den geografiska 
avgränsningarna för en jämförelse mot tabelldata. Arealerna sammanfaller med endast ett fåtal 
undantag och arealen i databasen används i sammanställningen. Till varje skogstyp skapas även ett 
punktskikt från tabellens X och Y koordinater. Varje punkt motsvarar en post i den aktuella 
skogstypens tabell.  
Nyckelbiotopsinventeringen på Sveaskogs marker 
fall efter trädslagsfördelning. Trädslagsfördelningen redovisas som tiondelar vad gäller tall, gran, 
triviallövträd och ädellövträd. Vi har antagit att all redovisad mark i databasen är produktiv 
skogsmark. Drygt 200 objekt saknar trädslagsfördelning varav ungefär 150 objekt saknar 
biotoptyp. Dessa tilldelas inte någon skogstyp.  
GIS-skiktet kopplas upp mot accessdatabasen och separata shapefiler skapas för vardera skogstyp. 
Det finns enstaka objekt som kopplas till två eller flera av de översiktliga skogstyperna. Arealen av 
de geografiska avgränsningarna beräknas i GIS-skiktet och jämförs mot tabelldata. Dessa 
sammanfaller med endast ett fåtal undantag och arealen i databasen används i sammanställningen. 
Till varje skogstyp skapas ett punktskikt från tabellens X och Y koordinater. Varje punkt motsvarar 
en post i den aktuella skogstypens tabell.  
Nyckelbiotopsinventeringen på Holmen skogs marker 
upp i specifika skogstyper. Trädslagsfördelningen redovisas som tall, gran, löv och contorta.  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
35Eftersom fördelning mellan triviallöv och ädellöv saknas, används i första hand biotoptypen som 
indelningsgrund. Därefter har trädslagsfördelningen använts på resterande objekt. Saknas andra 
indikationer har löv antagits vara triviallöv. Vi har antagit att all redovisad mark i databasen är 
produktiv skogsmark. Cirka 1 100 objekt har inte kunnat fördelas då de saknar trädslagsfördelning 
eller annan information.  
GIS-skiktet som omfattar alla objekt är är ett punktskikt som anger objektets läge. För en tredjedel 
av objekten finns även ett polygonskikt med objektens avgränsning. Punktskiktet kopplades till 
tabellerna för respektive skogstyp och resultatet sparades som separata shapefiler för var och en av 
skogstyperna. I förekommande fall kopplades även tabellinformationen till polygonskiktet och 
sparades ned som separata shapefiler för vardera skogstyp.  
Nyckelbiotopsinventeringen på Bergvik skog väst/öst (Stora Enso respektive Korsnäs) 
Nyckelbiotopsinventeringen på Bergvik skog öst har använt sig av Skogsbiologernas metod som 
innebär att de klassas i 8 klasser. Den grova indelningen medför att objekten endast tilldelas 
översiktliga skogstyper. Angiven areal är produktiv skogsmark.  
Nyckelbiotopsinventeringen på Bergvik skog väst delas upp i både översiktliga och i ett antal av de 
specifika skogstyperna. Utsökningen baseras på biotoptyp. Vi har antagit att angiven areal är 
produktiv skogsmark. Samma objekt kan innehålla flera biotoptyper utan att deras inbördes arealer 
särredovisas. Detta medför att ett objekt kan tilldelas flera skogstyper och kan innebära att vi 
sammantaget överskattar arealen. 
GIS-skikten kopplades till tabellerna för respektive skogstyp och resultatet sparades som separata 
shapefiler för var och en av skogstyperna. Arealen från databaserna användes i sammanställningen. 
Till varje skogstyp skapades även ett punktskikt från tabellens X och Y koordinater. Varje punkt 
motsvarar en post i den aktuella skogstypens tabell. 
3.1.4 Ängs- och Hagmarksinventeringen 
Objekt i värdeklass 1- 3 delas upp på naturtyper (bilaga 3). Värdeklassen kan redovisas två fält, 
antingen i ett med romerska siffror, eller i ett med numeriska siffror. I några län används båda 
systemen. Överensstämmer inte de angivna värdeklasserna i fälten valdes den klass som har högst 
naturvärde. Aktuella naturtyper söktes ut direkt ifrån GIS-skiktet med delobjekt. I GIS-skikten på 
objektsnivå kan ett objekt kopplas till information om en eller flera naturtyper i databasen. I 
databasen skapades en korstabell med objektets id-nummer och uppgift om ingående arealer 
fördelat på naturtyp. Korstabellen med naturtyper kopplades till GIS-skikten för de aktuella länen. 
Skiktet delades upp i två filer; objekt med endast en naturtyp och objekt med flera naturtyper. GIS-
skikten med delobjekt och de utvalda objekten med en naturtyp lades samman till en rikstäckande 
shapefil. För dessa objekt används polygonernas arealer vid sammanställningen.  
Länsfilerna innehållande objekt med flera naturtyper gavs likadana kolumner där varje kolumn 
motsvarar en naturtyp och dess areal. Filerna lades samman till ett rikstäckande skikt med 
polygoner och ett rikstäckande skikt där attributen kopplas till en punkt. Punkterna motsvarar 
polygonernas centrum. I de fall ett objekt omfattar två eller flera polygoner är punkten centrum i 
objektets sydvästligaste polygon. I Jönköpings län är 35 objekt med ”Betad skog” angivna som en 
liten fyrkant (15 x 15 m) i GIS-skiktet. Objektets verkliga areal är angiven i databasen. 
Motsvarande punktskikt med dessa objekt skapades från polygonernas centrum och kopplades till 
arealen från databasen.   NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
36Totalt ca 40 000 ha av GIS-skiktens polygoner går inte att koppla till databasen. Dessa objekt ingår 
inte i frekvensanalysen (framför allt Östergötlands och före detta Malmöhus län). 
3.2 Sammanställning av arealer 
För varje typ av skogsmiljö summeras arealen biotop per ekoruta (motsvarar 5 x 5 km), län och inom traktgränserna. Arealerna sammanställs i tabeller och frekvensskikt. Här redovisas hur 
arealen biotop kopplas till respektive geografisk redovisningsenhet.  
3.2.1 Naturtypskarteringen 
Naturtypskarteringen är rasterskikt där arealen per skogstyp beräknas inom ekorutornas, länens och 
trakternas gränser. Arealen som är kopplad till exempelvis en ekoruta är därmed den areal som 
återfinns inom ekorutan och inte kopplat till antalet objekt i karteringen. Arealsammanställningarna 
för ekorutor baseras dels på den totala skogsarealen, dels på den strikt skyddade skogsarealen. För 
län och trakter sammanställs dessutom arealen inom naturreservat och nationalparker. 
3.2.2 Nyckelbiotopsinventeringarna 
I analysen av översiktliga skogstyper används arealen skogsmark (produktiv skog) i första hand, 
biotoparealen endast om den föregående saknas. För specifika skogstyper används biotoparealen 
det vill säga den geografiskt avgränsade arealen. Varje objekt kopplas till en geografisk 
redovisningsenhet, till exempel ekoruta eller län. Det innebär att ett objekt kan sträcka sig över flera ekorutor men arealen kopplas endast till en av dessa (figur 3.2). 
Nyckelbiotoper från Skogsvårdsorganisationen och Karlstad stift 
Objekten kopplas till den ekoruta och det län som är angivet i databasen (figur 3.2). För varje 
redovisningsenhet sammanställs objektens biotopareal och arealen skogsmark.   
Nyckelbiotoper på Bolagsmark 
För Sveaskog, AssiDomän, Holmenskog samt Bergvik skog öst och väst har objekten överförts till 
punktskikt via tabellernas X och Y koordinater. Objektens arealer kopplas till den ekoruta eller det 
län som punkten ligger inom (figur 3.2). Arealerna som sammanställs baseras på attributtabellernas 
arealuppgifter som är eller har antagits vara produktiv skogsmark (se bilaga 2).  
3.2.3 Ängs- och hagmarksinventeringen 
Det rikstäckande GIS-skiktet innehållande objekt med en naturtyp rastrerades till 25 m pixlar. Från 
rasterskiktet beräknades arealen inom varje ekoruta och län för naturtyperna. Arealen är därmed 
naturtypens verkliga utbredning inom ekorutan/länet. Objekt som innehåller flera naturtyper och 
skogsbeten i Jönköpings län kopplas till den geografiska redovisningsenhet där polygonens 
centrumpunkt ligger. Arealerna beräknas per naturtyp. Ett objekt kan därmed spänna över två eller 
flera ekorutor men dess areal kopplas endast till en av dessa.   NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
37
Figur 3.2  Objekt 
inom Nyckelbiotops-
karteringarna kan sträcka sig in i flera ekorutor. Objektens areal kopplas till den ruta som är angiven i databasen (övre objektet kopplas till ruta 15 E 6b) eller till den ruta där centrumpunkten ligger (nedre objetet kopplas till ruta 15 E 4d). Det medför att omgivande rutor inte erhåller någon värdekärneareal från objekten trots att de sträcker sig in i dessa. 
3.3 Sammanställning av artdata och artpoolsskikt 
Antalet artfynd summeras per ekoruta, län och inom traktgränserna. Summeringar görs för antal 
fynd totalt, per organismgrupp, per länsunika arter och för arter med sydlig respektive nordlig 
utbredning. Artfynden motsvaras av en punkt som kopplas till den ekoruta, trakt eller län som 
punkten ligger inom. Artantalet har sedan sammanställts i tabeller och artpoolskartor.  
Kolumner i Artpoolsskikten: 
• Tot_art  är det totala antalet fynd av arter inom artpoolen 
• Nord_art  är antalet fynd av arter med en nordlig utbredning 
• Syd_art  är antalet fynd av arter med en sydlig utbredning  
• Lansunik_art  är antalet fynd av arter som är unika för ett län 
• Skalb_art är antalet fynd av skalbaggar 
• Svamp_art  är antalet fynd av svampar 
• Moss_art  är antalet fynd av mossor 
• Lav_art  är antalet fynd av lavar 
• Efter_1980  är antalet fynd daterade efter 1980  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
383.4 Frekvensskikt över värdekärnor 
3.4.1 Översiktliga skogstyper  
För varje översiktlig skogstyp skapas ett frekvensskikt. I skiktet redovisas summan av arealerna 
(hektar) per ekoruta från nyckelbiotopsinventeringarna och naturtypskarteringen. Den areal som 
överlappar mellan nyckelbiotopernas avgränsning och naturtypskarteringen är borträknad från 
naturtypskarteringens areal. Överlappen korrigeras genom att nyckelbiotopernas shapefiler med 
avgränsningar från vardera inventering läggs samman per skogstyp och rastreras till 25 m pixlar, 
det skapade rastret jämförs med aktuell skogstyp inom rastret från naturtypskarteringen och de 
pixlar som sammanfaller i båda underlagen sparas. Från detta ”minusraster” beräknas arealen per 
ekoruta och län. Den sammanlagda ”minusarealen” dras ifrån totalarealen inom fältet för 
naturtypskarteringen. Holmen skogs inventering ingår i denna korrigering i de fall objekten 
redovisats som polygoner. I resterande fall, där objekten representeras av en punkt, har de punkter 
som ligger inom objekt som karterats av naturtypskarteringen tagits bort från kolumnen med 
Holmens arealsammanställning. 
Kolumner i frekvensskikten för de Översiktliga skogstyperna: 
• SVO_ha  är den sammanlagda arealen nyckelbiotoper och naturvärden från SVO:s 
databas. Arealen är beräknad från objektens skogsmarksareal i tabellerna och kopplad 
till den ekoruta som är angiven i databasen för varje objekt.  
• Assi_ha  är den sammanlagda arealen från Assi:s inventering. Arealen är beräknad från 
databasens information och kopplad till den ekoruta där angiven X och Y koordinat 
ligger.  
• Svea_ha  är den sammanlagda arealen från Sveaskogs inventering. Arealen är beräknad 
från databasens information och kopplad till den ekoruta där angiven X och Y koordinat 
ligger.  
• Holmen_ha  är den sammanlagda arealen från Holmen skogs inventering. Arealen är 
beräknad från databasens information och kopplad till den ekoruta där punkten ligger. 
Objekt som endast redovisas som punkter och överlappar med naturtypskarteringen är 
borttagna. 
• Karls_ha  är den sammanlagda arealen från inventeringen i Karlstad stift. Arealen är 
beräknad från objektens skogsmarksareal i tabellerna och kopplad till den ekoruta som 
är angiven i databasen för varje objekt.  
• Bergv_ha  är den sammanlagda arealen från Bergvik skog västs respektive östs 
inventering. Arealen är beräknad från databasernas information och kopplad till den 
ekoruta där angiven X och Y koordinat ligger.  
• Nattyp_ha  är den sammanlagda arealen från naturtypskarteringen. Den areal som 
överlappar med någon av nyckelbiotopsinventeringarna är borträknad. Arealen är 
beräknad inom ekorutornas avgränsning.  
• Total_ha  är en summering av ovanstående fält. 
• Nbi_ha  är en summering av nyckelbiotopsinventeringarnas arealer.   NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
393.4.2 Specifika skogstyper  
Sammanvägda skikt skapas för 22 specifika skogstyper (tabell 3.2). Dessa skogstyper används i 
ArtDatabankens artfaktabas  BIUS för att beskriva träd- och skogslevande arters biotoputnyttjande. 
Sammanvägningen är en summering av arealerna per ekoruta från nyckelbiotopsinventeringarna.  
3.4.3 Trädbärande ängs- och hagmarker 
Sammanslagna skikt skapas för två typer: 
• Ekhage (skogstyperna hed- och ängsekskog i nyckelbiotopsinventeringarna och ekhage i ängs- 
• Betad skog (skogsbete i nyckelbiotopsinventeringarna och betad skog i ängs- och hagmarksinventeringen) 
Sammanvägningen är summan av arealerna per ekoruta från nyckelbiotopsinventeringarna och ängs- och hagmarksinventeringen där denna inte överlappar med NBI. GIS-skikten med objektens 
avgränsningar från varje nyckelbiotopsinventering läggs samman per naturtyp och rastreras (25 x 
25 m pixlar). Ängs- och hagmarksobjekt som helt utgörs av aktuell naturtyp läggs samman med de 
objekt som har flera naturtyper men där aktuell naturtyp ingår och rastreras (25 x 25 m pixlar). 
Rastren jämförs och ett ”minusraster” skapas från överlappande arealer. Från detta ”minusraster” 
beräknas arealen per ekoruta och denna areal dras ifrån arealen inom fältet för ängs- och 
hagmarksinventeringen. Eftersom denna tidigare areal kan ha varit baserad på databasens uppgifter Kolumner i frekvensskikten för de Specifika skogstyperna: 
databas. Arealen är beräknad från objektens totala biotopareal i tabellerna och kopplad 
ligger.  
från databasens information och kopplad till den ekoruta där angiven X och Y 
koordinat ligger.  
beräknad från objektens totala biotopareal i tabellerna och kopplad till den ekoruta som 
• Bergv_ha  är den sammanlagda arealen från Bergvik skog västs inventering. Arealen är 
beräknad från databasens information och kopplad till den ekoruta där angiven X och Y 
• Total_ha  är en summering av ovanstående fält.  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
40och inte på objektets geografiska avgränsning förekom det att den nya arealen blev negativ, i dessa 
fall sattes arealen till noll.  
Utöver de sammanvägda skikten skapas ett separat frekvensskikt för Ängs- och 
hagmarksinventeringen med information om areal per naturtyp och total areal trädbärande ängs- 
och hagmarker i separata fält. De naturtyper som ingår är; Annan träd- och/ eller buskbärande 
hagmark, Betad skog, Björkhage, Blandlövhage, Ekhage och Träd- och buskbärande äng. 
3.4.4 Total areal skoglig värdekärna 
Ett frekvensskikt sammanställer det totala utfallet för analyserna där översiktliga och specifika 
skogstyper summeras i separata fält. Vardera fält är en summering av fältet ”total_ha” från de 
ingående skogstypernas frekvensskikt. Sammanställningen av översiktliga skogstyper är en bild av 
den totala arealen skoglig värdekärna oavsett skogstyp. Sammanställningen av specifika skogstyper 
ska däremot ses som en redovisning av hur indata är fördelat geografiskt eftersom samma objekt 
kan förekomma i flera av skogstyperna och därmed räknas dubbelt.  
3.4.5 Naturtypskarteringen och strikt skyddad areal  
Baserat på naturtypskarteringen är två separata frekvensskikt sammanställda. Ett redovisar den 
totala ytan som karterats och ett redovisar arealen strikt skyddad skog inom naturreservat och 
nationalparker. I båda frekvensskikten återfinns arealen för vardera skogstyp per ekoruta i separata 
fält. Kolumner i frekvensskikten för Trädbärande ängs- och hagmarkstyper: 
ligger.  
• AoH_ha  är den sammanlagda arealen per naturtyp från Ängs- och 
hagmarksinventeringen. Arealer som överlappar med någon av 
nyckelbiotopsinventeringarna är borträknade.  
413.5 Traktanalys 
Traktanalyser görs för de översiktliga skogstyperna. Tre analyser görs för varje skogstyp, den 
första baseras på arter, den andra baseras på nyckelbiotopsförekomst och den tredje baseras på total 
biotopförekomst. Indata till analyserna är frekvensskiktens uppgift om total biotopareal och 
summerad nyckelbiotopsareal samt artpoolsskiktens totala antal artfynd.  
Analysen körs med hjälp av en automatiserad algoritm som består av åtta steg. Den baseras på 
statistisk fördelning av arealer och antalet arter inom frekvens- respektive artpoolsskikten. 
Eftersom de olika skogsmiljöerna förekommer i olika omfattning i landskapet kommer värdena för 
percentilerna vara olika för de olika skogstyperna, de aktuella värdena presenteras i tabell 3.3 –3.5. 
Resultatet av traktalgoritmen illustreras i figur 3.3.  
Traktanalys steg för steg (för analysen av arter byts areal mot antal arter): 
1. Frekvensfördelningen av ekorutor med avseende på arealen av den aktuella skogsmiljön 
beräknas. 
2. De ekorutor som har en större areal än 99%-percentilen identifieras som klass 1-objekt 
(ekorutor som har störst mängd av biotoptypen). 
3. De polygoner som har en större areal än 98%-percentilen men en mindre areal än 99%-
percentilen identifieras som klass 2-objekt (ekorutor som har näst störst mängd av 
biotoptypen). 
4. Sammanhängande regioner av klass 1-objekt avgränsas, som sammanhängande räknas objekt 
inom 5 km från varandra. 
5. Alla regioner som endast innehåller en isolerad ekoruta i klass 1 filtreras bort.  
6. Resterande regioner tillåts växa genom att intilliggande polygoner av klass 1 eller 2 läggs till. 
Denna stegvisa tillväxt fortlöper tills regionerna inte kan växa mer eftersom de erhållna 
regionerna inte tangerar till ekorutor av tillräckligt hög kvalitet. 
7. De erhållna regionerna tillåts växa ytterliggare ett steg (3 km) utan hänsyn till areal. På detta vis 
sammanfogas separata men närliggande regioner till större enheter. 
8. Regionernas omkrets identifieras och omvandlas till polygoner som var och en beskriver en 
trakt med extra hög täthet av skogsmiljön.  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
42Figur 3.3  Metodiken som använts för att avgränsa trakter illustreras här genom ett utsnitt 
från traktanalysen av granskog. Varje ruta motsvarar 5 x 5 km. Vänster: Rutor över 99 % 
percentilen (röda) och rutor mellan 98 - 99 % percentilen (orange) identifieras. Utifrån områden med minst två sammanhängande (inom 5 km) röda rutor växer området vidare till att innefatta även oranga rutor inom 5 km. När området inte kan växa mer buffras yttergränsen med 3 km (grå bakgrund). Höger: Rutor helt inom den buffrade gränsen utgör en trakt (grått fält) med extra hög täthet av granskog.  
43Tabell 3.3  Maximal areal per ekoruta och biotoptrakternas gränsvärden (99%- och 98%-
percentilerna) angivet i hektar för de undersökta skogstyperna. Analys utifrån 
skogstypernas totala areal inom frekvensskikten. 
Skogstyp Gränsvärde 1(ha) Gränsvärde 2 (ha) Max areal (ha) 
Ädellövskog 50 31 417
Barrblandskog 149 88 957 
Barrsumpskog 43 26 327
Granskog 199 115 1466 
Lövblandad barrskog 115 72 636
Lövsumpskog 14 9 238 
Tallskog 205 121 1631
Triviallövskog med ädellövinslag 15 9 104 
Triviallövskog 53 36 266
Tabell 3.4  Maximal areal per ekoruta och nyckelbiotoptrakternas gränsvärden (99%- och 
98%-percentilerna) angivet i hektar för de  undersökta skogstyperna. Analys utifrån 
skogstypernas nyckelbiotopsareal inom frekvensskikten. 
Ädellövskog 32 22 282
Barrblandskog 42 28 957 
Barrsumpskog 25 16 224
Granskog 57 38 1465 
Lövblandad barrskog 26 18 346
Lövsumpskog 9 6 113 
Tallskog 38 24 870
Triviallövskog med ädellövinslag 9 5 91 
Triviallövskog 24 17 194
Tabell 3.5  Maximalt antal arter per ekoruta och arttrakternas gränsvärden (99%- och 98%-
percentilerna) angivet i artantal för de undersökta skogstyperna. 
Skogstyp Gränsvärde 1 Gränsvärde 2 Max antal 
Ädellövskog 55 38 293
Barrblandskog 56 38 302 
Barrsumpskog 31 23 122
Granskog 14 11 49 
Lövblandad barrskog 36 26 145
Lövsumpskog 58 40 301 
Tallskog 20 16 58
Triviallövskog med ädellövinslag 21 17 67 
Triviallövskog 22 18 75 NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
443.6 Sammanställning av värdetrakter 
3.6.1 GIS-skikt 
Resultatet från de tre traktanalyserna utgör tillsammans det sammanlagda förslaget till värdetrakter 
för skogstypen. Trakttyperna läggs samman per skogstyp och inbördes gränser tas bort. Varje 
”nytt” område identifieras med ett löpnummer. Det sammanlagda förslaget till värdetrakter är de 
ekorutor som ligger helt inom dessa områden (figur 3.4).  
Figur 3.4  Den sammanlagda trakten byggs upp av resultatet från tre traktanalyser; antalet 
arter, totala arealen biotop och arealen biotop inom nyckelbiotopsinventeringarna. I 
kartorna presenteras en yttre gräns för att trakten ska vara lätt att identifiera i kartor som 
täcker hela landet, framför allt för att ekorutor som ligger diagonalt sammanbundna ska identifieras till en sammanhängande trakt. Trakten utgörs dock endast av ekorutor som ligger helt inom gränsen (gråfärgade i bilden), detta  område beskrivs vidare i trakttabellerna.  
3.6.2 Statistiksammanställning 
Det sammanlagda förslaget till värdetrakter beskrivs närmare med avseende på värdekärnor och 
artinnehåll. Arealen värdekärnor och antalet arter summeras för de ingående ekorutorna. 
Uppgifterna hämtas från frekvens- och artpoolsskikten för översiktliga respektive specifika 
skogstyper. Därutöver ges en allmän landskapsbeskrivning baserat på GSD Marktäckedata, kNN 
och Storområdeskarteringen. Trakterna kan baseras på antingen ett eller flera av underlagen. Hur 
stor andel som utgörs av art- respektive någon av biotoptrakterna anges i procent. För varje trakt 
anges också vilket eller vilka län den ligger inom baserat på ingående ekorutors mittpunkt.  
45Uppgifter i tabellerna med trakternas värden: 
• Län som berörs av trakten. 
• Total areal  (ha) för trakten. 
• Areal värdekärna  (ha) beräknas från frekvensskikten baserat på total areal och 
nyckelbiotopsinventeringarnas areal för den översiktliga skogstypen och baserat på 
total areal för de specifika skogstyper som sorterar under denna.  
• Areal värdekärna i naturreservat och nationalparker  (ha) nedanför fjällnära 
gränsen. Beräknas utifrån naturtypskarteringens raster för dessa objektstyper och 
redovisar areal av aktuell skogstyp inom trakten.  
• Areal strikt skyddad värdekärna  (ha). Beräknas utifrån naturtypskarteringens raster 
för strikt skyddad skog och redovisar areal av aktuell skogstyp inom trakten. 
• Antal arter  beäknas från artpoolsskikten för totala antalet arter och per organismgrupp 
för den översiktliga skogstypen och det totala antalet arter för de specifika skogstyper 
som sorterar under denna. 
• Antalet unika arter  för trakten. 
• Id på den mest lika trakten  utifrån artsammansättning inom den analyserade 
skogstypen. 
• Andel (%) av traktens arter  som finns i den mest lika trakten. 
Uppgifter i tabellen med landskapsbeskrivning: 
• Andel art/biotoptrakt (%)  beräknas utifrån antalet ekorutor av traktens totala antal 
rutor som föll ut i art- respektive någon av biotoptraktanalyserna. 
• Areal naturreservat och nationalparker inom trakten (ha). Hela arealen ingår oavsett 
markslag. Baseras på ett raster (25 x 25 m pixlar) med objektens totala areal. 
• Areal Natura 2000 område  inom trakten (ha). Hela arealen ingår oavsett markslag. 
Baseras på ett raster (25 x 25 m pixlar) med objektens totala avgränsning (objekten 
överlappar ofta reservat och nationalparker). 
• Areal orörd skog  inom trakten (ha). Arealen redovisas endast för norra Sverige och 
beräknas utifrån storområdeskarteringen.  
• Markslagsarealer från GSD Marktäckedata  (ha) inom trakten. Baseras på ett 
rikstäckande raster (25 x 25 m pixlar) uppdelat på skog, vatten, myr och övrig mark. 
• Skogsmarksarealer och deras medianålder  inom trakten. Vuxen skog från GSD 
Marktäckedata grupperas i lövskog, blandskog och barrskog inom trakten. Varje grupp 
utgör det område som medianåldern beräknas inom. Medianåldern beräknas från 
åldersskiktet inom kNN. Båda rasterskikten har en pixelstorlek på 25 x 25 m.   NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
46 NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
474. Rekommendationer 
Resultaten som redovisas ger goda indikationer på geografisk fördelning och förekomstmönster av 
värdekärnor och rödlistade arter i skogsmark. Sammanställningen är däremot inte en fullständig
redovisning över digitala skogliga naturvärdesdata. Det finns en stor mängd lokal och regional information utöver den nationella, till exempel inom ramarna för länsstyrelsernas 
inventeringsverksamhet. Det finns och kommer att tas fram ytterligare nationella karteringar som 
kan ge kompletterande information på samma sätt som en anpassning av analyserna utifrån lokala 
förutsättningar eller biotopslag kan fördjupa kunskapen om arters och värdekärnors 
förekomstmönster. Arbetsmodellen som presenteras i denna rapport och det levande arbetsmaterial 
i form av GIS-skikt och tabeller som bifogas på CD (se bilaga 4-6) rekommenderas för vidare 
analyser.  
4.1 Förbehåll och brister 
4.1.1 Är underlaget värdekärnor? 
En viktig ambition i arbetet har varit att använda så mycket information som möjligt ur befintliga 
underlag. De objekt som ingår i analyserna är skogar med högre värden än det omgivande 
vardagslandskapet men någon inbördes uppdelning utifrån hur höga värden som finns har inte 
gjorts.  
I inventeringsunderlaget från nyckelbiotopsinventeringarna ingår till exempel både nyckelbiotoper 
och objekt med höga naturvärden. Objektstyperna beskriver en skillnad i kvalitet inom vardera 
inventering och det kan också finnas en viss skillnad i vad som räknas som värdekärna mellan de 
olika aktörernas inventeringar.  
I underlaget från naturtypskarteringen ingår hela arealen reservat och nationalparker i analysen. Det 
medför att skogar som inte skyddats primärt för sina höga skogliga värden kan ingå i resultatet. Ett 
känt exempel är naturreservatet Glaskogen i Värmlands län. Här ger stora arealer trivial skog 
upphov till trakter för tall, gran och barrblandskog. Trakten för tallskog baseras också på data från 
omgivande nyckelbiotoper och trakten för barrblandskog baseras också på artfynd medan 
grantrakten baseras nästan enbart på arealer inom reservatet. Det kan finnas fler tveksammma 
områden i underlaget som måste bedömmas från fall till fall. Det finns dock inget mer enskilt 
reservat i Glaskogens storlek med stora arealer oskyddad skog. I många fall har även den 
oskyddade skogen inom reservaten (till exempel i Stockholms skärgård) värdekärnekvalité. 
Naturvårdsområden ska inte ingå men av misstag har Brattforsheden i Värmland kommit med på 
grund av att det felaktigt hamnat i kategorin naturreservat i naturvårdsregistret. 
Endast rödlistade arter har tagits med i analysen. Många rödlistade arter är i behov av 
bevarandeåtgärder, till exempel formellt skydd eller speciell skötsel. Eftersom många fodrar stora 
arealer (eller höga kvantiteter av speciella mikrohabitat) med skogsmark av hög kvalité så indikerar 
deras förekomst ofta områden där den biologiska mångfalden är som tätast. I urvalet från 
ArtDatabankens databas ingår både gamla och nya fynd. De flesta fynden är trots allt relativt färska 
(daterade 1980 och framåt) i och med att endast koordinatsatta fynd ingår i analysen. Men det finns 
en risk att de fynd som är med inte visar på befintliga artförekomster. ArtDatabanken kommer med  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
48en reviderad rödlista under 2005 vilket kan ge andra förekomstmönster i och med att arter utesluts 
eller lyfts in.   
Innan resultatet tolkas och används vidare behövs en bedömning av underlagens kvalitet i det 
område som du är intresserad av. Det finns mer information i GIS-skikt och tabeller än vad som 
redovisas i rapporten. Börja med att undersöka vilka indata som ligger till grund för ett områdes 
arealfördelning. Frekvensskikten redovisar arealen per indataunderlag och ekoruta i olika fält. 
Genom att visualisera arealen värdekärna baserat på de olika fälten får man en snabb överblick 
över hur de inbördes underlagen påverkar olika geografiska områden. Frekvensskiktet med strikt 
skyddad skog inom naturtypskarteringen kan komplettera bilden. Låg andel värdekärna i detta skikt 
jämfört med totalskiktet kan därmed indikera att en stor andel av värdekärnorna baseras på arealer 
med oskyddad skog. Tabellerna redovisar motsvarande information summerat länsvis. 
Värdekärnornas kvalitet kan också variera mellan skogstyperna beroende på vilka urvalskriterier 
eller vilken metodik som använts vid inventeringen/karteringen. 
Artpoolsskikten redovisar antalet arter per ekonomiskt kartblad knutna till olika organismgrupper 
och det totala artantalet. Genom att visualisera de olika organismgrupperna kan man få en snabb 
överblick över hur de olika organismgrupperna påverkar den geografiska fördelningen i området. I 
skikten finns även information om antalet artfynd som är aktuella (registrerade efter 1980) samt om 
det ingår länsunika arter eller arter som har en nordlig/sydlig utbredning vilket kan förtydliga 
bilden av särskilt viktiga områden inom en region (figur 4.1).  
4.1.2 Hur påverkar skogstypsindelningen? 
Genom att dela in underlaget i skogstyper har i vissa fall objekt som finns med i inventeringarna 
inte kunnat tas med i analyserna på grund av bristfälliga attributdata. Hur det påverkar analyserna 
av respektive skogstyp beror i stor utsträckning på vilka underlag som ligger till grund för det 
område som är aktuellt och vilka urvalskriterier som har varit möjliga i detta underlag. Från 
naturtypskarteringen utesluts till exempel hyggen från värdekärnearealen. Hyggen är karterade 
genom en analys av skogsbestånd som försvunnit mellan en tidsperiod om ca 10 år (mellan runt år 
1990 till omkring år 2000) och inbegriper andra förändringar i skogen än kalavverkning, till 
exempel brandfält och vindfällen. Ett tydlig exempel är brandfältet i Tyresta nationalpark som inte 
räknas som värdekärna i denna sammanställning. Komplettera därför bilden av de olika 
underlagens kvalitet med en bedömning av vilka urvalskriterier som använts i din region (bilaga 2). 
I frekvensskikten för naturtypskarteringen finns arealen hygge i ett separat fält som tillsammans 
med lokalkännedom kan användas för att hitta störda miljöer med höga naturvärden. Det finns 
säkert också fall där objekt sorterats in under fel skogstyp eller där skogstypsindelningen inte känns 
relevant. Frekvensskiktet med den sammanlagda arealen för alla översiktliga skogstyper kan 
användas för att se aggregationer av skogliga värdekärnor oavsett skogstyp. Arealerna från de olika 
frekvensskikten kan också summeras i andra grupperingar. Om de översiktliga skogstyperna i 
stället är allt för grova ger de specifika skogstypernas frekvensskikt en kompletterande bild. I 
vilken utsträckning dessa underlag är relevanta varierar i landet utifrån vilka underlag som finns att 
tillgå och i vilken utsträckning dessa underlag har kunnat delas upp på specifika skogstyper.  
Artpoolsskikten för de översiktliga skogstyperna är i vissa fall allt för vida för att ge vägledning i 
vilka biotoper som kan behöva skydd. De specifika artpoolerna ger i dessa fall en kompletterande 
bild av hur arter som är knutna till vissa träd fördelar sig. Alla översiktliga artpooler är trots allt en 
indikation på höga värden som med fördel kan jämföras med varandra och med flera av 
biotopfrekvenserna.   NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
49
Figur 4.1  Olika möjligheter att visualisera och analysera artpoolerna. Överst från vänster 
totala artpoolen för granskog, mitten ett urval av nordliga arter knutna till gran och höger 
sydliga arter. Nederst från vänster länsunika arter för granskog, mitten granskog mager och höger granskog rik.   NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
504.1.3 Hur ska man tolka låga och höga frekvenser? 
Frånvaro av arter eller habitat eller låga frekvenser är inte entydigt en brist på habitat eller arter. 
Det kan i lika stor utsträckning eller helt bero på brist i indata. Ett tydligt exempel på detta är 
avsaknaden av nyckelbiotopsinventeringen på SCA:s marker. Även i områden där det finns 
underlag underskattas sannolikt frekvensen värdekärna och artantal.  
Figur 4.2  Ekorutor utan indata färglagda i grönt och blått. Till vänster biotoper och till höger 
arter. Områdena kan indikera brist på arter oc h habitat eller kunskapsluckor. Ekoblad som 
saknar biotopdata finns listade i dBase-filen (tabell) som kopplar till GIS-skiktet 
”biotop_frekvens”  
Kunskapsläget om rödlistade arters utbredning i Sverige är mycket större än vad ArtDatabankens 
databas visar. Det finns fortfarande stora datamängder runt om i landet som inte hunnit registreras. 
Andelen arter utan registrerade fynd är som förväntat större för kategorin Kunskapsbrist  (54%) än 
för övriga hotkategorier (17%) där skillnaderna i representativitet faktiskt inte skiljer sig nämnvärt. Arters kända utbredning återspeglar många gånger vilka områden som besökts flitigt av experter 
51och inventerare genom tiderna. Representativiteten, det vill säga i vilken omfattning arters 
geografiska utbredning är täckt, i databasen påverkas givetvis också av detta fenomen. Dessutom 
kan det finnas regionala skillnader i rapporteringsfrekvens. Kindvall m fl (2002) visade att det 
generellt sett saknas fynduppgifter för större andelen av arter i län med större antal rödlistade arter. 
Därför var representativiteten förhållandevis dålig i till exempel Skåne och Kalmar län som är de 
län med flest rödlistade arter, medan Jönköpings, Jämtlands och Kronobergs län hade en 
förhållandevis god täckning men förhållandevis lågt artantal. Högst antal fynd per art fanns och 
finns trots detta registrerat från Skåne och Östergötlands län. Förhållandena kan ha ändrats och 
vara något annorlunda för de arter som ingår i denna rapport i och med att antalet registrerade fynd 
växer för varje år. 
Tabell 4.1  Areal värdekärna i analysen av översiktliga skogstyper och 
nyckelbiotopernas andel av underlagsmaterialet. 
Länsnamn Areal (ha) Andel NBI 
Stockholms län 37 575 48%
Uppsala län 30 380 34% 
Södemanlands län 18 659 50%
Östergötlands län 25 013 61% 
Jönköpings län 16 869 41%
Kronobergs län 21 367 56% 
Kalmar län 27 480 44%
Gotlands län 17 392 37% 
Blekinge län 10 054 32%
Skåne län 16 466 33% 
Hallands län 15 700 37%
Västra Götalands län 54 586 34% 
Örebro län 24 766 39%
Västmanlands län 17 108 27% 
Södra Sverige 333 415 41% 
Värmlands län 67 658 39% 
Dalarnas län 92 582 40%
Gävleborgs län 47 277 49% 
Västernorrlands län 47 020 36%
Jämtlands län 67 220 57% 
Västerbottens län 119 158 27%
Norrbottens län 292 706 13% 
Norra Sverige 733 622 29% 
Totalt 1 067 037 33%  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
52Kontrollinventeringen av nyckelbiotoper visade att det fanns fem gånger större areal 
nyckelbiotoper och naturvärdesobjekt i landskapet mot vad som var känt från de genomförda 
inventeringarna (Skogsstyrelsen 2001). Oavsett om den kända arealen nyckelbiotoper var hög eller 
låg i provytorna hittade man större arealer i kontrollinventeringen. Förhållandet mellan provytornas 
täthet, eller den relativa ”arealfrekvensen” var oförändrad, det vill säga tidigare kända områden 
med hög täthet hade även vid kontrollinventeringen högst täthet av nyckelbiotoper. Nytillskottet av 
nyckelbiotoper var däremot procentuellt sett större i provytor med låga tätheter. Generellt kan man 
tolka frekvensskikten på motsvarande sätt, där det finns mycket finns det mer men 
kunskapsluckorna är större i områden med låga frekvenser. Undantaget är områden där vi vet att vi 
helt saknar underlag, till exempel från vissa markägare. Helt ”vita” områden i underlaget är därför 
viktiga att känna till eftersom de indikerar var de största kunskapsluckorna finns (figur 4.2).  
Det fanns en nord-sydlig gradient i kontrollinventeringen. I norra Sverige var endast 16 % av 
nyckelbiotopernas areal tidigare känd medan 29 % var känd sedan tidigare i södra Sverige. Till 
norra Sverige räknades Värmlands, Dalarnas och Gävleborgs län och norrut. Samma mönster 
återfanns oberoende av markägare. Detta indikerar att arealen värdekärnor i nyckelbiotops-
inventeringarna är underskattad i norra Sverige i förhållande till arealen värdekärnor i söder. I snitt 
utgör arealer från nyckelbiotopsinventeringarna en tredjedel av kunskapsunderlaget i Sverige, 
andelen är lägre i norr än i söder men varierar mellan länen (tabell 4.1). Jämtland är det län i norra 
Sverige som har störst andel av sin värdekärneareal baserad på nyckelbiotopsinventeringarna. I 
vilken omfattning naturtypskarteringen fångar upp kända värdekärnearealer beror på 
länsstyrelsernas inrapportering till Naturvårdsverket och bedöms bäst regionalt.  
I sammanställningarna av de översiktliga skogstyperna används arealen produktiv skogsmark. I 
nyckelbiotopsinventeringarna är detta en areal som bestämts i fält. Produktiv skog inom 
naturtypskarteringen karteras genom att impediment klassas och räknas bort. Skogsmark avgränsas 
av allmänna kartor. Inom skogsmark karteras impediment genom att glesa (ljusa i satellitbilden) 
skogar identifieras. Dessa ljusa områden har en tendens att svälla ut i satellitbilder. Deras höga 
reflektans av solljuset påverkar enskilda pixlar även om objekten är mindre vilket ibland medför att 
arealen impediment överskattas. Inom klassen impediment ingår förutom skogliga impediment (ff a 
glesa skogar på myr och hällmarker) andra ljusa objekt som till exempel nyröjda hagmarker, 
parkeringar och skogsbilvägar. De sistnämnda får ofta en bredd av en pixel, det vill säga 25 m trots 
att de i verkligheten är mycket smalare.  
Eftersom arealen värdekärna i sammanställningen av de översiktliga skogstyperna endast omfattar 
produktiv skogsmark kan vissa typer av skogliga habitat till exempel hällmarksskogar, myrobjekt 
och hagmarker vara underskattade. Från nyckelbiotopsinventeringarna är arealen skogsmark inom 
objekten medräknad medan arealen inäga, häll och myr inte ingår. Från naturtypskarteringen har 
klassen impediment uteslutits. I viss utsträckning kan de specifika skogstypernas utbredning som 
beräknas utifrån objektens totala avgränsning ge en kompletterande bild av dessa naturtyper (till 
exempel hällmarkstallskog och löväng). Frekvensskiktet för naturtypskarteringen innehåller 
information om arealen impediment.  
4.1.4 Vad beskriver trakterna? 
Trakterna är de områden med högst koncentration av värdekärnor och/eller antal arter utifrån det 
underlagsmaterial som använts. De är ett första förslag till värdetrakter som bör preciseras och 
kompletteras med lokal och regional kunskap.  
Den viktigaste informationen för att bedöma trakternas relevans är erfarenhet och lokalkännedom, 
men det finns också hjälp att få i underlagsmaterialet. Trakterna byggs upp av tre analyser.  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
53Resultatet av de enskilda analyserna finns bifogade som GIS-skikt och ger en fingervisning om 
vilka underlag som bör granskas vidare. Tabellsammanställningen ger också information om vilka 
typer av värden som återfinns inom trakten, hur mycket som redan är skyddat och i vilken 
omfattning trakten bygger på art- respektive biotopdata. Trakterna fångar däremot inte upp 
mosaiker av värden eftersom analyserna görs per skogstyp. För att hitta koncentrationer av höga 
värden generellt bör alla utpekade trakter jämföras med frekvensskikten för total areal värdekärna 
och flera artpooler. Omvänt kan frekvens- och artpoolsskikt för de specifika skogstyperna visa 
andra intressanta koncentrationer eller hjälpa till att dela upp stora trakter i mindre mer enhetliga 
områden.  
De olika trakterna ger svar på olika frågeställningar. De trakter som baseras endast på 
nyckelbiotopsdata fångar i större omfattning upp koncentrationer av oskyddade värdekärnor, 
medan de som baseras på total biotopfrekvens kan visa på områden runt befintliga naturreservat 
som kan behöva stärkt skydd. Trakter som baseras endast på artdata betyder inte alltid att det finns 
några värdekärnor av aktuell skogstyp inom området eftersom arterna i flera fall kopplas till ett 
visst substrat. Även om den skogstyp som trakten kopplas till inte återfinns i några värdekärnor 
inom trakten visar trakten på en koncentration av rödlistade arter som kanske kan förklaras av 
andra värden, såsom strukturer, processer eller andra naturtyper. Underlagens aktualitet är en viktig 
informationskälla när trakternas relevans bedöms. Värden inom framför allt art- men också 
biotoptrakter kan ha gått förlorade sedan sammanställningen.  
Frekvensskikten över specifika skogstyper kan indikera värdetrakter men i dagsläget presenteras 
inte trakter för dessa skogstyper. Orsaken är att underlaget på nationell nivå inte bedöms vara av 
tillräcklig omfattning. Regionalt kan vissa typer vara så väl kartlagda att de kan analyseras vidare, i 
andra regioner blir analysen mycket bättre om indata först kompletteras. Befintligt underlag kan 
också efter regionala kvalitetsbedömningar grupperas annorlunda och analyseras på nytt. Förslag 
på kompletteringar och regionala anpassningar ges i kapitel 4.2.  
4.2 Fortsatt arbete 
4.2.1 Komplettering av underlaget 
Analyser och resultat kan med fördel kompletteras både nationellt och på regional nivå. Särskilt 
viktiga är regionala och lokala inventeringar som kompletterar helhetsbilden av värdekärnornas och 
rödlistade arters förekomst.  
Kompletteringar av underlaget förutsätter att de olika underlagen kan beskrivas i några natur- eller 
skogsmiljöer som är jämförbara. Det underlättar om de överensstämmer med dem som presenteras i 
denna rapport men andra grupperingar eller urval kan vara bättre på regional nivå. Listan på 
kompletterande data kan göras lång. Några exempel är andra artdata i form av rödlistade kärlväxter, 
signalarter eller atlasinventeringen (Svensson m fl 1999) eller andra biotopdata i form av regionala 
biotopkarteringar av kalkbarrskogar eller ädellövskog, inventeringar av grova träd med flera.  
Kunskapen om de rödlistade arternas hotbild och aktuella status ökar för varje år. Rödlistan 
uppdateras var femte år och en ny utgåva kommer under 2005. Även registreringen av artfynd sker 
kontinuerligt inte minst via artportalen. Artpoolerna kommer därför behöva uppdateras med jämna 
mellanrum.   NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
54Analyserna fokuserar på rena skogsmiljöer men ur naturvårdsbiologisk synvinkel är andra 
trädbärande miljöer i många fall minst lika viktiga för att uppnå miljökvalitetsmålet Levande 
skogar. Ett helt färskt underlag har nu tagits fram genom den nationella Ängs- och 
betesmarksinventeringen (Jordbruksverket 2005). Detta bör ersätta det äldre material från ängs- och 
hagmarksinventeringen som använts i dessa sammanställningar. Den nya inventeringen rapporterar 
att 12 000 ha inom den äldre inventeringen inte längre håller tillräcklig kvalitet för att komma med. 
I den nya Ängs- och betsmarksinventeringen rapporteras även grova träd i de marker som 
inventerats vilket kan analyseras tillsammans med andra trädinventeringar som genomförts 
regionalt. Metoden att sammanställa befintlig kunskap om kända värdekärnor är också användbar 
för andra naturmiljöer som kan kombineras med dessa resultat eller ge en kompletterande bild av 
värdetrakter.  
4.2.2 Analys av omgivande landskap 
Resultaten från de befintliga analyserna visar ”endast” var kända förekomster av habitat och arter 
finns och säger därmed ingenting om det omgivande landskapet. Vissa trakter med förhållandevis 
hög koncentration av värdekärnor av ädellövskog kan till exempel ha en omgivning som utgörs till 
stora delar av granskog. En jämförande bild av skogs- och naturtypernas fördelning i hela 
landskapet är viktig för att beskriva värdekärnornas funktion i ett landskapsekologiskt sammanhang 
och är en bra hjälp vid justeringen av traktgränserna. Viktiga underlag är avgränsningar av 
naturgeografiska regioner, berggrunds- och jordartskartor som kan kombineras med något av de 
nya riks- eller regiontäckande produkter som baseras på satellitbildsanalys. Även information från 
allmänna kartor kan nyansera bilden. En indirekt frekvensanalys av miljöer som erfarenhetsmässigt 
hyser koncentrationer av skyddsvärda träd presenteras i Åtgärdsprogram för särskilt skyddsvärda 
träd i kulturlandskapet. Analysen fångar upp antal herrgårdar, slott, kyrkor och potentiella alléer 
per ekonomiskt kartblad (Naturvårdsverket 2004c, sidan 38 och 41).  
kNN kan enskilt ge en ”frekvensbild” av olika skogstyper eller gammal skog. Ett sätt att använda 
skattningarna kan vara att beräkna medelvärden per ekonomiskt kartblad och jämföra detta med 
frekvensskikten över kända värdekärnor. Figur 4.3 visar skogens medianålder per ekoruta för norra 
Sverige och de erhållna traktförslagen för de översiktliga skogstyperna. Områden med relativt hög 
medianålder utanför traktförslagen kan visa på intressanta områden att undersöka vidare för att 
komplettera analysen. En översiktlig utvärdering av hur kNN kan användas som underlag för 
frekvensanalyser har gjorts inom FaSN-projektet. Resultatet redovisas i bilaga 7 på bifogad CD.  
I samband med Naturtypskarteringen av skyddade områden karterades även naturtypernas 
fördelning inom hela länen. Karteringen fokuserar på skog i naturreservat och nationalparker och 
har därmed styrts in på att fånga upp äldre skogar och skyddsvärda skogstyper. Detta medför att 
yngre skogar och produktionsskogar är karterade med lägre noggrannhet. Materialet skulle kunna 
analyseras tillsammans med information om skogens ålder, till exempel storområdesinventeringen. 
Genom att acceptera naturtypskarteringens klassning i de områden där skogen är vuxen skulle en 
frekvensanalys kunna ge en bild av ”översiktliga skogstypernas” fördelning per ekonomiskt 
kartblad, arealen hygge och ungskog samt arealen icke skog.   NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
55Figur 4.3  Medianålder per ekoruta beräknad utirån kNN-skattningen och det sammanlagda 
traktförslaget för de översiktliga skogstyperna. Skattningen är inte fullständig ovan fjällnära 
gränsen.  
56
Figur 4.4  Exempel på rikstäckande underlag baserade på satellitbildsanalys över samma 
område i Östergötlands län. Till vänster GSD Marktäckedata som fokuserar på 
markanvändning, skogen delas upp efter markslag , barr respektive lövandel och ålder/höjd. 
Röda nyanser är exploaterade ytor till exempel orter, blåa nyanser är vatten och gula nyanser öppna marker (här framför allt jordbruksmark). I mitten Naturtypskarteringen som fokuserar på trädslagsblandning inom vuxen skog. Till höger kNN-skattningen av skogens ålder, övriga markslag ingår inte i karteringen.  
4.2.3 Analys av omgivande landskap och trakter i Västernorrlands län 
I Västernorrlands län började man arbetet med att hitta värdetrakter före FaSN presenterat några 
resultat. Man valde ett annat angreppssätt som kan var ett alternativ till att hitta potentiella trakter 
som inte fångas upp av FaSN, för att värdera hur heltäckande befintlig kunskap är eller som en 
hjälp att avgränsa föreslagna trakter. Analysen fokuserade (i ett första steg) på att hitta värdetrakter 
för granskog och baseras på biotopdata med utgångspunkt i värdekärnornas storlek och inbördes 
avstånd till varandra. Två typer av indata användes; dels för länsstyrelsen redan kända värdekärnor, 
dels heltäckande landskapsinformation från naturtypskarteringen, storområdeskarteringen och ålder 
inom kNN-skattningen.  
Den heltäckande landskapsinformationen kontrollerades och kalibrerades mot kända områden. 
Inom Naturtypskarteringen användes både skogstypen barrblandskog och granskog för att fånga 
upp värdefulla granområden. Åldersskattningen inom kNN kalibrerades per satellitscen för att hitta 
tröskelvärden som avgränsade gammal skog från yngre (ålder > = tröskelvärde är gammal skog). 
Storområdesanalysen användes för att ytterligare skärpa upp analysen av gammal skog genom att 
rensa bort gallrade bestånd.   NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
57Kända värdekärnor var avgränsade som polygoner och baserades på skyddade områden, 
nyckelbiotopsinventeringar och länsstyrelsens inventeringsverksamhet. Områdena som helhet är 
redan beskrivna som värdefull skog och därför antogs all granskog inom dessa områden utgöras av 
värdekärna. De kända värdekärnorna rastrerades och de som överlappade med 
naturtypskarteringens skogstyper granskog och barrblandskog klassades som ”gran i värdekärnor”. 
På resultatet gjordes en områdesanalys (neighborhood analysis), där andelen granvärdekärna inom 
en radie av 1000 m beräknades för varje pixel. För att få en snabb analys generaliserades 
pixelstorleken till 200 m. För att hitta äldre gran i landskapet gjordes ett urval från alla tre 
satellitbildsanalyserna. Urvalet baserades på skogstyperna barrblandskog och granskog inom 
naturtypskarteringen, skattad ålder över ett tröskelvärde per scen samt mer än 85 % orörd skog 
inom en radie av 100 m från storområdeskarteringen. De pixlar som uppfyller alla krav klassades 
som ”äldre gran”. På resultatet gjordes motsvarande områdesanalys som för ”gran i värdekärnor” 
för att beräkna andelen äldre gran inom en radie på 1000 m.  
Resultaten visar koncentrationer av kända granvärdekärnor och koncentrationer av potentiellt 
gammal granskog. Trakter valdes genom att kombinera resultaten. Från vardera resultat valdes 
pixlar där andelen granvärdekärna eller äldre gran var 10 % eller mer. Områden där dessa urval 
överlappar avgränsades som potentiella grantrakter. Varje sammanhängande område identifierades 
och konverterades till polygoner. Ett urval gjordes bland trakterna genom att välja områden som 
var minst 1500 ha och innehöll antingen minst 20 % granvärdekärna eller minst 20 % äldre 
granskog. Dessa andelar är tänkta att härma de naturvårdsbiologiska tröskelvärden för långsiktig 
överlevnad som har identifierats i modelleringar av främst fåglars och mindre däggdjurs förekomst 
på landskapsnivå (Naturvårdsverket 2004b, sidan 58-61). 
Analysen gav fem traktförslag som uppfyllde alla kriterier. Att jämföra koncentrationer av kända 
värdekärnor med koncentrationer av äldre granskog ger också en möjlighet att värdera hur 
heltäckande dagens kunskap är samt att identifiera okända potentiella värdekärnor för fältbesök. 
Analysen ger en konsekvent bild av ett län. Bristen är att det saknas ekologiska mått på hur mycket 
värdekärna det behövs i en trakt eller vilka spridningsavstånd som är relevanta för olika 
organismer. Det är därför relevant att variera dessa mått och analysera de olika mönster de ger 
upphov till. Slutligen visade analysen på att satellitbildsklassade underlag var svåra eller kanske 
omöjliga att använda för glesare skogar på exempelvis hällmarker inom länet, bland annat på grund 
av att deras ålder ofta underskattas.  
4.3 Att arbeta med värdetrakter 
4.3.1 Vad är en värdetrakt i det praktiska naturvårdsarbetet? 
Med värdetrakt avses ett landskapsavsnitt med särskilt höga ekologiska bevarandevärden. 
Värdetrakter har en väsentligt högre täthet av värdekärnor för djur- och växtliv inklusive biologiskt 
viktiga strukturer, funktioner och processer än vad som finns i vardagaslandskapet. I denna rapport 
ges förslag till värdetrakter baserat på nationella dataunderlag för skogsanknutna värden och några 
exempel på hur kompletterande data eller analyser kan ge upphov till fler eller andra 
traktavgränsningar samt ett förslag till hur trakterna kan beskrivas översiktligt utifrån värdekärnor 
och allmän landskapsinformation.    NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
58Värdetrakter kan identifieras med utgångspunkt från: 
• vegetationstyp och trädskikt inklusive trädåldrar 
• antal och förekomstfrekvens av rödlistade arter och signalarter 
• brukningsmönster, agrar och industriell utveckling 
• ekosystemprocesser/störningar t.ex. kontinuitet av brand och hävd 
• markförhållanden, kalkpåverkan, hydrologi, lokalklimat 
Trakterna som analyserats fram i denna rapport bygger framför allt på de två första punkterna. Det 
vidare arbetet med traktanalyser bör även beakta övriga punkter. Kunskap om bevarandevärden 
inom olika miljökvalitetsmål, kulturmiljövård och andra samhällsintressen är dessutom nödvändig 
för ett framgångsrikt arbete i värdetrakter. 
4.3.2 Arbetsmodell 
I ”Nationell strategi för formellt skydd av skog” (Naturvårdsverket och Skogsstyrelsen 2005) 
beskrivs hur fortsatta analyser och bevandeåtgärder inom värdetrakter kan se ut. Här ges en 
sammanfattning med utgångspunkt från att rapportens trakter och den information som kopplas till 
dem ligger till grund för det fortsatta arbetet. Arbetet med värdetrakter bör ses dynamiskt och 
kommer både utvecklas och förändras med tiden. Till att börja med är punkt 1 – 4 viktigast att 
arbeta med. 
En förutsättning för arbetet är att kontakt tas med människor och organisationer som bor, verkar 
eller har intressen i värdetrakten. Framför allt bevarandemål och bevarandestrategier bör tas fram i 
samarbete med berörda markägare.  
1. Är det utpekade området en värdefull trakt? 
Använd erfarenhetsbaserad information och bedöm om det utpekade området verkligen är en 
relevant trakt att koncentrera naturvårdsresurser till. Finns det fler värdetrakter i länet än de som 
fallit ut i analysen? Är skogstypsindelningen relevant? Ska olika värdetrakter slås samman eller 
delas upp?  
2. Korrigera traktens avgränsning. 
Vid traktens slutliga avgränsning ska gränsen jämföras med erfarenhetsbaserade sammanställningar 
av förekomsten av skyddsvärd natur till exempel rapporten Sydsvenska lövskogar 
(Naturvårdsverket 2000), andra nationella, regionala eller lokala inventeringar. Underlag som 
beskriver landskapet i stort kan vara till stor hjälp för gränsdragningen, till exempel jordartsdata, 
skogstypsfördelning eller sammanhängande sjok av gammal skog i Norrland. Vid avgränsningen 
bör i möjligaste mån naturgeografiskt eller markanvändningshistoriskt motiverade gränser följas 
och naturligtvis bör man samarbeta över länsgränserna vid avgränsningen. Säkerheten i traktens 
avgränsning bör beskrivas. Kan ytterligare inventeringar förväntas förändra bilden nämnvärt? 
3. Beskriv trakten 
När gränsen är justerad bör det kända innehållet i trakten sammanfattas på nytt. Förutom 
information om artinnehåll och areal värdekärnor, skogstyper och andra markslag finns några 
viktiga punkter att sammanfatta:  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
59• Att redovisa värdekärnornas storlek, antal, form och avgränsning.  
• Värdekärnornas omgivningar; åldersfördelning, lövträdsandelar, störningsregimer med 
mera. 
• Brukningshistorik 
• Hur är markägarsituationen? 
• Vad finns det för brukandeintressen i trakten idag? 
• Vad är formellt skyddat och frivilligt avsatt? 
• Vad finns det för olika bevarandeintressen/värden i trakten?  
4. Öka kunskapen om trakten 
Även i mer kända trakter finns säkerligen många oupptäckta värdekärnor. Riktade inventeringar av 
de prioriterade naturtyperna i en trakt, både med syfte att hitta nya värdekärnor och för att beskriva 
omgivande landskap kan vara effektivt. Inventeringar av traktens artstock är också önskvärt. 
Särskilt viktigt är det att utröna var de rödlistade och prioriterade arterna finns och i hur stora 
populationer för att senare kunna följa upp om bevarandeåtgärderna i trakten är tillräckliga. 
Kunskapsinhämtandet bör ske i flera steg. I ett första steg kan omgivningarna kring befintliga och 
tilltänkta områdesskydd inventeras relativt noggrant. I nästa steg kan övriga delar av trakten 
inventeras något mer översiktligt, i första hand för att identifiera nya värdekärnor. 
5. Analysera och värdera det biologiska innehållet i trakten 
• Vilka naturtyper och arter är de viktigaste i ett bevarandeperspektiv?  
• Hur viktig är trakten för bevarandet av dessa i ett nationellt/internationellt perspektiv? 
• Hur viktig är förekomsten av andra värdekärnor än de i skogsmark tex hagmarker, alléer, 
parker och vattenmiljöer? 
6. Formulera traktens prioriterade bevarandevärden 
Ett viktigt led i arbetet är att formulera en preliminär bedömning av vilka prioriterade 
bevarandevärden som finns i värdetrakten. Bevarandevärden inom olika miljökvalitetsmål, 
kulturmiljömål och andra samhällsintressen bör alltid vägas in i denna bedömning. Traktens 
prioriterade bevarandevärden bör beskrivas och information om dessa finnas tillgänglig för 
allmänhet, markägare och ideella föreningar. Symbolarter eller andra intresseväckande företeelser 
kan vid behov lyftas fram.  
7. Gör en funktionalitetsanalys 
Analysera om det i dagsläget saknas något för att traktens prioriterade bevarandevärden ska 
bevaras i ett långsiktigt perspektiv. Samarbeta gärna med någon forskare eller något universitet för 
att göra dessa analyser.  
• Är trakten tillräckligt stor för att bevara dess naturtyper och arter långsiktigt? Hur stora arealer funktionellt habitat behövs i trakten för att arterna ska bevaras långsiktigt? Vad 
säger forskningen om de kritiska tröskelvärdena för mängden habitat av en viss typ som 
behövs för arternas långsiktiga bevarande?  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
60• Fundera på avstånd mellan värdekärnor, fragmentering och konnektivitet. Finns 
barriäreffekter? 
8. Traktens skötselbehov 
Naturvårdande skötsel kan vara avgörande för att bevara särskilda värden i en trakt, exempelvis 
naturvårdsbränning eller bete. Dessa behov bör beskrivas och kvantifieras. 
9. Ta fram bevarandemål för trakten 
Arbetet med att ta fram bevarandemål bör koordineras med övrigt bevarandearbete i länet för att 
öka möjligheterna till kostnadseffektiva lösningar. Både kortsiktiga och långsiktiga mål bör 
formuleras. Det långsiktiga målet bör vara att mängden livsdugligt habitat ligger över de kritiska 
tröskelvärdena för de mest känsliga arternas långsiktiga överlevnad i trakten. 
Följande mål kan tas fram: 
• Bevarandemål för värdekärnor av olika skogstyper samt generell hänsyn för olika 
skogstyper i trakten   
• Lokaliseringsmål av avsatta arealer så att de blir funktionella  
• Restaureringsmål – kortsiktigt och långsiktigt 
• Skötselmål  
10. Bevarandestrategi 
En bevarandestrategi bör tas fram av myndigheter i samråd med markägare (och deras 
organisationer) och i samarbete med de människor som bor och verkar i trakten. Den bör visa hur 
arbetet ska bedrivas för att på effektivaste sätt nå målen. 
11. Uppföljning och övervakning. 
Bevarandestrategins genomförande bör följas upp och utvecklingen för prioriterade 
bevarandevärden bör övervakas. 
4.3.3 Traktanalys i nemoral region 
I den nemorala regionen har Länsstyrelserna (Blekinge, Skåne och Hallands län) och 
Skogsvårdsstyrelsen södra Götaland analyserat materialet vidare. Syftet med analyserna är att 
definiera ansvarsmiljöer och att avgränsa särskilt värdefulla skogstrakter inom regionen i samband 
med den regionala processen att ta fram en strategi för skydd av skogsmark. Arbetet består av en 
artpoolsanalys och en traktanalys. Först har man definierat för vilka översiktliga skogstyper den 
nemorala regionen har en viktig roll att bevara. Bedömningen har dels tagit hänsyn till typens 
samlade areal i och utanför regionen, dels jämfört typens regionala innehåll av rödlistade arter med 
förhållandena i övriga landet. En regional anpassning av analyserna har sedan gjorts för att 
beskriva ansvarsmiljöer, ansvarsarter och trakter för typerna.  
Artpoolerna har analyserats med två syften, dels för att beskriva regionens särprägel utifrån ett 
nationellt perspektiv dels för att analysera arternas utbredning och trakternas bevarandevärden 
regionalt. För de nationella analyserna skapades särskilda artpooler för skogslevande kärlväxter (ej 
med i FaSN), mossor, lavar, storsvampar och vedlevande skalbaggar. Arter knutna till bokskog,  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
61ekskog och ädellövskog som helhet har analyserats separat. Rödlistade skogslevande arter inom 
regionen och deras fördelning beskrivs även för artgrupperna fjärilar, tvåvingar, landlevande 
mollusker och ryggradsdjur. Kunskapsläget både i regionalt och nationellt dataunderlag granskas 
för vardera grupp inom regionen.  
Traktavgränsningar har gjorts utifrån de föreslagna trakterna inom FaSN och kompletterats med 
trakter som bygger på regionalt inventeringsdata och kunskap. Föreslagna värdetrakter har bedömts 
och gränserna justerats enligt punkt 1 och 2 i arbetsmodellen (kap 4.3.2). Traktgränserna i Skåne 
fick justeras i större omfattning än i de andra länen. Det beror dels på att indelningen i ekorutor inte 
återspeglar Skånes naturgeografi (den så kallade Skånska diagonalen från NV till SO), dels på att 
länets trakter generellt fördelar sig på fler men mindre landskapsavsnitt. För att komplettera 
föreslagna trakter användes pågående inventeringar och analyserna av artpoolskartorna. Vid 
traktanalysen inom FaSN rensas enskilda klass 1-rutor bort (se kap 3.5). Beroende på indelningen 
av ekoblad medför detta att vissa mindre trakter avgränsas som värdetrakter medan andra i samma 
storlek rensas bort. I Skåne ligger det artrika Övedskloster-området nästan helt inom ett kartblad 
och föreslås inte som värdetrakt i FaSN, medan till exempel Hallands Väderö är uppdelat på två 
kartblad och således utgör en egen trakt. Regionalt lyfts Övedskloster-området in som en värdetrakt 
eftersom värdena inom detta område överensstämmer med andra värdetrakter.  
Inom FaSN föreslogs separata trakter för skogstyperna ädellövskog, triviallövskog med 
ädellövinslag och lövblandad barrskog. Trakterna överlappade i stor utsträckning och naturvärdena 
var framför allt knutna till ädellövträd varför regionens traktförslag samlas under skogstypen 
ädellövskog. I presentationen av värdetrakter och nemorala ansvarsmiljöer delas skogstyperna upp i 
ett antal undermiljöer. Här har man valt skogstyper enligt ”Sydsvenska lövskogar och andra 
lövbärande marker” (Naturvårdsverket 2000) eftersom man anser att denna indelning bättre 
återspeglar variationen inom de nemorala ansvarsmiljöerna än de specifika skogstyper som 
används inom FaSN.  
Man konstaterar att den nemorala regionen är av central betydelse för bevarandet av följande 
ansvarsmiljöer: bokskog, ekbestånd (inklusive ekhagar), blandädellövbestånd (inklusive 
trädbärande ängar) och klibbalskog. Bokskogen är den viktigaste ansvarsmiljön då regionen hyser 
ca 90 % av landets bokskogsareal. Av de övriga ansvarsmiljöerna finns runt en tredjedel av arealen 
i den nemorala regionen. Artpoolsanalyserna för ädellövskog visar att Skåne hyser flest rödlistade 
arter av landets län vilket främst beror på länets mycket varierade naturförhållanden och den stora 
arealen ädellövskog. Skåne har även flest länsunika arter av alla län, främst på grund av 
förekomsten av många sydliga, nemorala arter. Hallands län hyser landets mest värdefulla flora av 
lavar och mossor i bokskog och ekskog av ristyp medan Blekinges utmärker sig genom en särskilt 
rik flora och fauna knuten till gamla ekar. 
Rapporten presenterar ett 20-tal värdetrakter för ädellövskog i regionen. För avgränsning av 
eventuella lövsumpstrakter krävs ytterligare underlagsmaterial och analys, varför sådana trakter 
inte presenteras i rapporten. Den övervägande delen av ädellövskogstrakterna finns i regionens 
mellanbygder. Här har en kombination av skoglig kontinuitet och gynnsamma mark- och 
klimatförhållanden skapat förutsättningar för artrika och varierade skogsekosystem. I Halland och 
Blekinge återfinns en stor del av värdekärnorna i två stora sammanhängande trakter, Hallands 
mellanbygd och Blekingekusten. I Skåne är värdekärnorna fördelade på ett antal mindre trakter.  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
62Foto: Olle Höjer 
635. Slutsatser 
5.1 Sammanställning av förekomst av skyddsvärd natur 
De resultat som rapporten beskriver är den mest omfattande rumsliga analysen av digitala 
skogliga/trädanknutna naturvärdesdata som hittills gjorts. Sammanställningen knyter ihop 
kunskapen om art- och biotopförekomst. Den är inte ”fullständig”, ytterligare kunskap om 
skyddsvärda miljöers förekomst finns i lokala eller regionala databaser, i analoga arkiv eller i 
medvetandet hos enskilda personer. När denna information ska vägas in är det en stor fördel att den 
nationella sammanställningen finns och går att presentera geografiskt.  
Denna sammanställning visar att andelen värdekärnor i landets skogar är låg, knappt 5 % av landets 
produktiva skog är klassad som värdekärna i detta underlag. Fördelningen i landskapet är inte 
homogen och mycket sällan överstiger andelen skoglig värdekärna per ekoruta 10 % av ytan. Inom 
resterande rutor är medelarealen skoglig värdekärna 42,5 hektar eller 1,7 % av ytan. Bland de 
ekorutor som har registrerade värdekärnor har hälften mindre än 25 ha värdekärna och tre 
fjärdedelar en värdekärneareal som understiger 75 ha.  
Figur 5.1  Fördelning av ekorutor med värdekärneareal i olika täthetsintervall per län och 
nationellt.0%20%40%60%80%100%
AB C D E F G HI K M N O S T U W X Y ZACBC
Landet> 750 ha
250-500 ha
125-250 ha
100-125 ha
75-100 ha
50-75 ha
25-50 ha
< 25 haAreal värdekärna per 
ekoruta NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
64Det finns geografiska skillnader både lokalt och nationellt. Generellt har norra Sverige högre täthet 
av värdekärnor än södra Sverige. Likaså har landskap som historiskt undantagits från 
trakthyggesbruk ofta högre arealtätheter, till exempel utmed fjällnära gränsen, länsgränser och i 
skärgårdsområden. Antalet arter är större i södra än i norra Sverige. Av det totala arturvalet är 221 
unika för ett län. Inom alla län återfinns någon art som är unik för länet inom någon av 
skogstypernas artpooler. Flest antal rödlistade och länsunika arter har Skåne län. En stor del av 
värdekärnorna återfinns inom föreslagna värdetrakter, för ädellövskog cirka 50 % av arealen och 
för barrskogstyperna cirka 40 % av arealen.  
5.2 Utvecklad arbetsmodell 
Modellen att sammanställa digitala underlag över hela Sverige är användbar och har stora möjligheter att utvecklas vidare både för skogliga naturtyper och för andra naturmiljöer. En 
förutsättning för sammanställningen har varit nationella karteringar och databaser som har 
möjliggjort en indelning av till exempel skogstyper som är jämförbara mellan indataskikten. 
Metoden är tillämpad på ett enhetligt sätt över hela landet och ger därmed ett jämförbart resultat. 
Att informationen sammanställs och sprids digitalt medför att det vidare arbetet förenklas. 
Sammanställningen kan ses som ett levande material där kompletteringar eller ändringar är relativt 
lätta att göra. All information som finns i arbetsmaterialet går inte att presentera i en rapport men 
en digital sammanställning av detta slag medför att mer information går att bifoga rapporten. 
Informationen kan sedan användas i andra syften, till en analys av andra parametrar eller 
utsökningar med andra infallsvinklar än de som redovisas här. 
Den rumsliga analysen ger en bra överblick över landet och underlättar jämförelser mellan 
landskapsavsnitt. Att använda det ekonomiska kartbladet (5 x 5 km) har varit en praktiskt enhet för 
att beskriva skyddsvärd natur i skogen och passar sannolikt även för andra tillämpningar. 
Traktanalysen baseras på jämförande statistik och är därför tillämpbar på olika typer av mått (antal, 
areal, längd) och frekvenser. Att trakter analyseras fram ger en skärpa åt frekvensskikten och är en 
hanterbar enhet att arbeta vidare med.  
5.3 Resultatet som underlag till bevarandeåtgärder i 
skogsmark
Resultatet beskriver förekomsten av registrerade värdekärnor i skogsmark och trädanknutna 
rödlistade arter. Frekvensskikten tillsammans med trakterna visar på var landskap med en särskilt 
stor koncentration av rödlistade arter och värdekärnor återfinns. De visar även på vilka naturtyper 
som präglar ett landskap eller region och kan användas för att beskriva ett läns specialitet. 
Underlaget är nationellt jämförbart och ett värdefullt underlag för både nationella och regionala 
strategier för formellt skydd av skog.  
De framanalyserade trakterna och frekvensskikten visar på höga koncentrationer av arter och/eller 
habitat. Vissa landskapsavsnitt är ”vita” fläckar vilket kan indikera brist på indata. Ytterligare 
inventeringar kan behövas i många fall för att förbättra kunskapsläget. Materialet bedöms vara 
tillräckligt omfattande för att ge en representativ bild av den geografiska fördelningen av 
värdekärnor i skogsmark ur ett nationellt perspektiv. I delar av norra Sverige finns dock 
kunskapsluckor som kan påverka bilden. På lokal och regional nivå finns brister och utfallet av  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
65värdetrakter ska därför ses som ett förslag som bör preciseras och kompletteras inom ramen för de 
länsvisa strategier för formellt skydd som utarbetas under 2005. Sammantaget bedöms underlaget i 
denna rapport vara användbart för att precisera regionalt ansvar för bevarande av värdekärnor av 
olika skogsmiljöer.  
5.4 Sammanfattning 
• Sammanställningen är den mest omfattande rumsliga analysen av skogliga värdekärnor som hittills är gjord i Sverige. Störst brister finns i Norra Sverige.  
• Analysen knyter ihop kunskap om biotopförekomst och rödlistade arters utbredning. 
• Den sammanlagda arealen värdekärna överstiger mycket sällan 10 % av ett ekonomiskt kartblads yta. I resterande landskap omfattar skogliga värdekärnor i 
medelvärde 1,7  % av arealen. Hälften av alla ekorutor med förekomst av 
värdekärnor har dock mindre än 25 hektar skoglig värdekärneaereal.  
• Flest antal rödlistade arter finns i södra Sverige medan arter som är unika för ett län återfinns i nästan alla län. Högst täthet av värdekärnor finns i norra Sverige. 
• Arbetsmodellen för rumslig analys av värdekärnor är användbar och bör utvecklas även för andra naturmiljöer. 
• En förutsättning för nationella sammanställningar är underlag som är jämförbara till exempel med samma naturtypsindelning. 
• Det ekonomiska kartbladet (5 x 5 km) är en praktisk användbar enhet för översiktlig geografisk beskrivning av skyddsvärd natur. 
• En digital sammanställning förväntas underlätta uppdatering, komplettering och vidare analys.  
• Metodiken ger möjlighet att skapa en bevarandeprofil för olika landskapsavsnitt och trakter. 
• Resultatet är nationellt jämförbart och beskriver kända koncentrationer av skogliga värdekärnor och rödlistade arter. 
• Förekomsten av landskapsavsnitt med höga koncentrationer av skogliga värdekärnor utgör en viktig kunskap för arbetet med miljökvalitetsmålen Levande 
skogar, Ett rikt odlingslandskap, Myllrande våtmarker samt förslaget till det 16: e 
målet; Ett rikt växt- och djurliv. 
• Underlaget bedöms vara användbart för att precisera regionalt ansvar för bevarande av värdekärnor av olika skogsmiljöer.  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
66 NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
676. Resultat 
Resultatet i denna tryckta rapport presenteras i ett antal bilder och tabeller. Alla resultat som finns 
med i rapporten bifogas i form av GIS-skikt och tabeller för att länsstyrelser, kommuner och andra 
aktörer ska ha möjlighet att arbeta vidare med materialet. På CD:n finns desutom ytterligare 
resultat. Bilaga 4-6 listar och beskriver vilka digitala data som bifogas rapporten. Här ges en 
översikt över vad som återges i kapitlet och vad som uteslutits men redovisas digitalt.  
För det totala utfallet av alla biotoparealer presenteras en bild med total areal värdekärna per 
ekoruta och det sammanlagda traktförslaget oavsett skogstyp, samma arealfrekvens med 
kommungränser och en tabell som med arealen biotop per län och nationellt. Därefter beskrivs 
vardera översiktlig skogstyp med ett antal figurer och tabeller. De specifika skogstyperna sorteras 
in under de översiktliga s kogstyperna. I denna rapport redovisas inte frekvensskikt för 
hällmarkstallskog, ås- och sandskog, gråalskog och klibbalskog eftersom biotopunderlaget inte anses tillräckligt ur nationell synvinkel. Dessa underlag finns med som GIS-skikt och kan vara 
relevanta regionalt. De arealer som återfinns i vardera skikt finns däremot med i länstabellerna 
även i rapporten. Under rubriken trädbärande ängs- och hagmarker visas frekvens- och 
artpoolsskikt för skogsbete, löväng och ekhage. Några tabeller redovisas inte men finns med på 
bifogad CD. De trädbärande ängs- och hagmarkstyperna som analyserats fram från ängs- och 
hagmarksinventeringen finns endast med som bifogade digitala skikt och tabeller. Dessa bör 
ersättas med analyser av den nya äng- och betesinventeringen (Jordbruksverket 2005) men kan vara 
ett arbetsmaterial att utgå ifrån.  
Skogstyperna presenteras på följande sidor: 
Alla översiktliga skogstyper  s. 69 – 73  
Tallskog   s. 74 - 82 
Granskog   s. 83 - 92 
Barrblandskog   s. 93 - 99 
Barrsumpskog   s. 100 - 109 
Lövblandad barrskog  s. 110 - 116 
Triviallövskog   s. 117 - 124 
Ädellövskog   s. 125 - 141 
Triviallövskog med ädellövinslag s. 142 - 149 
Lövsumpskog   s. 150 - 159 
Trädbärande ängs- och hagmarksbiotoper s. 160 - 162  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
68Figurer till Översiktliga skogstyper:  
• Traktanalys:  De tre typerna av trakter som analyserats fram.  
• Artpool:  Frekvensskikt baserat på totalt antal rödlistade arter knutna till respektive skogstyp 
och det sammanlagda förslaget till värdetrakter för skogstypen.  
• Biotopfrekvens:  Frekvensskikt baserat på den totala biotoparealen per ekoruta och det 
sammanlagda förslaget till värdetrakter för typen.  
• Skyddad biotopareal:  Frekvensskikt baserat på den strikt skyddade biotoparealen per ekoruta 
och det sammanlagda förslaget till värdetrakter för typen. 
• Artpool och biotopfrekvens för specifika skogstyper:  Artpool baserat på det totala antalet 
arter och frekvensskikt baserat på den totala biotoparealen av specifika skogstyper som sorterar 
under den översiktliga typen. 
• Förslag till värdetrakter:  De sammanlagda förslaget till värdetrakter för typen och deras 
unika ID. De ekorutor som ligger helt inom trakten är gråfärgade och deras innehåll presenteras 
i bifogade excell-tabeller.  
Kolumner i biotoptabellerna per översiktliga skogstyp: 
• Länets andel (%) av regionens totala värdekärneareal. Regionens areal redovisas i hektar. 
• Länets andel (%) av regionens värdekärneareal inom nyckelbiotoper och naturvärden. 
Regionens areal redovisas i hektar.  
• Andelen (%) värdekärneareal inom naturreservat och nationalparker av länets totala areal värdekärna. Endast arealen inom naturreservat och nationalparker nedanför fjällnära gränsen. 
Regionens areal redovisas i hektar. 
• Andelen (%) strikt skyddad skog av länets totala areal värdekärna. Strikt skyddad skog är avgränsad av länen och innefattar skog i reservat där skogsbruk inte är tillåtet eller skog som 
helt sköts med naturvårdssyfte. Nationalparker anses strikt skyddade i sin helhet. Regionens 
areal redovisas i hektar.  
• Areal (ha) värdekärna inom naturreservat och nationalparker nedanför fjällnära gränsen. 
• Länets andel (%) av regionens värdekärneareal inom specifika skogstyper som sorterar under 
den översiktliga. Regionens areal redovisas i hektar.  
• Andel (%) av länets värdekärna (översiktlig skogstyp) som finns inom föreslagna värdetrakter för typen. Arealen inom trakterna redovisas för regionen.  
Kolumner i arttabellerna per översiktlig och specifik skogstyp: 
• Antalet länsunika arter i urvalet 
• Totala antalet arter 
• Antal mossor 
• Antal lavar • Antal svampar 
• Antal fjärilar 
• Antal skalbaggar 
• Antal koordinatsatta arter (dessa ingår i analysen)  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
69
Figur 6.1  Sammanlagd areal värdekärna för alla översiktliga skogstyper och det totala 
traktutfallet för alla typer. Den faktiska ytan av värdetrakter bedöms i realiteten bli betydligt 
mer begränsad efter att en mer preciserad avgränsning är gjord utifrån regionala underlag.  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
70Figur 6.2  Sammanlagd areal värdekärna för alla översiktliga skogstyper och 
kommungränser i norra Sverige.
71
Figur 6.3  Sammanlagd areal värdekärna för alla översiktliga skogstyper och 
kommungränser i södra Sverige.  Tabell 6.1  Arealen värdekärna i södra Sverige per län baserat på hela indataunderlaget och inom frekvensanalyserna. Andelsberäkningen bas eras 
på ”skoglig värdekärna” och redovisar andelen av länets värdekärnor inom naturreservat, inom strikt skyddad skog samt hur stor andel av länets 
produktiva skogsmark* som utgörs av värdekärna. Sist länets andel av den totala förekomsten av skogliga värdekärnor i landet.  
Inventering (ha) AB C D E F G H I K M N O
Nyckelbiotoper SVO 13 244 5 061 6 317 9 524 4 793 5 322 8 370 6 293 2 805 3 479 4 269 11 774 
Naturvärden SVO 8 479 2 761 3 230 7 705 3 430 9 001 5 228 1 645 1 051 2 685 2 355 10 043 
Nyckelbiotoper Assi 115 0 41 434 363 435 592 0 7 53 0 487
Nyckelbiotoper Sveaskog 146 29 62 0 0 0 117 0 3 41 29 179 
Nyckelbiotoper Holmen 357 426 929 2 079 0 0 294 0 0 0 0 0
Nyckelbiotoper Karlstad stift 00000  000000 1 0 4
Nyckelbiotoper Bergvik skog 40 3 165 0 0 10 38 0 0 0 0 258 271
Trädbärande biotoper, Ängs- och Hagm. 1 269 3 046 4 171 6 791 7 699 1 930 3 591 7 438 5 002 5 503 701 7 691 
Produktiv skog, Naturtypskarteringen 21 405 22 764 10 229 10 711 10 564 10 586 16 476 11 813 7 585 12 075 10 874 38 114 
Skogliga impediment, Naturtypskarteringen 7 152 1 636 1 890 2 240 640 347 1 807 1 475 551 466 326 3 875 
Summa totalt 52 208 38 886 26 868 39 483 27 498 27 658 36 475 28 664 17 003 24 302 18 811 72 538 
I analysen av: 
 Översiktliga skogstyper 37 575 30 380 18 659 25 013 16 869 21 367 27 480 17 392 10 054 16 466 15 700 54 586 
 Specifika skogstyper 11 770 5 114 5 923 9 504 4 763 5 483 8 667 7 331 2 873 4 069 4 785 11 210 
 Trädbärande Ängs- och Hagmarksbiotoper 3 660 3 742 1 021 3 261 8 632 2 770 6 626 8 533 6 057 1 805 2 089 10 430 
Andel värdekärna (%) 
 inom länets NR och NP 44,6% 37,0% 34,7% 22,5% 26,1% 20,6% 28,1% 31,3% 26,7% 36,9% 32,9% 42,5% 
 inom länets strikt skyddade skog 22,5% 22,4% 17,0% 14,2% 23,2% 17,7% 18,4% 26,2% 18,8% 31,5% 23,5% 29,7%
 produktiv areal av länets produktiva skog 13,6% 7,6% 5,4% 4,2% 2,4% 3,2% 3,6% 13,6% 5,3% 4,7% 5,2% 4,1% 
 inom länet av Sveriges värdekärneareal 3,9% 2,9% 2,0% 2,9% 2,0% 2,0% 2,7% 2,1% 1,3% 1,8% 1,4% 5,4%
* Produktiv skogsmark nedanför den heldragna fjällnära gränsen. Källa: Riksskogstaxeringen och Naturvårdsverket (Naturvårdsverk et 2004b).   Tabell 6.2  Arealen värdekärna i norra Sverige per län baserat på hela indataunderlaget och inom frekvensanalyserna. Andelsberäkningen bas eras 
produktiva skogsmark* som utgörs av värdekärna . Sist länets andel av den totala föreko msten av skogliga värdekärnor i landet.  
Inventering (ha) S T U W X Y Z AC BD Landet 
Nyckelbiotoper SVO 12 273 4 373 2 437 16 704 5 704 5 066 11 645 12 570 15 760 167 782 
Naturvärden SVO 11 756 4 626 1 420 17 524 7 069 3 349 5 833 4 461 9 821 123 471 
Nyckelbiotoper Assi 179 2 870 1 246 1 143 352 0 0 3 851 13 378 25 545 
Nyckelbiotoper Sveaskog 0 0 7 722 1 072 226 1 713 1 944 4 969 11 258 
Nyckelbiotoper Holmen 0 0 0 0 7 693 9 643 20 671 14 534 0 56 626 
Nyckelbiotoper Karlstad stift 610 260 0 0 0 0 0 0 0 974 
Nyckelbiotoper Bergvik skog 10 680 2 587 351 18 421 6 543 0 7 080 0 0 49 443 
Trädbärande biotoper, Ängs- och Hagm. 608 870 2 321 2 446 148 106 1 321 1 352 72 64 076 
Produktiv skog, Naturtypskarteringen 48 428 17 100 13 373 62 466 26 451 32 213 30 522 91 586 265 582 770 915 
Skogliga impediment, Naturtypskarteringen 2 679 1 430 583 6 084 2 247 2 621 1 666 5 450 34 627 79 791 
Summa totalt 87 215 34 117 21 737 125 510 57 277 53 223 80 452 135 748 344 210 1 349 882 
Översiktliga skogstyper 67 658 24 766 17 108 92 582 47 277 47 020 67 220 119 158 292 706 1 067 037 
Specifika skogstyper 14 818 5 892 2 772 18 028 10 839 10 352 26 215 20 715 21 224 212 347 
Trädbärande Ängs- och Hagmarksbiotoper 737 1 030 2 530 2 659 156 140 1 360 1 372 86 68 695 
 inom länets NR och NP 37,1% 19,1% 48,4% 19,9% 22,5% 31,3% 19,7% 20,4% 28,9% 28,5% 
 inom länets strikt skyddade skog 10,2% 16,3% 34,9% 19,2% 19,2% 28,6% 18,3% 17,4% 28,8% 22,4%
 produktiv areal av länets produktiva skog 4,9% 4,3% 4,3% 4,8% 3,2% 2,8% 2,9% 4,0% 8,6% 4,8% 
 inom länet av Sveriges värdekärneareal 6,5% 2,5% 1,6% 9,3% 4,2% 3,9% 6,0% 10,1% 25,5% 100,0% 
* Produktiv skogsmark nedanför den heldragna fjällnära gränsen. Källa: Riksskogstaxeringen och Naturvårdsverket (Naturvårdsverk et 2004b).   NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
74
Figur 6.4  Resultaten från traktanalyserna av värden (arter, biotop- och NBI-areal) knutna till 
tallskog. Den sammanlagda ytan utgör förslaget till värdetrakter för typen.  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
75
Figur 6.5  Antal arter knutna till tallskog per ekoruta och förslag till värdetrakter för 
skogstypen.   NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
76
Figur 6.6  Areal värdekärna inom tallskogar per ekoruta och förslag till värdetrakter för 
77
Figur 6.7  Areal strikt skyddad tallskog inom naturreservat och nationalparker per ekoruta 
samt förslag till värdetrakter för skogstypen.  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
78
Figur 6.8  Värden knutna till kalkrik tallskog per ekoruta. Areal till höger och antal arter till 
vänster.  Tabell 6.3  Värdekärnor av tallskog per län. Biotop avser den total förekomsten, NBI förekomsten inom nyckelbiotopsinventeringarna.  
Andel (%) av värdekärneareal 
i regionen Andel (%) skyddat av 
värdekärneareal i länet Areal (ha) 
värdekärna i 
länetAndel (%) specifika värdekärnor av specifik värdekärneareal i 
regionen 
Län Biotop NBI I NR och NP Strikt skyddad I NR och NP Hällmarks-
tallskog Brandfält Ås- och 
sandskogar Tallskog, 
kalkrik Andel (%) 
värdekärna inom 
traktarealen 
AB 11,2 11,5 65,7 33,2 5 133 6,7 27,8 58,9 6,4 28,0
C 6,7 10,4 45,4 30,8 2 132 3,8 6,8 14,3 6,4 27,5
D 6,1 7,3 61,3 28,2 2 623 8,4 7,7 4,6 2,2 33,1
E 8,8 19,1 42,5 27,0 2 597 20,2 5,2 1,3 7,8 31,4
F 3,4 3,5 54,3 47,8 1 302 2,7 0,5 1,3 0,6 0,0
G 3,7 4,4 42,6 34,5 1 088 1,1 10,9 3,7 0,0 0,0
H 9,5 7,3 49,3 28,7 3 248 15,1 13,0 4,7 0,0 25,3
I 17,9 18,0 57,7 48,6 7 206 22,3 1,0 2,9 66,2 83,1
K 21,3 41,2 38,2 26,5 364 83,6 69,4 51,4 0,0 8,2
M 32,2 14,2 80,6 72,2 1 163 0,0 0,0 17,7 95,2 0,0
N 46,5 44,6 66,3 52,9 1 379 16,4 30,6 30,9 4,8 11,4
O 19,6 9,2 73,0 51,2 9 921 7,2 2,5 5,8 4,5 38,4
S 24,2 15,5 46,3 14,9 9 873 32,6 24,5 10,8 6,9 61,8
T 8,8 5,9 29,5 26,8 1 807 9,1 22,2 2,1 2,3 4,5
U 4,2 3,3 59,0 43,5 1 724 3,3 2,5 0,6 3,7 12,7
W 35,6 32,8 27,4 26,4 8 574 17,8 23,0 36,8 26,2 57,6
X 14,2 18,8 27,1 24,0 3 403 22,8 31,1 5,5 2,6 32,5
Y 12,6 10,3 44,9 41,6 4 968 7,4 9,9 7,5 17,4 41,4
Z 13,4 22,7 30,1 28,4 3 544 19,3 11,4 39,4 46,9 35,2
AC 20,2 42,0 18,9 13,6 3 322 53,5 53,4 37,8 81,7 14,8
BD 79,8 58,0 19,8 19,7 13 671 46,5 46,6 62,2 18,3 48,9
Totalt   35,8 27,1 89 044 42,4
          
Region Areal (ha) Areal (ha) Areal (ha) Areal (ha) Areal (ha) Areal (ha) Areal (ha) Areal (ha) Areal (ha) Areal (ha) 
SUS 2 86 776 13 825 16 993 16 019 16 993 1585 401 507 93 42
SUS 3 88 020 22 991 30 362 22 375 30 362 5047 765 421 398 50
SUS 4 69 552 14 567 38 782 26 749 38 782 4481 493 568 1299 36
SUS 5 4 477 435 2 907 2 395 2 907 12 1 169 13 7 NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR
80Tabell 6.4  Arter knutna till tallskog per län.  
LänAntal 
länsunika Antal arter Antal Mossor Antal Lavar Antal 
Svampar Antal FjärilarAntal 
Skalbaggar Antal arter 
med 
koordinater 
AB 0 143 7 6 59 6 52 143
C 0 147 7 7 57 5 59 147
D 0 84 4 5 20 5 40 84
E 0 123 6 7 39 5 59 123
F 1 70 6 3 27 2 27 70
G 0 54 4 4 9 3 30 54
H 0 151 6 8 42 8 72 151
I 14 120 4 6 41 6 54 120
K 0 63 2 2 9 5 42 63 
M 3 97 3 4 24 4 50 97 
N 2 73 3 3 22 2 37 73 
O 4 139 7 8 62 3 54 139
S 0 96 7 8 28 3 43 96
T 0 100 5 6 43 2 38 100
U 0 110 6 5 41 4 49 110
W 0 154 7 12 57 4 60 154
X 0 149 7 11 56 3 59 149
Y 0 109 7 10 48 2 39 109
Z 0 124 6 12 58 0 44 124
AC 2 126 6 11 47 0 47 126
BD 5 132 5 10 47 1 54 132
Totalt 31 296 7 14 115 9 115 296 
Tabell 6.5  Arter knutna till hällmarkstallskog per län.  
LänAntal 
med 
AB 0 52 0 3 9 3 33 52
C 0 51 0 4 7 4 33 51
D 0 37 0 2 2 3 28 37
E 0 46 0 4 4 2 34 46
F 0 24 0 2 4 1 15 24
G 0 24 0 3 2 2 16 24
H 0 55 0 3 5 3 43 55
I 2 42 0 3 1 3 33 42
K 0 29 0 1 1 3 23 29 
M 0 30 0 1 3 1 23 30 
N 0 21 0 1 1 0 18 21 
O 0 43 0 4 5 1 32 43
S 0 38 0 3 5 2 25 38
T 0 32 0 4 6 0 21 32
U 0 44 0 3 6 2 31 44
W 0 51 0 4 6 2 35 51
X 0 56 0 4 8 2 37 56
Y 0 37 0 3 7 1 23 37
Z 0 39 0 3 6 0 28 39
AC 0 41 0 3 5 0 28 41
BD 2 49 0 3 7 0 34 49
Totalt 4 84 0 4 10 4 60 84  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
81Tabell 6.6  Arter knutna till brandfält per län.  
LänAntal 
Svampar Antal Fjärilar Antal 
med 
AB 0 36 0 0 5 0 25 36
C 0 40 0 0 1 0 32 40
D 0 21 0 0 0 0 18 21
E 0 25 0 0 0 0 22 25
F 0 13 0 0 1 0 10 13
G 0 13 0 0 0 0 10 13
H 0 39 0 1 3 0 30 39
I 1 25 0 0 0 0 22 25
K 0 15 0 0 0 0 13 15 
M 0 23 0 0 1 0 18 23 
N 0 13 0 0 0 0 10 13 
O 0 28 0 1 2 0 22 28
S 0 35 0 1 3 0 26 35
T 0 22 0 0 2 0 17 22
U 0 28 0 0 1 0 25 28
W 0 42 0 1 3 0 31 42
X 0 48 0 1 7 0 34 48
Y 0 37 0 1 5 0 28 37
Z 0 40 0 1 7 0 29 40
AC 0 44 0 1 6 0 32 44
BD 1 47 0 0 6 0 34 47
Totalt 2 68 0 1 8 0 47 68 
Tabell 6.7  Arter knutna till tallskog, kalkrik per län.  
LänAntal 
med 
AB 0 32 1 0 19 2 8 32
C 0 34 1 0 18 2 10 34
D 0 20 1 0 8 2 8 20
E 0 26 1 0 13 1 10 26
F 0 9 1 0 3 0 4 9
G 0 7 1 0 1 0 4 7
H 0 34 1 0 13 2 14 34
I 11 55 1 0 28 3 19 55
K 0 15 1 0 4 1 8 15 
M 0 17 1 0 7 0 8 17 
N 0 8 1 0 2 0 5 8 
O 0 30 1 0 19 0 8 30
S 0 14 1 0 4 1 6 14
T 0 22 1 0 15 0 5 22
U 0 26 1 0 13 1 9 26
W 0 34 1 0 20 0 10 34
X 0 23 1 0 9 0 11 23
Y 0 22 1 0 16 0 3 22
Z 0 22 1 0 13 0 6 22
AC 0 16 1 0 6 0 6 16
BD 0 13 1 0 2 0 7 13
Totalt 11 67 1 0 32 3 25 67  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR
82
Figur 6.9  Förslag till värdetrakter för tallskog. Numreringen är traktens ID.   NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR
83
Figur 6.10  Resultaten från traktanalyserna av värden (arter, biotop- och NBI-areal) knutna till 
granskog. Den sammanlagda ytan utgör förslaget till värdetrakter för skogstypen.  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
84
Figur 6.11  Antal arter knutna till granskog per ekoruta och förslag till värdetrakter för 
skogstypen.  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
85
Figur 6.12  Areal värdekärna inom granskogar per ekoruta och förslag till värdetrakter för 
86
Figur 6.13  Areal strikt skyddad granskog inom naturreservat och nationalparker per ekoruta 
87
Figur 6.14  Värden knutna till granskog mager per ekoruta. Areal till höger och antal arter till 
vänster.  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
88
Figur 6.15  Värden knutna till granskog rik per ekoruta. Areal till höger och antal arter till 
vänster. 
. Tabell 6.8  Värdekärnor av granskog per län. Biotop avser den total fö rekomsten, NBI förekomsten inom nyckelbiotopsinventeringarna .
Andel (%) av värdekärneareal i 
regionen Andel (%) skyddat av 
länet Andel (%) specifika värdekärnor av 
specifik värdekärneareal i regionen 
Län Biotop NBI I NR och NP Strikt skyddad I NR och NP Granskog mager Granskog rik Andel (%) 
AB 16,6 21,5 39,1 21,7 1 997 14,3 31,1 7,6
C 17,7 13,3 41,8 26,3 2 286 8,0 13,1 22,0
D 6,1 8,6 31,4 15,2 588 8,5 8,4 0,0
E 7,7 8,1 39,6 25,9 942 12,2 7,8 3,3
F 6,8 8,2 32,8 24,8 691 8,9 6,3 0,0
G 4,8 3,1 44,3 36,2 660 5,0 2,4 0,0
H 6,7 3,9 51,4 29,4 1 056 4,0 3,6 9,0
I 1,0 1,6 26,7 21,4 78 0,8 3,7 0,0
K 32,7 59,4 39,0 18,5 318 45,8 47,6 0,0
M 31,1 6,4 70,2 64,4 544 5,3 10,8 0,0
N 36,2 34,2 38,4 26,7 346 48,9 41,5 0,0
O 16,0 12,8 50,0 38,4 2 466 12,9 10,9 0,0
S 14,6 10,9 40,4 11,8 4 830 16,1 13,2 41,3
T 12,0 15,2 21,7 18,0 808 20,3 7,3 13,8
U 4,7 3,7 50,4 45,4 733 5,1 5,4 19,5
W 26,4 31,3 15,3 15,2 3 316 21,6 25,5 40,2
X 10,2 9,1 22,3 19,1 1 858 11,5 7,2 2,0
Y 16,0 11,2 21,9 20,3 2 879 14,2 12,1 13,4
Z 32,7 37,4 16,1 15,2 4 313 36,7 42,0 54,5
AC 37,7 57,7 23,2 22,0 11 737 48,5 53,6 51,7
BD 62,3 42,3 33,0 33,0 27 594 51,5 46,4 61,4
Totalt   28,1 24,5 70 040  44,2
   
Region Areal (ha) Areal (ha) Areal (ha) Areal (ha) Areal (ha) Areal (ha) Areal (ha) Areal (ha) 
SUS 2 134 010 24 635 39 331 38 689 39 331 24 103 8 707 58
SUS 3 81 843 49 225 17 196 13 033 17 196 38 023 16 858 37
SUS 4 30 886 11 819 12 304 8 409 12 304 12 058 11 074 9
SUS 5 2 495 360 1 209 892 1 209 368 177 0 NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR
90Tabell 6.9  Arter knutna till granskog per län.  
LänAntal 
med 
AB 0 180 12 15 100 2 44 180
C 2 204 14 22 94 3 64 204
D 0 104 9 15 37 2 35 104
E 2 167 13 21 71 3 55 167
F 1 100 14 13 40 3 28 100
G 0 76 10 12 16 2 33 76
H 0 151 14 16 56 2 59 151
I 1 99 5 9 51 1 31 99
K 0 73 7 4 17 2 41 73 
M 2 105 9 8 37 2 46 105 
N 0 84 9 14 24 1 35 84 
O 5 196 17 19 104 2 49 196
S 2 153 18 28 54 3 44 153
T 0 145 13 16 71 1 37 145
U 1 148 12 16 63 2 51 148
W 3 227 20 37 89 3 67 227
X 0 215 16 32 87 3 67 215
Y 1 191 13 25 90 3 56 191
Z 1 214 16 38 97 1 58 214
AC 2 194 13 32 71 1 66 194
BD 4 194 12 26 71 2 71 194
Totalt 27 371 22 48 168 3 112 371 
Tabell 6.10  Arter knutna till granskog mager per län.  
LänAntal 
med 
AB 0 105 7 13 46 1 31 105
C 0 116 8 16 43 2 41 116
D 0 63 4 12 15 1 25 63
E 0 93 6 17 29 2 35 93
F 0 61 6 9 23 2 19 61
G 0 49 5 9 8 1 23 49
H 0 90 6 13 27 1 39 90
I 0 45 4 7 12 1 19 45
K 0 39 4 2 7 1 24 39 
M 0 55 5 6 14 1 26 55 
N 0 55 5 11 16 0 22 55 
O 2 98 8 15 38 1 32 98
S 1 101 9 25 25 2 35 101
T 0 77 6 15 27 0 24 77
U 0 90 6 13 30 1 36 90
W 1 148 8 30 45 2 54 148
X 0 146 7 27 49 2 53 146
Y 0 122 7 22 41 2 46 122
Z 0 139 6 31 48 1 51 139
AC 2 138 5 29 43 0 54 138
BD 2 140 4 22 47 1 58 140
Totalt 8 199 9 36 72 2 68 199  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
91Tabell 6.11  Arter knutna till granskog rik per län.  
LänAntal 
med 
AB 0 118 9 11 53 0 40 118
C 1 138 11 15 50 1 58 138
D 0 78 6 12 24 0 33 78
E 2 122 10 16 40 1 52 122
F 0 64 11 10 13 1 27 64
G 0 58 9 8 6 0 32 58
H 0 105 11 12 25 0 55 105
I 1 80 5 7 40 0 26 80
K 0 58 6 2 11 0 38 58 
M 2 79 8 5 21 0 42 79 
N 0 62 8 10 10 0 33 62 
O 3 133 13 12 59 0 45 133
S 1 108 14 22 25 1 41 108
T 0 100 10 11 43 0 32 100
U 1 107 8 13 34 0 49 107
W 3 155 14 25 45 1 64 155
X 0 140 11 23 35 1 65 140
Y 1 136 9 19 49 1 54 136
Z 1 140 11 24 46 1 55 140
AC 0 122 9 19 25 0 64 122
BD 2 122 9 19 22 1 66 122
Totalt 18 236 16 29 84 1 99 236  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR
92
Figur 6.16  Förslag till värdetrakter för granskog. Numreringen är traktens ID . NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR
93
Figur 6.17  Resultaten från traktanalyserna av värden (arter, biotop- och NBI-areal) knutna till 
barrblandskog. Den sammanlagda ytan utgör förslaget till värdetrakter för skogstypen.   NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
94
Figur 6.18  Antal arter knutna till barrblandskog per ekoruta och förslag till värdetrakter för 
95
Figur 6.19  Areal värdekärna inom barrblandskog per ekoruta och förslag till värdetrakter för 
96
Figur 6.20  Areal strikt skyddad barrblandskog inom naturreservat och nationalparker per 
ekoruta samt förslag till värdetrakter för skogstypen.  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR
97Tabell 6.12  Värdekärnor av barrblandskog per län. Biotop avser den total förekomsten, NBI 
förekomsten inom nyckelbiotopsinventeringarna.  
Andel (%) av värdekärne-areal i 
värdekärneareal i länet Areal (ha) värdekärna 
i länet 
Län Biotop NBI I NR och NP Strikt skyddad I NR och NP Andel (%) värdekärna 
inom traktarealen 
AB 18,9 22,9 34,0 17,9 2 538 41,2 
C 11,6 8,5 37,6 22,4 1 731 34,6 
D 7,2 8,0 34,6 16,6 982 12,4 
E 8,2 11,6 18,8 15,8 609 11,3 
F 5,0 6,0 28,2 22,8 563 7,6 
G 5,0 5,4 32,4 28,2 648 11,3 
H 5,1 5,0 32,9 25,0 665 23,4 
I 3,5 5,8 13,2 10,4 184 6,2 
K 53,2 57,5 30,0 22,4 239 0,0 
M 7,8 5,1 40,2 38,2 47 0,0 
N 39,0 37,4 40,1 30,8 234 0,0 
O 14,6 9,9 51,6 42,9 2 981 13,6 
S 21,8 19,3 51,8 9,6 6 923 60,4 
T 14,2 12,9 21,5 18,6 1 205 33,0 
U 6,8 3,9 52,1 39,8 1 410 14,6 
W 28,4 24,9 34,3 33,6 5 955 47,4 
X 12,9 20,4 19,7 16,7 1 553 24,9 
Y 16,8 13,6 32,2 28,2 3 302 17,7 
Z 20,1 21,8 32,7 31,3 4 023 48,2 
AC 23,8 36,9 22,4 17,8 4 914 7,9 
BD 76,2 63,1 28,3 28,3 19 864 60,3 
Totalt   31,2 25,2 60 568 40,8 
      
Region Areal (ha) Areal (ha) Areal (ha) Areal (ha) Areal (ha) Areal (ha) 
SUS 2 92 131 13 746 24 778 23 764 24 778 48
SUS 3 61 165 21 532 21 756 15 179 21 756 42
SUS 4 39 633 19 140 13 514 9 610 13 514 24
SUS 5 1 498 437 520 404 520 0 NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
98Tabell 6.13  Arter knutna till barrblandskog per län. 
LänAntal 
med 
AB 0 231 12 21 112 5 66 231
C 2 247 14 29 102 6 83 247
D 0 139 9 20 41 4 53 139
E 2 211 13 28 78 5 78 211
F 1 126 14 19 43 3 41 126
G 0 99 10 17 18 3 45 99
H 0 223 14 24 69 7 93 223
I 14 163 5 15 66 5 62 163
K 0 96 7 8 18 4 56 96
M 4 149 9 12 45 3 66 149
N 2 115 9 19 31 1 48 115
O 7 244 17 27 119 3 70 244
S 2 184 18 35 59 4 58 184
T 0 175 13 22 78 1 52 175
U 1 180 12 22 67 3 70 180
W 3 273 20 45 101 5 85 273
X 0 257 16 41 97 4 84 257
Y 1 216 13 34 96 4 64 216
Z 1 247 16 48 106 1 69 247
AC 3 226 13 40 78 1 75 226
BD 6 233 12 33 80 3 86 233
Totalt 49 494 22 59 199 9 163 494 NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR
99
Figur 6.21  Förslag till värdetrakter för barrblandskog. Numreringen är traktens ID.   NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR
100
Figur 6.22  Resultaten från traktanalyserna av värden (arter, biotop- och NBI-areal) knutna till 
barrsumpskog. Den sammanlagda ytan utgör förslaget till värdetrakter för skogstypen.   NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
101
Figur 6.23  Antal arter knutna till barrsumpskog per ekoruta och förslag till värdetrakter för 
102
Figur 6.24  Areal värdekärna inom barrsumpskog per ekoruta och förslag till värdetrakter för 
103
Figur 6.25  Areal strikt skyddad barrsumpskog inom naturreservat och nationalparker per 
ekoruta samt förslag till värdetrakter för skogstypen.  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
104
Figur 6.26  Värden knutna till gransumpskog per ekoruta. Areal till höger och antal arter till 
vänster.   NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
105
Figur 6.27  Värden knutna till tallmosse per ekoruta. Areal till höger och antal arter till 
vänster.   Tabell 6.14  Värdekärnor av barrsumpskog per län. Biot op avser den total förekomsten, NBI föreko msten inom nyckelbiotopsinventeringarna.  
regionen Andel (%) skyddat av värdekärneareal i 
länet Areal (ha) 
värdekärna i länetAndel (%) specifika värdekärnor av 
Län Biotop NBI I NR och NP Strikt skyddad I NR och NP Gransumpskog Tallmosse Andel (%) värdekärna 
AB 9,9 14,7 24,5 18,9 482 14,7 13,0 61,5
C 12,7 10,6 45,8 30,8 1160 7,0 8,6 68,3
D 5,8 8,8 28,1 21,3 326 6,3 13,4 19,5
E 6,8 11,7 16,6 16,3 225 9,3 13,2 3,0
F 13,1 6,9 56,3 55,9 1467 9,8 7,2 63,5
G 16,2 15,1 32,9 29,0 1067 2,7 13,3 48,4
H 2,7 3,7 12,1 10,9 64 3,2 3,3 19,8
I 1,9 4,3 2,4 1,8 9 2,1 5,0 31,4
K 13,5 27,8 29,7 28,4 59 18,6 65,5 0,0
M 8,4 16,1 11,6 10,5 14 5,8 10,9 0,0
N 78,2 56,1 44,6 31,0 511 75,6 23,6 33,9
O 14,8 8,3 59,5 47,7 1763 16,3 4,5 35,1
S 21,8 18,1 23,5 6,9 969 21,9 15,6 50,0
T 10,1 10,1 18,9 18,0 382 23,2 13,3 23,5
U 6,0 5,5 52,4 47,5 630 5,5 5,3 31,5
W 20,0 21,7 5,1 5,0 193 21,8 28,0 21,8
X 21,0 22,2 11,8 11,1 465 18,5 30,2 45,3
Y 15,2 13,2 16,7 16,2 479 8,3 18,6 44,2
Z 22,0 24,8 2,1 1,4 85 29,5 7,6 45,1
AC 34,3 41,0 7,8 6,8 324 37,9 79,7 28,0
BD 65,7 59,0 21,6 21,5 1709 62,1 20,3 36,2
Totalt   23,6 19,6 12385 39,7
        
SUS 2 12 066 6 701 2 033 1 990 2 033 4 488 439 33
SUS 3 18 879 14 986 2 192 1 435 2 192 9 071 1 920 41
SUS 4 19 973 8 149 7 576 6 433 7 576 1 849 2 155 43
SUS 5 1 465 316 584 423 584 110 93 27 NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR
107Tabell 6.15  Arter knutna till barrsumpskog per län.  
LänAntal 
med 
AB 0 218 12 16 108 7 61 218
C 2 233 14 23 99 7 77 233
D 0 131 9 15 39 6 50 131
E 2 197 13 22 73 7 73 197
F 1 115 13 12 43 4 37 115
G 0 89 9 12 18 4 40 89
H 0 206 13 19 65 9 86 206
I 14 156 5 11 65 6 60 156
K 0 90 6 6 16 6 53 90 
M 4 138 8 10 42 5 60 138 
N 2 105 9 14 30 3 43 105 
O 7 228 17 20 115 4 65 228
S 2 167 17 26 58 5 51 167
T 0 163 13 16 75 3 47 163
U 1 170 12 17 66 5 64 170
W 4 255 20 36 98 6 79 255
X 0 239 15 33 94 5 78 239
Y 1 202 13 27 92 4 61 202
Z 0 227 15 37 102 1 65 227
AC 3 209 13 32 75 1 70 209
BD 6 215 11 26 77 3 81 215
Totalt 49 466 23 48 192 11 153 466 
Tabell 6.16  Arter knutna till gransumpskog per län.  
LänAntal 
med 
AB 0 46 12 10 15 1 5 46
C 0 64 14 12 13 1 22 64
D 0 33 9 9 4 1 8 33
E 0 53 13 13 8 1 16 53
F 0 35 13 6 3 1 11 35
G 0 30 9 6 1 1 11 30
H 0 49 13 9 9 1 16 49
I 0 19 5 5 4 0 4 19
K 0 22 6 3 2 1 10 22 
M 0 32 8 6 5 1 10 32 
N 0 30 9 8 1 1 10 30 
O 1 56 16 9 16 1 12 56
S 1 65 16 17 12 1 16 65
T 0 49 13 10 10 1 13 49
U 1 49 11 11 6 1 18 49
W 4 83 18 20 16 1 25 83
X 0 77 14 19 17 1 23 77
Y 0 78 13 17 16 1 28 78
Z 0 78 13 18 16 0 26 78
AC 0 75 12 16 13 1 27 75
BD 1 77 9 16 15 1 29 77
Totalt 8 118 21 21 28 1 38 118  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
108Tabell 6.17  Arter knutna till tallmosse per län.  
LänAntal 
med 
AB 0 11 0 1 2 2 5 11
C 0 12 0 1 0 1 8 12
D 0 6 0 1 0 2 3 6
E 0 10 0 1 0 2 6 10
F 0 6 0 1 0 1 3 6
G 0 5 0 1 0 1 3 5
H 0 11 0 2 2 2 5 11
I 0 9 0 1 1 1 5 9
K 0 7 0 0 1 2 4 7 
M 0 9 0 0 0 2 6 9 
N 0 8 0 0 1 2 4 8 
O 0 13 0 2 2 1 8 13
S 0 11 0 2 0 1 6 11
T 0 9 0 1 1 2 5 9
U 0 12 0 1 0 2 8 12
W 0 17 0 2 1 1 11 17
X 0 18 0 2 2 1 11 18
Y 0 12 0 2 0 0 8 12
Z 0 13 0 2 0 0 8 13
AC 0 16 0 2 1 0 10 16
BD 1 18 0 1 2 0 11 18
Totalt 1 25 0 2 3 2 14 25  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR
109
Figur 6.28  Förslag till värdetrakter för barrsumpskog. Numreringen är traktens ID.   NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
110
Figur 6.29  Resultaten från traktanalyserna av värden (arter, biotop- och NBI-areal) knutna till 
lövblandad barrskog. De n sammanlagda ytan utgör förslaget till värdetrakter för 
111
Figur 6.30  Antal arter knutna till lövblandad barrskog per ekoruta och förslag till 
värdetrakter för skogstypen.   NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
112
Figur 6.31  Areal värdekärna inom lövblandad barrskog per ekoruta och förslag till 
värdetrakter för skogstypen.  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
113
Figur 6.32  Areal strikt skyddad lövblandad barrskog inom naturreservat och nationalparker 
per ekoruta samt förslag till värdetrakter för skogstypen.  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
114Tabell 6.18  Värdekärnor av lövblandad barrskog per län. Biotop avser den total 
förekomsten, NBI förekomsten inom nyckelbiotopsinventeringarna.  
värdekärna i länet 
Län Biotop NBI I NR och NP Strikt skyddad I NR och NP Andel (%) 
AB 15,8 17,6 52,6 23,2 3 098 31,8
C 15,7 12,4 45,9 25,0 2 678 59,9
D 7,7 7,4 56,1 20,8 1 613 22,5
E 7,8 12,0 33,8 20,8 982 14,4
F 4,1 4,6 36,1 28,9 555 0,0
G 6,4 11,3 19,7 16,6 470 14,5
H 7,2 6,3 30,4 19,6 815 28,5
I 1,7 2,2 19,8 14,8 126 0,0
K 26,2 48,2 40,4 26,1 412 12,1
M 30,3 12,3 74,4 62,3 877 17,2
N 43,5 39,4 46,8 35,7 793 33,8
O 14,7 12,0 53,0 30,7 2 912 12,1
S 18,5 26,1 33,3 8,4 2 657 35,5
T 8,8 8,8 23,7 18,9 775 10,7
U 10,1 5,4 64,2 44,0 2 410 42,3
W 24,4 10,0 25,2 23,3 2 655 37,8
X 18,5 21,1 26,6 22,3 2 128 24,0
Y 16,9 16,0 28,4 26,7 2 079 15,1
Z 21,8 26,8 25,9 24,4 2 435 48,1
AC 30,1 39,4 21,3 19,3 4 395 41,5
BD 69,9 60,6 27,6 27,5 13 227 49,8
Totalt   31,4 24,4 48 092 37,8
     
SUS 2 68 546 7 965 17 622 17 167 17 622 47
SUS 3 43 273 17 064 11 953 9 157 11 953 33
SUS 4 37 257 12 757 16 435 9 435 16 435 27
SUS 5 3 894 428 2 082 1 605 2 082 23 NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
115Tabell 6.19  Arter knutna till lövblandad barrskog per län.  
LänAntal 
med 
AB 8 612 21 57 222 33 225 612
C 7 612 24 70 191 26 253 612
D 0 398 17 49 99 21 171 398
E 3 585 22 83 153 22 254 585
F 2 312 25 55 87 9 119 312
G 0 336 17 59 62 12 161 336
H 27 786 24 91 208 56 350 786
I 24 429 12 73 143 32 148 429
K 3 453 15 44 91 37 241 453 
M 64 726 23 76 192 59 306 726 
N 3 422 24 83 86 15 192 422 
O 13 685 37 103 262 19 234 685
S 4 340 28 58 85 9 143 340
T 2 392 21 52 140 10 146 392
U 6 470 21 55 133 13 224 470
W 5 413 26 70 127 14 149 413
X 0 427 23 74 124 16 164 427
Y 2 319 19 46 127 6 111 319
Z 1 347 21 66 128 3 115 347
AC 3 300 16 48 89 1 119 300
BD 12 338 15 42 101 8 144 338
Totalt 189 1364 48 165 427 92 497 1364  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR
116
Figur 6.33  Förslag till värdetrakter för lövblandad barrskog. Numreringen är traktens ID.   NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR
117
Figur 6.34  Resultaten från traktanalyserna av värden (arter, biotop- och NBI-areal) knutna till 
triviallövskog. Den sammanlagda ytan utgör förslaget till värdetrakter för skogstypen.  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
118
Figur 6.35  Antal arter knutna till triviallövskog per ekoruta och förslag till värdetrakter för 
119
Figur 6.36  Areal värdekärna inom triviallövskog per ekoruta och förslag till värdetrakter för 
120
Figur 6.37  Areal strikt skyddad triviallövskog inom  naturreservat och nationalparker per 
121
Figur 6.38  Värden knutna till aspskog per ekoruta. Areal till höger och antal arter till vänster. 
. Tabell 6.20  Värdekärnor av triviallövskog per län. Biotop avser den total förekomsten, NBI förekomsten inom nyckelbiotopsinventeringarna. 
 Andel (%) av värdekärneareal i regionenAndel (%) skyddat av 
i länet Andel (%) specifika 
värdekärnor av 
specifik 
värdekärneareal i 
regionen 
Län Biotop NBI I NR och NP Strikt skyddad I NR och NP Aspskog Andel (%) värdekärna 
AB 11,2 10,8 48,8 22,0 1 768 15,2 22,2
C 12,1 7,0 37,7 22,1 1 478 10,4 59,2
D 6,0 8,3 28,0 13,3 547 14,3 10,6
E 7,7 10,5 24,6 14,7 617 12,9 13,4
F 6,4 7,1 23,9 20,2 498 4,6 11,3
G 8,6 12,3 14,9 12,9 414 1,7 22,1
H 9,6 9,2 23,0 17,0 716 10,1 33,2
I 0,7 0,7 19,0 14,5 43 1,3 0,0
K 20,0 7,4 51,5 37,7 560 56,1 25,0
M 46,1 51,8 54,6 45,3 1 371 2,8 25,7
N 33,9 40,9 48,4 36,6 893 41,1 27,0
O 23,7 21,1 38,4 22,0 2 941 15,2 32,5
S 31,1 40,0 19,2 8,3 1 420 41,9 46,2
T 6,6 9,1 16,7 12,3 357 6,3 10,0
U 7,3 4,1 62,6 42,5 1 475 8,0 53,9
W 29,0 21,1 25,3 24,5 1 748 23,5 39,6
X 20,9 15,7 27,7 22,3 1 374 16,3 30,8
Y 8,4 9,5 21,3 20,2 425 12,9 0,0
Z 10,6 13,6 9,7 7,7 247 5,5 19,5
AC 22,8 44,4 23,3 9,6 865 33,9 22,0
BD 77,2 55,6 22,6 22,2 2 842 66,1 29,4
Totalt  29,0 20,5 22 596 30,3
Region Arealer (ha) Arealer (ha) Arealer (ha) Arealer (ha) Arealer (ha) Arealer (ha) Arealer (ha) 
SUS 2 16 308 3 163 3 706 3 153 3 706 110 28
SUS 3 23 796 13 261 5 213 4 005 5 213 1 422 34
SUS 4 32 355 15 579 10 853 6 583 10 853 2 558 29
SUS 5 5 442 957 2 824 2 220 2 824 25 26 NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR
123Tabell 6.21  Arter knutna till triviallövskog per län.  
LänAntal 
med 
AB 3 296 20 32 67 11 129 296
C 3 334 23 44 64 8 160 334
D 0 209 17 27 36 8 94 209
E 0 306 21 45 51 8 143 306
F 0 178 23 30 32 5 77 178
G 0 189 15 28 23 7 98 189
H 4 351 22 42 53 18 179 351
I 4 159 12 31 20 8 76 159
K 0 215 14 14 30 11 129 215 
M 15 335 20 29 57 14 165 335 
N 2 232 20 42 31 9 114 232 
O 2 317 32 56 71 7 131 317
S 2 215 24 41 38 4 98 215
T 0 198 19 33 47 4 81 198
U 1 243 20 34 48 5 125 243
W 2 244 24 52 43 8 100 244
X 0 263 21 56 52 6 112 263
Y 1 188 18 39 43 2 78 188
Z 1 206 19 52 42 2 80 206
AC 1 185 16 40 32 0 78 185
BD 9 210 14 35 45 3 91 210
Totalt 50 598 42 84 112 25 247 598 
Tabell 6.22  Arter knutna till aspskog per län. 
LänAntal 
med 
AB 1 119 6 10 15 4 71 119
C 1 133 5 14 14 4 83 133
D 0 79 6 9 5 4 44 79
E 0 116 5 14 10 4 73 116
F 0 71 7 10 9 2 40 71
G 0 78 4 9 6 2 51 78
H 1 126 5 10 7 5 87 126
I 2 64 4 10 6 0 40 64
K 0 85 4 3 8 0 64 85 
M 3 112 4 3 12 0 82 112 
N 0 76 5 10 5 0 51 76 
O 1 105 7 16 12 1 63 105
S 0 90 6 13 13 2 50 90
T 0 82 5 11 12 2 46 82
U 0 106 6 13 13 2 67 106
W 1 98 4 15 13 5 51 98
X 0 104 5 17 11 3 58 104
Y 0 70 4 12 11 2 36 70
Z 0 74 3 15 12 0 37 74
AC 0 68 2 13 6 0 37 68
BD 4 81 2 12 11 2 45 81
Totalt 14 201 8 22 24 6 116 201  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR
124
Figur 6.39  Förslag till värdetrakter för triviallövskog. Numreringen är traktens ID.   NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR
125
Figur 6.40  Resultaten från traktanalyserna av värden (arter, biotop- och NBI-areal) knutna till 
ädellövskog. Den sammanlagda ytan utgör förslaget till värdetrakter för skogstypen.   NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
126
Figur 6.41  Antal arter knutna till ädellövskog per ekoruta och förslag till värdetrakter för 
127
Figur 6.42  Areal värdekärna inom ädellövskog per ekoruta och förslag till värdetrakter för 
128
Figur 6.43  Areal strikt skyddad ädellövskog inom naturreservat och nationalparker per 
129
Figur 6.44  Värden knutna till hedekskog per ekoruta. Areal till höger och antal arter till 
130
Figur 6.45  Värden knutna till ängsekskog per ekoruta. Areal till höger och antal arter till 
131
Figur 6.46  Värden knutna till hedbokskog per ekoruta. Areal till höger och antal arter till 
132
Figur 6.47  Värden knutna till ängsbokskog per ekoruta. Areal till höger och antal arter till 
vänster. 
. NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR
133
Figur 6.48  Värden knutna till lindskog per ekoruta. Areal till höger och antal arter till vänster. 
134
Figur 6.49  Värden knutna till alm- och askskog per ekoruta. Areal till höger och antal arter 
till vänster. 
135
Figur 6.50  Värden knutna till asksumpskog per ekoruta. Areal till höger och antal arter till 
vänster. 
. Tabell 6.23  Värdekärnor av ädellövskog per län. Biotop avser den total fö rekomsten, NBI förekomsten inom nyckelbiotopsinventeringarna.  
Andel (%) av 
länet Andel (%) specifika värdekärnor av specifik värdekärneareal i regionen 
Län Biotop NBI I NR och NP Strikt skyddad I NR och NP Hedekskog Ängsekskog Hedbokskog Ängsbokskog Lindskog Alm-askskog AsksumpskogAndel (%) 
värdekärna 
inom 
AB 8,6 9,2 23,8 12,4 806 1,7 13,1 0,0 1,5 4,1 9,0 0,0 31,7 
C 3,2 3,2 19,4 14,5 244 2,0 2,3 0,0 0,0 0,4 3,9 5,1 34,3 
D 5,7 5,9 23,9 12,5 539 0,9 7,0 1,2 1,0 28,6 4,0 3,8 32,0 
E 11,1 13,1 13,2 8,6 578 16,5 16,6 0,0 0,7 9,5 6,4 1,6 33,0 
F 4,4 4,4 19,9 17,0 344 7,4 2,8 13,1 20,8 3,8 3,9 15,8 14,7 
G 11,7 13,9 12,1 11,4 562 11,4 5,8 73,7 42,0 16,3 3,0 0,0 43,9 
H 21,6 20,5 21,3 19,4 1 816 25,0 23,0 3,0 4,7 23,2 11,9 22,5 66,1 
I 4,0 5,3 3,9 3,1 62 2,3 4,4 0,0 0,0 0,0 32,6 33,2 37,7 
K 23,3 21,1 39,1 31,6 1 626 52,1 29,1 17,4 15,1 36,1 9,7 16,3 87,9 
M 44,0 40,0 39,5 33,1 3 109 10,7 28,6 29,8 54,6 18,1 57,1 30,5 74,9 
N 32,7 39,0 20,2 12,8 1 182 37,2 42,3 52,9 30,3 45,8 33,1 53,2 75,1 
O 23,8 20,9 29,2 18,2 2 740 32,7 21,5 9,0 28,6 11,0 22,3 13,7 32,3 
S 36,7 38,3 57,8 57,8 183 100,0 95,4 0,0 0,0 21,3 63,8 0,0 47,9 
T 2,4 1,9 26,7 24,2 251 0,0 1,6 0,0 0,7 1,8 1,5 4,3 0,0 
U 3,7 1,9 58,6 37,6 850 0,0 2,0 0,0 0,0 1,2 1,4 0,0 71,1 
W 43,3 21,9 20,6 19,2 77 0,0 4,6 0,0 0,0 78,7 25,3 0,0 0,0 
X 18,2 34,7 19,7 18,3 31 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 2,9 0,0 22,2 
Y 1,8 5,1 0,0 0,0 0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 8,0 100,0 0,0 
Z 0,0 0,0 0,0 0,0 0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 
AC 0,0 0,0 0,0 0,0 0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 100,0 0,0 
BD 0,0 0,0 0,0 0,0 0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 
Totalt   25,8 19,2 15 001 52,1 
    
Region Areal (ha) Areal (ha) Areal (ha) Areal (ha) Areal (ha) Areal (ha) Areal (ha) Areal (ha) Areal (ha) Areal (ha) Areal (ha)  Areal (ha) Areal (ha) 
SUS 2 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 5 0
SUS 3 863 308 291 284 291 11 48 0 0 5 17 3 22
SUS 4 39 504 27 815 8 793 6 251 8 793 1 448 10 362 490 583 412 2 863 88 41
SUS 5 17 866 9 459 5 917 4 666 5 917 990 1 926 1 617 1 654 50 374 42 78  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR
137Tabell 6.24  Arter knutna till ädellövskog per län.  
LänAntal 
med 
AB 6 414 9 52 129 15 171 414
C 5 406 7 59 109 14 179 406
D 0 289 7 46 68 10 128 289
E 1 423 7 76 95 10 194 423
F 1 228 11 52 57 2 90 228
G 1 269 7 59 49 4 131 269
H 26 612 9 85 157 36 280 612
I 9 298 7 66 93 19 98 298
K 3 398 8 44 81 27 214 398 
M 49 601 13 75 157 35 265 601 
N 2 344 12 83 63 5 165 344 
O 8 496 17 97 166 10 180 496
S 0 185 8 40 32 2 91 185
T 2 263 7 46 78 5 111 263
U 5 324 8 47 74 6 168 324
W 0 173 6 42 39 3 68 173
X 0 197 7 51 40 8 79 197
Y 1 117 5 25 43 0 37 117
Z 0 116 5 34 33 1 36 116
AC 0 89 2 22 19 0 36 89
BD 1 102 4 19 26 0 45 102
Totalt 120 885 20 125 250 51 350 885 
Tabell 6.25  Arter knutna till lindskog per län.  
LänAntal 
med 
AB 1 68 2 2 8 3 48 68
C 0 71 2 1 8 2 52 71
D 0 58 1 1 4 3 43 58
E 0 61 1 1 4 2 47 61
F 0 36 2 1 3 0 25 36
G 0 45 1 1 2 1 35 45
H 2 97 1 1 17 7 64 97
I 0 39 1 1 12 4 16 39
K 0 65 0 0 3 7 48 65 
M 1 79 1 0 12 7 52 79 
N 0 45 0 2 2 1 35 45 
O 0 72 1 2 20 1 40 72
S 0 26 1 2 1 0 17 26
T 1 42 1 2 4 0 28 42
U 0 66 1 1 4 2 54 66
W 0 16 1 1 0 0 10 16
X 0 22 2 2 0 1 14 22
Y 1 9 1 0 2 0 4 9
Z 0 8 1 2 1 0 2 8
AC 0 6 0 1 0 0 2 6
BD 0 7 0 1 0 0 4 7
Totalt 6 119 2 2 23 8 73 119  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
138Tabell 6.26  Arter knutna till hedekskog per län.  
LänAntal 
med 
AB 3 179 0 27 15 7 115 179
C 1 167 0 25 13 4 112 167
D 0 136 0 24 9 5 85 136
E 0 188 0 33 11 4 126 188
F 0 98 0 27 5 0 60 98
G 0 139 0 34 8 1 90 139
H 10 266 0 38 16 11 181 266
I 0 106 0 26 6 6 60 106
K 1 193 0 21 11 10 142 193 
M 5 234 1 34 15 11 157 234 
N 0 163 1 37 10 2 108 163 
O 0 188 1 39 17 4 116 188
S 0 80 0 17 4 0 53 80
T 1 116 0 21 10 1 78 116
U 3 145 0 21 9 2 104 145
W 0 60 0 16 2 0 35 60
X 0 75 0 20 3 2 44 75
Y 0 35 0 11 3 0 19 35
Z 0 36 0 14 2 0 17 36
AC 0 30 0 9 2 0 15 30
BD 0 34 0 7 2 0 22 34
Totalt 24 313 1 45 18 14 207 313 
Tabell 6.27  Arter knutna till ängsekskog per län.  
LänAntal 
med 
AB 4 271 0 27 78 9 132 271
C 3 248 0 27 59 8 133 248
D 0 191 0 28 44 6 95 191
E 0 269 0 37 53 5 153 269
F 1 138 0 27 34 0 70 138
G 0 179 0 33 30 3 99 179
H 18 416 0 38 110 22 217 416
I 3 196 0 29 68 11 80 196
K 1 268 0 22 48 16 164 268 
M 13 363 0 33 81 18 193 363 
N 0 206 0 34 35 3 124 206 
O 1 311 0 40 105 6 144 311
S 0 108 0 18 17 0 67 108
T 1 173 0 23 46 4 88 173
U 5 212 0 25 46 3 125 212
W 0 86 0 17 15 1 47 86
X 0 101 0 19 16 5 56 101
Y 1 58 0 9 21 0 24 58
Z 0 51 0 13 12 0 23 51
AC 0 38 0 7 5 0 21 38
BD 0 48 0 6 11 0 27 48
Totalt 51 520 0 44 145 23 255 520  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
139Tabell 6.28  Arter knutna till hedbokskog per län.  
LänAntal 
med 
AB 0 70 0 16 7 0 45 70
C 0 71 0 16 7 0 45 71
D 0 55 0 14 3 1 34 55
E 0 91 0 25 6 0 57 91
F 0 60 1 21 5 0 31 60
G 1 82 2 27 4 0 47 82
H 1 121 1 29 9 1 79 121
I 0 62 0 23 3 1 33 62
K 0 106 1 21 9 1 72 106 
M 8 134 1 30 12 2 86 134 
N 1 107 2 32 9 0 61 107 
O 1 106 2 33 10 0 59 106
S 0 40 1 9 3 0 25 40
T 0 49 0 13 6 0 28 49
U 0 56 0 13 5 0 36 56
W 0 34 1 8 3 0 20 34
X 0 38 1 11 2 0 22 38
Y 0 25 0 8 4 0 12 25
Z 0 25 1 10 3 0 10 25
AC 0 22 0 8 2 0 10 22
BD 0 24 1 6 1 0 15 24
Totalt 12 152 2 37 14 2 94 152 
Tabell 6.29  Arter knutna till ängsbokskog per län.  
LänAntal 
med 
AB 0 166 1 14 46 0 93 166
C 0 158 1 13 35 0 96 158
D 0 112 1 10 23 1 68 112
E 1 186 1 21 35 0 113 186
F 0 106 2 19 18 0 61 106
G 1 149 3 25 23 0 88 149
H 6 256 1 25 61 3 147 256
I 0 116 1 22 32 2 55 116
K 0 215 2 22 43 4 129 215 
M 34 326 4 30 86 4 163 326 
N 1 188 5 30 31 1 110 188 
O 1 226 5 32 66 0 111 226
S 0 72 1 8 8 0 52 72
T 0 107 0 11 28 0 61 107
U 0 122 0 10 22 1 84 122
W 0 70 1 7 11 0 47 70
X 0 79 2 11 12 0 51 79
Y 0 48 0 6 17 0 23 48
Z 0 40 1 7 9 0 20 40
AC 0 35 0 5 5 0 22 35
BD 0 38 1 4 5 0 26 38
Totalt 44 371 5 37 102 4 182 371  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
140Tabell 6.30  Arter knutna till alm- och askskog per län.  
LänAntal 
med 
AB 2 140 6 23 20 1 79 140
C 2 141 4 24 19 2 84 141
D 0 91 3 19 7 1 54 91
E 0 142 4 29 11 1 86 142
F 0 84 5 21 8 0 45 84
G 0 98 4 22 4 0 62 98
H 3 180 4 30 13 5 113 180
I 3 88 4 23 11 5 42 88
K 0 140 4 16 10 3 97 140 
M 11 201 8 27 18 3 114 201 
N 0 129 7 31 6 1 78 129 
O 1 165 11 38 21 2 84 165
S 0 65 4 14 6 0 37 65
T 0 90 4 18 11 1 52 90
U 1 112 4 19 12 0 73 112
W 0 58 2 14 5 0 31 58
X 0 72 4 23 7 1 34 72
Y 0 40 2 12 8 0 16 40
Z 0 40 2 16 7 0 11 40
AC 0 30 1 9 4 0 14 30
BD 0 33 1 8 4 0 17 33
Totalt 23 259 13 41 30 7 130 259 
Tabell 6.31  Arter knutna till asksumpskog per län.  
LänAntal 
med 
AB 0 21 3 6 1 1 7 21
C 0 22 4 5 1 1 9 22
D 0 17 3 5 0 1 7 17
E 0 26 3 6 1 1 11 26
F 0 18 4 5 0 0 7 18
G 0 17 2 5 0 0 8 17
H 0 29 5 6 1 2 12 29
I 0 15 3 3 1 0 7 15
K 0 19 2 3 1 1 10 19 
M 2 31 5 4 1 1 11 31 
N 0 19 2 5 0 0 8 19 
O 0 24 4 6 1 1 9 24
S 0 14 2 3 0 0 7 14
T 0 16 2 5 0 1 7 16
U 0 16 2 5 0 0 7 16
W 0 9 3 1 0 0 4 9
X 0 15 3 5 0 1 5 15
Y 0 9 2 2 0 0 4 9
Z 0 10 3 3 0 0 3 10
AC 0 5 0 1 0 0 3 5
BD 0 8 1 2 0 0 4 8
Totalt 2 40 6 6 2 2 14 40  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR
141
Figur 6.51  Förslag till värdetrakter för ädellövskog. Numreringen är traktens ID.   NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR
142
Figur 6.52  Resultaten från traktanalyserna av värden (arter, biotop- och NBI-areal) knutna till 
triviallövskog med ädellövinslag. De n sammanlagda ytan utgör förslaget till värdetrakter för 
143
Figur 6.53  Antal arter knutna till triviallövskog med ädellövinslag per ekoruta och förslag till 
144
Figur 6.54  Areal värdekärna inom triviallövskog med ädellövinslag per ek oruta och förslag 
till värdetrakter för skogstypen.  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
145
Figur 6.55  Areal strikt skyddad triviallövskog med ädellövinslag inom naturreservat och 
nationalparker per ekoruta samt förslag till värdetrakter för skogstypen.  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
146
Figur 6.56  Värden knutna till hasselrik lövskog per ekoruta. Areal till höger och antal arter 
till vänster.  147Tabell 6.32  Värdekärnor av triviallövskog med ädellö vinslag per län. Biotop avser den tota l förekomsten, NBI förekomsten inom 
nyckelbiotopsinventeringarna.
i länet Andel (%) specifik 
värdekärna av specifik 
regionen 
Län Biotop NBI I NR och NP Strikt skyddad I NR och NP Hasselrik lövskog Andel (%) värdekärna 
AB 12,3 16,0 21,7 11,9 333 13,0 72,9 
C 6,7 5,8 29,7 22,0 246 4,7 69,2 
D 6,7 8,6 19,1 11,0 160 8,6 54,8 
E 13,2 15,7 18,1 11,9 298 9,6 38,6 
F 7,5 6,9 30,4 26,6 282 6,4 45,3 
G 6,2 5,1 25,6 23,1 197 5,6 43,3 
H 11,6 13,0 19,0 14,9 275 17,5 59,0 
I 2,9 2,6 19,2 14,8 70 9,5 0,0 
K 31,8 13,6 44,8 34,6 388 24,8 64,2 
M 48,5 41,4 55,5 44,8 732 35,8 56,2 
N 19,7 45,0 22,2 18,5 119 39,4 14,3 
O 24,0 19,6 32,2 28,6 958 21,3 49,2 
S 53,1 68,3 24,6 24,6 50 52,3 41,2 
T 4,4 3,7 36,8 29,9 201 2,3 41,9 
U 4,4 2,9 49,4 27,6 272 1,7 63,4 
W 30,2 29,1 12,0 10,4 14 24,2 45,5 
X 16,7 2,5 59,9 55,5 38 10,7 10,2 
Y 0,0 0,0 0,0 0,0 0 12,8 0,0 
Z 0,0 0,0 0,0 0,0 0 0,0 0,0 
AC 0,0 0,0 0,0 0,0 0 0,0 0,0 
BD 0,0 0,0 0,0 0,0 0 0,0 0,0 
Totalt   29,8 23,2 4 630  51,2 
        
Region Areal (ha) Areal (ha) Areal (ha) Areal (ha) Areal (ha) Areal (ha) Areal (ha) 
SUS 2 0 0 0 0 0 0 0
SUS 3 379 209 101 97 101 63 37
SUS 4 12 416 7 479 3 290 2 511 3 290 7 717 52
SUS 5 2 720 573 1 239 989 1 239 1 025 51 NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR
148Tabell 6.33  Arter knutna till triviallövsko g med ädellövinslag per län.  
LänAntal 
med 
AB 7 513 20 57 153 24 211 513
C 6 525 23 68 135 21 232 525
D 0 348 17 49 77 17 152 348
E 1 510 21 84 109 16 233 510
F 1 272 24 54 63 6 109 272
G 1 320 17 60 54 10 156 320
H 27 709 23 90 171 46 325 709
I 12 342 12 70 99 24 119 342
K 3 432 15 44 84 32 233 432 
M 53 673 22 75 170 43 298 673 
N 3 392 23 83 67 12 186 392 
O 8 580 36 104 187 15 209 580
S 2 275 26 55 47 5 128 275
T 2 326 20 53 92 9 133 326
U 6 401 20 55 90 10 204 401
W 2 291 25 64 58 10 114 291
X 0 321 22 71 64 13 131 321
Y 2 213 18 42 60 2 82 213
Z 1 232 20 58 56 2 85 232
AC 1 198 16 43 37 0 82 198
BD 9 229 15 36 53 3 99 229
Totalt 147 1120 46 153 299 67 436 1120 
Tabell 6.34  Arter knutna till hasselrik lövskog per län. 
LänAntal 
med 
AB 0 70 0 1 45 1 20 70
C 1 63 0 2 34 1 23 63
D 0 37 0 0 20 1 15 37
E 0 58 0 2 27 1 25 58
F 1 33 0 2 19 0 11 33
G 0 26 0 1 12 0 11 26
H 6 117 0 2 67 5 41 117
I 4 71 0 5 46 1 18 71
K 0 52 0 1 19 2 29 52 
M 0 87 1 2 46 2 33 87 
N 0 44 1 3 15 0 23 44 
O 1 106 1 4 66 1 31 106
S 0 20 0 0 7 0 12 20
T 0 42 0 2 24 1 14 42
U 0 45 1 1 21 0 21 45
W 0 26 0 1 11 0 13 26
X 0 25 0 1 11 1 11 25
Y 1 26 0 0 18 0 7 26
Z 0 19 0 0 12 0 7 19
AC 0 12 0 0 4 0 7 12
BD 0 17 0 0 8 0 8 17
Totalt 14 148 1 6 88 5 45 148  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR
149
Figur 6.57  Förslag till värdetrakter för triviallövskog med ädellövinslag. Numreringen är 
traktens ID.   NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR
150
Figur 6.58  Resultaten från traktanalyserna av värden (arter, biotop- och NBI-areal) knutna till 
lövsumpskog. Den sammanlagda ytan utgör förslaget till värdetrakter för skogstypen.   NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
151
Figur 6.59  Antal arter knutna till lövsumpskog per ekoruta och förslag till värdetrakter för 
152
Figur 6.60  Areal värdekärna inom lövsumpskog per ekoruta och förslag till värdetrakter för 
153
Figur 6.61  Areal strikt skyddad lövsumpskog inom naturreservat och nationalparker per 
154
Figur 6.62  Värden knutna till björksumpskog per ekoruta. Areal till höger och antal arter till 
155
Figur 6.63  Värden knutna till alskog per ekoruta. Areal till höger och antal arter till vänster. 
Frekvens- och artpoolsskikt för grå- r espektive klibbal finns bifogade på CD. 
. Tabell 6.35  Värdekärnor av lövsumpskog per län. Biotop avser den total föreko msten, NBI förekomsten inom nyckelbiotopsinventeringarna.  
värdekärneareal i regionen Andel (%) skyddat av 
värdekärna i länet Andel (%) specifika värdekärnor av specifik värdekärneareal i regionen 
Län Biotop NBI I NR och NP Strikt skyddad I NR och NP Björksumpskog Klibbalskog Gråalskog Alskog sammanlagtAndel (%) 
AB 8,0 11,8 11,5 7,9 89 13,1 10,0 1,5 9,5 22,2
C 12,8 12,2 28,6 21,4 354 10,4 2,4 0,0 3,6 71,3
D 6,2 8,7 14,7 9,3 87 9,1 10,1 0,0 10,0 12,8
E 5,3 7,9 8,8 7,8 45 10,3 10,7 2,5 10,4 18,2
F 15,5 5,1 61,8 61,6 922 3,4 9,3 8,2 9,0 80,5
G 15,8 17,9 14,3 12,4 217 19,2 16,9 0,0 15,9 60,8
H 5,4 6,3 15,3 14,2 80 5,5 6,2 0,0 5,8 35,9
I 0,5 0,8 0,5 0,5 0 0,4 0,4 0,0 0,3 0,0
K 6,7 8,0 21,0 18,1 33 11,7 8,8 0,0 8,8 6,4
M 48,2 49,4 17,2 16,1 195 39,4 46,0 0,0 45,7 70,6
N 45,2 42,5 31,3 21,6 334 48,9 45,1 100,0 45,5 72,1
O 18,7 16,1 39,9 29,8 719 13,7 22,1 40,5 21,9 40,8
S 27,8 27,7 21,5 4,7 211 17,2 66,1 38,2 44,9 40,9
T 4,2 5,2 13,3 12,1 53 9,8 6,0 43,9 6,8 7,9
U 7,5 8,0 33,1 30,2 239 5,1 5,9 3,4 6,7 35,1
W 15,5 16,6 8,6 8,6 47 8,6 5,2 50,2 35,1 9,3
X 38,9 41,3 16,7 15,1 230 29,1 22,2 2,9 12,6 61,2
Y 10,5 9,0 20,5 20,5 76 25,1 1,6 6,1 4,6 16,9
Z 7,3 5,5 24,8 6,4 64 20,1 4,9 2,6 2,7 0,0
AC 34,5 34,0 19,8 7,7 133 75,5 0,8 67,2 34,6 5,3
BD 65,5 66,0 21,1 20,8 269 24,5 99,2 32,8 65,4 38,0
Totalt   25,2 20,4 4 400 45,9
   
SUS 2 1 948 703 403 318 403 1 002 226 195 440 27
SUS 3 3 538 2 416 629 394 629 3 669 446 938 1 724 38
SUS 4 9 618 5 641 2 805 2 405 2 805 3 056 4 317 117 4 603 47
SUS 5 2 364 1 402 563 442 563 336 1 703 5 1 715 67 NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR
157Tabell 6.36  Arter knutna till lövsumpskog per län.  
LänAntal 
med 
AB 4 317 20 45 76 15 130 317
C 6 351 23 54 75 11 156 351
D 0 225 17 37 38 8 101 225
E 0 330 21 62 56 7 148 330
F 0 198 24 41 35 4 83 198
G 0 213 17 42 26 6 108 213
H 7 408 23 64 68 28 192 408
I 5 189 12 55 30 18 66 189
K 2 265 15 30 35 20 151 265 
M 29 411 21 53 71 36 179 411 
N 0 269 22 62 34 10 128 269 
O 8 368 34 77 89 10 139 368
S 3 214 26 46 34 3 95 214
T 0 210 20 41 49 5 83 210
U 2 259 20 41 56 6 122 259
W 1 225 25 53 42 4 85 225
X 0 250 22 58 53 7 97 250
Y 1 171 18 36 40 0 70 171
Z 1 189 20 50 41 2 66 189
AC 1 169 16 36 35 0 68 169
BD 8 186 15 30 44 3 78 186
Totalt 78 679 44 112 134 49 253 679 
Tabell 6.37  Arter knutna till björksumpskog per län.  
LänAntal 
med 
AB 0 30 3 1 4 2 14 30
C 0 33 4 1 3 1 17 33
D 0 28 4 1 1 2 13 28
E 0 37 5 1 2 3 17 37
F 0 16 4 1 1 1 7 16
G 0 23 3 0 1 2 14 23
H 0 35 5 1 2 5 17 35
I 1 14 1 0 1 3 7 14
K 0 21 2 0 1 5 12 21 
M 0 31 3 0 2 5 14 31 
N 0 20 3 1 1 2 9 20 
O 0 29 5 1 3 1 13 29
S 0 23 4 1 3 1 10 23
T 0 21 4 0 2 1 10 21
U 0 24 3 1 1 1 13 24
W 0 25 5 2 2 1 10 25
X 0 31 4 2 5 1 15 31
Y 0 22 3 2 3 0 11 22
Z 0 29 5 2 4 1 11 29
AC 0 30 4 2 5 0 11 30
BD 1 28 3 2 4 0 11 28
Totalt 2 61 6 2 7 5 22 61  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
158Tabell 6.38  Arter knutna till k libbalskog per län.  
LänAntal 
med 
AB 0 65 12 6 8 1 31 65
C 0 72 16 7 7 1 35 72
D 0 50 10 5 3 1 26 50
E 0 73 13 8 6 0 38 73
F 0 49 13 5 3 1 25 49
G 0 46 9 5 3 1 24 46
H 0 87 15 8 8 3 46 87
I 0 33 7 5 2 1 16 33
K 0 56 8 4 4 1 36 56 
M 3 84 11 8 9 1 44 84 
N 0 64 11 10 6 0 32 64 
O 1 76 18 9 11 0 33 76
S 0 56 14 5 8 0 25 56
T 0 45 12 5 6 0 18 45
U 0 56 11 6 6 0 28 56
W 1 48 16 5 4 0 19 48
X 0 52 13 8 5 1 21 52
Y 0 41 13 4 6 0 14 41
Z 0 35 12 4 3 0 14 35
AC 0 32 10 2 3 0 13 32
BD 0 36 7 3 6 0 16 36
Totalt 5 121 21 11 15 3 56 121 
Tabell 6.39  Arter knutna till gråalskog per län.  
LänAntal 
med 
AB 0 26 2 0 5 0 16 26
C 0 34 2 0 5 0 24 34
D 0 24 2 0 3 0 14 24
E 0 29 2 0 4 0 19 29
F 0 15 3 0 1 0 10 15
G 0 19 2 0 1 0 15 19
H 0 29 2 0 4 0 21 29
I 0 12 0 0 1 0 10 12
K 0 23 0 0 2 0 20 23 
M 0 28 0 0 3 0 22 28 
N 0 22 1 0 4 0 16 22 
O 1 32 3 0 7 0 19 32
S 2 36 5 2 6 0 19 36
T 0 22 1 0 4 0 15 22
U 1 30 2 1 6 0 18 30
W 0 37 3 2 6 0 22 37
X 0 38 2 2 6 0 24 38
Y 1 32 2 2 6 0 18 32
Z 0 35 3 2 5 0 20 35
AC 1 37 4 3 5 0 18 37
BD 2 39 4 2 7 0 19 39
Totalt 8 63 7 3 11 0 29 63  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR
159
Figur 6.64  Förslag till värdetrakter för lövsumpskog. Numreringen är traktens ID.   NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN)
160
Figur 6.65  Areal betad skog i ängs- och hagmarksinventeringen tillsammans med NBI till 
höger och areal skogsbete endast inom NBI till vänster. Artpool saknas för typen.   NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
161
Figur 6.66  Värden knutna till löväng per ekoruta. Areal till höger och antal arter till vänster.   NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
162
Figur 6.67  Värden knutna till ekhage per ekoruta. Areal baserat på ängs- och 
hagmarksinventeringen tillsammans med NBI t ill höger och antal arter till vänster.  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
163Litteraturöversikt
Andersson, L. 2002: Traktanalys – kartor över 
rikedomen av känsliga och sällsynta 
skogsarter. Svensk Botanisk Tidskrift 96: 313-322.
Angelstam, P. Dönz-Breuss, M. och Roberge, 
J-M. 2004: Targets and tools for the 
maintenance of forest biodiversity. Ecological Bulletines, Nr 51. 
Angelstam, P. och Mikusinski, G. 2003: Gap 
analysis and planning of habitat networks for 
the maintenance of boreal forest in Sweden – 
a technical report from the RESE case study in the counties of Dalarna and Gävleborg.  
Brunet, J., Berlin, G., Ederlöf, E., Fritz, Ö. och 
Widgren, Å. 2005: Artpools- och traktanalys av 
trädbärande marker i Blekinge, Skåne och 
Hallands län. Remissversion 
Eliasson, P. 2002: Skog, makt och människor. 
En miljöhistoria om svensk skog 1800-1875 
EU-kommisionen, Miljödireltoratet: 
www.europa.eu.int/comm/environment/nature/ 
Europarådet 2005: Europeisk 
Landskapskonvention. European Treaty 
Series, Nr. 176. (www.coe.int/T/E/Cultural_Co-
operation/Environment/Landscape/) 
Gustavsson, R. och Ingelög, T. 1994: Det nya 
landskapet. Skogstyrelsen. Jönköping. 
Gärdenfors, U. 2000: Rödlistade arter i Sverige 
2000. ArtDatabanken. Uppsala. 
Jacobsson, C., Gustafsson, L-E., Furuberg, O. 
och Willén, E. 2002: Stora sammanhängande områden av gammal skog i norra Sverige. 
Rapport för Naturvårdsverket och 
länsstyrelserna i AC, BD, S, W, X, Y och Z län. Metria Miljöanalys. Stockholm 
Jordbruksverket 2005: Äng- och 
betesmarksinventeringen 2002-2004. Rapport 
2005:1 
Kindvall, O., Aronsson, M., Dahlberg, A., 
Hallingbäck, T. och Tjernberg, M. 2002: Var finns Sveriges rödlistade arter? Fauna och 
Flora 97:3 sidan 2-12 Lantmäteriet 2003: GSD Marktäckedata. Produktblad. Sandvikens tryckeri 
(www.lantmateriet.se)
Lantmäteriet 2001: Historiska kartor och arkiv. (www.lantmateriet.se) 
Länsstyrelsen i Gävleborgs län 2003: Rumsliga 
analyser av kända skogliga biologiska värdekärnor i X- och W- län. Meddelande nr 6, examensarbete av Jenny Halvarsson och Thobias Nilsson. 
Naturvårdsverket 1987: Inventering av Ängs- 
och Hagmarker. Handbok. Stockholm.  
Naturvårdsverket 1989: Nationalparksplan för 
Sverige. Stockholm. 
Naturvårdsverket 1997: Skogsreservat i 
Sverige. Rapport 4707. Stockholm. 
Naturvårdsverket 2000: Sydsvenska lövskogar 
och andra lövbärande marker. Kriterier för 
naturvärdering, skydd och skötsel. Rapport 5081. Stockholm 
Naturvårdsverket 2003a: Ett rikt djur och 
växtliv. Förslag till miljökvalitetsmål för 
biologisk mångfald. Rapport 5301. Stockholm. 
Naturvårdsverket 2003b: Planering av 
naturreservat – avgränsning och funktionsindelning. Rapport 5295. Stockholm. 
Naturvårdsverket 2003c: Kartering av 
skyddade områden - skogstyper i naturreservat och nationalparker. Rapport 5282. Stockholm. 
Naturvårdsverket 2004a: Skyddsvärda statliga 
skogar och urskogsartade skogar. Rapport 
5339. Stockholm. 
Naturvårdsverket 2004b: Kartering av 
skyddade områden. Kontinuerlig naturtypskartering. Rapport 5391. Stockholm. 
Naturvårdsverket 2004c: Åtgärdsprogram för 
särskilt skyddsvärda träd i kulturlandskapet. Rapport 5411. Stockholm. 
Naturvårdsverket 2004d: Natura 2000 
områden i Sverige. (www.naturvardsverket.se)  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
164Naturvårdsverket 2005: Naturvårdsbiologisk 
forskning. Underlag för områdesskydd i 
skogslandskapet. Rapport 5452. Stockholm 
Naturvårdsverket och Skogsstyrelsen 2005: 
Nationell strategi för formellt skydd av skog. Under tryckning.  
Norén, M., Nitare J., Larsson, A., Hultgren, B. 
och Bergengren, I. 2002: Handbok för inventering av nyckelbiotoper. Skogsstyrelsen. Jönköping. 
Nordiska Ministerrådet 1994: Naturskogar i 
Norden. NORD 1994:7. Köpenhamn. 
Reese, H., Nilsson, M., Granqvist Pahlén, T., 
Hagner, O., Joyce, S., Tingelöf, U., Egberth, M. Och Olsson, H. 2003: Countrywide estimates of forest variables using satellite 
data and field data from the National Forest 
Inventory. Ambio Vol. 32 No. 8 sidan 542-548 
Regeringens proposition 2000/01:130: 
Svenska miljömål – delmål och 
åtgärdsstrategier.  
Regeringens skrivelse 2001/02:173: En 
samlad naturvårdspolitik. 
Riksantikvarieämbetet: (www.raa.se) 
Secreteriat of the Convention on Biological 
Divesity 2004: Convention on Biological Diversity, Handbook (the 3rd Edition), www.biodiv.org/handbook/ 
Skogsstyrelsen: Skogens pärlor (www.svo.se) 
Skogsstyrelsen 2001: Kontrollinventering av 
nyckelbiotoper 2000. Meddelande 3 – 2001. Skogsstyrelsen. Jönköping. 
Skogsstyrelsen 2004: Skogsstatistisk årsbok 
2004. Jönköping. 
Skogsstyrelsen och Riksantikvarieämbetet 
1994: Kulturmiljövård i skogen. Jönköping. 
SOU 1997:97: Skydd av skogsmark – behov 
och kostnader. Huvudbetänkande av miljövårdsberedningen. 
Sporrong, U., Ekstam, U. och Samuelsson, K. 
1995: Svenska landskap.  
Sveaskog AB 2003: Landskapsplaner. 
(www.sveaskog.se) 
Svensson, S., Svensson, M. och Tjernberg, M. 
1999: Svensk fågelatlas. Vår fågelvärld. Supplement 31. Stockholm. 
Sveriges Lantbruksuniversitet 2004: 
Beskrivning av kNN. Fakta skog nr 12: 2004.  NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN)
165Bilagor
Bilaga 1. Ingående inventeringar – NBI från SVO 
Listar de inventeringar (kommuner, stift m fl) som ingår i inventeringsunderlaget från 
Skogsvårdsorganisationen.  
Bifogad på CD: 
• Bilaga 1 /Sammanställning av inventeringar (Excell-fil) 
Bilaga 2. Utsökning av skogstyper ur NBI 
Redovisar attributdata och hur dessa har använts vid utsökningen av skogstyperna ur 
nyckelbiotopsinventeringarna. 
• Bilaga 2 /Utsökning av Skogstyper (Word-dokument) 
Bilaga 3. Naturtyper i Ängs- och hagmarksinventeringen 
Kod Naturtyp Kod Naturtyp 
22 Alvar 35 Havsstrandäng, betesmark 
23 Annan träd- och/eller buskbärande hagmark 36 Havsstrandäng, slåttermark 
24 Annan vall (övrigt ej äng) 37 Ljunghed 
25 Annan öppen utmark 38 Sidvallsäng 
26 Annan öppen äng 39 Siläng 
27 Artrik åker 40 Skottskog (inga objekt) 
28 Betad skog 41 Slåtterkärr 
29 Björkhage 42 Sötvattensstrandäng, betesmark 
30 Blandlövhage 43 Sötvattensstrandäng, slåttermark 
31 Buskrik utmark 44 Träd- och buskbärande äng 
32 Dammäng 45 Öppen hagmark 
33 Ekhage 46 Mosaik av ängs- och hagmarkstyper 
34 Hackslåtter   NATURVÅRDSVERKET Â RAPPORT 5466 Â FREKVENSANALYS AV SKYDDSVÄRD NATUR (FaSN) 
166Bilaga 4. Indataarealer per skogstyp och län 
Redovisar värdekärnearealer per skogstyp, underlag och län. 
• Bilaga 4 /Indataareal_per_skogstyp_län (Excell-fil) 
Bilaga 5. Artdata per skogstyp och län 
Redovisar vilka artrapporter som ingår i artpoolerna och en bruttolista över de arter som ingår i 
analyserna, vilken skogstyp de kopplas till, inom vilka län de förekommer, om de är unika för 
länet, samt om de i dagsläget finns med på listan över åtgärdsarter.  
• Bilaga 5/ Inkomna_artrapporter_som_är_med_i_analysen (Excell-fil) 
• Bilaga 5/ Bruttolista_arter_i_analysen_och_län (Excell-fil) 
Bilaga 6. Digitala GIS-skikt och tabeller 
Beskrivning av bifogade GIS-skikt och var de återfinns på CD:n. Utöver GIS-skikten finns alla 
tabeller som är med i rapporten bifogade på CD:n.  
• Bilaga 6/ Bifogade GIS-skikt (Word-dokument) 
Bilaga 7. Utvärdering av kNN-ålder 
Beskrivning av ålderskattningens möjligheter att ligga till grund för ett frekvensskikt över arealen 
gammal skog i Sverige.  
• Bilaga 7/ Utvärdering av kNN skattning av ålder och kNN bildbilaga (PDF-dokument) 
Bilaga 8. Markägarkartan 
Markägarkartan som högupplöst bild i skala 1: 2 500 000 vid utskrift i A1-format. 
• Bilaga 8/ Markagarkarta_a1_300dpi_skala250000 (TIFF-bild)   &REKVENSANALYSAV
SKYDDSVÊRDNATUR
&ÚREKOMSTAVVÊRDEKÊRNORISKOGSMARK
*ÀiÌÊÀiÛiÃ>>ÞÃÊ>ÛÊ-Þ``ÃÛBÀ`Ê >ÌÕÀÊ­>- ®Ê
«FLÀ>`iÃÊÕ`iÀÊÓääÎÊÃÊiÌÌÊi`ÊÊ>ÀLiÌiÌÊi`ÊÃÌÀ>Ìi
}ÃÊ«>iÀ}ÊVÊÛB}i`}ÊÊÞ`}iÌiÀ>ÃÊ>ÀLiÌiÊi`ÊvÀiÌÊÃÞ``Ê>ÛÊÛBÀ`ivÕ>Ê>ÌÕÀÀF`i°Ê
,>««ÀÌiÊ«ÀiÃiÌiÀ>ÀÊiÊÛiÀÃÌÊ>ÛÊ`iÊ}i}À>
wÃ>ÊvÀ`i}iÊ>ÛÊ>ÌÕÀÛBÀ`iÊÊÃ}Ã>ÀÊÊ-ÛiÀ}i°Ê,iÃÕÌ>ÌiÊL>ÃiÀ>ÃÊ«FÊ>ÀÌiÌiÊ>ÛÊ`iÊ>Ìi>ÊVÊÃÌÀÀi}>>ÊÛiÌiÀ}>ÀÊ>ÛÊ>ÌÕÀÛBÀ`iÊÊÃ}Ã>ÀÊÃÊ}ivÀÌÃÊ>ÛÊÞ`}iÌiÀ]ÊÃ}ÃL>}ÊVÊ>`À>Ê>ÌÀiÀÊÃi`>ÊLÀ>Ê>ÛÊ£äÌ>iÌ°Ê1««}vÌiÀÊÊÀ`ÃÌ>`iÊ>ÀÌiÀÊ>ÀÊB>ÌÃÊ>ÛÊÀÌ>Ì>i°Ê
/Ã>>ÃÊi`ÊÃ>>ÃÌB}>ÀÊ>ÛÊ>>Ê
>ÌÕÀÛBÀ`iÃvÀ>ÌÊÊ`}Ã>`Ã>«ÊVÊÛ>ÌÌiiÀÊ>ÊÕ`iÀ>}iÌÊÊ`i>ÊÀ>««ÀÌÊL`À>ÊÌÊiÊiiÌÃL`Ê>ÛÊÌÀiÃÃiÊvÀÊvÞÃÃÊ«>iÀ}ÊVÊÃ>ÛiÀ>ÊÀ}ÊLiÛ>À>`iÃ>ÌÃiÀÊÊiÌÌÊ>`Ã>«Ã«iÀÃ«iÌÛ°
,>««ÀÌiÊÀÌ>ÀÊÃ}ÊÌÊBÃÃÌÞÀiÃiÀ]ÊÃ}ÃÛFÀ`ÃÃÌÞ
ÀiÃiÀ]ÊÕiÀ]Ê>ÀB}>ÀÀ}>Ã>ÌiÀ]ÊÃ}ÃLÀÕiÌÃÊ
>ÌÀiÀ]Ê`ii>ÊÀ}>Ã>ÌiÀÊÃ>ÌÊ>`À>ÊLiÀÀ`>°
.ATURVÌRDSVERKET 3%
3TOCKHOLM"ESÚKSADRESS"LEKHOLMSTERRASSEN4EL 
FAX
E
POST
NATUR NATURVARDSVERKETSE)NTERNETWWWNATURVARDSVERKETSE "ESTÊLLNINGAR/RDERTEL
ORDERFAX

E
POSTNATUR CMSE0OSTADRESS#-
'RUPPEN"OX "ROMMA)NTERNETWWWNATURVARDSVERKETSEBOKHANDELN2!00/24
.!4526¯2$36%2+%4
)3".

8
)33.

The Swedish Environmental Protection Agency&#39;s annual report 2019

ÅRSREDOVISNING
19 NATURVÅRDSVERKETNaturvårdsverkets   
årsredovisning 2019 Beställningar
ISBN 978-91-620-8858-3  
© Naturvårdsverket 2020
Tryck: Arkitektkopia AB, Bromma 2020
Omslagsfoto: Plain Picture / Johnér bildbyrå
3041 0843
TRYCKSAK Naturvårdsverkets årsredovisning 20193Generaldirektören har ordet
Klimat och biologisk mångfald behöver prioriteras i miljöarbetet. Användningen 
av fossil energi ska minska och successivt fasas ut, livsmiljöerna för växter och 
djur förbättras och överlevnaden av hotade arter säkras. De åtgärder vi gör för 
klimatet och för den biologiska mångfalden behöver gå hand i hand. 
I slutet av 2019 presenterade regeringen sin första  klimathandlings- 
plan utifrån Parisavtalet. I det underlag till klimathandlingsplanen som 
Naturvårdsverket lämnade tidigare under året pekar myndigheten på att det 
finns möjligheter till andra stora positiva samhällseffekter. Tryggare energi-
försörjning, bättre stadsmiljö och bättre hälsa är några exempel.
Engagemanget i miljöfrågorna är stort och alla delar av samhället behöver 
involveras för att klimatomställningen ska lyckas. Naturvårdsverkets bidrag 
Klimatklivet ger stöd så att risktagandet minskar för dem som väljer att ställa 
om. Under hösten har stöd från Klimatklivet bland annat betalats ut för utökad 
biogasproduktion, fler tankstationer och fordon med biogas. Hittills beslutade 
klimatklivsåtgärder beräknas minska utsläppen med 1,3 miljoner ton per år. 
Under året har oroande budskap presenterats om biologisk  mångfald. 
Europeiska miljöbyrån menar i rapporten Miljösignaler 2019 att det är 
brådskande för alla regeringar att fatta beslut för ett hållbart samhälle. 
Naturvårdsverkets anslag för skydd och skötsel av värdefull natur gör skillnad 
för den biologiska mångfalden. Tillsammans med bland annat länsstyrelser, 
kommuner och markägare förbättras livsmiljöer samtidigt som samhället och 
människor som lever där gynnas. Under 2019 skyddades ytterligare närmare 
30 000 hektar värdefull natur och förberedelserna för en ny nationalpark i 
Bästeträsk på Gotland tog fart. 
Konsumtionens miljöpåverkan blir en allt mer angelägen fråga. 
Plastanvändningen i Sverige har ökat med 300 000 ton per år från 2010 till 
2017. Myndigheten har under 2019 delat ut bidrag till projekt som exempelvis 
ska minska användning av engångsplast för hämtmat och i vården samt för att 
öka kunskapen om mikroplaster. En ny vägledning förbereder för hushållsnära 
insamling av förpackningar och returpapper och fler producentansvar förbereds.
Naturvårdsverket har en viktig roll att tillgängliggöra kunskap så att de 
beslut som var och en av oss fattar, i vardagen och i våra  yrkesroller, bygger 
på kunskap. Det handlar om allt från vilka styrmedel som kan ge effekt till hur 
du som konsument kan agera. Kunskapen behöver  förmedlas också på nya 
sätt. Ett exempel är Instagramkontot Textilsmart som ger konsumenter ökad 
kunskap om hur textilier påverkar miljön. Det kontot driver Naturvårdsverket 
tillsammans med Konsumentverket och Kemikalieinspektionen. Även om utmaningarna är många så sker dagligen åtgärder i hela Sverige för 
att nå de 16 miljökvalitetsmålen och därmed FN:s globala hållbarhetsmål. 
Naturvårdsverkets nyinrättade pris Miljömålspriset delades 2019 ut för 
första gången, för att uppmärksamma de goda exemplen Kretslopp och 
vatten Göteborgs stad och HYBRIT samt till inspiratören Lennart Henrikson. 
Vilka tror du kommer vinna Miljömålspriset 2020?
Stockholm 20 februari 2020 
Björn Risinger
Generaldirektör
 Naturvårdsverkets årsredovisning 20195Innehåll
GENERALDIREKTÖREN HAR ORDET 3
1 OM MYNDIGHETEN  7
2 OM ÅRSREDOVISNINGEN  9
3 VERKSAMHETENS INTÄKTER OCH KOSTNADER 11
4 KUNSKAPSUPPBYGGNAD 13
Resultatbedömning 13
Miljöövervakning och annan datainsamling 15
Miljö- och viltforskning 25
Miljömålsuppföljning, utvärderingar och andra kunskapsunderlag 30
Internationell rapportering 32
Miljöinformationsförsörjning och resultatkommunikation 34
Officiell statistik 41
5 SAMORDNING OCH UTVECKLING AV GENERELLA STYRMEDEL 42
Resultatbedömning 42
Utveckling och tillämpning av miljörätten/miljöbalken 43
Samordning och utveckling av miljömålssystemet 43
Utveckling av beslutsunderlag för att nå miljökvalitetsmålen 48
6 EU- OCH INTERNATIONELLT ARBETE 50
Resultatbedömning 50
EU och miljökonventionerna 51
Internationella samarbeten 55
7 NATURMILJÖ, FRILUFTSLIV OCH VILT 65
Resultatbedömning 66
Naturmiljö   67
Friluftsliv   86
Viltförvaltning 90
8 KLIMAT OCH LUFT 95
Resultatbedömning 96
Prövningsverksamhet 97
Utsläppshandel  99
Styrmedelsanalys 100
Investeringsstöd 101
Stadsinnovationer 105
Klimat- och luftmål: statistik och handlingsprogram 106
Klimatkommunikation 109 Naturvårdsverkets årsredovisning 201969 HÅLLBART SAMHÄLLE 111
Resultatbedömning 111
Efterbehandling av förorenade områden 112
Hållbar avfallshantering 118
Hållbar produktion och konsumtion 123
Hållbar planering och god bebyggd miljö  132
10 AVGIFTSFINANSIERAD VERKSAMHET 140
11 MEDARBETARE OCH KOMPETENSFÖRSÖRJNING 145
12 REGLERINGSBREVET OCH INSTRUKTIONEN 148
FINANSIELL REDOVISNING 154
INTERN STYRNING OCH KONTROLL 182
ÅRSREDOVISNINGENS UNDERTECKNANDE 183 Naturvårdsverkets årsredovisning 201971 Om myndigheten 
De senaste åren har det uppdrag som Naturvårdsverket får av regeringen 
delvis förändrats. Vi hanterar till exempel fler bidrag till andra aktörers 
 miljöarbete och fler av våra uppdrag har åtgärdsfokus. Vissa nya uppdrag 
kräver kommunikation också med privatpersoner. Dessutom har våra anslag 
först ökat kraftigt, sedan minskat för att på nytt öka igen. Allt detta samman-
taget har ställt och ställer stora krav på myndighetens kompetens, processer 
och it-stöd. Myndigheten har därför ett tydligt fokus på att driva förändring 
och samtidigt skapa stabilitet.
Aktivitetsbaserat arbetssätt i nya kontor
Den största miljönyttan med att Naturvårdsverket gått över till ett aktivitets-
baserat arbetssätt är att vi har minskat vår lokalyta, vilket leder till lägre 
energianvändning. I Stockholm är det nya kontoret i Hammarby sjöstad 
drygt 8 000 m2, vilket ska jämföras med vårt förra kontors mer än 12 000 m2. 
I Östersund har det befintliga kontoret byggts om, det är lika stort som  tidigare, 
men rymmer idag fler medarbetare.
En första utvärdering av det aktivitetsbaserade arbetssättet visar att 
omkring 90 procent av medarbetarna upplever att de oftast hittar en plats 
utifrån de behov de har för stunden. Två tredjedelar av medarbetarna anser 
att det i hög grad fungerar enkelt och effektivt med digital mobilitet och 
drygt hälften att digitala möten funkar enkelt och effektivt.
Att införa aktivitetsbaserat arbetssätt är en relativt omfattande och 
genomgripande förändring. Nya krav ställs på ledarskap, medarbetarskap 
och digitalisering. Därför fortsätter utvecklingsarbetet bland annat genom att 
koppla arbetssättet till organisationskulturen. Den statliga värdegrunden är 
utgångspunkten och Naturvårdsverkets värdegrund – lyhörda, professionella 
och offensiva – blir viktig när förändringsarbetet går vidare.
Som underlag för fortsatt dialog i organisationen kring vilka värderingar 
som är viktiga för att myndigheten ska lyckas i sitt uppdrag har en kulturmät-
ning genomförts under hösten. Resultatet visar på en förbättring jämfört med 
tidigare kulturmätning 2015. Färre medarbetare väljer idag negativt laddade 
ord när de ska beskriva Naturvårdsverkets kultur jämfört med för fyra år sedan.
Digitalisering, informationssäkerhet och effektivisering
För att möjliggöra det mobila arbetssättet har digitaliseringen tagit ett kliv 
framåt i de nya kontoren. Naturvårdsverket driver också utvecklingen framåt 
för smart miljöinformation i samhället. Digitaliseringen kräver effektiv, rätts-
säker och ändamålsenlig informationshantering så att vi följer lagar och regler 
vad gäller informationssäkerhet, behandling av personuppgifter och dataskydd, 
hantering av allmänna handlingar samt tillgängliggörande av information. Naturvårdsverkets årsredovisning 20198Under året har vi bland annat förstärkt kompetensen kring digitalisering 
och skapat en ny enhet, Informationshanteringsenheten, med uppdraget 
att driva och utveckla säker informationshantering. Idag är stora delar av 
Naturvårdsverkets informationsmängder dokumenterade och informations-
säkerhetsklassificerade. Bedömningen är att arbetet kommit långt vad gäller 
att säkra kvaliteten i verksamhetens informationshantering genom transparent 
dokumentation i en tydlig struktur.
Naturvårdsverkets verksamhet inom bidragsgivning ökar, framförallt kopplat 
till Sveriges omställning till ett fossilfritt samhälle. Bidrag till privatpersoner, 
företag och organisationer växer både till antal och totalt belopp, vilket ökar 
behovet av en effektiv bidragshantering.
Arbetet med att ta fram en enhetlig bidragsprocess för hela Naturvårdsverket 
har fortsatt under 2019. Syftet är att effektiviteten och legaliteten i förvaltningen 
av bidragen ska förbättras och förtydligas. På så sätt har bättre förutsättningar 
skapats för finansiell styrning när Naturvårdsverkets anslag används för att ge 
bidrag. Ett konkret exempel är att den digitala lösningen med hög grad av 
automatisering och ändamålsenliga kontroller som användes för elfordons-
bidraget har vidareutvecklats och idag används för bidraget Ladda bilen.
Under året har arbetet med effektiv, affärsmässig, rättssäker och hållbar 
inköpsverksamhet fortsatt. Ett flertal nya avtal inom strategiskt och operativt 
viktiga områden såsom it, miljökonsulter, kommunikation och juridiska 
tjänster har tecknats. Skärpta miljökrav, anpassade efter det som upphandlats, 
har ställts och ett nytt upphandlingsverktyg har införts. Sista kvartalet 2019 
har en pilot genomförts inom kategorin resor. Resultatet av piloten ger väg-
ledning kring hur ett fortsatt införande av kategoristyrda inköp ska gå till.
Hur ser andra på Naturvårdsverket?
Svenskarnas kännedom om Naturvårdsverket har ökat det senaste året, 
medan vårt anseende minskat något, visar Kantar Sifo:s årliga undersökning. 
Undersökningen ger ingen förklaring till förändringen och Naturvårdsverket 
ligger fortfarande en bra bit över genomsnittet för de myndigheter som ingått 
i undersökningen.
I slutet av året fick kommuner, länsstyrelser, andra statliga myndigheter, 
näringslivet med flera svara på en enkät om flera av myndighetens leveranser. 
Undersökningen visar att 86,5 procent i stor grad eller ganska stor grad har 
förtroende för hur Naturvårdsverket sköter sitt arbete. 78,7 procent uppger 
att de i stor eller ganska stor grad har nytta av myndighetens underlag och 
data i sitt arbete och 55 procent att de får inspiration av Naturvårdsverket. Naturvårdsverkets årsredovisning 201992 Om årsredovisningen 
Årsredovisningen är disponerad utifrån kraven i förordningen om  årsredovisning 
och budgetunderlag (FÅB). Naturvårdsverket har sedan 2018 arbetat med 
att utveckla mål- och resultatstyrningen av myndigheten. Verksamheten 
redovisas enligt en modell som är indelad i ett antal resultatområden och för 
varje område finns ett antal mål uppsatta, vilka delvis redovisas och bedöms 
i respektive kapitel. Målen är inte heltäckande för Naturvårdsverkets hela 
verksamhet utan pekar ut riktningen i ett antal strategiskt viktiga frågor. 
Områdena utgår ifrån vårt uppdrag och sorterar de huvudsakliga uppgifter som 
Naturvårdsverket utför för att bidra till att miljö- och friluftsmålen uppnås:
• Kunskapsuppbyggnad: Vi tar fram kunskap om miljön som vi och 
andra kan använda i miljöarbetet.
• Samordning och utveckling av generella styrmedel: Vi driver miljöarbetet 
framåt och föreslår åtgärder vid behov.
• EU- och internationellt arbete: Vi genomför nationell politik i 
 internationella sammanhang.
• Naturmiljö, friluftsliv och vilt: Vi vidtar åtgärder för att förverkliga 
politiken inom vårt ansvarsområde.
• Klimat och luft: Vi vidtar åtgärder för att förverkliga politiken inom 
vårt ansvarsområde.
• Hållbart samhälle: Vi vidtar åtgärder för att förverkliga politiken inom 
Varje område beskrivs i ett eget kapitel (4–9). I kapitel 12 finns en nyckel för 
var en aktivitet som är kopplad till Naturvårdsverkets instruktion eller ett 
återrapporteringskrav i Naturvårdsverkets regleringsbrev eller regeringsbeslut 
finns redovisad. I kapitel 12 finns också en lista över de regeringsuppdrag vi 
levererat under 2019.
Den nya indelningen i resultatområden innebär att årsredovisningens 
struktur är förändrad jämfört med tidigare år. Förändringar har också skett 
som följd av ändringen i förordningen om årsredovisning och  budgetunderlag. 
Information om volym och kostnad finns endast för de ärenden där vi har 
en större volym. Vi har bedömt att detta omfattar tre olika ärendeslag: beslut 
om gränsöverskridande transporter cirka 800 ärenden, beslut om klimat-
investeringar, cirka 200 ärenden, och utfärdade jaktkort, cirka 300 000 st. 
Bedömningen har baserats på att det avser ärenden som rör enskild, större 
ärendevolymer och att handläggningen inom ärendeslaget är av liknande 
karaktär för att volym och styckkostnad ska vara meningsfull. Volym och 
kostnad redovisas för dessa ärendeslag. Kostnaden för respektive ärendeslag 
är beräknad utifrån uppskattad nedlagd tid, schablonkostnad inklusive overhead 
för denna tid och direkta kostnader. 
Fokus ligger på att redovisa och bedöma verksamhetens resultat. Vi har 
påbörjat ett arbete för att ta fram resultatindikatorer som ska vara ett underlag  Naturvårdsverkets årsredovisning 201910för redovisningen och bedömningen, och vi har där det är möjligt använt oss 
av dessa. Arbetet med att utveckla resultatindikatorer kommer att fortsätta 
under kommande år.
Jämförande siffror anges där det är möjligt för 2017, 2018 och 2019, i 
annat fall kommenteras det.
Resultat för vår direkta miljöpåverkan redovisas i Naturvårdsverkets miljö-
ledningsrapport 2019, avsnittet utgår därför ur årsredovisningen.
Verksamhetslogik är det systematiska sätt Ekonomistyrningsverket 
rekommenderar myndigheterna att använda för att beskriva verksamhetens 
förutsättningar, genomförande och förväntade resultat. Figur 1 illustrerar hur 
våra resurser, aktiviteter, prestationer och effekter bedöms hänga ihop. Bilden 
ger även en översikt av årsredovisningens innehåll.
Figur 1. Årsredovisningens logik och struktur.
Kapitel 1 samt 4- 9
Exempelvis: FIGUR 1 ÅRSREDOVISNINGENS LOGIK OCH STRUKTUR 
Kapitel 4-11 samt Finansiell redovisning  
Exempelvis: 
• Årlig budget  
• Personal  
• Kompetens 
• Utrustning  Våra leveranser, 
exempelvis: • Framtagande  
av vägledning  
• Framtagande av  
fördelningsnycklar  
• Framtagande  
av miljömåls-  
indikatorer 
• Y/g425randen i mål 
och ärenden 
• Genomförande av  
samhällsekonomiska  
analys er Exempel på eﬀekt 
hos mo/g425agare  
(kund): • Vägledning  
• Bidragsbeslut 
• Miljömåls-  
uppföljning  
• Deltagande  
i mål och 
ärenden 
• Slutredovisade  
regeringsupp- 
drag  Mål som:  
treåriga må l Mål som:  
• Kunskap om 
lags/g415/g332ning  
• Kunskap om  
miljöpåverkan 
• Möjlighet a/g425 
genomföra 
åtgärd er 
• Möjlighet /g415ll 
samverkan • Naturvårdverkets  
vision  
• Sveriges  
miljömål  
• Sveriges  
frilu/g332smål  
• De globala 
hållbarhetsmålen  Resurse r Ak/g415viteter  Presta/g415one r Eﬀekter 
på kort sikt  Eﬀekter 
medellång sikt  Eﬀekter 
lång sikt  
• Naturvårdverkets   Naturvårdsverkets årsredovisning 2019113 Verksamhetens intäkter och 
kostnader
Naturvårdsverket redovisar verksamhetens totala intäkter och kostnader i 
våra resultatområden. Ekonomimodellen har ändrats för att ta fram kostnader 
och intäkter enligt indelningen, utfallet för 2017 och 2018 har räknats om i 
enlighet med den nya indelningen för jämförelse över åren. 
Kostnaderna inom resultatområdet Naturmiljö, friluftsliv och vilt var högre 
2018 än 2019. Detta beror på främst att ersättningar för intrång har varit 
betydligt lägre 2019 jämfört med 2018 som en följd av den lägre nivån på 
anslaget 1:14 Skydd av värdefull natur. Den lägre anslagsnivån i början på 
året för anslag 1:16 Klimatinvesteringar och den stora höjningen i våränd-
ringsbudgeten innebar att vi inte kunde betala ut bidrag till klimatinvesteringar 
i den takt som gjordes 2018, därav den stora skillnaden i lämnade bidrag 
mellan åren 2018 och 2019. Satsningen på elfordonspremien avslutades 
också 2018, vilket innebar minskade bidragsutbetalningar 2019 i jämförelse 
med 2018. Lägre anslagsnivåer för anslaget 1:3 skötsel av värdefull natur är 
också skälet till att lämnade bidrag är betydligt lägre 2019 än 2018 inom 
resultatområdet Naturmiljö, friluftsliv och vilt.
Tabell 1. Verksamhetens intäkter och kostnader per resultatområde 2019
Resultatområde Kostnader IntäkterIntäkter av 
anslagUppbördLämnade 
bidrag
Kunskapsuppbyggnad 307 192 -30 623 276 397 0 231 332
Samordning och 
 utveckling av generella 
verktyg i miljöarbetet46 119 -1 489 40 552 0 1 234
EU- och internationellt 
arbete68 347 -41 032 28 831 0 25 825
Klimat och luft 136 480 -10 789 128 981 -152 1 152 863
Naturmiljö, friluftsliv och 
jakt1 158 972 -31 008 1 093 696 -18 702 644
Hållbart samhälle 115 956 -10 453 106 942 -22 531 893 507
Summa 1 833 067 -125 394 1 675 398 -22 702 3 007 406 Naturvårdsverkets årsredovisning 201912Tabell 2. Verksamhetens intäkter och kostnader per resultatområde 2018
bidrag
Kunskapsuppbyggnad 311 675 -24 270 287 270 0 268 145
Samordning och utveck-
ling av generella verktyg i 
miljöarbetet50 186 -1 462 45 851 0 38 729
arbete53 166 -29 587 25 693 0 34 487
Klimat och luft 135 721 -8 555 130 990 -247 2 439 354
jakt1 577 270 -20 043 1 460 967 01 087 085
Hållbart samhälle 113 675 -9 983 101 726 -18 993 800 074
Summa 2 241 693 -93 901 2 052 497 -19 240 4 667 874
Tabell 3. Verksamhetens intäkter och kostnader per resultatområde 2017
bidrag
Kunskapsuppbyggnad 295 113 -32 527 264 545 0 202 361
miljöarbetet47 693 -741 44 555 0 -16 160
arbete42 504 -19 469 24 255 0 19 176
Klimat och luft 116 674 -20 191 110 546 -4 383 1 274 240
jakt1 275 884 -71 030 1 171 605 -2 745 119
Hållbart samhälle 88 940 -10 174 79 658 -15 372 618 088
Summa 1 866 808 -154 133 1 695 164 -19 757 2 842 824 Naturvårdsverkets årsredovisning 2019134 Kunskapsuppbyggnad
Resultatområdet omfattar myndighetens arbete med miljöövervakning och 
inventeringar, miljö- och viltforskning, miljömålsuppföljning, internationell 
rapportering, miljöinformationsförsörjning och officiell statistik. Det övergri-
pande syftet är att förse myndigheten och andra med kunskap om miljön, hur 
miljön mår och hur miljöarbetet går.
Vi övervakar och följer förändringar i miljön över tid och analyserar med 
stöd av modeller och metoder från olika kunskapsområden den samlade 
effekten av samhällets miljöpåverkan liksom resultatet av miljöarbetet, nu 
och i framtiden. Kunskapsunderlag, såsom analyser, statistik och data från 
miljöövervakning och inventeringar, miljö- och viltforskning och miljömåls-
uppföljning, görs tillgängliga i digitala lösningar, och kommuniceras på ett 
planerat sätt i olika kanaler med utgångspunkt i olika målgruppers behov 
och styrs utifrån vilka effekter som är önskvärda.
Naturvårdsverket skapar förutsättningar för förändring i offentlig sektor, 
i företag och i civilsamhället genom att leda samverkan om smart miljöforma-
tion. Genom att ge möjlighet att delta och påverka bidrar digitala processer 
och digital information till den omställning mot miljömässig hållbarhet som 
redan pågår i samhället. Naturvårdsverket bidrar till en gemensam digital 
infrastruktur för statliga myndigheter, kommuner och företag. 
Resultatbedömning
Naturvårdsverkets treåriga mål är 
• Myndighetens data, analyser och andra kunskapsunderlag om  miljön, 
möter våra målgruppers behov och är enkla att hitta, förstå och använda.
• Naturvårdsverkets arbete med framtidsstudier gör det möjligt för våra 
målgrupper att integrera sannolika och möjliga scenarier för samhälls-
förändring i sina beslut.
• Naturvårdsverket leder arbetet för smart miljöinformation med utgångs-
punkt i kunskap om vad som påverkar våra målgruppers beteende.
Under året har flera viktiga studier genomförts där resultatet är underlag 
för åtgärder, regleringsförslag och utveckling, liksom förutsättningar för 
internationell och nationell samverkan, och för att bättre uppfylla kraven 
i internationella rättsakter. Myndigheten har bland annat undersökt exponering 
för PFAS-ämnen, hur exponering för luftföroreningar och buller varierar med 
socioekonomiska faktorer, och behovet av reglering av långkedjiga klorparaf-
finer. Vi har även kartlagt övervakningsbehoven i landets vattenförekomster 
och deltagit i utvecklingen av metoder och bedömningsgrunder för övervakning 
av mikroskräp. Fyra utvärderingar av  rovdjursinventeringssystemet har genomförts 
som grund för fortsatt översyn. Studier av hur vi kan utveckla miljööver -
vakningen för att bemöta klimatförändringens effekter har inneburit att vi  Naturvårdsverkets årsredovisning 201914identifierat prioriterade utvecklingsområden. Deltagande i internationellt 
samarbete har bland annat resulterat i underlag till fler partikelrelaterade 
mätningar i Europa. 
Naturvårdsverket finansierar forskning som ger stöd både i vårt eget 
och i Havs- och vattenmyndighetens arbete. Samverkan med andra forsk-
ningsfinansiärer har utvecklats, bland annat har Formas 2019 bidragit med 
6 miljoner kronor till utlysningen om våtmarkers ekosystemtjänster. Vägen 
från kunskapsuppbyggnad till effekt i miljön är ofta lång och det är viktigt 
att utvärdera att den kunskap vi tar fram verkligen kommer till nytta. 2019 
analyserade en internationell vetenskaplig expertpanel vetenskaplig kvalitet 
och användarnytta av den viltforskning Naturvårdsverket finansierat under 
tidigare programperioder. Utvärderingspanelen ger generellt viltforskningen 
höga betyg och har gett rekommendationer som kan ge ytterligare förbättrad 
kvalitet och effekt.
Miljömålen visar vägen framåt för det svenska miljöarbetet och den årliga 
miljömålsuppföljningen redovisar statens insatser för att nå miljömålen. De 
målvisa utvärderingar som tagits fram inom den fördjupade utvärderingen 
2019 ger viktiga underlag för fortsatta satsningar. Andra kunskapsunderlag 
som levererats är till exempel en uppföljning av de tio målen för friluftslivs-
politiken som överlämnats till regeringen i ett seminarium med hög delaktighet. 
Flera utvärderingar av miljöarbetet har genomförts, till exempel kring effekter 
av miljötillsyn.
Europeiska miljöbyrån EEA placerar Sveriges och sex andra länders 
 rapportering 2019 i topp avseende datakvalitet och timing. Under året har 
till exempel rapportering av bevarandestatus för arter och naturtyper enligt 
art- och habitatdirektivet som görs vart 6:e år genomförts. Rapporteringen 
har kommunicerats och en översättning till svenska har gjorts som ska kom-
municeras för att öka nyttan i Sverige. Naturvårdsverket har också för första 
gången rapporterat ett program som säkerställer att luftföroreningarnas 
negativa effekter på ekosystem övervakas. Data används för att bedöma vilka 
effekter utsläppsminskningarna i EU-direktivet haft på ekosystemhälsa.
Naturvårdsverket kommunicerar i olika kanaler för att öka kunskapen. 
Antalet besökare på webbplatser och följare i sociala medier har ökat under 
året. Naturvårdsverket uppfattas av journalister som en trovärdig aktör och 
årets servicemätning visar på ett bra resultat när det gäller experters tillgänglighet 
samt nyhetsvärdet i våra pressmeddelanden. 
Under 2019 har uppdraget inom regeringens program Digitalt först slut-
rapporterats. Resultatet är att ett nytt arbetssätt etablerats och organisationer 
med stort intresse av miljöinformationshantering samverkar i syfte att skapa 
förutsättningar för förändring. Naturvårdsverkets och Jordbruksverkets 
gemensamma förslag till fortsatt uppdrag kring digitalisering av tillsyn och 
kontroll har resulterat i regeringsuppdrag att genomföra en förstudie kring 
digitaliserad tillsynsvägledning. Naturvårdsverket har i samverkan med andra 
myndigheter producerat en modern Sverigetäckande version av  marktäckedata 
(NMD) som kan användas för fysisk planering, övervakning, analyser och  Naturvårdsverkets årsredovisning 201915uppföljning, kundundersökningen visar att 53 procent av relevanta  användare 
planerar att använda informationen under de kommande 12 månaderna. Vi 
har utifrån nya EU-krav underlättat för allmänheten att rapportera fynd av 
invasiva främmande arter och bidragit till utveckling av ett handläggarstöd 
för länsstyrelserna. Naturvårdsverket har också tecknat överenskommelser 
om datavärdskap för arter och naturtyper som efter hand kan byggas ut med 
flera områden såsom vilt, DNA och spontanrapporteringar.
Naturvårdsverkets bedömning är att vi har tagit viktiga steg mot målupp-
fyllelse. Resultatet 2019 har dock påverkats av neddragningar, framförallt 
inom miljöövervakningsanslaget 1:2, neddragningar som i kombination med 
årliga kostnadsökningar lett till att Naturvårdsverket skjutit upp utveckling 
som inte bedömts vara absolut nödvändig. Delar av pågående datainsamling 
och vissa insatser för att utveckla miljöövervakningen har också utgått.
Miljöövervakning och annan datainsamling
Genom miljöövervakning och annan datainsamling tar vi fram information 
om hur miljön mår. Med hjälp av olika datakällor sammanställer, strukturerar 
och kvalitetssäkrar vi information om miljötillstånd och effekter av  samhällets 
miljöarbete. Informationen används för att analysera hur miljöarbetet går 
och för att bedöma om styrmedel är effektiva. Informationen är viktig i många 
delar av miljöarbetet, exempelvis förvaltning av naturmiljön, uppföljning och 
utvärdering av miljökvalitetsmålen, liksom för Sveriges rapportering till EU 
och internationella organ.
Övergripande samordning
Naturvårdsverket samordnar och driver den nationella  miljöövervakningen 
samt samordnar länsstyrelsernas arbete med de regionala miljööver -
vaknings  programmen i samverkan med Havs- och vattenmyndigheten. 
Miljöövervakningen gör det möjligt att analysera, dokumentera och sprida 
information om miljötillstånd och trender. Den används också för att förklara 
effekter och bakomliggande påverkansfaktorer i miljön.
Syftet med miljöövervakningen är att ge beslutsfattare och samhället i 
övrigt ökad kunskap om miljötillstånd och risker för hälsa och miljö. Genom 
verksamheten skapar vi tidsserier och andra underlag som kan användas 
bland annat i uppföljningen av miljökvalitetsmålen och för rapportering till 
EU och internationellt.
Miljöövervakningen utförs av många olika aktörer, till exempel länsstyrelser, 
universitet och konsulter. Avtalen med utförarna baseras på långsiktiga program. 
Naturvårdsverket ansvarar för den övergripande samordningen av miljööver -
vakningen. Det innebär bland annat metod- och kvalitetsarbete samt utveckling 
av förbättrade beräkningsmodeller och indikatorer. Samordning sker med 
nationella och internationella aktörer. Havs- och vattenmyndigheten och 
länsstyrelserna är våra viktigaste nationella samverkanspartners. Naturvårdsverkets årsredovisning 201916Under 2019 har vi förmedlat information, gett stöd och utvecklat nätverk för 
erfarenhetsutbyte och utveckling bland annat genom att anordna nio samord-
ningsseminarier. Detta effektiviserar samordning och samverkan inom miljö-
övervakningen och andra verksamheter.
I anslutning till Miljöövervakningsdagarna har vi, tillsammans med Havs- 
och vattenmyndigheten, genomfört en samverkansträff med länsstyrelserna. 
Resultatet av träffen var ökade förutsättningar för samordning med närliggande 
verksamheter till miljöövervakningen inför den revision av de regionala 
miljöövervakningsprogrammen som genomförs 2019–2020. Vi har också 
genomfört tematiska dialogmöten som stöd för länsstyrelsernas arbete med 
revisionen av de regionala programmen. 
I övrigt har vi medverkat i Havs- och vattenmyndighetens seminarier 
inom programområdena Sötvatten respektive Kust och hav, utifrån vårt 
ansvar för miljögiftsövervakning.
Vårt arbete med att fördela medel för miljöövervakning innebär att vi 
prioriterar och lägger ut uppdrag till universitet och konsulter som genomför 
övervakningen inom olika programområden. Vi följer sedan kontinuerligt 
upp leveranserna från aktörerna.
Tabell 4. Fördelning av anslag för miljöövervakning (utfall tkr*)
Programområde 2017 2018 2019
Luft 16 879 17 957 16 999
Skog 17 500 19 000 17 532
Jordbruksmark 7 368 7 438 7 025
Våtmarker 3 017 3 467 3 000
Fjäll 2 470 3 047 3 250
Landskap 17 733 18 822 16 505
Miljögiftssamordning** 14 689 15 478 14 148
Miljögiftsövervakning (vatten)*** 15 785 16 685 16 478
Miljögiftsövervakning (terrester) 4 475 4 082 3 906
Hälsorelaterad miljöövervakning 11 887 14 381 12 913
Stöd (exempelvis datavärdskap, 
 kvalitetssäkring, information)11 961 6 220 10 080
Prioriterade insatser/utveckling 1 556 2 222 3 449
Bidrag till regional miljöövervakning*** 26 542 26 547 26 671
Summa 151 862 155 346 151 956
* I tabellen anges de medel där Naturvårdsverket har haft ansvar för avtal inom 
miljöövervakningen. 
** Inklusive Screening.
*** Havs- och vatten-myndigheten finansierar vattenrelaterad miljögiftsövervakning med
4 500 tkr och regional miljöövervakning 13 000 tkr
  Naturvårdsverkets årsredovisning 201917Vi arbetar kontinuerligt med att utveckla miljöövervakningen för att möta 
prioriterade behov. Under året har vi bland annat inlett arbetet med att se över 
hur vi kan utveckla miljöövervakningen för att bemöta klimatförändringens 
effekter. Detta i enlighet med handlingsplanen för Naturvårdsverkets arbete 
med klimatanpassning. Prioriterade utvecklingsområden har identifierats för 
vidare arbete.
Vi har också deltagit med en expert i utredningen om Sveriges miljööver -
vakning – dess uppgift och organisation för en god miljöförvaltning (SOU 
2019:22).
Hälsorelaterad miljöövervakning 
Uppdraget om hälsorelaterad miljöövervakning (HÄMI) syftar till att öka 
kunskapen om människans exponering för miljöfaktorer som kan påverka 
hälsan, genom att övervaka luftföroreningar och buller samt miljögifter i 
humanprover.
Under 2019 har vi fortsatt att samla in exponeringsdata till tidsserier som 
följer exponeringen av metaller och organiska miljöföroreningar i människa 
för att ge underlag till riskreducerande åtgärder samt för att följa upp effekten 
av redan genomförda åtgärder. Prioriterade grupper i dessa studier är barn 
och ammande kvinnor. 
Vi har även samlat in exponeringsdata för ett stort antal miljöföroreningar, 
bland annat mindre kända PFAS, på nationell nivå hos vuxna och ungdomar 
för att ge underlag för exponerings- och riskbedömningar. Eftersom dagens 
lagstiftning bygger på kunskap om vuxnas exponering för luftföroreningar finns 
kunskapsluckor angående barn. Satsningar har därför gjorts på utvecklingspro-
jekt för att övervaka barns exponering. Utvecklingsprojekt pågår som syftar till 
att öka kunskapen om vilken betydelse olika exponeringskällor har för miljöför -
oreningar i människan. Ett urval av årets insatser beskrivs närmare nedan.
Den årliga insamlingen av prover till tidsserien av exponering av organiska 
miljögifter och metaller hos förstföderskor i Uppsala har fortsatt. Tidsserien 
är en av indikatorerna till uppföljningen av miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. 
Tidsserien används också för att prioritera farliga eller misstänkt farliga ämnen 
för vidare riskhanteringsanalys. Halter av icke-reglerade ämnen som ökar över 
tid i blod och urin kan till exempel vara utgångspunkt för vidare undersökning 
av om dessa kemikalier bör regleras inom EU. Exempelvis kan vi se en uppåt-
gående trend för det ämne (DiNCH) som numer ersätter mjukgörare (ftalater) 
i produkter.
Under 2019 har Livsmedelsverkets nationella matvaneundersökning, 
Riksmaten ungdom, slutförts. Till den har Naturvårdsverket bidragit genom 
att finansiera kemiska analyser av miljögifter för att få fram exponeringsdata 
för ett stort antal kemikalier och metaller. Dessa data kommer att användas 
för exponeringsbedömningar genom studier av sambandet mellan beräknat 
matintag och halten miljögifter i kroppen, vilket ger underlag till arbete med 
säker mat. De kan även används i internationella projekt, till exempel inom 
det arktiska miljöövervakningsprogrammet AMAP eller Human biomonitoring 
for EU (HBM4EU), som syftar till att påverka regleringen av kemikalier. Naturvårdsverkets årsredovisning 201918Kvinnors exponering för kadmium följs årligen i Sverige. Denna tidsserie har 
utvärderats under 2019. Halten av kadmium minskar inte över tid trots att 
rökning utgör en minskande exponeringskälla. Dessutom visar utlandsfödda 
kvinnor en påfallande högre exponering jämfört med svenskfödda kvinnor. 
Studien visar på behovet av riskreducerande åtgärder då kadmiumexponering 
har tydligt negativa hälsoeffekter.
Gällande ämnesgruppen högfluorerande ämnen (PFAS) har exponerings-
data tagits fram för ett stort antal PFAS-ämnen som inte studerats i human-
prover tidigare. Detta har gjorts i befolkningsgrupper som har haft olika 
exponering för dessa ämnen. Dessutom har den totala mängande fluor som 
härrör från PFAS-ämnen studerats. Resultaten visar att vi är exponerade för ett 
 flertal PFAS-ämnen som vi tidigare inte har kunnat mäta, och ger till exempel 
underlag till regleringsförslag för farliga ämnen.
Inom projektet HBM4EU har ett europeiskt nätverk för human biomo-
nitorering byggts upp. Nätverket är en grundpelare för ett nyttigt och  lönsamt 
europeiskt samarbete som bidrar med metod- och kunskapsstöd för de 
nationella programmen, såsom det svenska HÄMI. Sverige deltar aktivt och 
Naturvårdsverket har även i år bidragit till detta arbete genom att koordinera 
verksamheten i den svenska hubben. HBM4EU har stor betydelse för att vi 
framöver ska ha tillgång till harmoniserade och jämförbara data om human-
exponering inom Europa.
2019 har en sammanställning av tidsserien Cancerframkallande ämnen i 
luft tagits fram. Mätserien har pågått sedan år 2000. En av slutsatserna är att 
serien behöver utvecklas för att den ska kunna ge bättre underlag för uppföljning 
av miljökvalitetsmålet Frisk luft.
Den nationella bullerkartläggningen för 2019 visar att buller fortfarande 
är ett av Sveriges mest utbredda miljöproblem med negativ påverkan på 
 människors hälsa. Undersökningen genomförs vart femte år. De samhälls-
ekonomiska kostnaderna av hälsoeffekterna orsakade av buller beräknas till 
cirka 19 miljarder kronor.
Ett utvecklingsprojekt har genomförts som kopplar ihop regionala data 
från Miljöhälsoenkäten (MHE) med regionala data om exponering för luft-
föroreningar och buller. Resultaten både bekräftar de upplevda störningarna 
från MHE samt visar på ny kunskap om hur exponeringen varierar med 
 socioekonomiska faktorer. Detta stärker användbarheten och tillförlitligheten 
av MHE, vars syfte är att följa folkhälsan över tid. 
Övervakning av luft och klimat
Inom programområde Luft pågår en revision av de delprogram som rör 
 övervakning genom mätning och modellering av försurande och övergödande 
ämnen. Ett brittiskt forskningsinstitut har gjort en utvärdering som kommer 
att ligga till grund för ett reviderat program, vilket vi planerar att genomföra 
successivt från och med 2021. Nuvarande övervakningsprogram har vuxit 
fram parallellt under lång tid och det finns idag en del överlapp, samtidigt 
som modelleringen av halter och deposition har utvecklats och visat på 
potential för en ökad användning. Naturvårdsverkets årsredovisning 201919LUFTVÅRDSKONVENTIONENS VETENSKAPLIGA ARBETE
Luftvårdskonventionens vetenskapliga grupper arbetar fram underlag om 
utsläpp, hälsa och ekosystemeffekter som ligger till grund för framtida revi-
sioner av protokoll samt utvärdering av vilka effekter utsläppsminskningar 
har haft. Under 2019 har Naturvårdsverket deltagit i arbetet med att revidera 
EMEP:s (The Co-operative Programme for Monitoring and Evaluation of the 
Long-range Transmission of Air Pollutants in Europe) övervakningsstrategi 
för 2020–2029. Strategin är en viktig grund till vår nationella miljöövervakning 
för luft. Förändringarna i strategin kommer att leda till fler partikelrelaterade 
mätningar i Europa.
Miljögifter och andra föroreningar i terrestra och akvatiska miljöer
Undersökningarna av miljöföroreningar i terrestra och akvatiska miljöer 
omfattar både miljögifter och mikroskräp och syftar till att ge kunskap om 
miljötillståndet för bland annat statusbedömningar och uppföljning av åtgärder. 
Årligen genomförs också screeningprojekt som syftar till att upptäcka nya 
risker för hälsa och miljö.
Under 2019 har vi kartlagt övervakningsbehoven i landets vattenförekomster 
av mikroskräp för att uppnå ett bättre uppfyllande av kraven i vatten- och 
havsmiljödirektiven. Vidare har vi genom resultaten från screeningstudier 
av växtskyddsmedelsläckage från växthus och förekomst av råttgift i räv 
och rovfågel visat att det finns behov av ytterligare vägledning eller ändrade 
villkor för användning av vissa bekämpningsmedel. Vi har också utöver att 
använda förutsättningslösa kemiska analyser kombinerat kemisk och biologisk 
effektanalys som verktyg för att bättre kunna upptäcka nya miljöhot. Genom 
att fortsätta med miljögiftsanalyser och insamling av biologiskt material i de 
löpande undersökningarna har vi bidragit till de unika tidsserier som används 
inte bara nationellt utan även internationellt för att följa upp effekterna av 
globala åtgärder och förbud. Ett urval av årets insatser beskrivs närmare nedan.
Inom projektet Full koll på våra vatten har Naturvårdsverket tillsammans 
med flera andra myndigheter kartlagt hur övervakningen i våra vattenföre-
komster i framtiden ska kunna både omfatta alla vatten och utformas utifrån 
en påverkans- och riskbedömning. Kartläggningen blir ett underlag för framtida 
justeringar av miljögiftsövervakningen på flera nivåer i samhället och innebär 
en anpassning till vattenförvaltningsförordningens krav.
Under 2019 avrapporterades en studie av biologiska effekter av metaller 
och organiska miljögifter i åtta kustområden som är påverkade av  mänsklig 
aktivitet. Effekter på fisk, snäckor, musslor och kräftdjur undersöktes. 
Resultaten visade på god överensstämmelse mellan de olika metoderna, 
ger värdefull information om miljötillståndet samt kan utgöra ett underlag 
för utveckling av indikatorer för havsmiljödirektivet. Under 2019 påbörjades 
en kemisk analys av ett antal metaller och organiska miljögifter i de prover där 
man tittat på biologiska effekter. Resultaten kommer att utvärderas under 2020. Naturvårdsverkets årsredovisning 201920Flera screeningstudier har genomförts eller påbörjats för att se på före-
komst av mikroplaster samt för att identifiera och karakterisera punktkällor 
för utsläpp, till exempel screening av mikroplaster i luft och källspårning i 
Mälaren och Svartån. Studierna har även bidragit till metodutveckling för 
övervakning av mikroplaster.
Under året har vi infört återkommande förutsättningslösa analyser av 
slam i den löpande övervakningen vid reningsverk. Detta innebär att vi 
 framöver kommer att kunna söka efter nya ämnen som sprids från den 
urbana miljön. Eftersom kända högfluorerade ämnen (PFAS) endast utgör en 
mindre del av de PFAS som förekommer i slam kommer vi fortsättningsvis 
också att analysera totalt organiskt fluor i slammet. Detta för att få en bättre 
bild av spridningen av dessa ämnen. I en kompletterande screeningstudie vid 
ett antal reningsverk har vi kombinerat kemiska analyser med biologiska 
metoder för att bättre kunna bedöma utgående vattens toxicitet. Resultaten 
förväntas kunna ligga till grund för framtida uppföljningsprogram för åtgärder 
för förbättrad rening.
Kortkedjiga klorparaffiner är redan reglerade under 
Stockholmskonventionen medan upptag av mellankedjiga är under diskussion 
inom EU just nu. De långkedjiga klorparaffinerna, som till viss del används 
som ersättningsämnen för dessa ämnesgrupper, har nyligen också visat sig 
vara bioackumulerande. Inom det nordiska samarbetet under Nordiska 
ministerrådet har vi därför valt att påbörja en screeningstudie där alla dessa tre 
grupper av klorparaffiner analyseras i biologiskt material från hela det nordiska 
området – inklusive Grönland och Färöarna. Detta i syfte att bidra med underlag 
för bedömning av behovet av reglering även av långkedjiga klorparaffiner.
Under senare år har växthusodlare och myndigheter vidtagit flera olika 
åtgärder för att minska risken för läckage av växtskyddsmedel. Det har  handlat 
både om ny lagstiftning och om förbättrad utbildning för odlare. I en ny 
studie av växtskyddsmedel i vattendrag utanför växthusanläggningar syns 
fortfarande läckage från flertalet växthus till omgivande vattendrag. Ett av 
de ämnen som läcker ut är neonikotinoiden imidakloprid och till följd av 
studien har Kemikalieinspektionen ändrat villkoren för ett växtskyddsmedel 
innehållande imidakloprid. Vissa växthus uppvisar dock betydligt lägre läckage, 
vilket tyder på att aktivt riskminskningsarbete kan ge resultat.
Flera av de verksamma ämnena i råttgift är persistenta, bioackumulerande 
och toxiska och har tidigare hittats i både räv och rovfågel, vilka antas ha 
fått i sig ämnena via sina bytesdjur. Medlen har därför fått strängare använd-
ningsvillkor under senare år och för att undersöka villkorens effekt gjordes 
under 2019 en uppföljande studie. Resultaten visar att dessa ämnen även 
fortsättningsvis sprids i näringskedjan och eventuellt kan orsaka sekundär 
förgiftning hos räv och fågel. En ytterligare översyn av användningen kan 
därmed behövas. Naturvårdsverkets årsredovisning 201921Miljöprovbanken
Miljöprovbanken utgör en mycket värdefull långsiktig resurs för forskning 
och miljöövervakning. I provbanken lagras prov insamlade från miljööver -
vakning och från statens vilt. Provbankens material används till retrospektiva 
studier av miljögifter, DNA och biomarkörer.
Inför 2019 fick vi signaler om att miljöprovbanken var kraftigt underfinan -
sierad. Vi utökade kontraktet 2019 med finansiering av en halv  intendenttjänst 
och har under året diskuterat både med Naturhistoriska riksmuseet och internt 
om verksamhetens finansiering och hur kontraktet ska utformas i framtiden. 
Naturövervakning
Naturvårdsverket driver naturövervakning inom miljöövervakningens program-
områden Landskap, Fjäll, Skog, Jordbruksmark och Våtmark. Som ett kom-
plement driver vi också datainsamling genom biogeografisk uppföljning och 
viltövervakning för att få kunskap om tillståndet för vissa arter och naturtyper 
som kräver en sådan upplösning eller exakthet att de inte fångas in av de fem 
programområdena. Uppgifterna från miljöövervakningen används av oss själva 
och andra, till exempel av Jordbruksverket och länsstyerlserna, för miljömåls-
uppföljning, EU- och internationell rapportering samt inom naturförvaltningen.
SÄRSKILDA INSATSER INOM NATURÖVERVAKNINGEN
Under året har vi genomfört vissa särskilda insatser inom naturövervakningen. 
Nedan beskrivs ett urval av dessa.
Naturvårdsverket har i samverkan med andra myndigheter producerat 
en modern landsomfattande version av marktäckedata (NMD) – en digital 
marktäckekartering som visar grundläggande marktäcketyper, både med och 
utan vegetation. Karteringen kommer att användas inom flera verksamhets-
områden såsom naturvård, fysisk planering samt för övervakning, analyser och 
uppföljning. De samverkande myndigheterna, och även några tillkommande, 
har enats om att ajourhålla och vidareutveckla produkten.
Inför ett nytt omdrev av den satellitbaserade övervakningen av våtmarker 
pågår en översyn av metodiken och förberedande arbete, som bland annat 
innebär en detaljerad kartering av våtmarksklasser i nationella  marktäckedata 
(NMD). Klimatrelaterad övervakning av palsmyrar löper på andra året 
av ett sexårigt omdrev. Naturvårdsverket har slutfört produktionen av nya 
 nationella marktäckedata. Under året har Naturvårdsverket tillsammans med 
flera andra myndigheter sökt innovationsmedel hos Vinnova för att vidareut-
veckla produkten.
Svensk sjöfågelinventering inkluderade under 2019 arbete kopplat 
till uppdatering av åtgärdsprogram enligt krav i havsmiljödirektivet. Vidare 
påbörjades räkning av övervintrande sjöfåglar i utsjön inom ramarna för en 
internationellt samordnad inventering med syfte att följa förändringar i popula-
tionsutveckling och utbredning för ett flertal arter, däribland alfågel och ejder. Naturvårdsverkets årsredovisning 201922På grund av Naturvårdsverkets minskade budget genomfördes kustfågelin-
venteringen på basnivå, medan de senaste årens riktade insatser för att följa 
reproduktionsframgång hos andungar sattes på paus.
Vi har under 2019 påbörjat ett arbete för att förändra NILS-programmets 
(Nationell inventering av landskapet i Sverige) design för att bättre möta pri-
oriterade behov inom miljöövervakningen. 
BIOGEOGRAFISK UPPFÖLJNING
Som ett komplement till miljöövervakningen inom programområdena 
Landskap, Fjäll, Skog, Jordbruksmark och Våtmark genomförs inventeringar 
och övervakning inom programmet biogeografisk uppföljning. Syftet är att 
följa upp arters och naturtypers bevarandestatus och därmed tillgodose kraven 
på rapportering enligt EU:s art- och habitatdirektiv. Rapportering gjordes 
våren 2019 och nästa rapportering sker 2025. Resultaten från inventeringarna 
är även viktiga för uppföljning av miljökvalitetsmålen och som beslutsunderlag 
för det långsiktiga bevarandet av naturtyperna och arterna.
Naturvårdsverkets biogeorafiska uppföljning driver löpande uppföljning 
för nio artgrupper och fem naturtypsgrupper. För några grupper finns fortsatt 
behov av utveckling av metoder samt anpassning till nytt rapporteringsformat, 
vilket sker parallellt med den löpande uppföljningen.
Ett omfattande planeringsarbete gjordes under våren för att anpassa 
 verksamheten till årets minskade anslag. Verksamheter har utgått och planerats 
till kommande år i de fall där det får minst negativa konsekvenser för rappor -
teringen 2025.
För arter prioriterades löpande uppföljning som genomförts i åtta av nio 
artgrupper. Uppföljning av mindre däggdjur har utgått och flyttats till kommande 
år, eftersom relativt kostsam metodutveckling pågår för dessa arter. För reste-
rande åtta artgrupper har uppföljning genomförts, men i flera fall i minskad 
omfattning och med pausat utvecklingsarbete. För vissa arter har uppföljningen 
flyttats till kommande år.
Naturtyper har vi följt upp i programmet THUF (terrester habitatupp-
följning) genom att samla information från de nationella programmen NILS 
(Nationell inventering av landskapet i Sverige), RT (Riksskogstaxeringen) 
och Jordbruksverkets kvalitetsuppföljning av ängs- och betesmarker samt 
inom programmet Remiil (Regional miljöövervakning i landskapsrutor). Detta 
har gjorts genom att i fält naturtypsklassa provytorna enligt art- och habitatdi-
rektivets naturtypsvisa vägledningar, så att informationen i programmen kan 
användas till uppföljning av direktivet. Minskade anslag till NILS har gjort 
att endast naturtyper i fjällen har följts upp under året inom detta program.
För vissa ovanliga gräsmarksnaturtyper som inte följs i tillräcklig 
utsträckning inom de övergripande programmen har uppföljning genomförts 
i särskilda insatser.
Vi har även initierat en bristanalys för uppföljningssystemet utifrån 
 rapporteringen 2019, som kommer att ligga till grund för en fördjupad utvärde-
ring och planering för kommande uppföljningscykel och rapportering 2025.  Naturvårdsverkets årsredovisning 201923Bristanalysen visar att den information THUF får in endast är tillräcklig för 
de allra vanligaste naturtyperna. Ett arbete har därför initierats inom THUF 
i samarbete med NILS för att ta fram en ny stickprovsdesign som bättre träffar 
art- och habitatdirektivets naturtyper.
INVASIVA ARTER OCH GENETISK MÅNGFALD
Skärpta och nya rapporteringskrav i befintlig EU-lagstiftning och -konventioner 
samt rapporteringskrav i ny EU-lagstiftning innebär behov av utökad miljö-
övervakning.
Till exempel ställer EU:s förordning om invasiva främmande arter krav 
på övervakning som vi i dagsläget ännu inte uppfyller. Vi har underlättat 
för allmänheten att rapportera fynd av invasiva främmande arter genom en 
förenklad rapporteringsväg till Artportalen. Enligt en preliminär bedömning 
har detta lett till att nya användare har börjat rapportera. Dessutom har vi 
bidragit till arbetet med att utveckla ett handläggarstöd för ansvariga tjänste-
män på länsstyrelserna, där åtgärder och hantering av invasiva främmande 
arter kan följas upp och summeras inför nästa rapportering till EU om sex 
år. Arbete pågår också för att integrera övervakning av invasiva främmande 
arter i befintliga nationella program inom terrester miljöövervakning.
Naturvårdsverket har under året drivit ett utvecklingsprojekt för att över -
vakningen ska bli effektivare för tidig upptäckt av invasiva främmande arter. 
Detta ska underlätta snabba och kostnadseffektiva åtgärder som utrotning, 
bekämpning eller annan hantering. Projektet har inneburit såväl digitalt stöd 
som förbättrad samverkan med Havs- och vattenmyndigheten, länsstyrelserna 
och Artdatabanken SLU, men även andra myndigheter med ansvar för främ-
mande arter.
För att kunna utvärdera om Sverige uppfyller internationella mål för 
biologisk mångfald och de nationella miljökvalitetsmålen återstår arbete för 
övervakning av genetisk mångfald samt arbetet med och uppföljning av grön 
infrastruktur och ekosystemtjänster.
För att i enlighet med ett etappmål inom miljömålssystemet utveckla 
 övervakning av genetisk variation har vi under 2019 arbetat med att  kartlägga 
pågående miljöövervakning och inledda insatser, samt börjat undersöka behov 
av ny övervakning för att tillgodose behovet av kunskap om den genetiska 
variationen. Som ett led i detta arbete har vi gett forskare vid Stockholms och 
Uppsalas universitet i uppdrag att ta fram konkreta förslag på arter att övervaka, 
samt metoder för detta.
VILTÖVERVAKNING
De årliga inventeringarna av rovdjursstammarnas storlek och utbredning, 
liksom uppföljning och analys av rovdjurens genetiska status, är en central del 
av en effektiv viltförvaltning. Resultaten används för att följa upp politiska mål 
och internationella åtaganden. De fungerar dessutom som underlag vid beslut 
om licens- och skyddsjakt samt vid bedömning av ersättning till samebyarna 
för förekomst av rovdjur. Naturvårdsverkets årsredovisning 201924Inom viltinventeringar har framför allt inventeringarna av rovdjur intensi-
fierats 2019. Även antalet DNA-analyser av spillning från varg, för att i fält 
verifiera ett förslag till ny metod för populationsberäkning, utökades under 
året. Extra insatser görs också för att utöka inventeringen av järv i skogslandet 
genom DNA-analyser av framförallt spillning. Även björnstammen övervakas 
i stor utsträckning med genetiska metoder där Västerbottens län var i fokus 
under 2019. Arbetet med en översyn av inventering av kungsörn har fortsatt. 
En utvärdering av hur inventeringssystemet fungerar samt vilket förtroende 
olika aktörer har för resultaten slutfördes under 2019. Resultaten kommer 
att användas för att se över hur inventeringssystemet kan utvecklas.
Rovdjursbestånden i Skandinavien rör sig över landsgränserna. Länderna 
delar i stor utsträckning gemensamma populationer. Norge och Sverige har 
sedan 2014 ett långtgående samarbete om övervakning av de stora  rovdjuren 
i Skandinavien, med gemensam metodik och gemensamma databaser. Vi 
samarbetar för att övervaka antalet djur, beståndens utbredning, ändringar 
i bestånden och demografisk utveckling. Samarbetet med Finland har för -
djupats ytterligare, särskilt kring inventering och förvaltning av varg för 
att säkra att genetiskt viktiga vargar kommer in i Sverige. Dessutom har en 
 fennoskandisk samarbetsgrupp bildats kring DNA-analyser, bland annat med 
syfte att harmonisera ländernas metodik. Samarbetet med Norge och Finland 
ska genomföras inom ramarna för nationell politik, lagstiftning och budget, 
vilket också gäller forskningssamarbetet kring stora rovdjur.
Förutsättningarna för inventering av de stora rovdjuren förändras  exempelvis 
genom kortare tid med goda spårningsförhållanden och sydlig utbredning av 
rovdjursstammarna, vilket ställer krav på utveckling av ny teknik och nya 
metoder som kräver nya kompetenser. Övervakningen är kostsam samt tenderar 
att öka över tid, bland annat beroende på ökade rovdjursstammar, vilket  ställer 
krav på nya sätt att styra och förutse kostnadsutvecklingen. Fyra utvärderingar 
av systemet för rovdjursinventering visar på oklarheter i roller och ansvars-
områden. Beslutsvägar upplevs emellanåt som långa och det finns ibland 
glapp mellan olika aktörer och dessutom olika tolkningar av vad som ska 
levereras inom systemet. En framåtsyftande analys har startats under 2019 
för att kunna ge förslag om anpassningar av rovdjursinventeringen efter de 
behov som finns idag. Analysen ska visa på förbättringsområden och vad som 
krävs för att åstadkomma förändring. 
STÖD TILL MEDBORGARFORSKNING
Spontanrapportering och olika inventeringar på lokal, kommunal och  regional 
nivå bidrar med värdefull information om arters förekomst. Mycket av denna 
information rapporteras och tillgängliggörs i Artportalen som ägs och drivs 
av Artdatabanken. Naturvårdsverket har bidragit till Artdatabankens arbete 
med förvaltning av portalen samt gett uppdrag om att utveckla förmågor 
avseende hantering av information om främmande arter. Under året har också ett 
omfattande samverkansarbete skett i syfte att tydliggöra SLU:s uppdrag och 
finansiering av hanteringen av spontanrapporterade data. Samverkansarbetet 
väntas ge nya långsiktigt förbättrade förutsättningar kommande år. Naturvårdsverkets årsredovisning 201925Miljö- och viltforskning
Naturvårdsverket finansierar forskning som ger stöd både i vårt eget och i 
Havs- och vattenmyndighetens arbete. Vi arbetar genom utlysningar av forsk-
ningsmedel och bedömningar med interna och externa granskare. Vi följer de 
finansierade projekten under arbetets gång, exempelvis genom återkommande 
konferenser. Detta underlättar hemtagning av kunskap för Naturvårdsverket 
och Havs- och vattenmyndigheten och ger samtidigt forskarna värdefull 
inblick i förvaltningens kunskapsbehov. Kunskapen används i förvaltning av 
naturmiljön, uppföljning och utvärdering av miljökvalitetsmålen, utveckling 
av åtgärder samt i rapportering till internationella organ.
Under 2019 har vi utlyst medel från miljöforskningsanslaget inom två 
större områden: Kumulativa effekter samt Våtmarkers ekosystemtjänster. Av 
47 ansökningar beviljades 15. 
Sex projekt har slutrapporterat och avslutats: tre projekt inom satsningen 
Förvaltning av landskap, ett inom satsningen Styrmedel och konsumtion, ett 
inom forskningssatsningen Miljölagstiftningen som styrmedel samt ett inom 
området Uppföljningsmått för samhällsomställningar för miljömålen.
Forskningsmedel från Viltvårdsfonden har utlysts och fördelats enligt 
 prioriteringarna i fondens forskningsstrategi 2015–2020. Forskningen levererar 
kunskap som bidrar till att nå de mål som är uppsatta i viltstrategin.
Naturvårdsverkets bedömning är att den miljö- och viltforskning vi finan-
sierar håller hög kvalitet och har bidragit till att utveckla miljöarbetet. Vi 
följer forskningssatsningarna på ett sätt som ger ett mervärde i jämförelse 
med andra forskningsfinansiärer, genom att forskarna får en direkt återkoppling 
angående forskningens användbarhet och samhällsnytta och därmed bättre 
förståelse för kraven på samhällsrelevans.
Miljöforskning
Naturvårdsverket fördelar totalt cirka 90 mnkr ur miljöforskningsanslaget 
och Viltvårdsfonden. Vi finansierar forskning vid universitet, högskolor och 
forskningsinstitut samt vid myndigheter som bedriver forskning som en del 
av sitt uppdrag.
MILJÖFORSKNINGSANSLAGET 
Under året har vi haft en utlysning som omfattade två områden där vi utlyste 
totalt 60 miljoner kronor. Utlysningen kumulativa effekter (30 mnkr) hade 
fokus på metodutveckling och analysverktyg för att öka kunskapen om 
kumulativa miljöeffekter. Utlysningen gav 26 inkomna ansökningar, varav 
7 har beviljats. Utlysningen våtmarkers ekosystemtjänster (30 mnkr) syftar 
till att öka kunskapen om våtmarkers ekosystemtjänster, särskilt vattenhållning, 
balans av vattenflöden och grundvattenbildning som en del av klimatanpass-
ningen. Denna utlysning gav 21 ansökningar, varav 8 har beviljats. Naturvårdsverkets årsredovisning 201926Tabell 5. Utbetalade medel miljöforskningsanslaget
2017 2018 2019
Utbetalade medel av miljöforskningsanslaget 75 530 78 822 78 818 
Antal öppna utlysningar 6 3 2
Antal inkomna hanterade forskningsansökningar 40 75 47
Antal beviljade forskningsansökningar 18 17 15
I år har 62 procent av utlysta medel från miljöforskningsanslaget delats ut 
till män och 38 procent till kvinnor. Detta speglar söktrycket.
Under året har Naturvårdsverket identifierat forskningsområden där både 
vi och Havs- och vattenmyndigheten ser behov av att hämta in ny kunskap. 
Den större behovsinventeringen har avslutats och kommunicerats och ska 
vägleda oss vid val av ämnen under kommande års utlysningar.
Inför år 2020 har vi påbörjat arbetet med utlysning inom tre områden: 
tillämpning av samhällsekonomiska analyser, förorenade sediment samt 
 synteser och uppföljning av våra satsningar inom konsumtion.
Under året har sex forskningsprojekt avslutats och publicerats som rap-
porter. Inom satsningen Styrmedel och konsumtion har projektet “Nudge för 
naturen – fungerar det?” höjt kunskapsnivån om hur och när nudging som 
miljöekonomiskt styrmedel kan användas i miljöpolitiken. Rapporten vänder 
sig till dem som är intresserade av att tillämpa nudging och beteendeekonomi 
i sitt arbete. Den rapport som publicerats inom området Uppföljningsmått för 
samhällsomställningar beskriver och analyserar hur matsvinn/matavfall inom 
loppet av ett decennium gått från att vara en icke-fråga till att ses som ett viktigt 
miljöproblem. Erfarenheterna kan även överföras till andra miljöområden.
Inom området Miljölagstiftningen som styrmedel publicerades en rapport 
om tillsynen som styrmedel. Rapporten följer upp tidigare forskningsprogram 
och vänder sig främst till dem som arbetar med vägledning och utveckling 
av operativ tillsyn. Tre projekt inom satsningen Förvaltningen av landskap 
publicerade slutrapporter i slutet av året. Rapporterna utgör ett efterfrågat 
kunskapsunderlag i länsstyrelsers och centrala myndigheters arbete med grön 
infrastruktur. Rapporterna, tillsammans med användarblad, finns tillgängliga 
i Naturvårdsverkets webbokhandel.
Ett flertal av de pågående forskningssatsningarna som finansieras av 
Miljöforskningsanslaget kommer att slutrapporteras under 2020–2021.
Som en del i vår kunskapsinhämtning följer vi våra finansierade  pågående 
forskningsprojekt, bland annat genom att forskningssekreterare och hand-
läggare deltar i årsmöten för forskningssatsningarna. Det är en uppskattad 
metod där deltagarna i forskningsprojekt inom samma tematiska utlysning 
får möjlighet att utbyta erfarenheter och interagera med följare från program-
mets referensgrupp. Under året har bland annat följande satsningar genom-
fört sina årsmöten: Styrmedel och konsumtion, Ekologisk kompensation, 
Miljölagstiftningen som styrmedel, Hållbara transporter, programmet Swedish 
Clean Air and Climate Research (SCAC2), Indikatorer för biologisk mångfald 
samt DNA-metoder inom miljöövervakning. Naturvårdsverkets årsredovisning 201927Viltforskning
Naturvårdsverket har regeringens uppdrag att finansiera forskning om 
 viltfrågor med medel ur Viltvårdsfonden. Syftet är att utveckla  vetenskapligt 
baserad kunskap för en långsiktigt hållbar förvaltning av vilt som  natur   - 
resurs. Den vetenskapliga kommittén för viltforskning, Viltkommittén, är 
Naturvårdsverkets rådgivande expertkommitté för fördelning av forsknings-
medel ur Viltvårdsfonden. Kommitténs huvudsakliga uppgift är att  värdera 
och prioritera forskningsansökningar med utgångspunkt i syftet med 
Viltvårdsfondens medel och aktuell forskningsstrategi.
Tabell 6. Fördelade medel viltforskningsanslaget
Viltvårdsfonden disponeras, av Naturvårdsverket 
för viltforskning, tkr18 000 18 000 18 000
Fördelade medel tkr 18 264* 17 882 17 882
Antal inkomna hanterade ansökningar 20 17 22
Antal beviljade ansökningar 6 8 6
* Kvarvarande medel från 2016 fördelades utöver årets 18 mnkr.
Under 2019 fick Naturvårdsverket 18 mnkr för finansiering av viltforskning. 
Av dessa har 16 mnkr fördelats till forskningsprojekt. Förutom forsknings-
projekt finansieras bland annat Naturvårdsverkets viltforskningskansli och 
forskningskommunikation. Under 2019 beviljades medel till sex nya pro-
jekt, bland annat projekten ”Jaktturismföretagandets sociala och kulturella 
arena” och ”Länsstyrelsens respons på rovdjursobservationer nära mänsklig 
aktivitet”. Under året har totalt 13 enskilda forskningsprojekt finansierats av 
Viltvårdsfonden, vilket också inkluderar fleråriga projekt som beslutats under 
föregående två år.
Kunskap från pågående och avslutad forskning används bland annat vid 
genomförandet av regeringsuppdrag (till exempel nu pågående  regeringsuppdrag 
kring älgförvaltningen och översyn av jakttider) samt som underlag för beslut 
såsom genomförandet av Naturvårdsverkets strategi för svensk viltförvaltning. 
Forskningsresultaten kommer också till användning inom viltförvaltningen 
på regional nivå vid länsstyrelserna, exempelvis vid beslut kring klövvilt, 
 rovdjur och stora fåglar.
En årlig arena för att främja att forskningsresultaten blir kända och 
kommer till användning i viltförvaltningen är Viltforskningsdagarna, som 
Naturvårdsverket arrangerar i samarbete med Svenska Jägareförbundet. 
I år samorganiserades detta med våra Viltförvaltardagar. Under konferensen 
11–13 november samlades cirka 130 forskare och förvaltare i Stockholm för 
att framförallt diskutera forskningsbehov till stöd för framtidens viltförvaltning. 
Resultaten kommer att ingå som underlag för en ny forskningsstrategi för 
Viltvårdsfonden för perioden 2021–2026. Naturvårdsverkets årsredovisning 201928En internationell vetenskaplig expertpanel har under 2019 slutfört sin utvärde-
ring av den forskning som finansierats av Naturvårdsverket via Viltvårdsfonden 
2003–2014 (NV rapport 6852). Utvärderingspanelen ger viltforskningen i 
Sverige generellt sett mycket höga betyg och drar slutsatsen att: ”den viltforsk-
ning som finansierats av Naturvårdsverket 2003–2014 via Viltvårdsfonden 
har haft stor betydelse för utvecklingen av viltförvaltningen i Sverige så att den 
baseras på vetenskaplig kunskap. Några  områden inom detta  forskningsfält i 
Sverige har genererat resultat som inte bara har betydelse för viltbiologi utan 
också för populationsekologi i sin helhet. Utvärderingspanelen värdesätter 
också att svenska viltforskare  utvecklat en unik forskningstradition där forskare 
från samhällsvetenskapliga och ekonomiska forskningsdiscipliner tillsammans 
med viltbiologer utvecklar och genomför interdisciplinära forskningsprojekt. 
Inrättandet av forsknings programmet, 'Adaptiv förvaltning av vilt och fisk', var 
avgörande för denna utveckling. Således är fortsatt finansiering av viltforskning 
från Viltvårdsfonden, åtminstone på nuvarande nivå, en förutsättning för att 
 upprätthålla och utveckla ett evidensbaserat förvaltningssystem för vilt i Sverige”.  
Panelen har vetenskapligt värderat olika delar av viltforskningen. 
Småviltforskningen rankas som ”excellent” (sjöfågelforskning) och ”very good” 
(hönsfågelforskningen), klövviltforskningen som ”excellent”, rovdjursforsk-
ningen som ”outstanding” och samhällsvetenskaplig och ekonomisk forskning 
rankas som ”very good”. Forskningsprogrammet ”Adaptiv förvaltning av vilt 
och fisk” rankas som ”outstanding”. Utvärderingspanelen rekommenderar 
följande åtgärder för att ytterligare förbättra kvaliteten och effekten av vilt-
forskningen i Sverige:
1. Etablera ett nytt integrerat mångvetenskapligt forskningsprogram.
2. Upprätta ett övervakningsprogram för utvalda viltarter i Sverige.
3. Underlätta rekrytering av forskare som är i ett tidigt karriärsteg inom 
viltforskningen.
4. Förbättra EU-finansiering inom svensk viltforskning.
5. Utvidga användningen av modellering i svensk viltforskning.
Naturvårdsverket tar med sig dessa rekommendationer i arbetet med en ny 
viltforskningsstrategi 2021–2026.
Samverkan för utveckling
Naturvårdsverket samverkar med andra finansiärer och aktörer inom forsk-
ningen. Det bidrar till att forskningen kan utformas så att den skapar syner -
gier och ger resultat som är lätta att tillämpa och snabbt kan komma till 
användning i miljöarbetet. Vi har till exempel ett väl utvecklat samarbete 
med Formas, där vi deltar i de nationella forskningsprogrammen om klimat och 
hållbart samhällsbyggande. Här har många nationella finansiärer samverkat vid 
en rad tillfällen under året. Formas bidrar med 6 mnkr från sitt  nationella forsk-
ningsprogram om klimat till vår utlysning om våtmarkers ekosystemtjänster, 
tillägg till Naturvårdsverkets 30 mnkr. Bidraget ska användas för projekt om  Naturvårdsverkets årsredovisning 201929klimatanpassning. Naturvårdsverket har bidragit med idéer i Formas utlys-
ning om ekonomiska och finansiella drivkrafter för klimatet, där vår aktu-
ella handläggare på området deltog i ett webbinarium arrangerat av Formas. 
Naturvårdsverkets generaldirektör deltar även i Rådet för evidens baserad 
miljöanalys.
Andra viktiga svenska samverkansparter är Energimyndigheten, 
Riksantikvarieämbetet, Vetenskapsrådet, Vinnova samt Myndigheten för 
samhällsskydd och beredskap. Fler kontakter får vi genom nätverket för 
FoU-myndigheter som koordineras av Vetenskapsrådet.
Under året har Naturvårdsverkets miljöforskningsråd haft två ordinarie 
arbetsmöten samt ett internat. Under dessa har rådet bland annat kvalitetssäkrat 
granskningsprocessen inom olika forskningssatsningar, för att se till att gransk-
ningsgrupperna har levt upp till standarden för god forskningsfinansiering, samt 
stöttat med strategiska val, exempelvis kring omvärldsbevakning och behovs-
analys.
Naturvårdsverkets vetenskapliga råd för biologisk mångfald och ekosys-
temtjänster har haft två möten under året. Rådet består av cirka 35 aktiva fors-
kare från olika vetenskapliga fält, och ska enligt Naturvårdsverkets förordning 
bistå Naturvårdsverket och andra myndigheter i det internationella arbetet i 
den mellanstatliga plattformen för biologisk mångfald och ekosystemtjänster 
(IPBES) samt i arbetet med konventionen om biologisk mångfald (CBD).
Naturvårdsverket är Sveriges nod för arbetet med IPBES och ansvarar för 
kontakten med dess sekretariat, deltar på möten, kommenterar och sprider dess 
rapporter samt bidrar med möjligheten för svenska experter att arbeta i olika 
arbetsgrupper. Naturvårdsverket har fördelat 1,5 mnkr till IPBES organisation, 
dessutom finansieras en forskare med 30 procent för att kunna delta i IPBES 
multidisciplinära expertpanel. Under året har arbetet med översättning av de 
två IPBES-rapporterna “Global utvärdering av biologisk mångfald och eko-
systemtjänster – sammanfattning för beslutsfattare” (The global assessment 
report on biodiversity and ecosystem services - summary for policymakers 
(2019)) samt “Utarmning och restaurering i ekosystem – Ett svenskt perspektiv” 
(The assessment report on land degradation and restoration – summary for 
policymakers (2018)), genomförts.
Naturvårdsverket fördelar 17 mnkr till IVL Svenska Miljöinstitutet 
genom Stiftelsen IVL (SIVL). Medlen används till forskning som bedrivs sam-
finansierat med näringslivet samt som nationell finansiering av EU-projekt. 
Under året har Naturvårdsverket och IVL stärkt sitt samarbete genom ett mer 
frekvent deltagande i IVL:s fyra verksamhetsråd. Samfinansierade forsknings-
projekt presenterades för Naturvårdsverkets handläggare vid ett seminarium 
arrangerat av oss.
Naturvårdsverket fördelar 1 mnkr till projektet New Climate Economy 
(NCE) vid The Global Commission on the Economy and Climate som är 
placerat vid World Resources Institute.
Forskningsprogrammet Vindval, ett samarbete mellan Energimyndigheten 
och Naturvårdsverket, pågår i en fjärde etapp. Satsningen tar fram kunskap  Naturvårdsverkets årsredovisning 201930och metoder för att ge väl avvägda beslut om planering och etablering av 
vindkraft, och sätter även vindkraftens miljöeffekter i ett större sammanhang. 
Effektmålet är att resultat från programmet bidrar till en hållbar nationell 
utbyggnad av vindkraften och att vindkraftens miljöeffekter även kan sättas i 
relation till andra verksamheters miljöpåverkan. De sex pågående forsknings-
projekten avslutas 2020–2021. Fyra projekt handlar om vindkraft och planering 
medan två behandlar vindkraftens påverkan på renens vinterbete.
En rapport från avslutade projekt har publicerats under året “Aktivitet av 
fladdermöss och insekter vid ett vindkraftverk”. I domslut från Mark- och 
miljööverdomstolen (MÖD) om vindkraft finns för året flera hänvisningar till 
Vindvals forskning, bland annat MÖD 2019-01-21 M 2579–17 (påverkan på 
fladdermöss) MÖD 2019-05-09 M 4293–18 (tjäder).
Resultatet från forskningen kan även utgöra ett stöd i den nationella 
strategi för hållbar utbyggnad av vindkraft som Energimyndigheten och 
Naturvårdsverket tillsammans arbetar fram, i myndigheternas samverkansåtgärd 
inom miljömålsrådet. 
Miljömålsuppföljning, utvärderingar och andra 
kunskapsunderlag
Miljömålen utgör ryggraden i det svenska miljöarbetet. För att kunna arbeta 
effektivt med miljömålen behöver vi veta vilka åtgärder som har vidtagits 
och vilka resultat de har lett till. Naturvårdsverket samordnar miljömåls-
ansvariga myndigheter i uppföljningsarbetet och har ett specifikt ansvar för 
uppföljningen av generationsmålet samt 7 av 16 miljökvalitetsmål. Den årliga 
miljömålsuppföljningen redovisar statens insatser för att nå miljömålen och 
används av regeringen i budgetarbetet. Naturvårdsverket tar löpande fram 
utvärderingar och analyser för att bedöma vilka effekter som olika åtgärder 
har. Dessa rapporter används i arbetet med miljömålsuppföljning och fördjupad 
utvärdering av miljömålen. Ett viktigt underlag till den fördjupade utvärdering 
som levererades i början av 2019 är de fördjupade utvärderingarna av respek-
tive mål, vilka beskriver förutsättningarna för varje mål.
Samverkan
Naturvårdsverket är ansvarig myndighet för att samordna uppföljning och 
utvärdering av Sveriges miljömål. Vi genomför aktiviteter för att vägleda och 
underlätta samverkan mellan de 26 myndigheter som har ett ansvar i upp-
följningsarbetet. För att tydliggöra miljöarbetets centrala betydelse och det 
faktum att miljömålsarbetet och miljöarbetet inte kan skiljas åt, strävar vi 
efter att miljömålsuppföljningen och åtgärderna för att nå miljömålen ska 
integreras i myndigheternas ordinarie verksamhet och miljöledningssystem.
Besökare på sverigesmiljömål.se kan följa miljöarbetet genom en samlad 
uppsättning indikatorer för miljökvalitetsmålen och generationsmålet. I 
regeringsuppdraget om indikatorer för miljökvalitetsmålen och generations- Naturvårdsverkets årsredovisning 201931målet som redovisades 2017 ingick ett avsnitt om lokala indikatorer. Arbetet 
med att ta fram och visa dessa indikatorer har fortsatt och de förväntas kunna 
visas på sverigsmiljömål.se under kommande år.
I mars levererade vi den årliga uppföljningen av Sveriges miljömål till 
regeringen. Vi har arbetat löpande med metodstöd för uppföljning och utvär -
dering. Arbetet med att utveckla och förenkla anvisningarna för nationell 
årlig uppföljning av miljökvalitetsmålen har fortsatt för att bättre möta 
Regeringskansliets behov av underlag för budgetarbetet, vilket innebär att 
den årliga uppföljningen helt fokuseras på åtgärder finansierade av staten. Vi 
har dessutom samordnat uppdateringen av miljömålsindikatorer och fortsatt 
samordningen av de målansvariga myndigheternas fördjupade utvärdering av 
respektive miljökvalitetsmål. En process för att uppdatera de målmanualer 
som beskriver utgångspunkter för uppföljning av utvärdering har genomförts 
utifrån tidigare beslutade anvisningar.
Under året har vi genomfört tolv samverkansmöten med andra  myndigheter 
och organisationer med ansvar för uppföljningen av miljökvalitetsmålen. 
Genom dessa möten har vi bättre kunnat samordna myndigheternas arbete 
och stämma av genomarbetade underlag till pågående arbeten eller uppdrag. 
Under året har mötena handlat om årlig uppföljning, kopplingen till Agenda 
2030 och friluftslivsmålen, fördelning av medel, fördjupad utvärdering, erfa-
renhetsutbyte med Formas miljöanalys, utveckling av sverigesmiljömål.se och 
det nya systemet för indikatorhantering samt uppdatering av målmanualer. 
De flesta av dessa möten har genomförts digitalt.
Uppföljning och utvärdering av miljökvalitetsmålen
Vi har levererat den årliga uppföljningen, som är ett underlag för 
Regeringskansliets arbete med budgetpropositionen. Under året har systemet 
för indikatorhantering utvecklats vidare för att öka funktionaliteten i samband 
med att den gamla webbplatsen miljömål.se stängts ner och fullt ut ersatts av 
nya it-stöd. 
Utöver vårt samordningsansvar inom miljömålssystemet ansvarar 
Naturvårdsverket även för att samordna, följa upp och utvärdera 7 av de 
16 miljökvalitetsmålen. Under året har vi publicerat målvisa fördjupade 
utvärderingar av dessa miljökvalitetsmål (rapport 6858–6861, rapport 
 6872–6874). Vi följer, analyserar och utvecklar kunskapsunderlag i samverkan 
med internationella aktörer, forskare och andra myndigheter för dessa specifika 
mål. I första hand använder vi befintliga analyser och data från miljöövervak-
ningen och andra inventeringar som tas fram av oss och andra myndigheter.
Andra uppföljningar, utvärderingar och kunskapsunderlag
Naturvårdsverket genomför löpande styrmedelsanalyser och utvärderingar 
av miljöarbetet. Styrmedelsanalyserna och utvärderingarna ger underlag om 
effekter av styrmedel och åtgärder för att nå miljökvalitetsmålen. Prioritering 
av styrmedelsanalyser sker utifrån kriterierna verkningsfullhet, samhällseko-
nomisk kostnadseffektivitet och genomförbarhet på kort och lång sikt. För  Naturvårdsverkets årsredovisning 201932utvärdering är policyrelevans, tajmning och kostnad för samhället viktiga 
faktorer vid prioritering. Resultatet används i fördjupade utvärderingar av 
miljömålen och utveckling av miljöarbetet, till exempel i arbetet med fram-
tagande av åtgärdsförslag. Under året har vi upphandlat tre sådana analyser 
på miljöövervakningsanslaget 1:2 och i egen regi genomfört tre utvärderingar 
(rapport 6869, rapport 6870, rapport 6894). Vi har också samordnat och 
 tillsammans med övriga ansvariga myndigheter genomfört en andra  uppföljning 
av de tio målen för friluftslivspolitiken som levererats till regeringen. En nationell 
undersökning av svenska folkets friluftsvanor har färdigställts under året och 
utgör ett underlag till denna uppföljning (rapport 6887).
Internationell rapportering
Genom vårt medlemskap i EU och deltagande i många internationella 
konventioner har Sverige rapporteringskrav inom flera områden. Det kan 
handla om uppgifter om vidtagna åtgärder eller om tillståndet i miljön. 
Naturvårdsverket genomför rapporteringar inom flera olika områden, såsom 
klimat och luft, utsläpp och miljöskydd, naturvård samt allmänhetens  tillgång 
till miljöinformation enligt Århuskonventionen. Uppgifterna hämtas från 
miljöövervakningen, inventeringar, företag, myndigheter och kommuner. 
Europeiska miljöbyrån, EEA, mäter årligen leveranserna och har 2019 placerat 
Sverige i topp som ett av sju länder avseende leveranssäkerhet och kvalitet. 
För att öka effektiviteten i och effekten av rapporteringarna driver vi frågor 
om återanvändning av uppgifter och undvikande av dubbelrapportering 
bland annat genom vårt styrelsearbete i EEA samt i samverkan för europe-
iska naturvårdsmyndigheter ENCA. Under året har europeisk lagstiftning 
beslutats som medför betydande samordningsfördelar och effektiviseringar 
mellan rapporteringskrav vilket Sverige bidragit till. 
BIOLOGISK MÅNGFALD
Rapportering till EU enligt artikel 12 i fågeldirektivet genomfördes under 2019 
och omfattar en statusbeskrivning av samtliga i Sverige naturligt förekommande 
fågelarter. I rapporteringen ingår bland annat att redovisa populationsnivåer 
samt trender, utbredning och utbredningstrend, hot och påverkansfaktorer, 
åtgärder samt jaktstatistik. Rapporteringen görs vart sjätte år och utgör 
en delmängd i den samlade bedömningen av tillståndet för den biologiska 
 mångfalden i EU.
Vi har rapporterat bevarandestatus för arter och naturtyper i art- och 
habitatdirektivet (Rådets direktiv 92/43/EEG) den 29 april. Rapporteringen 
ska göras var sjätte år enligt direktivets artikel 17. Rapporteringen följde EU:s 
rapporteringsformat och riktlinjer. Vi deltog även i EU:s expertgrupp för 
 rapporteringsfrågor för att säkerställa att rapporteringen gjordes på samma 
sätt som i övriga medlemsländer. Totalt rapporterades bevarandestatus för 
166 arter och 89 naturtyper. Naturvårdsverkets årsredovisning 201933Rapportering av bevarandestatus ska vara en faktabaserad  sammanställning som 
bygger på senaste vetenskaplig kunskap. Ett omfattande arbete har därför 
gjorts för att sammanställa data från nationell och regional miljöövervakning, 
enskilda undersökningar, frivilliga spontanrapporteringar samt från programmet 
Biogeografisk uppföljning.
För att sammanställa underlag och ta fram bedömningar för rapporteringen 
tog myndigheten hjälp av Artdatabanken vid Sveriges lantbruksuniversitet 
(SLU). Utförare inom miljöövervakningen och den biogeografiska uppföljningen 
samt från länsstyrelserna har även anlitats för att göra sammanställningar 
och analyser av data. Arbetet utfördes i samarbete med Havs- och vatten-
myndigheten, som tog fram underlag och bedömning för de akvatiska natur -
typerna och arterna.
För varje art har statusbedömningar och trender tagits fram för dess popu-
lation, utbredningsområde, kvalitet på habitat och framtidsutsikter. För varje 
naturtyp har statusbedömningar och trender tagits fram för utbredningsområde, 
area, kvalitet inklusive status för naturtypens typiska arter samt framtidsutsikter. 
Bedömningen gjordes för den region eller de regioner där arten eller naturtypen 
finns. I Sverige har vi fem regioner, tre terrestra och två marina.
Arbetet har kvalitetsgranskats av referensgrupper för varje art- och 
 naturtypsgrupp samt av Naturvårdsverket och Havs- och vattenmyndigheten. 
I expertgrupperna deltog forskare och privata experter samt experter från 
bland annat Jordbruksverket, Skogsstyrelsen och länsstyrelserna. Vi har även 
haft kontakt med myndigheter i Finland, Estland, Lettland och Litauen för 
att utbyta erfarenheter och kvalitetssäkra arbetet.
Vi har kommunicerat arbetet till länsstyrelserna, Jordbruksverket, 
Skogsstyrelsen samt till markägare via Skogsstyrelsens sektorråd. 
Rapporteringen har kommunicerats via pressmeddelande, Naturvårdsverkets 
externa webb samt via en lägesrapport. Vi har även tagit fram en svensk rapport 
i samarbete med Artdatabanken, SLU. Rapporten kommer att publiceras då 
rapporteringen godkänts av EU, vilket beräknas ske i årsskiftet 2019/2020.
EU har gjort en första teknisk granskning av rapporteringen. 
Naturvårdsverket har rättat de tekniska fel som framkom i granskningen och 
skickade den 4 juli in en korrigerad version.
Under 2019 har vi sammanställt den första rapporten (för perioden 
2015–2018) över åtgärder mot enskilda arter och kostnader för f örordningens 
genomförande i Sverige, enligt Förordning (EU) 1143/2014 om invasiva 
främmande arter.
LUFT OCH KLIMAT
Liksom tidigare år har Naturvårdsverket tagit fram omfattande kunskaps-
underlag och genomfört rapporteringar på luftområdet.
Under 2019 har Naturvårdsverket tagit fram utsläppsinventeringen 
som rapporteras till luftvårdskonventionen (CLRTAP) och till EU-KOM 
enligt ”NEC direktivet”. Vi har fortsatt arbetet med metodutveckling och 
 förbättringar av aktivitetsdata och emissionsfaktorer, vilket resulterat i  Naturvårdsverkets årsredovisning 201934 fortsatt förbättrad kvalitet i rapporterade data. En viktig del i  kvalitetsarbetet 
är den årliga granskningen av medlemsstaternas utsläppsdata, som 
EU-kommissionen genomför.
Under året har Naturvårdsverket även tagit fram kunskapsunderlag och 
rapporterat utsläpp och andra parametrar från stora förbränningsanläggningar 
(LCP) till EU-KOM enligt industriemissionsdirektivet (IED).
I enlighet med artikel 9 i EU:s direktiv 2016/2284/EU ska  medlemsländerna 
för första gången rapportera ett miljöövervakningsprogram som  säkerställer att 
luftföroreningarnas negativa effekter på ekosystem övervakas. Naturvårdsverket 
samordnade arbetet där Havs- och vattenmyndigheten var inkluderade. Sverige 
valde att rapportera in övervakningsdata från totalt 1072 övervakningsstatio-
ner från miljöövervakningsprogrammen Luft, Skog och Vatten. Dessa data från 
medlemsländerna i EU kommer sedan att ligga till grund för att bedöma vilka 
Naturvårdsverket har liksom tidigare år bistått Regeringskansliet i sam-
manställningen av den rapport som enligt artikel 21 i utsläppshandelsdirektivet 
årligen ska lämnas till EU-KOM. Rapporten samlar omfattande uppgifter om 
tillämpningen av utsläppshandelsdirektivet och dess genomförandebestämmelser.
Miljöinformationsförsörjning och 
resultatkommunikation
Insamling av uppgifter och analys innebär i stor utsträckning hantering av 
digital information. Allt mer av arbetet sker med stöd av tekniska lösningar 
och genom att rapportering och informationsflöden digitaliseras. Samverkan 
är central för att kunna möta målgrupperna företag, allmänhet och offentlig 
sektor i organisationsöverskridande digitala processer.
Informationshantering och tillgängliggörande
Prestationen innehåller en mängd olika leveranser. Nedan beskrivs ett urval 
av dessa med underliggande aktiviteter. I prestationen ingår att samordna it-
stöd och -drift, samt att upprätthålla och utveckla de tekniska lösningar som 
krävs för att lagra och tillgängliggöra data. Prestationen omfattar därmed 
 administration för  upphandlade tjänster och uppdrag, såsom datavärdskap, 
samt tid för samverkan med andra myndigheter och aktörer. Dessutom ingår 
arbete för att komma överens om gemensamma lösningar, så att olika it-
system kan fungera tillsammans och kommunicera med varandra (juridisk, 
organisatorisk, semantisk och teknisk interoperabilitet).
Miljöinformation är en strategisk resurs som bidrar till en bättre miljö 
genom att ge underlag för uppföljning, analys, förståelse, beslut och age-
rande. Naturvårdsverket bidrar till att olika aktörer i samhället har tillgång 
till miljöinformation som kan användas för olika syften, både av oss själva 
och av andra, oavsett finansieringskälla och utformning av  datainsamling. 
Kunskapsunderlag, såsom analyser, statistik och data från  miljöövervakning  Naturvårdsverkets årsredovisning 201935och inventeringar, miljö- och viltforskning och miljömålsuppföljning, görs 
tillgängliga i digitala lösningar och kommuniceras i olika kanaler med 
utgångspunkt i olika målgruppers förförståelse och behov. Under året har 
Naturvårdsverket arbetat med informationssäkerhetsklassning och dokumen-
tation av informationsmängder och förberett för dokumentation av tillgäng-
liggörande.
Naturvårdsverket har tecknat överenskommelser med Sveriges lantbruks-
universitet (SLU) och Lunds universitet om ett sammanhållet datavärdskap 
för naturdata (strukturerade undersökningar av landmiljö och arter). Data 
från nationell och regional miljöövervakning, samt de undersökningar som 
ingår i biogeografisk uppföljning har prioriterats. Efterhand kan datavärdskapet 
byggas ut, dels gällande fler undersökningar eller inventeringar, dels till flera 
områden såsom vilt, DNA och spontanrapporteringar. Datavärdskapet säker -
ställer långsiktig lagring, kvalitetskontroll och att resultat görs tillgängliga. 
En viktig förutsättning är kopplingen till uppbyggnaden av SBDI (Svensk bio-
diversitetsdatainfrastruktur), som koordineras av Naturhistoriska riksmuseet, 
där Naturvårdsverket under året bidragit i syfte att datahanteringen ska bli 
smidig och förenkla användningen av informationen för forskare, myndigheter 
och andra intressenter. 
Stationsregistret har driftsatts 2019 och drygt 60 000 provplatser är 
registrerade. Arbetet bedrivs under ledning av Naturvårdsverket och Havs- 
och vattenmyndigheten i samverkan med Strålsäkerhetsmyndigheten och 
Jordbruksverket med datavärdarna samt med representanter för vatteninfor -
mationssystemet VISS. Datavärdarna har under året kontrollerat att provplat-
ser som de hade i sina egna databaser stämmer överens med vad som lagrats i 
Stationsregistret. En övergripande beskrivning av Stationsregistret finns fram-
tagen samt en handledning med bland annat anvisningar för hur en dataleve-
rantör i förväg kan kontrollera position och riktighet i sina egna provplatser 
före leverans till datavärd. Via webbtjänst går Stationsregistrets innehåll även 
att jämföra mot VISS. Effekten är att dubbletter av provplatser och övervak-
ningsstationer inom miljöövervakningen minimeras och effektiva dataflöden 
kan åstadkommas. 
Den valideringstjänst som Naturvårdsverket utvecklat och som togs i 
drift 2016 och 2017 syftar till att stödja ett helt digitaliserat dataflöde enligt 
EU-krav. Under 2019 har vidareutvecklingen fokuserat på att ta fram ett 
förbättrat gränssnitt för tjänsten med kopplingar till underliggande stödsystem. 
Även insatser för att åstadkomma stabila driftförhållanden har  genomförts. 
Numera används valideringstjänsten av datavärdarna för Luftkvalitet 
(SMHI), för Provfiske (SLU) och för Grundvatten (SGU). Även datavärden 
för Miljögifter (SGU) är på väg att använda tjänsten.
Naturvårdsverket leder samverkan kring en Sverigetäckande version av 
nationellt marktäckedata, under året har en första version lanserats. Den är 
baserad på EU:s satellitprogram Copernicus och har under året väckt stort 
intresse inom olika delar av samhället. I Naturvårdsverkets  kundundersökning 
uppgav 85,5 procent av de svarande att de helt säkert eller förmodligen  Naturvårdsverkets årsredovisning 201936kommer att använda nationella marktäckedata de kommande tolv månaderna. 
Data tillgängliggörs via tjänster enligt INSPIRE:s krav. En styrgrupp bildas 
för framtida drift bestående av Naturvårdsverket (ordförande), SCB, HaV, 
Skogsstyrelsen, SLU, MSB, Trafikverket och Metria. 
Naturvårdsverket har enligt EU:s krav beskrivit prioriterade  datamängder 
med metadata och satt upp Inspiretjänster. För ändamålet har en ny 
metadatakatalog och en plattform (NVGIS för Inspire) driftsatts som kan 
 återbrukas som komponenter i en digital infrastruktur. Nästa steg är har -
monisering enligt bilaga III senast oktober 2020, en plan har tagits fram 
och  arbetet  prioriteras för att uppfylla kravet från och med oktober 2020 
att alla nya datamängder som tas fram ska uppfylla tillgänglighetskraven. På 
det viset möter Naturvårdsverkets EU:s krav och möjligheter till innovativa 
 lösningar för tillgängliggörande av miljöinformation med grund i Inspire-
infrastrukturen skapas.
Arbetet med en nationell arkitektur för utbyte av miljöinformation mellan 
företag och offentlig sektor fortsätter i och med en rad  förändringsinitiativ 
utifrån omvärldskrav. Utveckling av nya arbetssätt och digitala lösningar 
pågår som stöd för handel med utsläppsrätter, producentansvar,  spårbarhet 
farligt avfall och förbättrad avfallsstatistik. Återbruksbara komponenter, 
såsom gränssnitt maskin till maskin (API) och människa till maskin (e-tjänster), 
samt bastjänster för lagring och tillgängliggörande pågår i samarbete med 
företag som i framtiden kan lämna in uppgifter maskinellt. Motsvarande 
samarbete håller på att startas för att möjliggöra integration med tillsyns-
myndigheter och andra myndigheter.  För att digitala dataflöden ska kunna 
sättas upp analyseras framtidens miljörapportering från företag samt hur det 
framtida rapporteringsstödet för Naturvårdsverket och andra ska utformas. 
Potentialen med automatiska dataflöden och maskinella analyser är stor.
I samverkan med Havs- och vattenmyndigheten och flera andra berörda 
organisationer har Naturvårdsverket genomfört en förstudie som visar på 
behov och utvecklingsförslag för informationshantering och digitalisering 
inom området Invasiva främmande arter. Förstudiens lösningsförslag utgår 
från EU-förordningen, implementeringen i svensk lag, de berörda organisa-
tioners ansvar och behov, återbrukar flera befintliga lösningar och möjliggör 
ett synkroniserat arbetssätt med målet att effektivt bekämpa invasiva främ-
mande arter. En första nivå av digitalt stöd för verksamheten har under 2019 
kommit i drift. Det möjliggör inrapportering av fynd, en gemensam lägesbild 
av utbredning, samt indikation på förändrad lägesbild. En myndighetsgemensam 
plan finns som innebär att informationshanteringen utvecklas 2020 så att 
optimerade bekämpningsinsatser kan genomföras och resultat av dessa åter -
rapporteras till EU.
Naturvårdsverket och andra berörda har inom ramen för Smart miljö-
information under 2019 fortsatt samverkan med Sveriges kommuner och 
regioner, Boverket och Lantmäteriet kring digitalisering och  miljöinformation i 
samhällsbyggnadsprocessen. Fokus har varit informationsutbyten för data-
mängder som naturvärdesinventeringar, miljökonsekvensbeskrivningar och  Naturvårdsverkets årsredovisning 201937friluftsliv. Naturvårdsverket utgår här från de specifikationer som togs fram av 
en arbetsgrupp inom Lantmäteriets Digitalt först-uppdrag där Naturvårdsverket 
ingick. Lantmäteriet har nu initierat ett fortsatt arbete med dessa specifikationer 
inom ramen för organisationens nya regeringsuppdrag kopplat till grunddata 
och även här kommer Naturvårdsverket att delta i arbetet. 
Boverket har under hösten arbetat med regeringsuppdraget ”Uppdrag 
att verka för en enhetlig digital tillämpning av plan- och  bygglagen”. 
Naturvårdsverket har deltagit i arbetet och bidragit med kunskap och  resultat 
från verksamhetsanalyser relaterade till samhällsbyggnadsprocessen. 
Länsstyrelserna har en utpekad roll att tillhandahålla planeringsunderlag till 
alla aktörer inom samhällsbyggnadsprocessen. Detta gör man idag via sin 
Planeringskatalog. Det finns initiativ inom Smart miljöinformation som syftar 
till att tydliggöra Planeringskatalogens roll där länsstyrelserna är färdledande. 
Naturvårdsverket har under året både samverkat med länsstyrelserna kring 
detta och länsstyrelserna har varit aktiva i arbetet med informationsutbytes-
modeller för miljökonsekvensbeskrivningar.
Naturvårdsverket fortsätter att arbeta för att öka mängden öppna 
data, dels genom att våra egna dataset görs tillgängliga och dels genom att 
på begäran dela med oss av vår kunskap kring öppna data och metadata-
hantering. Under året har föreläsningar och presentationer hållits, till 
exempel för Stockholms universitet, Stockholms stad, länsstyrelserna och 
Arbetsförmedlingen. Vi bidrar också aktivt i Tillväxtverkets AI-nätverk, 
Lantmäteriets regeringsuppdrag om värdefulla datamängder och DIGG:s 
referensgrupp kring DCAT-AP, för att nämna några exempel. Arbetet med att 
tillgängliggöra den miljöinformation Naturvårdsverket ansvarar för enligt 
Inspire har slutförts i och med att de sista 4 av totalt 24 tjänster publicerats.
Tabell 7. Nyckeltal för tillgängliggörande av information 
Antalet dataset som är tillgängliga genom 
nedladdningstjänster125 134 192
Antal besök på Miljödataportalen 49 331 53 708 59 844
Naturvårdsverket har slutrapporterat uppdraget att som  utvecklingsmyndighet 
inom regeringens program Digitalt först bidra till smartare  miljöinformation. 
Ett nytt arbetssätt är etablerat och organisationer med stort intresse av miljö-
informationshantering samverkar i forum som är beständiga över tid. I slut-
rapporten återfinns förslag till fortsatta uppdrag kring digitalisering av tillsyn 
och kontroll, utformade av Naturvårdsverket och Jordbruksverket i samverkan. 
Ett konkret resultat är det regeringsuppdrag som i ett första steg genomför en 
förstudie av digitaliserad tillsynsvägledning.
Naturvårdsverket utgår från tesen att samhällets ökade insikter om och 
intresse för klimat-, miljö- och hållbarhetsfrågor påverkar marknaden och hur 
marknadsaktörer agerar. Dialogmöten med representanter från  företag och  Naturvårdsverkets årsredovisning 201938branschorganisationer har genomförts där frågor om företags  drivkrafter och 
vad offentlig sektor kan bidra med diskuterats. Dialogen togs vidare i den 
miljöinformationskonferens som genomfördes 27–28 maj med cirka 80  deltagare 
från länsstyrelser, kommuner, nationella myndigheter och andra organisationer. 
Temat för konferensen var hur offentlig sektor möter målgrupperna företag och 
allmänhet, och deltagare var bland annat representanter för eSamverkanspro-
grammet eSam, Tillväxtverket och företag i framkant.
Miljöinformationsrådet har under 2019 hållit två möten. I rådet samverkar 
14 organisationer, sedan Trafikverket tillkommit som ny deltagare. I rådet 
har man bland annat kommit överens om rekommendationer för hantering av 
metadata som skapar möjligheter att tillgängliggöra information på ett effektivt 
sätt. Man har också kommit överens om att se över om samverkansformerna är 
funktionella eller om något behöver justeras för framtida samverkan. Planering 
av en bred och öppen process pågår där olika parter kan göra sin röst hörd. En 
stor del av rådets möten ägnas åt kunskaps- och erfarenhetsutbyte och både 
eSam och myndigheten för digital förvaltning (DIGG) har deltagit och berättat 
om sina respektive roller och riktningen i offentlig sektor.
Tillsammans med Tillväxtverket, Bolagsverket, Havs- och vattenmyn-
digheten samt Livsmedelsverket har Naturvårdsverket under 2019 aktivt 
drivit på och etablerat en samverkan för att förenkla  informationsutbyte 
med kommuner. Genom att samordna och ensa Naturvårdsverkets och 
de övriga myndigheternas krav och behov av informationsutbyte med 
 kommuner kan kommunerna och dess leverantörer av it-system enklare 
möta dessa krav. Arbetet är ett steg i det långsiktiga samverkansarbetet 
med kommunernas användarföreningar för sina verksamhetssystem, som 
påbörjades 2018. Möten för dialog och erfarenhetsutbyte med användarför -
eningarna har genomförts kvartalsvis sedan 2018. I mars 2019 arrangerade 
Naturvårdsverket ett dialogmöte med användarföreningarna, kommunernas 
leverantörer av verksamhetsstöd för miljösystem samt länsstyrelserna.
Naturvårdsverket har deltagit med tid och kompetens i de regeringsuppdrag 
som DIGG samordnat kring grunddata och informationsutbyte. Genom detta 
ledande arbete har Naturvårdsverket påverkat och bidragit till de slutsatser 
och kunskaper som samverkansuppdraget åstadkommit. Av resultatet framgår 
det tydligt att arbetet inom Smart miljöinformation ligger i linje med övrig 
digitalisering av offentlig sektor, till exempel avseende DIGG:s förslag om att 
etablera ett ekosystem för informationsutbyte i offentlig sektor. Resultatet är 
också att vi på Naturvårdsverket har kunnat förbereda oss själva och andra 
aktörer inom miljösektorn på vad som komma skall och anpassa vår utveck-
ling därefter. Naturvårdsverket har dessutom genom sitt deltagande tagit hem 
 värdefull kunskap och haft möjlighet att utveckla den egna kompetensen.
Andra samarbeten utvecklas för att möta behoven av effektivt digitali-
seringsarbete. En rad myndigheter och organisationer initierade i våras ett 
erfarenhetsutbyte som syftar till att ensa och effektivisera informationsutbytet 
med kommunerna. Samverkansinitiativet, som har tagit namnet InfoKom, 
hoppas kunna öka förståelsen om gemensamma behov, utmaningar och  Naturvårdsverkets årsredovisning 201939informationsutbytesmönster. Bland annat har en workshop hållits kring 
 lösningsmönster utifrån tre aktuella case, med tyngdpunkt på Havs- och 
 vattenmyndighetens arbete kring små avlopp. I samverkan har hittills deltagit 
representanter från Bolagsverket, eSam, Folkhälsomyndigheten, Havs- och 
vattenmyndigheten, Inera, Jordbruksverket, Lantmäteriet, Livsmedelsverket, 
länsstyrelserna, Naturvårdverket, Sveriges kommuner och regioner och 
Tillväxtverket samt några kommunala systemleverantörer och deras användar -
föreningar. Arbetet ligger i linje med ett av de regeringsuppdrag som föreslogs 
i DIGG:s rapport ”Säkert och effektivt informationsutbyte”, och utgör en 
 frivillig uppstart i samverkan i väntan på ett eventuellt regeringsuppdrag.
 Naturvårdsverket har under året arbetat med att åstadkomma ett  effektivt 
återanvändbart arbetssätt för de informationsflöden som krävs för att 
möta kraven på spårbarhet av farligt avfall.  Resultatet har tagits upp i 
Miljöinformationsrådet där man kommit överens om att kontakta MSB om 
behov av utbildning och stöd, och i hur arbete för informationssäkerhet kan 
ske i samverkan.
Kommunikation för att öka kunskapen
Naturvårdsverket kommunicerar i olika kanaler för att göra  miljöinformation 
känd och se till att den kommer till nytta. När vi planerar och genomför 
kommunikation arbetar vi effektstyrt. Det innebär att vi utifrån effektmål 
genomför regelbundna uppföljningar av hur omvärlden använder digitala 
kanaler och hur välkommunikationsinsatser lyckas. Uppföljningarna resulterar 
sedan i förbättringar.
Naturvårdsverket har under året arbetat vidare inom fem långsiktiga 
kommunikationsprogram där myndigheten vill åstadkomma en större för -
flyttning i exempelvis kunskapsnivå eller ökat förtroende – klimat, plast, vilt, 
miljömålen och fysisk planering. Myndigheten har även genomfört riktade 
kommunikationsuppdrag inom några viktiga områden såsom textil, skyddad 
natur, Klimatklivet och invasiva arter. Uppdragen har bland annat resulterat i 
ökat genomslag i nationella medier samt fler och mer utvecklade relationer.
Våra digitala kanaler engagerar och stöttar användarna i deras miljöarbete. 
året. Naturvårdsverket uppfattas som en trovärdig aktör, vilket myndigheten 
har stor nytta av då vi förmedlar kunskap och driver förändringsarbete. 
WEBBPLATSER, KONFERENSER OCH ANDRA KANALER 
Inom de fem långsiktiga kommunikationsprogrammen har vi bland annat 
undersökt den svenska allmänhetens syn på lösningar för klimatet, genomfört 
en aktörsanalys inom fysisk planering och kommunicerat viltförvaltningens 
resultat i miljöarbetet.
Naturvårdsverkets arbete gentemot media präglas av öppenhet och hög 
servicenivå. Medierna är en viktig kanal för att nå olika aktörer i omvärlden 
med information om myndighetens frågor. Naturvårdsverkets årsredovisning 201940Under 2019 har vi genomfört en undersökning av myndighetens anseende 
och vår bild i media. Naturvårdsverket har bra resultat vad gäller experters 
tillgänglighet samt nyhetsvärdet i våra pressmeddelanden.
En målsättning är att öka antalet besökare i Naturvårdsverkets digitala 
kanaler. Arbetet med så kallad sökordsoptimering, integrerad kommunikation 
och utveckling med användaren i fokus bidrar till att besöksantalet i våra 
prioriterade digitala kanaler ökar stadigt år för år.
Målet med webbplatsen sverigesmiljömål.se är att inspirera och vägleda 
till fler åtgärder och ett stärkt genomförande. Målgrupper är i första hand 
kommuner och näringsliv. Under 2019 har antalet besök på webbplatsen ökat.
Syftet med Naturvårdsverkets sida på Facebook är att miljöinformationen 
ska få ökad användning och att det ska vara lättare att ta kontakt med myn-
digheten. Antalet följare av sidan var i slutet av året 3 200. Flera av inläggen 
har fått stor spridning och gett relativt högt engagemang genom exempelvis 
kommentarer.
Naturvårdsverket finns sedan flera år på Twitter och det officiella kontot 
för myndigheten har närmare 12 000 följare.
Webbplatsen sverigesnationalparker.se hade cirka 1,1 miljoner besök under 
2019, jämfört med 800 000 år 2018. Webbplatsen har under året underlättat 
besöken till nationalparkerna. Antalet följare av Sveriges nationalparker på 
Instagram har nästan fördubblats jämfört med föregående år och är nu 27 000. 
Arbetet sker genom ett stafettkonto där nationalparksförvaltarna ansvarar för 
kanalen under vardera en till tre veckor per år.
Målet för Naturvårdsverkets webbplats naturvårdsverket.se är främst att 
vara ett stöd i miljöarbetet för våra kunder såsom länsstyrelser, kommuner, 
andra myndigheter och företag. Antalet besök ökar för sjätte året i rad till 
4,1 miljoner 2019 och Naturvårdsverket följer upp besökarnas användning 
löpande vilket leder till förbättringar av webbplatsen.
Naturvårdsverket arrangerade under 2019 ett flertal konferenser som 
lockade många deltagare och bidrog till ökad dialog och samverkan, exem-
pelvis Klimatforum, Miljöbalksdagarna, Tankesmedjan för Friluftsliv och 
Miljömålsdagarna. I tabell 8 listar vi några av våra större konferenser, med 
fler än 235 deltagare. Naturvårdsverkets årsredovisning 201941Tabell 8. Större konferenser
Konferensens namn Deltagare Effekter
Miljöbalksdagarna 641 91 % av deltagarna uppger att de lärt sig något nytt om 
miljöbalken som de kan använda i sitt dagliga arbete.
Tankesmedja för 
friluftsliv303 97 % av deltagarna tycker att de fick ökad motivation att 
arbeta mot ett hållbart friluftsliv.
Miljömålsdagarna 235 90 % av deltagarna skulle rekommendera 
Miljömålsdagarna till en kollega eller bekant inom 
området.
Klimatforum 550 55 % av deltagarna svarade bra eller mycket bra på frågan 
om konferensen visat på lösningar, verktyg och vägar 
framåt för klimatomställningar och de samhällsföränd-
ringar som är nödvändiga.
Officiell statistik
Inom ramen för Sveriges officiella statistik har Naturvårdsverket under 2019 
publicerat följande:
• Förpackningsavfall (uppkommet och behandlat avfall publicerades 
2018).
• Utsläpp av växthusgaser (uppdelat på olika sektorer och produktgrup-
per).
• Luftföroreningar.
Publicering av officiell statistik angående miljögifter kust och hav har pausats 
för att ses över i relation till behoven i vattenförvaltningen.  Naturvårdsverkets årsredovisning 2019425 Samordning och utveckling av 
generella styrmedel
Naturvårdsverket har en central och på många sätt unik roll i miljöarbetet. 
Vi är den samlande myndigheten på miljöområdet. Vi ska driva utvecklingen 
framåt och samordna arbetet tillsammans med andra.
Resultatområdet avser myndighetens övergripande miljömålsarbete, 
samordning i systemfrågor liksom att förse regeringen och andra med bra 
beslutsunderlag för utvecklingen av miljömålssystemet och styrmedel för att 
nå miljömålen. Här ingår bland annat arbetet med fördjupad utvärdering, 
samhällsekonomiska analyser och miljöledning i staten liksom myndighetens 
strategiska arbete med att utveckla miljö rätten. Arbetet sker på uppdrag av 
regeringen men även på eget initiativ. Det övergripande syftet med verksamheten 
är att skapa förutsättningar för att Sverige ska nå miljömålen.
Vi utvecklar och använder våra förmågor att arbeta strategiskt för att nå 
generationsmålet och miljökvalitetsmålen. Vi stärker vår förmåga att föreslå 
rätt styrmedel och åtgärder för miljöarbetets utveckling.
Vi har en pådrivande roll i arbetet med miljömål en gentemot andra 
 myndigheter, samordnar miljöledning i statliga myndigheter och innovations-
arbetet för miljömålen. Vi vägleder inom miljömålssystemet berörda myndig-
heter i deras arbete med genomförande och uppföljning samt kommunicerar 
kopplingen mellan Sveriges miljömål och FN:s globala hållbarhetsmål.
Vi utvecklar tillämpningen av miljöbalken så att den är ett effektivt 
 styrmedel.
Vi utvecklar och vägleder om metoder för analys av styrmedel, konsekvens-
analys, samt innovationer, så att både vi och andra har tillgång till effektiva 
och uppdaterade arbetssätt. Vi utvärderar, följer upp och utvecklar tillämp-
ningen av samhällsekonomiska analyser i samråd med berörda myndigheter.
Naturvårdsverkets treåriga mål är:
Naturvårdsverket har på eget initiativ tagit fram prioriterade åtgärder som 
ger bra förutsättningar för att miljökvalitetsmålen nås. Naturvårdsverket har 
fortsatt att arbeta med egeninitierade analyser för att kunna tillhandahålla 
beslutsunderlag för styrmedel och åtgärder som ger bra förutsättningar för 
att miljökvalitetsmålen ska nås. Under 2019 har analysarbetet systematiserats 
och samordnats för att vi på ett mer strategiskt och effektivt sätt kunna göra 
prioriteringar för angelägna och proaktiva insatser.
Vi har redovisat regeringsuppdragen med redovisningsdatum under 2019, 
utom ett där delar av uppdraget kommer att redovisas först i början av 2020. 
Vissa uppdrag har präglats av samverkan, dels med andra myndigheter, dels 
genom konsultationer med intressenter. Uppdragen har bidragit till att ny  Naturvårdsverkets årsredovisning 201943kunskap har tagits fram och i de fall där det har funnits anledning att göra 
avvägningar mellan intressen och samhällsmål, har en samhällsekonomisk 
analys genomförts.
Naturvårdsverket fortsätter att bidra med sakkunskap i andra  myndigheters 
regeringsuppdrag, och att medverka med expertstöd i utredningar, styr-,  referens- 
och arbetsgrupper samt i råd och nätverk. Under året har vi utvecklat 
innovationsarbetet och ökat insatserna för att få in nya lösningar och fler 
innovationer i miljöarbetet så att Sverige snabbare kan nå miljömålen.  
Naturvårdsverkets bedömning är att vi har tagit viktiga steg mot mål-
uppfyllelse.
Utveckling och tillämpning av miljörätten/
miljöbalken
Under året har Naturvårdsverket genomfört insatser för att effektivisera det 
interna arbetet med vägledningsfrågor. Arbetet har resulterat i en effektiv och 
tillgänglig vägledning som ger tillsynsmyndigheterna relevant, likvärdigt och 
tillförlitligt stöd i sitt arbete med miljöbalken. 
I Naturvårdsverkets interna vägledningsguide sammanställs och kom-
municeras våra gemensamma riktlinjer och ställningstaganden vad gäller 
vägledningsarbetet. Guiden är ett internt stöd i det dagliga arbetet med 
vägledningsfrågor. Under hösten har ett internt utvecklingsuppdrag genom-
förts med syfte att ta fram en verksgemensam handlingsplan för hur vi kan 
utveckla vår roll som tillsynsvägledare.
Naturvårdsverket deltar även i Miljösamverkan Sveriges projekt 
”Smartare vägledning”, där syftet har varit att samla aktörer och utveckla 
vägledningsarbetet för att stärka och bättre tillvarata de samlade kunskaperna 
och erfarenheterna inom miljöbalkens område. Målet med projektet är att ta 
fram förslag på hur ett modernt sätt att arbeta med vägledning kan se ut. 
Samordning och utveckling av 
miljömålssystemet
FÖRBEREDA OCH DELA UT MILJÖMÅLSPRISET
Under 2019 har Naturvårdsverket instiftat Miljömålspriset, ett nytt, nationellt 
miljöpris. Syftet med priset är att uppmärksamma goda förebilder i miljö-
målsarbetet och inspirera till fortsatt uthålligt och uppfinningsrikt miljöarbete 
i alla delar av samhället. Allmänheten har haft möjlighet att skicka in förslag 
på nomineringar och en jury bestående av representanter från näringsliv, 
 akademi, civilsamhälle och offentlig sektor har valt ut dem som nominerats 
i de tre priskategorierna. Två kategorier är för organisationer, och där har 
juryn utsett vinnarna. Kategorin Årets inspiratör är för en person, och där 
har allmänheten fått rösta på en av de fyra personer som juryn valt ut bland 
de nominerade. Naturvårdsverkets årsredovisning 201944Vinnare 2019 var:
• Uthållighet och långsiktighet: Göteborgs stad, förvaltningen Kretslopp 
och Vatten, för sitt avfallsförebyggande arbete. (God bebyggd miljö)
• Mod och tempo: HYBRIT, för sitt arbete med att ställa om svensk 
 stålproduktion till helt fossilfri. (Begränsad klimatpåverkan)
• Årets inspiratör: Lennart Henrikson, för sitt arbete med att utbilda 
skogsägare i hållbart skogsbruk. (Levade sjöar och vattendrag)
MILJÖMÅLSRÅDET – UTVECKLING AV ARBETSSÄTT MOT PROGRAM-
OMRÅDEN
Miljömålsrådet har under 2019 beslutat att fokusera sitt arbete i sju program-
områden, för att ytterligare samla kraften i gemensamt prioriterade och ange-
lägna områden. På ett internat i maj samlades myndighetscheferna i rådet och 
tog del av aktuell omvärldsspaning och diskuterade sig fram till inom vilka 
områden rådet kan göra mest nytta för att öka takten i arbetet med att nå 
Sveriges miljömål. Efter internatet har arbetet fortsatt hos de olika myndighe-
terna. Naturvårdsverket har bistått Miljömålsrådet genom att tillhandahålla 
rådets kansli som har tagit fram underlag och väglett myndigheterna i hur det 
nya arbetssättet med programområden ska bedrivas. Naturvårdsverket är också 
drivansvarig myndighet för programområdet Insatser för grön infrastruktur, 
samt deltar i alla programområden utom Klimathänsyn i bygg- och anlägg-
ningsbranschen. 
Programområdena är:
• Ramverk för nationell planering.
• Staten går före.
• Styrmedel för hållbar konsumtion.
• Elektrifiering.
• Klimatkrav i bygg- och anläggningssektorn.
• Syntesarbete om ett hållbart livsmedelssystem.
• Insatser för grön infrastruktur.
VÄGLEDNING I MILJÖMÅLSSYSTEMET – UTVÄRDERING OCH UTVECKLING
Under året genomfördes, på Naturvårdsverkets uppdrag, en utvärdering av de 
nationella myndigheternas arbete med det regeringsuppdrag (M2015/2633/
Mm) som tydliggör myndigheternas instruktionsenliga ansvar att bidra till att 
miljömålen uppnås. Efter att ha kommunicerat utvärderingens resultat med 
myndigheterna drar vi slutsatsen att deras bidrag i genomförandearbetet både 
kan öka och effektiviseras och att Naturvårdsverkets vägledning behöver 
utvecklas. Myndigheternas miljöledningssystem bör vara verktyget för arbetet. 
Naturvårdsverket har under året arrangerat ett möte med de myndigheter 
som har ett ansvar i miljömålssystemet där kopplingen mellan miljölednings- 
och miljömålsarbetet diskuterades. Naturvårdsverkets årsredovisning 201945UTVECKLING AV VÄGLEDNING INOM MILJÖLEDNING
I början av 2019 redovisade Naturvårdsverket till regeringen en sammanfatt-
ning av 2018 års miljöledningsarbete vid de 187 myndigheter som omfattas av 
förordning (2009:907) om miljöledning i statliga myndigheter. Resultatet visar 
att myndigheterna har bedrivit ett aktivt åtgärdsarbete, men att mer måste 
göras och lagefterlevnaden stärkas. De samlade koldioxidutsläppen från tjäns-
teresor och transporter samt den totala energianvändningen har ökat något, 
samtidigt har andelen av upphandlingsvärdet med miljökrav minskat något. 
Som en del i uppdraget att vägleda myndigheterna i deras miljöledningsar -
bete genomförde Naturvårdsverket i oktober den årliga  konferensen om miljö -
ledning i staten, som bland annat syftar till att öka kunskapen om styrmedel 
samt främja samverkan och utbyte av lärande exempel. Naturvårdsverket 
delade ut miljöledningspriset för 2018 till Konsumentverket, för dess enga-
gemang i myndigheters gemensamma lärande och utveckling av mötes- och 
resepolicy. Naturvårdsverket har under 2019 distribuerat tre nummer av 
informationsmejlet Miljöledning i staten till miljöledningsnätverket. Syftet är 
att genom information och vägledning utveckla miljöledningsarbetet och öka 
samordning inom miljöområdet för att bidra till att nationella och internationella 
miljömål nås.
FÖRDJUPAD UTVÄRDERING 2019 – UTVÄRDERING SAMT PLANERING 
 INFÖR NÄSTA FÖRDJUPAD UTVÄRDERING 
I januari överlämnade Naturvårdsverket den senaste fördjupade  utvärderingen 
av miljömålen till regeringen. Utvärderingen bestod av flera delar. Dels en 
målvis utvärdering av vart och ett av de 16 miljökvalitetsmålen, av vilka 
Naturvårdsverket stod för utvärderingen av sju. Dels en målövergripande utvär -
dering av möjligheterna att nå generationsmålet och miljömålen som helhet. 
Utvärderingen visade att vi bara kommer att nå målet Skyddande ozonskikt 
till 2020. Generationsmålet och 15 av miljökvalitetsmålen kommer inte att 
nås och utvecklingen i miljön går åt fel håll för flera av miljökvalitetsmålen, 
bland annat Begränsad klimatpåverkan och Ett rikt växt- och djurliv. I rap-
porten till regeringen lämnades ett antal förslag till regeringen. Av dessa var 
18 framtagna i nära samverkan med omkring 25 andra statliga myndigheter. 
Dessa förslag togs fram inom sex olika teman i form av de sex globala håll-
barhetsmål som bedömds ha störst betydelse för att nå de nationella miljö-
målen. Syftet med att använda de globala målen som tema är dels att visa den 
stora samstämmigheten mellan de globala målen och Sveriges miljömål, dels att 
föra fram förslag som bidrar positivt till andra samhällsmål, såsom folkhälsa, 
en levande landsbygd respektive god beredskap för kriser.
Under hösten 2019 gjordes en externt genomförd utvärdering av arbetet 
med den fördjupade utvärderingen, för att identifiera hinder och framgångs-
faktorer. Utvärderingen består både av djupintervjuer med 22 personer som 
haft ledande roller i projektet och en webbenkät, som besvarats av 47  personer 
som deltagit i projektets samverkan för att ta fram åtgärder. Överlag är resul-
taten positiva. En majoritet av deltagarna i projektet är positiva till hur sam - Naturvårdsverkets årsredovisning 201946verkan fungerat och hur arbetet som helhet bedrivits. De som tidigare har varit 
delaktiga i fördjupad utvärdering tycker att arbetsprocess och projektledning 
har fungerat bättre än tidigare år. Resultaten från utvärderingen är en viktig 
utgångspunkt i planeringen av nästa fördjupade utvärdering av miljömålen.
AGENDA 2030
Naturvårdsverkets ansvarsområde, det ekologiska perspektivet, utgör grunden 
för de andra hållbarhetsaspekterna i Agenda 2030, de sociala och ekonomiska 
perspektiven. När Naturvårdsverket jobbar mot mål 6 Rent vatten och sanitet 
för alla, 13 Bekämpa klimatförändringarna, 14 Hav och marina resurser och 
15 Ekosystem och biologisk mångfald, stöttar vi indirekt alla de andra globala 
målen. Vi ser också att fler av de globala målen behöver lyftas och prioriteras 
inom Naturvårdsverkets verksamhet, för att åtaganden enligt Agenda 2030 
ska uppfyllas. 
Under hösten genomfördes ett arbete med att koppla Agenda 2030-målen 
till Naturvårdsverkets arbete, samt att identifiera nya prioriterade mål och 
åtgärder. Syftet var även att lyfta Agenda 2030 och dess tre hållbarhetsom-
råden: ekologisk/miljömässig, social och ekonomisk hållbarhet, internt på 
Naturvårdsverket samt att diskutera kopplingar till miljömålssystemet och 
skärningspunkter samt synergier mellan de tre hållbarhetsområdena.
Resultatet av arbetet visade på fyra områden där Agenda 2030 kan användas 
inom verksamheten:
• För att nå ut med budskap/kunskap. 
• För att hålla ihop och tydliggöra olika målsystem och områden.
• För att fungera som en länk mellan myndigheter och branscher.
• För att fungera som process- och analysverktyg, till exempel för 
 innovation, avgränsning och utvärdering.
Inom varje område har förslag på åtgärder tagits fram för att arbeta med 
kommande verksamhetsår. Några av dessa förslag kommer att lyftas som 
prioriterade åtgärder i verksamhetsplanen för 2020. 
UTVECKLING AV INNOVATIONER
Naturvårdsverket har under året fortsatt etableringen av ett systematiskt 
innovationsarbete. Vi har samverkat med offentlig sektor, näringsliv, akademi 
och civilsamhälle samt genomfört externt riktade satsningar där vi bidragit 
till ny kunskap och utveckling. Internt har vi arbetat enligt vår innovations-
strategi, främjat och byggt kapacitet för innovation.
Vi har fortsatt innovationsarbetet med klimatpåverkan inom bygg- och 
anläggningssektorn. Tillsammans med Regeringskansliet arrangerade vi en 
slutkonferens för deltagarna i innovationstävlingen ”Transformativ infra-
struktur – innovation för nollutsläpp”, och har bidragit till en nätverksträff 
om vidareutveckling av resultaten från tävlingen. Vi har deltagit i att förbereda 
en ny innovationstävling om cirkulärt anläggningsbyggande inom det strategiska 
forskningsprogrammet Smart Built Environment.   Naturvårdsverkets årsredovisning 201947Vi har bidragit till utveckling av nya metoder för att mäta klimatpåverkande 
gaser så som metan och lustgas, samt markozon, via drönare. Detta har 
genomförts i projekt finansierade av Vinnova och via uppdrag till Linköpings 
universitet.
Vi har bidragit i ett hackathon med en utmaning om hur framtidens vägled-
ning och styrmedel kan gynna den biologiska mångfalden inom jordbruket i 
Europa. Tre lag från civilsamhället med olika nationaliteter bidrog med förslag 
på lösningar. Lösningsförslagen har bidragit med idéer till Naturvårdsverkets 
arbete med biologisk mångfald och jordbruk i Europa och globalt.  
Vi har tillsammans med RISE inom det strategiska forskningsprogrammet 
Re:Source arrangerat en innovationstävling om nutrition och plast i framtidens 
cirkulära samhälle. Tävlingen har resulterat i tvärsektoriellt lärande hos myn-
digheter, företag och forskningsaktörer inom en komplex utmaning. Ny kunskap 
om cirkulära affärsmodeller har publicerats.
Genom att delta i regeringsuppdraget Hack for Sweden har vi bidragit till 
ny utveckling av digitala lösningar baserade på öppna data från myndigheter, 
samt tillsammans med Havs- och vattenmyndigheten under året stöttat ett 
av de vinnande bidragen, en tjänst som ger information och prognoser om 
grundvattentillgången lokalt.
Experter från Naturvårdsverket har bidragit i uppstarten av Vinnovas nya 
program ”Missionsdriven innovation”. Under Vinnovas och Sveriges kommuner 
och regioners innovationsvecka har vi bidragit med att ge workshoppar med 
öppen inbjudan till olika samhällsaktörer på detta tema och hur man tar sig an 
komplexa systemutmaningar och skapar missionsdrivna förändringar. 
Via Smart City Sweden har vi har bidragit till exportfrämjande insatser av 
svensk kunskap inom miljöområdet. Vi har lyft flera exempel både från kom-
muner, företag, universitet för export- och demonstrationsplattformen Smart 
City Sweden. På så sätt har vi kunnat använda innovativa ”transformativa” 
lösningar som regionala aktörer genomfört, till att bli nationellt vägledande, 
och därmed möjliga att kunna sprida vidare inom EU och globalt.
Som en del i innovationsarbetet använder vi oss av beställarnätverk och 
vi har bidragit till två sådana: ett för konstgräs, där en av medlemmarna, SKL 
Kommentus Inköpscentral, avser att ha ett färdigt nationellt ramavtal under 
andra kvartalet år 2020, samt ett för minskade utsläpp av läkemedelsrester, 
mikroplaster och andra föroreningar via avloppsreningsverk, vilket slutredo-
visades under 2019.
Vi har bidragit till nya innovativa satsningar i Sverige via Klimatklivet, 
Stadsinnovationer samt inom plast- och mikroplastområdet.
Vi har deltagit i ett Vinnovafinansierat myndighetsnätverk för innovation 
inom offentlig sektor, samt ett myndighetsnätverk för tjänstedesign.
Vi har internt stärkt myndighetens innovationskapacitet genom att 
utbilda i innovationsmetoder och tjänstedesign, och testat att använda dessa 
i verksamheter internt. Inom den egna organisationen har vi skapat riktlinjer, 
resursmässigt utrymme och en kultur av att verka offensivt och innovativt i syfte 
att skapa nya samhällsomvälvande lösningar för att snabbare och effektivare nå 
nationella och globala miljömål. Naturvårdsverkets årsredovisning 201948Utveckling av beslutsunderlag för att nå 
miljökvalitetsmålen
UTVECKLING AV TILLÄMPNINGEN AV SAMHÄLLSEKONOMISKA ANALYSER 
I SAMRÅD MED BERÖRDA MYNDIGHETER
Naturvårdsverket har utvecklat arbetet med samhällsekonomiska analyser, 
bland annat i en myndighetsgemensam plattform som sedan 2012 samlat 
och utvecklat kunskap om hur tillämpade samhällsekonomiska analyser 
kan användas i miljömålsarbetet. Under 2019 har vi fokuserat på analyser 
av hur drivkrafter och rådighet i tidiga skeden påverkar styrmedelsanalyser. 
Vi har också utvecklat metoder för samhällsekonomisk verkningsfullhet och 
kostnadseffektivitet vid utformning av styrmedel. Åtgärderna syftar till att 
utforma styrmedel som förstärker drivkrafter ute i samhället att ta beslut som 
bidrar till att miljömålen uppfylls. 
Plattformen utvärderades 2018 och som en konsekvens av utvärderingen 
genomfördes några förändringar under 2019 för att ytterligare stärka upp 
det samhällsekonomiska analysarbetet inom de deltagande myndigheterna. 
Utvärderingen visade att deltagande myndigheter anser att plattformen håller 
hög kvalitet och har ett relevant fokus, men att nätverket främst varit kom-
petenshöjande för de deltagande personerna. Plattformen har bidragit till ett 
mer harmoniserat arbetssätt och användning av samhällsekonomiska analyser 
inom miljöområdet hos deltagarna genom att analyserna följer samma struktur 
och vi använder liknande metoder. 
Naturvårdsverket har under 2019 bjudit in till föreläsningar om cirkulär 
ekonomi samt om de granskningar av samhällsekonomiska analyser som 
genomfördes under 2018. Det har varit något färre samrådsgruppsmöten 
under 2019, däremot har andra myndigheter än Naturvårdsverket förberett 
och gett inspel till olika diskussionsteman. Ett exempel är att förutsättningarna 
för att bidra tidigt i förarbeten och förhandling av styrmedel inom EU varierar 
mellan myndigheterna och att plattformssamarbetet ytterligare kan bidra 
till att höja den gemensamma kompetensen samt till att underlätta för myn-
digheterna att mer aktivt bistå regeringskansliet med underlag i dessa frågor. 
Plattformen har också tagit fram ett femårigt mål som bland annat ger vägled -
ning om teman för det årliga forum som plattformen anordnar inom tilläm-
pad samhällsekonomi på miljöområdet.
LÖPANDE OCH STRATEGISKT ANALYSERA OCH UTVÄRDERA STYRMEDEL 
OCH ÅTGÄRDER
Naturvårdsverket publicerade i början av 2019 en handledning för samhällseko-
nomiska konsekvensanalyser som riktar sig till de myndigheter som har i upp -
drag att ta fram styrmedelsunderlag inom miljöområdet. Den har tagits fram 
och testats av projektledare och samhällsekonomer inom Naturvårdsverket 
och från andra myndigheter som är aktiva inom plattformen för tillämpad  Naturvårdsverkets årsredovisning 201949samhällsekonomi. Handledningen finns på vår hemsida och hade under 2019 
5 423 besök varav 4 567 var unika sidhänvisningar. Handledningen ligger i 
linje med OECD:s riktlinjer för konsekvensanalys för styrmedel (Guideline 
for Regulatory Impact Assessments). Många olika analytiska perspektiv 
behövs för att kunna gå från diagnos av ett miljöproblem till en acceptabel 
samhällslösning. 
Under 2019 har även ett arbetssätt tagits fram för att på ett effektivt sätt 
projektleda större egeninitierade styrmedelsanalyser inom Naturvårdsverket. 
Arbetssättet är baserat på handledningen för samhällsekonomiska konse-
kvensanalyser, och har tydliga processteg för att i ett tidigt skede även ta in 
många andra perspektiv. Ett viktigt steg är hur den inledande problemanalysen 
görs, inklusive en transparent och systematisk behovsanalys.
  Naturvårdsverkets årsredovisning 2019506 EU- och internationellt arbete
Vår målsättning med resultatområdet är att Naturvårdsverket efterfrågas och 
är med och sätter agendan i prioriterade processer, globalt och inom EU, för 
att bidra till att globala miljö- och hållbarhetsmål uppnås.
Resultatområdet avser myndighetens hela arbete inom EU och  internationellt. 
Det övergripande syftet med verksamheten är att genomföra nationell  politik 
i internationella sammanhang. Vårt internationella utvecklingssamarbete 
bygger på Sveriges politik för global utveckling (PGU) och strategier beslutade 
av regeringen. 
För att nå våra nationella miljömål är internationellt arbete många gånger 
avgörande och EU:s betydelse för utvecklingen av Sveriges miljö kan inte 
överskattas. Naturvårdsverket deltar i det arbete som regeringen bedriver 
inom EU och internationellt. 
Naturvårdsverket efterfrågas och är med och sätter agendan i prioriterade pro-
cesser globalt och inom EU för att bidra till att globala miljö- och hållbarhetsmål 
uppnås.
Naturvårdsverket har under året bidragit både med underlag och 
förberedelser inför och deltagande i större förhandlingsmöten på flera 
 områden och fått genomslag för svenska prioriteringar. Några exempel är 
Baselkonventionens beslut om att plast ska ingå i konventionens arbete, att 
man ska verka för gemensamma tidsramar i syfte att höja ambitionen inom 
Parisavtalet samt listning av nya ämnen inom Stockholmskonventionen res-
pektive listning av nya arter inom Cites, konventionen för handel med hotade 
arter. Flera konventioner och processer har målsättningar fram till 2020 och 
ett viktigt arbete har också varit vårt bidrag till att formulera och förbereda 
för nya mål efter 2020 för konventionen för biologisk mångfald. Det innebär 
även en tydligare koppling till Agenda 2030 och de globala hållbarhetsmålen.
Naturvårdsverket har under året varit efterfrågat i åtskilliga bilaterala-, 
multilaterala- och globala samarbeten där vi varit med att sätta agendan och 
verkat för att på olika sätt höja miljö- och klimatambitionerna och konti-
nuerligt förbättra miljöprestandan. Genom våra internationella samarbeten 
har vi bidragit till PGU, genomförandet av generationsmålet och de globala 
hållbarhetsmålen bland annat genom insatser för att minska negativ miljö-
påverkan från produktion i andra länder.
Naturvårdsverket bedömer att vi uppfyller målet. Naturvårdsverkets årsredovisning 201951EU och miljökonventionerna
Naturvårdsverket deltar aktivt i EU och konventionsarbetet. Mer än 100 av 
Naturvårdsverkets medarbetare bidrar med expertis och underlag i många 
olika processer, expertgrupper och kommittéer. Våra miljömål och Agenda 
2030 utgör övergripande målsättningar. Regeringens prioriteringar och strategier 
ger riktning i arbetet tillsammans med våra erfarenheter och kunskaper för att 
påverka vår omvärld och bidra till att målen nås. Det är ett långsiktigt arbete 
med processer som pågår över lång tid för att åstadkomma förändringar 
och effekt. Att bidra till arbetet före, under och efter partsmöten och viktiga 
beslut för att driva arbetet framåt skapar förutsättningar för att ta större kliv 
i  arbetet, såsom beslutet på Baselkonventionens partsmöte 2019 att ta in plast 
i konvention ens bilaga. Det är också tydligt att samverkan med och mobilise-
ring av berörda aktörer krävs för att nå resultat och kunna genomföra beslut. 
Genom rapporteringen kan vi följa hur arbetet utvecklas för att nå de prestatio-
ner och effekter vi eftersträvar. 
EU-arbetet
Årets EU-arbete har präglats av att vi befinner oss i slutet av en lagstiftnings-
period i EU, vilket gör att arbetet med nya lagstiftningsförslag har klingat av. 
Det sjunde miljöhandlingsprogrammet har utvärderats och Naturvårdsverket 
har bidragit i diskussionen om ett nytt, åttonde miljöhandlingsprogram som 
bland annat kopplar till Agenda 2030. Europeiska miljöbyrån (EEA) lanserade 
i december Europas Miljö 2020 – en omfattande utvärdering och framtidsut-
blick om den europeiska miljön och miljöpolitiken, bland annat baserad på 
kunskap från experter inom svenska EEA-nätverket och rapporteringar av 
svenska miljödata.
För att kunna bidra och bedriva ett effektivt påverkansarbete inom EU 
fortsätter arbetet med att höja kunskapen om EU:s funktions- och arbetssätt 
på myndigheten. 87 medarbetare har under året deltagit i EU utbildningar på 
grundläggande och fördjupad nivå. Naturvårdsverket har också sedan maj 2019 
en nationell expert på miljödirektoratet som bland annat ska arbeta med kom-
mande handlingsplan för cirkulär ekonomi. En särskild informationsvecka om 
EU arrangerades internt under hösten 2019 för omvärldsbevakning och som 
förberedelse för Sveriges kommande EU-ordförandeskap.
Klimat och luft
Naturvårdsverket bidrag till Sveriges arbete med FN:s  klimatförhandlingar, 
UNFCCC och Parisavtalet gäller främst frågor inom  utsläppsbegränsningar 
och transparens, det vill säga rapportering, men även skog- och  markfrågan. 
Vi deltar i EU:s olika expertgrupper och verkar bland annat för högre ambition 
till exempel i EU:s nästa klimatplan, Nationally Determined Contribution (NDC) 
som ska lämnas 2020.
En höjd ambition är avgörande för att nå Parisavtalets målsättningar om 
den globala temperaturen. Därför har vi drivit ambitionsfrågan och frågan  Naturvårdsverkets årsredovisning 201952om femåriga gemensamma tidsramar för nationellt beslutade bidrag. Detta 
har bland annat lett till att ett nätverk för frågan om gemensamma tidsramar 
har skapats. Vi har också drivit på och fått genomslag för att EU ska vara 
transparent och delge information som länder utanför unionen har nytta av. 
För att skapa bättre förutsättningar för andra länder att ta fram långsiktiga 
klimatstrategier har information om Sveriges klimatramverk spridits i kun-
skapshöjande syfte i olika sammanhang, bland annat i OECD:s expertgrupp 
för klimatförhandlare.
Vi har också bidragit till att UNFCCC-förhandlingarna kopplats samman 
med de förhandlingar som pågår inom flygets handelssystem. På det senaste 
partsmötet, COP 25 i Madrid, bidrog vi bland annat till en uppdaterad 
åtgärdsplan för jämställdhet med konkreta aktiviteter för att stärka jämställd-
hetsintegreringen inom UNFCCC och parternas nationellt beslutade bidrag. 
Medarbetare deltog också i olika grupperingar för arbete med bland annat 
ambitionsfrågorna, både före och under COP 25. 
Under Parisavtalet har jämställdhet inom klimatarbetet lyfts fram 
genom ett särskilt arbetsprogram och en handlingsplan. För att Sverige ska 
kunna genomföra handlingsplanen har Naturvårdsverket, tillsammans med 
Energimyndigheten och Jämställdhetsmyndigheten, tagit fram ett  underlag 
som kan bidra till att integrera jämställdhet i Sveriges genomförande av 
Parisavtalet, vilket är ett steg för att integrera jämställdhetsaspekter i Sveriges 
klimatarbete. Den långsiktiga, förväntade effekten är att Sveriges  klimatarbete 
kan främja jämställdhet samt att ökad jämställdhet kan bidra till högre 
 effektivitet i både klimatpolitiken och i klimatåtgärder.
Naturvårdsverket bidrar till Sveriges konventionsarbete rörande ozon-
nedbrytande ämnen och representerar Sverige i förhandlingar under 
Montrealprotokollet. Naturvårdsverket verkar generellt för att värna miljöinte-
griteten i protokollet och säkerställa att de framgångar som uppnåtts består, 
till exempel att de undantag som fortfarande finns begränsas för att slutligen 
upphöra. Detta gäller exempelvis ett ämne som metylbromid. För att begränsa 
undantagen har vi tagit fram förslag till beslut som EU-gruppen sedan lagt 
fram på partsmötet och som lett till att vi fått gehör för vår ståndpunkt.
För att bidra till att Montrealprotokollets arbete utvecklas tog 
Naturvårdsverket initiativ till en informell workshop, som ägde rum i Finland 
under hösten. Syftet var att identifiera nya prioriteringar de kommande åren, 
vilket ska resultera i en strategi för fortsatt arbete.
Naturvårdsverket verkar för att påskynda genomförande av Kigalitillägget 
som skulle kunna bidra med avsevärda klimatnyttor. För att uppnå detta har 
Naturvårdsverket under året aktivt bidragit till Exekutivkommittén till den 
Multilateral fondens arbete med att ta fram finansieringsriktlinjer.
Illegal handel med fluorkolväten, HFC, en kraftig växthusgas, har 
under 2019 uppmärksammats som ett hot inom EU och internationellt. 
Naturvårdsverket har samlat svenska branschföreträdare och myndigheter, 
bland dem Tullverket, för att informera och därmed stävja illegal verksamhet 
med HFC. Naturvårdsverkets årsredovisning 201953En av Naturvårdsverkets medarbetare fick fortsatt förtroende som  ordförande 
för FN:s Luftvårdskonvention (CLRTAP) i ytterligare två år. Hen har nu 
suttit på posten sedan 2014.
FN:s luftvårdskonvention har med pådrivande och stöd av Sverige lanserat 
ett globalt forum för samarbete med regioner utanför UNECE-området, med 
syftet att ta lärdom av varandra och dela luftvårdskonventionens 40-åriga 
erfarenhet av arbete med luftföroreningar.
Kemikalier, avfall och plast
Under våren hölls partsmöten COP 14 för Basel-, Stockholm- och 
Rotterdamkonventionerna. Naturvårdsverket ansvarar för Baselkonventionen, 
om gränsöverskridande transporter, och tillsammans med Kemikalieinspektionen 
för Stockholmskonventionen om långlivade organiska föroreningar, så kallade 
POPs (Persistent Organic Pollutants).
Ett aktivt förarbete resulterade i ett viktigt beslut på partsmötet om 
ändringar i Baselkonventionens bilagor om striktare regler för global 
handel med plastavfall som i stort sett låg i linje med svenska ståndpunkter. 
Naturvårdsverket har därefter bistått Regeringskansliet i förhandlingarna om 
genomförande av dessa ändringar i EU och OECD-länderna samt deltagit i 
expertgrupper för att ta fram nya EU-vägledningar för hantering av plastavfall 
och farliga ämnen i avfall.
Under Stockholmskonventionen listades ytterligare en handfull  långlivade 
organiska föroreningar, POPs. Naturvårdsverket har bidragit med  underlag 
och bistått Regeringskansliet med stöd i hela förhandlingsprocessen. Under 
partsmötet arrangerade Naturvårdsverket även ett sidoevenemang inom 
ramen för Stockholmskonventionen för att dela svenska  erfarenheter av 
kartläggningen och hanteringen av polyklorerade bifenyler (PCB) som 
avfall. Syftet var att stödja utvecklingsländerna i att kunna genomföra 
Stockholmskonventionen, vilket på sikt förväntas leda till att minska sprid-
ningen av PCB.
EU:s strategi för Östersjöregionen beslutades 2009 och revideras 2019 för 
andra gången. Naturvårdsverket har i sin roll som samordnare för policyom-
rådet farliga ämnen bidragit till revideringsprocessen och föreslagit priorite-
ringar för strategiarbetet för de kommande åren. Policyområdet fokuserar på 
makroregionala utmaningar som läkemedel samt högfluorerade ämnen (PFAS/ 
PFOS) i Östersjöns miljö. För att driva arbetet med att minska  påverkan 
från  läkemedel leder Naturvårdsverket plattformen BSR Pharma platform. 
Aktiviteter under året har lett till tydliga policyrekommendationer för fortsatt 
arbete med att minska utsläpp av läkemedel i Östersjöns miljö. Samverkan med 
HELCOM:s Correspondence group (CG-Pharma) har intensifierats och bidrar 
till den pågående uppdateringen av Helcom Baltic Sea Action Plan (BSAP), 
samt framtagandet av en regional strategi för hållbar och säker återvinning av 
näringsämnen.
En arbetsprocess har påbörjats kring högfluorerande ämnen för att öka 
kunskaperna om dessa och skapa nätverk. Under 2019 arbetade vi aktivt  Naturvårdsverkets årsredovisning 201954med nätverksbyggande och ledarskap genom ett av Svenska institutet finansierat 
Baltic Leadership programme (BLP) om PFAS.
I arbetet under industriutsläppsdirektivet, IED (2010/75/EU), med revidering 
av referensdokument för bästa tillgängliga miljöteknik (BREF) representerar 
Naturvårdsverket Sverige. Vid startmöte för revidering av BREF för gjuterier 
fick Sverige genomslag för nästan samtliga av våra positioner rörande till-
lämpningsområde, det vill säga vilka anläggningar som kommer att omfattas, 
och vilka miljöaspekter revideringen kommer att fokusera på.
I arbetet med revidering av BREF för utsläpp till luft från kemisk industri 
samverkade Sverige genom Naturvårdsverket med en rad andra  medlemsstater 
för att diffusa utsläpp, det vill säga från annat än skorstenar, omfattas av 
krav på utsläppsvärden samt mätning och övervakning för att utsläppen ska 
förebyggas och minskas.
Genom att medverka i EU-kommissionens utvärdering av industriut-
släppsdirektivet har Naturvårdsverket bidragit till att ge EU-kommissionen ett 
underlag som kan ligga till grund för en revidering av EU:s miljölagstiftning för 
industrier. Detta så att den bättre svarar mot dagens och framtidens miljö-
utmaningar, och bättre fungerar ihop med annan miljölagstiftning inom EU, 
samt ger en mer kostnadseffektiv miljönytta.
I arbetet med Östersjöprojektet HAZBREF har Naturvårdsverket bidragit 
till att utvärdera hur ett antal farliga ämnen uppför sig genom avloppsvatten-
reningen med hjälp av modellering. Modelleringen ska ingå i metoden om hur 
man väljer ut relevanta farliga ämnen för en industrisektor. Naturvårdsverket 
har också bidragit till att beskriva kopplingarna mellan IED och POPs-
förordningen om långlivade organiska föroreningar.
Konventionen för biologisk mångfald, (CBD):s strategiska plan med dess 
Aichimål, närmar sig 2020, det vill säga slutet. Baserat på ett underlag från 
Naturvårdsverket rapporterade Sverige sina resultat i genomförandet. Vi 
ser att vi inte når målen, vilket stämmer överens med den rapport som den 
 mellanstatliga kunskapsplattformen IPBES presenterade under året, nämligen 
att tillståndet för världens biologiska mångfald och dess ekosystemtjänster är 
alarmerande.
Med utgångspunkt från det kritiska läget för den biologiska mångfalden 
har en arbetsgrupp inom CBD påbörjat arbetet med att förhandla fram de 
nya mål för biologisk mångfald som ska beslutas på kommande partsmöte, 
COP 15 i Kina i oktober 2020. Naturvårdsverket deltar aktivt i  förhandlingarna 
bland annat i arbetsgruppen ”Open ended working group” som ska  förbereda 
ett nytt ramverk för biologisk mångfald. Vi arbetar aktivt med att bibehålla 
en fortsatt hög ambitionsnivå, att hålla sektorsintegrering kvar på agendan 
samt att stärka kopplingar mellan processerna kring klimat och biologisk 
mångfald, bland annat genom att nyttja naturbaserade lösningar som ett 
verktyg för detta. Arbetet fortsätter under 2020 för att konkretisera förslag 
och åtgärder inför partsmötet i Kina 2020. Naturvårdsverkets årsredovisning 201955För att stödja processen hålls ett antal tematiska expertmöten och 
Naturvårdsverket har under året deltagit på expertmöten rörande skyddade 
områden och invasiva främmande arter.
Inom ramen för det ordinarie arbetet med CBD har det under året hållits 
ett tekniskt vetenskapligt möte (SBSTTA). Naturvårdsverket ansvarade för 
förberedelser och att leda den svenska delegationen. Några viktiga resultat 
från mötet handlar om uppföljning av de nationella rapporterna och hur de 
tillsammans med övriga utvärderingar och kunskapssammanställningar ger 
evidensbaserade utgångspunkter i kommande förhandlingar om ett nytt ramverk 
för biologisk mångfald.
Arbetet med Cites, konventionen om handel med hotade arter, har under 
2019 haft fokus på förberedelser inför och deltagande i partsmötet, COP 
18. Partsmötet fick flyttas på grund av av terrordåd på Sri Lanka, men 
genomfördes några månader senare i Genève. Naturvårdsverket har deltagit 
i diskussioner och förhandlingar på EU-nivå för att påverka EU:s stånd-
punkt inför partsmötet. Vi deltog även i konventionens stående kommitté, 
Standing Committee, samt på många av de sidoevenemang som arrangerades. 
Naturvårdsverket och Jordbruksverket har tidigare tagit initiativ inom EU 
till listning av en fjäril, endemisk på ön Mindanao i Filippinerna (Achillides 
chikae hermeli), som gick igenom med konsensus. Naturvårdsverket driver 
att vetenskaplig grund ska vara basen för beslut om listningar, men fick inte 
gehör inom EU vad gäller listningsförslagen av giraffer, afrikansk noshörning 
och afrikansk elefant.
Naturvårdsverket har på uppdrag av Miljödepartementet arrangerat och 
bidragit med expertstöd i en bilateral dialog med EU-kommissionen som ett 
resultat av den granskning som Kommissionen genomfört inom ramen för 
Environmental Implementation Review. Syftet med granskningen och  dialogen 
är att förbättra genomförandet av Sveriges åtaganden enligt art- och habitat-
direktivet samt fågeldirektivet. Dialogen omfattade ett stort antal frågor och 
uppfattades som konstruktiv och givande av Naturvårdsverkets  medarbetare.
 Inom ramen för dialog genomfördes också ett bilateralt möte i 
Stockholm mellan EU-kommissionen och Regeringskansliet, med delta-
gande från 19 organisationer och 12 myndigheter. Mötet resulterade i 
att cirka femton frågeställningar identifierades för vidare dialog mellan 
EU-kommissionen och Sverige. Mötet och det fortsatta arbetet med frå-
geställningarna förväntas leda till ett bättre genomförande av naturvårds-
direktiven och en bättre dialog med EU-kommissionen om tolkningar av 
direktiven.
Sverige ska gå före på klimat- och miljöområdet och bli världens första  fossilfria 
välfärdsland, bland annat i syfte att inspirera andra länder att höja sina  miljö- 
och klimatambitioner. Detta ska dock inte ske genom att vi orsakar ökade 
miljö- och hälsoproblem utanför Sveriges gränser. För att lyckas med detta 
krävs att vi för en kontinuerlig dialog med vår omvärld och ger stöd till  Naturvårdsverkets årsredovisning 201956andra länder i deras omställning. Redan idag vänds världens blickar mot 
Sverige och de svenska myndigheternas systematiska miljö- och klimatarbete 
och Naturvårdsverket försöker bemöta delar av den efterfrågan som finns om 
fördjupade globala och bilaterala samarbeten.
Under året har vi bedrivit långsiktiga samarbeten med länder och orga-
nisationer som har stor påverkan på den globala resursanvändningen och 
miljöprestandan och därigenom är viktiga aktörer för globalt miljö- och 
 klimatarbete. Många av länderna behöver stöd med att utveckla nya och mer 
effektiva styrmedel, stärka miljöförvaltningarnas kapacitet och genomföra 
reformer för att kunna hantera befintliga och kommande miljö- och klimatut-
maningar.
Under året har Naturvårdsverket även tagit emot 22 studiebesök där vi 
delat med oss av våra erfarenheter med totalt 297 deltagare (63 procent män, 
37 procent kvinnor) från olika länder i Afrika, Sydamerika, Asien och Europa.
Bilaterala samarbeten
I våra bilaterala samarbeten bidrar vi genom utvecklingsprojekt som syftar 
till att bygga upp och stärka kapaciteten för ett proaktivt, effektivt miljöarbete 
i ett land, baserat på principer för rättsstaten och mänskliga rättigheter. Det 
kan exempelvis handla om utbildning av miljötjänstemän eller att vi bidrar 
med experter inom avfallshantering, gruvhantering, värdering av ekosystem-
tjänster, miljöledning, luft- och klimatfrågor eller naturvård. Våra bilaterala 
samarbeten genomförs dels genom anslaget 1:13 Internationellt miljösamarbete, 
dels med finansiering från Sida och EU.
Det bilaterala miljö- och klimatsamarbetet ska enligt anslaget riktas 
mot länder som har stor påverkan på den globala miljön eller är av stra-
tegisk betydelse i det globala miljö- och klimatsamarbetet. Under året har 
Naturvårdsverket inom anslaget samarbetat med Kina, Indien, USA, Brasilien, 
Sydafrika, Ryssland och Indonesien. Sverige har ingått samförståndsavtal med 
flera av dessa länder och våra samarbeten är baserade på partnerskap och 
ömsesidigt intresse för att uppnå gemensamma miljö- och klimatmål. En för -
djupad redovisning av Naturvårdsverkets och övriga berörda myndigheters 
arbete inom anslaget kommer att lämnas till Miljödepartementet våren 2020.
För att både visa på möjliga sätt att åstadkomma en mer  långsiktig, 
verkningsfull och tydlig klimatpolitik, och att inspirera andra länder till att 
fatta mer ambitiösa klimatpolitiska beslut, har Naturvårdsverket under året 
haft dialog med 16 länder på fyra olika kontinenter angående de svenska 
erfarenheterna av det klimatpolitiska ramverket. Utöver detta bidrar 
Naturvårdsverket till att genomföra svensk biståndspolitik genom olika typer 
av internationella samarbeten. Nedan redovisar vi ett urval av våra bilaterala 
insatser under 2019. Naturvårdsverkets årsredovisning 201957BRASILIEN
Under året har vi tillsammans med brasilianska myndigheter och institutioner 
på såväl federal, regional och lokal nivå samt med svenska  samarbetspartners 
genomfört insatser kring förebyggande av matavfall, kommunal avfalls-
planering och insatser för att motverka marin nedskräpning. För att bidra 
till Agenda 2030 och dess mål 12, om att halvera matsvinnet till 2030, har 
plockanalyser genomförts i syfte att genom förbättrad statistik ge en bas för 
styrmedelsutveckling, åtgärder och uppföljning i hela livsmedelskedjan.
Vi har bidragit till att tjänstemän från 15 brasilianska kommuner har 
genomgått utbildningar i kommunal avfallsplanering. Dessa kommuner 
har också lärt sig att vidareförmedla sina kunskaper och hittills har ytter -
ligare snart 50 brasilianska kommuner tagit del av utbildningen genom 
denna metodik. För att minska förekomsten av plaster i hav och natur driver 
Naturvårdsverket ett pilotprojekt i samarbete med Santos kommun, där vi 
bidragit med att kartlägga avfallsströmmarna och ta fram en handlingsplan för 
genomförandearbetet. Piloten är tänkt att skalas upp på nationell nivå och i ett 
första skede delas erfarenheterna med ytterligare åtta kustkommuner i Brasilien.
GEORGIEN 
Under året avslutade Naturvårdsverket ett treårigt projekt med Georgien där 
fokus legat på avfallshantering med inriktning på producentansvar, farligt 
avfall och biologiskt nedbrytbart avfall. Det georgiska miljödepartementet 
har fått ta del av svenska erfarenheter och praktiska rekommendationer inför 
sitt arbete med att införa producentansvar, etablera kompostanläggningar 
samt hantera förorenade områden och deponier för farligt avfall.
INDIEN
För att öka kompetensen hos miljötjänstemän på delstatsnivå i Indien sam-
arbetar Naturvårdsverket med miljöorganisationen Centre for Science and 
Environment (CSE) som bland annat bedriver nationella utbildningsprogram 
för målgruppen. Under året har vi bidragit till utbildningar angående bland 
annat hantering av elektronik- och farligt avfall samt kontinuerlig övervakning 
i samband med tillsyn och egenkontroll. Deltagarna har uttryckt att de har 
fått nya kunskaper till nytta för att förbättra avfallshanteringen och tillsynen 
i indiska delstater. Vi har även genomfört erfarenhetsutbyte inom efterbe-
handling av förorenade områden med fokus på lärdomar från Bhopal i Indien 
och Teckomatorp i Sverige. Syftet är att skapa verktyg för att på ett systematiskt 
och hållbart sätt undersöka och riskbedöma förorenade områden inför kom-
mande saneringsåtgärder i Bhopal.
INDONESIEN
Under året har ett samarbete inletts med Indonesian Waste Platform 
(Indonesiens motsvarighet till Avfall Sverige) i syfte att minska ned-
skräpningen av plast till världshaven. Insatsen har fokus på att förbättra 
insamlingen och källsorteringen av avfall tillsammans med skolorna och 
kommunen i Labuan Bajo. Naturvårdsverkets årsredovisning 201958KINA 
Kina är idag det land i världen som släpper ut mest växthusgaser och är 
därför ett högt prioriterat samarbetsland för Sverige. Under året fortsatte 
Naturvårdsverket att föra dialog med bland annat det kinesiska miljöde-
partementet med fokus på handel med utsläppsrätter. Naturvårdsverket 
bidrog till en fortsatt aktiv svensk medverkan i miljörådet China Council for 
International Cooperation on Environment and Development (CCICED) och 
under året har vi tillsammans med Stockholm Environment Institute (SEI) 
och svenska ambassaden bidragit med svenska erfarenheter angående hållbar 
konsumtion och med policyrekommendationer till den kinesiska regeringen. 
Hantering av hushållsavfall har under året fått ökad uppmärksamhet av den 
kinesiska ledningen och berörda kinesiska myndigheter och Naturvårdsverket 
har medverkat i flera samarbetsaktiviteter och presenterat svenska  erfarenheter. 
Våra insatser stärkte Sveriges profil som ledande land vad gäller hållbar 
avfallshantering. Vi tog också emot ett flertal kinesiska delegationer och 
 presenterade svenska erfarenheter inom olika teman.
PALESTINA
Naturvårdsverket har påbörjat ett projekt med den palestinska miljömyndig-
heten Environment Quality Authority (EQA) med fokus på kapacitetsutveck-
ling inom områdena klimat och gränsöverskridande transporter av farligt 
avfall. Under året har vi medverkat till att utveckla checklistor i enlighet med 
Baselkonventionen angående legala och illegala gränsöverskridande transporter 
och säker förvaring av farligt avfall. Vi har även genomfört  erfarenhetsutbyten 
om klimatkonventionen med fokus på MRV (Measuring, Reporting and 
Verification) i syfte att utveckla ett palestinskt MRV-system.
RYSSLAND
I samband med att Ryssland reviderade lagen om miljöskydd, infördes 
bestämmelser om integrerade miljötillstånd för miljöfarlig verksamhet baserade 
på bästa tillgängliga teknik (BAT). Ändringen trädde i kraft 1 januari 2019 
och stödet kring dess praktiska implementering har fördjupats under året 
med diskussioner av praktikfall med representanter från ryska myndigheter 
och företag. Syftet är att uppnå en mer moderniserad och effektivare prövning 
och tillsyn av en lång rad miljöfarliga industriella och kommunala verksam-
heter i Ryssland och lägger grunden för rysk anpassning till principen om 
BAT. Samarbetet för avfallsminskande strategier har fortsatt i de två ryska 
pilotlänen Nizjnyj Novgorods respektive Volgograds län. Som ett led i arbetet 
med att utveckla det nya ryska avfallsregelverket, genomfördes ett besök till 
Sverige för att ge underlag för införandet av utökat producentansvar och för 
återvinning av hushållsavfall i Ryssland. Erfarenhetsutbyten har även skett 
med bland annat Moskva stad, med fokus på avfallshantering, klimat och 
industri. Naturvårdsverkets årsredovisning 201959SYDAFRIKA
Under året har vi fortsatt samarbetet med Sydafrikas miljödepartement med 
fokus på hushållens farliga avfall och därmed genomförandet av delmål 12:4 
i Agenda 2030 om ansvarsfull hantering av kemikalier och avfall. Vi har delat 
med oss av svenska erfarenheter inom avfallsområdet. Inom pilotprojektet med 
Buffalo City kommun har utbildningar hållits för den personal som kommer 
att hantera insamlingen av farligt avfall inom projektet. Vid ett stort event lyfte 
även Sydafrikas president Cyril Ramaphosa vikten av pilotprojektet.
TANZANIA
Ett nytt samarbetsprojekt har påbörjats med miljödepartementet i Tanzania 
med fokus på att åstadkomma en mer effektiv miljölagstiftning. Inledande 
utbyten har skett med National Environment Management Council (NEMC) 
och Vice Presidents Office (VPO) kring tillstånds- och tillsynsprocesser och 
förberedande utbildningar av miljötjänstemän.
USA
Naturvårdsverket har på initiativ från Miljödepartement påbörjat samarbeten 
med delstaten Kalifornien i USA med fokus på transporteffektivt samhälle 
och handel med utsläppsrätter. En kartläggning angående politiska  styrmedel 
för transporteffektivitet i Sverige och Kalifornien har tagits fram och en 
dialog om reformeringen av EU:s system för utsläppsrätter har påbörjats.
VÄSTRA BALKAN
Naturvårdsverket samarbetar för närvarande med fem länder på västra Balkan. 
Syftet är att förbättra miljö- och klimatprestandan i regionen, höja ambitions-
nivåerna i arbetet och att förbereda länderna på eventuella EU-medlemskap. 
I Albanien har Naturvårdsverket bistått med kapacitetsuppbyggnad i syfte ge 
stöd till Albaniens miljödepartement vad gäller EU-tillnärmningsprocessen på 
miljöområdet. Under året har bland annat en gap-analys identifierat brister i 
den albanska miljölagstiftningen för att den ska kunna leva upp till EU:s krav 
och en lista på åtgärder har tagits fram inför det fortsatta arbetet. 
I Bosnien och Hercegovina bistår Naturvårdsverket med att hantera och 
kvalitetssäkra luftkvalitetsdata i syfte att på sikt genomföra åtgärder för att 
förbättra luftkvaliteten. Insatser har påbörjats för att skapa ett referenslabo-
ratorium för kvalitetssäkring av mätvärden och vi har genomfört kommuni-
kationsinsatser om de negativa effekterna av dålig luftkvalitet.
I Serbien har Naturvårdsverket gett fortsatt stöd i EU-tillnärmningsarbetet 
vilket resulterat i ett utkast till förhandlingsposition som blev klar i juli 2019 
och som därefter slutförhandlas i Regeringskansliet inför överlämnande till 
EU-kommissionen. Vi har bidragit till en förbättrad miljörapportering från 
Serbiens naturvårdsverk genom att identifiera ansvar för fler än 140 rappor -
teringskrav från EU och bistått med rapportering av IED-direktivet genom 
att ta fram en vägledning. Under året har även medieutbildningar skett 
och faktablad har tagits fram angående bland annat luftkvalitet, avfalls- Naturvårdsverkets årsredovisning 201960hantering, naturskydd och klimat. Vidare har Naturvårdsverket deltagit i 
twinningprojektet Support to Waste Management Policy. Inom ramen för 
projektet har en avfallsplan, en avfallsstrategi, en strategi för förebyggande 
av avfall samt ett förslag på ekonomiska instrument att implementera i det 
serbiska avfallssystemet tagits fram. Dokumenten är en viktig del i Serbiens 
EU-tillnärmningsarbete och företrädare för det serbiska  miljödepartementet 
har konstaterat att resultatet av twinningprojektet är en viktig pusselbit i 
arbetet med EU-tillnärmningen av Serbiens avfallshanteringssystem. På sikt 
kan insatserna förväntas leda till att Serbien i högre grad förebygger och 
 återvinner avfall istället för att lägga det på deponi.
I Nordmakedonien pågår ett samarbete med deras miljödepartement 
angående EU-tillnärmning, luftkvalitet och artskydd, och en kartläggning av 
landets nuvarande övervakningssystem för luftkvalitet har inletts i  samverkan 
med SMHI. I Kosovo har Naturvårdsverket tillsammans med Havs- och 
 vattenmyndigheten påbörjat en dialog med Kosovos miljömyndighet i syfte 
att utveckla ett samarbete för de kommande fyra åren.
Multilaterala samarbeten
I de multilaterala samarbetena bidrar vi med expertis på olika arenor för att 
driva relevanta miljö- och klimatfrågor och med att samordna olika svenska 
aktörer för att förbättra vår rådighet att uppnå svenska och globala miljö- 
och klimatmål.
ARKTISKA RÅDET
Naturvårdsverket har representerat Sverige i tre arbetsgrupper samt bidragit 
med underlag och ståndpunkter kring miljön i Arktis, bland annat vad gäller 
klimat, biologisk mångfald och miljögifter. Inom arbetsgruppen för bekämpning 
av föroreningar (ACAP) har vi gett stöd till utvecklingen och genomförandet av 
projekt med fokus på avfallshantering, långlivade organiska föroreningar, kvick-
silver, kortlivade klimatgaser och åtgärdsprogram för urbefolkningsbosättningar.
Arbetsgruppen för miljöövervakning och utvärdering (AMAP)  producerar 
miljöutvärderingar som behövs för förståelsen av fysikaliska och  ekologiska 
system i Arktis och formulerar policyrelevanta rekommendationer. 
Naturvårdsverket har deltagit i arbetet under året och bidragit med  expertis 
angående bland annat klimatförändringar, kortlivade klimatpåverkande 
ämnen, människors hälsa, kvicksilver och organiska miljögifter. Inom arbets-
gruppen för biologisk mångfald (CAFF) har Naturvårdsverket under året bland 
annat bidragit till kunskapsuppbyggnad och skydd av våtmarker och arktiska 
flyttfåglar, liksom till det cirkumpolära övervakningsprogrammet och samarbe-
tet med gruvindustrin gällande sektorsintegreringen av biologisk mångfald.
BARENTSRÅDET 
Mellan november 2017 till februari 2020 var Sverige ordförande i Barentsrådets 
miljöarbetsgrupp. I det internationella samarbetet har Naturvårdsverket en 
nyckelroll och har bistått Miljödepartementet innan och under ordförande- Naturvårdsverkets årsredovisning 201961skapet, samverkat med nordiska och ryska parter samt haft ett tätt sam-
arbete med länsstyrelserna i de två svenska Barentslänen, Norrbotten och 
Västerbotten. Klimat har varit en övergripande prioritering för hela det svenska 
Barentsordförandeskapet. Insatser har förberetts inom miljöarbetsgruppen och 
genomförs nu med fokus på klimatfrågor, våtmarker, skog, vatten och hav samt 
ett arbete med att fasa ut särskilt svåra föroreningskällor, så kallade Barents 
hotspots. Därtill har också ett nytt systematiskt arbete med invasiva främmande 
arter i Barentsregionen påbörjats för att främja ökad kunskap och samver -
kan inom området. I hotspots-arbetet har särskilda ansträngningar gjorts för 
att driva på en systematisk åtgärdsplanering i kombination med införandet av 
moderniserad miljöprövningslagstiftning, baserad på principen om bästa till-
gängliga teknik, BAT. Vi har bland annat bidragit med BAT-utbildningar i alla 
de fem ryska Barentslänen och förnyat kartläggningen av hotspots så att det 
 systematiska åtgärdsarbetet kan följas och styras bättre framöver.
NORDISKA MINISTERRÅDET
Naturvårdsverket har bidragit till genomförandet av Nordiska  ministerrådets 
samarbetsprogram för miljö och klimat för perioden 2019–2024. Vi bidrog 
under året till genomförandet av omorganisationen av nordiska miljöarbets-
grupperna och hjälpte till med flytten av de sekretariat som Naturvårdsverket 
tidigare samordnade till Färöarna och Norge. Vi har bistått ämbetsman -
nakommittén för miljö och klimat samt representerat Sverige i  kommitténs 
arbetsutskott och representerat Sverige i miljöarbetsgrupperna för luft och 
klimat, biologisk mångfald, cirkulär ekonomi samt miljö och ekonomi. 
Naturvårdsverket har bidragit till leveranser i undergrupperna för gränsöver -
skridande avfallstransporter, bästa tillgängliga teknik, Nordic Environmental 
Footprint, screening, och avfall. Exempel på konkreta leveranser under året 
är den gemensamma nordiska tillsynsövningen av gränsöverskridande avfalls-
transporter som gjordes i Skåne och det nordiska arbetet med bästa tillgängliga 
teknik av biogasproduktion som nu har initierats.
OECD
Naturvårdsverket har under året bidragit till genomförandet av miljökommit-
téns arbetsprogram inom OECD genom att samordna svenska myndigheter 
och driva arbetet framåt i tio arbetsgrupper. Vi har bland annat inlett ett 
samarbete med Svenskt Näringsliv om OECD Global Material Resources 
Outlook to 2060 och Business Models for the Circular Economy. Till 
OECD:s klimatarbete har vi bidragit med finansiellt stöd till insatser om 
mikroplast och textil och till att genomföra ändringar i OECD:s regelverk 
vad gäller Baselkonventionen angående avfall och plast. Vi har svarat på 
enkäter, till exempel om hur väl jämställdhet integreras i olika länders policys 
på miljöområdet. Vi har drivit klimatanpassningsfrågor i OECD:s arbetsgrupp 
för klimat, vilket lett till en separat arbetsgrupp på området, och vi har spridit 
information om klimatanpassning från OECD till andra svenska myndigheter. Naturvårdsverkets årsredovisning 201962Globala samarbeten
I Naturvårdsverkets globala samarbeten verkar vi för att förbättra miljö- och 
klimatprestandan och höja ambitionerna hos aktörer med globala mandat 
samt visa på goda lokala exempel med stor global spridningspotential.
GLOBALT PROGRAM – HÅLLBAR FÖRVALTNING AV NATURRESURSER
Naturvårdsverket har sedan 2014 tillsammans med FN:s utvecklingsprogram 
(UNDP), FN:s miljöprogram (UNEP) och Sustainable United Nations (SUN), 
Environment for Development Initiative (EfD) vid Göteborgs universitet 
och Lunds universitet genomfört ett globalt program med fokus på hållbar 
förvaltning av naturresurser, med fyra delprogram. Programmets aktiviteter 
avslutades under 2019 och programmet fortsätter med en ny fas 2020–2023.
I delprogrammet tillsammans med UNDP har vi arbetat på global och 
nationell nivå i fyra pilotländer med att integrera mänskliga rättigheter och 
miljöhänsyn i förvaltningen av gruvsektorn. I Colombia har vi, bland annat 
genom webbaserade seminarier, workshops och deltagande i nationella konsul-
tationer, stöttat regeringen med att integrera miljö i det nationella ramverket 
för mänskliga rättigheter. Processen resulterade i ett reviderat och integrerat 
ramverk för ekonomiska, sociala, kulturella och miljömässiga rättigheter. 
Ramverket inkluderar indikatorer för att mäta respekt för miljömässiga 
 rättigheter och trädde i kraft 2019.
 I Kenya har samarbetet inom förvaltningen och integrationen av miljö 
och mänskliga rättigheter stärkts som en effekt av vårt arbete. Exempelvis 
genomför nu den nationella miljömyndigheten och den nationella  kommissionen 
för mänskliga rättigheter gemensamma inspektioner av  gruvverksamheter. 
I Kenya finns nu en ny vägledning om hur miljökonsekvensbeskrivningar 
för gruvsektorn ska tas fram för att mer strategiskt och långsiktigt kunna 
bedöma konsekvenserna av gruvbrytning med ett särskilt fokus på vad som 
krävs för en hållbar återställning av gruvområdena efter att brytningen 
upphör. Denna vägledning har tagits fram av våra samarbetspartners med 
stöd från delprogrammet. 
I Mongoliet har våra utbildningar för miljöinspektörer bidragit till att 
antalet miljöbrott som klaras upp har ökat. I Selengeprovinsen ökade exem-
pelvis antalet uppklarade miljöbrott från två före utbildningen till arton efter 
utbildningen. Efter fem års stöd från delprogrammet är nu påverkansarbete 
och inspektioner för respekten av mänskliga rättigheter i gruvsektorn en väl 
etablerad praxis för den nationella kommissionen för mänskliga rättigheter 
och andra berörda aktörer. 
Under året har vi även startat ett globalt nätverk av unga miljöjournalister 
där 71 studenter nu har utbildats i att skriva om miljöfrågor med fokus på 
mänskliga rättigheter i gruvsektorn. Delprogrammet har på global nivå också 
arbetat med att stärka kvinnors inflytande i beslutsprocesser i gruvsektorn och 
hur nationella människorättskommissioner kan arbeta mer aktivt för att både 
integrera miljöhänsyn och mänskliga rättigheter och lyfta dessa frågor natio-
nellt. Detta har vi gjort tillsammans med UNDP bland annat genom sju web- Naturvårdsverkets årsredovisning 201963baserade seminarier på fyra olika språk för totalt runt 200 deltagare samt de 
årliga Intergovernmental Forum on Mining, Minerals and Metals, där vi också 
har samverkat med UNEP, FN:s specialrapportör för miljö och mänskliga rät-
tigheter och FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter (OHCHR). 
FN-systemet är en av världens viktigaste normgivande institutioner. 
Det är därför av största vikt att FN själva föregår med gott exempel i håll-
barhetsfrågorna. I delprogrammet tillsammans med UNEP och SUN har 
Naturvårdsverkets stöd substantiellt bidragit till den breda spridningen av 
miljöledningssystem inom FN. Vi har under året färdigställt miljölednings-
verktyget UN EMS Toolkit, som FN kommer att använda brett i hela sin 
verksamhet. Vi har bistått FN:s flyktingorgan (UNHCR) som nu ska införa 
systematisk miljöledning i delar av sin organisation. Vi har bidragit med 
 kunskapsstöd inom miljöledning bland annat till FN-sekretariatet, UNEP och 
FN:s migrationsorganisation (IOM), vilket har gjort att dessa organisationer 
tagit stora kliv framåt både i att arbeta mer systematiskt med miljöfrågor och 
med sin direkta miljöpåverkan. Miljöledning nämns nu också som en del av 
FN-systemets nya hållbarhetsstrategi
I delprogrammet tillsammans med EfD har vi utvecklat metoder för 
värdering av ekosystemtjänster. I år har vi stärkt FN:s statistikavdelnings 
(UNSD) arbete med att utveckla värderingsmetoder för ekosystemtjänster 
och slutfört studier om stadsnära ekosystemtjänster, pollinering och vatten-
rening. Detta har bidragit till bättre kunskap om ekosystemtjänsters värde, 
vilket är nödvändigt för ett mer välgrundat beslutsfattande.
Inom ramen för det fjärde delprogrammet har vi under året tillsammans 
med myndighetsnätverket för lärande varit drivande för att skapa bättre 
 kunskap om jämställdhet i utvecklingssamarbetet, antikorruptionsarbete, och 
hållbart resande. Detta har vi gjort genom att hålla seminarier tillsammans 
med bland andra Polisen, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, 
Arbetsförmedlingen, Trafikverket, Statistiska Centralbyrån, Folke Bernadotte 
Akademin och Sida.
GLOBALT KAPACITETSUTVECKLINGSPROGRAM OM KLIMAT OCH 
 HÅLLBARA STÄDER
Genom det Sida-finansierade programmet Stärkta institutioner för ett 
 hållbart klimat , som pågår 2019–2022, har Naturvårdsverket tillsammans 
med Boverket, Energimyndigheten, Statistiska centralbyrån, Sveriges lant-
bruksuniversitet och SMHI fortsatt stödja de deltagande länderna, Etiopien, 
Kenya, Moçambique, Uganda och Zimbabwe, i arbetet med att utveckla 
och genomföra nationella åtaganden inom ramen för Parisavtalet rörande 
utsläppsminskningar, anpassning och hållbar stadsplanering.
Stödet sker främst inom ramen för förändringsprojekt där fokus ligger på 
deltagande länders och organisationers kapacitet att samla och analysera 
relevant data, göra den tillgänglig och stärka institutionella arrangemang. 
Utöver att erbjuda en plattform för nätverkande och erfarenhetsutbyte mellan 
de deltagande länderna har fokus under året legat på projektutveckling i syfte  Naturvårdsverkets årsredovisning 201964att skapa robusta och institutionellt förankrade projektplaner med stark 
genomförandepotential.
Programmet bidrar till Sidas mål för kapacitetsutveckling samt till mål 
om partnerskap och en bred svensk resursbas. Det bidrar även till ambitionen 
att utveckla effektiva metoder för att maximera biståndsnyttan. På global 
nivå bidrar programmet till genomförandet av Agenda 2030 med särskilt 
fokus på mål 11 (Hållbara städer och samhällen), mål 13 (Bekämpa klimat-
förändringarna), mål 16 (Fredliga och inkluderande samhällen) samt genom-
förandet av Parisavtalet och New Urban Agenda.
INTERNATIONELL UTBILDNING (ITP)
Under 2018–2024 anordnar Sveriges geologiska undersökning  tillsammans 
med Luleå tekniska universitet och Naturvårdsverket tio utbildningar angå -
ende hantering av vatten och avfall från gruvor. Utbildningen genomförs 
med projektarbeten i deltagarnas länder och är öppen för deltagare från 
låg- och mellan-inkomstländer med en växande eller etablerad gruvindustri. 
Naturvårdsverket bidrog under året med kunskap inom tillståndsgivning, 
tillsyn, biologisk mångfald samt ekosystemtjänster för miljötjänstemän från 
Kenya, Tanzania, Etiopien och Zambia. Vi bidrog även till att utveckla de 
förändringsprojekt som deltagarna bedriver i sina hemländer. Naturvårdsverkets årsredovisning 2019657 Naturmiljö, friluftsliv och vilt
Naturvårdsverket ska se till att de lagar och förordningar som  riksdagen och 
regeringen har beslutat om på miljöområdet blir verklighet. Vi ska genomföra 
miljöpolitiken i samverkan med en rad andra aktörer i samhället. Våra verktyg 
är i huvudsak fördelning av anslag, vägledning, föreskrifter, beslut om tillstånd 
och dispenser, deltagande i domstolsprocesser och tillsyn.
Resultatområdet är ett av tre områden som avser myndighetens förvaltnings- 
och åtgärdsarbete. Här ingår bland annat arbetet med långsiktigt skydd 
av värdefull natur, restaurering och skötsel av skyddade områden samt att 
ta fram underlag för beslut om att inrätta nationalparker. Dessutom ingår 
arbetet för att skogs- och odlingslandskapet och städernas gröna miljöer 
ska kunna utgöra en fungerande grön infrastruktur, liksom arbetet med att 
bevara och utveckla förutsättningarna för friluftslivet samt jakt och vilt enligt 
jaktlagstiftningen. Det övergripande syftet är att nå för området relevanta 
nationella och internationella målsättningar. Området fokuseras på målen för 
friluftspolitiken, genomförande av viltstrategin samt miljömålen Ett rikt växt- 
och djurliv, Levande skogar, Myllrande våtmarker, Ett rikt odlingslandskap och 
Storslagen fjällmiljö. Resultatområdet bidrar därigenom även till uppfyllande 
av EU:s strategi för biologisk mångfald samt till FN:s globala hållbarhetsmål 
vad gäller ekosystem och biologisk mångfald respektive god hälsa samt mål-
sättningar för tillgång till natur, hållbara livsstilar, jämlikhet, folkhälsa och 
kunskap om hållbar utveckling.
Inom resultatområdet är vårt arbete inriktat mot att bidra till att  bibehålla 
och utveckla ekologiskt funktionella landskap där förutsättningar för biologisk 
mångfald är goda samtidigt som landskapets resurser och  ekosystemtjänster 
kan nyttjas långsiktigt och hållbart. Arbetet sker i samverkan med landskapets 
aktörer och sker med en tydlig medvetenhet om betydelsen av olika aktörers 
insatser och varje markägares rättigheter. Vi bidrar till att tillämpningen av 
miljöbalken blir så effektiv som möjlig och att biologisk mångfald tillmäts 
större betydelse i samband med prövning och fysisk planering. Värdefulla 
områden ges långsiktigt skydd och förvaltas så att dess värden för biologisk 
mångfald och friluftsliv bibehålls eller utvecklas. Vi driver ett offensivt arbete 
för att genomföra Nationalparksplanen. Där vi själva är markägare ser vi till 
att våra fastigheter förvaltas på ett sätt som bidrar till att bevarandemålen i 
respektive skyddat område nås.
Vi verkar för att förutsättningarna för friluftsliv bevaras och utvecklas för 
olika målgrupper både i städer och på landsbygden. Våra insatser  kompletterar 
det arbete som sker av kommuner, frivilliga krafter och inom de areella 
näringarna för att säkerställa tillgången till attraktiva landskap och naturom-
råden för friluftsliv både i städer och på landsbygden.
Naturvårdsverkets strategi för svensk viltförvaltning är utgångspunkten 
för stora delar av arbetet med viltförvaltning. Genomförande av strategin ska 
främja viltet som resurs, leda till att skador orsakade av viltet minskar samt 
till att förvaltningen av vilt är stabil och förutsägbar. Vi arbetar proaktivt 
baserat på de kunskaper vi har idag och kommunicerar på ett sätt som stärker 
förtroende för Naturvårdsverket som jakt- och viltmyndighet. Naturvårdsverkets årsredovisning 201966Resultatbedömning
• Genom Naturvårdsverkets arbete i samverkan har det blivit enklare 
för markägare att bruka landskapet på ett mer hållbart sätt.
• Naturvårdsverket skapar förutsättningar för en hållbar viltförvaltning 
som allmänheten har högt förtroende för.  
Vi har påbörjat arbete för att bidra till målet om att det ska bli enklare för 
markägare att bruka landskapet på ett mer hållbart sätt, framför allt när det 
gäller skogen och odlingslandskapet. Bland annat har vi bidragit i framtagandet 
av Sveriges strategiska plan för den gemensamma jordbrukspolitiken efter 
2020. Det är dock ännu för tidigt för att se effekterna av arbetet för markägare. 
Vi skapar förutsättningar för en hållbar viltförvaltning som allmänheten 
har högt förtroende för. Vi har under 2019 bland annat beslutat om föreskrifter 
inom viltföreskriftsprojektet. Vi har också i vårt arbete med att se över jakt-
tiderna mottagit över 500 externa förslag och skickat preliminära förslag på 
förordningsändringar på remiss. Det är viktiga steg för att nå målet samtidigt 
som vårt sätt att agera i det mer händelsestyrda viltarbetet också kommer att 
påverka hur vi uppnår målet.
En stor del av arbetet inom resultatområdet möjliggörs av sakanslagen för 
skydd av och åtgärder för värdefull natur. År 2019 innebar inledningsvis en 
halvering av dessa anslag. Verksamheten har därför präglats av hårda priori-
teringar, vilka har skett efter dialog med länsstyrelserna. Vårändringsbudgeten 
och höständringsbudgeten innebar att anslagen delvis återställdes, men inte 
fullt ut. De ekonomiska förutsättningarna för verksamheten har påverkat 
resultaten framför allt när det gäller möjligheten till naturvårdsåtgärder ute 
i länen. Exempelvis har, jämfört med 2018, färre beslut tagits om marker -
sättning, det statliga ledsystemet inte kunnat upprustas i samma omfattning, 
väsentligt färre nya projekt har beviljats LONA-bidrag och färre våtmar -
ker blivit anlagda eller restaurerade. Verksamheten på länsstyrelserna som 
 finansieras via anslagen har varit inriktad på att behålla den långsiktiga kapa-
citeten i form av kunnig personal och satsningar på lagstadgade och nödvän-
diga åtgärder. Inriktningen har för Naturvårdsverkets del lett till att vi med vår 
egen personal har kunnat skapa en hel del resultat trots de lägre anslagsnivå-
erna, till exempel i form av insatser för vägledning, kompetensutveckling och 
kommunikation. Vi kan också 2019 se resultat av fleråriga arbetsinsatser, till 
exempel när det handlar om åtgärdsprogram för hotade arter och naturtyper. Naturvårdsverkets årsredovisning 201967Naturmiljö 
Resultatkommunikation
För att kommunicera resultaten av anslagen för skydd av och åtgärder för 
värdefull natur har Naturvårdsverkets modell för resultatkommunikation 
 tillämpats under året. Syftet är att på ett lättillgängligt sätt, till en bredare 
målgrupp, öka kunskapen om vad vi åstadkommer med anslagen. Vi vill även 
skapa förtroende för arbetet samt en stolthet för resultaten hos dem som 
arbetar inom området. Modellen bygger på tekniken ”storytelling” och ger 
stöd i att berätta historien om ett resultat, vad som genomförts, varför det 
genomförts och vad som blivit eller kommer att bli effekten. Nio områden 
valdes ut för 2019, till exempel antalet nya naturreservat, besök i nationalpar -
ker och naturum, hektar nya våtmarker och hektar återskapade sandmarker, 
för att nämna några. Resultaten återspeglade vad som åstadkommits under 
2018 och presenterades på naturvårdsverket.se, men spreds även i andra 
kanaler. Webbsidorna hade cirka 3 000 besök de sju första månaderna. 
Motsvarande siffra för tidigare år är cirka 5 000 år 2018 och cirka 3 000 år 
2017. En intern uppföljning bland de medarbetare som deltog i arbetet visar 
att 84 procent tycker att modellen fungerar som ett bra stöd för att tydliggöra 
våra resultat och 92 procent anser att modellen är ett bra stöd för att kom-
municera våra resultat på att lättillgängligt sätt.
Långsiktigt skydd av värdefull natur
Anslaget 1:14 Skydd av värdefull natur används till ersättningar till fastig-
hetsägare som berörs av planerat eller beslutat områdesskydd, framför allt 
naturreservat. Huvuddelen av naturreservatsbesluten sker efter att överens-
kommelser om ersättning har träffats med samtliga berörda fastighetsägare. 
Processen med markersättning utgör av detta skäl en viktig del för att öka 
takten i länsstyrelsernas reservatsprocess. Naturvårdsverket har även under 
2019 tillfälligt förstärkt länsstyrelsernas kapacitet att handlägga områdes-
skyddsärenden så att objekt där ersättning betalats ut också får beslut om 
inrättande av naturreservat.
De vanligaste formerna av ersättning till sakägare vid områdesskydd är 
överenskommelse om intrångsersättning, vilka 2019 utgör cirka 74 procent 
av besluten, förvärv av mark, bytesavtal och naturvårdsavtal.  Naturvårdsverkets årsredovisning 201968Tabell 9. Ersättningar till markägare berörda av skydd av värdefull natur
Skydd av värdefull natur – antal beslut om 
markersättning573 535 457
Varav förvärv/byten /försäljning 115 124 99
Varav intrång 432 388 340
Varav bidrag till kommuner 10 7 6
Varav naturvårdsavtal 16 15 12
Omfattning på anslaget 1:4 1 268 000 1 418 000 978 000
Varav ersättning till markägare 1 096 837 1 241 619 822 627
Under året säkrad areal, ha 26 800 26 900 29 510
Naturvårdsverket har fattat 457 beslut om ekonomisk ersättning för skydd 
av värdefulla områden, vilket är en minskning jämfört med 2018. Detta beror 
dels på ett minskat anslag, dels på att vi även 2019 har genomfört ett flertal 
uppgörelser som belöper sig till stora belopp. 
Genom 1:14-anslaget Skydd av värdefull natur har vi säkrat 29 500 
hektar under 2019, vilket är en ökning jämfört med 2018. Under 2019 gjordes 
en uppgörelse avseende Temminki, ett stort myrmarksområde på närmare 
9 700 hektar, vilket bidrog till att en stor areal kunde skyddas till en lägre 
kostnad per hektar. Uppgörelser har också skett för cirka 660 hektar brand-
områden i Gävleborgs och Jämtlands län.
FÖRVÄRV
Köpen under 2019 berör mark inom cirka 50 blivande respektive utvidgade 
naturreservat eller nationalparker. Ett exempel på en stor uppgörelse avser köp 
av mark från Jokkmokks allmänning, där köpeskillingen uppgick till 83,5 mnkr 
och berör de blivande naturreservaten Skorvkullen och Karatj-Råvvåive i 
Norrbottens län, med en total areal om cirka 4 940 hektar.
INTRÅNG
Under 2019 har vi godkänt 340 intrångsersättningar jämfört med 388 under 
2018. Den högsta ersättningen, 85 mnkr, under 2019 betalades till Lainio 
samfällighet och avsåg det blivande naturreservatet Temminki i Norrbottens 
län som nämnts ovan.
BIDRAG TILL KOMMUNER
Naturvårdsverket kan lämna bidrag till kommuners kostnader för ersättningar 
och markförvärv vid bildande av naturreservat och biotopskyddsområden 
samt till vissa naturvårdsavtal. Under 2019 har vi fattat beslut om sex bidrag 
till kommuner omfattande närmare 10 mnkr. Det är något färre än 2018 och 
även beloppet är lägre. Det största bidragsbeloppet var 4,2 mnkr som betalades 
ut till Växjö kommun för Hovshaga i Kronobergs län, för ett område på cirka 
130 hektar, som kommunen skyddat som naturreservat. Naturvårdsverkets årsredovisning 201969NATURVÅRDSAVTAL
Under 2019 träffades tolv naturvårdsavtal, det vill säga frivilliga överens-
kommelser mellan staten och en fastighetsägare, om skydd av natur. Detta 
är något lägre jämfört med 2018. Den sammanlagda arealen för årets natur -
vårdsavtal utgör cirka 90 hektar.
Nya naturreservat 
Beslut om naturreservat tas av länsstyrelse eller kommun. Naturvårdsverket 
bidrar till arbetet genom vägledning, samråd, marklösen och bidrag. De riktade 
bidragen till länsstyrelsernas reservatsarbete har tidigare år (2016–2018) 
inneburit kraftigt förbättrade resultat för beslutsfattande och även för år 2019 
har beslutsfattandet varit högt: 166 nya statliga naturreservat, med en areal av 
72 721 hektar, har bildats. Totalt fattades 231 beslut av länsstyrelserna, vilket 
även inkluderar andra typer av beslut till exempel utökning, ändrade föreskrifter 
och nya skötselplaner. 
Tabell 10. Antal och areal nybildade naturreservat
Antal statliga 218 159 166
Antal kommunala 12 23 11
Areal statliga reservat 83 911 59 568 72 721
Areal kommunala reservat 368 6 350 1 022
Nationalparker
Naturvårdsverket har under 2019 fortsatt att arbeta mot målen i 
Nationalparksplan för Sverige – Genomförandeplanen för 2015–2020. Under 
2019 har vi tillsammans med Länsstyrelsen i Gotlands län, Region Gotland 
och Havs- och vattenmyndigheten påbörjat arbetet med ett nationalparksprojekt 
i Bästeträskområdet på norra Gotland.
Det fleråriga arbetet med att bilda nationalpark i området Vålådalen-
Sylarna-Helags i Jämtlands län avslutades i juni 2019. De organisationer som 
ingick i nationalparksprojektet kunde inte enas om den framtida national-
parkens syfte och mål och Naturvårdsverket beslutade därför, i dialog med 
Länsstyrelsen i Jämtlands län, att avsluta projektet. Arbetet har dock varit 
konstruktivt och lett till god samverkan mellan myndigheter och berörda 
aktörer i området och till flera förslag till nya lösningar för att bilda och 
 förvalta nationalparker.
Besöksentrén till Muddus/Muttos nationalpark i världsarvet Laponia har 
byggts om och gjorts mer tillgänglig. Invigningen skedde sista helgen i maj, 
på nationalparkernas dag, med närmare 300 besökare. Entrén har gjorts 
större och har fått nya informationsplatser, eldstäder, spänger och ramper 
samt besökstoaletter och en utvidgad parkering. Naturvårdsverkets årsredovisning 201970Den visuella identiteten införs successivt i landets nationalparker. 
Guldkronan, som fungerar som markör för en nationalpark, har vidareut-
vecklats för att förstärka ytan så att den blir mer tålig mot slitage. En guld-
krona med förstärkt yta har placerats ut i Tyresta nationalpark.
Som en del i arbetet med Sveriges nationalparker och som ett led i arbetet 
med att skyddade områden ska vara en resurs för friluftslivet kan aktörer som 
bedriver verksamhet i en nationalpark efter genomgången utbildningen ges 
rätten att nyttja logotypen för samarbete med en viss nationalpark. Från och 
med 2017 har åtta nationalparker haft flera utbildningar, vilket resulterat i att 
vi 2019 har totalt 63 aktörer som har tecknat avtal för att nyttja logotypen. 
Syftet med aktörsutbildningar och möjligheten för aktörer att nyttja logotypen 
för samarbete med en viss nationalpark är att öka antalet aktörer som finns i 
eller i anslutning till nationalparkerna och verkar i linje med varumärkesstrategin 
för Sveriges nationalparker. Detta bidrar till ökade besöksantal och det i sin 
tur till ökad kunskap om naturen och förståelsen för betydelsen av naturvård 
hos allmänheten.
Under 2019 genomfördes en nationell besökarundersökning i Sveriges 
nationalparker tillsammans med länsstyrelsens förvaltare, Stiftelsen 
Tyrestaskogen och Laponiatjuottjudus. Besökarna i Sveriges nationalparker 
är totalt sett i mycket hög utsträckning nöjda med sina besök. Hela 95  procent 
tycker att besöket var mycket bra. Resultatet tenderar att ligga i nivå med 
eller något högre än vid 2014 års undersökning. Naturen är det främsta 
skälet till att besökarna åker till nationalparken. En stor andel av besökarna 
anser att besöket i nationalparken har gett dem mervärden som är viktiga för 
deras fysiska, psykiska och sociala hälsa, och resultaten för samtliga av dessa 
tre hälsofaktorer visar en tydlig ökning sedan 2014. Preliminära underlag 
tyder på att antalet besök i Sveriges nationalparker var på samma höga nivå 
som ifjol. 
Utökat stöd till områdesskyddsarbetet
VÄGLEDNING OM OMRÅDESSKYDD
Naturvårdsverket vägleder i det arbete med områdesskydd som framför allt 
genomförs av länsstyrelserna men där även en del av landets kommuner är 
aktiva. Naturvårdsverket använder en digital samverkansyta hos länsstyrelserna 
för vägledning. Där har vi både informerat om aktuella frågor, som hantering 
av granbarkborre, och möjliggjort erfarenhetsutbyte mellan länsstyrelserna. 
En viktig effekt av samverkansytan är att den samlade kunskapen om områ-
desskyddsarbete hos länsstyrelserna och Naturvårdsverket är tillgänglig för 
fler och kan få en bredare spridning.
Under 2019 har projektet samiska rättigheter och områdesskydd slutförts. 
Hos de myndigheter som arbetar med naturvård har projektet bidragit till 
ökad kunskap om hur samiska rättigheter förhåller sig till skyddade områden, 
såsom naturreservat och nationalparker. Ett resultat av projektet är en rapport 
som både ger en bakgrund i frågan och även konkret vägledning till länssty-
relser och kommuner om hur man bör gå till väga när man bildar och förvaltar 
naturreservat inom renskötselområdet.  Naturvårdsverkets årsredovisning 201971Vi har väglett om områdesskydd vid tre regionala träffar med länsstyrelsernas 
handläggare för områdesskydd under 2019, samt arrangerat en kurs om bil-
dande av kommunala naturreservat inom ramen för LONA som nådde ett 
hundratal deltagare. De regionala träffarna bidrar till ökad samverkan både 
länen emellan och med nationella myndigheter. Träffarna ökar också kunska-
pen om olika förutsättningar för skydd och skötsel av värdefull natur i skilda 
delar av landet, inklusive förslag på problemlösning. LONA-kursen kommer 
att underlätta bildandet av kommunala naturreservat genom  kunskapsspridning 
till kommunala handläggare. Personal från länsstyrelserna deltog också i 
kursen, vilket innebär att kunskapen om processen att bilda naturreservat 
ökat även i denna grupp. 
DIALOG FÖR NATURVÅRD
Naturvårdsverket har under året startat satsningen Dialog för naturvård för att 
bidra till att myndigheter använder ett mer dialogbaserat arbetssätt inom natur -
vården. Tanken är att öka delaktigheten för berörda organisationer och personer 
inom naturvården, att minska konflikterna och att förbättra  naturvårdsarbetet. 
Kursen riktar sig till länsstyrelser och kommuner, Naturvårdsverket och 
Skogsstyrelsen samt till värderare och förhandlare.
Utbildningarna har haft 260 deltagare under 2019 och de digitala föreläs-
ningarna i serien har haft i genomsnitt 158 besök.
Kursdeltagarna upplever att de har fått ökad kompetens inom samverkan 
och dialog för naturvård och användbara verktyg för att planera och genomföra 
dialogprocesser. De upplever också att de har fått ökad kompetens att förebygga 
och hantera konflikter.
Figur 2. Dialog för naturvård, procent deltagande organisationerFigur 2 Dialog för naturvård deltagande organisatione r
Grundkurs: procen t
deltagande organistationer
Övrigt
Natur vårdsverket
Länsstyrelser
02 04 06 08 0
I grundkursen har deltagarna varit från: länsstyrelser (68 procent), 
Naturvårdsverket (25 procent) och övriga (7 procent). Övriga är värderare, 
förhandlare, kommuner, Skogsstyrelsen.  Naturvårdsverkets årsredovisning 201972Prövning och vägledning om tillämpning av områdesskydd
VINDKRAFT
Naturvårdsverket har under året hanterat totalt 80 inkommande ärenden 
gällande vindkraftsetablering. Av dessa har Naturvårdsverket yttrat sig som 
remissinstans i drygt tio ärenden. I sex ärenden har vi yttrat oss i samråd till 
verksamhetsutövare och i två ärenden har vi yttrat oss till regeringen där 
vi bedömt att särskild hänsyn är motiverad. Exempel på skäl för särskild 
hänsyn har varit risk för negativ påverkan på hotade arter, främst fåglar, 
Natura 2000 eller annat områdesskydd, annan värdefull natur eller negativ 
inverkan på det rörliga friluftslivet. Regeringsärendena gäller vardera tre 
havsbaserade vindkraftsanläggningar, där vi bland annat har lyft frågor om 
negativ påverkan på tumlare, migrerande och övervintrande sjöfåglar och 
Natura 2000. Naturvårdsverket har yttrat sig till beslutande instans i fyra 
ärenden gällande bland annat negativ påverkan på havsörn och kungsörn, 
fladdermöss och värdefull natur. Något slutgiltigt beslut har ännu inte fattats 
i dessa ärenden. 
Mark- och miljödomstolarna har under 2019 fattat beslut som vunnit 
laga kraft i två ärenden från tidigare år i vilka Naturvårdsverket har yttrat 
sig. I det ena bedömde Naturvårdsverket att påverkan på fåglar inte förelåg 
och ansökan bifölls. I det andra ärendet fattade mark- och  miljödomstolen 
beslut om stoppreglering till skydd för fladdermöss i linje med vad 
Naturvårdsverket föreslagit. 
Vi bedömer att vårt engagemang sammantaget har haft genomslag och 
bidragit till en hållbar vindkraftsutbyggnad. Insatserna medverkar till en 
ökad måluppfyllelse för miljökvalitetsmålen Levande skogar, Myllrande 
 våtmarker och Ett rikt djur och växtliv. Insatserna svarar också upp mot 
internationella ambitioner och åtaganden om att minska den globala påverkan 
på den biologiska mångfalden.
STRATEGI FÖR HÅLLBAR VINDKRAFTSUTBYGGNAD
Naturvårdsverket har löpande väglett allmänhet, kommuner och länsstyrelser 
angående frågeställningar kring etablering och konsekvenser av en etablering 
av vindkraftverk. Vi har tillsammans med Energimyndigheten jobbat vidare 
med vår Strategi för hållbar vindkraftsutbyggnad. Dialoger har genomförts 
med bland annat branschen, Sametinget, Försvarsmakten, andra myndigheter 
och intressegrupper. Vi har sammanställt statistik och utvärderat utfall i till-
ståndsprocessen och påbörjat arbetet med att ta fram tematiska underlag som 
kan ligga till grund för förbättrad vägledning. Arbetet har ytterligare belyst 
frågeställningarna kring utbyggnad av vindkraft och dialogerna har skapat 
ett gott samtalsklimat. Arbetet kommer att fortgå under 2020.
BIOTOPSKYDDSOMRÅDEN OCH STRANDSKYDD
Vi har under året gett löpande vägledning om bestämmelserna om biotopskydd 
och strandskydd till allmänhet, kommuner och länsstyrelser.  Naturvårdsverkets årsredovisning 201973ÖVERKLAGADE DISPENSBESLUT GÄLLANDE BIOTOPSKYDDSOMRÅDEN
Naturvårdsverket har i två fall överklagat länsstyrelsebeslut om dispens från 
det generella biotopskyddet för avverkning av alléer i tätort. Syftet med dis-
penserna var att ge utrymme för ny infrastruktur och bostäder med mera. I 
båda fallen ansåg vi att sökanden inte hade utgått från alléernas skydd som 
en planeringsförutsättning och att alternativen var bristfälligt beskrivna. I 
det ena fallet fick vi rätt i mark- och miljödomstolen medan överklagandet 
avslogs i det andra. I båda fallen kompletterades underlaget väsentligt och nya 
omständigheter redovisades under processens gång. I det första fallet medgav 
därför Naturvårdsverket hos Mark- och miljööverdomstolen att skäl fanns 
för att ge dispens. I det andra fallet avstod Naturvårdsverket av motsvarande 
skäl att överklaga till Mark- och miljööverdomstolen. I båda fallen ledde 
Naturvårdsverkets överklagande till att avsevärt bättre underlag och utredning 
togs fram, vilket i sin tur bidrog till bättre avvägningar. Ett resultat är också att 
det nu finns rättsfall som berör frågan om vilket underlag som behövs i ären-
den om biotopskyddsdispenser för alléer inom detaljplanelagda områden.
WEBBINARIUM OM DE SENASTE DOMARNA FRÅN MARK- OCH 
 MILJÖÖVERDOMSTOLEN I STRANDSKYDDSMÅL
Under hösten hölls ett webbinarium för länsstyrelserna där vi redogjorde 
för de två senaste årens domar i strandskyddsmål med prejudikatsvärde. 
Webbinariet resulterade i att länsstyrelserna uppdaterades i både ny och tidi-
gare bekräftad praxis på området, vilket i sin tur bidrar till en än mer harmo-
niserad tillämpning av regelverket. Webbinariet spelades in och har publicerats 
på Naturvårdsverkets webbsida. I efterhand kan alltså även exempelvis kom-
muner ta del av webbinariet och få ökad kunskap om senaste praxis. 
Åtgärder för värdefull natur
Anslaget 1:3 Åtgärder för värdefull natur finansierar åtgärder för naturvårdande 
skötsel och att göra skyddade områden tillgängliga. Anslaget finansierar också 
förvaltning av Naturvårdsverkets fastigheter, investeringar i och underhåll av 
byggnader, inmätning och gränsmarkering av nya naturreservat, drift av natu-
rum, åtgärdsprogram för hotade arter och naturtyper samt den lokala natur -
vårdssatsningen (LONA). Anslaget är viktigt för att skapa förutsättningar 
för friluftsliv i de skyddade områdena, i tätortsnära natur och på de statliga 
fjällederna. Anslaget bidrar även till arbetet med viltförvaltning, till exempel 
rovdjursinventeringar och information om rovdjur. I tabell 11 redovisas hur 
medlen har fördelats på olika verksamheterna. Medel fördelas som bidrag 
eller som ersättning för uppdrag, till många olika utförare. Länsstyrelsen var 
2019 mottagare av 76 procent av anslaget. 2019 har Naturvårdsverket dispo-
nerat hela 1:3-anslaget. För jämförelsens skull visas även de medel som dispo-
nerades av länsstyrelserna 2017 och 2018 i tabellen. Naturvårdsverkets årsredovisning 201974 Tabell 11.  Fördelning av anslag 1:3, åtgärder för värdefull natur
Skötsel arter och naturtyper (inklusive LIFE) 424 326 460 636 391 632
Skötsel fastighetsförvaltning 52 324 61 373 38 707
Byggnader och anläggningar 55 471 37 043 13 200
LONA 53 678 55 489 33 971
LONA våtmarker 0 139 524 37 374
Skötsel våtmarker 0 59 922 33 377
Grön infrastruktur 14 122 13 285 31 936
Genetiska resurser och traditionell kunskap 1 842 1 742 0
ÅGP 55 098 57 863 43 232
Invasiva främmande arter 14 150 18 095 19 394
Naturumverksamhet 39 160 37 168 37 359
Friluftsliv och allemansrätt (inklusive 
statliga leder)38 430 55 392 52 006
Naturnära jobb 1 868 33 971 0  
Viltförvaltning 1 537 2 989 2 297
Viltförvaltning kunskapsunderlag 7 594 14 100 7 474
Rovdjursinventering och övrig kunskap 68 227 72 436 64 113
Rovdjursförvaltning 21 290 23 319 17 911
Inventering och kunskapsstöd 44 824 57 535 38 958
Övrigt 59 269 4 385 5 754
Återtag av oförbrukade medel -16 768 -11 626 -6 936
Totalsumma Naturvårdsverket 936 442 1 194 641 861 759
Andel  av anslaget som fördelats som bidrag 
eller uppdragsersättning till länsstyrelserna65% 73% 76%
Utöver ovanstående disponerade 
 länsstyrelserna till:
Friluftslivssamordning 17 000 17 000 0
Grön infrastruktur 20 000 20 000 0
Natirnära jobb 16 000 0
Totalt till åtgärder för värdefull natur 973 442 1 247 641 861 759
Anslaget minskade för år 2019, och därför har vissa satsningar avvecklats 
och finansieringen av andra verksamheter minskats. Exempel på detta är att 
vi avslutat satsningen Naturnära jobb i förtid och minskat medlen till  åtgärder 
för våtmarker. För grön infrastruktur beror ökningen av medel år 2019 jäm-
fört med 2018 på att Naturvårdsverket fördelade medel som tidigare dispo-
nerats av länsstyrelserna. På samma sätt ser medlen för friluftsliv ut att ligga 
på en i princip oförändrad nivå när de egentligen har minskat år 2019, på 
grund av att Naturvårdsverket nu fördelat medel som tidigare disponerats 
av länsstyrelserna. För LONA och LONA våtmarker har medel använts till 
utbetalningar i redan påbörjade projekt med fleråriga bidragsbeslut. Även för 
LIFE-projekt har medel gått till utbetalningar i fleråriga åtaganden. Naturvårdsverkets årsredovisning 201975SKÖTSEL AV ARTER OCH NATURTYPER I SKYDDADE OMRÅDEN
Skyddade områden förvaltas utifrån syftet med varje område. Den naturvår -
dande skötseln är central för att syftena med de skyddade områdena ska nås 
och för att bidra till gynnsam bevarandestatus för naturtyper och arter inom 
Natura 2000-nätverket. 
Det praktiska arbetet leds i huvudsak av länsstyrelserna och finansieras 
till stor del av bidrag från 1:3-anslaget. Under 2019 har 45 procent av anslaget 
använts för skötsel av arter och naturtyper i områdena. Förutom detta anslag 
finansierar även andra källor vissa åtgärder i skyddade områden, till exempel 
landsbygdsprogrammet och finansiering från EU till LIFE-projekt. En liten 
del av 1:3-anslaget har gått till en stiftelse och en lokal förvaltningsorganisation 
för den skötsel som de ansvarar för. 
Den lägre anslagsnivån har inneburit att länsstyrelserna har haft mindre 
medel till att genomföra de åtgärder som behövs för att bevara naturtypers 
och friluftslivsanläggningars status. Omfattningen av uppdrag till naturvårds-
företag som utför det praktiska arbetet åt länsstyrelserna har också minskat 
av samma skäl. 
En stor insats under året har varit vägledning av länsstyrelserna avseende 
hantering av stormskador, främst efter stormen Alfrida,  granbarkborreskador 
i skyddade områden samt risken för spridning från skyddade områden till 
omgivande landskapet. Syftet var att öka kunskapen för att förebygga 
och minimera sådan spridning. Naturvårdsverket har, i samverkan med 
Skogsstyrelsen, tagit fram en vägledning om hantering av skador och sprid-
ningsrisker. Naturvårdsverket har också genomfört ett webbinarium i frågan. 
Webbinariet spelades in och är tillgänglig på vår hemsida. Naturvårdsverket 
har deltagit i ett antal regionala och nationella träffar, bland annat med 
skogsnäringens aktörer. Naturvårdsverket deltar också i Skogsstyrelsens projekt 
Stoppa borrarna.
Naturvårdsverket är en av tio nationella myndigheter som haft ett reger -
ingsuppdrag om att ta fram strategier för kulturmiljöfrågor. Syftet har varit 
att myndigheterna ska utarbeta ett mer samlat och strategiskt förhållnings-
sätt till hur deras verksamheter påverkar kulturmiljön och hur de bidrar till 
de nationella kulturmiljömålen. I sin strategi lyfter Naturvårdsverket bland 
annat fram det biologiska kulturarvet som en utgångspunkt i myndighetens 
kulturmiljöarbete. Andra viktiga aspekter är kopplingen mellan de nationella 
kulturmiljömålen och miljömålssystemet, och att ha ett helhetsperspektiv på 
natur- och kulturlandskapet.
Den 5–7 april, anordnade Naturvårdsverket, tillsammans med Conservation 
Coaches Network, ett evenemang, CCNet Europe Rally 2019, i Vålådalen, 
Jämtand. I anslutning till detta evenemang hölls även, 31 mars–5 april, en 
utbildning för instruktörer i Open Standard för naturvård. I mötet deltog 32 
personer från 18 länder och i utbildningen 21 personer från 14 länder. Open 
Standard är en samling av verktyg för adaptiv förvaltning inom naturvård, 
där en del (resultatkedja) påminner om vidareutvecklad  verksamhetslogik 
från ESV. Fokus är att arbeta i nära samverkan med berörda aktörer.  Naturvårdsverkets årsredovisning 201976Naturvårdsverket har under 2019 med goda resultat använt metodiken i 
arbete med förberedelse av en eventuell nationalpark i västra Jämtland, även 
om det projektet fick avslutas.
EU:S MILJÖFOND LIFE: NATUR OCH BIOLOGISK MÅNGFALD
Inom LIFE-programmet för natur och biologisk mångfald kan man bland 
annat genomföra restaureringar av Natura 2000-områden, bekämpa  invasiva 
arter, utveckla nya metoder för att gynna biologisk mångfald och förvalta 
hotade arter. Naturvårdsverket vill uppmuntra länsstyrelser och andra orga-
nisationer att söka medel från LIFE-programmet för projekt som bidrar till 
att uppfylla myndighetens uppdrag att genomföra åtgärder för värdefull natur.
Möjlighet att söka bidrag för att kunna skriva ansökningar delas därför 
årligen ut av Naturvårdsverket. I början på 2019 inkom sex ansökningar om 
skrivarstöd varav fyra beviljades. Dessa fyra lämnade in koncept, en samman-
fattande beskrivning, till EU. En av dessa ansökningar, projektet RestoRED, 
har därefter gått vidare till steg två och har därmed getts möjlighet att lämna in 
en fullständig ansökan under början av 2020. Syftet med projektet RestoRED 
är att arbeta med åtgärder för hävdberoende direktivnaturtyper som kan kopp-
las till EU:s rödlistade habitat. Målsättningen är att restaurera förekomster av 
dessa naturtyper till gynnsam status inom Natura 2000-områden där de före-
kommer, men idag inte har gynnsamt bevarandetillstånd.
Naturvårdsverket har under 2019 meddelat att vi kan ingå som partner i 
samtliga LIFE-projekt inom natur och biologisk mångfald. Naturvårdsverkets 
roll som partner i projekten blir främst att bidra med kunskap och  nationellt 
perspektiv i genomförandet samt att bidra till att växla upp och sprida pro-
jektens resultat och erfarenheter. Naturvårdsverket fortsätter också att med-
finansiera och delta i prioriterade LIFE-projekt inom området natur och 
biologisk mångfald.
Under 2019 pågår sex tidigare beviljade LIFE-projekt inom natur och bio-
logisk mångfald som medfinansieras av Naturvårdsverket, se tabellen nedan.
Tabell 12. Antal LIFE-projekt
Antal under perioden beslutade nya projekt 
under anslaget 1:3 Åtgärder för värdefull natur1 0 0
Antal under året pågående medfinansieringspro-
jekt under anslaget 1:39 10 6
Medfinansiering per år, tkr 24 788 27 954 11 769
FASTIGHETSFÖRVALTNING
Naturvårdsverket fördelade under 2019 14 mnkr till våra uppdragstagare för 
utförande av den tekniska, ekonomiska och juridiska fastighetsförvaltning 
där vi är fastighetsägare. I uppdraget ingår att arbeta aktivt med den mark 
och de byggnader och anläggningar som Naturvårdsverket äger. Naturvårdsverkets årsredovisning 201977Därutöver fördelades 11,8 mnkr till uppdragstagarna i byggnadsschablon. 
Dessa medel används till fastighetsförvaltningens löpande kostnader såsom 
snöröjning, sophantering, underhåll av vägar, driftmedia (värme, vatten och 
avlopp) och akuta reparationer på de fastigheter som Naturvårdsverket äger.
BYGGNADER OCH ANLÄGGNINGAR
Naturvårdsverket investerade totalt cirka 14 mnkr under 2019 som riktade 
insatser i våra byggnader och anläggningar. På grund av den lägre nivån på 
1:3-anslaget kunde endast de mest akuta åtgärderna genomföras. 
Investeringar har planerats och utförts med fokus på att trygga 
Naturvårdsverkets avlopp- och vattenförsörjning bland annat genom nya 
reningsverk på Sävö och Dagnäsön i Södermanlands län och nytt reningsverk 
på Gotska Sandön. Effekterna har varit att vi tryggat förvaltningsobjekten med 
att ha rent dricksvatten som renats på korrekt sätt och minimerat riskerna för 
att otjänligt vatten rinner ut i våra skyddade naturområden. 
Under 2019 har vi också investerat i modernisering och uppsäkring 
av dammanläggningar i Stensjödal i Tyresta nationalpark och Gretjärn i 
Öjenäsbäckens naturreservat i Värmland. För att minska våra byggnaders och 
anläggningars direkta miljöpåverkan har vi också investerat 1,7 mnkr i energi-
besparande åtgärder, såsom byte av värmesystem, installation av värmepumpar 
och isolering av vindar. Åtgärder som kommer att ge långtgående effekter för 
den minskade energiförbrukningen och minska våra kostnader för el- och 
värmeförbrukning. 
För att bibehålla våra byggnader och anläggningars underhållsnivå och 
status utfördes underhållsåtgärder för cirka 11,7 mnkr. Åtgärderna har bland 
annat varit renovering och underhåll av ekonomibyggnader, bryggor och 
mangårdsbyggnader. En av årets största underhålls- och reparationsprojekt 
har utförts på Högbonden i fyrvaktarbostaden.
Under år 2018 och 2019 har fastighetsförvaltning av våra sju statliga 
byggnadsminnen varit i fokus, bland annat genom att samtliga  tillsynsbesök 
utförts tillsammans med Riksantikvarieämbetet. Två underhållsprojekt 
har utförts i våra statliga byggnadsminnen: Axel Hambergs forskarstugor 
i Laponia och på Rågskär i Stockholms skärgård.
INMÄTNING AV OMRÅDESSKYDDSGRÄNSER
Syftet med inmätning av områdesskyddsgränser är att få korrekt och rättssäker 
redovisning av gränserna i naturvårdsregistret och i förlängningen även i fast-
ighetsregistret. Gränserna för naturreservat stakas ut i terrängen och mäts in. 
I de fall reservatsgränsen sammanfaller med eller går fram till en fastighets-
gräns mäts också fastighetsgränsens gränspunkter in för att säkerställa att 
reservatet hamnar på rätt berörd fastighet.
Inmätning av områdesskyddsgränser har sedan 2017 utförts av Skogsstyrelsen 
som då tog över efter Lantmäteriet. 2018 var det första hela året då 
Skogsstyrelsen hade inmätningsverksamhet igång över hela landet. Under 
2019 kunde inte verksamheten utökas i önskad omfattning på grund av  Naturvårdsverkets årsredovisning 201978minskad budget. Skogsstyrelsen har under 2019 arbetat med mätuppdrag i 
421 olika områdesskyddsobjekt (i huvudsak naturreservatsobjekt) spridda 
över hela landet. 172 mätuppdrag har slutförts under året.  
Viss inmätning har även under 2019 utförts av Lantmäteriet inom vissa 
projekt framförallt på områden ägda av Statens Fastighetsverk. Lantmäteriets 
inmätning under året omfattar cirka 3,1 mnkr av den totala inmätningskost-
naden redovisad i tabell 11, LONA.
LONA
Den lokala naturvårdssatsningen LONA ska stimulera kommuners och ide-
ella föreningars långsiktiga naturvårdsengagemang och öka allmänhetens till-
gång till naturen. Uppväxlingen av statliga medel inom ramen för LONA är 
god, eftersom det krävs en lokal medfinansiering motsvarande minst samma 
nivå som bidragssumman.
Budgetåret 2019 innebar kraftiga nedskärningar inom anslagsområdet, 
vilket har påverkat leveranser och effekter inom LONA-verksamheten. 2019 
inkom 282 ansökningar som tillsammans sökte bidrag för 59,4 mnkr. Den 
totala projektkostnaden för dessa insatser var cirka 121 mnkr. I första hand 
riktades medel till utbetalningar i pågående projekt (24 mnkr). 
Ungefär tre fjärdedelar av projekten i LONA genomförs tätortsnära, vilket 
bidrar till att öka allmänhetens tillgång till natur i vardagen. Lite drygt en 
tredjedel av LONA-projekten har stark lokal förankring genom att de drivs av 
ideella föreningar eller ideella föreningar i samverkan med kommuner.
För att öka kunskapen om, och inspirera till ökad areal formellt skyddad 
tätortsnära natur arrangerade Naturvårdsverket en utbildningsdag för kom-
muner, med fokus på kommunal naturreservatsbildning. Kursen hölls under 
våren 2019 med 125 externa deltagare. Sista helgen i augusti arrangerades 
”Lokala naturvårdens dag” där kommuner tillsammans med ideella föreningar 
och organisationer visar upp sitt lokala naturvårdsarbete för kommuninvånarna. 
Helgen resulterade i 22 arrangemang spridda från norr till söder.
I november ordnades en fysisk handläggarträff för information, diskussion 
och ökat erfarenhetsutbyte mellan handläggare på länsstyrelserna. LONA-
registret har genomgått fortsatt en utveckling för ökad användarvänlighet 
och förbättrade möjligheter till statistikuttag. 
LONA VÅTMARKER
Naturvårdsverket fattade under våren beslut om bidrag på totalt 7,1 mnkr 
till länsstyrelserna för utbetalning i pågående våtmarksprojekt inom LONA. 
Efter vårändringsbudgeten kunde Naturvårdsverket fatta beslut om ytterligare 
bidrag på 29 mnkr till länsstyrelserna för att hantera årets inkomna ansök-
ningar om LONA-bidrag för våtmarker. Projektansökningarna omfattar bland 
annat projektering och förberedande arbete, anläggande av våtmarker och 
gäddfabriker, biotopkarteringar, informationsinsatser, restaureringar i form 
av fräsning och röjning.
SGU beviljades bidrag för att granska inkomna ansökningar utifrån ett 
grundvattenbildande perspektiv och hur väl våtmarken skulle bidra till att  Naturvårdsverkets årsredovisning 201979kvarhålla vatten i landskapet. Underlaget från SGU ger länsstyrelserna bättre 
beslutsunderlag gällande ansökningarna om LONA-bidrag. SGU har även 
genom satsningen hållit nio utbildningsdagar på temat ”Låna en hydrogeolog” 
som riktar sig till kommuner och länsstyrelser. För att kunna anlägga och restau-
rera våtmarker som ska bidra till vattenhushållningen i landskapet på ett positivt 
sätt, behövs ett helhetsperspektiv så att det blir ”rätt våtmark på rätt plats”.
SKÖTSEL AV VÅTMARKER
2019 beviljade Naturvårdsverket drygt 33 mnkr i bidrag till åtgärder för 
restaurering eller anläggning av mer än 5 500 hektar våtmarker i skyddade 
områden, fördelat på 19 län. Detta bidrar till förbättrad bevarandestatus 
för berörda arter och naturtyper och även till att nå miljömålen. Förutom 
i öppna våtmarker (både rik- och fattigkärr) gjordes åtgärder bland annat 
i sumpskog och på fukt- och strandängar. Många arter som omfattas av 
nationella och EU-mål gynnas av åtgärderna, tillexempel citronfläckad 
 kärrtrollslända, dvärgmås, käppkrokmossa, sötgräs, sångsvan, brushane 
och grönbena. 
GRÖN INFRASTRUKTUR
I dialog och samverkan med länsstyrelserna och andra myndigheter har 
Naturvårdsverket under 2019 fortsatt arbetet med att genomföra grön 
 infrastruktur i Sverige. Naturvårdsverket hart bistått länsstyrelserna och 
underlättat kunskapsspridning och engagemang hos olika aktörer för att 
bidra till genomförande av åtgärder för grön infrastruktur.
Tillsammans med Skogsstyrelsen har vi fortsatt att genomföra  skogdialoger 
om grön infrastruktur och skogen och i maj träffade vi skogssektorn och 
intresseorganisationer i Umeå. I juni deltog vi på mässan SkogsElmia tillsam-
mans med Länsstyrelsen Jönköpings län, Havs- och vattenmyndigheten och 
Artdatabanken med temat Grön infrastruktur i skogen. Vi föreläste i augusti 
på ett seminarium som LRF anordnade i Linköping med ett brett deltagande 
av länsstyrelser, intresseorganisationer, kommunpolitiker och skogsbolag. 
Vi föreläste och deltog i diskussioner på symposiet Grön infrastruktur och 
biologisk mångfald på Lunds universitet i november med deltagare från 
bland annat kommuner, länsstyrelser, intresseorganisationer och universitet. 
I december deltog vi på Boverkets konferens Låt staden grönska, med kommuner 
som en central målgrupp. Samtliga deltaganden på konferenser och mässor 
har lett till många möten och diskussioner och ökad kunskap om och intresse 
för att grön infrastruktur.
Under året har vi fortsatt att ta fram vägledning och vidareförmedlings-
material som ett stöd för dialog och samverkan och för att bredda kunskapen 
och öka engagemanget att delta i arbetet med att genomföra åtgärder för grön 
infrastruktur. Vårt material används internt och av externa aktörer i olika 
sammanhang, exempelvis på informationsmöten och webbsidor, i regionala 
handlingsplaner, rapporter och presentationer. I serien Grön infrastruktur – så 
kan du bidra har vi tagit fram tre broschyrer: I skogen, I blomrika gräsmarker   Naturvårdsverkets årsredovisning 201980och I fysisk planering. Två animerade filmer har upphandlats och publicerats, 
en om grön infrastruktur i odlingslandskapet och en om våtmarker. Vi har även 
tagit fram en film om ett samverkansprojekt om mer lövträd i Småland - 
Grön infrastruktur i praktiken –Lövsuccé. Flera illustrationer har också tagits 
fram, såsom av biologisk mångfald i odlingslandskapet samt grön infra-
struktur kopplat till odlingslandskap, skog och fysisk planering för att på ett 
enkelt sätt visualisera fungerande grön infrastruktur.
En incitamentlista har sammanställts för att visa på olika möjliga stöd, 
som exempelvis bidrag eller rådgivning, för att genomföra åtgärder som stärker 
grön infrastruktur.
Vi har publicerat sex nummer av Lägesrapport för grön infrastruktur med 
nyheter om vad som är aktuellt i detta arbete. Mottagare av lägesrapporten 
är bland annat kommuner, myndigheter och företag.
Effekter av arbetet 2019 är att fler målgrupper nu har kännedom om grön 
infrastruktur och vet hur de kan bidra till den på kort och lång sikt, vilket är en 
förutsättning för det fortsatta arbetet att implementera åtgärder i samverkan.
ÅTGÄRDSPROGRAM FÖR HOTADE ARTER OCH NATURTYPER
Åtgärdsprogram för hotade arter och naturtyper (ÅGP) är verktyg för att 
identifiera och genomföra viktiga åtgärder för de berörda arterna där de gör 
störst naturvårdsnytta. Under 2019 redovisades genomförandet av 29 åtgärds-
program som löpte ut 2018. Av dessa har ett avslutats och 28 förlängts ytter -
ligare en programperiod. Det avslutade programmet är ÅGP för sötgräs, där 
det långsiktiga målet om fler än 75 lokaler med över 25 tuvor har uppnåtts. 
Den totala populationen på nationell nivå bedöms uppgå till cirka 19 000 
tuvor, vilket överskrider visionen.
Andra goda exempel där vi nu ser resultat av det långsiktiga arbetet är 
ÅGP för humlepälsbi, vityxne i södra Sverige och violett guldvinge. Inom 
ÅGP för humlepälsbi har främst informationsåtgärder och hjälp med renovering 
av husväggar med bivänliga material varit framgångsrikt och bidragit till 
att arten ökat i populationsstorlek. Den förväntas nu kunna klassas om från 
akut hotad (CR) till starkt hotad (EN) i den svenska rödlistan. Skötsel- och 
restaureringsåtgärder för vityxne i södra Sverige som har finansierats via ÅGP 
har gett goda resultat, men mindre arbetsintensiva metoder behöver utvecklas 
för att skötseln ska bli hållbar i längden. Tack vare samverkan med  kraftbolag, 
skogsbolag och de myndigheter som är en del av ÅGP finns nu chans att 
vända trenden för violett guldvinge, och inte bara förhindra dess utdöende 
utan att faktiskt bevara arten långsiktigt. I dagsläget har vi 131 gällande 
åtgärdsprogram för hotade arter och naturtyper knutna till landmiljöer.
 
INVASIVA FRÄMMANDE ARTER
Ett av de största hoten mot biologisk mångfald är det ökande problemet med 
invasiva främmande arter (IAS). Sverige står nu inför ett omfattande åtgärds-
arbete som kommer kräva stora resurser, som ställer höga krav på samverkan 
och synkronisering mellan myndigheter, men också på engagemang från all-
mänheten. Inom vårt arbete med IAS har vi upprättat de strukturer och styr -
dokument som ska tas fram enligt EU-förordningen 1143/2014. Vi har tagit  Naturvårdsverkets årsredovisning 201981fram en handlingsplan mot prioriterade spridningsvägar och genomfört en  
första rapportering till EU om IAS i Sverige som beskriver arters utbredning, 
genomförda åtgärder samt kostnader. 
En nationell förordning om IAS samt vissa förändringar i miljötillsynsför -
ordningen trädde i kraft den 1 januari. Förordningen visar ansvarsfördelningen 
mellan myndigheterna. Länsstyrelserna har fått ökade kunskaper om sin roll i 
IAS-arbetet enligt EU- och nationell lagstiftning genom ett webbinarium med 
cirka 60 deltagare. Detta har effektiviserat deras arbete med IAS samt bidra-
git till ett mer enhetligt arbetssätt. Möten har hållits med flera myndigheter om 
roller, ansvar och samverkan. I december bjöd vi och Havs- och vattenmyndig-
heten in 13 myndigheter för att bilda ett nationellt samverkansorgan för IAS-
frågor vilket gav positivt gensvar från deltagarna och arbetet ska fortsätta.  
Naturvårdsverket har beviljat bidrag på 150 000 kr per länsstyrelse för 
arbete med IAS. Behoven har varit långt större, men den låga anslagsnivån har 
lett till hårda prioriteringar.  Reducerad medeltillgång har bland annat även 
försenat arbetet med nationell förteckning då nödvändiga utredningar inte 
har kunnat genomföras.  
Vi har sammanställt en metodkatalog för bekämpning av de vanligaste 
IAS:erna. Den har hjälpt myndigheter och allmänhet att välja effektiva 
metoder för utrotning och begränsning av IAS-förekomster. På uppdrag av 
Naturvårdsverket och Havs- och vattenmyndigheten har Artdatabanken 
utvecklat en applikation för mobiltelefoner för inrapportering av IAS-
observationer. Genom inrapporteringssystemet kan myndigheter och allmänheten 
lätt anmäla IAS-observationer vilket leder till ökade kunskaper om arternas 
utbredning och således bättre möjligheter att bekämpa dem. 
Vi har även strävat efter att hindra etablering och spridning av IAS genom 
att öka medvetenhet hos branscher, företag och allmänheten. I detta syfte har 
vi deltagit på mässor, konferenser och möten med bransch- och intresseorgani-
sationer och tre lägesrapporter om arbetet med IAS har skickats till cirka 
500 mottagare. Inom ramen för IUCN nationella kommitté genomfördes en 
gemensam informationskampanj i framförallt sociala medier av medlem-
marna. Resultatet var en fördubbling av antalet medieinslag och 20–50 procents 
ökning i inrapporteringen till ADb jämfört med samma period året innan. Allt 
detta har lett till att man tar bättre hänsyn till IAS i olika verksamheter, samt 
att acceptansen för bekämpningsåtgärder har blivit blir större, vilket syns i till 
exempel positiv mediauppmärksamhet. Webbsidor med vägledning kring IAS 
har utvecklats för att kunna ge aktuell information. Vi har även svarat på cirka 
800 kundfrågor. Detta har hjälp privatpersoner och kommuner att lösa IAS-
problematik i sina närmiljöer. Återkoppling på vägledningsinsatserna fick vi via 
kundundersökningen där 84 procent uppger att de känner till vår vägledning 
och 85  procent hade nytta av den. 
Naturvårdsverket har finansierat Mårdhundsprojektet som  framgångsrikt 
har bekämpat mårdhund och bisam. Projektet har nu uppdrag från 
Naturvårdsverket att bekämpa även andra IAS-djur. Detta ökar beredskapen 
att snabbt hindra spridning av nya invasiva fågel- och däggdjursarter i Sverige. 
En riktad insats mot vattensköldpaddor resulterade i 21 avlivningar samt ökad 
inrapportering av arten.  Naturvårdsverkets årsredovisning 201982VÄGLEDNING GER ÖKAD KUNSKAP OM ARTSKYDDET
I samband med ett yttrande till polisen tog vi fram en vägledning kring  hållande 
av fåglar i hägn. Effekten är att vi tydliggör vad som gäller för hållande av 
arter som förekommer vilt inom EU och för verksamhetsutövare vilka tillstånd 
som krävs för hållande av fåglar i hägn. Vi betonar vikten av att använda EU 
Bird List som utgångspunkt i bedömningen av vilka arter som omfattas av 
regelverket.  
Årets artskyddskonferens, som riktar sig till handläggare vid länsstyrelserna 
samt andra myndigheter som berörs av artskyddsfrågor, innehöll vägledning 
om CITES och fridlysning. På konferensen gick vi igenom nya vägledande 
domar gällande fridlysning samt EU-kommissionens uppdaterade vägledning 
till art-och habitatdirektivet. Konferensen väntas leda till ökad kunskap och 
erfarenhetsutbyte bland deltagarna.  
BIOSFÄROMRÅDEN
2019 användes 3,2 mnkr av anslaget 1:3 till arbetet med biosfärområden. 
Ett biosfärområde är ett modellområde för hållbar utveckling. De ingår i 
Unescos Man and the Biosphere programme (MaB) som utgår från samspelet 
mellan människan och biosfären. Sverige fick 2019 två nya biosfärområden, 
vilket gör att det nu finns sju svenska biosfärområden. Dessa är Kristianstads 
Vattenrike, Vänerskärgården med Kinnekulle, Älvlandskapet Nedre Dalälven, 
Blekinge Arkipelag, Östra Vätterbranterna, Voxnadalen och Vindelälven-
Juhtatdakha. Naturvårdsverket stödjer arbetet genom årliga ekonomiska 
bidrag till fem av områdena.  Havs- och vattenmyndigheten ger stöd till de två 
övriga områdena. Naturvårdsverket ger också stöd till en nationell koordinator 
som arbetar med såväl biosfärprogrammets utveckling som utvecklingen av 
arbetet i enskilda biosfärområden.
Naturvårdsverkets verksamhetsbidrag till biosfärområden är villkorat 
med krav på lokal medfinansiering med minst 50 procent (i praktiken oftast 
mer) vilket ger en uppväxling av Naturvårdsverkets bidrag i det konkreta 
arbetet. Biosfärarbetet handlar om att stötta långsiktiga lokala processer för 
hållbar utveckling som genom sina erfarenheter och resultat kan ge inspira-
tion till andra delar av samhället.
Naturvårdsverket har uppdragit åt SLU att göra en beskrivning av bil-
dandeprocesserna i de två nya områdena samt genomföra en utvärdering av 
organisationerna i de fem första biosfärområdena. Uppdraget redovisas 2020. 
Naturvårdsverket har med anledning av de två nya biosfärområdena upphand-
lat och finansierat två filmer med exempel på hur biosfärområdena arbetar med 
Agenda 2030. Filmerna lanseras under 2020 på Youtube, Facebook och Twitter.
EN SAMMANHÅLLEN LANDSBYGDPOLITIK
Med anledning av Tillväxtverkets uppdrag inom landsbygdspolitiken anord-
nade Tillväxtverket 2019 ett möte med generaldirektörer samt en myndig-
hetsträff, där Naturvårdsverket deltog. Arbetet fortsätter under 2020 och har 
inledningsvis fokus på intern samordning inom myndigheten för den fortsatta  Naturvårdsverkets årsredovisning 201983samverkan inom uppdraget. Naturvårdsverket bidrar till en sammanhållen 
landsbygdspolitik genom att bland annat skapa förutsättningar för besöks-
näringen, som till exempel arbetet med ledutveckling, skydd och tillgänglig-
hetsåtgärder kopplat till naturområden samt information om allemansrätten. 
Arbetena med grön infrastruktur och ekosystemtjänster bidrar till lands-
bygdsutveckling genom att förutsättningarna för de areella näringarna 
utvecklas hållbart. Genom att stötta Biosfärområdena bidrar Naturvårdverket 
till lokalt driven hållbar landsbygdsutveckling. Även klimatarbetet har kopp -
lingar till landsbygdsutveckling.
KOMMUNIKATION OM EKOSYSTEMTJÄNSTER 
Arbetet med kommunikation om värdet av ekosystemtjänster, som bland annat 
har bedrivits som en miljömålsrådsåtgärd i samverkan med flera av rådets 
myndigheter, har fortsatt under 2019. En viktig målgrupp har varit nätverket 
för ekosystemtjänster, som består av över 150 representanter från elva natio-
nella myndigheter, länsstyrelser, kommuner och företag inom sektorerna areella 
näringar, bygg och infrastruktur. Fysiska träffar och webbinarier har inneburit 
kunskaps- och erfarenhetsutbyte i syfte att inspirera till fortsatt arbete med 
att integrera ekosystemtjänster i verksamhet och beslut.
Värdet av ekosystemtjänster har även kommunicerats till en bredare mål-
grupp via sociala medier, föreläsningar i olika sammanhang samt en lägesrapport 
om vad som är på gång inom området ekosystemtjänster.
Ett flertal specifika aktiviteter och uppdrag har genomförts, exempelvis 
uppdrag om kommunikation om pollinering, uppdrag om kartläggning av 
ekosystemtjänster, stöd till tre pilotlän som arbetat med integrering av ekosys-
temtjänstperspektivet i länsstyrelsernas arbete med fysisk planering (bland annat 
i form av en nationell workshop-serie), samverkan med Boverket om vägledning 
om ekosystemtjänster i den byggda miljön och konferensen Låt staden grönska, 
integrering av ekosystemtjänster i arbetet med grön infrastruktur, framtagande 
av filmer om innehållet i IPBES-rapporten samt framtagande av filmer om 
skogens ekosystemtjänster, de senare i samarbete med Skogsstyrelsen.
På kort sikt har arbetet inneburit både ökade kunskaper om ekosystem-
tjänster, att värdet av ekosystemtjänster har synliggjorts för fler och att ett 
stort antal aktörer har fått stöd och inspirerats till att integrera ekosystem-
tjänster i verksamhet och beslut. 
SKOGEN
Naturvårdsverket har en central roll i miljöarbetet och ska vara  pådrivande, 
stödjande och samlande vid genomförande av miljöpolitiken. Inom 
Naturvårdsverket handhas de skogliga frågorna huvudsakligen inom ramen 
för grön infrastruktur, ekosystemtjänster, områdesskydd, friluftsmålen och 
uppföljningen av de miljömål som är starkt knutna till skogen såsom Ett 
rikt- växt och djurliv, Myllrande våtmarker, Levande sjöar och vattendrag 
samt Begränsad klimatpåverkan. Naturvårdsverkets miljöarbete i skogen 
genomförs bland annat genom att stödja sektorsmyndigheten Skogsstyrelsen  Naturvårdsverkets årsredovisning 201984och genom en tät myndighetssamverkan som syftar till att underlätta skogs-
näringens sektorsansvar för miljömålen. Under 2019 har ett övergripande 
arbete inom de skogliga frågorna påbörjats. I april startade en myndighetsin-
tern skogsgrupp som fungerar som en nod i myndighetens interna arbete och 
stöder miljömålsarbetet kopplat till skogen. Skogsgruppens arbete har resul-
terat i att handläggningen av ärenden, såsom yttranden över remisser, har 
blivit effektivare genom att en rutin för detta nu finns inom gruppen, samt 
att samverkan internt och externt har ökat. Samverkan med Skogsstyrelsen 
har ökat, främst genom att vi varit mer aktiva än tidigare i Skogsstyrelsens 
sektorsråd. I juni 2019 medverkade vi på SkogsElmia. Under tre dagar dela-
des närmare 800 broschyrer ut och närmare 1500 skogsägare besökte mon-
tern. Vår medverkan i pågående externa processer har ökat under året, bland 
annat i skogssektorns målbildsförvaltning där vi nu medverkar i fyra olika 
arbetsgrupper. Detta med syftet att utveckla målbilderna så att de utformas 
så att takten i att nå miljömålen ökas.
STRATEGI FÖR NATURVÅRDANDE SKÖTSEL I SKOGEN
Under 2019 genomförde Naturvårdsverket och Skogsstyrelsen två arbeten 
inom miljömålsrådsåtgärden ”Analys av skötselbehov som en del i arbetet 
med en strategi för naturvårdande skötsel i skogen”. Det första var att arbeta 
fram en ny remissversion för ordlistan kring begrepp för naturvårdande sköt-
sel. Vi har även deltagit i ett arbete för vägledning om hänsyn till fåglar sam-
band med naturvårdande skötsel. Utöver dessa två arbeten har under 2019, 
inom ramen för miljömålsrådsåtgärden, genomförts en större workshop om 
en strategi för naturvårdande skötsel i avsatta skogar.
ODLINGSLANDSKAPET
Vi har medverkat aktivt i arbetet med swot- och behovsanalys inför fram-
tagandet av Sveriges strategiska plan för den gemensamma  jordbrukspolitiken 
efter 2020. Vi samverkar med berörda aktörer för att uppnå ett hållbart 
nyttjande i odlingslandskapet, vilket ökar möjligheterna att nå målen 
för bevarandet av biologisk mångfald. Det gör vi bland annat genom att 
 medverka med vår kompetens i sakråd och i de uppdragsbeställningar från 
Näringsdepartementet som Jordbruksverket arbetar med. Vi har också ett 
regelbundet informationsutbyte med LRF.
Vi har medverkat i Jordbruksverkets regeringsuppdrag om att i sam-
verkan med Naturvårdsverket, Riksantikvarieämbetet, Havs- och vatten-
myndigheten och länsstyrelserna föreslå ett program för löpande uppföljning 
och  utvärdering av den gemensamma jordbrukspolitikens, CAP (Common 
Agricultural Policy), effekter på hållbar utveckling under perioden 2020 till 
och med 2024. Genom det nya programmet, CAP & hållbarhet, ska vi följa 
upp och utvärdera jordbrukspolitikens effekter på miljömässiga, sociala och 
ekonomiska förhållanden. Beslut baserade på underlag från CAP & hållbar -
het ska bland annat bidra till att nå de nationella miljökvalitetsmålen, livs-
medelsstrategin och landsbygdspolitiska mål kopplade till jordbruk. Naturvårdsverkets årsredovisning 201985Vi deltar aktivt i Landsbygdsnätverkets styrgrupp och i arbetsgruppen för 
gröna näringar och ekosystemtjänster där vi lyfter fram betydelsen av bevarad 
och stärkt biologisk mångfald i odlingslandskapet.
För att öka samverkan mellan länsstyrelsernas naturvårds-,  landsbygds- 
och kulturmiljöenheter om odlingslandskapets frågor, har vi genomfört 
två webbinarier för länsstyrelserna, varav ett anordnades tillsammans 
med Jordbruksverket. Skogsstyrelsen, Riksantikvarieämbetet och 
Upphandlingsmyndigheten har deltagit i programmet. Webbinarierna har 
haft cirka 150 deltagare och fått mycket positiv respons. Deltagarna har 
också förmedlat att det är positivt att de centrala myndigheterna samarbetar. 
Vi kommer att fortsätta att hålla två webbinarier per år tillsammans med 
Jordbruksverket.
Det behövs fler hävdade naturbetesmarker och i syfte att förbättra förut-
sättningarna för att fler av dessa betas har vi påbörjat arbetet med den nya 
miljömålsrådsåtgärden ”Mer naturbetesmarker och ekonomiskt  bärkraftiga 
lantbruksföretag”. Åtgärden, som bedrivs i samverkan med bland annat 
Jordbruksverket och länsstyrelserna, syftar till att ge länsstyrelserna ett 
 kunskapsunderlag till stöd för en dialog med lantbrukare för att bidra till 
ekonomiskt bärkraftiga jordbruksföretag med inriktning på animalieproduktion 
på naturbetesmarker. Arbetet med åtgärden är indelat i tre steg: 1. att utreda 
möjliga indata och analysera användbarhet och kostnad för genomförande; 
2. att samla in och förbereda indata; 3. att genomföra GIS-analyser och leverera 
kunskapsunderlag till Naturvårdsverket. Steg ett är helt genomfört och steg 
två tills stor del genomfört under 2019.
Vi har samverkat med Upphandlingsmyndigheten om hållbarhetskriterier 
för nötkött. Detta i syfte att föra fram, och upphandlingsvägen få praktiskt 
genomslag för, budskapet att när vi ska äta mindre kött bör det kött vi äter 
komma från välmående naturbetesdjur som bidrar till att bevara den biologiska 
mångfalden.
NIS, IDENTIFIERING AV FLASKHALSAR OCH BESLUT OM ARTER
För att kunna uppfylla miljökvalitetsmålet Giftfri miljö behövs ökade möjlighe-
ter för odlare att använda alternativ till kemiska bekämpningsmedel i växt-
produktionen, såsom biologiska bekämpningsmedel. Förutsättningarna för 
detta har förbättrats genom rapporten Hinder för ökad användning av alter -
nativa bekämpningsmedel (SJV 2019:3). Naturvårdsverket har bidragit till 
 rapporten som ger kunskap om gällande lagstiftning, en analys av hinder samt 
förslag på åtgärder som bedöms leda till ökad användningen av alternativa 
bekämpningsmedel. Dessa omfattar biologiska bekämpningsmedel, så kallade 
lågriskämnen och allmänkemikalier. Utredningen gjordes i samverkan mellan 
Växtskyddsrådet och CAP:s miljöeffekter, det vill säga utvärdering av hur 
EU:s gemensamma jordbrukspolitik påverkar miljön i Sverige.
Rapporten identifierar att ett hinder för ökad användning av 
 biologiska bekämpningsmedel är att antalet godkända arter idag är för få. 
Naturvårdsverket har ansvaret för att pröva nematoder, insekter och spindeldjur  Naturvårdsverkets årsredovisning 201986som  biologiska bekämpningsmedel (NIS), både efter ansökan, men även på 
Naturvårdsverkets eget initiativ. Bristande kunskap om många arter försvårar 
Naturvårdsverkets prövning och rapporten lyfter forskning om arter som en 
viktig åtgärd för att möjliggöra att fler arter ska kunna godkännas. Under 
2019 har Naturvårdsverket godkänt fyra arter av NIS, av vilka två inte 
använts tidigare i Sverige. Totalt har 21 arter godkänts av Naturvårdsverket 
sedan förordningen trädde i kraft 2016.
NY VÄGLEDNING OM REKLAMSKYLTAR I LANDSKAPET
Regler för att sätt upp reklamskyltar längs allmänna vägar i landskapet reg-
leras i flera olika lagstiftningar, och under flera olika myndigheters ansvar. 
Naturvårdsverket är den centrala tillsynsmyndigheten enligt lag (1998:814) 
med särskilda bestämmelser om gaturenhållning och skyltning, och har 
därför tagit fram en ny vägledning för att klargöra vilka lagrum som gäller 
var och i vilka situationer. 
Vägledningen har varit efterfrågad och kommer förhoppningsvis att 
vara ett stöd framförallt i prövnings- och tillsynsmyndigheternas arbete. 
Vägledningen kan också klargöra för verksamhetsutövare som vill sätta upp 
en skylt vad som gäller, vilka undantag från tillståndsplikten som finns och 
vilka tillstånd som kan krävas.  
Friluftsliv 
Enligt den senaste nationella undersökningen av svenska folkets friluftsvanor, 
som gjordes 2018, är den teoretiska kunskapen om allemansrätten fortfarande 
på en hög nivå. Undersökningen visar på kunskapsskillnader mellan stad och 
land, där människor som bor i städer är mer osäkra på vad som ryms inom 
allemansrätten. För att bibehålla den höga grundläggande kunskapen om 
allemansrätten och för att informationen om den ska nå fler behöver många 
aktörer bidra. 
De ekonomiska bidrag som Naturvårdsverket 2017 och 2018 fördelade 
till organisationer för att sprida kunskap om allemansrätten har bidragit till 
att fler organisationer tagit fram målgruppsanpassad information eller nya 
arbetssätt om allemansrätten som även kan användas av andra. Effekter som 
projekten redovisar är bland annat att insatserna når människor som idag 
saknar eller har väldigt liten kännedom om allemansrätten och är ovana vid 
friluftsliv. År 2019 fördelades inga bidrag till projekt för information om 
 allemansrätt på grund av den lägre anslagsnivån.
För att nå målgrupperna inom turismsektorn, såväl  researrangörer 
som destinationsbolag samt nationella- och internationella turister, har 
Naturvårdsverket och Visit Sweden tagit fram ett informationspaket. 
Informationspaketet, som innehåller filmer och artiklar om  allemansrätten 
på engelska, lanserades i september, på världskongressen för naturturism 
(ATWS) som Sverige var värd för. Enligt en enkät riktad till svenska  delegater 
hade cirka 78 procent av deltagarna sett filmerna. Filmerna fick betyget 8.33  Naturvårdsverkets årsredovisning 201987i medelvärde, på en skala där 1 betyder ”mycket dåligt” och 10 betyder 
”utmärkt”. Den tänkta långsiktiga effekten av arbetet är att det ska bidra 
till att den växande naturturismen ska bli hållbar, bland annat genom ökad 
 kännedom och kunskap om allemansrätten hos internationella besökare.
UPPRUSTNING AV DET STATLIGA LEDSYSTEMET TILLGÄNGLIGGÖR FJÄLLEN 
Naturvårdsverket har fördelat bidrag till länsstyrelserna för upprustning och 
utveckling av det statliga ledsystemet i fjällen. Mindre medel har fördelats 
2019 jämfört med 2018 på grund av att anslaget 1:3 har varit lägre.
Naturvårdsverket har 2019 beslutat att utveckla det statliga ledsystemet 
med nya leder i området mellan Borgafjäll och Hemavan för att stärka möjlig-
heterna att uppleva storslagna fjäll. Den nya leden blir totalt 190 kilometer 
lång och hälften av sträckan består av redan befintlig led. Leden förväntas 
vara klar 2021. Arbetet kommer att innebära att det inom några år kan 
finnas en sammanhängande led genom hela Lapplandsfjällen.
NATURUM INSPIRERAR TILL ATT BESÖKA OCH BEVARA NATUREN
För att kunna utveckla verksamheten och utvärdera effekter av naturum har 
Naturvårdsverket under året genomfört en besökarundersökning vid samtliga 
naturum i Sverige. Undersökningen har resulterat i ökad kunskap om vilka 
det är som besöker naturum och vad besökarna tar med sig från sitt besök. 
Denna kunskap är viktigt för framtida satsningar inom området. Resultatet 
från undersökningen visar att naturum fyller en viktig funktion för att inspirera 
besökare att ta sig ut i och öka sina kunskaper om naturen, och då specifikt 
den skyddade naturen. Utöver att fler än 90 % av besökarna är nöjda med sitt 
besök på naturum ansåg majoriteten att besöket gjort dem mer inspirerade att 
själva bidra till att bevara naturen.
Flera insatser görs för att attrahera och kunna ta emot fler besökare på 
naturum runt om i landet. Bland annat invigde Naturvårdsverket en ny byggnad 
med utställning för naturum Trollskogen. En satsning som lett till att besökaran-
talet stigit och vistelsen förlängts. På naturum Dalarna invigdes en ny utställning 
som har lett till att besökare stannar längre för att lära sig mer om naturen. 
Intresset för att besöka naturum är fortsatt stort och allt fler besökare 
deltar i programaktiviteter såsom guidningar. Under 2019 såg vi dock en 
minskning av antalet skolelever som besökte ett naturum.
Tabell 13. Antal besökare naturum
Antal besökare totalt 1 800 000 1 800 000 1 800 000
Antal skolelever 33 000 35 000 31 000
Antal deltagare i programaktiviteter 284 000 285 000 318 000 Naturvårdsverkets årsredovisning 201988FJÄLLSÄKERHET – EN FÖRUTSÄTTNING FÖR FRILUFTSLIVET I FJÄLLEN
Vi har fortsatt etableringen av den nationella lavinprognostjänsten för att 
stärka det förebyggande fjällsäkerhetsarbetet. Under 2019 tillkom ett prog-
nosområde i Södra lapplandsfjällen, vilket utökat antalet områden till sex 
av de planerade totalt nio områdena. Lavinprognoserna har publicerats på 
webbplatsen lavinprognoser.se där drygt 40 000 unika besökare registrerats 
under prognossäsongen.
Lavinprognostjänsten kommunicerar även via Instagram/Facebook. I 
slutet av 2019 hade kontona omkring 4 400 följare, vilket innebär att kanalen 
är en av Naturvårdsverkets största i sociala medier. Inslagen i traditionella 
media uppgick under till 953 dokumenterade inslag, vilket innebär en minskning 
jämfört med 2018. Under 2019 har inga dödsfall rapporterats, men ett 30-tal 
allvarliga tillbud och lavinolyckor.
Under året har vi även fortsatt att utveckla ett brett utbud av lavinut-
bildningar, där drygt 500 personer har genomgått de längre utbildningarna. 
Naturvårdsverket bedömer sammantaget att det finns fortsatt stort behov en 
nationell lavinprognostjänst i kombination med övrigt fjällsäkerhetsarbete, 
där vi har ett utpekat samordningsansvar.
Under hösten 2019 har Naturvårdsverket även uppmärksammat att 
Fjällsäkerhetsrådet har funnits i 40 år och arrangerat en jubileumskonferens 
där 80 representanter från ett 40-tal organisationer närvarade. Konferensen 
möjliggjorde kunskapsutbyte och gav insikter som kan bidra till framtidens 
fjällsäkerhetsarbete.
TERRÄNGKÖRNINGSPLANER MINSKAR MARKSKADOR
Naturvårdsverket har i ett regeringsuppdrag som slutrapporterades den 29 maj 
2019 analyserat terrängkörningens påverkan på djur, natur och friluftsliv. 
Vi har sett över gränsdragningarna för de 16 statliga regleringsområdena i 
fjällen och undersökt effekterna av åtgärderna i samebyarnas terrängkör -
ningsplaner samt sammanställt kunskap om möjligheter och begränsningar i 
nuvarande lagstiftning om elfordon i terräng. 
Naturvårdsverket konstaterar att det finns stora lokala effekter av terräng-
körning, men att forskning saknas avseende landskapsperspektivet och 
att gränsdragningarna för de statliga regleringsområdena i fjällen behöver 
förtydligas. Vi konstaterar också att terrängkörningsplaner minskar mark-
skadorna och förbättrar arbetsmiljön, att möjligheter och begränsningar 
av att cykla i terräng, med eller utan motor, behöver förtydligas ur ett 
 allemansrättsligt perspektiv och att nuvarande definition av cyklar och elcyklar 
behöver ses över. 
Regeringsuppdragets resultat är ett underlag som har bidragit i den 
 statliga offentliga utredningen om en modern lagstiftning för en hållbar 
 terrängkörning (Dir. 2018:29). Under verksamhetsåret har en anställd vid 
Naturvårdsverket deltagit som tillförordnad expert i utredningen om en 
hållbar terrängkörning och där bidragit med kunskap, analys och förslag på  Naturvårdsverkets årsredovisning 201989utveckling av lagstiftningen. Utredningen redovisades till Regeringskansliet 
(Miljödepartementet) i december 2019.
Samebyarnas arbete med markförstärkningsåtgärder, som har prioriterats 
i terrängkörningsplaner och som förebygger skador av terrängkörning, har 
haft ett avbrott under 2019. Detta eftersom det inte tilldelades några medel, 
beroende på den lägre anslagsnivån.
FRILUFTSLIVSARBETET TILLGÄNGLIGGÖR NATUREN I SKYDDADE 
 OMRÅDEN
Naturvårdsverket har tillsammans med Riksantikvarieämbetet tagit fram en 
webbutbildning för att tillgängliggöra natur- och kulturområden. Den baseras 
på Tillgänglighetshandboken (rapport 6566) som båda myndigheterna  arbetade 
fram 2013. Utbildningen riktar sig främst till länsstyrelserna och personer 
som arbetar med skydd av områden eller besöksförvaltning inom dessa. 
Utbildningen är även tillgänglig för kommuner och andra intressenter. På tre 
månader har 174 personer loggat in på utbildningen.
Syftet med kursen är att öka kunskapen om myndigheters ansvar, bygg-
lagstiftning samt planering och genomförande av  tillgänglighetsåtgärder. 
Långsiktigt bidrar tillgänglighetsarbetet i skyddade naturreservat och 
nationalparker till att öka möjligheten för fler att besöka dessa områden. 
Besökarundersökningen 2019 (rapport 6899) visar att besökare är nöjda 
med tillgång och tillgänglighet på leder, friluftsanordningar, information med 
mera. Tillgängligheten upplevs generellt som god av besökarna. Nio av tio 
besökare instämmer i att de kunde ta del av och uppleva de aktiviteter och 
sevärdheter de tänkt sig.
Under året har även handboken Naturvägledning i natur- och kulturområden 
(rapport 6846) kommunicerats och implementerats via webbinarium med 
länsstyrelserna. Endast sex länsstyrelser deltog dock, vilket innebär att ett 
fortsatt implementeringsarbete behövs. De som deltog ansåg att webbinariet 
gav förståelse för handbokens innehåll samt att man kommer ha användning 
av den i sitt arbete. Webbinariet har även spelats in och finns tillgängligt på 
Naturvårdsverkets webbplats.
Uppdraget om att utveckla förutsättningar för användarvänlig information 
om naturområden redovisades 2017 och Naturvårdsverket driver fortsatt på 
kvalitetssäkringen av data om skyddade områden. Vi gör dessa tillgängliga 
som öppna data, så att de kan användas vid utveckling och drift av olika 
informationsprodukter. Målet är att öka tillgängligheten till naturen för 
 allmänheten och främja friluftsliv och turism.
Genom bidrag till länsstyrelserna, Stiftelsen Tyrestaskogen, 
Laponiatjuottjudus, Svenskt friluftsliv och Centrum för naturvägledning vid 
Sveriges lantbruksuniversitet, verkar vi för att förutsättningarna för friluftslivet 
bevaras och utvecklas. Bidragen under posterna skötsel av skyddade områden, 
friluftsliv, naturumverksamhet och LONA är speciellt viktiga för att bevara 
och utveckla friluftslivet. Naturvårdsverkets årsredovisning 201990Viltförvaltning
Naturvårdsverket presenterade år 2015 en strategi för svensk viltförvaltning 
som beskriver en vision, vägval och mål för viltförvaltningen samt  åtgärder 
för att nå målen. Under 2019 genomfördes en utvärdering av strategin. 
Resultaten visade bland annat. att strategin uppfattades som ett värdefullt 
dokument som ger riktning och vägledning inom svensk viltförvaltning. 
Under 2020 kommer arbetet med att revidera strategin påbörjas. 
Eftersom viltförvaltning i stora delar är regionaliserad är det viktigt med 
en väl fungerande samverkan med länsstyrelserna. Naturvårdsverket vägle-
der länsstyrelserna i ett flertal frågor på olika sätta bland annat genom att 
vi anordnar en årlig viltkonferens för att öka kunskap och samsyn inom vilt 
och viltförvaltning. Naturvårdsverket har också återkommande möten med 
länsstyrelsecheferna för att informera om och diskutera aktuella frågor samt 
samla in idéer och förslag på aktiviteter för att utveckla viltförvaltningen 
regionalt och nationellt. Dessa möten har varit ett stöd både i att avhandla 
mer löpande frågor men också att hantera mer akuta ärenden till exempel 
inom rovdjursförvaltningen. 
Vi samverkar också med andra aktörer.  Två gånger under 2019 har vi 
anordnat ett viltmöte på ledningsnivå. Chefer på högsta nivå från större 
berörda myndigheter och intresseorganisationer bjöds in för att diskutera 
och samverka kring olika teman inom viltförvaltning. Mötena har skapat 
en dialogyta på högre chefsnivå mellan olika aktörer och intressen inom 
svensk viltförvaltning med syfte att bidra till ökad förståelse, ökat förtroende 
och ansvarstagande. Några ämnen som har diskuterats är rovdjursförvalt-
ning, klövviltsförvaltning och viltsjukdomar. Andra viktiga plattformar för 
dialog och samverkan är de två nationella råden för rovdjursförvaltning 
respektive klövviltsförvaltning. Råden möts två till fyra gånger om året och 
avhandlar olika frågor, såsom regeringsuppdrag, förvaltningsplaner,  jakttider 
och förändringar av viltföreskrifter. En annan viktig samverkansgrupp är 
Storfågelforum, som syftar till att utveckla arbetet inom förvaltningen av 
stora fåglar. Frågor som diskuteras kan till exempel vara hur skadeförebyg-
gande åtgärder och populationsövervakningen kan utvecklas.
Viltförvaltningsarbetet har under 2019 kommunicerats genom det 
 digitala nyhetsbrevet Lägesrapport viltförvaltning samt nyhetsbrevet 
Viltnytt, ett öppet nyhetsbrev för alla som är intresserade av viltförvaltning. 
Lägesrapporten har under året kommit ut i tre nummer och nyhetsbrevet i 
fyra. Genom lägesrapporten och Viltnytt blir det möjligt för intresserade att 
följa arbetet med viltförvaltning, få tips om möjligheter till delaktighet och ta 
del av aktuella frågor.
ROVDJURSFÖRVALTNING
Miniminivåer
Naturvårdsverket ska enligt jaktlagstiftningen minst en gång vart femte år 
se över fördelningen av de regionala miniminivåerna för rovdjur i Sverige. 
Under 2018 inledde Naturvårdsverket en översyn och våren 2019 fastställdes  Naturvårdsverkets årsredovisning 201991nya miniminivåer för lo och varg. Arbetet med nya miniminivåer för björn 
och järv pågår fortfarande. De nya miniminivåerna ger myndigheterna upp-
daterade lägstanivåer att utgå från vid beslut som rör förvaltningen av rovdjur.
Förvaltningsverktyget för toleransnivåer för rovdjursskador inom rennäringen
Naturvårdsverket har tillsammans med Sametinget och de fem nordligaste 
länsstyrelserna träffat en överenskommelse om fortsatt samverkan kring för -
valtningsverktyget för toleransnivåer för rovdjursskador inom rennäringen. 
Överenskommelsen innebär att parterna pekat ut två underlag som grund 
för det fortsatta arbetet: Produktionsmodellen för beräkning av samebyar -
nas renförluster, och resultaten från det nationella inventeringssystemet för 
stora rovdjur. Överenskommelsen har tillämpats som underlag vid beslut om 
licensjakt för järv 2019, där både det nationella inventeringsresultatet för 
järv och produktionsmodellen för beräkning av förlust av renar på grund av 
rovdjur utgjort grund för beslutet. Naturvårdsverket har beslutat om licensjakt 
efter 15 järvar inom delar av Jämtlands län, där järvpopulationen är som 
tätast, för att minska skadorna i förhållande till toleransnivån i de berörda 
samebyarna. Naturvårdsverket har även vid samverkan med länsstyrelserna 
i de nordligaste länen löpande påpekat vikten av att rikta den licensjakt som 
länsstyrelserna beslutar om till områden där skadorna på rennäringen är 
höga i förhållande till toleransnivån om 10 procent och allra helst till sam-
ebyar med de allra högsta förlusterna.
Genetiskt viktig varg
Naturvårdsverket har som en särskild insats gett ett bidrag till Sametinget på 
2,7 mnkr för skadeförebyggande åtgärder. Åtgärderna ska förebygga skador 
på rennäringen och skapa bättre förutsättningar för genetiskt viktiga vargar 
att överleva och reproducera sig. 
KLÖVVILTSFÖRVALTNING
Vildsvin
Under året har Naturvårdsverket tagit fram ett förslag till reviderad nationell 
förvaltningsplan för vildsvin, som ska gälla åren 2020–2025. Planen har varit 
ute på remiss och den nya planen ska beslutas i början av år 2020. Förslagen 
i planen bygger på en adaptiv förvaltning, där viktiga delar är att ta fram 
metoder för inventering av vildsvinspopulationen samt metoder för att inventera 
skador på jordbruket. Den långsiktiga effekten som vi avser att uppnå är en 
kontrollerad vildsvinspopulation, för att både minska skador på gröda och 
mark samt antal viltolyckor med vildsvin inblandade.
Livsmedelsverket fick 2018 i regeringsuppdrag att analysera möjlighe-
terna att förenkla försäljning av vildsvinskött med bibehållen livsmedelssä-
kerhet. Naturvårdsverket var en av flera särskilt utpekade att samverka med 
i uppdraget, som redovisades till regeringen 30 november 2019. I redovis-
ningen finns konkreta förslag på åtgärder som kan genomföras för att under -
lätta försäljningen av och öka efterfrågan på vildsvinskött. Naturvårdsverkets årsredovisning 201992I maj 2019 fick Jordbruksverket i uppdrag av regeringen att, i nära dialog 
med Naturvårdsverket och Statens veterinärmedicinska anstalt (SVA), 
bedöma och vid behov föreslå förebyggande åtgärder för att hindra introduk-
tion och spridning av afrikansk svinpest (ASF) i Sverige. Uppdraget redovisades 
till regeringen 31 oktober och redovisningen innehåller ett antal förslag på 
åtgärder som antingen bör genomföras eller behöver utredas vidare, inom 
områdena vildsvinsförvaltning, information, övervakning, biosäkerhet samt 
förbättrad av lagstiftning.
Älg och kronhjort
Naturvårdsverket har under året inlett arbetet med att ta fram en förvalt-
ningsplan för älg och kronhjort. Arbete med revidering av föreskrifter för älg 
och kronhjort samt ett regeringsuppdrag som ska säkerställa en långsiktigt 
stabil finansiering för älg- och kronhjortssystemen pågår också. 
I samarbete med Sveriges veterinärmedicinska anstalt (SVA) och 
Jordbruksverket har arbete med övervakning, information och åtgärder kopp-
lade till avmagringssjuka (Chronic Wasting Disease, CWD) hos hjortdjur pågått 
under året. Samarbetet har lett till en ökad beredskap och till en snabb och 
ändamålsenlig hantering av de tre fall då avmagringssjuka har hittats i Sverige. 
Det har framkommit att det finns olika varianter av sjukdomen. Det finns 
indikationer på att det eventuellt kan vara fråga om spontant uppkomna fall.
Majoriteten av de överprövningsärenden som hanterats har varit relaterade 
till älgförvaltningen. Genom Naturvårdsverkets beslut i de överklagade ärendena 
prövas den klagandes sak av ytterligare en instans. Besluten i överprövningsä-
rendena ger även länsstyrelserna vägledning om hur olika regler bör tolkas 
och tillämpas.
VILTFÖRESKRIFTSPROJEKTET
Inom viltföreskriftsprojekt ser vi över merparten av Naturvårdsverkets före-
skrifter inom viltområdet. Syftet är att modernisera regelverken, åtgärda brister 
och bidra till en tydlig och förutsägbar viltförvaltning, vilket är ett viktigt 
vägval i viltstrategin. De som berörs direkt av föreskrifterna är framför allt 
markägare, jägare, brukare samt länsstyrelserna och i vissa delar även andra 
myndigheter. Indirekt berörs alla som vill uppleva viltets värden.
Under 2019 har arbetet fokuserats på att ta fram förslag på nya föreskrifter 
om jaktvapen, vilt som tillfaller staten, rovdjursförvaltning och jägarexamen. 
Nya föreskrifter om vilt som tillfaller staten (NFS 2019:5) har beslutats. 
Föreskrifter om jägarexamen (NFS 2015:10) har ändrats så att teoriprovet 
för jägarexamen kan göras digitalt. Förslag på nya föreskrifter om  jaktvapen 
kommer att genomgå EU-kommissionens granskning av tekniska regler i 
början av 2020 och därefter att beslutas. Förslag på nya föreskrifter om rov-
djursförvaltning har remitterats till berörda och beslut om nya föreskrifter 
kommer att tas under 2020. Allmänna råd upphävs i samband med beslut om 
nya föreskrifter och frågorna hanteras istället inom vägledningen.
Effekt på kort sikt är att Naturvårdsverkets nya föreskrifter inom viltområ-
det är tydliga, ändamålsenliga och stödjer länsstyrelserna och andra aktörer  Naturvårdsverkets årsredovisning 201993i viltförvaltningen. Översynen ska på längre sikt även bidra till att minska 
bördan av återkommande ansökningar om dispenser från föreskrifter, vilket 
bör bidra till effektivare hushållning med resurser hos berörda myndigheter. 
Språk- och regelförenkling är centrala i översynen. Det ska vara lättare att 
göra rätt.
JAKT
Jakttider
Jakttider är ett centralt verktyg för viltförvaltningen och en  regelbunden över -
syn av dessa är en förutsättning för en adaptiv viltförvaltning. Naturvårdsverket 
ansvarar sedan 2018 för att se över de jakttider som regleras i  jaktförordning, 
vilket ska göras minst vart sjätte år. Naturvårdsverket har under 2019 tagit 
fram och skickat den första av två omgångar med preliminära förslag på 
jakttidsändringar på remiss till berörda aktörer. Det är den första systematiska 
översynen av jakttider sedan år 2000.
Transparens och delaktighet för berörda har möjliggjorts genom processen 
för översynen av jakttider. Översynen inleddes i januari 2019 med en för -
slagsperiod där samtliga berörda aktörer gavs möjlighet att lämna förslag. 
Över 500 förslag kom in från 20 myndigheter, 27 intresseorganisationer och 
39 privatpersoner. Mellan april och november har beredning av förslagen 
gjorts i samverkan med en beredningsgrupp. Efter remiss av detta preliminära 
förslag, med möjlighet att lämna synpunkter, kommer förslagen att beredas 
ytterligare. Förslagen ska enligt plan lämnas över till regeringen i juni 2020 
för vidare beredning och beslut. 
Översynens målbild har varit att säkerställa att jakttiderna:
• Uppfyller nationell lag, EU:s naturvårdsdirektiv och de internationella 
överenskommelser som Sverige förbundit sig att följa.
• I möjligaste mån inte tillåter att vilt jagas under parnings- och uppföd-
ningsperioder. Detta kan behöva åsidosättas när det är motiverat utifrån 
ett samhälleligt perspektiv, exempelvis på grund av skadeproblematik 
med mera.
• Ligger i linje med strategi för svensk viltförvaltning.
Jägarregistret
Jägarregistret består i huvudsak av två verksamhetsdelar: jägarexamen och 
statligt jaktkort. Antalet personer som löst statligt jaktkort har under de 
senaste åren stadigt minskat. Naturvårdsverket beställde därför en utredning 
av Sveriges lantbruksuniversitet och Umeå universitet för att undersöka orsa-
kerna till nedgången. Universiteten redovisade i december 2018 en rapport 
med troliga anledningar till varför antalet jaktkortslösare minskar.
I rapporten ges ett antal förslag på åtgärder. Av dessa har två administrativa 
åtgärder förverkligats i Jägarregistrets it-system under 2019. Sedan 1 januari 
skickar Naturvårdsverket löpande ut information om viltvårdsavgiften till 
alla som avlägger jägarexamen. Sedan 1 juli aviseras fler jägare om att det är  Naturvårdsverkets årsredovisning 201994dags att betala avgiften. Resultatet av dessa insatser är att antalet lösta statliga 
jaktkort har ökat under 2019 jämfört de senaste åren, se tabell över antal 
utfärdade jaktkort nedan.
Under året har ytterligare tjänster införts och uppdaterats i it-systemet, 
 exempelvis:
• Utländska jägare kan logga in jägarregistret med hjälp av en 
EU-gemensam e-legitimeringstjänst (eIDAS).
• En automatisk tjänst har satts upp för snabbare och tätare återbetalningar.
• Förenklingar för användare har gjorts vid betalningen av gästlista.
Åtgärderna har bidragit till en ännu bättre användarupplevelse av systemet 
för jägare samtidigt som det administrativa arbetet effektiviserats. Att rappor -
tens föreslagna åtgärder redan visar effekt är mycket positivt, och över tid 
kommer ökningen årligen att inbringa ökade medel till viltvårdsfonden att 
fördela.
Föreskrifterna för jägarexamen har under året ändrats. Den största för -
ändringen rör avgiften för det teoretiska provet, som höjs från 250 kr till 
500 kr. Justeringen genomfördes för att finansiera digitalisering av provet 
som enligt plan kommer att införas 2021. Digitaliseringen medför kostnader 
under 2019 och 2020 samt löpande efter införandet. Syftet med digitalise-
ringen är att höja kvaliteten i det teoretiska provet och att skapa en säker och 
effektiv administration av provet.
Tabell 14. Antal utfärdade jaktkort
Jaktår
2014–2015 2015–2016 2016–2017 2017–2018 2018–2019
Till kvinnor 16 639 16 861 17 392 18 098 19 135
Till män 245 268 240 558 238 857 237 312 239 179
Till utländska 
jägare28 446 29 179 28 166 27 565 29 049
Totalt 290 353 286 598 284 415 282 975 287 363
Tabell 15. Hanteringskostnader för jaktkort
2014-2015 2015-2016 2016-2017 2017-2018 2018-2019
Totalt, tkr 6 619 6 274 5 913 6 051 5 472
Per utfärdat 
jaktkort, kr23 22 21 22 20
I hanteringskostnaderna ingår kostnader för personal inkusive overhead, 
it och utskick av avier för jaktkortet Att kostnaden minskar under jaktåret 
2018–2019 beror delvis på att avskrivningarna för it systemet som håller 
jägarregistret avslutades i början av 2019.  Naturvårdsverkets årsredovisning 2019958 Klimat och luft
Naturvårdsverket ska se till att de lagar och förordningar som riksdagen och 
regeringen beslutat om på miljöområdet blir verklighet. Vi ska genomföra 
är i huvudsak föreskrifter, tillsyn, deltagande i domstolsprocesser, beslut om 
tillstånd och dispenser, vägledning och fördelning av anslag.
Resultatområdet är ett av tre områden som avser myndighetens förvalt-
nings- och åtgärdsarbete. Det övergripande syftet är att bidra till nationella och 
internationella målsättningar i arbetet med minskad klimat- och  luftpåverkan. 
Området fokuserar på miljökvalitetsmålen Begränsad klimatpåverkan, Frisk 
luft, Bara naturlig försurning och Skyddande ozonskikt. Resultatområdet 
bidrar därigenom även till FN:s globala hållbarhetsmål Bekämpa klimatför -
ändringen, samt flera andra globala hållbarhetsmål. Resultatområdet innefattar 
inte klimatanpassning som ryms under miljökvalitetsmålet Hållbart samhälle.
Väl underbyggda handlingsplaner inom klimat och luft med verknings-
fulla, kostnadseffektiva och genomförbara styrmedelsförslag kommer att 
påverka riktningen för den svenska klimat- och luftpolitiken både under och 
efter kommande mandatperiod. Underlag till klimathandlingsplan och förslag 
till luftvårdsprogram har stor inverkan på möjligheterna att nå  utsläppsmålen 
i det klimatpolitiska ramverket och åtagandena under EU:s takdirektiv. 
Handlingsplanerna ska behandla synergier mellan klimat- och  luftvårdsarbetet. 
I Luftvårdsprogrammet presenteras åtgärder för att minska utsläppen av 
ammoniak till 2020 och kväveoxider till 2030.
En viktig del i arbetet med att fasa ut fossila bränslen är att utjämna pris-
skillnaden mellan förnybara och fossila bränslen. Utöver styrmedel kommer 
innovationer och ny teknik, särskilt inom basindustrin, att vara avgörande 
för möjligheterna att nå målet. Därför är den innovationstävling om hållbara 
städer och bästa tillgängliga teknik, ledd av Naturvårdsverket, ett viktigt steg 
mot lägre utsläpp.
EU:s system för handel med utsläppsrätter är centralt för att nå svenska, 
europeiska och globala utsläppsmål. Systemets trovärdighet är avgörande för 
dess effektivitet och Naturvårdsverkets intensifierade arbete med utökad och 
förbättrad tillsyn över handelssystemet utgör där en central del, liksom att 
Naturvårdsverket fattar rättssäkra beslut om tilldelning av utsläppsrätter för 
de verksamheter som ingått i EU ETS.
Den nya fördjupade utvärderingen av miljömålen följs upp genom att 
åtgärdsarbetet förstärks i samverkan med andra myndigheter. Den reviderade 
luftguiden blir ett fortsatt viktigt verktyg i vägledningen av kommunernas 
kontroll och tillämpning av miljökvalitetsnormer, och vid framtagandet av 
åtgärdsprogram. Naturvårdsverkets årsredovisning 201996Resultatbedömning
• Vi tillhandahåller ett robust och målgruppsanpassat underlag som gör 
det lätt att fatta beslut om rätt åtgärder som leder till att uppnå såväl 
luft- som klimatmål.
• Vi bidrar till att stärka den nationella klimat- och luftvårdspolitiken 
i linje med Parisavtalet och luftvårdskonventionen så att det leder till 
lägre utsläpp och halter av föroreningar,
Naturvårdsverket har under 2019 fortsatt att öka kvaliteten och målgrupps-
anpassningen i arbetet med klimat- och luftstatistik samt arbetet med scenarie- 
och gapanalyser. Ett samlat underlag till regeringens klimathandlingsplan 
lämnades in i mars som tydliggör hur Sverige kan bli klimatneutralt till 2045 
och hur incitamentsstrukturen för investeringar och konsumtion i så fall 
behöver förändras. Tillsammans med SMHI har en ny metod för utsläpp från 
sjöfarten tagits fram som avsevärt förbättrar tillförlitligheten i den statistiken. 
En målmedveten, långsiktig satsning på ökad kommunikation resulterade 
under 2019 i en betydande ökning av inslag i nationella media med faktaba-
serad kunskapsförmedling som ledstjärna. 
Inom utsläppshandeln har vi med framgång genomfört ett större tilldel-
ningsprojekt som förberedelse inför nästa handelsperiod 2021–2030 och vi 
har genom resursförstärkning kunnat intensifiera tillsynsarbetet. 
I vårt arbete med prövningsfrågor under miljöbalken gör vi ett noggrant 
urval av vilka ärenden vi går in i, bland annat har vi valt ut ärenden med 
 tydligt fokus på möjligheter till energieffektivisering inom industrin. 
Arbetet med klimatinvesteringar genom Klimatklivet har präglats av stor 
osäkerhet och tvära kast i resurstilldelningen som en följd av det parlamenta-
riska läget. Situationen har skapat stora utmaningar i kompetensförsörjningen 
och i kommunikationen med de aktörer som är aktuella för omställning 
genom bidrag. Naturvårdsverket har aktivt arbetat med att följa upp bland 
annat synpunkter från Riksrevisionen och dessutom genomfört flera utveck-
lingsinsatser på eget initiativ. En ny förordning för Klimatklivet började gälla 
1 juli. Ett begränsat bemyndigande har också medfört svårigheter att fullt ut 
använda anslaget till nya investeringar. 
Naturvårdsverkets bedömning att vi under 2019 har tagit viktiga steg 
mot måluppfyllelse. Naturvårdsverkets årsredovisning 201997Prövningsverksamhet
Naturvårdsverket bevakar det allmänna miljöintresset i mål och ärenden där 
miljöbalken tillämpas. Vi lämnar synpunkter tidigt i processen och deltar i 
miljöprövningar som gäller frågor som är principiellt viktiga eller har stor 
betydelse för miljön. Vi har börjat följa upp vårt deltagande i samråd eftersom 
vi bedömer att ett tidigt deltagande kan leda till en tydligare och mer effektiv 
process. Vårt mål är att ett ärende som Naturvårdsverket går in i ska leda till att 
det allmänna miljöintresset blir mer genomlyst än om vi inte hade medverkat.
Tidsåtgången är störst när vi deltar genom yttranden, särskilt när det 
gäller tillståndsprövningar. Arbetet har hög komplexitet och tar mycket tid i 
anspråk. Eftersom arbetet med tillståndsprövningar är så resurskrävande gör 
vi hårda prioriteringar av vilka ärenden myndigheten kan engagera sig i. 
Vi har inom klimat/luft överklagat fyra mål till Mark- och miljööverdomsto-
len (MÖD) och hittills fått prövningstillstånd i två. Antalet överklaganden är 
relativt oförändrat jämfört med tidigare år inom klimat och luft. 
Under året har Naturvårdsverket yttrat sig och deltagit i samråd rörande 
tillståndsprövning av miljöfarlig verksamhet vid drygt 70 tillfällen. Frågor 
som vi har belyst är bland annat hur energihushållningsvillkor kan  formuleras, 
om de ska kombineras med en delegation till tillsynsmyndigheten och i vilken 
utsträckning det är rimligt att kräva åtgärder i syfte att styra mot en mer effektiv 
energianvändning. Vi har haft framgång i frågan om att  energihushållningsplaner 
ska kombineras med delegation. Däremot har det visat sig svårt att ställa 
krav på att verksamhetsutövare ska vidta tekniska åtgärder för  energihushållning 
eller att det ska sättas förbrukningsnivåer på energi för viss tillverkning med 
stöd av miljöbalken. Vi har med stöd av samhällsekonomisk kompetens i 
prövningsärenden använt den metod vi har tagit fram för rimlighetsavvägningen 
mellan kostnad och miljönytta. Naturvårdsverkets arbete och den framtagna 
metoden är avsedda att ge transparenta beräkningar och i förlängningen mer 
effektiva prövningar. Här har vi ännu inte kunnat se resultat av vårt arbete. 
Vi har verkat för villkor för att minimera utsläpp till luft och vatten och fått 
framgång i att villkor för totala utsläpp ska sättas. Villkor för totala utsläpp är 
en sammanslagning av utsläpp från flera källor hos en verksamhetsutövare.
I följande sammanställning ger vi några exempel på resultat från större 
prövningsärenden där Naturvårdsverket agerat under året. Naturvårdsverkets årsredovisning 201998Tabell 16. Större prövningsärenden där Naturvårdsverket agerat under året
Detta har vi gjort Resultat Miljökvalitetsmål
Vi har överklagat till 
MÖD i mål om uppskju-
ten fråga om åtgärder 
avseende energieffekti-
visering 
(metallbranschen).MÖD avslog Naturvårdsverkets yrkanden om att sätta 
ytterligare villkor om tekniska åtgärder för energihushåll-
ning samt för förbrukningsnivå. Däremot fick 
Naturvårdsverket framgång med yrkandet att den energi-
hushållningsplan bolaget har krav på sig att ta fram vart 
fjärde år ska kombineras med en delegation till tillsyns-
myndigheten så att skarpa krav på bolaget kan ställas med 
utgångspunkt i planen.Begränsad 
klimatpåverkan
Vi har yttrat oss till MÖD 
efter bolagets överkla-
gan av dom om ansökan 
om tillstånd till ökad 
produktion av kartong 
och massa samt utbygg-
nad av reningsanlägg-
ning (massa- och 
pappersbranschen).Vi hade framgång med vårt yrkande om provisorisk före-
skrift om rening av elfilterstoft för att begränsa utsläpp av 
kadmium till vatten. Naturvårdsverkets talan har även 
bidragit till fortsatt tydliga villkor. MÖD delade 
Naturvårdsverkets syn på Mark- och miljödomstolen 
(MMD):s villkorskonstruktion som avsåg så kallade åtgärds-
gränsvärden. MÖD konstaterade att det saknades behov av 
sådan ny konstruktion som bedömdes ha samma nackdelar 
som utformningen med riktvärde.Frisk luft, 
Levande sjöar 
och vattendrag 
samt Giftfri miljö
MÖD avseende förläng-
ning av igångsättnings-
tid (kemibranschen).Naturvårdsverkets talan medverkade till ökad tydlighet vad 
gäller möjligheten att sätta upp nya eller strängare villkor vid 
en förlängning av igångsättningstid. Naturvårdsverket ansåg 
att det fanns skäl för förlängning, men att underlaget i målet 
inte var tillräckligt för att bedöma om bolaget uppfyllde 
kravet på bästa möjliga teknik, och att bolaget behövde 
komplettera ansökan eftersom detta behövdes för att man 
skulle kunna ta ställning till om det fanns behov av nya eller 
strängare villkor. Bolaget gjorde inte någon komplettering 
och MMD tyckte inte heller att det var nödvändigt. MÖD höll 
däremot med Naturvårdsverket och redogör i domen för 
syftet med förlängning av igångsättningstid, vad en sådan 
ansökan ska innehålla, skäl för nya eller ändrade villkor och 
BAT-slutsatser i prövning.Frisk luft samt 
och vattendrag
i mål om prövotidsfrågor 
(metallbranschen).Naturvårdsverket har fört fram krav på villkor för verksamhe-
ters totala utsläpp för luft och vatten. MÖD uttalade att det 
är lämpligt att totala utsläpp från en verksamhet regleras om 
det är möjligt och detta gäller särskilt stora verksamheter 
med betydande utsläpp. Skälen för detta är inte bara för att 
möjliggöra en effektiv tillsyn och underlätta en överblick av 
verksamheten utan även för att allmänt synliggöra vilka 
totala utsläpp som görs och tillåts.Frisk luft, 
MÖD i mål om tillstånd 
till nuvarande och 
ändrad verksamhet vid 
raffinaderi.Naturvårdsverket fick framgång i MMD för yrkanden 
rörande utsläpp till vatten och luft (svavel, NOx, VOC). Vi 
överklagade energihushållningsvillkoret och yrkade att 
energihushållningsplanen skulle kombineras med en 
delegation till tillsynsmyndigheten att kräva att åtgärder 
vidtas. Dom har ännu inte meddelats.Frisk luft, 
och vattendrag, 
Giftfri miljö samt 
Begränsad 
Vi har underrättat 
regeringen angående 
ansökan om tillstånd för 
fortsatt drift efter 
utbyggnad av raffinaderi.Regeringen har beslutat att ta till sig 
tillåtlighetsprövningen.Begränsad 
samt Frisk luft
Vi yttrade oss till MMD i 
ett mål som överklagats 
dit från länsstyrelsen 
avseende bolagets 
begäran om besked ifall 
CWW kan vara huvudslut-
sats för kemisk industri.  Naturvårdsverkets agerande har bidragit till att korrekta 
beslut fattas av tillsynsmyndigheter. MMD upphävde 
länsstyrelsens beslut då det saknades författningsstöd eller 
annan laglig grund för att endast besluta i frågan om en 
BAT-slutsats är tillämplig på en verksamhet eller inte.Hav i balans 
samt levande 
kust och 
skärgård Naturvårdsverkets årsredovisning 201999Utsläppshandel 
Naturvårdsverket har under året inom flera områden fördjupat och breddat 
insatserna kopplade till EU:s utsläppshandel (EU ETS). En strategi för tillsyn 
har etablerats, som bland annat innebär återkommande årlig granskning av 
utsläppsrapporter och platsbesök. Denna tillsyn har under året resulterat i 
ett flertal åtgärder för att hantera iakttagelser eller brister som identifierats i 
de verksamheter som granskats. Efter övertagandet från länsstyrelserna den 1 
januari 2018 har Naturvårdsverket under sitt andra år som  tillståndsmyndighet 
ytterligare utvecklat arbetssätten inom tillståndsområdet. Det har resulterat i 
kortade handläggningstider, från ett genomsnitt på 90 dagar under 2018 till 
47 dagar under 2019. I en stor andel av ärendena har tidigare brister i tillstån-
den korrigerats, vilket ytterligare stärker att regelverket tillämpas konsekvent 
av de svenska verksamhetsutövare som omfattas.
När det gäller styrmedlets fortsatta utveckling har Naturvårdsverket 
utökat omvärldsbevakningen och utvecklat analysstödet till regeringskansliet. 
Som ett led i detta har Naturvårdsverket bland annat faciliterat flera utbyten 
mellan tankesmedjor, forskarsamhälle, beslutsfattare och övriga med intresse 
av systemet, samt genomfört en studie som identifierat ett antal potentiella 
reformområden för att ytterligare förstärka styrmedlet. Ett samarbete med 
Kina har påbörjats och med Kalifornien har utbytet som inleddes under förra 
året vidareutvecklats, båda samarbetena har som syfte att utbyta erfarenheter 
och identifiera reformområden inom respektive utsläppshandelssystem.
Naturvårdsverket har gjort omfattande insatser inför den fjärde handels-
perioden (2021–2030). Alla ansökningar från de 520 av totalt 750 svenska 
anläggningar som under våren ansökt om fri tilldelning har granskats i detalj 
och sammanställts i en förteckning som lämnats till EU-kommissionen. Ett 
stort antal kompletteringar har krävts för att så långt som möjligt säkerställa 
att verksamheterna bedöms på samma grunder. Naturvårdsverket har vidare 
bistått Regeringskansliet med en omfattande omarbetning av lag och förord-
ning samt med att påverka ett flertal områden inom den EU-gemensamma 
ETS-lagstiftningen som förändras inför fjärde handelsperioden.
Kväveoxidavgiften infördes 1992 som ett ekonomiskt styrmedel för att 
minska kväveoxidutsläppen och nå miljökvalitetsmålen om försurning, över -
gödning och frisk luft. År 2018 omfattades 281 svenska industrianläggningar 
inom kemiindustri, kraft- och värmeverk, avfallsförbränning, trä-, massa- och 
pappersindustrier. Naturvårdsverkets beslut för 2018 är att företagen samman-
taget ska betala 645 miljoner kronor i miljöavgift för sina kväveoxidutsläpp 
under 2018. Detta för 12,9 tusen ton kväveoxider. Utsläppen från de anlägg-
ningar som ingår i systemet har sammantaget minskat med 50 procent sedan 
1992 om man sätter det i relation till den nyttiggjorda energin. De senaste 
åren har minskningen av utsläppen dock avtagit och man kan se en stagnation 
i utsläppsminskningarna. Naturvårdsverket bedömer att styrmedlet behöver 
utvecklas om vi ska få ner utsläppen ytterligare. Under 2019 har tillsyn  bedrivits 
genom revisionsbesök och granskning av företagens deklarerade utsläpp. 
Naturvårdsverket har fokuserat revisionsbesöken på företag som har haft  Naturvårdsverkets årsredovisning 2019100större brister i kväveoxiddeklarationen för deklarationsåret 2018 och företag 
med stora kväveoxidutsläpp. Dessutom har löpande kontroll av mätinstrument 
särskilt granskats i kväveoxiddeklarationen, vilket lett till både ändring och 
införande av rutiner för att säkerställa att företagens kväveoxidutsläpp är till-
förlitliga. 
Styrmedelsanalys
Enligt Naturvårdsverkets instruktion ska vi löpande och strategiskt analysera 
och utvärdera styrmedel och åtgärder. Vi har analyserat ett antal styrme-
delsförändringar som regeringen har eller kommer att besluta om för att 
öka möjligheterna att nå klimatmålen. Analyserna har syftat till att bedöma 
vilken effekt styrmedelsförändringarna kommer att få på utsläppen av växt-
husgaser. Resultatet av våra analyser har ökat kunskapen hos tjänstemän på 
Regeringskansliet och i förlängningen kunskapen hos riksdagsledamöter om 
utsläppsminskningar från dessa styrmedel. Analyserna har resulterat i att 
regeringen kunnat redogöra för utsläppsminskningar från flera styrmedel i 
klimatredovisningen i budgetpropositionen.
Naturvårdsverket har upphandlat en styrmedelsanalys av ändrad beskattning 
av fossila bränslen i yrkesmässig inrikes sjöfart som utför persontransporter 
och i kraftvärmeverk. Analysen fokuserade på vilka konsekvenserna skulle 
bli av ett avskaffande eller en begränsning av skattenedsättningen inklusive 
effekten på utsläppen av växthusgaser. En analys av förändrade bränsleskatter 
bidrar till att öka kunskapen om dessa två förslag till förändringar och kan 
på längre sikt leda till att subventionerna fasas ut.
Naturvårdsverket har upphandlat och låtit genomföra en konsekvensanalys 
av en differentierad trängselskatt. Studien har bidragit till att öka kunskapen 
om hur en halverad trängselskatt för elbilar skulle påverka utsläppen av växt-
husgaser, buller och luftkvaliteten i Stockholm och Göteborg som idag har 
trängselskatt.
Naturvårdsverket har inom ramen för fördjupad utvärdering samverkat 
med andra miljömålsmyndigheter arbetat fram förslag om miljölastbilspremie, 
premie för återvätning av torvmark, förändrad infrastrukturplanering och 
stadsmiljöavtal som levererades i Fördjupade utvärderingen av miljömålen 
2019. Styrmedlen prioriterades av medverkande myndigheter och utreddes 
övergripande av dessa under 2018. Vårt underlag har bidragit med kunskap 
om var ökade incitament behövs för att klimatåtgärder ska genomföras. Naturvårdsverkets årsredovisning 2019101Investeringsstöd
Klimatklivet – ladda-hemma
Tabell 17. Klimatklivet
2015 2016 2017 2018 2019
Antal beviljade ansökningar 98 487 798 1 996 185
Vår hanteringskostnad, tkr 4 900 10 587 18 025 28 588 33 000
Omfattning av anslaget, tkr 107 000 601 295 1 215 500 1 683 600 1 508 000
Fördelade medel, tkr 81 705 549 479 636 903 1 625 816 466 888
Beslutade medel, tkr 268 781 850 972 1 655 581 2 651 330 706 283
Total investeringskostnad, 
inklusive den sökandes 
del, tkr685 059 1 958 558 3 768 229 5 489 640 1 444 080
Utsläppsminskning ton/år 88 137 361 094 293 543 943 000 133 571
Under 2019 har Naturvårdsverket haft andra förutsättningar för Klimatklivet 
jämfört med tidigare år. Budgeten som beslutades hösten 2018 innebar att 
Klimatklivet inte kunde dela ut några nya bidrag. I början av året  minskades 
därför personalstyrkan och arbetets fokus lades främst på slutrapporter, att 
utvärdera och följa upp tidigare beviljande åtgärder samt ett omfattande 
utvecklingsarbete. När vårändringsbudgeten beslutats blev det återigen möj-
ligt att bevilja nya åtgärder.  Från mitten av året ökades personalstyrkan igen 
för att kunna hantera de nya ansökningar som kommit in.
Under våren genomfördes ett intensivt utvecklingsarbete, både med 
 anledning av Riksrevisionens synpunkter och på eget initiativ. En av de större 
förändringarna som har skett under året är den uppdaterade förordningen. 
Förändringen innebär bland annat att Klimatklivet nu är ett renodlat stöd för 
fysiska åtgärder. Laddstolpar för boende och anställda har också flyttats ut 
till en egen förordning (2019:525), vilket har medfört att ansökningsproces-
sen för dessa har förenklats kraftigt. En omfattande it-utveckling har genom-
förts för att hantera stödet, vilket beskrivs mer utförlig nedan.
Andra utvecklingsinsatser är att vi har gått igenom all den praxis som vi till-
lämpar för Klimatklivet. Det innebär bland annat ett förnyat ställningstagande 
för bidrag till HVO (Hydrogenated vegetable oil)-diesel inom Klimatklivet 
som medför att separat infrastruktur till HVO för vägtransporter kan inte 
längre få stöd i Klimatklivet. Vi har även utvecklat it-stöden och tagit fram 
nya ansökningsformulär som förenklar för den som ansöker om bidrag. 
Ytterligare exempel på utvecklingsinsatser är vägledning om stödberättigade 
kostnader samt nya, förtydligade villkor för bidragsbesluten samt försett 
webbsidan med ytterligare vägledning.
Under året har vi utvecklat en metodik för uppföljning på plats och totalt har 
sjutton besök genomförts tillsammans med länsstyrelserna i sex län. Besöken har 
varit väldigt lyckade och lärorika för fortsatt utveckling av  kontroller på plats. 
Inför 2020 planeras ett femtiotal kontroller i 12 län, främst med fokus på större 
åtgärder, men också utifrån risk och slumpmässigt urval. Naturvårdsverkets årsredovisning 2019102Under 2019 genomfördes två utlysningar, en i september och en i oktober, 
och vi kan konstatera att intresset för omställning med hjälp av Klimatklivet 
är fortsatt stort. I september inkom 450 ansökningar och i oktober 600. 
Sedan starten 2015 har vi tagit emot 7 250 ansökningar.
De vanligaste åtgärdskategorierna bland de inkomna ansökningarna är 
energikonvertering (41 procent) och laddstationer (20 procent). Företag står 
för över 80 procent av de inkomna ansökningarna 2019, medan kommuner 
och kommunala bolag sammanlagt står för 10 %. Övriga är en blandning av 
olika organisationstyper, såsom stiftelser och förbund. Åtgärder inom i jord-
bruket ökar kraftigt och gynnas särskilt i den uppdaterade förordningen. Störst 
till antalet är ansökningar för utbyte av fossila bränslen i pannor inom indu-
stri och lantbruk. Inom transportsektorn rör många ansökningar elektrifie-
ring, men också flytande biogas för de tunga vägtransporterna. Vi ser även att 
intresset för produktion av biokol ökar.
Klimatklivet stöttar de åtgärder som ger störst utsläppsminskning per 
investerad krona under varje ansökningsomgång. Den genomsnittliga kvoten 
för de åtgärder som beviljades stöd under 2019 är 1,5 kg koldioxid per 
 investeringskrona.
Beviljade åtgärder under året beräknas ge en minskning av  klimatpåverkande 
utsläpp om 133 571 ton koldioxidekvivalenter per år. Sedan starten 2015 
rör det sig om en minskning om 1 395 820 ton koldioxidekvivalenter per år. 
Klimatklivets totala utsläppsminskning blir drygt 22 371 411 miljoner ton 
koldioxid (eftersom åtgärdernas genomsnittliga livslängd är 16 år). Det  innebär 
en utsläppsminskning på 4,4 kg per krona beviljat bidrag, vilket är det samma 
som 225 kr per ton koldioxid. Kostnaden för statsbidraget kan alltså beräk-
nas till ungefär 0,22 öre per kilo koldioxid. Som jämförelse kan nämnas att 
den generella koldioxidskatten är 115 öre per kilo koldioxid. Den årliga 
utsläppsminskningen motsvarar cirka 3 procent av Sveriges totala utsläpp. 
Totalt har drygt 5 mrdkr beviljats inom Klimatklivet sedan 2015. Stödet från 
Naturvårdsverket utgör i genomsnitt 47 procent av den totala investerings-
kostnaden, resten står stödmottagare samt övriga finansiärer för (total inves-
teringskostnad 10,7 miljarder kr). Under 2019 har cirka 466 mnkr fördelats, 
vilket motsvarar 31 procent av årets anslag. Våra uppskattningar pekar på att 
cirka 800 mnkr till kan komma att fördelas till cirka 300 åtgärder inkomna 
under 2019 efter att alla ärenden är färdighandlagda.
Exempel på beviljade åtgärder är produktion av biogas och tillhörande 
tankstationer, byte från olja till biobränsle i industrier och fastigheter, cykel-
garage för pendling samt laddningsstationer för elfordon. De åtgärder som 
beräknas leda till den största minskningen av koldioxidutsläpp är de som 
gäller transport, energikonvertering och biogasproduktion. De tre åtgärd-
skategorier som ger störst utsläppsminskning är energikonverteringar, främst 
vid byte från fossil till icke-fossil uppvärmning av lokaler (totalt 26 395 ton 
koldioxidekvivalenter per år), produktion av biogas för att ersätta fossila 
bränslen (43 677 ton) samt transportåtgärder (48 596 ton). Biogas är fortsatt 
olönsamt jämfört med andra drivmedel, varför stöd behövs för att få igång  Naturvårdsverkets årsredovisning 2019103produktionen. De beviljade transportåtgärderna innefattar främst byggnation 
av tankstationer för biobränslen, vilka behövs för göra det möjligt att ställa 
om till fossilfritt, framför allt för den tunga transportsektorn.
Naturvårdsverket roll inom vägledning för Klimatklivet riktar sig mot 
länsstyrelserna, som i första hand vägleder dem som söker bidraget. Under 
året har flertalet webbinarier hållits med länsstyrelserna för att uppdatera 
och samla synpunkter. Naturvårdsverket har anordnat en Klimatklivsdag för 
länsstyrelserna där representanter för alla regioner närvarade.
Energimyndigheten stöttar Naturvårdsverket i prioriteringen av inkomna 
ansökningar för laddningspunkter för elfordon, samt i handläggningen av 
åtgärder som rör produktion av förnybara bränslen. Trafikverket har bidragit 
med expertstöd om infrastrukturåtgärder och Jordbruksverket när det gäller 
ansökningar från lantbruksföretag.
Utöver miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan bidrar de beviljade 
åtgärderna till att uppfylla andra miljökvalitetsmål och samhällsnyttor, såsom 
bättre luftkvalitet, ökad sysselsättning och möjlighet till spridning och intro-
duktion av miljöteknik i flera delar av samhället.
Den totala direkta sysselsättningen från år 2015 till 2019 skattas till 
cirka 4 070 helårsarbetskrafter totalt för alla beviljade ansökningar. Av dessa 
är cirka 1 955 finansierade med stödet från Klimatklivet. 
Figur 3. Skattning av antal sysselsatta per typåtgärd för den totala investeringen, till och med 
2019-12-31. 
02004006008001000 Naturvårdsverkets årsredovisning 2019104Sysselsättningseffekten för kvinnor respektive män genom åtgärder inom 
Klimatklivet visar att fler män sysselsatts, vilket förklaras av att det i stor 
utsträckning rör sig om bygg- och anläggningsarbete, där fler män är sysselsatta. 
Kvinnor utgör endast cirka 10 procent av de som sysselsatts av insatserna.
En mer utförlig redovisning av hur anslaget 1:16 Klimatinvesteringar har 
använts skickades till Miljödepartementet i april 2019.
 
LADDA HEMMA-STÖDET
Inom anslaget klimatinvesteringar villkor 2 har Naturvårdsverket också han-
terat bidrag till privatpersoner, för installation av laddningspunkt till  elfordon. 
Syftet är att bidra till omställning till hållbara transporter i Sverige. En 
avveckling av beslutssystemet påbörjades under början av året på grund av 
budgeten, men sedan mitten av juli är det återigen möjligt att inkomma med 
ansökningar.
Bidraget enligt förordning (2017:1318) uppgår till 50 procent av kostnaden 
upp till ett tak på 10 000 kr per fastighet. Under 2019 har 45,9 mnkr betalats ut 
till 5 918 bidragsmottagare. Det genomsnittliga bidraget har uppgått till 7 757 kr.
STÖD TILL LADDNING FÖR BOENDE OCH ANSTÄLLDA
I och med vårändringsbudgeten beslutades att stöd till icke-publik laddning 
skulle brytas ut ur Klimatklivsförordningen (2015:517) och läggas in i en ny 
förordning (2019:525). Detta nya stöd riktar sig till organisationer såsom före-
tag, bostadsrättsföreningar och samfälligheter som vill sätta upp laddstationer 
för eget bruk. Stöd kan enligt den nya förordningen ges med högst 50 procent 
av kostnaderna, upp till ett tak på 15 000 kr per laddningspunkt.
Valet att bryta ut just denna typ av laddning beror på att deras andel 
bland ansökningarna är stor och ansökningarna dessutom likartade.  De 
kan därför hanteras effektivare genom ett mer automatiserat flöde, vilket 
också innebär en kraftigt förenklad ansökningsprocess för den sökande. 
Det är sedan slutet av september öppet att ansöka om detta stöd på 
Naturvårdsverkets hemsida. Mellan september och november inkom över 
400 ansökningar. 
På vår hemsida har Naturvårdsverket lanserat begreppet ”ladda bilen” för 
att vägleda om de olika sätten att ansöka om bidrag till laddningsinfrastruktur. 
Vi avser även att producera en film för att vägleda olika aktörer till rätt typ 
av bidrag för laddningsinfrastruktur.
MEDELSANVÄNDNING OCH RESULTAT ELFORDONSPREMIEN
Totalt har 2,2 mnkr av anslaget för elfordonspremien används under 2019, 
merparten av årets anslag  har använts för att täcka det kreditutnyttjande 
som fanns på anslagsposten samt för administrativa utgifter. Därtill har återkrav 
av bidragsutbetalningar gjorts. Under 2019 betalades 440 tkr ut till 112 motta-
gare av elfordonspremien, av dessa var 40 procent kvinnor och 60 procent män. 
Den största delen utgjordes av bidrag till elcyklar. Naturvårdsverkets årsredovisning 2019105Stadsinnovationer
Naturvårdsverket har genomfört utlysningar inom ramen för regerings-
uppdraget om stöd för spetstekniker och avancerade systemlösningar för 
hållbar stadsutveckling. Uppdraget pågår 2016–2020 och stödet, på totalt 
68 miljoner, ska leda till ökad användning av avancerad teknik i stads-
utvecklingen. Uppdraget har genomförts i samverkan med Boverket och 
Energimyndigheten.
Totalt har Naturvårdsverket inom stödet för stadsinnovationer beviljat 
stöd till 66 projekt under 2016–2018, varav alla utom sex fullföljdes. Under 
2019 genomfördes inga ytterligare utlysningar. Arbete fokuserades under 
2019 på att följa upp de pågående projekten och göra slututbetalningar och 
vägledningar för slutrapporteringar av färdiga projekt genom mallar.
En viktig insats under 2019 var att sprida goda exempel genom kommu-
nikation. Vi har kontinuerligt uppdaterat och utvecklat informationen om 
stadsinnovationsstödet på Naturvårdsverket hemsida som ska ge inspiration 
genom tydliga beskrivningar av pågående beviljade projekt. Tre genomförda 
projekt har lyfts på nationell nivå, på sverigesmiljömål.se. Två av dessa exempel 
har lyfts till plattformen Smart City Sweden för export.
Vi har också förstärkt samarbete med Formas för att skapa en dialog mellan 
våra beviljade projekt och deras kommande utlysningar.
Under andra halvan av 2019 fokuserade vi mycket på arbetet med utvärde-
ring av stödet för att analysera om det har gett önskade resultat. Detta arbete 
kommer att användas under 2020 när Naturvårdsverket lämnar en sista rap-
port om hur arbetet med stadsinnovationer har gått.
LIFE
Naturvårdsverket samordnar arbetet med LIFE-programmen i Sverige. Detta 
innebär bland annat att informera om programmet, granska ansökningar och 
representera Sverige i LIFE-arbetet. Det finns ett delprogram för klimat och 
ett för miljö, i det senare ingår även natur och biologisk mångfald. 
Under 2019 har fortsatta förhandlingar förts om LIFE-förordningen 
för den nya programperioden, 2021–2027. Naturvårdsverket har bistått 
Miljödepartementet med underlag och inspel till förhandlingarna under våren 
2019. Löpande under året har företag, organisationer och andra aktörer som 
är intresserade av LIFE fått stöd och vägledning.
För att sprida kunskapen om LIFE och därigenom få in fler och bättre 
ansökningar anordnades ett webbinarium den 26 februari. Fokus på mötet 
var information och vägledning till potentiella sökande inför årets utlysning. 
Närmare 40 personer från länsstyrelser, kommuner, företag och organisationer 
deltog. Under hösten har en upphandling genomförts för stöd till sökande 
för LIFE-programmet inom miljö och klimat, exklusive natur och biologisk 
mångfald. Stödet innebär hjälp med att identifiera lämpliga projektidéer, 
öka effektiviteten i arbetet med ansökningar och höja kvaliteten på Sveriges 
ansökningar.   Naturvårdsverkets årsredovisning 2019106Under utlysningen 2019 har 15 ansökningar och koncept skickats in till 
LIFE-programmet från Sverige inom klimat och miljö. Av dessa var fyra 
inom klimatområdet och fyra inom miljö (exklusive natur och biologisk 
 mångfald). Tyvärr beviljades inget av de fyra miljöprojekten bidrag från LIFE. 
Klimatprojekten får besked först under 2020.
Av de 17 ansökningar som Sverige lämnade in år 2018 har fem under 2019 
fått besked om att de beviljats finansiering. Två av dessa ligger inom delpro-
grammet för miljö, och det prioriterade området miljö- och resurseffektivitet, 
LIFE Re:newtextile och LIFE Re-fertilize. Det förstnämnda projektet går ut på 
att ta fram ett storskaligt system för att återvinna cellulosabaserade textilier. 
Det andra projektet ska testa en ny teknik för att utvinna näringsämnen ur 
avloppsvatten. Dessa projekt har fått 1,7 respektive 1,8 miljoner euro i med-
finansiering från LIFE.
Klimat- och luftmål: statistik och 
handlingsprogram
Klimathandlingsplan
Naturvårdsverket har tagit fram ett samlat kunskapsunderlag till  regeringens 
första klimatpolitiska handlingsplan. Underlaget omfattar den historiska 
utvecklingen för utsläpp och upptag av växthusgaser i Sverige samt scenario 
för hur växthusgasutsläppen kan utvecklas fram till 2045. Naturvårdsverket 
har gjort en analys av åtgärdspotentialer och vad som hindrar att åtgärder 
genomförs för att utsläppen av växthusgaser ska minska. Vår analys har 
varit bred och omfattat alla samhällssektorer. I framtagandet av underlaget 
har vi samverkat med en rad andra myndigheter. Vi har också analyserat hur 
konsumtionen av varor och tjänster i Sverige kan påverka utsläppen i andra 
länder och vilka hinder som finns för att minska dessa.
Vår leverans pekar ut de tre viktigaste utmaningarna och de fem viktigaste 
förutsättningarna där styrningen behöver stärkas för att möjligheterna att nå 
klimatmålen ska förbättras. Hela rapporten utgör ett brett kunskapsunderlag 
som beskriver hinder och möjligheter till justerad styrning. I en kortversion av 
rapporten sammanfattas de mest centrala lägesbeskrivningarna och slutsatserna.
Naturvårdsverket bidrar genom leveransen av underlaget till ökad kunskap 
hos tjänstemän på Regeringskansliet och politiker om historiska växthusgas-
utsläpp och dess drivkrafter, olika scenarier för framtida utsläpp av växthus-
gaser, åtgärdspotentialer för utsläppsminskningar inom olika sektorer och 
vilka hinder som finns för klimatomställningen i olika sektorer. Effekten på 
kort sikt är att Naturvårdsverkets underlag bidrar till en första klimatpolitisk 
handlingsplan som bygger på ett brett, faktabaserat underlag som på längre sikt 
leder till att regeringen beslutar om skärpt styrning, som på ett verkningsfullt 
sätt minskar utsläppen av växthusgaser.
Vi har också spridit kunskap om underlaget genom att delta och presentera 
innehållet på konferenser och seminarier där åhörare fått ökad kunskap om  Naturvårdsverkets årsredovisning 2019107klimatmålen, utsläppsscenarier och prioriterade områden för justerad styrning 
för att möjligheterna att nå målen ska öka.
Naturvårdsverkets underlag har också bidragit till regeringens klimat-
redovisning. Vår leverans har lett till beskrivningar och bedömningar i 
budgetpropositionen av klimatarbetet. Detta leder till ökad kunskap hos 
riksdagsledamöter, vilket i förlängningen kan leda till beslut som leder till att 
klimatmålen nås.
Underlaget bidrar också till Naturvårdsverket eget arbete; vi har nu ett 
kunskapsunderlag som grund för att kunna fatta beslut om vilka styrmedels-
analyser vi framöver ska prioritera att genomföra.
Kunskap och rapportering om klimatpåverkan
Liksom tidigare år har Naturvårdsverket tagit fram omfattande kunskapsun-
derlag och genomfört rapporteringar på klimatområdet. Här följer ett urval 
av dessa.
Vi har tagit fram utsläppsinventeringen som rapporteras till klimatkon-
ventionen (UNFCCC) och EU. Satsningar har även detta år gjorts på den 
underliggande analysen av utsläppsutvecklingen, bland annat med fördjupade 
trendanalyser som publicerats tillsammans med den ordinarie statistiken i 
december.
I maj publicerade vi, samma dag som Statistiska centralbyrån (SCB), den 
preliminära statistiken för hela det föregående året. Publicering har även skett 
kvartalsvis baserat på SCB:s beräkningar.
För att komplettera bilden av Sveriges klimatpåverkan har vi publicerat 
beräkningar av hur svensk konsumtion påverkar utsläppen av växthusgaser i 
andra länder. Statistiken tas fram av SCB.
RAPPORTERADE UTSLÄPPSSCENARIER
Vi har tagit fram och rapporterat utsläppsscenarier fram till 2035, vilka 
nationella åtgärder och styrmedel som finns och hur verksamma de är samt 
mängden svensk klimatfinansiering i internationella sammanhang.
Omfattande insatser har gjorts i samband med att vi har tagit fram och 
rapporterat Policy, Measures and Scenarios som ska lämnas till UNFCCC 
med två års mellanrum.
Arbete har skett inför rapportering av Biennial report.
KUNSKAP OCH RAPPORTERING FÖR LUFTFÖRORENINGAR
Under 2019 har naturvårdsverket tagit fram utsläppsinventeringen för de årliga 
utsläppen av luftföroreningar som ska rapporteras till luftvårdskonventionen 
(CLRTAPUNEC) och till EU för takdirektivet (2016/2284/EU). Vi har fortsatt 
arbetet med metodutveckling och förbättringar av aktivitetsdata och emis-
sionsfaktorer, vilket resulterat i fortsatt förbättrad kvalitet i rapporterade data. 
En viktig del i kvalitetsarbetet är den årliga granskningen av medlemssta-
ternas utsläppsdata, som EU-kommissionen genomför. I enlighet med artikel 
9 i takdirektivet har vi för första gången rapporterat ett miljöövervaknings-
program som säkerställer att luftföroreningarnas negativa effekter på  ekosystem  Naturvårdsverkets årsredovisning 2019108övervakas. Naturvårdsverket samordnade arbetet som även inkluderade 
Havs- och vattenmyndigheten. Sverige valde att rapportera in övervakningsdata 
från totalt 1072 övervakningsstationer från miljöövervakningsprogrammen 
Luft, Skog och Vatten. Denna data från medlemsländerna i EU kommer sedan 
att ligga till grund för bedömningen av vilka effekter utsläppsminskningarna 
i EU-direktivet haft på ekosystemhälsan.  
Vi har även tagit fram kunskapsunderlag och rapporterat utsläpp 
och andra parametrar från stora förbränningsanläggningar (LCP) till 
EU-kommissionen enligt industriemissionsdirektivet (IED).
Under året har vi vidare tagit fram underlag och rapporterat halter av luftför -
oreningar till EU-kommissionen enligt luftkvalitetsdirektivet. Vi har fortsatt 
arbetet med att förbättra kvaliteten på data genom omfattande kontroller av 
mät- och metadata om halter av luftföroreningar.
LUFTVÅRDSKONVENTIONENS VETENSKAPLIGA ARBETE
utsläpp, hälsa och ekosystemeffekter som ligger till grund för framtida revisioner 
av protokoll samt utvärdering av vilka effekter utsläppsminskningar har haft. 
Under 2019 har Naturvårdsverket deltagit i arbetet med att revidera övervak-
ningsstrategin i The Co-operative Programme for Monitoring and Evaluation 
of the Long-range Transmission of A air Pollutants in Europe (EMEP)för 
2020–2029. Strategin ligger till grund för vår nationella miljöövervakning 
REVIDERING AV FÖRESKRIFTERNA OM KONTROLL AV LUFTKVALITET 
(NFS 2016:9)
Naturvårdsverket har under året arbetat med att revidera föreskrifterna 
om kontroll av luftkvalitet (NFS 2016:9) till följd av en underrättelse från 
Europeiska kommissionen. Underrättelsen har inneburit att Sverige behövt 
förtydliga delar av det svenska genomförandet av luftkvalitetsdirektiven. 
Luftkvalitetsförordningen (2010:477) har reviderats parallellt med före-
skrifterna mot samma bakgrund. Förändringarna har bland annat inneburit 
förtydliganden gällande dokumentation, åtgärder samt referenslaborato-
riets verksamhet och funktion. Föreskrifterna träder i kraft i januari 2020. 
Naturvårdsverket har varit drivande i att skapa en ny grupp i luftvårdskon-
ventionens effektarbete som kommer att arbeta med dynamisk modellering 
och IVL kommer att vara ordförande för gruppen. Naturvårdsverket deltar 
eller finansierar deltagande i elva vetenskapliga grupper inom luftvårdskon-
ventionen.
FÖRSTA NATIONELLA LUFTVÅRDSPROGRAMMET
Den första februari levererade Naturvårdsverket sitt förslag till det första 
nationella luftvårdsprogrammet enligt den nya luftvårdsförordningen 
(2018:740) till regeringen. Samtliga EU:s medlemsländer ska utarbeta, anta 
och genomföra nationella luftvårdsprogram för att säkerställa att  utsläppen  Naturvårdsverkets årsredovisning 2019109av luftföroreningar minskar enligt kraven i det nya  takdirektivet. Regeringen 
beslutade den 28 mars om ett svenskt luftvårdsprogram och Naturvårdsverket 
rapporterade in det beslutade programmet till EU den 1 april.
Programmet omfattar de åtgärder som behöver genomföras för att Sverige 
ska nå utsläppstaken för ammoniak, till 2020, och kväveoxider, till 2030, 
och är baserat på Naturvårdsverkets förslag. Naturvårdsverket är ansvarig 
myndighet för att genomföra åtgärder för att minska utsläpp av kväveoxider 
inom pappers- och massaindustrin samt från förbränningsanläggningar. 
Klimatkommunikation
Klimatforum
Konferensen Klimatforum 2019 ägde rum den 15 mars på Clarion Hotel Sign 
i Stockholm. Antalet deltagare på plats var cirka 550, vilket var 100 personer 
fler än förväntat, och konferensen gick med plusresultat. Det var även möjligt 
att följa konferensen på distans, både live och i efterhand. Responsen i deltagar -
nas enkätsvar var överlag mycket positiv, helhetsintrycket var 4,25 (av max 5).
Det finns ett flertal konferenser med klimattema, men Klimatforum är den 
enda som inkluderar alla aspekter av klimatfrågan. Deltagarna fick därigenom 
en samlad bild av läget i klimatomställningen. En annan effekt var att konfe-
rensen stärkte Naturvårdsverket profil i klimatfrågan.
Genomslag i media
Naturvårdsverkets mediala genomslag i klimatfrågor ökade markant under 
året. Antalet artiklar, radio- och tv-inslag där både Naturvårdsverket och 
klimat förekommer var mer än 50 procent fler 2019 jämfört med 2018. 
Därmed har Naturvårdsverket bidragit till ökade kunskaper om klimatfrågor 
i samhället. Vi har tagit egna initiativ i form av pressmeddelanden och andra 
journalistkontakter, och journalister har i högre grad än tidigare vänt sig till 
Naturvårdsverket för att få fakta och expertkommentarer.
En särskilt lyckad aktivitet var det presseminarium med klimattema som 
vi arrangerade den 17 september. Syftet var framför allt att höja kunskapsnivån 
om klimatfrågor bland Sveriges journalister. Cirka tio journalister närvarade. 
De kom från Sveriges Radio, TV4, TT, Dagens Industri, Dagens Nyheter med 
flera. Presseminariet hade en viktig, relationsbyggande funktion och resulterade 
även i några konkreta artiklar.
Sociala medier har också en viktig roll i Naturvårdsverkets klimatkom-
munikation. I början av året introducerade Naturvårdsverket ett nytt Twitter-
konto där en medarbetare fokuserar enbart på klimatfrågor. Naturvårdsverkets årsredovisning 2019110Naturhistoriska riksmuseet
”Uppdrag: KLIMAT”  är en av de permanenta utställningarna på 
Naturhistoriska Riksmuseet. Under året genomfördes en omfattande uppdate-
ring av utställningen. Naturvårdsverket bidrog med att faktagranska innehål-
let. Den förväntade effekten är att besökarna, framförallt skolklasser, får en 
aktuell och faktabaserad bild av klimatförändringarna.
Workshop om ohållbara stadsdelar
Den 12 december genomfördes en första workshop med tema transporteffektivt 
samhälle. Rubriken var ”Ohållbara stadsdelar”. Ett 50-tal personer deltog. 
De kom bland annat från kommuner och andra myndigheter. Workshoppen 
gav både inspiration och viktiga inspel till det fortsatta arbetet inom det här 
området.
Kvalitetsmässan
Den 12–14 november deltog Naturvårdsverket på Kvalitetsmässan i Göteborg, 
som är en stor konferens och fackmässa för den offentliga sektorn. Temat i 
Naturvårdsverkets monter var ”stora kliv och små steg för klimatet” och där 
deltog även representanter för föreningen Klimatkommunerna. Kvalitetsmässan 
var ett bra tillfälle att inspirera och tipsa framförallt kommuner om åtgärder 
för att minska utsläppen. Naturvårdsverkets årsredovisning 20191119 Hållbart samhälle
regeringen har beslutat om på miljöområdet blir verklighet. Vi ska  genomföra 
miljöpolitiken i samverkan med en rad andra aktörer i samhället. Våra 
verktyg är i huvudsak föreskrifter, tillsyn, deltagande i  domstolsprocesser, 
beslut om tillstånd och dispenser, vägledning och fördelning av anslag. 
och åtgärdsarbete. Här ingår bland annat arbetet med samhällsplanering, cir -
kulär ekonomi, sanering av förorenade områden, kretsloppsfrågor, plastarbete 
och bullersamordning. Det övergripande syftet med verksamheten är att bidra 
till att attraktiva livsmiljöer bevaras, skapas och förvaltas nu och på lång sikt 
för alla människor och allt levande. Området fokuserar på miljökvalitetsmålen 
God bebyggd miljö, Giftfri miljö, Grundvatten av god kvalitet, Levande sjöar 
och vattendrag, Hav i balans samt levande kust och skärgård samt Ingen över -
gödning. Resultatområdet bidrar därigenom också till FN:s hållbarhetsmål.
• Vi har tagit en tydlig roll i den fysiska planeringen. I arbetet för ett hållbart 
samhällsbygge har vi fokuserat på transporteffektivitet och ekosystem-
tjänster.
• I arbetet med cirkulär ekonomi har fokuserat på utveckling av styrmedel 
för en ökad resurshushållning och på fortsatt strategiskt arbete i riktning 
mot en hållbar plastanvändning.
• I arbetet med klimatanpassning har vi tagit en tydlig roll. Vi fokuserar på 
naturens förmåga att bidra till minskade negativa effekter av ett förändrat 
klimat som samtidigt stärker den biologiska mångfalden.
Naturvårdsverkets arbete har under 2019 präglats av arbetet med EU:s 
avfallspaket. Den 4 juli 2018 trädde ändringarna i sex direktiv på avfalls-
området i kraft som syftar till att främja en mer cirkulär ekonomi. 
Naturvårdsverket har levererat förslag på hur Sverige ska leva upp till de 
ställda kraven till regeringen och bidragit till förutsättningar för att lagänd-
ringarna kan genomföras i tid. 
Andra viktiga arbetsområden under 2019 har varit att minska plaster i 
hav och natur och att hantera bidrag för avancerad rening av läkemedel och 
dagvatten. Vi har stärkt vårt arbete kring fysisk planering, framförallt kring 
vägledning om naturbaserade lösningar för klimatanpassning och vägledning 
om kommunal friluftsplanering.
Utifrån de insatser som redovisas nedan och övrigt arbete som 
Naturvårdsverket har genomfört inom området, under 2019 gör vi bedömningen 
att vi har tagit steg för att nå de uppsatta målen. Naturvårdsverkets årsredovisning 2019112Efterbehandling av förorenade områden
Naturvårdsverket ansvarar för den nationella samordningen av arbetet med 
förorenade områden samt hanterar det statliga anslaget för sanering av de 
områden där ansvarig saknas. I prioritering och fördelning av anslag ingår 
att följa upp arbetet och se till att pengarna används där de gör störst nytta. 
Efterbehandlingsanslaget används till utredningar, åtgärder, förstärkt tillsyn 
och tillsynsprojekt i Sverige. 
En lägesbeskrivning av arbetet med efterbehandling skickas i april varje 
efterföljande år till regeringen. Denna ger en mer ingående presentation av 
Naturvårdsverkets och andra statliga myndigheters arbete med förorenade 
områden.
Tabell 18. Efterbehandling förorenade områden
Ap 1 Efterbehandling av förorenade områ-
den, omfattning på anslaget420 018 492 018 548 368
den Fördelade medel, tkr419 634 473 423 533 851
Varav fördelat till åtgärder, tkr 378 650 440 567 492 669
Ap 5 Efterbehandling av förorenade områ-
den för bostadsbyggande300 000 200 000 160 000
Fördelade medel, tkr 130 854 151 895 160 000
Totalt antal riskklassade objekt 25 141 25 459 26 147
Antal pågående och avslutade utredningar 
(ackumulerat*)882 936 994
Antal pågående åtgärder 56 66 79
Antal avslutade åtgärder, (ackumulerat*) 113 126 141
Antal pågående åtgärder, efterbehandling 
för bostadsbyggande**13 12 12
Antal avslutade åtgärder, efterbehandling 
för bostadsbyggande (ackumulerat*)1 1 4
* De ackumulerade siffrorna gäller från när anslaget inrättades.
224 gram mindre dioxin i Hudiksvall
På två fastigheter i centrala Hudiksvall har det bedrivits såg- och annan indu-
striell verksamhet samt impregnering från 1873 till 1989. Detta har resulte-
rat i att marken, sedimentet samt grundvattnet förorenats, främst av PAH:er 
(polycykliska aromatiska kolväten), tungmetaller och dioxiner/furaner, där 
dioxin var den allvarligaste föroreningen. Undersökningar visade att det förelåg 
risk för människors hälsa och miljön. På området fanns kontor, sporthall, 
restaurang, vårdcentral och mindre verkstäder. Naturvårdsverkets årsredovisning 2019113Under åren 2015 och 2016 har markområdet sanerats med hjälp av statligt 
bidrag på 41,6 mnkr. Efterbehandlingsåtgärden bestod av schaktning av jord 
och rivning av byggnader samt omhändertagande av förorenat rivningsavfall. 
18 090 ton massor transporterades till deponi och man avlägsnade bland 
annat 224 g dioxin, 210 kg arsenik, 3,1 ton bly och 11,3 kg kvicksilver från 
området. 
Parallellt med marksaneringen genomfördes undersökningar av botten-
sediment i vattenområdet intill. Cirka 34 hektar av bottensedimentet var 
tydligt dioxinpåverkat. Dioxinerna belastar det akvatiska ekosystemet och 
på sikt finns stor risk för spridning och ackumulation i  näringskedjan i 
Hudiksvallsfjärden och i Bottenhavet. Länsstyrelsen beviljades 17,2 mnkr i 
statligt bidrag för att åtgärda bottensedimenten vid Håstaholmen, under 
åren 2018–2020. Åtgärden innebär att botten röjs från hinder som sjunktim -
mer och skrot och att de 7 hektar av bottensedimentet som är  kraftigast påver -
kat sugmuddras. Muddermassorna avvattnas i geotuber och  omhändertages 
därefter som avfall vid godkänd mottagningsanläggning. Slutligen övertäcks 
restföroreningar inom särskilt erosionsutsatt område. Cirka 15 gram dioxin 
uppskattas kunna avlägsnas, av de totalt 20 gram som bedöms finnas inom 
hela det påverkade sedimentområdet. Den  kvarlämnade restmängden inom 
området kommer att innebära en begränsad negativ påverkan. Efter avslu-
tade åtgärder ska vattenområdet kunna lämnas utan särskilt underhåll eller 
skötsel.
Sanera inför bostadsbyggande 
Under 2019 har 160 mnkr av 160 mnkr beviljats för 12 olika åtgärdsprojekt. 
Intresset hos kommuner att söka bidraget har ökat. Så många ansökningar 
kommer nu in att vi behöver göra en prioritering av objekten och i princip hela 
anslagsposten tecknas in för varje budgetår. Saneringen inför bostadsbyggande 
bidrar till miljökvalitetsmålen Giftfri miljö och God bebyggd miljö, och att 
mark som redan är påverkad av mänsklig aktivitet återanvänds för bostads-
byggande. Därmed kan grön- och naturområden bevaras samtidigt som fler 
bostäder kan byggas.
Under 2019 färdigställdes saneringen inför bostadsbyggande på objektet 
Nol 2:228 i Ale kommun i Västra Götalands län. Den förorenade delen av 
detaljplaneområdet utgjordes av en grusad bollplan, grönytor och  parkering 
på cirka 15 000 m2. Under detaljplaneprocessen visade det sig att  området 
innehöll kraftigt förorenade fyllnadsmassor. Föroreningen utgjordes av 
mycket höga halter av bly, troligen från massor från Tudors före detta 
fabriksområde, som ligger ungefär 400 meter norr om det nu aktuella området. 
Saneringsprojektet beviljades 59,5 mnkr och det nu efterbehandlade området 
möjliggör nybyggnation av cirka 50 lägenheter, en förskola, parkeringsplatser 
och en byggnad för källsortering. Naturvårdsverkets årsredovisning 2019114Tillsyn och tillsynsvägledning
Länsstyrelsernas tillsyn är i många fall en förutsättning för att den sanering 
som juridiskt sett ska bekostas av förorenaren ska komma till stånd. Under 
2019 fördelade Naturvårdsverket 2 mnkr till tillsynsprojekt på länsstyrelserna, 
motsvarande belopp 2018 var 1,26 mnkr. Dessa medel finansierar delar 
av länsstyrelsernas tillsynsarbete. Det har inneburit att länsstyrelserna har 
kunnat fokusera på projekt som bland annat driver på kommunernas tillsyn 
av nedlagda kommunala deponier, att klimatanpassning beaktas i tillsynen och 
att de kan ge en utbildning för kommunerna i ett systematiskt sätt att bedriva 
tillsyn på förorenade områden. Förutsättningarna för en effektiv tillsyn på kom-
munerna bedöms därmed öka och bidra till miljökvalitetsmålet Giftfri miljö.
Naturvårdsverket deltog på det årliga vårmötet Renare mark den 20–21 
mars, där aktörer från alla branscher och myndigheter samt konsulter som 
arbetar med förorenade områden deltar. På årets konferens, med temat 
Vatten och sediment, deltog 600 personer och i arrangörernas utvärdering av 
konferensen ger deltagarna konferensen som helhet betyget 4,16 på en fem-
gradig skala. Naturvårdsverket informerade bland annat om miljömålsråds-
åtgärden Förorenade sediment – samverkan för kunskap och prioritering av 
åtgärder och bemannade en monter för att sprida information och vägleda 
om Naturvårdsverkets perspektiv på efterbehandling. Renare Marks vårmöte 
ger deltagarna ökad kompetens, via ny forskning och erfarenhetsåterföring, 
genom både presentationer och nätverkande. Det leder till samverkan och 
utbyte av erfarenheter mellan olika aktörer inom efterbehandlingsbranschen, 
vilket i sin tur leder till en positiv utveckling vad gäller innovationer och med 
att nå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. 
Naturvårdsverket arrangerade även en nationell träff om efterbe-
handling (EBH-träff) den 25–26 september i Stockholm, för handläggare på 
 länsstyrelserna och andra myndigheter som arbetar med förorenade områ-
den för att vägleda och informera om nya förutsättningar i arbetet och för 
 erfarenhetsutbyte mellan myndigheterna. Vid utvärderingen framkom att 
 deltagarna tycker att den nationella EBH-träffen bidrar till att öka  kunskapen 
och samverkan mellan myndigheter i arbetet med förorenade områden. Träffen 
fungerar som en mötesplats för dem som arbetar med efterbehandlingsfrågor 
på statlig nivå, vilket i sin tur leder till inspiration i vårt gemensamma arbete 
med att avhjälpa föroreningsskador i Sverige.
Vägledning och samverkan om hanteringen av statens förorenade  
områden 2018–2019
Naturvårdsverkets regeringsuppdrag om att verka för utvecklad  samverkan 
mellan statliga myndigheter med ansvar för förorenade och  riskfyllda  områden 
och framtagande av en övergripande vägledning med principer för  prioritering 
av åtgärdsbehov, riskvärdering och skälighetsbedömning,  redovisades den 
15 april 2019. Samverkan mellan de berörda myndigheterna Naturvårdsverket, 
Fortifikationsverket, Försvarsmakten, Sveriges geologiska Undersökningar 
(SGU) och Trafikverket, fortsätter dock efter regeringsuppdraget med  Naturvårdsverkets årsredovisning 2019115utgångspunkt i en övergripande samverkansplan som togs fram i samband 
med regeringsuppdraget.
Samverkansplanen innehåller fem olika åtgärder som avses genomföras 
2019 och 2020. Den första åtgärden genomfördes den 27 november 2019 
i form av ett seminarium med erfarenhetsåterföring mellan myndigheterna. 
Den andra åtgärden som pågår under 2019 och 2020 innebär harmoni-
sering mellan myndigheterna av definitionen av objekt/område/projekt. 
Harmoniseringen av definitioner kommer att utgöra ett första steg mot en 
mer enhetlig och tydlig redovisning av myndigheternas arbete med förorenade 
områden till regeringen. Arbetet med samverkan under 2018 och 2019 har 
medfört ett etablerat samarbete mellan myndigheterna och tydliga gemensamma 
målsättningar som kommer att driva det statliga arbetet med efterbehandling 
av förorenade områden i en mer strukturerad, enhetlig och transparent riktning.
Ett strukturerat och enhetligt arbete med de förorenade områden som 
staten har ansvar för att åtgärda, kommer att innebära att staten föregår med 
gott exempel för andra ansvariga. Det kommer också att medföra en snabbare 
åtgärdstakt och ökad möjlighet att uppnå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö.
Enklare ansökningsförfarande genom revidering av kvalitetsmanualen 
Naturvårdsverkets vägledningsdokument Kvalitetsmanual för användning 
och hantering av bidrag till avhjälpande av föroreningsskador, har reviderats 
med ett antal förtydliganden och nya förhållningssätt vid ansökan om bidrag 
för avhjälpandeåtgärder. Vägledningen riktar sig i första hand till  länsstyrelserna 
som söker bidraget hos Naturvårdsverket, men även till huvudmän som söker 
bidraget hos länsstyrelserna och andra som är involverade i bidragsansök-
ningar. Vägledningen ska utgöra ett stöd vid bidragsansökan och beskriva 
under vilka förutsättningar bidrag kan sökas, vad som ska ingå i ansökan 
samt hur resultatet av avhjälpandeåtgärderna ska redovisas.
Vid revideringen har det bland annat införts ett förenklat ansökningsförfa-
rande som ska göra det möjligt för den sökande att ansöka om åtgärdsbidrag 
för mindre projekt i riskklass 1 och 2. Naturvårdsverket kan därmed besluta 
om åtgärdsbidrag om högst 1,5 mnkr, baserat på ett mindre omfattande 
utredningsunderlag. Detta medför ett effektivt utnyttjande av 1:4-anslaget i 
form av minskad administration som följd av bättre vägledning, men även 
möjlighet till ett snabbspår där medel som annars skulle gått till utredningar 
nu istället kan gå till att bekosta själva åtgärden. Fler objekt kan komma att 
åtgärdas då medel används direkt till enklare åtgärder istället för till under -
sökningar i de fall det förorenade området redan kan anses vara tillräckligt 
avgränsat. Det är ett nytt ansökningsförfarande men en förenklad ansökan 
om åtgärdsbidrag har dock inkommit 2019.
Högre miljöprestanda genom miljökrav i upphandling av  
efterbehandlingsåtgärder
Miljömålsrådsåtgärden miljökrav i upphandling av efterbehandlingsåtgärder 
blev klar under första hälften av 2019. Åtgärden utfördes i samverkan med  Naturvårdsverkets årsredovisning 2019116Trafikverket, Sveriges geologiska undersökning (SGU) och länsstyrelserna. 
Även Upphandlingsmyndigheten var med som stöd i arbetet.
I de beslut om bidrag till nya efterbehandlingsåtgärder som fattas från 
och med 2020 kommer vi att inkludera villkor om att åtgärderna ska genom-
föras i enlighet med miljökraven, i den utsträckning det är ändamålsenligt för 
den specifika åtgärden. Villkoren kommer att ställas gentemot länsstyrelsen 
i egenskap av bidragsmottagare. Därefter ställs motsvarande villkor i det 
beslut gentemot huvudmannen som länsstyrelsen utfärdar.
Vi har tagit fram webbvägledning om generella krav på miljöprestanda vid 
åtgärder som finansieras via sakanslag 1:4 för efterbehandling av förorenade 
områden anslagspost 1. Miljökrav ställs från och med 2020 i de upphand -
lingar som görs med bidrag, och åtgärden förväntas bidra till att miljökvalitets-
målet Giftfri miljö uppnås. Även andra miljökvalitetsmål gynnas av den höjda 
miljöprestandan, såsom miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan.
Förorenade sediment – samverkan för ökad kunskap och prioritering  
av åtgärder 
Under 2019 startades fas 2 av miljömålsrådsåtgärden om förorenade sediment, 
som både innehåller en fördjupad analys och åtgärder för att nå målet renare 
hav/vatten genom att åtgärda förorenade sediment. SGU är drivansvariga för 
fas 2. I juli 2019 fick även Naturvårdsverket tillsammans med SGU, Sveriges 
geotekniska institut, Havs- och vattenmyndigheten och länsstyrelserna i 
uppdrag att förbättra kunskapen om förorenade sediment i sjöar och kust-
områden. Naturvårdsverket leder uppdraget, som ska redovisas senast den 
5 januari 2022. Myndigheternas kostnader för att genomföra uppdraget ska 
belasta anslag 1:4, ap. 1 Sanering och återställning av förorenade områden, 
och under 2019 fördelade Naturvårdsverket 2 133 tkr  i bidrag till de andra 
myndigheterna för arbetet.
Arbetet med miljömålsrådsåtgärden och regeringsuppdraget genomförs 
parallellt och förväntas generera mer kunskap om hur förorenade sediment 
kan riskbedömas och åtgärdas. På sikt innebär det att förorenade sediment 
efterbehandlas i större utsträckning än idag. Åtgärderna kommer även att bidra 
till bland annat miljökvalitetsmålen Giftfri miljö, Renare sjöar och vattendrag, 
Hav i balans samt levade kust och skärgård och Ett rikt växt- och djurliv.
Effektivare användning av 1:4 anslaget
I dag finns ett väl inarbetat arbetssätt för arbetet med efterbehandling finan-
sierad av staten via Naturvårdsverkets 1:4-anslag. Naturvårdsverkets och 
länsstyrelsernas sätt att arbeta med anslaget har pågått under ett antal år och 
inom systemet hanteras betydande summor skattemedel, vilket motiverade 
Naturvårdsverket att utvärdera om det finns anledning att ompröva vårt sätt 
att arbeta och om det finns effektiviseringsvinster att göra.
Naturvårdsverket tog därför 2018 initiativ till utveckling av arbetet med anslag 
1:4 och flera workshoppar genomfördes tillsammans med representanter från 
länsstyrelserna för att identifiera och prioritera utvecklingsområden. Även 
vilken myndighet som ska ha det huvudsakliga drivansvaret för respektive  Naturvårdsverkets årsredovisning 2019117utvecklingsområde fastställdes. Under 2019 har Naturvårdsverket tagit fram 
en genomförandeplan med de utvecklingsområden där Naturvårdsverket har 
det huvudsakliga drivansvaret. Därtill har förbättringsåtgärder redan vidtagits 
av Naturvårdsverket, såsom att beslut om både utredningar och åtgärder 
fattas tidigare så att möjligheten ökar för huvudmännen att slutföra dessa 
under det år som bidragen beviljats.
Den 31 oktober 2019 hade Naturvårdsverket en workshop om  prioriterade 
utvecklingsförslag tillsammans med representanter från länsstyrelserna, för 
dialog och förankring av åtgärderna, samt ett uppföljande möte den 25 
november 2019.
Förväntningarna på utvecklingen av arbetet med anslag 1:4 är att det 
kommer att bli enklare och effektivare för Naturvårdsverket, länsstyrelserna 
och huvudmännen. När förbättringsförslagen implementerats i  bidragssystemet 
ökar möjligheterna att uppnå Giftfri miljö, God bebyggd miljö med flera 
 miljökvalitetsmål inom ramen för anslagsbudgeten.
Bättre riskbedömningar och metoder för att åtgärda mark som förorenats 
med PFAS
Naturvårdsverkets och Statens geotekniska instituts (SGI) gemensamma 
Vägledning om att riskbedöma och åtgärda PFAS-föroreningar inom förorenade 
områden publicerades i början av 2019 (Naturvårdsverkets rapport nr 6871). 
Målgruppen för vägledningen är i första hand de tillsynsmyndigheter som bedri-
ver tillsyn av områden förorenade av högfluorerade ämnen, så kallade PFAS. 
Vägledning ger tillsynsmyndigheterna mer kunskap om riskbedömning 
och metoder för att åtgärda mark som förorenats med PFAS. Syftet med väg-
ledningen är att öka tillsynsmyndigheternas kunskap om PFAS och att vara 
ett stöd både för dem och för verksamhetsutövare i hanteringen av och krav-
ställandet på åtgärder för PFAS-förorenade områden. Detta bidrar till förut-
sättningarna att minska påverkan av ämnena på dricksvattentäkter, matfisk 
och andra akvatiska organismer och djur. Miljökvalitetsmålen Giftfri miljö, 
Renare sjöar och vattendrag och Grundvatten av god kvalitet bedöms bland 
annat gynnas av leveransen.
Nationella åtgärder för att nå en acceptabel dioxinsituation
I samverkan med flera andra myndigheter driver Naturvårdsverket mil-
jömålsrådsåtgärden Nationella åtgärder för att nå en acceptabel diox-
insituation. Målet med åtgärden är att senast år 2030 nå en acceptabel 
dioxinsituation så att halterna av dioxin och dioxinlika PCB:er i all fisk i 
svenska vatten ska vara så låga att fisken kan ätas utan risk, även av barn och 
kvinnor i fertil ålder. Nätverk har etablerats. Ett mastersarbete om åtgärds-
program för dioxin som Vattenmyndigheterna beställt har utförts under 
hösten och  presenteras januari 2020. Forskningssynteser har genomförts för 
att nå samsyn kring situationen för dioxin-hälsa-miljö. Arbetet fortsätter för 
att nå den ambitiösa målsättningen. Naturvårdsverkets årsredovisning 2019118Hållbar avfallshantering
Ökad spårbarhet av farligt avfall och förbättrad avfallsstatistik
Utvecklingsarbetet för en ändamålsenlig avfallsstatistik och framtagande av 
en digital lösning för spårbarhet av farligt avfall har varit omfattande under 
året. Naturvårdsverket har haft i uppdrag av regeringen att utreda rättsliga 
förutsättningar för en ändamålsenlig avfallsstatistik och en digital lösning för 
spårbarhet av farligt avfall. En förstudie redovisades i början av året. 
Naturvårdsverket har även påbörjat arbetet med att ta fram en ny föreskrift 
om registrering i avfallsregistret och uppdatera föreskrifterna om  transport av 
avfall (NFS 2005:3). Uppskattningsvis 1,1 miljoner verksamheter är berörda av 
förändringarna, vilket innebär att behovet av vägledning kommer att vara stort.
En första vägledning om BAT-slutsatserna om avfallsbehandling
En första vägledning om BAT-slutsatserna om avfallsbehandling har publicerats 
på Naturvårdsverkets hemsida. Vi har föreslagit att två nya bestämmelser ska 
införas om BAT-slutsatsernas tillämpningsområde i 2 kap. industriutsläppsför -
ordningen (2013:250), IUF. Vägledningen är ett komplement till de föreslagna 
bestämmelserna och tar bland annat upp vilka verksamheter som omfattas. 
Vägledningen riktar sig till tillsynsmyndigheter och verksamhetsutövare och 
avser att underlätta tillämpningen av BAT-slutsatserna för avfallsbehandling, 
och att avgöra om en verksamhet omfattas av dessa eller ej. 
Undantag från tillstånds- och anmälningsplikt för verksamheter  
som behandlar avfall
Naturvårdsverket har i ett regeringsuppdrag utrett vilka verksamheter som 
kan undantas från kraven på tillståndsprövning utifrån förutsättningarna i 
EU:s avfallsdirektiv. Vi har föreslagit författningsändringar, med allmänna 
regler för verksamheternas bedrivande, som krävs för att kunna ge undantag 
från avfallsdirektivets bestämmelser om tillståndsprövning.
Naturvårdsverket ger förslag till system för allmänna regler och föreslår 
allmänna regler för kompostering av högst 50 ton park- och trädgårdsavfall 
per år. Naturvårdsverket har också utrett frågan om allmänna regler för viss 
annan biologisk behandling och för förbränning av vissa avfallsslag, men 
föreslår inga allmänna regler för dessa. 
Uppdraget kommer att kompletteras i januari 2020 med förslag avseende 
allmänna regler för återvinning av vissa avfallsslag för anläggningsändamål.
Avfall i anläggningsändamål
Parallellt med regeringsuppdraget om allmänna regler för bland annat åter -
vinning av avfall för anläggningsändamål har Naturvårdsverket genomfört 
en översyn av verkets handbok om avfall i anläggningsändamål (2010:1). 
Resultatet av översynen kommer att användas för att uppdatera vägledningen. Naturvårdsverkets årsredovisning 2019119Mat och matsvinn/matavfall
Inom matsvinn och matavfall har Naturvårdsverket bevakat och arbetat med 
det nationella genomförande av EU:s reviderade avfallslagstiftning. Ett arbete 
med föreskrift gällande utsortering av matavfall pågår. Naturvårdsverket 
har deltagit aktivt i två av EU-kommissionens undergrupper till matsvinns- 
och matavfallsplattform, en om mätningar och en inom implementering och 
utförande. Ett webbinarium hölls i april för att sprida kunskap om en inom 
EU framtagen metod för att utvärdera nyttan av genomförda projekt för att 
minska matsvinn. Naturvårdverket har också deltagit aktivt i arbetet med 
åtgärder inom ramen för regeringsuppdraget om minskat matsvinn som 
Livsmedelverket har drivit tillsammans med oss och Jordbruksverket. 2019 
var det sista året av tre i detta regeringsuppdrag. I arbetet med regeringsupp-
draget har vi, Livsmedelsverket och Jordbruksverket tagit fram en handlings-
plan som heter Fler gör mer-åtgärder för att minska matsvinn, utifrån den 
planen har vi i slutet på 2019 redovisat till regeringen hur arbetet med att 
minska matsvinnet går. Naturvårdsverket har även genomfört ett möte under 
november med samverkansgruppen för minskat matavfall, SaMMa. En stor 
del ägnades åt en workshop för att diskutera, förankra och ta in synpunkter 
på Naturvårdsverkets utformning av ett förslag till etappmål om minskat 
matsvinn inom ett annat regeringsuppdrag. Naturvårdsverket har förbättrat 
uppföljningsmetoderna för matavfall vilket skapar förutsättningar för god 
uppföljning av ett eventuellt etappmål.
Projektet Matavfall i butik – Analys av samhällsförändringar,  finansierat 
genom Naturvårdsverkets miljöforskningsanslag, har nyligen redovisats. 
Resultatet visade hur matavfall/matsvinn under det senaste decenniet har gått 
från en icke-fråga till en viktig miljöfråga både i samhället och i livsmedels-
handeln 
Naturvårdsverket var medarrangör i Livsmedelsforum 2019 som hölls i 
Örebro 22 oktober med fokus på hälsa, miljö och hållbarhet lokalt, regionalt 
och globalt.
Samverkan inom avfallsområdet
Avfallsrådet som är Naturvårdsverkets expertstöd för avfallsfrågor har under 
verksamhetsåret haft tre möten, där bland annat förändringarna i avfallspa-
ketets sex olika direktiv och hur dessa kommer att implementeras nationellt 
varit på agendan. Det gångna året har 18 myndigheter, branschorganisationer 
och verksamheter varit representerade i rådet. Avfallsrådet utgör en viktig 
arena för samverkan genom att så många aktörer verksamma inom avfall och 
hållbarhet är representerade här. Genom dialog på rådsmötena kan vi i ett 
tidigt skede nå ökad transparens och sprida information om vad som är på 
gång nationellt och därmed också uppnå en ökad effekt. Naturvårdsverkets årsredovisning 2019120Avfallsinitiativet CCAC
Naturvårdsverket är representerad i styrgruppen för avfallsinitiativet Climate 
and Clean Air Coalition (CCAC). CCAC är ett nätverk som syftar till för -
bättrad avfallshantering och att minimera avfall. I uppdraget ingår att med-
verka i olika events, konferenser och seminarier. Under 2019 har styrgruppen 
haft telefonmöten cirka en gång per månad och ett fysiskt möte, i samband 
med ISWA kongressen (the International Solid Waste Association). Sverige 
och Tyskland hade då en gemensam presentation: ”Strategies and policies 
in Europe to prevent and divert food waste in Europe. The perspective of 
Germany and Sweden.”
Operativ tillsyn över producentansvaren
Naturvårdsverket bedriver operativ tillsyn när det gäller producentansvar 
för elutrustning, batterier, förpackningar och returpapper. Vi ser till att alla 
importörer och tillverkare tar ansvar för de kostnader som uppstår i samband 
med insamling och återvinning av det avfall som uppstår inom dessa  områden. 
Vi administrerar även de register dit producenterna är skyldiga att rapportera, 
vi tar ut tillsynsavgifter och arbetar i projekt för cirkulär ekonomi, hållbar 
konsumtion och avfallsförebyggande. Inom producentansvaret för elutrustning 
utfärdar vi även tillstånd till de aktörer som vill upprätta insamlingssystem.
Utöver löpande tillsyn av producentansvaren för elutrustning och batterier 
har vi under året bedrivit fortsatt tillsyn av de knappt 100 elcykelimportörer 
som kontaktades föregående år. Denna bransch växte kraftigt under 2017, 
vilket medförde att en större mängd litiumjonbatterier kom ut på  marknaden. 
Dessa behöver så småningom återvinnas. Vi kontaktade under 2019 cirka  29 
företag med anledning av tips om att företagen eventuellt  omfattades av 
 producentansvaret för elutrustning och batterier. Det ledde till att vi förelade 
flera företag att anmäla sig till EE- och Batteriregistret. I övrigt har fokus 
legat på batteriproducenter där vi sett att det finns motiv till att lämna oriktiga 
uppgifter för att slippa kostnaden för att vara ansluten till ett insamlingssystem 
för batterier.
Tillsynen inom förpackningar och returpapper har bestått i avstämningar 
med materialbolag som samlar in dessa fraktioner och även representerar 
producenterna. Under 2019 har operativ tillsyn bedrivits mot producenter av 
plastbärkassar. Den som yrkesmässigt tillverkar eller för in plastbärkassar till 
Sverige ska från och med 2018 varje år lämna uppgift till Naturvårdsverket 
om hur många plastbärkassar som tillverkades eller importerads, avsedda för 
den svenska marknaden under det närmast föregående kalenderåret. 
TILLSTÅND TILL GRÄNSÖVERSKRIDANDE AVFALLSTRANSPORTER
Antalet ärenden om gränsöverskridande transporter av avfall (GRÖT) ligger 
alltjämt på en hög nivå och har ökat jämfört med 2018. Totalt har vi fått in 
856 ärenden 2019 (2018 var det 761 stycken). Av dessa är 522 importärenden, 
216 exportärenden och 118 transitärenden, vilka kräver betydligt kortare 
handläggningstid. Under året har vi beslutat i 757 ärenden. Naturvårdsverkets årsredovisning 2019121Tabell 19. Volym och kostnad, gränsöverskridande transporter
Antal beslut om gränsöverskridande transporter 
och avfall (GRÖT)643 698 757
Hanteringskostnad, totalt , tkr 4 854 4 690 6 523
Hanteringskostnad per beslut, kr 7 550 6 720 8 617
Vi har vidareutvecklat det digitala systemet för gränsöverskridande avfalls-
transporter, Nordic TFS, något och gjort förbättringar i vårt eget ärendehan-
teringssystem gällande hanteringen av GRÖT-ärenden. Det digitala systemet 
Nordic TFS underlättar för företagen genom att de kan hantera anmälningar 
och registreringar av enskilda transporter digitalt. Systemet gör det också 
enklare för oss att följa upp och spåra avfallstransporterna. 
Under året har Naturvårdsverket handlagt 42 ärenden gällande olagliga 
transporter av avfall. Den största delen av dessa ärenden gäller svenskt avfall 
som stoppats utanför Sverige. Antalet ärenden av denna sort har ökat mycket 
jämfört med 2018, då det handlade om 23 stycken. 
Hållbar avloppsvattenhantering och dagvatten
BIDRAG FÖR RENING AV DAGVATTEN OCH AVANCERAD RENING AV  
LÄKEMEDELSRESTER
Naturvårdsverket har fördelat bidrag till investeringar dels i dagvattenåtgärder 
som minskar spridning av mikroplaster och andra föroreningar via dagvatten, 
dels till implementering av avancerad rening för avskiljning av läkemedelsrester 
vid avloppsreningsverk. Totalt beviljades bidrag om 38 mnkr till dagvattenåt-
gärder och 57 mnkr till läkemedelsrening. 
Under 2019 utbetalades medel till projekt för att minska spridning av 
mikroplaster och andra föroreningar via dagvatten. En del av investeringsåtgär -
derna har allt eftersom anläggningar färdigställts givit en direkt effekt då mikro-
plast och andra föroreningar förhindrats från att spridas vidare till vattenmiljön, 
till exempel genom installation av filter i brunnar. För andra åtgärder, såsom 
t.ex. vid anläggande av större dammar för rening av dagvatten så kan effekter 
mätas i anläggningar och i recipienter först på längre sikt.
Under 2019 beviljades medel för avancerad rening av läkemedelsrening till 
två investeringsprojekt (Simrishamn kommun och Ronneby Miljö och teknik 
AB) som inte enbart syftar till ökad reningsgrad, utan även till att öka återan-
vändning av renat avloppsvatten – detta i en region med akut vattenbrist. Även 
Gotland har beviljats medel för projekt med samma syfte. En annan fullskale-
anläggning som fått bidrag är källsorterande avlopp i ett nytt bostadsområde i 
Helsingborg. Separation av svartvatten, gråvatten och matavfall innebär effektivare 
uttag och återanvändning av både avloppsvatten och näringsämnen.
Vi har också beviljat bidrag till 12 förstudier som kommer att bidra till viktig 
kartläggning av vart i Sverige vi har mest problem i recepienten med föroreningar 
av bland annat läkemedelsrester. I nästa steg får vi bättre förutsättningar att rikta 
finansiering av fullskaleprojekt med tydligare effekt på miljön i form av bättre 
vattenkvalitet. Naturvårdsverkets årsredovisning 2019122VÄGLEDNING OM RENING OCH KONTROLL AV UTSLÄPP AV  
AVLOPPSVATTEN FRÅN TÄTBEBYGGELSE
I april 2019 publicerades en ny vägledning till NFS 2016:6 om rening och 
kontroll av utsläpp av avloppsvatten från tätbebyggelse. Vägledningen syftar 
till att klargöra väsentliga tillämpningsfrågor som följer av föreskrifterna och 
därmed även vilka EU-rättsliga krav som ställs på de svenska avloppsrenings-
anläggningarna. Parallellt har även miljörapporteringsföreskrifterna 2016:8 
och vägledningen till den vad gäller avloppsanläggningar, reviderats och 
 uppdaterats med syfte att förenkla och tydliggöra miljörapporteringen och 
den efterföljande EU-rapporteringen av avloppsdirektivet. 
En vägledningsturné med regionala seminarier som arrangeras i samar -
bete med ett antal länsstyrelser har genomförts och fortsätter i början av 
2020. Både tillsynsmyndigheter, verksamhetsutövare och konsulter har varit 
inbjudna för att belysa de olika aktörernas perspektiv och frågeställningar. 
Den samlade vägledningsinsatsen 2019 utgör, förutom att vara en länge efter -
frågad vägledning, en viktig del i den kraftsamling som pågår för att förbättra 
kvaliteten på rapporteringen till EU och för att minska risken för nya överträ-
delseärenden.
FÖRESLÅ ETAPPMÅL OM DAGVATTEN
Naturvårdsverket har haft i uppdrag att lämna förslag till etappmål med styr -
medel och åtgärder om dagvatten för att minska den negativa påverkan på 
vattenkvaliteten. Hänsyn skulle i regeringsuppdraget även tas till effekterna 
av ett förändrat klimat. Naturvårdsverket lämnade i mars, förslag om två 
etappmål för dagvatten. Det första etappmålet blickar framåt mot planering 
och byggande och det andra fokuserar på redan befintlig bebyggelse. De båda 
etappmålen har ett gemensamt syfte och vi föreslår att de antas tillsammans, 
som en helhet. 
Utöver själva etappmålsförslagen föreslår Naturvårdsverket även några 
åtgärder och styrmedel, i syfte att uppnå de föreslagna etappmålen samt 
generationsmålet. Förslagen inkluderar en myndighetsgemensam  vägledning om 
dagvatten, förtydligande av anmälningsplikten i förordningen om miljöfarlig 
verksamhet och hälsoskydd, samt att regeringen bör tillsätta en utredning om 
dagvatten för översyn och samordning mellan miljöbalken, plan- och bygglagen 
och lagen om allmänna vattentjänster.
ÅTGÄRDER OM UTSLÄPP AV MIKROPLASTER TILL VATTENMILJÖ
Naturvårdsverket redovisade i maj ett regeringsuppdrag gällande mikroplaster 
i miljön. Genom de föreslagna åtgärderna bedömer vi att förutsättningarna 
förbättras för att minska spridningen av mikroplaster i miljön. För att kunna 
ta ytterligare steg behöver kunskapen om källor, spridning och effekter öka, 
eftersom kunskapsluckorna fortfarande är stora. Naturvårdsverket åtar sig 
att vara nationell kunskapsnod för mikroplast. Vi föreslår ytterligare åtgärder 
för att minska utsläpp av mikroplaster från några av de viktigaste kvantifierade 
källorna. Bland åtgärdsförslagen ingår anmälningsplikt för anläggningar med 
konstgräs, gjutet granulat och ridanläggningar som innehåller gummi eller plast. Naturvårdsverkets årsredovisning 2019123STRANDSTÄDNING
Naturvårdsverket har gett drygt 16,2 mnkr i bidrag för strandstädning 2019. 
Bidraget gick till 25 kommuner. Totalt har 216 ton avfall städats upp och 254 
personer som mestadels står långt ifrån arbetsmarknaden har anställts för att 
städa.
Hållbar produktion och konsumtion
Nationellt och internationellt arbete för en hållbar plastanvändning 
Naturvårdsverket arbetar för en hållbar plastanvändning där plast ses som 
en del i den cirkulära ekonomin. Både för att tära så lite som möjligt på  jordens 
resurser men också för att minska klimatpåverkan, läckage av plast och 
mikroplast till hav och natur samt minska spridningen av farliga ämnen. 
Plastanvändningen och plastavfall har ökat i Sverige. Det visar  kartläggning 
av plastflöden i Sverige (SMED 2019) som tagits fram på uppdrag av 
Naturvårdsverket. Vi gör satsningar på bland annat innovation och  forskning 
för en mer hållbar plastanvändning såväl nationellt som internationellt. I 
tabell 20 nedan redovisas ett flertal av de aktiviteter som Naturvårdsverket 
genomförde 2019 i arbetet för en hållbar plastanvändning. För flera av insat-
serna är det dock för tidigt att bedöma om de önskade effekterna uppnåtts, 
då medlen delades ut sent under året.
Innovation för att möta utmaningarna med plast och mikroplast 
Som en del av Naturvårdsverkets innovationsarbete har innovationsmetoder 
lyfts in för att stärka arbetet med plast. Bland annat har metoden tjänstedesign 
använts inom olika insatser för en hållbar plastanvändning. Metoden har 
använts för exempelvis behovsanalys vid framtagandet av insatser och internt 
utvecklingsarbete för att minska plastskräp från engångsplastförpackningar.
Vi har fortsatt arbetet med innovation för stöd till och samverkan med 
aktörer som väljer att gå före i arbetet med att utveckla ny kunskap och till-
lämpa den. Naturvårdverket har fördelat cirka 20 mnkr till 30 olika projekt. 
Bland de beviljade projekten finns flera regionala initiativ. Flera projekt ska 
ge förbättrade förutsättningar för plaståtervinning, bland annat återvinning 
av förpackningar, fiskeredskap, fordon, golv och plast från vården. Några pro-
jekt syftar till att öka återanvändning, exempelvis av förpackningar, matlådor 
och vårdprodukter. Andra projekt tar fram ökad kunskap om mikroplast. 
Ytterligare några utvecklar arbetssätt för att minska nedskräpningen.
I en innovationstävling om framtidens cirkulära samhälle samarbetar 
Naturvårdsverket och det strategiska innovationsprogrammet Re:Source 
gällande hållbar plastanvändning. Tävlingen ökar medvetenheten och kompe-
tensen om hållbarhetsutmaningarna, samt främjar samverkan mellan myndig-
heter och mellan olika aktörer i samhället. Naturvårdsverkets årsredovisning 2019124Minska miljöeffekterna av plast och bidra till att Sveriges klimatmål nås
Utifrån ny kunskap om olika åtgärders potential att minska utsläpp av växt-
husgaser från förbränning av fossil plast har Naturvårdsverket analyserat vilka 
marknadsmisslyckanden som behöver åtgärdas samt möjliga lösningar för hur 
dessa kan utföras. Arbetet har främst fokuserats på att minska mängden fossil-
baserad plast i produkter och i avfallet som går till förbränning samt hur olika 
åtgärder påverkar utsläppen och hur de bidrar till att Sveriges klimatmål nås. 
Vi har arbetat för att förbättra övervakningen av det fossila respektive för -
nybara innehållet i avfall som går till förbränning. Ett arbete för att öka 
 tillförlitligheten på utsläppsövervakningen och bidra till att rätt förbrännings-
anläggningar betalar rätt pris för sina utsläpp. 
Naturvårdsverket har tagit fram kunskap om potential för åtgärder för en 
hållbar plastanvändning i byggsektorn. Detta för att bidra till minskad klimat-
påverkan och minskat läckage av plast till naturen och vad olika aktörer i 
byggkedjan kan göra för att tillvarata potentialen. Underlaget ska exempelvis 
kunna användas i byggsektorns arbete med utveckling av företagens miljö-
program. 
Vi har även fokuserat på de plastflöden som berörs av producentansvar 
för högre återvinning och miljömässigt bättre behandling av avfallet. 
Naturvårdsverket har gett bidrag till Vätternvårdsförbundet för att öka 
kunskapen om mikroplaster i våra sötvattenekosystem samt ta fram underlag 
till att utveckla bra metoder för att kunna övervaka mikroplaster i sötvatten.
Fler miljöstandarder utvecklas inom plastområdet 
Naturvårdsverket har liksom år 2018 bidragit med medel som möjliggjort för 
Swedish Standards Institute (SIS) att driva internationellt standardiseringsarbete 
inom plastområdet. För 2019 har totalt 2,8 mnkr beviljats till nio olika  projekt. 
Standarder är viktiga, bland annat för att globalt bidra till utveckling av 
utökad materialåtervinning av plast på ett hållbart sätt, vilket SIS driver inom 
ISO i ett av de nio projekten.
Ökad satsning på miljöanpassad offentlig upphandling inom plastområdet
Naturvårdsverket sprider kunskap om utmaningar och lösningar för en hållbar 
plastanvändning. Syftet är att vi genom vår kommunikation får företrädare 
inom offentlig sektor att arbeta för en mer hållbar plastanvändning. Under 
2019 har Naturvårdsverket beviljat Upphandlingsmyndigheten ett bidrag på 
1,5 mnkr för att intensifiera myndighetens vägledande insatser inom plastom-
rådet. Vi har också genom att finansiera beställargruppen för konstgräsplaner 
(BEKOGR) möjliggjort ett fortsatt arbete för att minska miljö- och hälsopå-
verkan från konstgräsplaner. Fem projekt initierade inom BEKOGR har 
beviljats bidrag och startats upp under 2019. De beviljade projekten bidrar 
till test och utvärdering av ny och relevant teknik, nationell spridning av goda 
exempel, mätbara fungerande och drivande upphandlingskrav, objektiv infor -
mation om infillsfria system och till en översyn av möjligheten att inkludera  Naturvårdsverkets årsredovisning 2019125nya insatsområden i BEKOGR. Projekten bidrar till ökad kunskap och mins-
kad spridning av mikroplast. 
Naturvårdsverket finansierar en beställargrupp som leds av Svensk 
Vatten. Gruppens syfte är att underlätta en kostnadseffektiv implementering 
av teknik för avskiljning av mikroföroreningar, bland annat genom att följa 
och ta del av erfarenheter från ovan nämnda beviljade projekt.
Internationellt miljösamarbete som bidragit till att minska miljöeffekterna 
från plastavfall
Naturvårdsverket har under 2019 bidragit med expertis i ett flertal samarbeten 
för att i internationella sammanhang gemensamt driva utvecklingen mot en 
hållbar plastanvändning.
På FN-mötet om Baselkonventionen beslutades om hårdare krav på plastav-
fallsexport efter FN-möten om avfall och kemikalier. Naturvårdsverket har stöt-
tat Regeringskansliet i de sammanhang där Sverige har drivit på för att högre 
krav ska ställas när plastavfall exporteras. Vi har också deltagit i expertgrupper 
inom OECD och EU för implementering av dessa ändringar i OECD och EU.
I möten med partnerskapet i plast har vi deltagit i arbetet med att uppda-
tera vägledningsdokument om plastavfall och långlivade miljöföroreningar 
samt bidragit med svensk statistik om plastavfall och underlag om Sveriges 
aktiviteter för att minska plastnedskräpning. Naturvårdsverket har också 
deltagit som expert i UNEA:s expertgrupp för marint skräp och mikroplast, 
samt i det arbete som sker inom Helcom och Ospar för att minska plast 
i hav och natur. Inom OECD har vi också bidragit med finansieringsstöd 
till en workshop om mikroplast, vilket har gjort att vi fått möjlighet att 
påverka agendan och deltagandet vid workshopen. Vi har även bidragit till 
en Ad-hoc Task Team on the Basel convention för att implementera ändringar 
i Baselkonventionen i OECD:s regelverk. Naturvårdsverket har även bidragit 
med finansiering av studien för livscykelanalys av plastflaskor till UN Life Cycle 
Initiative för att utforma styrmedel och åtgärder för att minska förbrukningen 
av dessa. Vår medverkan i olika forum kommer på sikt att bidra till att bygga 
långsiktiga partnerskap och driva frågorna framåt.
Naturvårdsverket stödjer andra länders arbete för att plast i naturen ska 
minska på global nivå. Organisationen Indonesian Waste Platform (IWP) har 
fått bidrag för finansiering av ett projekt med fokus på att minska bland annat 
plaster i hav och natur. Projektet syftar till att förbättra hanteringen av plast-
förpackningar och plastskräp på skolor i Indonesien samt öka medvetenheten 
hos elever och personal. Vi fortsätter även att finansiera ett projekt i Brasilien 
med fokus på marin nedskräpning. Syftet med projektet är att stödja kust-
kommuner med kunskap och verktyg för att förebygga läckage av avfall från 
landbaserade källor, speciellt plast och förpackningsavfall. Projektet har fått 
stor uppmärksamhet nationellt i Brasilien. Kunskaperna och de verktyg som 
tas fram i projektet kommer att användas för att förhindra marin nedskräpning 
nationellt i Brasilien, men även internationellt. Naturvårdsverkets årsredovisning 2019126Tabell 20. Nationellt och internationellt arbete för en hållbar plastanvändning
Innovation för att möta utmaningarna med plast och mikroplast
Bidrag för minskat läckage av plast till 
hav och natur – stöd till 
utvecklingsprojekt Pilotprojekt för plastminskning i offentliga Halland 
Länsstyrelsen Halland  
Regional strategi för minskad miljöpåverkan från plast i 
Skåne 
Länsstyrelsen Skåne 
Cirkulär fordonsplast 
IVL Svenska Miljöinstitutet 
Ökat resursutnyttjande av plastförpackningar från on-the-go 
produkter 
Rise Innventia AB 
Gotlands besöksnäring plastbantar 
Länsstyrelsen i Gotlands län 
Ökad plaståtervinning genom en guide för återvinningsbara 
förpackningar   
RISE IVF 
Utveckling av cirkulära plastflöden i Region Stockholm, från 
upphandling till avfallshantering 
Region Stockholm 
Plaststrategiskt arbete i Gävleborg – från planering till 
genomförande 
Länsstyrelsen Gävleborg 
Vårdens plastavfall får nytt liv 
Västra Götalandsregionen  Naturvårdsverkets årsredovisning 2019127Bidrag för projekt som löser utmaningar 
med plast och mikroplast Byte från engångsinstrument i plast till flergångsinstrument i 
metall vid gynekologisk undersökning på Kvinnokliniken, 
Södersjukhuset Södersjukhuset i Stockholm 
Pantsystem för matlåda på evenemang i staden 
Göteborg & Co-Gothenburg Culture Festival 
Plastens spridning i tätortsnära natur - en kartläggning med 
täthetsanalys av utsatta områden 
Norrtälje Naturcentrum 
Hållbar plastanvändning i förpackningsindustrin 
Hur hittar vi nano-plastpartiklar i naturen? 
Research Institutes of Sweden (RISE)
Optimerad infrastruktur för att minska nedskräpning i det 
offentliga rummet  
Stiftelsen Håll Sverige Rent 
Cirkulära plastgolv 
Varför gör inte folk som de säger 
Håll Sverige Rent 
Mikroplaster från biologiskt nedbrytbara plaster 
Strategier för att öka källsortering av plastavfall från industrin   
Research Institutes of Sweden (RISE) 
Mikroplaster från kompositer  
Potential och förutsättningar för användning av artificiell 
intelligens i övervakning av plastskräp 
Göteborgs universitet 
Mindre mängd mikroplast till Kinneviken – kartläggning av 
tillflödena från Lidköpings tätort 
Lidköpings kommun 
Vinterstädning på Västkusten 
Västkuststiftelsen 
PlastiLOOP: en digital marknadsplats för industriellt plastspill  
Metodutveckling mikroplaster 
RISE IVF AB 
Way Out West 
Lugerinc AB 
Plastbanta stadsdel för stadsdel – satsa, skapa, skala upp 
ÅF Division Infrastructure AB 
Intern plastkompensation 
Region Västernorrland 
Innovation och miljösmarta lösningar Innovationsmetoder lyfts in i plastarbetet för att stärka 
arbetet med plast på Naturvårdsverket. 
Innovationstävling - Hållbar 
plastanvändning Naturvårdsverket och Re:Source samarbetar i en innovations-
tävling om framtidens cirkulära samhälle gällande hållbar 
plastanvändning.  Naturvårdsverkets årsredovisning 2019128Minska miljöeffekterna av plast och bidra till att Sveriges klimatmål nås 
Styrmedel för miljöarbetets utveckling  Bidra till att minska mängden fossilbaserad plast i produkter 
och i avfallet som går till förbränning. 
Styrmedelsanalys för minskad 
klimatpåverkan Tagit fram ny kunskap och analyser tre möjliga styrmedel: 
skatt på plastråvara, skatt/avgift på plastprodukter vid försälj-
ning samt klimattullar. Resultatet ska ge underlag till 
bedömning om dessa styrmedel kan bidra till att minska 
klimatpåverkan. 
Plastflöden i Sverige Publicering av hur plastanvändningen och hanteringen av 
plastavfallet sker i Sverige. Även en kortrapport publiceras 
för att tillgängliggöra och lyfta det viktigaste och sprida 
resultatet till fler. 
Plastflöden som berörs av 
producentansvar  Fokuserat på de plastflöden som omfattats av nationellt 
producentansvar och inlett arbetet med att minska miljö-
påverkan och förbättra omhändertagandet av avfallet.  
Biobaserade plaster och kemisk återvin-
ning – nya LCA-data. Åtgärders potentialer undersöker kopplingen  mellan minskad 
plastanvändning, ökad återvinning, ökad övergång till biogent 
avfall och minskade utsläpp – för territoriella utsläpp och 
perspektiv. 
Klimatskatt/-avgift Studie för att skapa mer kunskap om möjliga lösningar för 
administrationen för klimatskatt eller -avgift för att minska 
klimatpåverkan från plast.  
Forskningsprojekt avfallsförbränning Förbättrad övervakning av det fossila och förnybara innehål-
let i det avfall som går till förbränning.  
Plastanvändning i byggsektorn Kunskapssammanställning kring potential för åtgärder för en 
hållbar plastanvändning i byggsektorn att bidra till minskad 
klimatpåverkan och minskat läckage av plast till naturen. 
Import av förpackningar av 
privatpersoner   Kunskapsunderlag i arbetet med att utreda om förpackningar 
som förs in på den svenska marknad av privatpersoner.   
Genomförande av vissa delar av 
engångsplastdirektivet Ta fram kunskapsunderlag för vissa frågor kopplade till 
genomförandet av engångsplastdirektivet (M2019/01429/R). 
Naturvårdsverket har även i samråd med den tillsatta utred-
ningen anordnat två dialogmöten där berörda aktörer bjudits 
in för att lämna synpunkter för implementering av direktivet.  
Åtgärder för att minimera utsläpp av 
mikroplast Remissversion av ”Vägledning om åtgärder för att minimera 
utsläpp av mikroplast från industriell produktion och hante-
ring av plast, textiltvätterier, avfallshantering och 
ytbehandling”. 
Båtklubbar och båttillbehörsgrossiter Kartläggning över flödet av plastpartiklar i det privata båtlivet 
för att föreslå möjliga åtgärder och substitutation  av 
materialet.  
Stora sjöarnas vattenvårdsförbund  Bidrag för provtagning av sediment för ökad kunskap om 
förekomst och spridning av mikroplaster i 
sötvattenekosystem.  Naturvårdsverkets årsredovisning 2019129Fler miljöstandarder utvecklas inom plastområdet   
Bidrag för standardisering inom 
plastområdet ISO-sekretariat för plaståtervinning  
Fortsatt utveckla den tekniska rapporten ”ISO/NP TR 23891 
Plastics – Recycling – Necessity of standards”.  
Svenskt tillägg avseende rötning till ”SS-EN 13432 förpack-
ningar – krav gällande förpackningar återvinningsbara genom 
kompostering och biologisk nedbrytning”.  
Generella riktlinjer för återvinning av plastavfall.  
Ordlista till CEN eller ISO.
Karakterisering av återvunnen plast.
Uppstart av en ny svensk arbetsgrupp för Textil – miljöaspekter 
avseende textil av plast, med målsättning att föra upp miljö-
aspekter på den internationella standardiseringsagendan. 
Nytt terminologiförslag för textilåtervinning av plast. 
Finansiering av fyra deltagare från akademi  för deltagande i 
textilstandardisering. 
Ökad satsning på miljöanpassad offentlig upphandling inom plastområdet 
Bidrag till Upphandlingsmyndigheten Bidrag för att intensifiera myndighetens vägledande insatser 
inom plastområdet. 
Beställargrupp konstgräs Ett fortsatt arbete för att minska miljö- och hälsopåverkan från 
konstgräsplaner.
Beställargrupp för avloppsreningsverk Syftet är att underlätta en kostnadseffektiv implementering av 
teknik för avskiljning av mikroföroreningar.
Kommunikation om en hållbar 
plastanvändning Genom kommunikation få företrädare inom offentlig sektor att 
tänka till och ställa frågor som i sin tur kan leda till en mer 
hållbar plastanvändning. 
Miljömålsdagarna med fokus hållbar 
plastanvändning Ta vara på resurserna – på väg mot cirkularitet: fokus plast” 
En workshop riktad till miljöstrategier och miljösamordnare.  
Minska förpackningsavfall på 
myndigheten Minska Naturvårdsverkets direkta miljöpåverkan genom att 
minska förbrukningen av plastförpackningar från hämtmat. 
Hur kan myndigheten möjliggöra användningen av återanvänd-
bara matbehållare. Ett projekt att sprida till andra offentliga 
verksamheter.  
Internationellt miljösamarbete som bidragit till att minska miljöeffekterna från plastavfall 
OSPAR och HELCOM   Bidragit med expertis för utveckling av indikatorer och miljö-
bedömning av mikroplaster i havskonventionerna.
OECD Finansiering av en workshop om mikroplast samt till en Ad-hoc 
Task Team on the Basel convention  för att implementera 
ändringar i Baselkonventionen i OECD:s regelverk. 
UNEA Bistått Regeringskansliet med stöd i UNEA:s Expertgrupp för 
marint skräp och mikroplast. 
Baselkonventionen Uppdatera vägledningsdokument om plastavfall och långlivade 
miljöföroreningar samt bidragit med svensk statistik om 
plastavfall samt underlag om och Sveriges aktiviteter för att 
minska plastnedskräpning. 
UN Life Cycle Initiative – LCA för 
plastflaskor Bidrag till studie med syfte att utforma styrmedel och åtgärder 
för att minska förbrukningen av plastflaskor globalt. Naturvårdsverkets årsredovisning 2019130Översättning av SOU 2018:84  Med en stor efterfrågan internationellt för den statliga 
utredningen: Det går om vi vill, förslag till en hållbar plastan-
vändning (SOU 2018:84), har en engelsk sammanfattning 
tagits fram för att sprida kunskap om Sveriges arbete för en 
hållbar plastanvändning.  
Bilateralt arbete med Indonesien Bidragit med medel till Indonesian Waste Platform av ett 
projekt med fokus på att minska bland annat plaster i hav 
och natur. 
Bilateralt arbete med Brasilien Fortsatt stöd till ett projekt i Brasilien med fokus på marin 
nedskräpning och kommunala verktyg för att förebygga 
läckage av avfall från landbaserade källor, speciellt plast och 
förpackningsavfall.
Information om hållbar konsumtion av textilier
Naturvårdsverket har under året, i samarbete med Konsumentverket och 
Kemikalieinspektionen, startat informationskampanjen Textilsmart för att öka kun-
skapen hos konsumenter om textiliers miljö- och hälsopåverkan, och därigenom bidra 
till en mer hållbar konsumtion av textilier. Budskap i syfte att motivera och inspirera 
till mer hållbara val genom tips, råd och pedagogiska fakta har spridits, bland annat 
genom det nystartade Instagram-kontot #Textilsmart, kampanjsajten Textilsmart, 
nyutvecklade webbsidor och samverkan med bransch, kommuner, regioner och andra 
aktörer. Informationsinsatserna har bland annat resulterat i ökat genomslag i nationella 
medier, ökat intresse för samverkan och tusentals följare i sociala medier. Resultaten 
har följts upp i en konsumentundersökning som bland annat pekar på ökat intresse 
av att hyra, låna och köpa begagnade kläder samt att sköta om sina kläder bättre. 
Informationsinsatserna fortsätter under 2020.
Hållbara livsstilar
Under 2018 och 2019 har Naturvårdsverket, Konsumentverket, Livsmedelsverket och läns-
styrelserna samverkat i miljömålsrådsåtgärden ”Skapa stabila strukturer och hjälpmedel 
för kommuners arbete med hållbara livsstilar”. Även Folkhälsomyndigheten och Boverket 
har varit med i ett inledningsskede. Genom effektiv samverkan mellan främst myndig-
heter och kommuner, men även organisationer och företag, kan resultatet av detta pro-
jekt på längre sikt underlätta kommuners arbete med att inspirera allmänheten att leva 
mer miljösmart, hälsosamt och med högt välbefinnande, och på så sätt lättare nå miljö- 
och folkhälsomålen.
Genom en enkät till miljöstrateger och folkhälsosamordnare i kommuner i Sverige, 
där vi fick 60 svar, har vi fått en bild av kommunernas behov av stöd. Vi ordnade en 
workshop med kommuner för att stämma av resultaten av enkäten och tog fram en 
slutgiltig punktlista med åtgärder som myndigheterna skulle kunna genomföra. Listan 
avser inte att vara heltäckande, men är ett försök att fånga de områden som de delta-
gande kommunerna tycker är mest angelägna. Naturvårdsverkets årsredovisning 2019131De fyra förslagen för vidare arbete med syfte att skapa stabila strukturer 
är att:
• Utveckla Forum för miljösmart konsumtion – med särskilt fokus på 
kommuner.
• Utveckla samlad information om livsmedel riktad till privatpersoner och 
offentlig sektor.
• Ta fram information ”om ett bättre liv för nyanlända med Agenda 2030 
och miljömålen” riktad till nyanlända, och sprida den i lämpliga kanaler.
• Ta fram konsumtionsbaserade indikatorer på regional eller kommunal nivå.
I arbetet med miljömålsrådsåtgärden ingick det att göra en förstudie om ett 
nationellt samordnat beteendefrämjandeprojekt som inkluderar miljö samt 
fysisk och psykisk hälsa. Under arbetet har ett sjuttiotal kommuner visat 
intresse för ett sådant projekt och sett positivt på projektupplägget. Eftersom 
alla deltagande myndigheter inte ställde sig bakom förslaget föreslår vi dock 
inte detta som en del av en gemensam plan för fortsatt arbete. En annan fråga 
som lyftes av kommunerna är behovet av kompletterande finansiering för 
deras arbete med att stimulera hållbara livsstilar.
Verkstad hållbara livsstilar
Nationell verkstad för hållbara livsstilar arrangerades den 23–24 oktober av 
Borås Science Park och Borås stad i samverkan med Naturvårdsverket och 
Konsumentverket. Arrangemanget innehöll en blandning av föreläsningar och 
workshops. Bland annat tillämpade de 110 deltagarna en designguide till en 
hållbar livsstil som tagits fram inom ramen för Västra Götalandsregionens 
och Länsstyrelsen i Västra Götalands kraftsamling ”Klimat 2030”.
Verkstaden har sedan 2015 anordnas för att påskynda omställningen till mer 
hållbar konsumtion och produktion. Detta som en del av Sveriges genomförande 
av Agenda 2030, delmål 12.1. Före verkstaden  arrangerades en kunskapssession 
vid vilken gästföreläsare från Göteborgs universitet, Högskolan i Borås samt 
Institute of Global Environmental Studies presenterade vetenskapliga fakta 
och erfarenheter av olika insatser. Sessionen var öppen för allmänheten och 
besöktes av cirka 120 personer. Naturvårdsverkets årsredovisning 2019132Globalt ledarskap i omställningen till hållbara livsstilar
Sverige leder tillsammans med Japan ett program för internationell samverkan 
för hållbara livsstilar och utbildning inom ramen för FN:s öppna  partnerskap 
för global samverkan för hållbar konsumtion och produktion: One 
Planet Network. Stockholm Environment Institute och Institute of Global 
Environmental Studies i Japan har anlitats för programledningen. Sedan maj 
2019 representerar Naturvårdsverket Sverige i programmet, vars mål är att:
• Ta fram en gemensam vision för hållbara livsstilar.
• Integrera principer och genomförande kopplat till hållbara livsstilar i 
olika sektorer.
• Utveckla kapacitet, verktyg och incitament för hållbara livsstilar.
• Stärka individers förmåga att leva hållbart genom information och 
utbildning.
• Följa upp utvecklingen som en del av delmål 12.1 i Agenda 2030 (10YFP).
Fokalpunkt hållbar konsumtion och produktion
Naturvårdsverket är sedan 2014 svensk fokalpunkt i implementeringen av 
FN:s tioåriga ramverk av program för hållbar konsumtion och produktion 
(10YFP). Ramverket genomförs som en del av Agenda 2030, delmål 12.1. 
Under året har Naturvårdsverket koordinerat Sveriges rapportering om vår 
politik (nationella strategier, styrmedel och åtgärder) för att ställa om till hållbar 
konsumtion och produktion, som en del i uppföljningen av Agenda 2030 
(indikator 12.1.1).
Hållbar planering och god bebyggd miljö 
Den nationella bullersamordningen
Flera olika myndigheter arbetar utifrån olika uppdrag och expertroller med 
frågor om buller. För att uppnå en god samordning av arbetet mellan myndig-
heterna har regeringen ålagt Naturvårdsverket att samordna myndigheternas 
arbete med buller. För att uppnå ett gott genomförande av den myndighetsge-
mensamma strategin, som beslutades 2018, och för att hitta bra sätt för myn-
digheterna att gemensamt arbeta med utgångspunkt i WHO:s Noise guidelines 
for the European Region , har samordningen fokuserats på att planera de 
 projekt som inleds under 2020.
Planering för Friluftsliv 
Många kommuner har ökat sin kompetens om hur friluftsliv kan synliggöras 
i planeringen genom våra nya vägledningar. Vägledningen Metod för kart-
läggning av områden värdefulla för friluftsliv har nått över 200 kommuner 
under tre regionala utbildningstillfällen. Fem kommuner har varit piloter som 
genomfört kartläggningen och kunnat delge sina erfarenheter. Vägledningen 
Kommunal friluftslivsplanering har publicerats på Naturvårdsverkets  Naturvårdsverkets årsredovisning 2019133webb och kommunicerats genom seminarier på Tankesmedjan samt i 
Almedalen. Länsstyrelserna har fått kompetensstöd i båda vägledningarna 
och har introducerat arbetet i sina nätverk för samhällsplanering. Det råder 
brist på underlag om friluftsliv på både lokal, regional och nationell nivå.  
Naturvårdsverket har därför påbörjat arbetet med att samla in och tillgäng-
liggöra underlag digitalt.
Täkt- och gruvprövningar
Naturvårdsverket har i flera år drivit mål och ärenden för att förbättra och 
förtydliga praxis inom täkt- och gruvprövningar, parallellt med löpande arbete 
med strategisk utveckling av miljörätten. Detta är en del av ett långsiktigt arbete 
som syftar till att stärka miljöbalken som styrmedel för att nå miljömålen.
Under 2019 kom ett avgörande från Mark- och miljööverdomstolen 
gällande tillstånd enligt 9 och 11 kap. miljöbalken, till gruva för kaolinbrytning 
i Skåne (mål M 10717-17) som knyter ihop Naturvårdsverkets arbete inom 
strategisk utveckling av miljörätten och arbetet med täkt- och gruvärenden. 
I domen avslår domstolen ansökan utifrån flera skäl som Naturvårdsverket 
drivit. Domen är även en bekräftelse av den praxis som kommit i samband 
med Bungetäkten. Den gör också gällande att bearbetningskoncession inte 
alltid innebär tillåtlighet i efterföljande prövning enligt miljöbalken. Detta 
är en fråga som Naturvårdsverket tidigare har uppmärksammat inom 
Miljöbalksprojektet och lyft fram i rapporten Förhållandet mellan  minerallagen 
och miljöbalken (Naturvårdsverket, rapport 6759, 2017). Detta är första 
gången som avslag meddelas för en gruva med bearbetningskoncession 
i mark- och miljödomstolen. Svenska Kaolin AB överklagade domen till 
Högsta domstolen, som dock inte meddelade prövningstillstånd. Därmed står 
mark- och miljödomstolens dom fast.
I november 2019 kom ett avgörande från Mark- och  miljööverdomstolen 
(mål M 5798-18) där de upphäver mark- och miljödomstolens dom om 
uppskjutna frågor om efterbehandling med mera vid Aitikgruvan och åter -
förvisar målet till mark- och miljödomstolen för vidare handläggning. 
Naturvårdsverket, Länsstyrelsen i Norrbotten och bolaget hade överklagat 
avgörandet från mark- och miljödomstolen och huvudförhandlingen hölls i 
maj. Av domskälen framgår att Mark- och miljööverdomstolen har lyssnat på 
Naturvårdsverkets skäl till ändring av domen. Mark- och miljööverdomstolen 
anser att det i bolagets redovisning och underlagsmaterial finns betydande 
brister och att bolaget inte har fullföljt utredningsuppdraget i den uppskjutna 
frågan. Utredningen är oklar i flera avseenden och det är inte möjligt att 
bedöma vare sig om de föreslagna metoderna utgör bästa möjliga teknik 
eller om de kan antas ge önskat resultat under lång tid. Mark- och miljöö-
verdomstolen bedömer även att det är lämpligt att utredningarna utgår från  Naturvårdsverkets årsredovisning 2019134 vägledningen i BREF-dokumentet.1 Mark- och miljööverdomstolen anser 
vidare att bolagets sätt att angripa problemet inte stämmer med miljöbalkens 
intentioner, som förutom bästa möjliga teknik även ska möjliggöra en avvägning 
av vilka insatser som är rimliga, med hänsyn till förväntat resultat för miljön 
och kostnaderna. 
Naturvårdsverket har genom sitt systematiska arbete med utveckling av 
miljörätten kunnat bidra till att belysa förhållandet mellan olika lagstiftningar 
som tidigare inte varit klarlagt. Dessutom har Naturvårdsverket genom arbetet 
med täkt- och gruvärenden bidragit till en förtydligad praxis gällande bland 
annat risken för påverkan på Natura 2000-områden och påverkan i förhållande 
till fridlysningbestämmelserna i artskyddsbestämmelserna.
Prövning av flygplats
Naturvårdsverket har deltagit vid prövning av flygplatsverksamhet vid tre 
regionala flygplatser och bland annat drivit frågor om bullerskyddsisolering 
för att minska risken för störningar nattetid. Dom har kommit i två av målen, 
för Kalmar Öland Airport respektive Karlstad Airport. Naturvårdsverket har 
yrkat på att bullerisolering ska vidtas på bostäder som i snitt exponeras för 
en maxhändelse om 70 dBA per natt vilket är strängare än tidigare praxis. 
Skälen för detta yrkande finns i den sammanställning av miljömedicinsk 
forskning om buller som publicerades förra året av WHO, där man visat en 
påtaglig risk för sömnstörningar vid denna exponering. Domstolen har med 
några mindre avsteg gått på Naturvårdsverkets linje. I domskälen för Kalmar 
Öland Airport angavs att bullerhändelser nattetid bör tillmätas särskild 
betydelse vad gäller försiktighetsmått och avsteg från riktvärdet i 6 § trafik-
bullerförordningen. Naturvårdsverket har även haft framgång i att man vid 
bedömning av rimliga bullerskyddsåtgärder enbart ska ta hänsyn till byggnadens 
standard och inte dess ekonomiska värde.
Nationell strategi för hållbar vindkraftsutbyggnad
Under året har Naturvårdsverket i samverkan med Energimyndigheten fortsatt 
arbetet med att ta fram en nationell strategi för hållbar vindkraftsutbyggnad. 
En gemensam nulägesbeskrivning har presenterats som bland annat lyfter sex 
utmaningar som strategin kommer att hantera. 2019 har arbetet framför allt 
bestått i att föra dialog med en rad olika aktörer. Detta har medfört att vårt 
strategiarbete blivit känt och att flera sektorer och aktörer involverats. Vi har 
fört dialogmöten på generaldirektörsnivå med Försvarsmakten, Sametinget, 
Havs- och vattenmyndigheten, Svenska kraftnät, länsstyrelserna och före-
trädare för vindkraftsbranschen, vilket har gett vårt strategiarbete en bred 
förankring. Ett flertal myndigheter och aktörer är nu involverade och har 
1  Best available techniques (BAT) Reference Document for the Management of Waste from 
extractive industries – in accordance with directive 2006/21/EC, JRC/European Commission, 
2018 (BREF MWEI). Naturvårdsverkets årsredovisning 2019135uttryckt intresse för att delta och bidra i det fortsatta arbetet med att ta fram 
planeringsunderlag och vägledningar. En webbsida där man kan följa arbetet 
har tagits fram.
Bakgrunden till arbetet är Sveriges högt ställda klimatambitioner och mål 
om att ha100 procent förnybar elproduktion år 2040. För att åstadkomma 
denna omställning behöver möjligheterna att bygga ut vindkraft, i större 
omfattning och på ett hållbart sätt, förbättras. Generaldirektörerna för 
Naturvårdsverket och Energimyndigheten har mot denna bakgrund tagit initia-
tiv till att arbeta fram en gemensam strategi för en hållbar vindkraftsutbyggnad. 
Initiativet är en åtgärd inom ramen för Miljömålsrådet.
Rådet för hållbara städer
Regeringen inrättade i december 2017 ett råd för hållbara städer som ska 
verka för att genomföra regeringens politik för hållbar stadsutveckling. 
Rådets uppdrag är att stärka kommunernas förutsättningar att utveckla 
levande och hållbara städer. Naturvårdsverket ingår i rådet, som en av 13 
medlemmar. Rådet leds av ordförande Helena Bjarnegård.
Fokus för 2019 var att arbeta med åtgärder kopplade till de tre etappmålen 
i Levande städer. En kommungrupp, näringslivsgrupp och en forsknings- och 
innovationsgrupp har skapats för att bistå i Rådets arbete. Rådet har också 
tagit beslut om fyra viktiga perspektiv i arbetet med hållbar stadsutveckling; 
människans livsmiljö, helhetssyn, omställningskraft och samverkan. Inför 
2020 har varje myndighet spelat in åtgärder som kan få ytterligare kraft genom 
Rådets samverkan. Naturvårdsverket har bidragit med åtgärderna Vägledning 
om naturbaserade lösningar med fokus på klimatanpassning, Vägledning om 
kommunal grönplanering och Ohållbara stadsdelar- transporteffektivitet
Grönplanering
Under 2019 har Naturvårdsverket genomfört föreläsningar kring grön infra-
struktur, ekosystemtjänster och fysisk planering för kommuner, länsstyrelser 
och andra aktörer inom samhällsbyggnad och fysisk planering. Vi har till 
exempel funnits på plats med föreläsning tillsammans med Länsstyrelsen i 
Skåne på Plan- och bostadsdagarna 2019 och arrangerat ett tema-möte om 
fysisk planering och grön infrastruktur för alla läns samordnare för grön 
infrastruktur med flera.
Kopplat till miljömålsrådsåtgärden Ekosystemtjänster och fysisk  planering har 
vi stöttat länsstyrelselserna i genomförandet av en  nationell  workshop-serie för 
länsstyrelsehandläggare där vi tillsammans jobbat för att hitta nya  arbetssätt och 
metoder för länsstyrelserna att arbeta tvärsektoriellt med  ekosystemtjänsterna i 
fysisk planering. Aktiviteterna bedöms kunna ha bidragit till ökat fokus på frågan 
om fysisk planering kopplad till grön infrastruktur och ekosystemtjänster hos 
länsstyrelserna. Aktiviteterna har bidragit till kunskapsutbyte mellan länen 
som bedöms gynna fortsatt utveckling av arbetssätt inom länen, så att de till 
exempel kan ge bättre stöd till kommunerna i fysisk planering när det gäller 
grön infrastruktur och ekosystemtjänster. Naturvårdsverkets årsredovisning 2019136Vi har tagit fram en ny broschyr om grön infrastruktur och fysisk planering. 
Syftet med broschyren är att ge ökad kunskap om vad grön infrastruktur kon-
kret kan innebära i fysisk planering, vad regionala handlingsplaner för grön 
infrastruktur är samt ökad förståelse för vikten av att ha grön infrastruktur-
perspektiv i den fysiska planeringen.
Vi har under 2019 inlett ett samarbete med Boverket i syfte att ta fram en 
handledning om kommunal grönplanering. Som en del i detta har vi låtit ana-
lysera hur dagens grönplanering ser ut. Analysen är ett internt dokument som 
ska användas både av oss och Boverket i vårt fortsatta vägledningsarbete. 
Den förväntade effekten är ökad tydlighet från de båda myndigheterna i hur 
grönska kan hanteras i planering och en möjlighet att på ett mer samlat sätt 
kunna kommunicera den vägledning som finns.
Sammantaget bedöms föreläsningar, nytt vägledningsmaterial samt 
annat tryckt och webbaserat kommunikationsmaterial ha bidragit till att 
Naturvårdsverket upplevs ha tagit en större roll i fysisk planering. Material, 
föreläsningar och diskussioner bedöms ha ökat förutsättningarna för ökat 
intresse och ökad kunskap om grön infrastruktur, ekosystemtjänster (däribland 
förutsättningar för friluftsliv) och fysisk planering hos länsstyrelser, kommuner 
och andra aktörer inom fysisk planering. Det bidrar i sin tur till att dessa 
frågor kan integreras i den fysisk planeringen, vilket till exempel ligger i linje 
med etappmålet om att 50 % av kommunerna år 2025 ska ha integrerat eko-
systemtjänster och stadsgrönska i sin planering.
Klimatanpassning 
Naturvårdsverket har under 2019 aktivt verkat för att ta en tydlig roll inom 
det nationella klimatanpassningsarbetet och integrera klimatanpassningsfrågan 
i våra processer och leveranser. I januari 2019 redovisade Naturvårdsverket 
sin handlingsplan för klimatanpassning till regeringen. I handlingsplanen har 
vi genomfört en klimat- och sårbarhetsanalys för vår verksamhet och  fastslagit 
ett 60-tal klimatanpassningsåtgärder som genomförs 2019–2021. Vi har 
också tagit fram myndighetsmål för vårt arbete med klimatanpassning och en 
struktur för uppföljningen av våra klimatanpassningsåtgärder.
INTERN OCH EXTERN SAMORDNING AV KLIMATANPASSNINGSARBETET
Naturvårdsverket har under 2019 aktivt deltagit i externa sammanhang, såsom 
konferenser, referensgrupper, möten och dialoger med externa samverkans-
myndigheter, för att stärka vår roll i det nationella  klimatanpassningsarbetet 
och vårt stöd och bidrag till Sveriges resiliens mot klimatförändringar. 
Samordning och samverkan är fortsatt en ledstjärna för att vi ska få genom-
slag för vårt arbete med klimatanpassning. Naturvårdsverket har bland 
annat lyft klimatanpassningsfrågan under ett antal av de konferenser som vi 
anordnat så som klimatanpassningssession under Miljöbalksdagarna 2019, 
klimatanpassning som tema under Nationella EBH-träffen 2019, och en 
 klimatanpassningssession under Boverkets konferens ”Låt staden grönska”. 
Naturvårdsverkets samordningsfunktion för klimatanpassning har också följt 
upp samtliga åtgärder som Naturvårdsverket har åtagit sig genom sin hand-
lingsplan för klimatanpassning.  Naturvårdsverkets årsredovisning 2019137KLIMATANPASSNING AV STATLIG EGENDOM
Naturvårdsverket har under 2019 påbörjat arbetet med att klimatanpassa 
den statliga egendom som vi ansvarar för enligt föreskrifterna i Förordning 
14:28 om myndigheters klimatanpassningsarbete. Som ett första steg i arbetet 
har SMHI:s uppdragsverksamhet upphandlats för att bistå i arbetet med en 
förstudie som behandlar hur uppdraget under förordningen ska genomföras. 
I novembet anordnades en workshop tillsammans med SMHI och ett urval 
av länsstyrelser. Workshoppen syftade till att lägga en grund för förstudiens 
utformning, vilka delar som bör utredas samt hur ansvarsfördelningen mellan 
Naturvårdsverket och uppdragstagarna (ägare och förvaltare) ser ut. Under 
året har Naturvårdsverket också sökt och beviljats medel från SMHI för att 
driva en arbetsgrupp för att utreda hur klimatanpassning av statlig egendom 
bör genomföras. Ett antal arbetsgruppsmöten samt en större workshop, i 
oktober där 33 länsstyrelser och nationella myndigheter deltog, har genomförts 
under året. Kontaktnätet som skapats genom arbetsgruppen har gynnat 
Naturvårdsverkets interna arbete med förstudien.
VÄGLEDNING FÖR NATURBASERADE LÖSNINGAR
Naturvårdsverket har under 2019 arbetat med att ta fram en vägledning för 
naturbaserade lösningar för klimatanpassning. Vägledningen tas fram som ett 
stöd till kommuner och länsstyrelser i arbetet med  klimatanpassningsåtgärder 
som utgår från naturens egen förmåga att stå emot negativa effekter av ett för -
ändrat klimat samtidigt som biologisk mångfald stärks. Vägledningen kommer 
att redogöra för vad som innefattas i begreppet naturbaserade lösningar samt 
hur begreppet kopplar an och ska förstås i relation till andra arbetsområden, 
såsom grön infrastruktur och ekosystemtjänster. Vidare kommer vägledningen 
att innefatta ett övergripande stöd för planering och genomförande av åtgär -
der samt en exempelsamling med naturbaserade lösningar i tre landskapsom-
råden: tätbebyggd miljö, kust samt skogs- och jordbrukslandskap. Vi planerar 
att slutföra vägledningen under första kvartalet av 2020.
INSATSER FÖR TRANSPORTEFFEKTIVT SAMHÄLLE
Naturvårdsverket har under 2019 utvecklat arbetet för ett  transporteffektivt 
samhälle. I december genomfördes en öppen workshop med rubriken 
”Ohållbara stadsdelar – potential för omvandling”. Workshoppen samlade 
ett femtiotal deltagare, från bland annat kommuner, myndigheter samt fastig-
hets- och konsultbranscherna. Workshoppen inriktades mot utmaningen att 
arbeta med transporteffektivitet i perifera, glesa och monofunktionella delar 
av städer, vilket rubriken ”Ohållbara stadsdelar” anspelade på. Fem kommuner 
och en fastighetsägare presenterade hur man arbetar inom området, och en 
betydande del av workshoppen ägnades åt erfarenhets- och kunskapsutbyte.  Naturvårdsverkets årsredovisning 2019138Tillsynsvägledning
Miljöbalksdagarna
En av de större vägledningsinsatserna under året var konferensen 
Miljöbalksdagarna, som samlade deltagare från kommuner, länsstyrelser, 
näringsliv och centrala myndigheter. Temat för konferensen var Hållbara prin-
ciper i ett samhälle som förändras. Av de 641 deltagarna uppgav 89 % att de 
var nöjda eller mycket nöjda med konferensen, 91 % att de lärt sig något nytt 
och 64 % att de fått möjlighet att ge inspel till Naturvårdsverkets verksamhet.
Miljöbedömningar
Naturvårdsverket har under två år arbetat med att ta fram bättre vägledning 
för miljöbedömningar enligt 6 kap. miljöbalken. Vi har genomfört flera insatser 
i syfte att öka kunskapen om miljöbedömningar, underlätta övergången till 
de nya bestämmelser som trädde ikraft 2018 och bidra till ökad samordning 
inom området miljöbedömning. Vi har löpande utvecklat vägledningen bland 
annat utifrån inkomna frågor och samverkan med andra myndigheter, hållit 
videoföreläsningar, webbinarier och medverkat på plats i olika sammanhang, 
såsom Miljöbalksdagarna.
Plattformen för miljöbedömningar på naturvardsverket.se har haft  närmare 
30 000 besökare och flera av dem är återkommande besökare. Våra video-
föreläsningar har setts av flera tusen och varit ett komplement till våra väg-
ledningsinsatser. Vägledningsinsatserna bedöms på sikt kunna medverka till 
att underlätta för handläggare på länsstyrelserna och andra miljöbedöm-
ningsaktörer. Detta ökar förutsättningarna för att miljöaspekter integreras i 
beslutsfattande så att en hållbar utveckling främjas och ökar därigenom våra 
möjligheter att nå miljökvalitetsmålen. En annan viktig effekt som vägled-
ningen bidrar till är att förbättra möjligheterna att skapa samstämmighet i 
vilket underlag som behövs i en miljöbedömning. På sikt förbättrar det förut-
sättningarna för en smidigare prövningsprocess.
Tillsynsprojekt angående användning av växtskyddsmedel på golfbanor
Ett nationellt tillsynsprojekt angående användning av  växtskyddsmedel 
på golfbanor har genomförts i samverkan mellan Naturvårdsverket, 
Jordbruksverket och Kemikalieinspektionen under 2018 och 2019. Projektet 
vände sig till kommunernas miljöinspektörer som bedriver operativ 
 tillsyn enligt miljöbalken. Naturvårdsverket har som huvudansvarig varit 
 drivande i projektet, vilket efterfrågats av kommunernas miljöinspektörer. 
Utvärderingen av projektet visar att det har lett till ökad och mer enhetlig 
kunskap om hållbar användning av växtskyddsmedel på golfbanor. Naturvårdsverkets årsredovisning 2019139Vägledning om utvinningsavfallsförordningen
Vilka verksamheter som omfattas av utvinningsavfallsförordningen (2013:319) 
har blivit tydligare för såväl tillsynsmyndigheter som verksamhetsutövare 
inom gruv- och täktverksamhet (utvinningsindustrin). Detta genom den 
 vägledning, inklusive information, som Naturvårdsverket har tagit fram 
under året.
Genom vägledningen har det även blivit tydligare när en avfallshante-
ringsplan enligt utvinningsavfallsförordningen behöver tas fram och vem 
som prövar den i olika skeden. De flesta utvinningsverksamheter omfattas 
av kravet på en specifik miljöbedömning och det gäller även vid en ansökan 
om bearbetningskoncession. Vägledningen visar tydligt att informationen 
som ska ingå i avfallshanteringsplanen är nödvändig för den specifika miljö-
bedömningen, både vad gäller samrådsunderlagen och miljökonsekvensbe-
skrivningen. Naturvårdsverket vägleder därför om avfallshanteringsplanens 
roll vid samråden och vid ansökningarna om bearbetningskoncession och 
miljötillstånd. Länsstyrelserna bör därmed kunna agera effektivare i sin 
roll för att verka för att innehållet i miljökonsekvensbeskrivningen får den 
omfattning och detaljeringsgrad som behövs för tillståndsprövningen när det 
gäller avfallshantering inom en utvinningsverksamhet.
Många frågor från tillsynsmyndigheterna och andra
Att hantera och besvara ett stort antal frågor som dagligen inkommer till 
Naturvårdsverket ingår i den löpande vägledningen. Frågorna kommer fram-
förallt från tillsynsmyndigheterna, men även från andra myndigheter, verk-
samheter och allmänheten. Ett stort antal av frågorna gäller bland annat 
miljöprövningsförordningen och kategoriseringen av avfallsverksamheter. 
Vägledningen om avfall på Naturvårdverkets hemsida uppdateras löpande. 
Som ett stöd i vägledningen till allmänheten har Naturvårdsverket under året 
beviljat ett bidrag till Avfall Sverige för driften av avfallsportalen sopor.nu.
Seminarium om produktval och substitution av kemikalier
Naturvårdsverket har genomfört ett seminarium riktat till handläggare på 
länsstyrelserna om hantering av produktval och substitution av kemikalier 
vid tillsyn och prövning av miljöfarliga verksamheter.  Naturvårdsverkets årsredovisning 201914010 Avgiftsfinansierad verksamhet 
och investeringsbudget
 
Tabell 21. Avgiftsbelagd verksamhet där intäkterna disponeras, tkr
Verksamhet 2019 +/- tom 
2017+/- 2018 Intäkter 
2019Kostnader 
2019+/- 2019 Ack. +/- 
utgå. 2019
Uppdragsverksamhet
Kväveoxidavgiften 
(NOx)0 0 8 949 8 949 0 0
EU:s miljölednings- 
och miljörevisionsord-
ning (EMAS)18 33 112 104 8 59
Kadmiumfonden 0 0 2 070 2 070 0 0
Summa 18 33 11 131 11 123 8 59
Tjänsteexport
Utvecklingssamarbete 
m.m. *0 034 484 34 484 0 0
Summa 0 0 34 484 34 484 0 0
Offentligrättslig 
verksamhet
Jägarregister jaktkort 0 0 5 472 5 472 0 0
Jägarregister 
jägarexamen1 450 -1 499 5 803 6 940 -1 137 -1 186
Summa 1 450 -1 499 11 275 12 412 -1 137 -1 186
Summa intäkter som 
disponeras1 468 -1 466 56 890 58 019 -1 129 -1 127
*Av utfallet 2019 avser 11 030 medel som finansierat lämnade bidrag inom tjänsteexporten och 
redovisas därmed i transfereringsavsnittet (medel som erhållits för finansiering av bidrag).
 
Kväveoxidavgift (NOx-avgift) 
Naturvårdsverket ansvarar för att lagen om miljöavgift på utsläpp av kväve-
oxider efterlevs. Vi granskar bland annat företagens NOx-deklarationer och 
genomför revisioner på anläggningar. Avgiften betalas av avgiftsskyldiga företag 
och ska sedan återbetalas i proportion till varje produktionsenhets andel av 
den sammanlagda nyttiggjorda energiproduktionen. Företag med små utsläpp 
av kväveoxider per nyttiggjord energimängd får tillbaka ett större belopp än 
de betalar in, medan det omvända gäller för företag med stora utsläpp. 
Naturvårdsverket administrerar NOx-avgiften och tar ut ersättning ur 
Kväveoxid- fonden. Det ekonomiska målet för denna ersättning är full kost-
nadstäckning. Utfallet för arbetet med administration av NOx-avgiften 2019 
uppgår till 8,9 mnkr vilket är högre än den budget som finns i regleringsbrevet 
för 2019 (7,5 mnkr). En orsak att utfallet blivit högre är att Naturvårdsverkets 
kostnader, bland annat it-kostnader, blev högre i denna budget. Naturvårdsverkets årsredovisning 2019141EU:s miljöledning- och miljörevisionsordning (EMAS) 
Naturvårdsverket är sedan 2014 ansvarig myndighet för EU:s  miljölednings- 
och miljörevisionsordning (EMAS). EMAS syftar till att effektivisera och 
förbättra miljöarbetet på företag och i organisationer, och är ett  komplett 
miljöledningssystem baserat på ISO 14001. Enligt 3 § förordningen 
(2014:864) om frivillig miljöledning och miljörevision är Naturvårdsverket 
behörigt registerorgan, och får ta ut avgifter för verksamheten, besluta om 
avgifternas storlek och disponera intäkterna i verksamheten. Avgiftsintäkterna 
för 2019 är något lägre än regleringsbrevets budget (140 tkr). Det kan till 
största del förklaras av att under 2018 avregistrerade sig två företag från detta 
registerorgan vilket inte beaktades i budgeten för 2019.
Kadmiumfonden 
Producenter av slutna nickelkadmiumbatterier betalar en avgift till 
Naturvårdsverket per kilo slutna batterier som de släpper ut på  marknaden. 
Avgiften ska täcka samhällets kostnader för insamling, sortering,  transport 
och bortskaffande av sådana batterier. Naturvårdsverket administrerar 
Kadmiumbatterifonden och tar ut ersättning ur den för full kostnadstäckning. 
Utfallet för fonden 2019 uppgår till cirka 2,1 mnkr, vilket är högre än 
budgeten (1,5 mnkr) i regleringsbrevet 2019. En anledning till att utfallet 
blivit högre är att Naturvårdsverkets administrationskostnader blivit högre 
Tjänsteexport – utvecklingssamarbete 
Delar av Naturvårdsverkets internationella samarbeten finansieras med 
medel från Sida och redovisas som tjänsteexport enligt gällande regelverk. 
Beräkningen av intäkter för tjänsteexport görs enligt principen full kostnads-
täckning. Intäkterna för 2019 uppgick till 34,5 mnkr, vilket är en stor ökning 
i förhållande till budgeten i regleringsbrevet 2019 (20 mnkr). Under året har 
det genomförts aktiviteter i uppdragen för de internationella samarbetena 
som inte beaktades då budgeten lades.
Jägarregistret består av två verksamhetsdelar, jägarexamen och jaktkort. 
Naturvårdsverket är tillsynsmyndighet för jägarexamen och provavgiften 
för jägarexamen betalas till Naturvårdsverket. Denna verksamhet belastas 
med Naturvårdsverkets och Svenska Jägareförbundets kostnader som direkt 
kan hänföras till provavgifterna. Även jaktkortet är belagt med en avgift som 
betalas in till Viltvårdsfonden, vilken i sin tur förvaltas av Kammarkollegiet. 
Efter årets slut begär Naturvårdsverket ersättning från Viltvårdsfonden för 
administrationen av Jägarregistret.
Avgiftsintäkterna 2019 för denna verksamhet uppgick till cirka 11,3 mnkr, 
vilket är lägre än årets budget (12 mnkr) i regleringsbrevet 2019. Det är främst 
avgiftsintäkten för jaktkorten som har minskat vilket beror på att Natur vårds -
verkets kostnader för denna verksamhet har varit lägre än  förväntat.   Naturvårdsverkets årsredovisning 2019142Bland annat upphörde avskrivningskostnaderna för Jägarregistret under 
2019. Avgiftsintäkten för jägarexamen är beroende på hur många personer som 
tar sin examen.
Arbetet med att digitalisera jägarexamen har på under året vilket har medfört 
ökade kostnader. Detta har i sin tur medfört att verksamheten har ett ackumu-
lerat underskott 2019. Naturvårdsverket har därför från och med 2020 höjt 
avgiften för jägarexamen och beräknar att verksamheten kommer i balans om 
några år.
Tabell 22. Avgiftsbelagd verksamhet där intäkterna ej disponeras, tkr  
Verksamhet 
2019Inkomst-
titel+/- tom 
2017+/-2018Intäkter 
2019+/- 2019Ack. 
+/- utgå. 
2019
Avgifter enligt 
lagen om 
handel med 
utsläppsrätter2714 0 0 60 0 60 0
Övrig offentlig-
rättslig 
verksamhet2552 0 0 6 070 0 6 070 0
Miljösanktions-
avgifter2537 0 0 11 776 0 11 776 0
Avgifter för 
prövnings- och 
tillsynsverk-
samhet2537 0 1 157 4 703 5 075 -372 785
Övriga inkom-
ster av statens 
verksamhet2811 0 0 92 0 92 0
Summa  intäkter 
som ej 
disponeras0 0 22 702 5 075 17 626 785
Handel med utsläppsrätter 
De flygoperatörer och anläggningar som ingår i handelssystemet för 
utsläppsrätter, och som därmed berörs av lagen (2004:1199) om handel 
med utsläppsrätter, har krav på sig att övervaka och rapportera sina årliga 
utsläpp. De ska även överlämna sina utsläppsrätter till EU:s system för 
handel med utsläppsrätter. Om en verksamhetsutövare inte fullgör sin skyl-
dighet att lämna en verifierad utsläppsrapport eller överlämna utsläppsrätter 
i tid kan Naturvårdsverket besluta om förseningsavgift alternativt en fullgö-
randeavgift. Dessa är straffavgifter som tas ut av Naturvårdsverket. 
Under 2019 har Naturvårdsverket tagit ut 60 tkr i avgift. Eftersom straff-
avgifter av detta slag inte tas ut varje år är det svårt att budgetera för dem. 
Därför saknas en budget för denna avgift i regleringsbrevet för 2019. Naturvårdsverkets årsredovisning 2019143Övrig offentligrättslig verksamhet 
Under Övrig offentligrättslig verksamhet redovisar Naturvårdsverket avgifts-
intäkter dels för ansökan om gränsöverskridande transporter av farligt avfall 
dels för ansökan för typgodkännande av fångstredskap.
Naturvårdsverket är behörig och vägledande myndighet för avfall som 
transporteras över Sveriges gränser, vilket innebär att vi godkänner eller avvisar 
transporter över gränserna. Enligt 7 kap. 9 § förordningen (1998:940) om 
avgifter för prövning och tillsyn enligt miljöbalken tar Naturvårdsverket ut 
en avgift för handläggning av anmälningar om gränsöverskridande avfalls-
transporter.
Under 2019 har avgifter för 6,1 mnkr tagits ut, vilket är i linje med den 
budget som finns i regleringsbrevet för 2019 (5,9 mnkr). Utfallet beror på hur 
många anmälningar som görs under året.
Naturvårdsverket ska ta ut avgifter i samband med ansökningar av 
fångstredskap enligt Naturvårdsverkets föreskrifter om typgodkännande av 
fångstredskap. Den som ansöker om detta ska betala en ansökningsavgift 
enligt avgiftsklass 4 i 10 § avgiftsförordningen (1992:191). Under 2019 har 
avgifter om 18 tkr debiterats.
Miljösanktionsavgifter 
Miljösanktionsavgift ska enligt 30 kap. 1 § miljöbalken betalas av den som 
bland annat åsidosätter de föreskrifter, tillstånd eller villkor som anges i för -
ordningen (2012:259) om miljösanktionsavgifter. Avgiften beslutas av till-
synsmyndigheten. 
Naturvårdsverket är, med vissa undantag, tillsynsmyndighet för produ-
centansvaret för batterier, elavfall och gränsöverskridande transporter. Inom 
dessa områden kan Naturvårdsverket fatta beslut om miljösanktionsavgift 
i samband med rapportering av uppgifter till batteriregistret och registret 
för elavfall (EE-registret) samt för vissa överträdelser enligt EU-förordning 
1013/2006 om gränsöverskridande avfallstransporter. Miljösanktionsavgift 
tas ut med hjälp av Kammarkollegiet.
Under 2019 uppgick dessa avgifter till cirka 11,8 mnkr, vilket är mycket 
högre än de 7,5 mnkr som budgeterats. Miljösanktionsavgiften är en straffavgift 
och därmed svårbudgeterad. 
Avgifter för prövnings- och tillsynsverksamhet 
Naturvårdsverket tar ut avgifter för prövnings- och tillsynsverksamhet ut 
enligt 7 kap. 8 e–j § förordning (1998:940) om avgifter för prövning och till-
syn enligt miljöbalken. Avgiften avser godkännande av insamlingssystem och 
producentansvar för elutrustning och batterier. Detta bemyndigande utökades 
den 1 januari 2019 till att även gälla godkännande av insamlingssystem för 
förpackningar och returpapper.
Under 2019 har avgifter om 4,7 mnkr tagits ut, vilket är högre än de 4,1 
mnkr som har budgeterats i regleringsbrevet för 2019. Debiteringen av dessa 
avgifter har ökat och kommer att öka ytterligare den närmaste åren vilket 
gör att de är svåra att budgetera. Naturvårdsverkets årsredovisning 2019144Övriga inkomster av statens verksamhet 
Här redovisas övriga slags inkomster som myndigheten inte får disponera 
utan som ska redovisas mot inkomsttitel. Årets inkomster uppgår till 92 tkr 
och avser framförallt återkrav av tidigare lämnade elcykelbidrag. Eftersom 
denna typ av inkomster inte är regelbundna saknar inkomsttiteln budget i 
regleringsbrevet för 2019.
Investeringsbudget
Tabell 23. Investeringsbudget, mnkr
Utfall Utfall Budget Utfall
2017 2018 2019 2019
Anskaffning och utveckling av nya investeringar
Skydd av värdefull natur (del av 1:14 ap. 1) 1 248 1 403 763 967
Byggnader, anläggningar m.m. i anslutning till skyddad 
värdefull natur (del av 1:3 ap.2)66 36 40 13
Summa utgifter för  anskaffning och utveckling 1 314 1 439 803 980
Varav investeringar i anläggningstillgångar 408 239 140 211
Finansiering
Anslag 1:14 ap. 1 1 248 1 403 763 967
Anslag 1:3 ap.2 66 36 40 13
Summa finansiering av anskaffning och utveckling 1 314 1 439 803 980
Vidmakthållande av befintliga investeringar 
Skötsel av skyddade områden, artbevarande, friluftsliv 
m.m. (del av 1:3 ap. 2)901 1 117 788 833
Summa utgifter för vidmakthållande 901 1 117 788 833
Varav investeringar i anläggningstillgångar 0 0 0 0
Anslag 1:3 ap. 2 901 1 117 788 833
Summa finansiering  av vidmakthållande 901 1 117 788 833
Totala utgifter för anskaffning, utveckling och 
 vidmakthållande av investeringar2 215 2 556 1 591 1 813
Totalt varav investeringar i anläggningstillgångar 408 239 140 211
Avvikelserna mellan budget och utfall 2019 beror främst på att anslagsvolym­
erna ökade efter beslutad vårändringsbudget. När det gäller investeringar i 
byggnader och  anläggningar i anslutning till skyddad värdefull natur (del av 
1:3 ap.2) så beror det relativt låga utfallet på att ett större investeringsprojekt 
försenades och inte fullföljdes under året. Naturvårdsverkets årsredovisning 201914511 Medarbetare och 
Med kompetensförsörjning avses den process i organisationen som syftar till 
att fortlöpande säkerställa att rätt kompetens finns för att nå verksamhetens 
mål. Viktiga faktorer i den strategiska kompentensförsörjningsprocessen är 
att attrahera, rekrytera, utveckla samt behålla och avveckla kompetens.
Vi har under 2019 inlett ett mer aktivt arbete för att öka den interna 
rörligheten. Detta initierades dels som en konsekvens av att de ekonomiska 
ramarna minskade i början av året, dels för att skapa förutsättningar för 
medarbetare att kompetensutvecklas genom att prova andra roller eller 
arbetsuppgifter. Utgångspunkten var att i högre utsträckning utgå ifrån 
befintlig personal när kompetensluckor uppstår. Denna medvetenhet fick en 
positiv effekt och vi lyckades stimulera den interna rörligheten.
En annan kompetensförsörjningsstrategi under året har varit att ersätta 
konsulter med egen personal. Detta i syfte att hålla kostnaderna nere men 
även för att säkra en mer långsiktig och stabil kompetensförsörjning. 
Områden där detta har varit särskilt aktuellt har varit inom it, informations-
säkerhet och miljöinformation. Vi har även ersatt konsulter med fast personal 
inom områden där vi bedömt kompetensbehovet som mer långsiktigt än  tidigare. 
Detta har framförallt varit aktuellt på den administrativa avdelningen, där 
vissa organisatoriska förändringar har gjorts. Bland annat har man inom 
avdelningen rekryterat personal till vissa nyckelroller (till exempel säkerhetschef). 
Vissa uppdrag har tillkommit andra förändrats, vilket har inneburit behov 
av olika kompetensutvecklingsinsatser. Till dessa har vi använt en del av våra 
omställningsmedel för utbildningar.
I år har vi dessutom haft ett nytt tillvägagångssätt vad gäller att förnya 
chefsförordnanden. Det har inneburit en tydligare dialog med samtliga chefer 
på myndigheten kring synen på uppdraget, utmaningarna och det som kan 
vara nästa steg. Ledningsgruppen har haft en helhetssyn vad gäller bemanning 
och ett gemensamt ansvar att finna bra lösningar.
Samarbetet med studenter har haft fortsatt stort fokus även under 2019. 
Myndigheten rekryterade totalt 38 studenter till sommarjobb, praktik och 
examensarbete. Studenterna har bidragit till verksamheten bland annat i form av 
genomförda jämställdhetsanalyser, innovationsarbete samt vägledningsinsatser.
Vi har startat en myndighetsgemensam praktisk basutbildning som riktar sig 
till såväl den anställda personalen som konsulter, praktikanter och inlånad 
personal. Utbildningen genomförs en gång i månaden med start i oktober 
2019. Målet är att alla som kommer nya till Naturvårdsverket ska få goda 
förutsättningar att kunna utföra sitt arbete på ett effektivt och säkert sätt. 
Denna utbildning har tagits emot positivt av chefer och nyanställda och  Naturvårdsverkets årsredovisning 2019146resultatet för 2019 visar att nyanställda upplevde att utbildningen gav dem 
en bra bas att utgå ifrån. 
Flytten till ett aktivitetsbaserat kontor har inneburit att arbetsmaterial inte 
kan flyttas runt på samma sätt som tidigare och medarbetarnas behov av 
att på ett enkelt sätt kunna kommunicera med varandra har ökat. Detta 
har medfört ökade krav på digitala arbetssätt samt olika kommunikations-
verktyg. Kontoren har utformats för att stötta denna utveckling till exempel 
genom att utöka antalet så kallade Skyperum. Olika utbildningsinsatser har 
också genomförts för öka den digitala kompetensen.
Under året har vi även startat utbildningar inom bland annat Samverkan 
och Dialog för naturvården, som ska bidra till ett mer dialogbaserat arbetssätt 
inom naturvården. Vi har även använt en del av våra omställningsmedel för 
utbildningar inom exempelvis informationssäkerhet, upphandling och registratur 
och även till utbildningar inom rörlighet i staten.
Personalredovisning 
Naturvårdsverket hade i medeltal 620 medarbetare under 2018 jämfört med 
614 medarbetare under 2018. Av dessa är 65 procent kvinnor vilket är en 
mindre ökning från föregående år då medelantalet kvinnor var 64 procent. 
Medelåldern hos våra medarbetare har varit oförändrad under året. 
Under 2019 var medelåldern fortfarande 47 år.
Vad gäller åldersfördelning utifrån kön har störst föränd ring skett för 
målgruppen kvinnor under 40 år som har minskat med 20 procent. En större 
förändring har även skett för målgruppen kvinnor mellan 61–65 år där en 
ökning istället har skett med 28 procent sedan föregående år. 
Under året har personalomsättningen varit cirka 10 procent, vilket är 
samma nivå som 2018.
Tabell 23 visar åldersfördelning per kön. Eftersom statistiken visar en ögon-
blicksbild av fördelningen per december 2019 överensstämmer inte det totala 
antalet med medeltalet anställda.
Tabell 24. Åldersfördelning per kön, totalt antal anställda (per 31 december 2019)
Män Kvinnor Män Kvinnor Män Kvinnor
≤40 år 63 11 66 127 64 106
41–45 år 36 57 36 68 29 75
46–50 år 30 63 41 65 48 68
51–60 år 56 104 58 117 59 118
61–65 år 15 25 16 34 19 44
≥= 66 år 2 2 4 3 3 3
Summa 202 362 221 414 222 414 Naturvårdsverkets årsredovisning 2019147Tabell 25. Anställda medeltal
År Anställda Män Kvinnor 
2019 620 35 % 65 %
2018 614 36 % 64 %
2017 564 36 % 64 %
Tabell 26. Sjukfrånvaro i procent
Total sjukfrånvaro i förhållande till den  
sammanlagda arbetstiden 2,56 3,10 2,79
Kvinnor 2,95 3,71 3,27
Män 1,89 2,01 1,91
Andelen av total sjukfrånvaro som har varat 
samman hängande i en period om 60 kalenderda-
gar eller mer 46,15 49,22 56,48
Sjukfrånvaro för åldersgruppen 29 år och yngre i 
förhållande till den sammanlagda ordinarie 
arbetstiden för den åldersgruppen 1,49 2,04 0,99
Sjukfrånvaro för åldersgruppen 30–49 år i 
arbetstiden för den åldersgruppen 2,56 3,03 3,26
Sjukfrånvaro för åldersgruppen 50 år eller äldre i 
arbetstiden för den åldersgruppen 2,66 3,26 2,33 Naturvårdsverkets årsredovisning 201914812 Regleringsbrevet och 
instruktionen
Tabell 27. Särskilda återrrapporteringskrav
Särskilda återrapporteringskrav Redovisas på sidan
Medelsanvändning och resultat avseende arbetet med avancerad rening 
av läkemedelmedelsrester i avloppsvatten, inklusive en bedömning av 
vilken typ av installation medlen gått tillSid 121
Medelsanvändning och resultat avseende arbetet med minskade utsläpp 
av mikroplaster och andra föroreningar från dagvattenSid 121
Medelsanvändning och resultat avseende arbetet med insamling och 
hantering av avfall på havsstränder, inklusive en bedömning av sysselsätt-
ningseffekter och mängden avfall som hanteratsSid 123
Medelsanvändning och resultat avseende arbetet med elfordonspremien, 
inkl. kommenterad individbaserad statistik övermottagarnaSid 104
Förvaltningsverktyg för toleransnivåer för skador inom rennäringen: 
Naturvårdsverket ska redovisa hur de bidragit till arbetet med att i 
samverkan med Sametinget fortsatt arbeta med ett förvaltningsverktyg 
utifrån fastställd toleransnivå för skador orsakade av stora rovdjur inom 
rennäringen, i syfte att upprätthålla en hållbar rennäring och en gynnsam 
bevarandestatus för stora rovdjur. Naturvårdsverket ska särskilt redovisa 
sitt arbete med vägledning om toleransnivåns betydelse vid eventuell 
prövning av förutsättningar för jakt på stora rovdjur.Sid 91
En sammanhållen landsbygdspolitik: Myndigheten ska redovisa hur man i 
samverkan med andra statliga aktörer bidragit till en sammanhållen 
landsbygdspolitik. Utgångspunkt för rapporteringen är Tillväxtverkets 
uppdrag N2018/04123/HL.Sid 82 Naturvårdsverkets årsredovisning 2019149Tabell 28. Redovisade regeringsuppdrag
Regeringsuppdrag Diarienr Redovisning
Uppföljning strandskyddet (RB 19) NV-09200-18 2019-04-30
Digitalt först - smartare miljöinformation. Naturvårdsverket 
har fått i uppdrag att som utvecklingsmyndighet 2016-2018 
bidra till smartare miljöinformation. Målet är att förbättra 
tillgängliggörandet av miljöinformation genom att samverka 
kring befintlig miljöinformation och att utveckla ny. Syftet 
är att nå en ökad användning, att bidra till att möta klimat-
utmaningen samt att nå de nationella miljökvalitetsmålen 
och generationsmålet. Naturvårdsverket ska sträva efter att 
sätta medborgaren och företagaren i centrum och främja 
öppen och datadriven innovation. Uppdraget ska slutredovisas 
senast 28 februari 2019.NV- 02606-162019-02-28, 
sid 37
Medelsanvändning och resultat för naturvård och biologisk 
mångfald (RB 19)NV-09201-18 2019-09-14
Redovisning av stöd till lokala klimatinvesteringar 
 (RB 18, RB19)NV 05340-18Årligen 15/4 
och 30/9
Moderna beredskapsjobb i staten (RB 19). NV-09204-18 2019-04-05
Utreda undantag från tillstånds- och anmälningsplikt för 
verksamheter som behandlar avfall (M/2017/02593/R)NV-07431-172019-09-28, 
sid 118
Utarbeta vägledande strategi för kulturmiljöfrågor 
(dnr Ku2017/01563/KL). NV-05041-17 2019-10-31
Bistå inför kommande ordförandeskap inom regionalt 
klimat – och miljösamarbete, 2017 2019 (RB 2017)NV-08980-16 Sid 60
Medverka i genomförandet av EU:s strategi för 
Östersjöregionen och dess handlingsplan  (M2016/00087/
Nm)NV -00436-16Årligen 31 jan 
2017-2020, 
sid 53 
Följa upp och utvärdera den gemensamma jordbrukspolitikens 
effekter på miljön inklusive kulturmiljön (L2014/2997/
ELT)NV-08412-14Redovisas 
löpande till 
SJV 
Strategisk användning av spetstekniker och avancerade 
systemlösningar för hållbar stadsutveckling 
(N2016/03599/IF)NV -04163-16Årligen 15 
mars
Bidra till en samverkansfunktion och handlingsplan för 
arbetet mot antibiotikaresistens (S2017/01706/FS)NV-02364-17Redovisas till 
FoHM och SJV 
som årligen 
redovisar 31 
dec
Följa upp mål för förenklingsarbetet på centrala myndigheter 
(N2014/5377/ENT)NV-00241-16Redovisas 
årligen till 
Tillväxtverket 1 
mars
Stödja aktörer med regionalt utvecklingsansvar i arbetet 
med regionala handlingsplaner för att integrera och stärka 
klimat- och miljöperspektiven i det regionala tillväxtarbetet 
(N2016/08073/RTS)NV-08995-16Redovisas 
mars
Bistå Rådet för hållbara städer, t.o.m. maj 2022 
(M2017/03235/Mm)NV-08919-17 sid 135
Underlag för regeringens åtaganden under klimatlagen 
(RB 18)NV-08860-17 2019-03-15
Mätmetoder och indikatorer för att följa upp konsumtionens 
klimatpåverkan (RB 18)NV-08861-17 2019-01-31 Naturvårdsverkets årsredovisning 2019150Regeringsuppdrag Diarienr Redovisning
Klimatanpassning NV-08863-172019-01-31 
sid 136
Kartläggning och analys av utsläpp från vedeldning (RB18) NV-8963-16 2019-03-30
Föreslå etappmål om dagvatten (RB 18) NV-08865-172019-03-19 
sid 122
Åtgärder om utsläpp av mikroplaster till vattenmiljö (RB 18) NV-08867-172019-05-31, 
sid 122
Vägledning och samverkan om hantering av statens förorenade 
områden (RB 18)NV-01131-182019-04-15, 
sid 114
Förstudie om förbättrad avfallsstatistik och spårbarhet för 
farligt avfall (RB 18)NV -08869-172019-01-31, 
sid 118
Information om hållbar konsumtion av textilier (RB 18) NV-08871-17Delredovisning 
2019-02-28
Inom ramen för det nationella skogsprogrammet utarbeta 
en sammanhållen och regelbunden statistik om areal 
skogsmarkNV-05771-18Redovisas till 
SST 
2019-06-26
Analys av terrängkörningens påverkan på djur, natur och 
friluftsliv (RB 18)NV-04511-182019-06-01, 
sid 88
Analysera klimat- och miljöeffekter av förändrade kontroll-
besiktningsregler för motorfordon (N2018/04591/MRT m.fl.)NV-06441-18 2019-10-01
Utreda rättsliga förutsättningar för en digital avfallsstatistik 
och spårbarhet av farligt avfall (M2019/01081/Ke)NV-02329-192019-09-05, 
sid 118
Ta emot personer med funktionsnedsättning som medför 
nedsatt arbetsförmåga för praktik (A2018/00925/A)NV-03534-18Redovisas till 
statskontoret 
2019-04-01
Ta emot nyanlända arbetssökande för praktik 2019 och 
2020 (Fi2018/01701/ESA).NV-03556-18Redovisas till 
2019-04-01 Naturvårdsverkets årsredovisning 2019151Tabell 29. Instruktionen
Instruktionen Redovisas på sidan
1§ Naturvårdsverket är förvaltningsmyndighet på miljöområdet i 
frågor om klimat och luft, mark, biologisk mångfald, förorenade 
områden, kretslopp och avfall, miljöövervakning samt miljöforskning. 
Naturvårdsverket har en central roll i miljöarbetet och ska vara 
pådrivande, stödjande och samlande vid genomförandet av miljö-
politiken. Naturvårdsverket ska verka för att det generationsmål för 
miljöarbetet och de miljökvalitetsmål som riksdagen har fastställt 
nås och ska vid behov föreslå åtgärder för miljöarbetets utveckling.
Naturvårdsverket ska främja en hållbar utveckling med utgångs-
punkt i generationsmålet och miljökvalitetsmålenHela 
resultatredovisningen
2 § Naturvårdsverket ska inom miljömålssystemet:
1. vägleda berörda myndigheter i deras arbete med genomförande 
och uppföljningsid 30
2.utvärdera, följa upp och i samråd med berörda myndigheter 
utveckla tillämpningen av samhällsekonomiska analyser,sid 48
3.löpande och strategiskt analysera och utvärdera styrmedel och 
åtgärder,sid 31, 48 och 100
4. varje år redovisa en samlad beskrivning av det närmast föregående 
årets resultat med a) en uppföljning av etappmålen, b) en redovisning 
av de åtgärder som vidtagits för att nå miljökvalitetsmålen och 
generationsmålet, och c) en analys av utvecklingstrenden i förhållande 
till miljökvalitetsmålen och generationsmålet, ochsid 31
5. vart fjärde år redovisa en fördjupad utvärdering av möjligheterna 
att nå miljökvalitetsmålen och generationsmålet med a) en analys 
av förutsättningarna att nå vart och ett av miljökvalitetsmålen, och 
b) en målövergripande analys av utvecklingen mot generationsmålet 
och miljökvalitetsmålen.sid 45
I arbetet med redovisning enligt första stycket 4 och 5 ska 
Naturvårdsverket höra och samordna berörda myndigheter. 
Förordning (2015:124).sid 30
3 § Naturvårdsverket ska inom sitt ansvarsområde särskilt
1.ansvara för central tillsynsvägledning,sid 86, 114, 122 och 
138
2.samverka med länsstyrelserna för att åstadkomma ett effektivt 
tillsynsarbete,sid 114, 122 och 138
3. bevaka allmänna miljövårdsintressen i mål och ärenden där 
miljöbalken tillämpas och som handläggs hos myndigheter och 
domstolar samt lämna Naturvårdsverkets synpunkter tidigt i 
processen,sid 72, 97 och 133
4. delta i miljöprövningar som gäller frågor som är principiellt 
viktiga eller har storbetydelse för miljön,sid 72, 97 och 133
5.vägleda statliga myndigheter i deras miljöledningsarbete, sid 45
6.samordna uppföljning och utvärdering av miljökvalitetsmålen 
Begränsadklimatpåverkan, Frisk luft, Bara naturlig försurning, 
Skyddande ozonskikt, Myllrande våtmarker, Storslagen fjällmiljö 
och Ett rikt växt- och djurliv,sid 30
7.utveckla, följa upp och samordna arbetet med miljöinforma-
tionsförsörjning och ansvara för den övergripande administrativa 
samordningen av miljöövervakningen,sid 34 Naturvårdsverkets årsredovisning 2019152Instruktionen Redovisas på sidan
8. i samråd med Havs- och vattenmyndigheten fördela medel för 
miljöövervakning, uppföljning av miljökvalitetsmålen och interna-
tionell rapportering och efter samråd med övriga berörda myndigheter 
och organisationer ansvara för genomförandet av miljöövervak-
ningen samt beskriva och analysera miljötillståndet inom sitt 
ansvarsområde,sid 15, 30 och 32
9.finansiera miljöforskning av hög kvalitet till stöd för 
Naturvårdsverkets och Havs- och vattenmyndighetens arbete,sid 25
10.samverka med Havs- och vattenmyndigheten i frågor som har 
betydelse för havs-och vattenmiljön,sker löpande när aktuellt
11. göra kunskaper om miljön och miljöarbetet tillgängliga för 
myndigheter, allmänheten och andra berörda,sid 34
12.ansvara för nationell samordning och prioritering när det gäller 
avhjälpande av sådana föroreningsskador och allvarliga miljöskador 
som avses i 10 kap. miljöbalken,sid 112
13.ansvara för administration, uppföljning och utvärdering av de 
bidrag som omfattas av förordningen (2004:100) om avhjälpande 
av föroreningsskador och statligt stöd för sådant avhjälpande,sid 112
14.förvärva och förvalta värdefulla naturområden för statens 
räkning,sid 67
15.ansvara för att ta fram underlag för beslut att inrätta 
nationalparker,sid 69
16. verka för att förutsättningarna för friluftslivet bevaras och 
utvecklas,sid 86
17.samordna myndigheternas arbete när det gäller friluftsliv och 
samverka med andra berörda i sådana frågor,sid 86
18. verka för en hållbar utbyggnad av vindkraft, sid 29, 72 och 134
19.ansvara för frågor om jakt och vilt enligt jaktlagstiftningen, sid 90
20. verka för att avfallshanteringen i fråga om kapacitet och 
metoder är effektiv församhället och enkel för konsumenterna,sid 118
21.samordna myndigheternas arbete när det gäller omgivningsbuller, 
ochsid 132
22. vara medlem i en sådan ideell förening som avses i 2 § 
Laponiaförordningen (2011:840). Förordning (2015:570).Vi är en medlem och deltar 
även i föreningens partsråd 
och styrelse
4 § Naturvårdsverketska delta i det arbete på miljöområdet som 
regeringen bedriver inom EU och internationellt.I det arbetet ska 
Naturvårdsverket inom sitt ansvarsområde särskilt
1. bidra med underlag och expertkunskap, sid 50
2. delta i möten enligt instruktioner från Regeringskansliet och 
rapportera från mötena,sid 50
3. bidra till Sveriges politik för global utveckling och genomförandet 
av politiken,sid 50
4.bedriva bilateralt samarbete, sid 56
5.ansvara för internationell rapportering, sid 32
6. vid sitt deltagande i Europeiska kommissionens arbetsgrupper 
tidigt bedöma konsekvenserna av viktiga förslag och ge dem som 
berörs möjlighet att lämna synpunkter till Naturvårdsverket, ochsid 51
7. när Europeiska kommissionen har lämnat ett slutligt förslag till 
EU-lagstiftning, skyndsamt redovisa en konsekvensbedömning av 
förslaget till Regeringskansliet.sid 51 Naturvårdsverkets årsredovisning 2019153Instruktionen Redovisas på sidan
ochsid 132
förslaget till Regeringskansliet.sid 51Instruktionen Redovisas på sidan
5 §Naturvårdsverket får bedriva tjänsteexport som är direkt kopplad 
till det utvecklingsarbete som Naturvårdsverket bedriver internatio-
nellt, inklusive sådan tjänsteexport som avser Sveriges internationella 
utvecklingssamarbete, och som ligger inom ramen för det uppdrag 
som anges i denna instruktion, annan förordning eller i beslut som 
regeringen har fattat.Finansiell redovisning
6 § Naturvårdsverket får i tvister om skadestånd enligt32 kap. 
miljöbalken väcka offentlig grupptalan enligt 32 kap. 13 § miljö-
balken och lagen (2002:599) om grupprättegång, om myndigheten 
anser att det är nödvändigt för att tillgodose angelägna allmänna 
miljöintressenHar ej nyttjats under 
2019
7 § Naturvårdsverket ska se till att de regelverk och rutiner som 
myndigheten disponerar över är kostnadseffektiva och enkla för 
medborgare och företag.Ingår i vårt arbetet med 
ständiga förbättringar
8 § Naturvårdsverket ska inom sitt ansvarsområde hjälpa Statens 
jordbruksverk med sådant underlag som behövs för information, 
utbildning, tillsyn och för hur avvikelser ska bedömas från stöd-
synpunkt när det gäller verksamhetskrav enligt förordningen 
(2004:760) om EU:s direktstöd för jordbrukare, m.m. och förord-
ningen (2007:481) om stöd för landsbygdsutvecklingsåtgärder.Naturvårdsverket har 
bistått Jordbruksverket 
med de underlag som 
behövs och bidragit i 
utbildningar
8 a § Naturvårdsverket ska vara nationell kontaktpunkt och sam-
ordnande myndighet i fråga om Europaparlamentets och rådets 
förordning (EU) nr 1293/2013 av den 11 december 2013 om 
inrättandet av ett program förmiljö och klimatpolitik (Life) samt 
om upphävande av förordning (EG) nr614/2007. Förordning 
(2014:229).sid 76 och 105 Naturvårdsverkets årsredovisning 2019154Finansiell redovisning Naturvårdsverkets årsredovisning 2019155SAMMANSTÄLLNING ÖVER VÄSENTLIGA UPPGIFTER I TKR
2019 2018 2017 2016 2015
Låneram Riksgäldskontoret
Beviljad i regleringsbrev 115 000 90 000 75 000 70 000 105 000
Utnyttjad 86 977 58 352 50 755 53 572 56 694
Kontokredit hos Riksgäldskontoret
Beviljad i regleringsbrev 18 000 18 000 14 700 18 000 18 000
Maximalt utnyttjad 0 0 0 0 28 956
Räntekonto
Ränteintäkter 0 0 0 0 0
Räntekostnader 348 612 724 618 235
Avgiftsintäkter
Disponibla avgiftsintäkter exklusive 
reavinst, utfall 57 932 44 080 41 732 46 991 68 509
reavinst, budget i regleringsbrev41 140 38 940 38 900 39 240 37 400
Ej disponibla avgiftsintäkter, utfall 22 702 19 240 19 757 20 159 38 853
Ej disponibla avgiftsintäkter, budget 
i regleringsbrev17 500 17 480 17 480 15 280 10 500
Anslag - Utgående reservationer
Anslagssparande förvaltning 15 547 -1 249 -3 801 6 840 -1 282
Anslagssparande sakanslag 1 053 862 110 111 785 132 358 234 54 922
Bemyndiganden  
Tilldelade bemyndiganden 4 299 500 4 533 000 3 538 000 2 490 000 1 899 000
varav gjorda åtaganden 3 351 902 4 039 819 2 801 821 1 900 581 1 450 859
Anslagskredit
Beviljad i regleringsbrev 37 381 78 291 31 991 21 337 20 410
Utnyttjad kredit 2 741 30 060 3 801 0 1 282
Årsarbetskrafter och medelantalet anställda under året
Årsarbetskrafter 526 520 462 435 431
Anställda kvinnor 403 396 361 337 334
Anställda män 217 218 203 182 176
Medelantalet anställda 620 614 564 519 509
Driftkostnad *
Per årsarbetskraft 1 258 1 350 1 204 1 181 1 105
Kapitalförändring
Årets kapitalförändring -29 553 -78 820 -17 496 -15 660 -15 583
Balanserad kapitalförändring ** -51 025 1 467 1 347 515 883
* Driftkostnaden per årsarbetare har beräknats exklusive intrångsersättningar och köp av tjänster på sakan-
slag, eftersom en beräkning inklusive de kostnadsposterna skulle bli missvisande vid jämförelser.
** Den stora förändringen av balanserad kapitalförändring 2019 beror främst på föregående års  avsättning 
för avhjälpande av miljöskador. Naturvårdsverkets årsredovisning 2019156RESULTATRÄKNING I TKR
Not 2019 2018
Verksamhetens intäkter
Intäkter av anslag 1 1 675 398 2 052 497
Intäkter av avgifter och andra ersättningar 2 71 066 48 936
Intäkter av bidrag 3 54 001 44 354
Finansiella intäkter 4 327 611
Summa 1 800 792 2 146 398
Verksamhetens kostnader
Kostnader för personal 5 -448 353 -423 348
Kostnader för lokaler -30 672 -32 200
Övriga driftkostnader 6 -1 296 544 -1 739 203
Finansiella kostnader 7 -562 -1 686
Avskrivningar och nedskrivningar 14-15 -56 936 -45 256
Summa -1 833 067 -2 241 693
Verksamhetsutfall -32 275 -95 295
Intäkter av avgifter m.m. som inte disponeras 8 22 702 19 240
Medel som tillförts statens budget från uppbördsverksamhet -22 702 -19 240
Saldo 0 0
Transfereringar
Medel som erhållits från statens budget för  
finansiering av bidrag2 273 190 4 025 491
Medel som erhållits från myndigheter för 
finansiering av bidrag42 619 40 546
Övriga erhållna medel för finansiering av bidrag 9 642 453 624 112
Finansiella kostnader 10 -692 -1 573
Upplösning av fonder m.m. för transfereringsändamål 11 52 558 -4 227
Lämnade bidrag 12 -3 007 406 -4 667 874
Saldo 2 723 16 475
Årets kapitalförändring 13 -29 553 -78 820 Naturvårdsverkets årsredovisning 2019157BALANSRÄKNING I TKR
TILLGÅNGAR Not 2019-12-31 2018-12-31
Immateriella anläggningstillgångar  14
Balanserade utgifter för utveckling 44 165 47 050
Summa 44 165 47 050
Materiella anläggningstillgångar  15
Byggnader, mark och annan fast egendom 11 945 300 11 738 884
Förbättringsutgifter på annans fastighet 15 187 598
Maskiner, inventarier, installationer m.m. 25 432 7 692
Pågående nyanläggningar 36 969 99 099
Summa 12 022 888 11 846 272
Finansiella anläggningstillgångar 
Andra långfristiga värdepappersinnehav 16 1 1
Summa 1 1
Varulager och förråd 17 733 390
Summa 733 390
Kortfristiga fordringar 
Kundfordringar 18 1 884 1 683
Fordringar hos andra myndigheter 19 24 370 37 841
Övriga kortfristiga fordringar 20 24 211 28 975
Summa 50 465 68 499
Periodavgränsningsposter 
Förutbetalda kostnader 21 11 119 10 951
Upplupna bidragsintäkter 2 362 1 474
Övriga upplupna intäkter 22 8 542 20 186
Summa 22 023 32 611
Avräkning med statsverket
Avräkning med statsverket 23 231 743 207 678
Summa 231 743 207 678
Behållning räntekonto i Riksgäldskontoret 126 737 104 862
Övriga tillgodohavanden i Riksgäldskontoret 24 255 603 287 461
Summa 382 340 392 323
SUMMA TILLGÅNGAR 12 754 358 12 594 824 Naturvårdsverkets årsredovisning 2019158KAPITAL OCH SKULDER Not 2019-12-31 2018-12-31
Myndighetskapital
Statskapital 25 11 982 711 11 832 034
Balanserad kapitalförändring 25 -51 025 1 467
Kapitalförändring enligt resultaträkningen 13, 25 -29 553 -78 820
Summa 11 902 134 11 754 681
Fonder
Fonder 26 282 296 334 854
Summa 282 296 334 854
Avsättningar för pensioner och liknande förpliktelser 27 2 322 2 338
Avsättning för avhjälpande av miljöskador 28 67 500 67 500
Övriga avsättningar 29 6 718 9 718
Summa 76 540 79 557
Lån i Riksgäldskontoret 30 86 977 58 352
Kortfristiga skulder till andra myndigheter 119 697 113 700
Leverantörsskulder 170 130 139 489
Övriga kortfristiga skulder 31 9 033 11 645
Summa 385 837 323 186
Upplupna kostnader 32 40 810 43 038
Oförbrukade bidrag 33 66 545 59 508
Övriga förutbetalda intäkter 197 0
Summa 107 552 102 546
SUMMA KAPITAL OCH SKULDER 12 754 358 12 594 824
Ansvarsförbindelser
Avhjälpande av miljöskador 32 280 32 280 Naturvårdsverkets årsredovisning 2019159FINANSIERINGSANALYS I TKR 
 Not 2019 2018
DRIFT
Kostnader  34    -1 775 894 -2 132 329
Intäkter av anslag 1 675 398 2 052 497
Intäkter av avgifter och andra ersättningar  35    58 867 44 080
Intäkter av bidrag 54 001 44 354
Övriga intäkter 327 611
Summa medel som tillförts för finansiering av drift 1 788 592 2 141 542
Ökning (-) / minskning(+) av lager -343 289
Ökning (-) / minskning (+) av kortfristiga fordringar* 28 621 -32 869
Ökning (+) / minskning (-) av kortfristiga skulder* 39 032 67 311 -45 440 -78 020
Kassaflöde från / till drift 80 010 -68 807
INVESTERINGAR
Investeringar i materiella tillgångar -249 819 -281 834
Investeringar i immateriella tillgångar -19 794 -19 972
Summa investeringsutgifter -269 613 -301 806
Finansiering av investeringar
Lån från Riksgäldskontoret 56 710 26 463
 - amorteringar -28 086 -18 865
Ökning av statskapital  med medel som erhållits
från statsbudgeten 176 962 276 284
Försäljning av anläggningstillgångar 47 936 6 175
Summa medel som tillförts för finansiering av 
investeringar253 522 290 056
Kassaflöde från / till investeringar -16 091 -11 751
Intäkter av avgifter m.m. samt andra intäkter som 
inte disponeras av myndigheten22 702 19 240
Inbetalningar i uppbördsverksamhet 22 702 19 240
Medel som tillförts statsbudgeten från 
uppbördsverksamhet-22 702 -19 240
Kassaflöde från / till uppbördsverksamhet 0 0 Naturvårdsverkets årsredovisning 2019160Not 2019 2018
TRANSFERERINGSVERKSAMHET
Lämnade bidrag -3 007 406 -4 667 874
Utbetalningar i transfereringsverksamhet -3 007 406 -4 667 874
Medel som erhållits från statsbudgeten för finansie-
ring av bidrag2 273 190 4 025 491
Medel som erhållits från andra myndigheter för 
Övriga erhållna medel för finansiering av bidrag 641 761 622 538
transfereringsverksamhet2 957 570 4 688 575
Kassaflöde från / till transfereringsverksamhet -49 836 20 701
FÖRÄNDRING AV LIKVIDA MEDEL 14 083 -59 855
SPECIFIKATION AV FÖRÄNDRING AV LIKVIDA MEDEL
Likvida medel vid årets början 600 001 659 856
Ökning (+) / minskning (-) av kassa och bank 0 0
Ökning (+) / minskning (-) av tillgodohavande RGK -9 983 -22 040
Ökning (+) / minskning (-) av avräkning med 
statsverket24 065 -37 816
Summa förändring av likvida medel 14 083 -59 855
Likvida medel vid årets slut 614 084 600 001
*Samtliga förändringar av kortfristiga fordringar och kortfristiga skulder har redovisats under drift. 
Kortfristiga fordringar och skulder i investerings-, uppbörds- och transfereringsavsnittet uppgår till mindre 
belopp.  En särredovisning av dessa är inte rimlig i proportion till arbetsinsatsen och tillför inte en ökad 
förståelse.  
       Naturvårdsverkets årsredovisning 2019161ANSLAGSREDOVISNING I TKR
REDOVISNING MOT ANSLAG
Anslag (tkr)Ingående 
överförings-
beloppÅrets tilldel-
ning enl.  
regl brevOmdisp  
anslags- 
beloppIndrag- 
ningTotalt  
beloppUtgifterUtgående  
överförings- 
beloppNot
Uo 17 13:3 Ramanslag
Stöd till friluftsorganisationer
ap.10 Stöd till 
friluftsorganisationer0 47 785 0 47 785 -47 785 0
Uo 20 1:1 Ramanslag
ap.1 Naturvårdsverket -1 249 585 452 0 584 203 -568 656 15 547
Uo 20 1:2 Ramanslag 243 238 514 -243 238 514 -238 462 52
Miljöövervakning m.m.
ap.1 Miljöövervakning 89 208 514 -89 208 514 -208 462 52
ap.6 Bidrag till ideella 
miljöorganisationer155 30 000 -155 30 000 -30 000 0
Uo 20 1:3 Ramanslag
ap.2 Kostnader för skötsel av 
skyddade områden, artbeva-
rande, friluftsliv m.m.-106 859 535 0 859 429 -861 759 -2 330
Uo 20 1:4 Ramanslag 66 700 688 368 20 000 -66 700 708 368 -693 851 14 517
Sanering och återställning av 
förorenade områden
ap.1 Sanering och efterbehand-
ling av förorenade områden18 595 528 368 20 000 -18 595 548 368 -533 851 14 517
ap.5 Sanering o återställ - del till 
efterbehandling av mark för 
bostadsbyggande48 105 160 000 -48 105 160 000 -160 000 0
Uo 20 1:5 Ramanslag
ap.1 Miljöforskning 3 78 825 -3 78 825 -78 818 7
Uo 20 1:11 Ramanslag
Åtgärder för havs- och 
vattenmiljö
ap.1 Åtgärder för havs- och 
vattenmiljö - Avloppsrening - 
del till NV 1 470 145 000 -1 470 145 000 -58 577 86 423 36
Uo 20 1:13 Ramanslag
Internationellt miljösamarbete
ap.1 Bilateralt miljösamarbete 0 29 400 0 29 400 -29 400 0
Uo 20 1:14 Ramanslag
Skydd av värdefull natur
ap.1 Skydd värdefull natur - till NV -1 872 978 000 0 976 128 -976 539 -411 Naturvårdsverkets årsredovisning 2019162Anslag (tkr)Ingående 
ning enl.  
anslags- 
beloppNot
Uo 20 1:16 Ramanslag 57 784 1 508 000 -28 000 -57 784 1 480 000 -548 921 931 079
Klimatinvesteringar
ap.1 Stöd till klimatinvesteringar 57 784 1 508 000 -61 000 -57 784 1 447 000 -515 921 931 079 37
ap.6 Administration - del till 
Naturvårdsverket0 0 33 000 33 000 -33 000 0
Uo 20 1:19 Ramanslag
Elfordonspremie
ap.1 Elcykelpremie -26 833 40 000 13 167 -2 192 10 975 38
Uo 23 1:7 Ramanslag
Ersättningar för viltskador m.m.
ap.1 Bidrag för att förebygga 
skador på annat än renar och 
fiske samt ersätta inträffade 
sådana skador12 722 32 778 -12 722 32 778 -21 971 10 807
39
Summa 108 862 5 231 657 -8 000 -138 922 5 193 597 -4 126 929 1 066 668
I regleringsbrevet för 2019 daterat 2018-12-21 tilldelades Naturvårdsverket ap. 1 på anslag 1:21 
Teknikneutral laddinfrastruktur att disponera efter beslut av regeringen. Anslaget drogs emellertid tillbaka i 
samband med vårändringsbudgeten och därmed ändrat regleringsbrev daterat 2019-06-27.  Naturvårdsverkets årsredovisning 2019163ANSLAGSREDOVISNING I TKR
REDOVISNING MOT BEMYNDIGANDEN
Anslag/ 
anslags- 
benämningTilldelad 
bemyndi- 
ganderamIngående 
åtagandenUtestående 
åtagandenUtestående åtagandenas fördelning per år Not
2019-01-01 2019-12-31 2020 2021 2022-
1:2,1 52 000 55 937 51 983 44 503 7 480 0
1:3,2 440 000 321 797 265 359 123 651 72 699 69 009 40
1:4,1 1 500 000 1 382 083 1 152 545 477 575 344 744 330 226
1:4,5 400 000 193 335 121 271 89 538 30 236 1 497 41
1:5,1 102 000 46 439 77 297 45 268 30 279 1 750
1:11,1 170 000 44 205 79 946 72 753 7 193 0 42
1:13,1 4 000 0 0 0 0 0 43
1:14,1 42 000 30 135 17 392 15 500 1 500 392 44
1:16,1 1 589 500 1 965 888 1 586 109 827 427 464 776 293 903
Summa 4 299 500 4 039 819 3 351 902 1 696 215 958 907 696 780
        Naturvårdsverkets årsredovisning 2019164REDOVISNING MOT INKOMSTTITEL I TKR
Inkomsttitel Benämning Beräknat belopp Inkomster Not
2537 Miljösanktionsavgifter 7 500 11 776 45
2537 Avgifter för prövning och tillsyn enligt miljöbalken 4 100 4 703 46
2552 Övrig offentligrättslig verksamhet 5 900 6 070 47
2714 Avgifter enligt lagen om handel med utsläppsrätter 0 60
2811 Övriga inkomster 0 92
Summa 17 500 22 702 Naturvårdsverkets årsredovisning 2019165ANSLAGSREDOVISNING I TKR
FINANSIELLA VILLKOR 2019 ENLIGT REGLERINGSBREV
Anslag/
anslagspostÄndamålVillkor 
högstUtfall Not
17 13:3,10 Anslagskredit 1 433 0
20 1:1,1 Räntekontokredit 18 000 0
20 1:1,1 Anslagskredit 17 263 0
20 1:1,1 Låneram 115 000 86 977
20 1:1,1 Högst 5 000 000 kr får användas för bidrag till sådant av andra  
organiserat bedrivet utvecklingsarbete som främjar de verksamheter 
Naturvårdsverket ansvarar för5 000 1 372
20 1:1,1 Högst 200 000 kr får användas till kostnader för deltagande i 
sekretariatsfunktionen i nätverket NEPA200 57
20 1:1,1 Högst 7 000 000 kr får användas för information till konsument om 
miljö- och hälsopåverkan från textilkonsumtion samt till bidrag för 
utveckling av hållbara affärsmodeller som bidrar till att minska den 
miljömässiga belastningen i produktionen och komma högre upp i 
avfallshierarkin.7 000 5 720
20 1:1,1 Högst 8 000 000 kr får, efter rekvisition av Högskolan i Borås, 
användas för uppdraget om att etablera en plattform för hållbart 
mode och hållbara textilier8 000 8 000
20 1:1,1 Högst 15 000 000 kr får användas för arbete med förbättrad  
avfallsstatistik och spårbarhet för farligt avfall15 000 12 820
20 1:1,1 Högst 78 000 000 kr får användas för arbete för att minska plaster i 
hav och natur, exempelvis för stöd och deltagande i standardiserings-
arbete med miljöstandarder för plast78 000 65 912
20 1:1,1 - varav högst 17 000 000 kr får användas för bidrag i enlighet 
med förordningen (2018:58) om bidrag till strandstädning mm17 000 16 155
20 1:1,1 - varav högst 25 000 000 kr får användas för bidrag i enlighet 
med förordningen (2018:496) om statligt stöd för att minska 
utsläpp av mikroplaster till vattenmiljön25 000 0
20 1:1,1 - 5 000 000 kr betalas ut som bidrag till Väg- och transportforsknings-
institutet (VTI)5 000 5 000
20 1:2,1 Anslagskredit 7 875 0
20 1:2,6, v2 Högst 20 000 000 kr får betalas ut som bidrag till organisationen 
Håll Sverige Rent20 000 20 000
20 1:2,6, v3 5 000 000 kr ska betalas ut som bidrag till organisationen 
Luftförorenings- och klimatsekretariatet (AirClim)5 000 5 000
20 1:3,2 Anslagskredit 5 000 2 330
20 1:3,2, v11 Högst 12 000 000 kr får användas som bidrag till länsstyrelser, 
kommuner eller Statens veterinärmedicinska anstalt för att finansiera 
åtgärder för begränsning av massförekomst av 
översvämmningsmyggor12 000 5 570
20 1:4,1 20 000 000 kr får användas för förstärkt arbete med förorenade 
sediment i hav och inlandsvatten20 000 3 313
20 1:5,1, v4 17 000 000 kr ska användas för bidrag till Stiftelsen Institutet för 
vatten- och luftvårdsforskning (SIVL)17 000 17 000
20 1:5,1, v5 Minst 1 500 000 kr ska betalas till sekretariatet för den mellanstatliga 
plattformen för biologisk mångfald och ekosystemtjänster (IPBES)1 500 1 500
20 1:5,1, v7 1 000 000 kr ska användas för bidrag till projektet New Climate 
Economy (NCE) vid The Global Comission on the Economy and 
Climate som är placerad hos World Resources Institute1 000 1 000
20 1:13,1 Anslagskredit 810 0 Naturvårdsverkets årsredovisning 2019166Anslag/ 
20 1:13,1 Minst 2 500 000 kr ska användas för insatser som har bäring på 
miljön i Ryssland inom Barents Euro-Arktiska råd, Östersjöstaternas 
råd och Arktiska rådet2 500 2 837
20 1:13,1 1 000 000 kr ska användas för årligt bidrag till China Council for 
International Cooperation on Environment and Development 
(CCICED)1 000 1 000
20 1:14,1 Anslagskredit 5 000 411
20 1:16,1 200 000 000 kr får enbart användas till biogasåtgärder 200 000 141 110 48
20 1:16,1 Högst 50 000 000 kr får betalas ut med stöd av förordningen om 
bidrag till privatpersoner för installation av laddningspunkt till 
elfordon50 000 48 541
20 1:19,1 Högst 3 000 000 kr får användas för Naturvårdsverkets administration 
av elfordonspremien3 000 2 999
Viltvårdsfonden Högst 450 000 kr får användas för genomförande av 
kommunikationsinsatser450 443
Högst 1 100 000 kr får användas för sekretariatsomkostnader 1 100 1 037
Högst 450 000 kr får tilldelas Nordiskt Kollegium för Viltforskning 450 402 Naturvårdsverkets årsredovisning 2019167TILLÄGGSUPPLYSNINGAR OCH NOTER      
     
Belopp är angivna i tkr om ej annat anges. Till följd av detta kan summeringsdifferenser förekomma. 
Belopp som anges inom parentes avser föregående år.     
     
TILLÄGGSUPPLYSNINGAR      
     
REDOVISNINGSPRINCIPER     
     
Tillämpade redovisningsprinciper      
     
Allmänt     
Årsredovisningen är upprättad i enlighet med förordningen (2000:605) om årsredovisning och budget-
underlag. Naturvårdsverkets redovisning följer god redovisningssed i enlighet med förordningen 
(2000:606) om myndigheters bokföring.
Utgifter för transfereringar redovisas kassamässigt i enlighet med anslagsförordning (2011:223) 12-13 §§. 
Detta gäller även återbetalning av ej nyttjade medel.
     
Ändrade redovisningsprinciper      
Under 2019 har inga redovisningsprinciper ändrats.      
     
Upplysningar om avvikelser        
 
Avvikelser från ekonomiadministrativa regler     
Med undantag från vad som anges i 10 § förordningen (1993:527) om förvaltning av statliga fastigheter, 
m.m. får Naturvårdsverket, inom ramen för sitt förvaltningsuppdrag och inom ramen för de ekonomiska 
resurser som myndigheten förfogar över, besluta om investeringar och förvärv när den beräknade 
utgiften för anskaffningen inte överstiger 20 000 000 kronor per projekt och detta är redovisat i inves-
teringsplanen. Om den beräknade utgiften överstiger 20 000 000 kronor ska myndigheten lämna över 
frågan till regeringen för prövning.
Naturvårdsverket får, enligt 16 § förordningen (1993:527) om förvaltning av statliga fastigheter, m.m., 
besluta om överföring av förvaltningsansvaret mellan Naturvårdsverket och andra fastighetsförvaltande 
myndigheter i sådana fall där berörda myndigheter är överens om överföringen och om villkoren för 
överföringen och då marknadsvärdet inte överstiger 20 000 000 kronor.   
Investeringar i mark, markanläggningar, byggnader och pågående projekt ska inte finansieras genom 
lån i Riksgäldskontoret.         
 
Värderingsprinciper     
Värdering av fordringar     
Fordringar har tagits upp till de belopp varmed de beräknas inflyta.  Övriga tillgångar har värderats till 
anskaffningsvärde alternativt verkligt värde om detta är lägre än anskaffningsvärdet, respektive nominellt 
värde, om inte annat anges i not.      
Värdering av skulder     
Skulderna är upptagna till nominellt belopp.     
Värdering av varulager     
Varulagret värderas normalt efter kalkyler per artikel eller artikelgrupp.  I de fall detta värde överstiger 
ett nettoförsäljningsvärde sker värdering efter det senare.  Inkuransnedskrivning sker således efter 
individuell värdering per artikel.        Naturvårdsverkets årsredovisning 2019168Värdering av anläggningstillgångar     
Komponentredovisning     
I enlighet med övergångsreglerna som framgår i ESV:s föreskrifter till 5 kap. 1 § i förordning 
(2000:605) om årsredovisning och budgetunderlag, har Naturvårdsverket valt att inte dela upp värdet 
av anläggningstillgångar per den 31 december 2015 i komponenter. Detta med hänsyn till kostnaderna 
att göra uppdelningen i förhållande till mervärdet. Istället görs en nedskrivningsprövning för restvärdet 
av anläggningstillgångar i samband med utbyte av tillgångar (komponenter) som är <5 år gamla och 
som har ett bokfört värde om > 5 000 tkr.     
Maskiner och inventarier redovisas som anläggningstillgång om de har ett anskaffningsvärde om minst 
20 tkr och en beräknad ekonomisk livslängd som uppgår till lägst tre år.  Ett objekt som understiger det 
fastställda beloppet men tillhör en fungerande enhet läggs ihop med övriga objekt och definieras som 
en tillgång. För förbättringsutgifter på annans fastighet, byggnadsinvesteringar och markanläggningar 
används beloppsgränsen 100 tkr som riktmärke för redovisning som anläggningstillgång.
När det gäller gränsdragningen av vad som är underhåll respektive investeringar, redovisas alla åtgärder 
<250 tkr som underhåll.     
Åtgärder >250 tkr kan bli underhåll om de inte avser utbyte/ny komponent. Åtgärder >250 tkr som 
avser utbyte/ny komponent blir alltid investering.      
Investering <2 000 tkr förs alltid på en komponent (som utgör huvuddelen av projektet). Investeringar 
>2 000 tkr delas upp i en eller flera komponenter enligt komponentlistan som framgår nedan.
För immateriella anläggningstillgångar används beloppsgränsen 300 tkr som riktmärke för redovisning 
som anläggningstillgång.     
     
Tillämpade avskrivningstider
3 år Datorer, servrar och övr. kringutrustning
5 år Immateriella anläggningstillgångar
5 år Förbättringsutgifter på annans fastighet *
5 år Maskiner och andra tekniska anläggningar
10 år Övriga inventarier
20-40 år Markanläggningar **
25-50 år Byggnader ***
* Eller enligt kontraktets längd.
** Markanläggningar anskaffade från och med 2016 skrivs av på 40 år. Markanläggningar anskaf-
fade dessförinnan skrivs fortsatt av på 20 år.
*** Byggnader anskaffade från och med 2016 och som inte delats upp på komponenter skrivs av 
på 40 år. Tidigare anskaffade övriga byggnader skrivs fortsatt av på 25 år och tidigare anskaffade 
bostadsfastigheter skrivs fortsatt av på 50 år.
Komponentlista med nyttjandeperioder
Byggnader
75 år Stomme
40 år Yttertak
40 år Fasader
25 år Stomkomplettering/invändigt ytskikt
20 år Installationer
Markanläggningar
40 år Markanläggningar
Avskrivningstiderna är anpassade till tillgångarnas nyttjandeperiod. Avskrivning sker från månaden 
efter leveransmånad. 
Som periodavgränsningspost bokförs belopp överstigande 50 tkr.
  
  Naturvårdsverkets årsredovisning 2019169STYRELSE- OCH/ELLER RÅDSLEDAMOTSUPPDRAG SAMT ERSÄTTNINGAR 
OCH ANDRA FÖRMÅNER TILL LEDANDE BEFATTNINGSHAVARE
Namn Uppdrag Belopp i kr
Björn Risinger, Gd Generaldirektör Naturvårdsverket 1 573 854
Ledamot i Länsstyrelsen Gotlands insynsråd
Ledamot i styrelsen för Arbetsgivarverket
Ledamöter i insynsråd Arvoden i kr
Cecilia Schelin Seidegård Landshövding Länsstyrelsen Gotlands län 0
Ordförande Göteborgs Universitet
Ledamot i Folkhälsomyndighetens insynsråd
Ordförande i Samhall AB
Ordförande i Tofta Intressenter AB
Ledamot i 1,6 miljonerklubben AB
Ordförande Novare AB
Ylva Öhrnell 0
Peder Björk Ordförande i Kommunförbundet Västernorrland 1 500
Ledamot i Kommungaranti Skandinavien Försäkrings 
AB
Johan Büser Riksdagsledamot (S) 1 500
Ledamot av Trafikutskottet
Ordförande i den svenska OSSE-delegationen
Suppleant i Domarnämnden
Jakob Granit Generaldirektör Havs- och vattenmyndigheten 3 000
Ledamot i styrelsen för Arbetsgivarverket  
Johanna Sandahl Ledamot i Statens historiska museers insynsråd 3 000
Ledamot i AB Smålands Taberg
Ledamot i Svenska Naturskyddsföreningens Förlag AB
Ledamot i Strålsäkerhetsmyndighetens insynsråd
Ledamot i Internationella miljöinstitutets styrelse (IIIEE) 
vid Lunds universitet
Lena Westerholm Ledamot i Länsstyrelsen Västmanlands Miljö- och 
klimatråd 0
Maria Malmer Stenergard Riksdagsledamot (M) 0
Ledamot i Parlamentariska migrationskommittén
Ledamot i Migrationsverkets insynsråd
Elisabeth Salander Björklund Ledamot Arevo AB 1 500
Ordförande SweTree Technologies AB
Vice ordförande Ahlstrom-Munksjö Oyj
Ledamot i Gasum Oy
Ledamot i Firefly AB
Ledamot i AB Karl Hedin 
Jessica Rosencrantz Riksdagsledamot (M) - tjänstledig 0
     Naturvårdsverkets årsredovisning 2019170NOTER (tkr) 2019 2018
20 1:1,1  Förvaltningsanslag 509 647 484 287
20 1:2,1  Miljöövervakning 165 663 189 742
20 1:3,2  Kostnader skötsel av skyddade områden, artbevarande, 
friluftsliv m.m.186 420 213 133
20 1:4,1  Sanering och efterbehandling av förorenade områden 4 063 5 652
20 1:4,5 Sanering o återställ - del till efterbehandling av mark för 
bostadsbyggande885 1 500
20 1:5,1  Miljöforskning 3 992 2 658
20 1:11,1 Åtgärder för havs- och vattenmiljö - Avloppsrening - del till 
NV8 104 2 779
20 1:13,1 Bilateralt miljösamarbete 14 460 13 064
20 1:14,1 Skydd av värdefull natur - till NV 746 164 1 102 283
20 1:16,6 Klimatinvesteringar - Administration - del till 
Naturvårdsverket33 000 28 400
20 1:19,1 Elcykelpremie 2 999 8 999
Summa 1 675 398 2 052 497
Not 2 Intäkter av avgifter och andra ersättningar 2019 2018
Ersättning för administration av NOx-avgifter 8 949 7 462
Ersättning för administration av Batterifonden 2 070 1 426
Ersättning för administration av jägarexamen samt 
jägarregistret11 275 11 462
Intäkter av tjänsteexport med stöd av särskilt 
bemyndigande23 454 20 630
Intäkter av EU:s miljöledning- och miljörevisionsordning 
(EMAS)112 133
Avgifter enligt avgiftsförordningen § 4 9 122 2 255
Reavinst byggnader och mark 13 134 4 856
Övrigt (Intäkter av andra ersättningar) 2 950 712
Summa 71 066 48 936
Ökningen av avgiftsintäkter enligt 4§ beror på bland annat på tre stycken konferenser som 
genomfördes under 2019 och som Naturvårdsverket tog ut avgift för, (3 873 tkr) samt uthyrning 
av lokal under året (2 435 tkr).
Not 3 Intäkter av bidrag 2019 2018
Bidrag från statliga myndigheter 48 092 37 311
Bidrag från andra organisationer 5 909 7 043
Summa 54 001 44 354
Ökningen av Intäkter av bidrag från statliga myndigheter avser till största del bidrag från 
Styrelsen för internationellt utvecklingssamarbet (Sida). Flera av Naturvårdsverkets stora 
utvecklingsuppdrag inom tjänsteexport som pågår finansieras idag av Sida genom bidrag och 
inte genom tjänsteköp.
Not 4 Finansiella intäkter
Ränteintäkter på tillgodohavande på räntekonto hos Riksgälden uppgår till 0 tkr (0 tkr).  Till 
följd av det negativa ränteläget har Naturvårdsverket i stället betalat räntekostnader på tillgodo-
havandet vilka uppgår till 348 tkr (612 tkr) av totala finansiella kostnader samt erhållit räntein-
täkter på lån till anläggningstillgångar hos Riksgälden vilka uppgår till 186 tkr (273 tkr) av totala 
finansiella intäkter. Naturvårdsverkets årsredovisning 2019171Not 5 Kostnader för personal 2019 2018
Lönekostnader 292 283 281 670
Arbetsgivaravgifter, pensionspremier och andra avgifter 
enligt lag och avtal144 784 131 310
Övriga personalkostnader 11 286 10 368
Summa 448 353 423 348
I posten ”Lönekostnader” ovan avser - 45 tkr (1 077 tkr) arvoden till ej anställd personal 
(uppdragstagare). Beloppet för årets arvoden till uppdragstagare är negativt då vändningar av 
periodiserade belopp överstiger årets kostnad. 
Not 6 Övriga driftkostnader 2019 2018
Fastighetskostnader egna fastigheter 15 841 26 700
Resor och information 19 088 20 386
Köp av varor 6 397 7 634
Köp av tjänster 591 323 705 654
Intrångsersättningar 687 045 998 513
Övrigt -343 289
Aktiverade utgifter för egenutvecklade 
anläggningstillgångar-22 806 -19 972
Summa 1 296 544 1 739 203
Minskningen av övriga driftkostnader jämfört med föregående år är främst hänförlig till lägre 
kostnader för intrångsersättningar vilket i sin tur beror på att 2019 års tilldelning till anslaget 
1:14 Skydd av värdefull natur är väsentligt lägre jämfört med 2018.  
Även Naturvårdsverkets köp av tjänster har minskat väsentligt under 2019 vilket beror på att 
flera andra anslag har fått en lägre tilldelning under 2019 jämfört med 2018.
Not 7 Finansiella kostnader
finansiella intäkter.
Not 8 Intäkter av avgifter m.m. som inte disponeras 2019 2018
Miljösanktionsavgifter 11 776 8 600
Övrig offentligrättslig verksamhet 6 070 5 610
Avgifter enligt lagen om handel med utsläppsrätter 60 0
Avgifter för prövning och tillsyn enligt Miljöbalken 4 703 4 753
Övriga inkomster av statens verksamhet 92 277
Summa 22 702 19 240
”Miljösanktionsavgifter” avser avgifter som påförs verksamhetsutövare som åsidosätter de 
föreskrifter, tillstånd eller villkor som anges i förordningen (2012:259) om miljösanktionsavgifter. 
”Övrig offentligrättslig verksamhet” avser avgifter i samband med gränsöverskridande transpor -
ter av miljöfarligt avfall (6 052 tkr) och avgifter i samband med ansökan om typgodkännande av 
fångstredskap (18 tkr).
”Avgifter enligt lagen om handel med utsläppsrätter” avser straffavgifter som påförts verksam-
hetsutövare som inte fullgjort sina åtaganden att lämna utsläppsrapporter.
”Avgifter för prövning och tillsyn enligt Miljöbalken” avser avgifter som tas ut enligt förordning 
(1998:940) om avgifter för prövning och tillstånd enligt Miljöbalken. Avgifterna avser godkän-
nande” av insamlingssystem och producentansvar för elutrustning, batterier, förpackningar 
samt returpapper.” Naturvårdsverkets årsredovisning 2019172Not 9 Övriga erhållna medel för finansiering av bidrag 2019 2018
Intäkter för NOx-avgifter 637 202 613 874
Medel från internationella organisationer 3 084 8 440
Intäkter från Batterifonden,  kadmiumbatterier 2 168 1 797
Summa 642 453 624 112
Not 10 Finansiella kostnader 2019 2018
Ränta  fördelas på:
NOx-fonden 64 111
Batterifonden, blybatterier 107 333
Batterifonden, småbatterier 472 1 054
Batterifonden, kadmiumbatterier 49 75
Summa 692 1 573
Not 11 Upplösning av fonder m.m. för transfereringsändamål 2019 2018
NOx
Intäkter 637 202 613 874
Kostnader -635 509 -608 557
Från ( - ) / till ( + ) fonden 1 693 5 317
Blybatterier
Intäkter 0 0
Kostnader -26 967 -333
Från ( - ) / till ( + ) fonden -26 967 -333
Småbatterier
Kostnader -27 332 -1 054
Från ( - ) / till ( + ) fonden -27 332 -1 054
Kadmiumbatterier
Intäkter 2 168 1 797
Kostnader -2 120 -1 501
Från ( - ) / till ( + ) fonden 48 296
Årets förändring i fonden -52 558 4 227
Tecknet för årets förändring i fonden (-) är spegelvänt det som framgår av resultaträkningen (+) 
av pedagogiska skäl eftersom resultatposten gäller fondens förändring.
NOx
Naturvårdsverket ansvarar för att lagen (1991:613) om miljöavgifter på utsläpp av kväveoxider 
vid energiproduktion efterlevs. Det görs genom granskning av företagens NOx-deklarationer och 
revisioner. Avgifter tas in och återbetalas till de avgiftsskyldiga i proportion till varje produktions-
enhets andel av den sammanlagda nyttiggjorda energiproduktionen. Systemet innebär att det 
totala avgiftsbeloppet omfördelas mellan de avgiftsskyldiga.
Batterifonden
Det var tidigare en miljöavgift på blybatterier och småbatterier. Sedan den 1 januari 2009 är det 
producentansvar för batterier och fonderna tar inte längre in några avgifter. Återstående medel 
används till batteriforskning. Under 2019 har totalt  52 721 tkr betalats ut till Energimyndigheten  
i form av bidrag för batteriforskning. Beloppet har betalats ut från Små- resp Blybatterier med 
hälften från vardera fond. Naturvårdsverkets årsredovisning 2019173Not 12 Lämnade bidrag 2019 2018
Bidrag till statliga myndigheter 1 606 123 1 743 392
Bidrag till statliga bolag 27 833 18 621
Bidrag till kommunala sektorn 518 562 681 203
Bidrag till privata företag och privatägda föreningar 687 159 1 626 195
Bidrag till internationella organisationer 16 636 21 835
Bidrag till övriga 102 438 141 976
Bidrag till enskilda personer 48 656 434 651
Summa 3 007 406 4 667 874
Minskningen (1 660 468 tkr) 2019 hänför sig främst till anslagen 1:3 Åtgärder för värdefull 
natur, 1:16 Klimatinvesteringar och 1:19 Elfordonspremie. Anledningen till detta är att  medels-
tilldelningen till dessa anslag totalt minskades under 2019.
Bidrag inom anslag 1:3 har lämnats till framförallt statliga myndigheter, bidrag inom anslag 
1:16 ap. 1 har lämnats till framförallt privata företag och privatägda föreningar. Under 2018 
avsåg bidrag inom anslag 1:19 ap. 1 främst bidrag till enskilda personer.
Resultatposten innehåller periodiseringsposter om netto 2 723 tkr (16 475 tkr). Posten avser 
periodiseringar av obetalda bidrag på framför allt anslag 1:11 ap. 1 ”Åtgärder för havs- och 
vattenmiljö - Avloppsrening - del til NV” och 1:19 ”Elcykelpremie”. Redovisning mot anslag sker 
för  dessa återkrav först i och med återbetalning. Dessa periodiseringsposter ger därmed 
upphov till ett saldo i transfereringsavsnittet.
Not 13 Årets kapitalförändring 2019 2018
Avgiftsfinansierad verksamhet, över-/underskott
Överskott i avgifter för EU:s miljölednings- och miljörevi-
sionsordning (EMAS)8 33
Underskott i  avgifter för administration av provavgifter vid 
jägarexamen-1 137 -1 499
Delsumma, Avgiftsfinansierad verksamhet -1 130 -1 466
Övrigt
Avskrivningar och utrangeringar gällande byggnader och 
markanläggningar som 
finansierats med statskapital -31 146 -26 329
Avsättning för avhjälpande av miljöskador 0 -67 500
Saldo i transfereringsavsnittet 2 723 16 475
Delsumma, Övrigt -28 423 -77 354
Årets kapitalförändring -29 553 -78 820
Not 14 Immateriella anläggningstillgångar 2019-12-31 2018-12-31
Balanserade utgifter för utveckling
Ingående balans anskaffningsvärde 244 710 259 665
Årets anskaffningar 19 794 19 972
Årets försäljningar/utrangeringar -43 912 -34 928
Summa anskaffningsvärde 220 592 244 710 Naturvårdsverkets årsredovisning 2019174Ingående balans ackumulerade avskrivningar -195 812 -213 885
Årets avskrivningar -11 874 -16 432
Årets försäljningar/utrangeringar 43 912 34 504
Summa ackumulerade avskrivningar -163 771 -195 812
Ingående balans ackumulerade nedskrivningar -1 848 -681
Årets nedskrivningar -10 808 -1 167
Årets försäljningar/utrangeringar 0 0
Summa ackumulerade nedskrivningar -12 655 -1 848
Totalt utgående bokfört värde immateriella 
anläggningar44 165 47 050
Immateriella anläggningstillgångar består främst av egenutvecklade datasystem. 
Not 15 Materiella anläggningstillgångar 2019-12-31 2018-12-31
Byggnader, mark och annan fast egendom
Byggnader
Ingående balans anskaffningsvärde 436 978 399 712
Årets anskaffningar 1 963 4 312
Överföringar* -507 0
Årets färdigställda anläggningar 30 597 35 058
Årets försäljningar/utrangeringar -1 910 -2 104
Summa anskaffningsvärde 467 121 436 978
Ingående balans ackumulerade avskrivningar -120 648 -100 911
Överföringar* 263 0
Årets avskrivningar -22 348 -20 610
Årets försäljningar/utrangeringar 396 873
Summa ackumulerade avskrivningar -142 338 -120 648
Utgående bokfört värde 324 783 316 331
Mark
Ingående balans anskaffningsvärde 11 322 089 11 086 839
Årets anskaffningar 198 526 236 581
Överföringar* 100 0
Årets försäljningar -34 384 -1 331
Summa anskaffningsvärde 11 486 330 11 322 089
Utgående bokfört värde 11 486 330 11 322 089
Annan fast egendom (markanläggningar)
Ingående balans anskaffningsvärde 149 096 126 585
Årets anskaffningar 529 3 233
Överföringar* 407 0
Årets färdigställda anläggningar 39 758 19 490
Årets försäljningar/utrangeringar 0 -213
Summa anskaffningsvärde 189 790 149 096 Naturvårdsverkets årsredovisning 2019175Ingående balans ackumulerade avskrivningar -48 631 -43 107
Överföringar* -218 0
Årets avskrivningar -6 754 -5 702
Årets försäljningar/utrangeringar 0 178
Summa ackumulerade avskrivningar -55 603 -48 631
Utgående bokfört värde 134 187 100 465
Totalt utgående bokfört värde byggnader, mark och 
annan fast egendom11 945 300 11 738 884
* Under året upptäcktes att två anläggningstillgångar felaktigt har legat klassficerade som 
byggnader i stället för markanläggning respektive mark.
Dessa anläggningstillgångar har omklassificerats under året. 
Taxeringsvärden
Mark 4 264 332 4 613 283
Byggnader 53 885 50 534
Summa taxeringsvärde 4 318 217 4 663 817
Förbättringsutgifter på annans fastighet
Ingående balans anskaffningsvärde 1 157 528
Årets anskaffningar 17 002 629
Årets försäljningar/utrangeringar -528 0
Summa anskaffningsvärde 17 631 1 157
Ingående balans ackumulerade avskrivningar -560 -528
Årets avskrivningar -2 412 -31
Årets försäljningar/utrangeringar 528 0
Summa ackumulerade avskrivningar -2 443 -560
Utgående bokfört värde 15 187 598
Maskiner, inventarier, installationer m m
Ingående balans anskaffningsvärde 60 642 57 435
Årets anskaffningar 21 472 3 525
Årets färdigställda anläggningar 76 0
Årets utrangeringar -22 093 -318
Summa anskaffningsvärde 60 097 60 642
Ingående balans ackumulerade avskrivningar -52 950 -51 928
Årets avskrivningar -2 742 -1 314
Årets utrangeringar 21 028 292
Summa ackumulerade avskrivningar -34 665 -52 950
Utgående bokfört värde 25 432 7 692
Pågående nyanläggningar
Ingående balans anskaffningsvärde 99 099 120 333
Årets anskaffningar 10 328 33 565
Årets utrangeringar -2 027 -250
Årets färdigställda anläggningar -70 431 -54 549
Summa anskaffningsvärde 36 969 99 099
Utgående bokfört värde 36 969 99 099
Totalt utgående bokfört värde materiella 
anläggningstillgångar12 022 888 11 846 272 Naturvårdsverkets årsredovisning 2019176Not 16 Andra långfristiga värdepappersinnehav
Posten består av en aktie i Stora Karlsö Jakt- och Djurskyddsförening AB med ett nominellt 
värde om 100 kr samt bokfört värde om 800 kr.
Not 17 Varulager och förråd
Ökningen av varulagret beror på en stor leverans i slutet av 2019 samt att man inte behövt göra 
någon nedskrivning under året. 
Not 18 Kundfordringar
Under året har en genomgång av kundreskontran gjorts och i samband med detta har ford-
ringar avseende uppbörds- och transfereringsverksamhet klassats om till Övriga kortfristiga 
fordringar. För att underlätta jämförelser mellan åren har motsvarande omklassficering gjorts 
avseende föregående år vilket innebär att ca 10.734 tkr klassificerade som kundfordringar per 
2018-12-31 har klassificerats om till Övriga kortfristiga fordringar. Nedskrivna kundfordringar 
om 129 tkr (0 tkr) ingår i totalsumman.
Not 19 Fordringar hos andra myndigheter
Balansposten har minskat 2019 bland annat beroende på att några uppdrag inom 
Naturvårdsverkets tjänsteexport fått annan finansieringsform, från att vara tjänsteköp, då 
Naturvårdsverket fakturerar sina kostnader till att vara ett erhållet bidrag.
Not 20 Övriga kortfristiga fordringar
avseende föregående år vilket innebär att ca 10 734 tkr klassificerade som kundfordringar per 
2018-12-31 har klassificerats om till Övriga kortfristiga fordringar. Av posten avser 23 542 tkr 
(27 929 tkr) bidragsåterkrav. Nedskrivna fordringar avseende bidragsåterkrav och uppbörd om 
totalt 3 861 tkr (2 742 tkr) ingår i summan.
Not 21 Förutbetalda kostnader 2019-12-31 2018-12-31
Förutbetalda hyreskostnader 7 373 7 842
Övriga förutbetalda kostnader 3 746 3 109
Summa 11 119 10 951
Not 22 Övriga upplupna intäkter 2019-12-31 2018-12-31
Upplupna avgiftsintäkter - inomstatliga 2 871 2 217
Övriga upplupna intäkter - inomstatliga 5 671 17 970
Summa 8 542 20 186
Övriga inomstatliga upplupna intäkter avsåg både 2018 och 2019 främst medel som äskas ur 
Viltvårdsfonden för att täcka Naturvårdsverkets kostnader för hanteringen av jaktkort. Fordran 
2018 avsåg medel för åren 2016-2018 medan årets fordran endast avser 2019.
Not 23 Avräkning med statsverket 2019-12-31 2018-12-31
Uppbörd
Ingående balans -1 906 -89
Redovisat mot inkomsttitel -22 702 -19 240
Uppbördsmedel som betalats till icke räntebärande 
flöde23 052 17 423
Skulder avseende uppbörd -1 556 -1 906
Ingående balans 185 087 234 185 Naturvårdsverkets årsredovisning 2019177Redovisat mot anslag 3 558 273 5 807 744
Medel hänförbara till transfereringar m.m. som 
betalats till icke räntebärande flöde-3 507 720 -5 856 842
Fordringar avseende anslag i icke räntebärande flöde 235 641 185 087
Ingående balans 1 249 3 801
Redovisat mot anslag 568 656 546 385
Anslagsmedel som tillförts räntekonto -585 452 -548 938
Skulder/Fordringar avseende anslag i räntebärande flöd -15 547 1 249
Fordran avseende semesterlöneskuld som inte har 
redovisats mot anslag
Ingående balans 2 147 2 926
Redovisat mot anslag under året enligt 
undantagsregeln-475 -779
redovisats mot anslag1 672 2 147
Övriga fordringar/skulder på statens centralkonto i 
Riksbanken
Ingående balans 21 101 4 670
Inbetalningar i icke räntebärande flöde 671 002 217 055
Utbetalningar i icke räntebärande flöde -4 165 238 -6 040 044
Betalningar hänförbara till anslag och inkomsttitlar 3 484 668 5 839 419
Övriga fordringar på statens centralkonto i Riksbanken 11 534 21 101
Summa Avräkning med statsverket 231 743 207 678
Not 24 Övriga tillgodohavanden i Riksgäldskontoret 2019-12-31 2018-12-31
Batterifonden - blybatterier 42 781 65 423
Batterifonden - småbatterier 180 573 207 331
Batterifonden - kadmiumbatterier 32 248 14 707
Summa 255 603 287 461
Not 25 Myndighetskapital (inklusive Statskapital och 
Balanserad kapitalförändring)
Statskapital Balanserad 
kapitalför -
ändring, 
anslags-
verksamhetBalanserad 
ändring, 
avgiftsbelagd 
verksamhetKapitalförändring 
enligt 
resultaträkningenSumma
Utgående balans 2018-12-31 11 832 034 0 1 467 -78 820 11 754 681
Rättelse/ändring av redovisningsprincip 0 0 0 0 0
Ingående balans 2019-01-01 11 832 034 0 1 467 -78 820 11 754 681
Föregående års kapitalförändring -26 329 -51 025 -1 467 78 820 0
Anslagsmedel som finansierat anläggningstillgångar 177 911 - - - 177 911
Fondöverföringar av fastigheter från annan 
myndighet-905 - - - -905
Årets kapitalförändring - - - -29 553 -29 553
Summa årets förändring 150 677 -51 025 -1 467 49 268 147 453
Utgående balans 2019-12-31 11 982 711 -51 025 0 -29 553 11 902 134 Naturvårdsverkets årsredovisning 2019178Not 26 Fonder 2019-12-31 2018-12-31
NOx-fonden 26 595 24 902
Batterifonden - blybatterier 42 781 69 749
Batterifonden - småbatterier 180 573 207 905
Batterifonden - kadmiumbatterier 32 346 32 298
Not 27 Avsättningar för pensioner och liknande förpliktelser 2019-12-31 2018-12-31
Ingående avsättning 2 338 2 919
Årets pensionskostnad 1 348 1 344
Årets pensionsutbetalningar -1 364 -1 925
Utgående avsättning 2 322 2 338
Not 28 Avsättningar för avhjälpande av miljöskador 2019-12-31 2018-12-31
Ingående avsättning 67 500 0
Årets avsättning för:
 - Avfallsdeponier - icke farligt, farligt avfall 0 18 000
-  Industrideponier 0 25 000
 - Gruva och upplag - sulfidmalm, rödfyr 0 22 500
 - Flygplats 0 2 000
Utgående avsättning 67 500 67 500
Avsättningar för avhjälpande av miljöskador avser framtida utgifter för avhjälpande av en 
föroreningsskada eller en allvarlig miljöskada enligt miljöbalken som uppstått på 
Naturvårdsverkets fastigheter. Avsättningen har i sin helhet finansierats med Statskapital och 
någon anslagsavräkning har ännu inte skett. Avsättningen beräknas upplösas och anslagsav-
räknas enligt nedan.
År Belopp i tkr
2020 1 500
2021 1 000
2022 10 000
2023 15 000
2024 20 000
2025 20 000
Summa 67 500
Not 29 Övriga avsättningar 2019-12-31 2018-12-31
Avsättning för lokalt omställningsarbete
Ingående avsättning 6 768 7 945
Årets avsättning 879 844
Ianspråktagna medel -1 380 -2 021
Utgående avsättning 6 268 6 768
Posten avser avsättning för kompetensväxlings- och kompetensutvecklingsåtgärder enligt avtal 
om lokalt aktivt omställningsarbete. 
Avsättning för återställande av lokal
Ingående avsättning 2 500 2 500
Årets upplösning -2 500 0
Årets avsättning 0 0
Utgående avsättning 0 2 500
Posten avsåg återställningskostnader för Valhallavägen 195 och har lösts upp under 2019 i 
samband med att Naturvårdsverket flyttade från tidigare lokaler. Naturvårdsverkets årsredovisning 2019179Andra avsättningar
Ingående avsättning 450 4 050
Årets upplösning 0 -4 050
Årets avsättning 0 450
Utgående avsättning 450 450
Posten avser en avsättning för ersättning för flextid inklusive sociala avgifter. 
Summa Övriga avsättningar 6 718 9 718
Not 30 Lån i Riksgäldskontoret 2019-12-31 2018-12-31
Ingående balans 58 352 50 755
Nyupptagna lån 56 710 26 463
Årets amorteringar -28 086 -18 865
Utgående balans 86 977 58 352
Beviljad låneram 115 000 90 000
Balansposten avser lån för investeringar i anläggningstillgångar. Investeringar i mark, markan-
läggningar, byggnader och pågående projekt finansieras dock inte genom lån i 
Riksgäldskontoret som en följd av en bestämmelse i verkets regleringsbrev.
Not 31 Övriga kortfristiga skulder 2019-12-31 2018-12-31
Personalens källskatt 7 526 7 807
Övrigt 1 507 3 837
Summa 9 033 11 645
Not 32 Upplupna kostnader 2019-12-31 2018-12-31
Upplupna löner och semesterlöner inklusive sociala 
avgifter35 334 33 664
Övriga upplupna kostnader - inomstatliga 526 2 820
Övriga upplupna kostnader - utomstatliga 4 950 6 554
Summa 40 810 43 038
Not 33 Oförbrukade bidrag 2019-12-31 2018-12-31
Oförbrukade bidrag - inomstatliga 64 645 52 953
Oförbrukade bidrag - utomstatliga 1 901 6 555
Summa 66 545 59 508
varav bidrag från statlig myndighet som förväntas 
tas i anspråk:
inom tre månader 12 513 3 970
mer än tre månader till ett år 22 916 18 269
mer än ett år till tre år 2 996 2 996
mer än tre år 26 219 27 718
Summa 64 645 52 953
När det gäller Naturvårdsverkets anläggning Naturum Laponia har denna  anläggning finansie-
rats dels genom bidrag, dels genom anslag. Finansieringen genom bidrag redovisas som 
”Oförbrukade bidrag” vilka sedan löses upp i samma takt som tillgången skrivs av. Finansiering 
genom anslag har redovisats direkt mot statskapital. 
     Naturvårdsverkets årsredovisning 2019180NOTER TILL FINANSIERINGSANALYS
Not 34 Kostnader 2019 2018
Summa enligt resultaträkningen 1 833 067 2 241 693
Realisationsförlust vid utrangering av 
anläggningstillgångar-1 228 -1 965
Avskrivningar -56 936 -45 256
Pågående nyanläggningar kostnadsförda som 
reparation o underhåll-2 027 0
Avsättningar 3 017 -62 143
Belopp i finansieringsanalys 1 775 894 2 132 329
Not 35 Intäkter av avgifter och andra ersättningar
Intäkter av avgifter och andra ersättningar 71 066 48 936
Realisationsvinst vid försäljning av 
anläggningstillgångar-13 134 -4 856
Avyttringar genom fondöverföring 935 0
Belopp i finansieringsanalys 58 867 44 080
NOTER TILL ANSLAGSREDOVISNING
Not 36 Förändringar under året gällande både bemyndiganderam och slutår för anslaget 
gjorde att anslaget inte nyttjades fullt ut.
Not 37 Bemyndiganderamen minskade med 400 mkr från 2018 till 2019, samt att tiden för 
bemyndigandet inte förlängts. Detta har inneburit svårigheter att hantera stora, 
fleråriga investeringsåtgärder. Avsaknad av ett tillräckligt bemyndigande i både tid 
och storlek har medfört att hela anslaget inte har kunnat omsättas i åtgärder under 
2019.
Not 38 I enlighet med regleringsbrevet för 2019 så har årets anslag använts för att täcka det 
kreditutnyttjande som fanns på anslagsposten samt för administrativa utgifter. Därtill 
har återkrav av bidragsutbetalningar gjorts.
Not 39 Fördelningen av anslaget sker efter Länsstyrelsernas ansökan. Ansökningarna under 
året har inte kommit i den utsträckning som gjort att hela anslaget kunnat nyttjas.
NOTER TILL REDOVISNING AV BEMYNDIGANDEN 
Not 40 Naturvårdsverket har under 2019 omprövat principen för hur länsstyrelsernas 
framtida åtaganden gällande löpande skötsel och drift av fastigheter och byggnader 
ska redovisas i bemyndigandetabellen. Tidigare år har sådana ekonomiska åtaganden 
bedömts kunna falla under det generella bemyndigandet och därmed utelämnats från 
redovisningen men fr o m 2019-12-31 redovisas samtliga åtaganden i tabellen. 
Den nämnda förändringen till trots så har utnyttjandegraden av bemyndiganderamen 
varit begränsad under 2019. Detta beror på flera samverkande faktorer. LIFE-projekt 
som har beviljats EU-medel och som får del av sin finansiering från 1:3-anslaget är 
för närvarande något färre än vanligt. Behovet av bemyndigande för investeringar i 
fastigheter har tillfälligtvis också minskat men väntas öka igen kommande år. 
Naturvårdsverket har under 2019 även eftersträvat att begränsa de ekonomiska 
framtida förpliktelserna inom LONA-verksamheten och delar av övrig verksamhet för 
att inte inteckna kommande års anslag i alltför stor utsträckning. Detta då det råder 
viss osäkerhet om tilldelning i anslagsvolym och därmed handlingsutrymme för 
utgifter inom anslaget som går utöver intecknat bemyndigande kommande år. Naturvårdsverkets årsredovisning 2019181Not 41 Antalet ansökningar för sanering av mark för att bygga bostäder har hållit ungefär 
samma nivå som under 2018 men ansökningarna behöver ofta kompletteras i de 
delar som avser bedömning av fastighetens värdeökning samt lönsamhetsberäk-
ning. Det beviljade beloppet har ofta blivit lägre än det sökta beloppet, bl.a. pga 
markens värdeökning efter sanering. Det har tagit tid att få fart på arbetet med 
saneringsåtgärder för bostadsbyggande. Från 2020 ingår ”sanering av mark för att 
bygga bostäder” i anslagspost 1 och med större möjlighet att flexibelt kunna nytta 
bemyndiganderamen i en högre grad.
Not 42 Beslut om ökning av bemyndiganderamen kom sent på året vilket gjorde att 
Naturvårdsverket inte hade möjlighet/kapacitet att nyttja mer av ramen.
Not 43 Under 2019 fanns inget behov av att utnyttja bemyndigandet.
Not 44 Naturvårdsavtal med årliga utbetalningar är skattemässigt ofördelaktigt och nyttjas 
därför i liten utsträckning. Förstärkning av anslaget i sent skede av året har gjort att 
avtal om framtida markköp från skogsbolag inte nyttjats i den utsträckning som 
planerats då de istället betalats ut 2019.
NOTER TILL REDOVISNING MOT INKOMSTTITLAR
Not 45 Miljösanktionsavgiften är en straffavgift och därmed svårbudgeterad.
Not 46 Avgifter för prövning och tillstånd tas ut enligt 7 kap 8e -8j§§ Förordning (1998:940) 
om avgift för prövning och tillsyn enligt miljöbalken. Från och med 2019-01-01 
tillkom ytterligare avgiftstyper inom producentansvaret. I och med att nya avgiftstyper 
tillkommer är det relativt svårt att budgetera inkomsten.
Not 47 Under inkomsttiteln Övrig offentligrättslig verksamhet redovisar Naturvårdsverket 
avgiftsintäkter dels för ansökan om gränsöverskridande transporter av farligt avfall 
(6 052 tkr) dels för ansökan för typgodkännande av fångstredskap (18 tkr).
NOTER TILL FINANSIELLA VILLKOR
Not 48 Utbetalningar avseende biogasåtgärder uppgår till 209 mkr. Under året har återkrav 
av felaktiga bidragsbetalningar gjorts vilka uppgått till 68 mkr. Utfallet avseende 
biogasåtgärder uppgår därmed till 141 mkr. Naturvårdsverkets årsredovisning 2019182Intern styrning och kontroll
Naturvårdsverket omfattas av förordningen (2007:603) om intern styrning och 
kontroll samt internrevisionsförordningen (2006:1228). Det innebär särskilda 
krav när det gäller den interna styrningen och kontrollen. De senaste årens 
arbete med att utveckla ledning och styrning har fortsatt även under 2019. 
Vi har redogjort för delar av utvecklingsarbetet i kapitel 1. Vi har också fort-
satt utveckla vårt arbete med resultatanalys och hur vi mäter våra resultat. 
I arbetet med intern styrning och kontroll är riskhantering en central del. 
Chefer och medarbetare informeras om uppgifter, mål och uppdrag samt 
verksamhetens resultat, hot och möjligheter, styrkor och svagheter. Utifrån 
riskanalyser beslutas om kontrollåtgärder, som följs upp för att utvärdera 
om förväntade effekter har uppnåtts. Arbetet med risker är en integrerad del 
av planerings- och uppföljningsprocessen och omfattar hela verksamheten. 
Naturvårdsverkets övergripande riskanalys upprättas årligen. Den fastställs 
av generaldirektören och har för 2019 innehållit fem risker. Risker hanteras 
också i den löpande verksamheten och i aktuella uppdrag och projekt. 
Ledningsgruppen gör en gång i månaden en ekonomisk uppföljning och 
tar upp behov av omprioriteringar. En fördjupad uppföljning av hela verk-
samheten görs fyra gånger per år, i april, juni, oktober och februari. I upp-
följningen ingår även uppföljning av riskhanteringen. Vid behov beslutar 
generaldirektören om ändringar av och tillägg till verksamhetsplanen.
Naturvårdsverkets avdelningar har ansvar för att inom sina respektive 
sakområden följa upp verksamheten. I samband med upprättandet av årsre-
dovisningen genomförs en särskild redogörelse för omständigheter av bety-
delse. Samtliga avdelningschefer samt chefen för gd-staben intygar dessutom 
att de har en betryggande intern styrning och kontroll.
Internrevisionen har fortsatt sitt arbete enligt den revisionsplan som gene-
raldirektören beslutat om och ett antal revisioner har genomförts. Exempel 
på områden som granskats är kontroll av bidragsmottagare samt inköp och 
upphandling. Dataskyddsombudet har under året genomfört tre granskningar 
enligt dataskyddsförordningen och ledningen har tagit del av resultatet från 
dessa granskningar och vidtagit nödvändiga åtgärder.  Naturvårdsverkets årsredovisning 2019183
Årsredovisningens undertecknande
Jag bedömer att den interna styrningen och kontrollen vid myndigheten har 
varit betryggande under den period som årsredovisningen avser. Jag intygar 
att årsredovisningen ger en rättvisande bild av verksamhetens resultat samt 
av kostnader, intäkter och myndighetens ekonomiska ställning.
Stockholm den 20 februari 2020
Generaldirektör En samordnande och  
drivande kraft i miljöarbetet
www.naturvardsverket.se
Naturvårdsverket, 106 48 Stockholm 
Besöksadress: Stockholm – Virkesvägen 2  
Östersund – Forskarens väg 5 hus Ub 
Tel: 010 698 10 00, fax: 010 698 16 00 
E-post: registrator@naturvardsverket.se
Beställningar: tel 08 505 933 40
E-post: natur@cm.se

Kriterier för effektiv riskkommunikation: – Sanering av förorenade områdenNy rättad utgåva

Criteria for effective risk communication: – Remediation of contaminated areas New corrected edition

Kriterier för effektiv 
riskkommunikation
– Sanering av förorenade områden
RAPPO RT 5887  •OKTOBER 200 8
Ny rättad utgåva Kriterier för effektiv 
riskkommunikation -
 
Sanering av förorenade områden 
 
Lars-Erik Warg 
 
Kjell Andersson 
 
Göran Stridh 
 
Arbets- och miljömedicinska kliniken 
Universitetssjukhuset Örebro 
 
Internet: www.naturvardsverket.se/bokhandeln 
 
Tel 08-698 10 00, fax 08-20 29 25 
 
ISBN 978-91-62 0-5887- 6.pdf 
 
                          Elektronisk publikation 
 
                              © Naturvårdsverket 2008 
 
                              Tryck: CM Gruppen AB 
                            Omslagsfoton: Helena Fürst, Naturvårdsverket
  HÅLLBAR SANERING 
Rapport 5 887 - Kriterier för effektiv riskkommunikation  
Förord 
Ett av riksdagens miljömål är Giftfri milj ö, och i detta mål ingår att efterbehandla 
och sanera förorenade områden. Brist på  kunskap om risker med förorenade  
områden och hur de bör hanteras har identif ierats som hinder för ett effektivt sane-
ringsarbete. Naturvårdsverket har därfö r initierat kunskapsprogrammet Hållbar 
Sanering.  
Föreliggande rapport redovisar projektet ”Kriterier för effektiv riskkommuni-
kation” som genomförts inom Hållbar sane ring. Rapporten har sitt fokus på risk-
kommunikationen mellan expert er och berörda när det handlar om sanering av 
mark som kan vara farlig för hälsan och miljön. Inom många områden har man 
under de senaste 25 åren uppmärksammat betydelsen av kommunikationen mellan 
experter och allmänhet när det rör olika ri sker i samhället. Dålig eller frånvaro av 
en dialog mellan experter och berörda, leder inte sällan till oro bland de senare. 
Denna oro kan i sin tur medföra att ens hälsa och välbefinnande påverkas på ett 
negativt sätt. Dessutom kan en dålig riskkom munikation på olika sätt försvåra eller 
förhindra att mätnings- och saneringsarbe tet framskrider på ett önskvärt sätt. 
Rapporten fokuserar på de grundläggande kriterierna för en effektiv riskkom-
munikation och avsikten har inte varit att framställa guidelines till olika grupper 
med detaljerade råd. Situationerna är olika och råden kan därför variera – men 
följer man de grundläggande kriterierna har man också goda möjligheter att åstad-
komma en effektiv riskkommunikation. Rapporten är nära kopplad till ”Vem kan 
man lita på? – Att kommunicera risker i samband med förorenade områden”  
(NV 5664) som också är en rapport från Naturvårdsverkets program Hållbar  
Sanering. 
Författarna vill tacka alla som på olika sätt bidragit till den här rapporten:  
Naturvårdsverket; referensgruppens medl emmar; Helena Helgesson, SGI;  
Jan Nilsen, SWECO VBB AB; Elisabeth Lennartsson, ordförande i miljö- och 
hälsoskyddsnämnden, Askersund; Stefan Johnsson, Askersunds kommun; Peter 
Larsson, Structor; Johan Asplund, WSP;  Ulrika Nilsson, HFAB; Lars-Gunnar  
Andersson, professor Göteborgs univers itet; projektmedlemmarna i projektet  
”Efterbehandling av klorerade lösningsme del i jord och grundvatten”, Göteborg; 
Michael Nilsson och Anna Olsson, SCB; kollegor vid arbets- och miljömedicinska 
kliniken, Universitetssjukhuset Örebro. 
Helena Helgesson vid SGI har också va rit Hållbar Sanerings kontaktperson för 
arbetet. Naturvårdsverket har inte tag it ställning till innehållet i rapporten. För-
fattarna svarar ensamma för innehåll, slutsatser och eventuella rekommendationer. 
 
Naturvårdsverket i september 2008 
 3Rättad utgåva, R iskklass MIFO, sid 10 HÅLLBAR SANERING 
Rapport 5 887 - Kriterier för effektiv riskkommunikation 
 
 4 HÅLLBAR SANERING 
Innehåll 
SAMMANFATTNING  8  
SUMMARY  9  
1 BAKGRUND  10  
1.1 Miljömål  10  
1.2 Syfte  11  
1.3 Organisation  12  
1.4 Design/metod  12  
1.5 Databearbetning/analyser  12  
1.6 Rapportens uppläggning  13  
1.7 Medias roll 14  
1.7.1 Media och riskperception  14  
1.7.2 Media och risker/ny teknologi  15  
2 FÖRORENAD MARK  18  
2.1Tekniska aspekter  18  
2.2Medicinska aspekter  19  
3 TROVÄRDIGHET: ETT NYCKELBEGREPP NÄR VI  
      RISKKOMMUNICERAR  22  
3.1 Tillit och trovärdighet: Definitioner  22  
3.1.1 Asymmetriprincipen  23  
3.1.2 Bristande tillit  24  
3.1.3 Bygga upp tillit och trovärdighet på sikt  25  
3.2 Faktorer som bestämmer tillit och trovärdighet  26  
3.2.1 Vad säger forskningen?  26  
4 RISKKOMMUNIKATION: TEORI OCH TILLÄMPNING  29  
4.1 Riskkommunikationens roll  29  
4.2 Vad menas med riskkommunikation?  30  
4.3 Modeller för riskkommunikation  31  
4.3.1 Kommunikationsprocesser  33  
4.3.2 Nationella forskningsrådets modell (USA)  33  
4.3.3 Mentala modeller  34  
4.3.4 Kriskommunikation  34  
4.3.5 Konvergerande kommunikation  35  
4.3.6 Tre utmaningars modell  35  
4.3.7 Social konstruktion  36  
4.3.8 Indignationsmodellen  36  
4.3.9 Mentalt brus 36  
4.3.10  Social nätverkssmitta  36  
4.3.11  Social förstärkning av risk  37  
 5 HÅLLBAR SANERING 
4.3.12  Social tillit  37  
4.4 Indignationsmodellen  38  
4.4.1 Experter kontra allmänhet  38  
4.4.2 Indignationsfaktorer  40  
4.4.3 Några kommentarer till indignationsfaktorerna  41  
5 RISKER: ORO OCH TRYGGHET  44  
5.1 Inledning  44  
5.2 Trygghet i samhället  44  
5.2.1 En kultur av rädsla och oro  44  
5.2.2 Rädsla ur ett biologiskt perspektiv  45  
5.2.3 Oro… oro… oro  46  
6 EMPIRI  48  
6.1 Studie I Markförorening vid f.d. sågverksindustri  48  
6.1.1 Bakgrund  48  
6.1.2 Resultat av markundersökning  49  
6.1.3 En kommunikationsplan  49  
6.1.4 Informationsmötet  50  
6.1.5 Resultat av enkäten  50  
6.1.6 Sammanfattande kommentar  53  
6.2 Studie II Bostadsområde på gammal  industrimark  54  
6.2.1 Bakgrund  54  
6.2.2 Resultat av enkäten  55  
6.3 Studie III Språkets betydelse  62  
6.3.1 Bakgrund  62  
6.3.2 Resultat av enkäterna  63  
6.4 Studie IV Populationsstudie i samarbete med SCB  66  
6.4.1 Sammanfattning  66  
6.4.2 Sammanfattning av enkätresultaten 66  
6.4.3 Bakgrund  67  
6.4.4 Population, urval och kvalitet 68  
6.4.5 Dataanalyser  68  
6.4.6 Resultat  69  
7 KRITERIER FÖR EFFEKTIV RISKKOMMUNIKATION I SAMBAND MED         
      UNDERSÖKNINGAR/ÅTGÄRDER AV FÖRORENAD MARK  77  
7.1 Inledning  77  
7.2 Förslag till kriterier  78  
7.2.1 Kriteriernas foki  78  
7.2.2 Effektiv riskkommunikation: En definition  78  
7.2.3 Sex kriterier för effektiv riskkommunikation  79  
7.2.4 Uppslag för framtida forskning  81  
8 REFERENSER  84  
 6 HÅLLBAR SANERING 
9 BILAGOR  89  
9.1 Bilaga 1 Rönneshytta  91  
9.2 Bilaga 2 Landfästet  95  
9.3 Bilaga 3 Göteborg  101  
9.4 Bilaga 4 Helsingborg  103  
9.5 Bilaga 5 Stockholm  105  
9.6 Bilaga 6 Förorenad mark  109  
 7 HÅLLBAR SANERING 
Den här rapporten handlar om riskkomm unikation i samband med sanering av 
förorenad mark. Det finns en koncentrati on på att finna de grundläggande kri- 
terierna för en effektiv riskkommunika tion snarare än att framställa guidelines till 
olika grupper med detaljerade råd. Situationerna är olika och råden kan därför  
variera – men följer man de grundläggande kriterier som redovisas, har man också 
goda möjligheter att åstadkomma en effektiv riskkommunikation. Den här rappor-
ten ska ses som nära kopplad till den som W SP utgav med titeln ”Vem kan man lita 
på?” som ger många kl oka och praktiska råd  och som också faller under Natur-
vårdsverkets projektprogram Hållbar Sanering.  
I några inledande avsnitt ges en bakgrun d till vikten av trovärdighet vid risk-
kommunikation, teori och tillämpningar genom att ett antal modeller redovisas 
samt en bakgrund till begreppen oro och tr ygghet. I ett kapitel redovisas resultaten 
från fyra empiriska studier. I två fallstudier prövades och utvecklades en modell 
som projektgruppen är välbekant med. Den bygger på Peter Sandmans Outrage 
Factor Model (Indignationsmodellen). Ra pporten redovisar även tentativa pröv-
ningar av att empiriskt greppa språkets betydelse vid riskkommunikation. Detta 
gjordes via en enkät i samband med tre före läsningstillfällen. I en större empirisk 
ansats distribuerades en enkät till 2000 pe rsoner i samarbete med SCB. Målgrupper 
var dels orter där man i media speglat problem/konflikter i samband med mark-sanering och dels orter där några sådana artiklar knappast förekommit i lokala  media. Resultaten samlades in och re dovisades i såväl kvantitativ som kvalitativ 
form. Inte minst stödde den kvalitativa analy sen av data att språket är av stor  
betydelse när man kommunicerar om risker i samhället.  
I ett slutkapitel redovisas sex grundlägga nde kriterier för effektiv riskkommu-
nikation. Dessa är: 1) Snabb och korrekt information till berörda, 2) Möta medias 
eventuella informationsbehov, 3) Transpar ens, ingen dold agenda, 4) Personligt 
möte med den mest berörda gruppen av människor, 5) Redovisa planerade åt-
gärder, 6) Involvera människor i riskko mmunikationen. Några vägar för framtida 
forskning som rapporten förordar är betyde lsen av språket som används vid risk-
kommunikation samt också relevansen av begreppet trygghet när man ska förstå 
vad effektiv riskkommunikation är.  
I bilagor som avslutar rapporten kan ma n ta del av de enkäter som admini-
strerades inom projektet 
 8 HÅLLBAR SANERING 
Summary 
This report is about risk communication w ith regard to the decontamination of 
environmentally contaminated and polluted land. It focuses on finding fundamental 
criteria for effective risk communication ra ther than on the producing of guidelines 
with varied advice for different groups. Each  situation is different and the advice 
can, therefore, vary – but if the fundamental criteria presented in the report are followed, the prospect for achieving effective risk communication is greatly in-
creased. This report should be viewed as be ing closely connected to a report issued 
by WSP Environmental entitled “Vem kan man lita på?” (“Who can one trust?”) 
which gives a lot of sensible and practical advice  and also comes under the  
umbrella of Swedish EPA’s (Naturvård sverket) project programme Hållbar  
Sanering (Sustainable Remedia tion of Contaminated Land).  
In the introductory sections, background information is provided about the  
importance of risk communication, its th eory and applications, through the presen-
tation of a number of models. Some bac kground information is also given with 
regard to the concepts of worry and secur ity/safety. One chapter presents the result 
of five empirical studies. In two case studies, a model that the project group are 
familiar with was tested and developed. Th is is based on the Outrage Factor Model 
of Peter Sandman. Tentative tests to grasp empirically the significance of language 
use in risk communication are also portrayed in the report. This was achieved via a 
questionnaire in conjunction with three different occasions when lectures were 
given. In one larger empirical effort, a questionnaire was distributed to 2,000  
people in cooperation with SCB (Statisti cs Sweden). The target groups consisted 
partly of places where problems/conflicts involving the remediation of conta-
minated land had been portrayed by the media and partly of places where some 
such articles scarcely occurred in the local media. The results were gathered in and 
presented in quantitative as well as qualitative form. The qualitative analysis of the 
data supported the tenet that  language is of great significance in the communication 
of risk in society.  
The closing chapter presents six starting points that could constitute the funda-
mental criteria for effective risk communication. These six starting points are:  
1) swift and correct information being gi ven to those concerned, 2) meeting the 
media’s potential need for information,  3) transparency; no hidden agenda  
4) personal meetings with the group of people most affected, 5) presentation of 
planned measures to be taken 6) involvi ng people in risk communication. In the 
pursuit of understanding effective risk communication, a couple of avenues for 
future research recommended in the report  are the significance of language use in 
risk communication as well as the relevan ce of the concept of safety and security. 
For the questionnaires used, see the appendices. 
 9 HÅLLBAR SANERING 
1 Bakgrund 
1.1 Miljömål 
Sveriges riksdag har beslutat om 15 mi ljökvalitetsmål som antogs av riksdagen 
1999, (i november 2005 lades miljökvalitetsmålet " Ett rikt växt- och djurliv " till de 
15 som man antagit redan i april 1999). Ett av målen är Giftfri miljö som innebär 
att ”miljön skall vara fri från ämnen och me taller som skapats i eller utvunnits av 
samhället och som kan hota människors hälsa eller den biologiska mångfalden.” 
(prop. 2000/01:130). Den övergripande målsättningen med Sveriges miljöpolitik 
syftar till en hållbar utveckling och att vi ska kunna överlämna till nästa generation 
ett land där de stora miljöproblemen är löst a. Den tidsplan man tänkte sig, var att 
arbetet med sanering och efterbehandling av förorenade marker skulle ha påbörjats 
senast 2005. ” Förorenade områden skall vara identifierade och minst 100 av de 
områden som är mest prioriterade me d avseende på riskerna för människors hälsa 
och miljön skall arbetet med efterbehandli ng ha påbörjats senast 2005” (Natur-
vårdsverket, 2003a ). Målet är att dessa markområden ska vara åtgärdade till år 
2020. 
I dessa ambitioner ligger följaktligen att bevara, skydda, vårda och restaurera 
natur och miljö. För att få en god grund för detta arbete, har man sett det som vik-
tigt att Sverige har ett systematiskt invent eringsarbete beträffa nde förorenade om-
råden och en metod för att riskklassificera  dessa. Ett sådant systematiskt arbete 
inleddes i början av 1990-talet för att leda mot den så kalla de MIFO-metoden  
(Metod för Inventering av Förorenade Områden) som Naturvårdsverket tillsam-
mans med SGU1, ITM2 och IMM3 utvecklade (Naturvårdsverket, Rapport 4918, 
1999). Metoden kräver minimalt av analy tiska och fältmässiga undersökningar. I 
allt väsentligt bygger metoden på en sa mmanställning av information som redan 
finns tillgänglig i form av rapporter, kart or, berättelser från anställda etc. MIFO-
metoden mynnar ut i en riskklassificering och en samlad riskbedömning. Risk-
klassningen bygger på en sammanvägd bedöm ning av: 1) Kemikaliernas farlighet 
2) Föroreningsnivån 3) Spridningsförutsä ttningar samt 4) Känslighet och skydds-
värde. Bedömda objekt tilldelas en av fyra klasser som indikerar om man bör gå 
vidare med översiktliga miljötekniska undersökningar enligt MIFO fas 2.  
 
Riskklass  MIFO 
1  Mycket stor risk 
2  Stor risk 
3   Måttlig risk 
4   Liten risk 
 
Enligt Naturvårdsverkets beräkningar i börj an a 2000-talet fanns det ca 40 000 –  
45 000  områden i Sverige som var eller kunde vara förorenade. Av dessa var  
                                                      
1 Sveriges Geologiska Undersökningar 2 Institutionen för Tillämpad Miljövetenskap, Stockholms Universitet 3 Institutet för miljömedicin, Karolinska Institutet, Stockholm 
 10 HÅLLBAR SANERING 
omkring en fjärdedel områden där riskerna för människors hälsa och miljö be-
dömdes vara stora eller mycket stora (Naturvårdsverket, 2003a, b).  
I den senaste lägesrapporten från Naturvår dsverket (2007) om läget i landet, så 
skriver man att antalet områden som iden tifierats som potentiellt förorenade be-
döms vara ca 80 000. Själva identifieringe n av förorenade områden bedöms också 
vara som gott som klar. Fram t.o.m.2007 ha de mer än 50 000 potentiellt förorenade 
områden branschklassats, av dessa har ca 15 000 riskklassats. Det är cirka 1 500 områden som klassats i riskklass 1, dvs. där störst menlig inverkan på hälsa och miljö föreligger och som bör åtgärdas undan för undan. Det är framför allt tidigare 
industrier som har lämnat giftiga ämnen kvar i mark och vatten. 
 
1.2 Syfte 
Det är mot bakgrund av det ovannämnda so m man bör sätta in den här aktuella 
rapporten. Den tar sin utgångspunkt i situ ationer där människor som berörs av 
provtagning/sanering av förore nade områden finns. Vill man så är det lätt att lyfta 
blicken en smula och konstate ra att den problematik som är i fokus i rapporten, på 
intet sätt begränsar sig till svenska förh ållanden. EU-kommissionen har föreslagit 
en strategi för att försäkra att Europas jord/mark fortsätter att vara friska och för-
mögna att stödja mänskliga aktiv iteter och olika ekosystem.  
Syftet med det projekt som avrapporteras här4 - som har en stark betoning på 
tillämpning och handlar om riskkommunika tion mellan experter/myndigheter och 
berörd allmänhet samt de konsulter som praktiskt utför provtagnings-/sanerings-
arbete - hade ursprungligen ett tvåfalt syfte. Det andra syftet, med att utveckla ett utbildningspaket, vilar då medel inte an slogs för denna del, men kan komma att 
aktualiseras vid ett senare tillfälle. 
 
1) Att ange kriterier för god och effektiv riskkommunikation vid risk-
värderings-/saneringsarbete av förorenad mark genom… 
 
i) … att beskriva och förstå vilka faktorer som berörda parter anser vara viktiga att få veta vid riskvärderingen i den speci-
fika saneringssituationen. 
ii) … att beskriva och förstå kunska psnivån bland berörda parter 
rörande faktiska saneringssituationen. 
iii) … att beskriva och förstå vilka faktorer som utgör upplevd 
tillit och trovärdighet i riskkommunikationen i samband med 
en saneringsprocess. 
2) Att utveckla ett utbildningspaket i riskkommunikation riktat mot i första 
hand konsulter inom saneringsområdet samt handläggare inom kommu-
nernas hälso- och miljöskyddsenheter. 
 
4 I rapporten refereras projektet till som ”det aktue lla projektet”, ”riskkomm unikationsprojektet” eller 
”riskprojektet”. Det handlar dock hela tiden om ett och samma projekt, det som avrapporteras i den här 
rapporten och som erhöll medel från Naturvårdsverket. 
 11 HÅLLBAR SANERING 
1.3 Organisation 
Organisationen av projektet har varit trad itionell, en exekutiv arbetsgrupp samt en 
referensgrupp. Arbetsgruppen har utgjorts av  Lars-Erik Warg (projektledare), Kjell 
Andersson och Göran Stridh, samtliga Ar bets- och miljömedicinska kliniken  
(hädanefter kallad AMM), Universitetssjukhu set Örebro. Till projektet har en refe-
rensgrupp varit knuten med följande sammansättning: Bertil Engdahl, miljöförvalt-
ningen i Stockholms län, Christer Egelstig, SWECO VIAK samt Ing-Marie Olsson, 
enheten för hälsoskydd, Socialstyrelsen . Kontaktperson för Naturvårdsverkets 
räkning har varit Helena Helgesson, Statens geotekniska institut.  
 
1.4 Design/metod 
Kunskap har genererats ge nom fyra olika empiriska studier samt också genom 
litteraturstudier. Vidare ha r kunskap samlats in genom intervjuer med konsulter 
samt genomgång och analys av fall där or o förelegat om hälsofarliga kemikalier i 
mark. Ansatsen har således varit att i möjligaste mån tillgodogöra sig kunskap som 
kan utvinnas genom såväl empiriska studier som genom mer kvalitativa indata.  
I de empiriska studierna I – IV, har speciellt konstruerade e nkäter distribuerats 
till olika målgrupper. Studierna I och II va r fallstudier riktade mot orter där man 
uppmätt förhöjda halter av kemikalier i ma rken som föranledde åtgärder från en 
kommun respektive ett fastighetsbolag. Studi e III var en enkätstudie som vände sig 
till personer som i sin profession som konsu lter, ventilationsexperter eller kom-
munexperter arbetar med miljö-/saneringsfrågor. Studie IV avslutningsvis, var en större enkätstudie som genomfördes i samarbete med SCB och riktade sig till totalt 
2000 personer. Hälften av dessa personer bodde på orter där man i media uppmärk-
sammat problem/konflikter i samband med sanering av mark. Den andra hälften av målgruppen bodde på orter där man inte uppmärksammat detta i lokala media.  
Intervjuerna riktade sig i första hand mot två ledande företag i miljöbranschen 
med fokus på erfarenheter i samband med mätnings- och saneringsarbete. Samtal 
fördes också mellan projektgruppen och meda rbetare vid systerkliniken i Göteborg 
som också var involverade i arbeten so m rör medicinska bedömningar vid mark-
sanering.  
 
1.5 Databearbetning/analyser 
Vad gäller Studie I – III så konstruerade proj ektgruppen enkäterna och ombesörjde 
också administration och databearbetning av dessa. Studie IV var en större enkät-
studie där SCB ansvarade för distribution, administration och uppläggning av data-
filer. De statistiska bearbetningarna/anal yserna har gjorts av projektgruppen. I 
material som bygger på stratifierade urval har vikter använts för att kompensera för 
att urvalspersonerna i olika strata har olika stor sannolikhet att komma med i  urvalet. Detta gör att resultaten kan redovisas för hela populationen och inte bara 
för de svarande. I de sambandsanalyser som redovisas i Studie IV har vi dock  använt det oviktade materialet. 
 12 HÅLLBAR SANERING 
Redovisningen av resultaten i Studie IV ligger på både deskriptiv och hypotes-
testande nivå. Studie IV medger tillsamma ns med en del data från Studie II en 
djupare analys av mer kvalitativa aspekter som samlades in vid de två studierna. 
Analysprogram har inköpts för sådan analys (NVivo 8) men redovisningen av  
resultaten ligger utanför det här aktuella projektets tidsram. 
 
1.6 Rapportens uppläggning 
Vi har valt att göra rapporten fylligare med bakgrundskunskap än  vad som kanske 
varit nödvändigt. Det finns ett antal kapite l med fokus på sådant vi menar är viktiga 
förutsättningar när det gäller att formuler a kriterier. Syftet med detta upplägg har 
varit att när man läser kriterierna, det ska vara möjligt att kunna gå tillbaka i  rapporten och via de olika kapitlen samt den empiri som redovisas, förstå vad som 
ligger till grund för dessa. Fokus ligger på  problemområdet förorenad mark, men 
det som redovisas i rapporten skulle kunna tillämpas inom andra områden där 
kommunikation om hälso- och miljörisker mellan experter och allmänhet är av 
intresse.  
Efter en Inledning  med bakgrund, syfte, organisation, design/metod etc. följer 
ett kapitel kallat Förorenad mark . I detta kapitel redovisas tekniska och medicinska 
aspekter på sanering av förorenad mark.  
Kapitlet kallat Trovärdighet: Ett nyckelbegrepp när vi riskkommunicerar   
behandlar en mycket viktig aspekt när det gäller att kommunicera om hälso- och miljörisker. Den erfarenhet projektgruppe n har av mer än 20 års riskkommuni-
kation i tillämpade sammanhang är att tillit och trovärdighet är nyckelbegrepp. I 
kapitlet görs ett försök att illustrera och sammanfatta varför trovärdigheten hos 
involverade aktörer är så viktig när man ska kommunicera om risker.  
I kapitlet Riskkommunikation: Teori och tillämpning  redovisas ett antal  
modeller som är tillämpliga i samband med riskkommunikation.  Man kan kanske 
säga att de alla har något att bidra med men att det kan vara svårt, kanske omöjligt, 
att plocka godbitar från a lla modellerna till en enda som man använder. Vid  
Arbets- och miljömedicinska kliniken, Un iversitetssjukhuset Örebro, har vi mest 
erfarenhet att arbeta med Sandmans Outr age Factor Model – Indignationsmodellen 
– vilket medför att det i rapporten finns  en stark betoning mot denna modell.  
Ett kapitel , Risker: Oro och trygghet, syftar till att ge en bild av faktorer som 
projektgruppen menar är av vikt när man ska förstå kriterier för effektiv riskkom-
munikation. I centrum finns de två begreppen oro och trygghet. På något sätt måste 
dessa två adresseras för att en effektiv, god och trovärdig riskkommunikation ska 
kunna komma till stånd.  
De studier och insamlingar av data som projektet gjort redovisas i kapitlet  
Empiri . Det rör sig om två fallstudier och två enkätstudier. Empirin och projekt-
gruppens samlade erfarenheter  utgör huvudkärnan i kapitlet Kriterier för effektiv 
riskkommunikation i samband med undersökningar/åtgärder av förorenad mark .  
I detta kapitel görs en syntes av vad littera tur, empiri och erfa renhet skulle kunna 
peka på som viktiga kriterier. Tänkbara målgrupper är t.ex. myndigheter, fastig-
hetsägare, konsulter samt boende/berörda som är intresserade av vilka kriterier 
 13 HÅLLBAR SANERING 
projektet ser som de basala. Förhoppninge n är att rapporten kan erbjuda de olika 
aktörerna kunskap/idéer/tips etc. om hur man kan få till stånd en bra dialog om 
risker. 
Beträffande referenser och hänvisningar har vi ibland skjutit in dessa i löpande 
text och ibland samlat dem i början av et t kapitel. Vi menar att denna rapport inte 
nödvändigtvis i alla delar behöver likna en vetenskaplig artikel i sitt upplägg. Led-
stjärnan har istället varit att framställa en text med substans men som är lättläst och 
där man kan få tips om var man kan inhämta mer fördjupande kunskap.  
 
1.7 Medias roll 
Den här aktuella rapporten är skriven med fokus på riskkommunikation i situa-
tioner där kemikalier är involverade. Detta  innebär inte nödvändigtvis att vad som 
skrivs inte går att tillämpa i andra situationer med andra typer av risker. Vad som 
kan vara gemensamt för många typer av risker är att de förekommer, uppmärk-
sammas och diskuteras i media. Det gör att medias roll blir betydande då allmän-
heten ofta hämtar in kunskap, i varje fall ”första-hands-kunskap” via media. I ett 
litet inledande stycke vill vi kommentera medias roll när det gäller hur människor 
uppmärksammar, uppfattar och kommunicerar om risker i samhället. Den som vill 
läsa mera om media och risk, kan re kommenderas Bennett och Calman (1999); 
Gutteling och Wiegman (1996); Hansen (1993); Hance, Chess och Sandman 
(1990); Löfstedt och Frewer (1998). Detta är referenser som har några år på nacken 
men som fortfarande meddelar kunskap so m i allt väsentligt fortfarande gäller. 
Notera, här talar vi mera om media i de n traditionella bemärkelsen – TV, radio, 
tidningar – snarare än nya typer av media som har kommit fram parallellt med att 
den nya elektroniska revolutionen vunnit ma rk – PC, Internet, tvåvägskommunika-
tion, E-post, SMS/MMS. 
  
1.7.1 Media och riskperception 
Det har debatterats huruvida media ”sätte r dagordningen” för vilka risker som ska 
debatteras, vem som ska göra det och när och i vilka sammanhang detta skall ske… 
eller… om media endast reflekterar/speg lar vad allmänheten tycker och tänker om 
risker och vad som intresserar dem för tillfället. Traditionellt har meningen bland 
riskforskare varit att media kan bidra till att förstärka eller minska risk som den 
kommer att uppfattas av allmänheten. Man har varit mera tveksam om media verk-
ligen kan skapa stor oro om det inte re dan bland befolkningen finns en grund för 
denna oro. Med den utveckling vi har få tt de senaste åren med personlig tillgång 
till i en obegränsad information via Internet och tillgängligheten av personliga 
bloggar som tar upp och kommenterar allt möjligt, har bilden komplicerats något.  
Även om den nya kommunikationsteknike n redan finns här, måste man komma 
ihåg att de flesta bland allmänheten får sin information om risker via media. Det är där man får lära sig nya begrepp som förekommer tillsammans med det som vi 
definierar som risker i det moderna samhället: Bequerel, mikrotesla, bogvisir, 3G, fågelinfluensa. Det är också via media som vi rätt ofta kan få veta att ”mobiltele-
foner kan skada ditt barn, tusentals kan få cancer av dricksvatten, vanligt smink 
 14 HÅLLBAR SANERING 
kan ge cancer” etc. All denna information som vi sällan har bett om att få och i 
varje fall inte med rubriker som exemplifieras ovan, kan naturligtvis medföra att 
vissa människor får en livsångest av existen tiell natur: Det är farligt att leva… och 
det är väldigt lite som jag kan göra något åt  det. En annan nästan motsatt reaktion 
kan bli att…” när nu allt är så farligt så ka n man ju inte bry sig om varenda liten 
sak som det skrivs om i tidningarna… skulle man tänka på det är det lika bra att 
stanna kvar i sängen”.  
Risker för människan är nästan alltid kopplade till nyheter och nyheter är precis 
vad media ofta (nästan alltid) vill förmedla. I skenet av detta är det kanske inte så 
förvånande att media gärna uppmärksammar sådant som bedöms innebära risker 
för hälsa och miljö. Vad man kunnat (och kan)  notera när det gäller riskrubriker på 
löpsedlarna, är att de ofta meddelar fo rskningsresultat/kliniska observationer etc. 
som i grunden innehåller osäkerheter som om  de vore mer säkra på individnivå än 
de faktiskt är. Exemplen ovan från media, t.ex. ”tusentals kan få cancer av dricks-
vatten” illustrerar detta. 
 
1.7.2 Media och risker/ny teknologi 
Hur täcker media risker med t.ex.. teknologi, kemikalier, klimatförändringen?  
Detta är en av de frågor man ställer si g i forskning rörande journalistik och  
kommunikation. Nedan ges i stolpform exem pel på tre modeller som har relevans 
för det fokus som finns i den aktuella ra pporten även om betoningen ligger på ny 
teknologi eller frågor av mer social karaktär som fattigdom/rasism/svält.  
The Dynamics of the ”Issue-Attention Cycle” (Downs, 1972) bygger på att den 
allmänna uppfattningen av de flesta kriser i det vardagliga livet inte reflekterar 
förändringar i verkliga betingelser. Det är  mera reflektioner/speglingar av en  
systematisk cykel som sätter människors intresse i fokus. Cykeln har fem steg som kan variera i varaktighet beroende på den speciella frågan i fokus. 
 
• Förproblematiskt steg . Här finns teknologin tillgänglig för allmänheten 
men den har inte fångat dennes uppmärksamhet. Det är inte så stor  mediebevakning och det är mest e xperter eller intressegrupper som  
känner att något är på gång  som behöver uppmärksamhet.  
• Larmrapport/-artikel. I denna fas har media blivit intresserad av pro-blemet och presenterar det för allmänheten. Det kan ha varit något som 
hänt och detta presenteras som en nyhet och ett problem. Experter och 
politiker är övertygade om att ”probl emet” går att lösa eller att man kan 
göra något åt det på relativt kort tid. Ofta stöder och förlitar man sig på 
mer och bättre vetenskap. Genomgående  finns en övertygelse om att man 
i princip kan lösa alla svårigheter och problem utan att man behöver om-
orientera samhället som sådant.  
• Insikt om kostnaden/priset för framgång . Allmänheten blir medvetna 
om den höga kostnaden (på olika plan) för att lösa problemet som  
experterna presenterar. Det rör sig in te enbart om pengar utan också om 
uppoffringar för stora grupper av människor. Vi står t.ex. nu inför  föreslagna lösningar på klimatproblem et som skulle göra stora ingrepp i 
 15 HÅLLBAR SANERING 
människors vanor och livsstil. Nya tekniska lösningar kommer inte att 
vara tillräckliga.  
• Gradvis minskat intresse från allmänheten . Problemet framstår som 
alltmer komplext och svårlöst, me dierapporteringen minskar liksom all-
mänhetens intresse. Vissa känner sig nedslagna, andra känner sig hotade 
genom att tänka på problemet medan åter andra enbart känner sig uttrå-
kade av problemet. Här kommer sannolik t andra viktiga frågor att nå steg 
två och därigenom göra anspråk på  allmänhetens uppmärksamhet.  
• Efterproblematiskt steg . I detta steg har ett nytt problem tagit över  
scenen och spotlight är på det nya problemet. Detta kan lämna allmän-
heten i en slags limbo – problemet fi nns kvar men står i skuggan av annat 
eller ett återuppvaknat intresse då och då. Problemet befinner sig dock på 
en annan nivå i detta steg än i de t inledande. Nu finns det kanske upp-
byggda institutioner, program, policies etc. som ska åtgärda och försöka 
lösa problemet.  
 
Kontentan av ett beskrivningssätt som detta , är att problemet efter att ha gått  
igenom denna cykel, befinner sig på en  högre nivå vad gäller att få uppmärksamhet 
och förmodligen görs också större ansträngning för att lösa det. 
The Public Arena Model (Hilgartner och Bosk, 1988) betonar att riskfrågor 
måste konkurrera med andra nyheter för att verkligen få massmedial exponering. 
Modellen hör hemma bland förklaringssätt som menar att vad som uppfattas som risker/sociala problem, inte är direkta och objektiva reflektioner av objektiva  
betingelser. Det är istället andra konstrukti oner/definitioner som sker på s.k. offent-
liga arenor (public arenas). Exempel på dessa arenor är myndigheter, juridiska instanser, nyhetsmedia, politiska kampanjorganisationer och aktionsgrupper i  
samhället. 
Tävlingen eller konkurrensen mellan olika problem/nyheter sker på arenor där 
tillgången till sändningstid, spaltutrymme, po litiska reaktioner etc. i princip alltid 
är mindre än det problem som föreligge r vid en viss given tidpunkt. Därav kon-
kurrensen om uppmärksamhet. När det gälle r urvalsprinciper för att komma med i 
nyhets/uppmärksamhetsflödet,  finns det några principer som modellen pekar på.  
 
• Drama . Folk måste läsa en artikel, titta på ett TV-program, stödja en  
fråga, ge ekonomiskt bidrag till en or ganisation etc. Många, kanske de 
flesta arenor prioriterar inslag som innehåller drama av något slag. 
• Nyhetsvärde och mättnad . Drama är källan som ger energi och liv åt ett 
socialt problem men nyhetsvärdet har också en stor betydelse. Speciellt 
när det handlar om bekanta sociala problem, så letar intressegrupper 
ständigt efter någon nyhetsvinkling som kan ge liv åt ”deras” fråga och 
ge bilden av att detta är en angelä gen fråga. Mättnad infinner sig naturligt 
efter det att en fråga varit i fokus en  tid, det krävs stor ansträngning för 
att hålla den ”högt på agendan”. Re daktörer kommer att vända sig mot 
nya frågor, debattprogram kommer att leta efter nya gäster/ansikten,  
 16 HÅLLBAR SANERING 
politiker kommer att fokusera på nya frågor, forskare kommer att studera 
andra områden etc.  
• Kultur och politik . Stor påverkan på selektionsprinciperna vad gäller 
alla arenor, har naturligtvis kulture lla foki och politisk ensidighet. Detta 
kan innebära att hur vissa problem definieras passar väl med vissa breda, rådande kulturnormer eller hänsyn.  Därigenom får dessa problem vissa 
fördelar när det gäller att konkurrera  om utrymmet/scenljuset. Det kan 
också vara så att en del problem är viktiga för mäktiga politiska och eko-nomiska intressen. Dessa blir så att säga sponsorer för problemet och det 
kan räcka långt i konkurrensen om den allmänna arenan.  
• Organisatoriska karaktäristika . Ytterligare en selektionsprincip finns 
för att man ska kunna ta plats på ar enan med ett problem/en fråga. När 
det t.ex. gäller hur dagstidningar täcker  eller bevakar en fråga, så sker en 
organisatorisk påverkan genom hur tidningen är strukturerad, uppdel-
ningen i ”elittidningar” och lantsortspress, hur stor personalstyrka man 
har, vilket budget vissa avdelningar ha r etc. Angående vilken kultur en 
tidning har, är huvudfrågan att bestämma vad som är en nyhet. Här vilar 
journalisterna på en (förhoppningsv is) delad professionell bedömning om 
vad som är en viktig händelse, vad som är en bra ”story”, vad som meri-terar för bevakning etc. När det gä ller dagspress är begränsningen (och 
det man konkurrerar om) spaltutrymme , på TV är det tid som är mått-
stocken och andra arenor kan ha andra/egna arenor som man konkurrerar om.  
 
The Hoopla Effect  (Abbott och Eichmeier, 1998). Massmedia tenderar att upp-
märksamma och skriva om nyheter på ett likartat sätt som illustrerades i den första 
modellen. The Hoopla Effect är utvecklad för teknologiska innovationer men gäller 
i stort även för hur media rapporterar nyheter i allmänhet. När en risk blir upp-
märksammad av medias intresse och man presenterar den för allmänheten, är det inte sällan som individer eller organisati oner har intresse i frågan och tar tillfället i 
akt och tillhandahåller media med mer info rmation som sedan presenteras för all-
mänheten.  
Detta kan ge intryck av att man verkligen  är medveten om den aktuella risken, 
att den är av topprioritet och att man vet vad som behöver åtgärdas. Detta behöver 
inte nödvändigtvis överensstämma med verkligheten. Det är t.ex.. lätt och billigt för media att ha ett stort antal artiklar om  brott och kriminalite t. Allmänheten kan 
få uppfattningen att brott är ett större probl em än det i själva verket är (detta ska 
inte tolkas som att vi eller någon annan negligerar brott och kriminalitet i sam-
hället). Det är detta som ibland kallas för ”the Hoopla Effect”. 
I grunden är denna effekt rätt naturlig, när människor börjar prata om ett kon-
troversiellt ämne, tenderar de att bli mer in tensiva i sina känslor. Det kan ju dis-
kuteras om journalister blir rättvist anklag ade för att ”lägga ved på brasan” i en 
fråga, när de kanske bara gör  sitt jobb och rapporterar om  komplexiteten rörande en 
ny teknologi.  
 17 HÅLLBAR SANERING 
2 Förorenad mark 
2.1Tekniska aspekter 
Den industriella verksamheten i Europa  har medfört att många markområden kon-
taminerats med olika kemiska ämnen. De n europeiska miljöbyrån inom EU (EEA) 
känner till dags dato till ca 250 000 landom råden som behöver saneras. Miljöbyrån 
räknar dock med att då behovsinventeringen genomförts fullt ut kommer antalet 
markområden att ha ökat till fler än 3 000 000. De vanligaste förorenarna har varit 
tillverkningsindustrier och avfallsdeponier och de vanligaste ämnena har varit s.k. 
tungmetaller, oljor och klorerade kolväten. 
I Sverige startade inventeringen i bö rjan av 1990-talet och har nu kommit så 
långt att vi känner väl till var det finns po tentiellt förorenade områden, varav fler-
talet är i behov av åtgärder. Inventeringe n har genomförts av landets länsstyrelser 
som rapporterat till Naturvårdsverket. Områden som klassats i riskklass 1, dvs. där 
störst risk för menlig inverkan på hälsa och miljö föreligger, åtgärdas undan för 
undan. Det är framför allt tidigare industr ier som har lämnat giftiga ämnen kvar i 
mark eller vatten. Naturvårdsverket är den centrala myndighet som leder åtgärds-
arbetet för att nå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö .  
Man har utarbetat en särskild metodik för att genomföra grundliga kart- och  
arkivstudier och översiktliga undersökningar med provtagning i olika medier (yt- 
och grundvatten, sediment, jord och lu ft). Metodiken brukar benämnas MIFO  
(Metodik för inventering av förorenade områden) och är indelad i två faser enligt ovan. En professionell bedömning delar därefter in objekten i fyra riskklasser från 
Klass 1 – Mycket stor risk till Klass 4 – Liten risk. 
För bedömning av risken används ämne ns farlighet som i detta sammanhang 
förstås ämnens möjlighet att skada människ a och miljö. Egenskapen anges oftast 
som ett ämnes toxicitet. Vid bedömning en av farligheten används Kemikalie-
inspektionens föreskrifter och klassificer ingar, t.ex. Begränsningsdatabasen och 
Prioriteringsguiden PRIO. Vid bedömningen av föroreningarnas farlighet tas ingen 
hänsyn till samverkanseffekter mellan fö roreningarna men i den samlade bedöm-
ningen anses ett områdes totala risk vara högre än om det endast finns en föro-
rening. 
Riskbedömning kan göras förenklad respektiv e fördjupad. En förenklad riskbe-
dömning görs genom jämförelse mellan uppmätta  halter i aktuellt objekt och gene-
rella riktvärden under vilka man inte förut ser negativa effekter på människans hälsa 
eller på miljön. Den fördjupade ris kbedömningen tillämpas då ovan nämnda jäm-
förelse inte kan tillämpas. Bland sådana fall kan nämnas då föroreningen före-
kommer endast i t.ex. grundvatten eller endast i sediment, dvs. i områden med en 
komplex föroreningsbild. För bedömning av effekten på människans hälsa finns en 
amerikansk och en dansk modell utarbeta d. Effekter på miljön kan bedömas med 
utgångspunkt från t.ex. bioackumulerbarhet . Modeller finns utarbetade, bl. a. från 
Kanada och USA.   
 
 18 HÅLLBAR SANERING 
Nedan ges några exempel på branscher och branschtypiska föroreningar. Totalt 
finns ett 60-tal branscher identifierade som bidragit till förorenade områden. Därtill 
kommer ett stort antal verksamheter med enstaka företag. 
 
Bransch Typiska föroreningar 
Gruvor och upplag Metaller, cyanider , aromatiska kolväten, oljor 
Metallverk Metaller, fluorider, cyanider, klorerade 
kolväten, kolväten, fenoler, polyaromatiska 
kolväten (PAH) polyklorerade bifenyler (PCB) 
Ytbehandlande industrier Metaller, cy anider, fluorider i aromatiska 
kolväten, klorerade kolv äten, fenoler, PAH, 
PCB, oljor 
Gjuterier Metaller, fenoler 
Verkstadsindustrier Metaller, oljor, färgrester 
Asfaltverk Oljor, bitumen, olika organiska lösningsmedel 
Kloralkaliindustrier Kvicksilver, dioxiner 
Färgindustri Metaller, metallorganiska föreningar, aroma-
tiska kolväten, klorerade kolväten, olika andra 
organiska lösningsmedel, organiska fosfor-föreningar, ftalater, fenoler 
Kemtvättar Perkloretylen, andra flerklorerade lösnings-
medel 
Impregneringsanläggningar Metaller, särskilt krom, koppar och arsenik, 
kreosot, ”kvarntorpsolja” 
Kommunala avfallsdeponier Metaller, klorerade lösningsmedel, andra 
organiska lösningsmede l, fenoler, oljor, 
näringssalter 
 
De i fas 2 förekommande fysikalisk/kemiska och biologiska analyserna finns detal-
jerat beskrivna i Naturvårdsverkets Rappor t 4947. Analysprogrammet omfattar dels 
tämligen enkla analyser såsom vattens PH-värde, temperatur, elektrisk lednings-förmåga och dels mer avancerade såsom extrahering på laboratorium av markprov för analys av t.ex. oljor. 
På en arbets- och miljömedicinsk klinik  dominerar för närvarande fall med be-
dömning av risker i samband med boende på eller i närheten av tidigare kemtvättar. 
De obligatoriska undersökningarna av porl uften i marken brukar då kompletteras 
med mätning av klorerade kolväten och i vissa fall av kolväten typiska för lös-
ningsmedel i inomhusluft. Med kännedom om tiden då man exponeras samt så 
kallade lågriskvärden blir det möjligt att beräkna den eventuella risken för t.ex. 
cancer för personer som vistas i bostäder. En annan vanligt förekommande typ av 
fall är bedömning av risker för personer i närheten av impregneringsanläggningar, 
där man använt t.ex. kreosot.  
 
2.2Medicinska aspekter  
Hälsoriskbedömningar för förorenade områ den kan göras utifrån två olika grund-
perspektiv, miljökonsultern as, där man fokuserar på marken, och miljömedi-
cinarnas, där man fokuserar på människor na. I det första fallet arbetar man med 
Naturvårdsverkets schablonmässiga riktvärden, i det senare fallet följer man den metodik man brukar använda när det gäller att bedöma risk för ohälsa på grund av 
 19 HÅLLBAR SANERING 
Rapport 5857 - Kriterier för effektiv riskkommunikation 
miljöfaktorer i allmänhet. Tidsperspektiven skiljer sig också åt då Naturvårds-
verkets riskbedömningar, baserat på halter i marken, ska grundas på mycket lång-siktig tänkbar användning av marken, medan miljömedicinska bedömningar  
knappast kan göras på ett meningsfullt sätt för längre tidsperspektiv än några år-
tionden. I det senare fallet önskar man från politiskt håll få en skattning av even-
tuella hälsorisker under de närmaste åren  för att kunna bedöma behovet av lämp-
liga åtgärder och prioriteringar. Aktuel la frågeställningar där man önskar miljö-
medicinska bedömningar kan gälla svar på frå gor av typen: Hur farligt är det nu för 
de boende eller för barnen på förskolan? Fi nns det hälsorisker om vi bygger här? 
Behöver vi inhägna området? 
I det här projektet har vi valt att fokuser a på människan enbart, vi kommer t.ex. 
således inte att belysa frågan hur mycket belastning marken tål. 
Oavsett vilket perspektiv man arbeta r utifrån behöver man kunna identifiera 
vilka föroreningar som finns, deras farlighe t samt i vilken koncentration eller om-
fattning de finns. Naturvårdsverkets riktvärden för mark är till stor del baserade på 
humantoxikologiska grunder och i mindre grad på ekotoxikologiska grunder  
(Naturvårdsverket, 1997). De har berä knats utgående från humantoxikologiska 
referensvärden, t.ex. TDI = tolerabelt dag ligt intag enligt WHO eller ”lågrisknivå” 
för cancer. Man har därefter bedömt hur mycket människan kan exponeras via 
olika upptagsvägar (via inandning, via maten eller via huden).  Schablonvärden för 
beräkning av inhalation utgör ex empelvis att vuxna inandas 20m3 luft/dag medan 
barn inandas 7.6 m3 luft/dag och att 75 % av föroreningarna tas upp av kroppen. En 
schablon för dricksvatten säger att barn dr icker 1 l vatten per dag medan en vuxen 
dricker 2 l osv. Under schablonantagan den om spridning från mark till luft och 
vatten beräknas halten av föroreningar i mark. Vid speciella förhållanden,  
exempelvis vid akuttoxicite t eller vid speciell användning av marken, justeras  
riktvärdena.  
Även om det finns föroreningar i marken  innebär detta inte att människor ex-
poneras för dessa ämnen. För att detta sk a ske krävs kontakt med människokroppen 
och dess yttre barriärer, främst slemhinnor och hud. Kunskap om koncentrationen i 
miljön, exponeringen och upptaget i kr oppen är väsentlig. Äm nenas egenskaper, 
intensitet eller koncentration samt expone ringens varaktighet och frekvens är  
viktiga parametrar för att göra en m iljömedicinsk hälsoriskbedömning. Även  
känsligheten hos den exponerade har betyde lse och denna skiljer sig mellan olika 
åldrar och olika befolkningsgrupper. 
Den kunskapsbas man har för att genom föra en miljömedicinsk hälsorisk-
bedömning baseras på kunska p om exponeringen samt kuns kap om ämnenas skad-
liga effekter på basen av toxikologiska och epidemiologiska studier eller i vissa fall 
experimentella eller kliniska studier på människa. 
Toxikologin är läran om kemiska ämnens  skadliga effekter på människan och 
andra biologiska system. Den beskriver hur kroppen och andra organismer tar upp, 
omsätter och utsöndrar ett ämne, hur ämnet verkar oc h hur känsligheten för att 
skadas varierar mellan olika individer. Vanligen användes djurförsök för att studera kemiska ämnens giftighet och verkningsmekanismer men i vissa falla kan  
 20 HÅLLBAR SANERING 
provrörstester användas. Det finns en strä van att i största möjliga mån ersätta djur-
försöken med dessa tester. 
Det stora problemet vid användning av dj urmodeller är att översätta resultatet 
från de relativt höga doser  man använder vid djurförsöken till de låga doser en 
människa oftast utsätts för. Därför använd es olika säkerhetsfaktorer som appliceras 
på den lägsta dos där effekter påvisats.  Om epidemiologiska data föreligger är 
dessa av stort värde men det krävs att man är  rimligt säker på att de statistiskt kon-
staterade sambanden verkligen förorsakas av exponeringen, dvs. att det föreligger 
ett verkligt orsakssamband. 
För många typer av skadeverkningar fi nns internationellt accepterade klassi-
ficeringskriterier. Cancerframkallande egenskaper hos miljögifter klassificeras 
bland annat av FN-organet IARC i fyra grupper (1= cancerframkallande på männi-
ska; 2A= sannolikt cancerframkallande på människa; 2B= möjligen cancerfram-kallande på människa och 3= inte möjligt att klassificera). Den risknivå man brukar 
bedöma som acceptabel utgör 1 extra can cerfall per 100 000 in vånare. Cancer-
framkallande ämnen som också är genotoxisk a anses sakna tröskelvärde vid vilken 
ingen ökad risk för cancer föreligger.  
Vid en miljömedicinsk hälsoriskbedöm ning gäller det att bedöma exponeringen 
för alla aktuella ämnen eller miljöfaktor er. Ofta gäller det a tt beräkna en genom-
snittlig eller kumulativ exponering över tid, i vissa fall livstidsdosen. I andra fall 
görs exponeringsbedömningar för en ”worst  case” situation. Hänsyn tas till alla 
exponeringsvägar (exempelvis via inandni ng av damm och ångor, genom intag av 
jord, odlade grönsaker eller fisk via munnen eller via hudupptag). Utgående från 
dosen kan sedan risk för ohälsa beräknas på basen av den senaste vetenskapliga 
litteraturen. Jämförelser görs ofta också med det ”normala” intaget och speciell 
hänsyn tas till speciellt känsliga grupper (e xempelvis gravida kvinnor, små barn 
eller grupper med annorlunda kostvanor). 
 
 21 HÅLLBAR SANERING 
3 Trovärdighet: Ett nyckelbegrepp 
när vi riskkommunicerar5 
3.1 Tillit och trovärdighet: Definitioner 
Tittar man i en ordbok under ordet tillit kan man läsa följande: "Övertygelse om 
någons trovärdighet eller goda avsikter... som förtjänar tilltro" (Norstedts Svenska 
Ordbok, 1990). Det handlar alltså om att tro,  vara övertygad om något, inte att veta 
med bestämdhet, och det handlar om att man ska förtjäna någons tilltro. Man kan 
inte med någon legitimitet kräva att andra människor ska hysa tillit till en själv. 
Denna tillit är snarare något man i tanke, ord och gärning gör sig förtjänt av. Vi kan 
alla erinra oss en eller flera situatione r där någon politiker, ämbetsman eller före-
tagsledare hamnat i mediernas fokus, eller för att uttrycka det annorlunda, hamnat i 
blåsväder. För eller senare, ofta förr, får någon person i högre chefsställning den 
obligatoriska frågan av någon journalist: Ha r du fortsatt förtroende för X? Här är 
det ord och gärningar som till sist räknas, det hjälper föga att personen i fråga  säger: Lita på mig, ha förtroende för mig! 
När man forskar om risk och tillit, räck er sällan definitioner av den typ som 
finns i Norstedts Svenska Ordbok. Man vill om möjligt kunna ringa in en innebörd 
som både är allmän och som specificerar vilka situationer man pratar om. Tillit är 
en typ av begrepp som de allra flesta känner till och tycker är viktigt för sociala 
relationer, men som också är svårt att de finiera eller karaktärisera. Nedan följer 
några försök till definitioner (författarnas översättningar): 
 
• En generell förväntan som upprätthålls av en individ att orden, löften, 
sagda eller skrivna uttalanden som andra individer eller grupper gör, går 
att lita på (Rotter, 1980) 
• Tillit (trust) vid kommunikation refere rar till den generella förväntningen 
att ett budskap som man erhållit är san t och trovärdigt och att den som 
kommunicerar visar kompetens och är lighet genom att ge korrekt, objek-
tiv och fullständig information (Renn och Levine, 1991) 
• En persons förväntan att en partner som man har en relation till är för-mögen till och villig att bete sig gynnsamt mot personen även när part-nern är fri att välja bland alternativ a beteenden som skulle kunna leda till 
negativa konsekvenser för personen (Koller, 1988).  
 
Det finns naturligtvis ändå flera defi nitioner av tillit men de tre som redovisas ger 
en uppfattning om hur de kan formuleras. Även om det finns vissa skillnader  
mellan de olika förekommande  definitionerna, kan man ändå notera att det finns 
gemensamma teman som man kanske sku lle kunna kalla för tillitens kärna (här 
följer vi samma linje som Kaspers on, Golding och Tuler, 1992):  
                                                      
5 Kapitlet bygger på delar av Kapi tel 2 ”Tillit och trovärdighet i riskko mmunikation” av Lars-Erik Warg i 
Risker, kommunikation och medier. En forskarantologi , Redaktörer: Rolf Lidskog, Stig Arne Nohrstedt 
och Lars-Erik Warg. Lund: Studentlitteratur (2000). E tt stort tack till Studentlitteratur för tillstånd att ta 
med text ur boken. 
 22 HÅLLBAR SANERING 
 
• Förväntningar om andra personer och orienteringen mot framtiden .  
Detta är en viktig aspekt av tilliten, den tillåter människor att samarbeta 
utan att man har fullständig kunskap om eller insyn i andra personer och 
deras verksamhet. Man kan för övri gt stanna upp ett tag i tanken och 
fundera över om man öve rhuvud taget någon gång har denna fullständiga 
kunskap eller insyn vad gäller andr a människor. Med utgångspunkt från 
flera psykologiska teorier har man inte denna insikt heller när det gäller 
det egna tanke- och själslivet.  
• En föreställning om att det finns inslag av chans eller risktagning . Man 
vet att även om man hyser tillit till någon, så betyder det inte att något 
överraskande eller oönskat inte kan in träffa. I en relation som bygger på 
tillit finns det ingen betoning på tvång, och därmed minskar kontrollen över vilket utfall man vill ha.  
• Subjektiva uppfattningar om såväl andra människor som olika situa-
tioner . Det finns inga guideböcker skrivna om huruvida man ska hysa 
tillit i en viss situation (och om de fi nns, torde det knappast råda enighet 
om innehållet). Centralt i begreppe t tillit finns den subjektiva bedömning 
som den enskilde individen gör. Människan bygger merparten av sitt 
handlande på bedömningar om framtiden , och det kan då vara en framtid 
som bara ligger någon sekund bort. Ge nerellt kan man säga att människor 
är bra på att bedöma personer - också deras karaktärsegenskaper. Det har 
ur evolutionär synvinkel varit viktigt att vi kunnat utveckla denna  förmåga.  
 
3.1.1 Asymmetriprincipen 
Vid riskkommunikation är det avgörande fö r hur framgångsrik den ska bli, att de 
olika inblandade parterna/aktörerna kä nner tillit till varandra, har förtroende för 
den som säger eller gör något. Ofta är de tta något som likt hälsan tiger still. Man 
blir kanske uppmärksam på begrepp so m tillit och trovärdighet först när det plöts-
ligt är tveksamt om de alls finns i en viss  situation. Och då kan det bli helt avgö-
rande för den fortsatta processen huruvida tillit och trovärdighet kan återskapas. 
Skulle man se till risklitteraturen borde man inta en pessimistisk hållning härvidlag. 
I en välkänd artikel av Slovic (1993), introducerar han begreppet asymmetriprinci-
pen. Det innebär helt enkelt att det är lättare  att förlora tillit och trovärdighet än det 
är att vinna dem. Slovic identifierar fy ra huvudfaktorer som upprätthåller den här 
principen.  
 
1) Negativa händelser som olyckor, katast rofer, mänskliga felhandlingar och 
lögner som ju får anses ha negativ inverkan på trovärdigheten hos myndigheter 
eller organisationer, är förhållandevis lä ttare att notera och komma ihåg jämfört 
med positiva händelser. I spridandet av denna negativa information spelar  
naturligtvis medierna en betydande roll.  
2) Negativa händelser antas ha en större betydelse för människors upplevelser och 
utformning av attityder.  
 23 HÅLLBAR SANERING 
3) Man tenderar att uppleva de källor som bär fram negativa nyheter som mer 
trovärdiga än de som kommer med positiva nyheter.  
4) I den mån det finns misstr oende kommer detta troligtv is att fortsätta av sig 
själv, möjligen kommer det att öka. Skäl et till detta skulle kunna vara att  
människor som misstror något/någon är obenägna att leta efter kontakter eller 
information som skulle ändra den bild av misstroende som man har.  
 
Slutsatsen av denna asymmetriprincip är att det är otroligt viktigt att upprätthålla 
trovärdighet gentemot sin omvärld. På nå gon nivå handlar merparten av mänskliga 
relationer och tillhörande kommunikation mycket om den tillit och den trovärdig-
het som man kan känna gentemot varandra.  Att förlora sin trovärdighet innebär 
ofta något negativt i ekonomiska termer , och det behöver in te vara handel med 
aktier som vi talar om. Det kan vara kosts amt att försöka förbättra ett kantstött 
förtroende, och går det inte utan att pers oner i ledningen måste avgå, tvekar de allra 
högsta instanserna sällan inför detta steg.  
 
3.1.2 Bristande tillit 
Det är inte lätt att överföra tekniker från ett område till ett anna t. Detta gäller inte 
minst området riskkommunikation. Man har bl . a. använt sig av tekniker, erfaren-
het och kunskap som fungerat inom ko mmersiell marknadsföring och funnit att 
dessa inte är så enkla att tillämpa rakt av  när man ska kommunicera om risker med 
en berörd  allmänhet. Slovic och MacGregor (1994) pekar på svårigheterna: Fastän 
hänsyn till kommunikationen kan förhindra misstag som kan förvärra konflikter, 
finns det rätt lite bevis för att riskkommunikation på något avgörande sätt har 
bidragit till att minska klyftan mellan te kniska riskmätningar och allmänhetens 
skattningar eller att ha förbättrat besluten om uttjänt kärnbränsle eller någon 
 annan stor källa till riskkonflikt. Den be gränsade effektivitete n av ansträngningar 
med riskkommunikation, kan tillskrivas bristen på tillit (författarnas översättning).  
De kom alltså till slutsatsen att riskkomm unikationen inte ha de någon ärorik 
historia utifrån empiriska grunder. Orsaken  skulle kunna vara bristande tillit. Detta 
är en slutsats som även förs fram av andr a författare, t.ex. Kasperson, Golding och 
Tuler (1992); Renn och Levine (1991). Ma n har också argumenterat för att vissa 
kontroverser, t.ex. inom miljöområdet, i sig bidrar till att allmänheten får mindre 
tillit till beslutsfattare och policymakare (Löfstedt och Renn, 1997). Ett annat  
exempel där allmänhetens fö rtroende för höga chefer och regeringspolitiker nagga-
des i kanten var turerna kring den plan erade fusionen mellan Telia och Telenor 
under 1999. I just detta exempel var ju sa mma chefer och politiker, såväl svenska 
som norska, ute i massmedierna och bet ygsatte olika personer med avseende på 
den tillit och det förtroende de kände.  
När människor misstror, har låg tillit till, en person eller en organisation är man 
heller inte så observant på vad personen eller organisationen har att säga. Ur kog-
nitionspsykologisk synpunkt är denna strategi  rätt så logisk. Vi kan rimligtvis inte 
ha personlig kunskap om alla komplicerade förhållanden; det är svårt att utvärdera 
om något verkar rimligt eller inte. I såd ana situationer är det "budbärarna" man 
tenderar att koncentrera sig på. Om jag ka n lita på den som bär fram ett visst bud-
skap, då kan jag också lättare ta till mig själva budskapet.  
 24 HÅLLBAR SANERING 
Då det är så viktigt med tillit och trovärd ighet för att ett riskbudskap överhuvud 
taget skall uppfattas, är det naturligtvis av stort intresse att veta hur man kan öka 
dessa så viktiga determinanter för att en bra kommunikation om risker i samhället 
ska kunna komma till stånd. I nästa avsnitt kommer vi att ta upp några sådana råd 
som är sprungna ur både erfarenhet och forskning. 
 
3.1.3 Bygga upp tillit och trovärdighet på sikt 
Att skriva om hur man når tillit och trovärdighet bland medmänniskor, mot-
ståndare, kollegor, organisationer, politike r, industri etc., är ingalunda någon lätt 
uppgift. Det finns kanske anledning att frå ga sig om man överhuvudtaget kan göra 
något aktivt själv för att man ska ha trovärdi ghet inför andra. Kanske är det så att vi 
här är inne på mer eller mindre medfödda egenskaper; vissa människor inger för-troende medan andra inte gör det, hur mycket  de än anstränger sig. Utan att ge sig 
in i den diskussionen menar vi dock att det finns konkreta saker man båda kan göra 
och inte göra och som bidrar till att öka de n egna trovärdigheten. Vi menar att det 
är något som alla och envar som kommun icerar med andra människor utifrån ett 
expertperspektiv måste ha i åtanke hela tiden. Utan denna trovärdighet är det föga 
troligt att man överhuvud kan upprätta  en bra dialog med allmänheten. 
Att bygga upp ett förtroende är egentligen  ett långsiktigt mål. Om detta skulle 
vara riktigt, och mycket talar för att det är så, innebär det några saker som man bör 
tänka på. Man kan t.ex. inte förvänta sig att få någon större eller ärlig respons om 
man går ut och ber att folk ska lita på en. I själva verket blir ofta reaktionen den 
motsatta. Ju mer man verkligen anstränge r sig för att få människors förtroende, 
desto mindre tenderar man att få det. Hur många revyer har inte visat upp personer 
som med ett glättigt yttre bett om männis kors förtroende. Och hur ofta har inte 
publiken samtidigt förstått att är det några ma n ska lita på och ha förtroende för, så 
inte är det de här personerna.  
Lika lite som man egentligen kan be om att få människors förtroende, lika lite 
kan man betrakta förtroendeskapande åtgä rder som något som man ägnar sig åt lite 
då och då. Har man den attityden kommer man troligtvis att finna att förtroendet är 
lågt då man skulle behöva det som bäst. Vill man bygga upp ett mer långsiktigt 
förtroende så görs det med tanke, ord och handling i det vardagliga arbetet. Man gör det förmodligen allra bäst när man in te tänker på det som just förtroende-
skapande åtgärder utan mera som naturlig a inslag i en väl förankrad och naturlig 
policy.  
En tredje konsekvens av att förtroende är något som byggs på lite sikt, är just 
att man formulerar och antar riktlinjer fö r hur man ska ta ansvar och arbeta med 
dessa frågor. I den vardagliga lunken står kans ke inte åtgärder för att skapa och öka 
förtroendet allra högst på agendan. Men skulle någonting plötsligt hända, har man 
sällan tid att parallellt med att man försöker att åtgärda den risk som man identi-
fierat, också försöka att bygga upp en trovä rdighet. Som effekt av en sådan situa-
tion kan man med stor säkerhet förutski cka att kommunikationen om riskerna  
gentemot en berörd allmänhet, inte blir  så bra som man skulle kunna önska. En 
klok strategi är att utveckla en policy och en strategi för en bra riskkommunikation  
under tider då det finns förhållandevis l itet tryck på att en sådan kommunikation 
 25 HÅLLBAR SANERING 
ska ske. Kort sagt, man bygger under "fredstid " upp en organisation och ser över 
vad man kan göra för att öka sin trovärdighet och förbättra riskkommunikationen 
med olika berörda grupper, organisationer,  medier etc. Att visa att man i förväg 
tänkt på och planerat för olika situationer där risk är ett uttalat inslag, bidrar till att öka förtroendet för verksamheten eller organisationen.  
 
3.2 Faktorer som bestämmer tillit och tro-
värdighet 
3.2.1 Vad säger forskningen? 
I de tidigare avsnitten har vi inte så mycket berört det kanske mest centrala när det 
gäller tillit och trovärdighet: Vilka faktorer är det som ligger bakom och bestämmer 
dessa begrepp? Vad är det för dimensioner som fångar en relation där det råder tillit och trovärdighet mellan olika parter? Vi kommer att peka på tre olika fram-
ställningar som behandlar vilka dessa ba komliggande faktorer kan vara. Man kan 
notera att även om det finns vissa skillnader så är det likheterna mellan framställ-ningarna som är påfallande. Det är heller kanske inte så underligt att det blir så, det 
är trots allt samma mellanmänskliga rela tion som man försöker att analysera.  
Renn och Levine (1991) anger i sin anal ys fem komponenter som är förutsätt-
ningar för att man ska känna tillit.  
 
• Kompetens  (grad av teknisk/fackmässig expe rtis kopplad till ett budskap 
eller en källa) 
• Objektivitet  (avsaknad av bias i informationen som andra upplever den); 
• Rättvisa  (erkännande och adekvat representa tion av alla relevanta aspek-
ter av ett visst synsätt); 
• Konsistens  (möjlighet att förutsäga argument och beteende baserat på 
tidigare erfarenhet och kommunikation); 
• Förtroende  (upplevelse av "goodwill" när det gäller att sammanställa  
information). 
 
Det är inte svårt att känna igen dessa komponenter som något allmänt viktigt för 
tillit och trovärdighet. Renn och Levine tä nker sig att tillit vilar på alla fem kom-
ponenterna men att man i viss mån kan kompensera svagheter i en komponent med styrka i en annan. Exakt hur man tänker si g att detta skulle fungera är en smula 
oklart och likaså om det finns några begrän sningar till vissa situationer. Hur som 
helst, det är en intressant tanke som skulle  förtjäna att prövas empiriskt. Den indel-
ning som Renn och Levine gjort har i viss ut sträckning fått stöd i senare forskning.  
En snarlik indelning i fyra huvuddimensi oner när det gäller social tillit har före-
slagits av Kasperson, Golding och Tule r (1992). De betonar att ingen av dimen-
sionerna i sig själv är tillräcklig; för att til lit ska föreligga måste alla fyra föreligga. 
Detta är alltså en liten skillnad jämfört med de komponenter som Renn och Levine 
föreslog.  
 
 26 HÅLLBAR SANERING 
• Engagemang  (commitment) 
• Kompetens (competence) 
• Omsorger (caring) 
• Förutsägbarhet  (predictability) 
 
Man måste kunna lita på att det finns ett engagemang hos parterna  för att uppnå ett 
mål eller att fullfölja ett åtagande. Detta engagemang vilar i sin tur på faktorer som 
bedömd objektivitet och rättvisa i beslutsp rocessen. Huruvida någon verkligen har 
engagemang inför en uppgift, ett arbete, är i stor utsträckning en bedömningsfråga. 
När det gäller upplevd kompetens  är detta naturligtvis ett av de allra viktigaste 
fundamenten för tillit och trovärdighet. Inte  minst gäller det när man har att göra 
med frågor som är relaterade till risk på något sätt. Om man inte bedöms riktigt 
besitta den kompetens som krävs för ett kva lificerat arbete i ledande ställning, kan 
misstanken smyga sig in att man kommer att vara mindre självständig i sina beslut. 
Det skulle kunna bana väg för att olika intressegrupperingar (såväl inom som utom 
en organisation) började försöka påverka beslut och en verksamhet som de egent-
ligen inte var kopplade till.  
I situationer där människor är beroende av varandra på något sätt är det viktigt 
att kunna känna att andra involverade br yr sig om, känner omsorg. Inom sjuk-
vården är detta ett mycket centralt begrepp på alla nivåer. Säkert har betoning på 
omsorg i kombination med kompetens stor  betydelse för det förtroende som  
gemene man hyser för sjukvården som organisation och dem som arbetar där. Det 
är lätt att sätta sig in i en situation där man inte upplever att andra inblandade bryr 
sig om, känner omsorg inför människor och uppgifter. I sådana situationer torde det 
vara utomordentligt svårt att känna förtroende för någon eller något.  
När det slutligen gäller förutsägbarhet , bygger tilliten till stor del på att man 
kan förvänta sig vissa tankar, handlingar, ställningstaganden, beslut etc. Det är 
alltså inte nödvändigt att man genomgåe nde uppvisar ett enhetligt beteende men 
det är viktigt att det inte "svajar" alltför  mycket mellan olika situationer. Man hör 
ibland uttrycket "honom/henne kan man verk ligen lita på". Till stor del ligger i 
detta att det går att känna igen personens handlingar från en situation till en annan. 
Om man skulle uppleva att så inte längre va r fallet, skulle man förmodligen börja 
undra vad som hade hänt och kanske fråga sig om man längre kan lita på personen 
ifråga.  
En av de få empiriska prövningarna av faktorer bakom tillit och trovärdighet 
har rapporterats av Peters, Covello och McCallum (1997) De prövade bl. a. hypo-
tesen att upplevd tillit och trovärdighet beror på tre faktorer: Upplevd kunskap och 
expertis, upplevd öppenhet och ärlighet samt upplevd omtanke och omsorg . De 
prövade också att konstruera modeller där dessa tre faktorer var beroende variabler. 
Om man jämför dessa tre faktorer med de fem komponenter (Renn och Levine) 
och de fyra dimensioner (Kasperson, Gold ing och Tuler) som presenterats tidigare, 
ser man att det finns betydande likheter. I sin prövning fann Peter, Covello och 
McCallum att de tre faktorerna på ett signi fikant sätt förklarade variationen i upp-
levelsen av tillit och trovärdighet. Med andra ord, de fann starkt stöd för sin  
 27 HÅLLBAR SANERING 
hypotes om de ingående faktorerna. I förlängningen får även andra förklarings-
ansatser ett stöd. Det finns stora likheter mellan ansatserna som tidigare påpekats.  
Peters, Covello och McCallum prövade si na resultat i tre multipla regressions-
modeller, en vardera för industri, myndigheter och lokala medborgargrupper. Åter-
igen var tillit och trovärdighet den beroende  variabeln. Resultaten var synnerligen 
intressanta. Största ökningen vad gäller tillit oc h trovärdighet för industrin skedde 
när den upplevdes ha ökat sin omtanke oc h omsorg. Motsvarande för myndigheter 
var engagemang och för de lokala medborgargrupperna kunskap och expertis. Det 
är ofta som industrin upplevs ha sitt stör sta fokus på att öka sin profit och knappast 
bekymra sig om allmänhetens hälsa och säkerhet. Likaså menar man ofta att myn-
digheterna inte är riktigt engagerade i sina uppgifter; de är stela byråkrater. Be-träffande lokala medborgargrupper framför kritiker ofta åsikten att de visserligen 
har engagemang men att de sakna r kunskap om sakförhållandena.  
Resultaten som Peters, Covello och McCallu m fick skulle kunna tyda på att om 
man lyckas vederlägga en negativ stereot ypi, är det en nyckel till upplevelse av 
tillit och trovärdighet. Man borde alltså identifiera sin svagaste punkt, var andra 
(allmänhet eller andra viktiga grupper) tyck er att man skulle kunna förbättras.  
Sedan ska man verka för att förbättra sitt anseende just på den punkten. Detta ska 
då naturligtvis göras med de bästa och ärligaste avsikter; man ska inte bara försöka verka vara engagerad, verka hysa omtanke  och omsorg eller verka som att man 
hade kunskap. Sådana strate gier skulle obarmhärtigt avslöjas och sedan skulle man 
befinna sig i en ännu sämre sits när det gäller tillit och trovärdighet. Man ska verk-
ligen försöka att uppriktigt förbättra sig på dessa punkter som kan inverka negativt 
på vilken tillit och trovärdighet man upplevs ha.  
 
 28 HÅLLBAR SANERING 
4 Riskkommunikation: Teori och 
tillämpning6 
4.1 Riskkommunikationens roll 
Att identifiera, skatta, reducera och på ett bra och effektivt sätt kontrollera risker 
som associeras med modern teknologi, är en av de viktigaste utmaningarna i vår 
tid. Så har också under de senaste 35 åren, handläggning och utvärdering av risker 
fått en alltmer framskjuten och betydande roll i de industrialiserade länderna. Som 
ett svar på allmänhetens krav på en säkrare miljö att leva i, har nya professioner, 
lagar, vetenskapliga discipliner och byrå kratiska organisationer skapats. Det har 
gjorts instrumentella riskmätningar och a ndra försök att uppskatta risker inom en 
mängd olika områden: konsumentprodukter, ny teknologi och förvaring av konta-minerat avfall för att nu nämna några exempel. I vissa fall kommer dessa mätningar 
och uppskattningar av risker, att omvandl as och kommuniceras till allmänheten i en 
mängd olika former. Gemensamt för de flesta budskap som kommuniceras på detta 
sätt, är att de innehåller kunskap sprungen  ur den tekniska världen men som sedan 
ska överföras till icke-tekniska sektorer i samhället.  
På senare tid har det emellertid blivit vanligare med andra ordningar. Det finns 
exempel där risker först har identifierats av allmänhet eller massmedia, för att där-
efter nå professionella riskanalytiker, politik er och lagstiftare. Bland de risker som 
idag omger oss och som man rapporterar om , kan man nämna vatten- och luftföro-
reningar, mobiltelefoner, GMO, radon, giftig t avfall samt AIDS. I alla händelser är 
detta med att skapa, överföra och responde ra på riskinformation ingen ny före-
teelse. Genom mänsklighetens historia fi nns det gott om exempel på hur man har 
använt myter, metaforer och ritualer fö r att predicera, kommunicera och undvika 
olika risker. Man kanske kan uttrycka det så att riskkommunikation har funnits 
inbäddad i människornas språk och samtal.  
Det mer vetenskapliga intresset för risk kommunikation, daterar sig inte längre 
tillbaka än till mitten av 1980-talet. Före denna tidsperiod var det ytterst få studier 
som hade "riskkommunikation" i titeln. Idag finns det ett otal artiklar, böcker och 
konferenser/seminarier som behandlar o lika aspekter av den mellanmänskliga 
kommunikationen av risker. Man kan möjlig tvis fråga sig varför det är så stort 
intresse för riskkommunikation just nu? Är det kanske bara en lite nyare och mer 
märkvärdig rubrik på vad ett antal forska re och specialister håller på med? Troligt-
vis är det inte så utan intresset är nytt och reellt och går mer att söka i de olika 
konflikter mellan allmänhet och myndighet er/experter som man kunnat rapportera 
om världen över. Från allmä nhetens sida har man ofta givit uttryck för att myndig-
heter/experter inte lyssnar, att de inte  tar tillräcklig hänsyn till den oro och upp-
rördhet som "den vanliga människan" ger uttryck för. Viljan och förmågan att  
under sådana omständigheter aktivt delta i olika beslutsprocesser blir sannolikt 
                                                      
6 Delar av detta avsnitt bygger på text i Kapite l 4 ”Riskkommunikation: Den viktiga dialogen mellan  
experter och allmänhet” av Lars-Erik Warg i Hälsa och miljö – en lärobok i arbets- och miljömedicin ” . 
Redaktörer Christer Edling, Gunnar Nordberg och Monica Nordberg. Lund: Studentlitteratur (2000). Ett 
stort tack till Studentlitteratur för tillstånd att ta med text ur boken. 
 29 HÅLLBAR SANERING 
påverkade i negativ riktning. Myndigheterna å sin sida anser ofta att allmänheten i 
alltför hög utsträckning bekymrar sig för "f el" sorts risker. Ovanpå detta kan man 
addera ett mer akademiskt problem som handlar om vad risk egentligen är och om 
möjligheterna att alls göra någorlunda korrekta uppskattningar av en risk som före-
ligger.  
Den svenska traditionen när det gäller umgänget mellan myndigheter och all-
mänhet, påbjuder såväl insyn och öppenh et som medborgarnas deltagande i  
beslutsprocesserna. Som ett exempel på de nna tradition kan nämnas den formalia 
som omger miljöärenden och dess handläggni ng. En bärande tanke i denna tradi-
tion är att tillhandahålla info rmationsunderlag som syftar till att ge maximalt inflyt-
ande för medborgarna. När myndigheterna måste besluta huruvida man ska eva-kuera människor från områden med miljögif tigt avfall, bestämma gränsvärden för 
exponering av cancerogena ämne n eller att ge tillstånd till att bygga ut ett kärn-
kraftverk, så är det demokratiska samhället ställt inför olika svårigheter. Enighet 
eller "samhällelig acceptans" är otillräckliga kriterier för att lösa många av dagens 
teknologiska frågor. Besluten måste också va ra baserade på ve tenskapligt korrekt 
information därför att vissa val som man gör, sätter fysiska och biologiska pro-cesser i rörelse som skulle var oönskade av många människor om de bara kunde 
förutsägas.  
Den stora samhälleliga och demokratiska be tydelsen för att upprätthålla och ut-
veckla en god riskkommunikation, sammanf attas på ett bra sätt av Lee M Thomas 
vid U S Environmental Protection Agency: " En av de största utmaningarna som 
kommer att möta de som arbetar med hälso- och miljörisker, är hur man ska få till 
stånd en bra dialog med allmänheten. I en demokrati är det i slutändan allmän-
heten som avgör hur dessa olika risker komm er att kontrolleras. Det är alldeles för 
mycket som står på spel för att vi inte ska göra vårt allra bästa ". I denna stora 
uppgift är egentligen ingen individ eller or ganisation på förhand diskvalificerad att 
delta. Snarare tvärtom, skall uppgiften kunna lösas nöjaktigt kräver den engage-
mang från den enskilde individen, den akademiska världen, olika medborgar-
grupper, media, industrin, statsmakterna samt lokalpolitiker. 
 
4.2 Vad menas med riskkommunikation? 
Ett centralt begrepp i det moderna samhä llet och överförandet av olika typer av 
kunskaper och idéer, är således riskkomm unikation. I litteraturen kan man finna 
lite olika definitioner även om de i stor t pekar mot samma sak. Nedan följer några 
av de förekommande definitionerna. Riskkommunikation är… 
 
• ”… varje avsiktligt utbyte av inform ation om hälso- eller miljörisker 
mellan intresserade parter” (Covello et.al., 1987) 
• ”… varje typ av kommunikation som informerar individer om existensen, naturen, formen, allvarlighetsgrad en eller acceptansen hos risker”  
(Krimsky & Plough, 1988) 
 30 HÅLLBAR SANERING 
• ”… som flödet av information och riskvärderingar fram och tillbaka  
mellan akademiska experter, myndi ghetstjänstemän, intressegrupper och 
allmänheten” (Leiss, 1966) 
• ”… en ömsesidig process som innebär utbyte av information och åsikter 
mellan enskilda, grupper och myndighe ter/institutioner. Den innehåller 
flera budskap, inte nödvändigtvis om risk, som uttrycker engagemang, 
åsikter/reaktioner gentemot risk eller mot olika åtgärder/strategier för 
att övervaka och kontrollera risker ” (National Research Counsil, 1989) 
 
Vid Arbets- och miljömedicinska kliniken (AMM) Universitetssjukhuset Örebro, har vi sedan början av 1990-talet då vi inledde arbetet med riskkommunikation, 
anslutit oss till den sistnämnda definitionen. Den är ordrik och lite omständlig men 
den ger en vägledning om hur processen ka n se ut där allmänheten har möjlighet att 
göra oberoende och självständiga bedömni ngar om risker rörande hälsa, säkerhet 
och närmiljö. 
 
4.3 Modeller för riskkommunikation 
Riskkommunikation är i allt väsentligt en tillämpad disciplin som hämtat inspira-
tion från flera olika områden t.ex. psykologi, sociologi, statsvetenskap, kultur-
antropologi. Detta är både på gott och ont. Genom att riskkommunikationen vilar 
på en heterogen grund har det varit svårt a tt utveckla teoriarbetet, det är svårt att i 
en teoretisk ansats ta hänsyn till flera olika akademiska discipliner. Å andra sidan 
har denna lite spretiga bakgrund bidragit till att man kunnat utveckla olika modeller och ansatser som kanske på ett snabba re sätt kunnat omsättas i praktisk tillämp-
ning.  
Gutteling och Wiegman (1996) pekar dock  på två kommunikationsteorier som 
är tillämpbara inom riskkommunikationen: 
  
• Elaboration likelihood model, ELM (Petty & Cacioppo, 1986) som ut-vecklades för att få en uppfattning om hur konsumenter bearbetar ett 
kommunicerat budskap och hur de sedan  formar attityder och hur de  
agerar.  
• Heuristisk teori (heuristisk betyder ungefär tumregler), se t.ex. Tversky 
& Kahneman, 1974. Här antar man att individer primärt är motiverade att 
testa validiteten i ett ar gument eller ett budskap. 
 
ELM var influerad av kognitiv teori som postulerade att effekten av kommunika-
tion till största delen bestämdes av nature n hos den kognitiva responsen genererad 
av mottagarna när de tar emot och tänker på ett budskap. Man tänker sig att indi-
vider aktivt och systematiskt kommer att relatera informati on från ett budskap till 
tidigare idéer och attityder. Hur detta sedan ser ut beror på individernas motivation 
och kognitiva förmåga. I denna modell tala r man också om två typer av påverkan/ 
influenser: en central väg och en perifer väg . Den förstnämnda vägen används när 
individen på ett noggrant sätt utvecklar ar gumentens natur. De n sistnämnda vägen 
 31 HÅLLBAR SANERING 
är mer trolig när individen inte är mo tiverad eller inte har möjlighet att processa 
budskapets innehåll. Huruvida  ett budskap processas centralt eller perifert kan bero 
på omständigheterna eller relateras till indi vidfaktorer som hur personligt relevant 
budskapet känns eller mottaga rens ”behov av tänkande”, hur pass kul man tycker 
att det är att engagera sig i själva tänkandet. 
Enligt heuristisk teori processar individer inte alltid information på ett systema-
tiskt sätt utan använder sig ibland av heur istiska metoder för att processa informa-
tionen. I en sådan process använder man rela tivt enkla beslutsregler som inte tar så 
mycket ”kognitivt utrymme” i anspråk. Regl erna är baserade på tidigare erfaren-
heter. Man kan t.ex. ha lärt sig att expe rternas argument är mer trovärdiga än de 
som förs fram av icke-experter. Man kan så få den heuristiska regeln att ex-
perternas argument är att lita på . Även om heuristiska regler är ekonomiska och 
allmänt tillräckligt effektiva för att vägled a individer i vardagslivet, så kan de or-
saka systematisk och förutsägbara fel (s e t.ex. Tversky och Kahneman, 1974;  
Nisbett och Ross, 1980). 
Det finns naturligtvis inte endast ett e nda sätt eller en enda modell för hur risk-
kommunikation lämpligen ska bedrivas. Efters om riskerna kan se ut på olika sätt, 
situationerna starkt variera och syftena vara  vitt skilda, är det bara en fördel om 
man "kan har mer än en hammare i ve rktygslådan". Har man det ökar sannolik-
heten för att man hittar och kan använda en modell för att kommunicera om risker 
som passar behoven. Ju mer man kan mö ta behoven hos situa tionen och de in-
blandade aktörerna, desto större än  sannolikheten att ri skkommunikationen  
kommer att upplevas som lyckad.  
Lundgren och McMakin (2004) har i en välstrukturerad handbok om riskkom-
munikation, sammanfattat tolv olika mode ller eller angreppssätt för hur man kan 
kommunicera om risker. Vår uppfattning är att det inte finns någon enskild modell 
som kan göra anspråk på att vara den bästa för alla syften, alla målgrupper eller alla 
situationer där man kommunicerar om risker. I stället är det så att modellerna inom 
detta område kommer från flera olika disciplin er och att de alla kan ge en ledtråd 
eller insikt till dem som kommunicerar om risker. På så sätt får vi en större  repertoar av instrument att använda som kan vara tillämpliga i olika situationer. 
Detta är skälet till varför vi vill beskriva alla modellerna här. 
Framställningen i detta avsnitt bygger i allt väsentligt på delar i Lundgrens och 
McMakins bok. De tolv modellerna presen teras nedan (för de svenska översätt-
ningarna står i de flesta fallen författarna). De engelska benämningarna på model-
lerna är satta inom parantes. Många av  modellerna benämns som ”approach” på 
engelska. Vi har i de flesta fall valt att inte översätta detta (förhållningssätt/ närmande) då det inte skulle klinga helt bra på svenska: 
 
• Kommunikationsprocesser (Communication Process Approach) 
• Nationella forskningsrådets modell (USA) (National Research Counsil’s Approach) 
• Mentala modeller (Mental Models Approach) 
• Kriskommunikation (Crisis Communication Approach) 
 32 HÅLLBAR SANERING 
• Konvergerande kommunikation (Convergence Communication  
Approach) 
• Tre utmaningars modell (Three-Challenge Approach) 
• Social konstruktion (Social Constructionist Approach) 
• Indignationsmodellen (Hazard Plus Outrage Approach) 
• Mentalt brus (Mental Noise Approach) 
• Social nätverkssmitta (Social Network Contagion Approach) 
• Social förstärkning av risk (Social Amplification of Risk Approach) 
• Social tillit (Social Trust Approach) 
 
4.3.1 Kommunikationsprocesser 
Riskkommunikation uppvisar till stora delar samma uppbyggnad som traditionell 
kommunikation. Det finns t.ex. en källa som kommunicerar och som genererar ett 
budskap som går genom en kanal till en mottagare. Som exempel kan man tänka 
sig en myndighet (källa) som beslutar att en kemikalie utgör en oacceptabel risk för allmänheten (budskap) och utfärdar ett pressmeddelande (kanal) som publiceras 
som en artikel i massmedia (en annan kanal) och att detta läses av delar av allmän-heten (mottagare). Mycket av forskningen inom denna modell har handlat om vilka 
effekter de olika komponent erna har på varandra.  
Vad som är bidraget till teoribildningen om riskkommunikation är att var och 
en av komponenterna (källa, budskap, ka nal, mottagare) måste beaktas. Kommer 
mottagarna  att betrakta källan  som trovärdig? Har budskapet  utformats så att det 
kan förstås av mottagarna? Vilka kanaler når mottagarna bäst? 
 
4.3.2 Nationella forskningsrådets modell (USA) 
Vi har tidigare pekat på den användbara definitionen av begreppet riskkommunika-
tion som National Research Council föreslagit.  Detta råd initierade själva att man 
skulle göra en studie för att öka kuns kapen om själva ri skkommunikationspro-
cessen. Den arbetande gruppen bestod av e xperter inom olika discipliner som under 
1987 – 1988 var i kontakt med många andra experter och praktiker inom riskom-rådet. En rapport i form av en bok presen terades 1989. I enlighet med sin definition 
av riskkommunikation, med bl. a. den star ka betoningen på den interaktiva pro-
cessen mellan de engagerade parterna, me nar man att varje form av framgångsrik 
riskkommunikation borde innehålla utbyte av information och åsikter. Exakt hur 
detta utbyte ska se ut kan variera från situ ation till situation. Om det gäller att upp-
nå konsensus eller en kompromiss, kommer olika aktörer med nödvändighet att 
vara engagerade. Även när syftet med riskkommunikationen är utbildning eller 
information kommer utbytet att ske, om in te annat när man vill ha en återkoppling 
på om huruvida informationen nådde fram.  När det gäller att förändra beteende i 
krissituationer har man i regel inte tid att samla berörda för att få ta del av deras 
önskningar och behov. Ett sätt att möta detta  är att ta med potentiellt berörda redan 
i planeringsarbetet. 
 
 33 HÅLLBAR SANERING 
4.3.3 Mentala modeller  
Begreppet ”mentala modeller” hänför sig inte till olika modeller som utvecklats 
inom riskkommunikationen. Det handlar om  att människor kan sägas ha mentala 
modeller av en situation. Den här ri skkommunikationsmodelle n har sitt ursprung 
från forskning som ligger inom kognitions psykologin. Bidrag till den forskningen 
har bl.a. gjorts av Paul Slovic och Baru ch Fischhoff. Modellen föreskriver att den 
som vill kommunicera först bestämmer målgruppen. Efter det intervjuar man per-
soner från gruppen för att få en uppfattning om hur de ser på den aktuella risken. 
På basis av dessa svar kan man skapa en "mental modell" som ger en bild över hur 
målgruppen ser på den aktuella risken. Efter det kan man jämföra denna modell 
med vad som skulle kunna kallas för expe rternas modell, dvs. den som betraktas 
som den bästa så långt. Man kan följa upp med mer fokuserade enkäter för att så bra som möjligt få en bild över var even tuella skillnader mellan modellerna finns. 
Slutligen utformar man riskkommunikati onen riktat mot kunskapsluckor eller  
inkonsistenser i målgruppens modell.  
I den här modellen pekas på något som är  mycket viktigt vid alla former av 
riskkommunikation: För att verkligen ku nna kommunicera på ett bra sätt med en 
målgrupp måste man så långt som möjligt förstå hur den gruppen tänker. Man ska 
komma ihåg att det är tveksamt om det fi nns något som kan kallas för en allmänhet 
i den bemärkelsen att den tänker och tyck er på ungefär samma sätt. Det finns skill-
nader i hur man tänker och tycker om risk  om man är man eller kvinna, om man är 
yngre eller äldre eller vilken typ av utbildning man har.  
 
4.3.4 Kriskommunikation 
Denna modell föreskriver att de som ko mmunicerar om risker, ska använda alla 
redskap i arsenalen för att få målgruppen att vidta de lämpliga aktionerna och bete 
sig på en korrekt sätt. Vid en evakuering är det t.ex. viktigt att människor fysiskt 
flyttar sig i enlighet med en viss plan samtidigt som de inte hindrar annat arbete 
som räddningspersonal kan vara sysselsa tta med. All kommunikation som inte 
syftar till att få denna förflyttning till st ånd definieras av modellen som onödig i de 
allra flesta fall. Man utgår från att den aktu ella organisationen vet bäst (i de fall där 
modellen kan bli aktuell).  
Vi har tidigare på flera ställen kunnat läsa att det är viktigt att man har en  
dialog mellan experter och allmänhet om man vill få till stånd en bra riskkommu-
nikation. Den här modellen tillfredsställer inte människornas önskan att bli invol-
verade i hur man ska agera gentemot risk er. Modellen lämpar sig därför bäst vid 
just kriser där det är viktigt att männis kor förflyttar sig, gör rätt och att det går 
snabbt. Ett tragiskt exempel nära i tiden då denna modell troligtvis tillämpades, var 
vid branden i Göteborg 1998 då 63 ungdomar omkom. Här fanns det inte utrymme 
för att ta del av vad de berörda/anhöriga etc. tyckte om vissa åtgärder från Rädd-
ningstjänsten eller att ta re da på vad berörda tycker. Det viktiga är att räddnings-
aktiviteterna går snabbt och följer de säk erhetsrutiner som är väl utprovade.  
Kommunikationen har mera av karakt ären information/ordergivning.  
 
 34 HÅLLBAR SANERING 
4.3.5 Konvergerande kommunikation 
Man kan betrakta kommunikation, inklusiv e den som handlar om risker, som en 
långsiktigt upprepande process i vilken olika värden och värderingar hos såväl 
kommunicerande organisation som målgr upp påverkar kommunikationsprocessen. 
När en organisation givit ut en viss typ av information som gått ut till målgruppen, tar den till sig den och returnerar inform ationen i lite omarbe tad form med budskap 
som de vill föra fram. Den första orga nisationen processar så denna information 
och riktar sig ånyo mot målgruppen. De  inblandade grupperna bollar så informa-
tion och budskap mellan varandra fram oc h tillbaka mellan varandra. Så småning-
om och långsamt konvergerar eller sammanl öper så informationen så att den får en 
alltmer gemensam bas.  
Slutsatsen är att riskkommunikationen måste bygga på en dialog med allmän-
heten/de berörda. Modellen betonar oc kså kontinuerlig återkoppling av hur bud-
skapet eller informationen uppfattats. Den uppläggning av riskkommunikation som 
den här modellen föreskriver lämpar sig bäst om syftet är att nå konsensus eller om man vill kompromissa i någon fråga. Vid kr iskommunikation är det här förfarings-
sättet direkt olämpligt, det går för lå ngsamt och tillför knappast något till exempel-
vis ett komplicerat räddningsarbete.  
 
4.3.6 Tre utmaningars modell 
I enlighet med denna modell kan man betr akta riskkommunikation som bestående 
av tre utmaningar: 
 
• utmaning av kunskap - målgruppen be höver kunna förstå den tekniska 
informationen som finns i samband med riskmätningar/riskunder-
sökningar 
• utmaning av processen - målgruppen har ett behov av att känna sig in-
volverad i processen om hur man handskas med risker 
• utmaning av kommunikationskicklig het - målgruppen och de som  
kommunicerar risken behöver kunna kommunicera effektivt 
 
Dessa tre utmaningar, som måhända kan tyckas var en smula självklara, är icke 
desto mindre utmaningar som var och en som kommunicerar om risker måste möta 
på så bra sätt som möjligt. När det t.ex. gäller skicklighet i att kommunicera, så 
gäller det inte bara den som kommunicerar risken utan även målgruppen. Saknar de 
denna skicklighet får den som kommunicerar risken en extra arbetsbörda, då måste 
han/hon arbeta med tekniker som ökar först åelsen. I vissa fall kan det vara lämpligt 
att möta målgruppen, intervjua männi skorna, kanske i mindre grupper.  
Kunskapsutmaningen möter ma n lämpligen genom att inte på förhand utesluta 
någon pedagogisk metod. Man kan presentera den tekniska informationen skrift-
ligt, verbalt eller visuellt. För att mö ta utmaningen rörande processen måste mål-
gruppen bli involverad i hur man avser att åtgärda risken. Typen av involverande 
måste då anpassas till vilket syfte riskkommunikationen har.  
 
 35 HÅLLBAR SANERING 
4.3.7 Social konstruktion 
Denna modell, liksom Nationella forsknings rådets modell (USA), fokuserar på 
flödet av teknisk information, värderingar, åsikter och emotioner. I den här aktuella 
modellen antar man inte att det vetens kapliga samhället tillhandahåller teknisk 
kunskap medan allmänhet eller intressenter bidra med värderingar, åsikter eller 
emotioner genom olika typer av feedback. Man antar istället att båda typerna av 
bidrag (input) kommer från båda sidorna. Det vill säga att det vetenskapliga sam-
hället har värderingar, åsikter och emo tioner som på ett subtilt sätt påverkar 
riskuppfattning och riskkommunikation. På  samma sätt tänker man sig att allmän-
het/intressenter ofta har teknisk kunskap som kan påverka riskuppfattningen och 
kommunikationsprocessen.  
Viktigt bidrag från denna modell är att social kontext och kulturen kan påverka 
åsikter och handlingar hos alla parter. Att bättre förstå detta kan leda till bättre riskbeslut och underlätta  riskkommunikationen.  
 
4.3.8 Indignationsmodellen 
Denna modell bygger på forskning i nom kognitionspsykologi och har introdu-
cerades av Peter Sandman. Vid Arbets- oc h miljömedicinska kliniken, Universi-
tetssjukhuset i Örebro, hade vi under första hälften av 90-talet kontakt med  
Sandman och lärde oss uppskatta det synsä tt som han förespråkade. På svenska har 
vi kommit att kalla Sandmans angreppssätt för Indignationsmodellen . Vi kommer 
att presentera denna modell lite närmare i kapitel 4.4.  
 
4.3.9 Mentalt brus 
Denna modell menar att när människor u ppfattar sig själva under risk/i fara, så 
sjunker deras förmåga att uppfatta och pr ocessa information dramatiskt. En beräk-
ning indikerar att förmågan att uppfatta och ta till sig information under sådana här 
omständigheter, kanske ligge r på en nivå som är 80 % mindre än normalt. Detta 
leder till att man bör bygga in redundans i sitt informationsarbete, speciellt i kris-
situationer. Förespråkare för denna mode ll menar att man inte bör ha mer än tre 
huvudbudskap, att dessa repeteras ofta, att man kompletterar skriftlig och verbal 
kommunikation med sådan som är mer visue ll samt att man plockar bort jargong, 
tekniska termer, akronymer och onödiga  utländska (ofta engelska) ord, 
 
4.3.10 Social nätverkssmitta 
Det finns forskning som visar på hur viktig a våra sociala nätverk är när det gäller 
påverkan på attityder och beteenden. Fo rskningen pekar på att de som vi tillbringar 
tid tillsammans med, påverkar hur vi uppfattar vår omvärld. Således skulle vi när vi 
konfronteras med en risk, implementera a ttityder och beteenden som andra i vårt 
nätverk har, som en respons till den aktue lla risken. Påverkan behöver inte nödvän-
digtvis ske snabbt eller omedelbart, den kan ske gradvis som en funktion av den tid vi tillbringar med personer i nätverket.  
Implikationen när det gäller riskkommuni kation är att vi måste se bortom den 
enskilde individen när vi kommunicerar risk . Att försöka få det sociala nätverket 
att ta mindre risker kanske är mer effek tivt än att bara vända sig till den enskilde 
 36 HÅLLBAR SANERING 
individen. Modellen pekar också på att det kanske skulle löna sig att rikta sig mot 
nyckelpersoner i det sociala nätverke t för att sprida nyheter snabbast.  
 
4.3.11 Social förstärkning av risk 
Den bakomliggande teorin är att social a aktiviteter kommer att förstärka konse-
kvenserna av en riskhändelse och då ofta på ett oväntat sätt. Som en illustration kan 
man tänka så vad som händer när man kasar en sten i vattnet; vågorna eller effek-
terna sprider sig långt bortom stenens omedelbara nedslagsplats. På samma sätt kan 
en risk sprida sig så att den påverkar affärsverksamhet, myndigheters agenda,  
opposition bland allmänheten, legala aktiviteter etc. Dessa konsekvenser kan i sin 
tur resultera i att industrier eller samhällen blir stigmatiserade – de ses som nega-tiva eller dåliga av andra som kommer i kontakt med dem.  
Media har på ett speciellt sätt blivit associerade med att förstärka konsekvenser 
av risker. Man har i studier funnit att me dan medias bevakning ofta introducerade 
sekundära frågor associerade med risk, så misslyckades vanligen myndigheter med 
ansvar för att kommunicera dessa risker att uppmärksamma dem. Detta ledde till 
att det blev en mängd historier om risker och ilska utan att det gavs några indika-
tioner på att dessa kunde lösas.  
Implikationen för riskkommunikation är att aktivt planera för och respondera 
på dessa ”vågeffekter” speciellt när det gä ller att visa enighet och i samband med 
kriskommunikation.  
 
4.3.12 Social tillit 
Frågor som rör tillit och trovärdighet är av y ttersta vikt när det gäller att uppnå en 
god och effektiv riskkommunikation. M odellen håller positionen att en persons 
tillit till en institution, bygger på en förståelse av den institutionens mål, motiv och 
handlingar i relation till personens värderi ngar. Således, om jag uppfattar att en 
organisation som har mina värderingar sk a agera/handskas med en risk, så kommer 
jag att sätta min tillit till att organisationen kommer att kunna handskas med den aktuella risken. 
En annan aspekt av denna modell kallas för Asymmetriprincipen. Forskare har 
funnit att det är svårare att skapa eller för tjäna tillit än det är att förstöra den. Om 
man inte litar på en organisation, så kommer negativ information som associeras 
till denna organisation att förstärka dera s bristande tillit medan man kommer att 
bortse från positiv information. Motsatsen gäller om man har tillit till en organi-
sation, då kommer positiv information a tt förstärka tilliten medan man bortser från 
negativ information.  
Inom modellen noterar man också idén a tt när människor uppfattar sig själva i 
en riskfylld situation, så förstår de och tar hänsyn till endast de budskap som  
kommer från källor som de uppfattar som trovä rdiga. Forskning har visat att om en 
organisation vill öka sin trovärdighet, så ska man t.ex. fokusera på sin förmåga att 
visa att man bryr sig om, eller att man har empati. 
Lärdomen för riskkommunikationen är att det inte spelar så stor roll hur bra 
förpackad och presenterad informationen är  om inte tillit och trovärdighet finns 
 37 HÅLLBAR SANERING 
etablerad. Ett problem i sammanhanget är naturligtvis att den som kommunicerar 
inte till fullo kan kontrollera hur  en organisation uppfattas.  
 
4.4 Indignationsmodellen 
Riskkommunikationen utifrån e xpertperspektiv har två aspekter som är oförenliga. 
Den ena består i att lugna människor som är  oroliga för en risk som den tillgängliga 
aktuella expertkunskapen bedöm er som relativt riskfri. I alla händelser är det inte 
befogat utifrån denna kunska p att känna så mycket oro. Notera att "lugna" i detta 
fall inte innebär att ljuga eller att mani pulera människors känslor eller upplevelser. 
Lugna betyder mera att kalibrera oron till den risk som man rimligtvis kan bedöma 
finns. Den andra aspekten av riskkommunika tion är att bryta igenom till en likgiltig 
allmänhet och informera om en risk som vetenskapssamhället bedömer som relativt 
stor. Om man hämtar exempel från den arbe tsmedicinska erfarenheten, skulle man 
kunna nämna elöverkänslighet i det första fallet och risk för hudcancer vid för mycket solexponering radon i det andra falle t. Det är viktigt att man håller isär 
dessa två aspekter, de går inte att fokuser a på samtidigt. Man måste göra klart för 
sig från allra första början vilken fokus man har.  
 
4.4.1 Experter kontra allmänhet 
Människors bedömningar rörande faktorer som gör dem oroliga  är inte sällan helt 
olika de bedömningar som experter kan göra om samma faktorers farlighetsgrad . 
Inte sällan erhåller man mycket låga ko rrelationer (samband) om man jämför dessa 
två. Man har funnit att det kan vara så låga korrelationer som r=0.2 (ett perfekt 
samband har värdet 1.0 eller – 1.0 medan en total frånvaro av samband har värdet 
0). Om man kvadrerar korrelationen får nå got som kallas för förklarad varians som 
är ett mått på samvarians mellan olika vari abler. Är andelen förklarad varians 50 % 
så innebär detta att om man känner till vä rdet för den ena variabeln så kan man 
förutsäga 50 % av värdet på den andra variabeln. I vårt fall har vi alltså en korre-
lation på r=0.2 som vi kvadrerar och då får en förklarad varians på 4 procent 
(r2=0.04). Detta är som att säga följande: Risker som kan döda människor är helt 
andra än de risker som människor blir uppr örda inför. Om det ofta är så, innebär 
det att riskkommunikationen knappast var it så framgångsrik hittills. Det betyder 
samtidigt att det finns stora uppgifter för en bra kommunikation om risker i sam-
hället. Möjligen är det så att vi ofta är  likgiltiga inför risker som dödar eller för-
sämrar hälsan för tusentals människor me dan vi samtidigt tycker att det borde  
satsas betydande resurser på risker som vi tror att vi själva kan drabbas av även om 
det skulle vara sällsynta händelser.  
Vi tror att de flesta som i sin yrkesutövning vid vissa tillfällen ikläder sig  
expertens roll för att prata om risker med allmänheten, kan känna igen det faktum 
att allmänheten verkar oroa sig för andra sak er än de som de rimligtvis borde oroa 
sig för. Åtminstone utifrån det expertpe rspektiv som man vid tillfället intar. Vad 
beror det på? Betyder det att människor är lättledda av en mindre seriös press? 
Innebär det att det inte tjänar någon roll a tt försöka samtala om samhällsrisker med 
allmänheten, de kommer ändå att få allt om  bakfoten? Är människor (som inte har 
 38 HÅLLBAR SANERING 
just min utbildning) hopplöst irrationella ? Indignationsmodellen erbjuder svar till 
dessa frågor och svaret är nej i samtliga fall. 
Nyckeln till varför experter och allmä nhet så påfallande ofta kommer till olika 
uppfattning om risker, ligger enligt den här modellens synsätt i hur vi definierar 
risk. För de flesta experter innebär risk en multiplikation av två faktorer: sannolik-
het och konsekvens. I en del fall så kan ma n basera sina uträkningar på s.k. hårda 
data. Exempel på detta är arbetsolyckor som lett till dödsfall, det är bara att räkna 
dessa i någon statistik. Vad som gäller i de fl esta fall där det blir en debatt eller en 
kontrovers om risk, är att man inte har tillgång till några hårda data. Vi måste inte 
sällan i dessa situationer göra uppskattningar om förväntade värden eller måste 
extrapolera från små till stora värden elle r från korta tidsintervall till långa tids-
intervall. I alla händelser sätter oftast experten likhetstecken mellan risk och multi-
plikationen mellan sannolikhet och magnitud.  
Allmänheten ser oftast inte risk på de t viset. Den lägger inte sällan in en be-
tydelse i riskbegreppet som experterna i varje fall tidigare kunde kalla för saker 
som "... icke relevanta faktorer, emoti onellt betingade kvasiaspekter eller psyko-
logiskt hatti-fnatt". Kort sagt, experterna talade om att detta var aspekter som inte 
var legitima när man skulle prata om risk eller försöka föra en dialog mellan fack-
män och lekmän. Indignationsmodellen utesluter  nästan ingen typ av fråga eller oro 
som berörda parter vill föra upp på riskagendan. Detta får konsekvenser för hur man ser på riskbegreppet.  
Man kan tänka sig att man kallar allt det som experterna tycker är relevant att ta 
med i riskbegreppet för mätbar risk . Ofta blir det då sannolikhet gånger magnitud 
enligt resonemanget ovan. Sedan tar man a llt det som allmänheten oroar sig för och 
som experterna ignorerar och kallar det för indignationsfaktorer. Tar man så dessa 
två aspekter och sätter de tillsammans får man en ny definition av risk: Upplevd  
risk = Mätbar risk + indignationsfaktorer , så har man också en vägledning till hur 
man kan förbättra dialogen mellan experter  och allmänhet när det gäller risk. For-
meln säger att riskbegreppet inte är likt ydigt med de mätbara fakta som experterna 
tar hänsyn till. Man bör även ta hänsyn ti ll andra faktorer som kanske bara allmän-
heten (eller icke-experterna) tycker är viktig a. I en situation där den mätbara risken 
är konstant, kan alltså upplevelsen av risk va riera beroende på faktorer som kanske 
mer handlar om hur risken handlagts av experter, politiker eller myndigheter.  
I början av detta avsnitt nämnde vi den låga korrelationen e ller dåliga överens-
stämmelsen mellan vilka faktorer som var farliga för människor (i termer av antal 
döda per år) och vilka faktorer som människor ofta oroar sig för. Formeln kan även 
ge en antydan om varför det är så. Traditionellt har man menat att människor är 
dåliga på att skatta risker för att de gör många fel, såväl perceptuellt som kognitivt. En alternativ förklaring skulle kunna vara att experter, förutom att bestämma krite-
riet för vad som skall uppfattas som risk, f okuserar på andra saker än allmänheten. 
Inte undra på att man kan komma till olika slutsatser om hur stor eller hur liten en 
viss risk är.  
 
 39 HÅLLBAR SANERING 
4.4.2 Indignationsfaktorer 
Inom den forskning som indignationsmodelle n grundar sig på, har man kunnat lista 
upptill 35 variabler som sedan tagits med som faktorer. I det här sammanhanget, 
och i de flesta andra, räcker det med att ta  hänsyn till betydligt färre. Ofta är det 12 
faktorer som man brukar peka på och so m brukar vara de dominerande vid olika 
riskkontroverser. Dessa faktorer kommer att presenteras senare i detta avsnitt. Det är viktigt att komma ihåg att dessa faktorer i viss utsträckning överlappar varandra, 
de är interkorrelerade. Vidare kan man komma ihåg att det ännu inte finns någon 
algoritm för att beräkna den upplevda risken enligt denna modell.  
Modellen kan också vara användbar vid anal yser av vilka risker som man satsar 
resurser på. Det är långt ifrån alltid so m pengar och personal går till det som enligt 
expertis och mångårig statistik pekar ut som de mest riskfyllda. Ibland händer det 
att det massmediala genomslag som indigna tionsfaktorerna får eller har potential 
för att få, gör att samhället satsar resurser på dessa istället även om de i andra 
sammanhang kan bedömas som mindre riskfyll da. Syftet med att använda den här 
modellen bör dock primärt inte vara att ställa mätbara risker och indignations-
faktorer mot varandra. Då är man tillbaka till en tidigare värld som inte visat sig 
fungera särskilt bra ur riskkommunikati onssynpunkt. Istället kan modellen tjäna 
som ett viktigt analysverktyg vid såväl planering och uppläggning av hur man bör 
kommunicera om risker som vid förståel se av vad som inte fungerar och var man 
ska sätta in förbättringarna. 
Nedan kan man se en 2 x 2 matris som är  ett försök att illustrera fyra möjliga 
kombinationer av mätbar risk och indignati onsfaktorer. Naturligtvis är matrisen en 
stark förenkling av verkligheten men den kan tjäna som en bild för att underlätta 
tänkandet med den här modellen. 
 
Tabell 1. Förenklad matris so m illustrerar Indignationsmodellen 
  Allmänheten  
  Upplevd liten risk Upplevd stor risk  
Små mätbara risker  Ruta 1  
Experter  Stora mätbara risker  Ruta 3 Ruta 2 
Ruta 4 
 
De exempel som man skulle kunna placera i ruta 1 och 4 utgör egentligen inte så 
stora problem ur riskkommunikationssynpunkt. Speciellt ruta 1 verkar problemfri. 
Det är de fall där experterna inte kunnat presentera några mätbara risker och där 
allmänheten inte upplever ri sk eller känner indignation. I ruta 4 sammanfaller vissa 
mätdata på stor risk med allmänhetens uppl evda risk. De intressanta rutorna är 2 
och 3. Massmedia tenderar att mera uppmärksamma exempel som skulle falla in i 
ruta 2 i större utsträckning än de i andra rutor. I ruta 2 har vi exemplet där exper-
terna inte tycker att det egentligen finns så stort stöd för att en viss faktor är förenat 
med risker. Allmänheten å andra sidan är  oroliga och indignerade över samma 
exempel och tycker att experter/myndigheter inte bryr sig. Exempel som faller in i 
ruta 3 är egentligen de som är både viktigast och svårast sett ur perspektivet  
riskkommunikation. I dessa fall säger spetskunskapen i samhället att det finns  
 40 HÅLLBAR SANERING 
anledning att betrakta något som riskfyll, men allmänhet eller berörda bryr sig inte 
riktigt om dessa varningar eller synpunkter.  
Nedan följer en uppställning över de to lv vanligaste indignationsfaktorerna.  
Inledningsvis, när man ska påbörja att planera en insats som syftar till att kommu-
nicera risker med en/flera målgrupp(-er), kan man ställa sig tolv frågor om den 
aktuella risken eller om dem som är inbl andade som aktörer. Är risken frivillig 
eller påtvingad, naturlig eller artific iell etc.? Kolumnen till vänster under minus-
tecknet (-), innehåller faktorer som tenderar att minska upplevelsen av risk  medan 
faktorerna i den högra kolumnen under plus tecknet (+), i många fall leder till att 
man upplever risken som större. Detta resonemang förut sätter att vi håller den 
mätbara risken konstant vilket lede r till en intressant och viktig slutsats: Vi kommer 
i samhället att underskatta risker där in dignationsfaktorerna har ”låga värden” 
medan vi överskattar risker som är förk nippade med ”höga värden” på indigna-
tionsfaktorerna.   
 
Tabell 2. 12 indignationsfaktorer 
Faktorer som tenderar att minska   
upplevelsen av risk 
– Faktorer som tenderar att öka  
+ 
Frivillig  Påtvingad 
Naturlig Artificiell 
Bekant  Exotisk 
Ej minnesvärd Minnesvärd 
Inte skrämmande Skrämmande 
Kronisk Katastrofartad 
Kunskap finns  Kunskap finns inte 
Kontrollerad Ej kontrollerad 
Rättvis  Ej rättvis 
Moraliskt irrelevant Moraliskt relevant 
Trovärdig Ej trovärdig 
Lyhördhet Ej lyhördhet 
 
4.4.3 Några kommentarer till indignationsfaktorerna 
De flesta miljörisker eller de som förekommer inom yrkeslivet bygger inte på fri-
villighet . Man kan bli påtvingad riskerna eller de kan ingå som en förutsättning för 
att kunna utföra ett arbete. Genom att risker na inte är frivilliga, kan de komma att 
ifrågasättas. 
Till det som uppfattas som naturliga  risker är de som Gud snarare än andra 
människor har placerat i vår väg. Radon är ett exempel på en sådan risk. Vi ten-
derar att i större grad tolerera radon i berggrunden än radon som finns i byggnads-
material som andra människor har placerat ut.  
Risker som är förknippade med miljöer eller teknik som vi är bekanta med 
upplever vi som mindre riskfyllda än de risker som kan relateras till något nytt, 
 41 HÅLLBAR SANERING 
som ser underligt ut eller representerar ny teknologi. Det kan delv is förklara varför 
man ännu kan hitta rätt giftiga kemi kalier i många människors garage. 
Om man kan förknippa risker me d någon händelse som man också kan minnas , 
upplever man den risken ofta som större . Oaktat vad som faktiskt hände, så har 
namn som Tjernobyl, Bhopal och Seveso en innebörd i risksammanhang som inte 
behöver utvecklas vidare. Man behöver t.ex . inte utveckla sin ståndpunk om  
kärnkraft så mycket om man bara kan på peka ”Ja, men tänk på vad som hände i  
Tjernobyl.”  
Vissa ord och begrepp inger oss fruktan . Mekanismerna bakom detta är inte 
helt klara. Man kan dock tänka sig att våra möjligheter att förutse, kontrollera och 
bota spelar en betydande roll. Idag förknippar vi ord som AIDS eller cancer med 
stora risker. Vi ser också att media gärna svärtar rubrikerna lite mera om texten 
talar om ”larm” eller ”risk” kopplat till dessa ord. 
Huruvida en risk uppfattas som kronisk eller som katastrofartad, har mycket att 
göra med om man uppfattar risken som diffu s i tid och rum eller om den är mera 
fokuserad. Flyg- och färjeolyckor skapar st or oro till betydande del för att de är så 
koncentrerade i tid och rum. Allmänheten kräver ofta krafttag för att åtgärda even-
tuella brister i säkerheten. Detta kan ma n jämföra med reaktionerna inför farorna 
med cigarrettrökning. Här är riskerna di ffusa i tid och rum, vi får inte samma 
publika reaktion inför varje person so m dör p.g.a. sitt cigarettrökande. 
Många människor tenderar att bli upprörda och oroliga inför risker där man 
uppfattar att experter eller sa mhället inte har någon säker kunskap . Detsamma  
gäller om experterna i vissa lägen säger att ”detta är ingenting att oroa sig för”. Om 
inte experterna i ämnet verkar bry sig,  vem gör det då? Säkraste sättet är att  
engagera sig själv och verkligen se till att experterna får svara på tuffa frågor.  
Experterna har också ett ansvar i att offe ntligt inte käbbla alltför mycket om aka-
demiska ”petimeterfrågor”. Om experter offentligt går ut och ifrågasätter en  
kollegas mätvärden på decimalen, tolkas detta inte sällan som att experterna inte 
vet något. Många utanför den vetenskap liga världen tänker sig att oenighet och 
ifrågasättande (som ju ofta är själva moto rn i kunskapsutvecklingen), är tecken på 
att ingen egentligen vet något. 
Kontroll  är till viss del kopplad till frivillighet. De flesta människor upplever 
större säkerhet när de själva har kontroll än när de överlåter den till andra t.ex. vid 
bilkörning (och vilken kontroll har man som passagerare i ett flygplan?). Värst 
upplever man dock detta med förlorad kontroll om den överlåts till någonting så 
diffust som systemet eller samhället. I de t allmänna fallet betyder minskad kontroll, 
personlig men även samhällelig, att man upplever större oro och indignation och 
därmed också upplever en viss risk som större. 
Även rättvisa  är i viss mån relaterad till friv illigheten. Påtvingade risker upp-
levs som orättvisa. Mera är denna fa ktor kopplad till huruvida man upplever att 
man vinner eller förlorar något på att utsättas för en risk. En del synpunkter man hör när det gäller frågan vad vi ska göra me d uttjänt kärnbränsle handlar om detta. 
Varför ska man utsättas för risker med avfa llet bara för att man bor i en glesbygd, 
det är ju i tätorterna man drar mest nytta  av kärnkraften? Och om det nu är så ofar-
ligt, varför placerar man inte avfallet i något utrymme i Globen i Stockholm? 
 42 HÅLLBAR SANERING 
Vissa risker är bara risker medan andra är fel i sig eller förknippade med  
moral, ondska eller pliktetik. Vi skulle in te tolerera att myndigheterna lade  
kostnadsaspekter på om det lönar sig att kontrollera utsläpp i grundvattnet. Eller 
om man sa att nu hade man satsat tillräckligt på trafiksäkerhet. Allmänheten står ut 
med att olika nollvisioner inte kan levas upp till, men den tycker inte om att man inte ens försöker att nå dit. Detta lika lite  som att man kan tillåta polisen att tycka 
att man nu har en ”acceptabel” nivå på öv ergrepp på barn. Risker som också in-
begriper denna starka moraliska aspekt kan vi uppleva som större. 
Trovärdighetsaspekten  har vi tagit upp tidigare oc h pekat på hur oerhört viktig 
den är i alla sammanhang där man kommunicerar om risker. 
Alla som är engagerade i en kommunika tion om risker måste vara mycket  
lyhörda för andra aktörer. Själva uttrycket ”bry sig om” är i mångt och mycket 
liktydigt med lyhördhet. Man får akta sig så att man inte passerar en gräns där  
lyhördheten upplevs som falskt smicker. Är man dock ärlig i sin strävan att höra 
sig för om allmänhetens och andra aktörers åsikter i en fråga, tror vi inte att man 
kommer att upplevas som något annat än ly hörd. Det är när man är falsk eller  
rynkar på ögonbrynen och frågar ”Men kä ra nån, vad har risk med den här saken 
att göra?”, som man kan upplevas som icke  lyhörd. Och att upplevas vara det av 
berörda människor, det är ingen bra utgångs punkt för en effektiv dialog om risker 
som påverkar hälsa, miljö eller trygghet.  
 
 43 HÅLLBAR SANERING 
5 Risker: Oro och trygghet 
5.1 Inledning 
En viktig uppgift för riskforskningen, i synnerhet den del som fokuserar på risk i 
relation till människan, är att undersöka oc h försöka att förstå mänskliga reak-
tioner/responser på upplevda hot .  Det känns inte alltför djärvt eller fel att i en  
rubrik blanda orden risk, oro och trygghet . De står för begrepp som man med lätt-
het kommer i kontakt med när fokus ligger på riskkommunikation. I detta kapitel 
diskuteras begreppen i relation till varandra med en viss betoning på trygghet, som 
vi menar kan ha en viktig roll när man di skuterar eller kommunicerar om risker kan 
hota hälsa, säkerhet och närmiljö.  
Vi har under projektets gång alltmer kommit att intressera oss för begreppet 
trygghet som en viktig faktor i en framgångsrik riskkommunikation. I praktiskt 
taget alla de kontakter som projektgrupp en haft med människor ”ute på fältet/i 
verkligheten”, har det upplevts som att frågor som rör tillit/trovärdighet och trygg-
het varit viktiga för hur människor ko mmer att uppfatta myndigheters/experters 
kommunikation om risker i samhället. Ma n skulle kanske kunna säga att ett del-
kriterium på god eller effektiv riskkommuni kation är att inblandade parter känner 
trygghet. Inte minst gäller det enskilda elle r grupper som upplever hot eller risk och 
inte själva har medel/resurser/möjlighet att samla in och väga olika relevanta fakta-
bitar till en självständig bedömning.  
I detta kapitel förs ett resonemang som är  hämtad ur sociologisk, kriminologisk 
och psykologisk litteratur. Det är inte helt korrekt att likställa den rädsla, oro eller 
otrygghet som människor kan känna när bro tt är i fokus. Emellertid är det heller 
inte helt fel, det finns påtagliga likheter och det är denna utgångspunkt som är den 
röda tråden i detta kapitel. Den litteratur so m på ett eller annat sätt, i såväl större 
som mindre utsträckning har tjänat som inspiration och som kan rekommenderas som fördjupningsläsning, har främst varit Beck (1992); Redclift och Benton 
(1994); LeDoux (1996); Bennet och Calman  (1999); Breck (2002); Furedi (2002); 
Hallowell (2002); LeDoux (2002); Morgan, Fischhoff, Bostrom och Atman (2002); Mallén (2005); Bauman (2006); Hylla nd Eriksen (2006); Jackson (2006);  
Schneider (2006); Furedi (2007); Ojala (2007); Svendsen (2007). 
 
5.2 Trygghet i samhället 
5.2.1 En kultur av rädsla och oro 
Det finns flera som under de senaste åren pekat på släktskapet mellan risk och 
rädsla (fear). Inom sociologisk litteratur fi nns det en hel del skrivit om just dessa 
begrepp. Man har noterat såväl den objek tifierade rädslan – dvs. när man är rädd 
för något specifikt – och när den mera är ett socialt problem – rädslan i sig hotar 
vår hälsa och vårt välbefinnande (Fured i, 2007). Politiker använder inte sällan (i 
varje fall vid valtider) begreppet ”utsatta grupper” för att exemplifiera kluster av 
människor som man säger sig värna om speci ellt. Ett problem har emellertid blivit 
att man tenderar att inrangera allt fler kl uster av människor under detta begrepp: 
 44 HÅLLBAR SANERING 
barn, kvinnor, äldre, sjuka, handikappade, arbetslösa etc. Vad kanske är än mer 
intressant, och då också en smula oroande, är att man verkar ha glidit från att tänka 
på utsatthet för en individ (eller flera) i relation till specifikt hot, till att mera be-
skriva en egenskap hos individer/individerna. Man kommer att tänka på människor som är utsatta på grund av maktlöshet eller sin sårbarhet.  
I risklitteraturen har man på senare år börjat använda begreppet ”culture of 
fear” – kanske bäst översatt som rädslokultur  på svenska (Furedi, 2002; Glassner, 
1999; Tudor, 2003). Med begreppet menar man upplevd/skattad rädsla och oro i 
den allmänna debatte n och hur detta kan påverka sä ttet på vilket människor  
interagerar med varandra som människor och demokratiska me dborgare. Det finns 
mer än ett sätt att se på denna riskkultur.  
Förespråkare finns för att betrakta riskkulturen som en konstruerad rädsla. 
Bland dessa som mera ser den utbredda rädslan bland människor som någonting 
konstruerat, finner vi t.ex. Noam Chomsky, Barry Glassner och Michael Moore. Motivet skulle kunna vara att ”maktappara ten” härigenom skulle få ökad social 
kontroll över människor och då kan tekniker som att sprida  rädsla eller panik vara 
ett medel.  
Ett annorlunda sätt att se på riskkultur är att betrakta det som en ny,  framväx-
ande rädsla. Man menar att det finns en förexisterande rädsla som stöttas av media 
och politiker. Här kan det skilja sig mellan  just olika kulturer, det som inducerar 
rädsla i vissa länder behöver inte nödvändigtvis göra det i andra. En av företrädarna 
för detta synsätt på riskkultur är sociologen Frank Furedi. 
Det finns även en diskussion där den underliggande strömningen är att på 
samma sätt som man kan skapa rädsla, så kan det finnas en process som under-
trycker, trivialiserar eller ignorerar pr oblem. Kort sagt kan man ha en kultur där 
man noterar en avsaknad av rädsla.  Det har ibland kallats för en slags död genom 
apati.  
 
5.2.2 Rädsla ur ett biologiskt perspektiv 
Backar man ett antal steg så finns det en diskussion som anknyter till biologi och 
neuropsykologi där begreppet rädsla kan sägas vara fundamental ur en evolutionär 
synvinkel (LeDoux, 1996).  Han skriver i sin bok ” The Emotional Brain”, om 
amygdala, en primitiv, mandelformad kl ump av vävnad som finns just ovanför 
hjärnstammen. När man varseblir potentiell fara – det kan t.ex. vara en pinne i 
gräset som kan vara en orm eller en skugga till vänster som kan vara en potentiell 
rånare – så är det amygdala som reagerar på  det mest dramatiska sättet och fyrar av 
”fight-or-flight” reaktionen som pumpar adrenalin och andra hormoner in i vårt 
blodomlopp.  
Från evolutionspsykologin finns indikati oner på att emotionsresponser inte  
enbart är produkten av rationellt övervägande . Det verkar istället som att mänsklig 
rädsla är resultatet av domänspecifika mekanismer som överensstämmer med  
urgamla hot, t.ex. farliga djur, risk för kroppsskada, höjder eller risk att bli socialt utstött (Hasleton och Ketelaar, 2006). 
Det verkar också som att de av människ ans utvecklade responserna på rädsla 
ofta är överdrivna. Människor reagerar t.ex. ofta väldigt snabbt och häftigt på något 
 45 HÅLLBAR SANERING 
som man misstänker kan vara en orm. Detta behöver inte nödvändigtvis vara  
exempel på människans irrationalitet. Det ka n vara så att det ur ett evolutionärt 
perspektiv i längden lönar sig att gör ”fal ska positiva” fel, hellre ha fel i sin miss-
tanke om fara än att missa den totalt. Denna strategi gör att vi i större utsträckning 
överlever. Vi hinner inte göra rationella överväganden om ett reellt hot verkligen 
föreligger, då är det bättre att en automatisk process som ”tar det säkra före det 
osäkra”.  
Medan vi således snabbt sätter igång nedä rvda larmreaktioner vid åsynen av en 
tiger i frihet, kan vi njuta av dess graciö sa gång inom en inhägnad på en zoologisk 
trädgård. Man har visat att i det andra fallet (då vi kan njuta av tigern) är andra 
nervcellskärnor i amygdala som engageras jä mfört med situationen då vi blir rädda 
för tigern (LeDoux 2002). Dessa kärnor står under inflytande av såväl minnesfunk-
tionen (hippocampus) som de främre pannloberna och man kan viljemässigt tränga 
tillbaka den ursprungliga rädslereaktionen om omgivningen upplevs som säker. 
Man talar om kontextuell rädslereaktion. Redan Darwin visade dock att man inte 
kan hålla tillbaka den primära rädslereak tionen om exempelvis en orm hugger, 
även om man har en glasruta emellan. De tta visar att det i botten finns en stark 
nedärvd reaktion. 
 
5.2.3 Oro… oro… oro 
Ett typiskt tecken i vår tid är att många känner oro inför omvärlden. I en folkhälso-
rapport från Socialstyrelsen (2006), var ett av fynden att var femte svensk känner 
oro eller ångest, en fördubbling på drygt  tio år. Skälen till varför man känner oro 
kan vara många men en mer ex istentiell oro där en känsla av att ”det är farligt att 
leva” och att man inte riktigt kan kontrolle ra olika hot, adderar naturligtvis till den 
totala oro man kan känna inför enskilda fakt orer. I alla händelser så är människors 
oro ingenting man kan eller bör ta lätt på enligt Socialstyrelsens rapport. I rappor-ten drar man också slutsatsen att svår oro ökar risken att dö i förtid mellan två och 
tre gånger, jämför med dem som inte känner sig oroliga.  
I sin bok ”Worry: Hope and help for common condition”(2002) skriver Edward 
Hallowell: “ … dealing with excessive worry, or what I call “toxic worry.” Toxic 
worry is different from useful worry, or what I call “wise worry.” Wise worry leads 
to constructive action. To do well in this world, you need to worry wisely.”  Hallowells neologism “toxic worry” påminner om ett besläktat fenomen som 
Glassner (1999) kallar för ”metaforisk sjukdom” som kan ses som ohälsa som vi 
skapar för att anpassa oss till egenskaper i vårt samhälle som vi inte vill konfron-
teras direkt med. Detta påminner om LeDouxs tankar och även om modernare 
strömningar inom den kognitiva psykologin. Det är förmodligen så att vi har oron 
nedärvt inom oss som en del av vår överlevnadsstrategi – det framstår som själv-klart att den som aldrig oroar sig för något,  aldrig är rädd för något, aldrig tar ett 
steg tillbaka för att analysera situationen, den personen kommer inte att vara väl förberedd att möta världen eller en förändring i den. Och det är just förmågan att 
 46 HÅLLBAR SANERING 
anpassa sig till omgivningen och föränd ringar i den som utmärker människans 
psykologiska styrka/kvalitet7. 
I den vid det här laget rätt omfattande och växande litte raturen om risker i sam-
hället, riskmätning och människans riskpe rception, kan man konstatera att det är 
under de senaste tio åren som man blivit me r intresserad av att också studera  
människors oro. Fokus har ofta varit på att studera risk i sig själv som refererande 
till ett viktigt begrepp. Överhuvudtaget har emotioner inte förrän nyligen funnit sin 
väg in i riskforskningen (för en aktuell och bra orientering om detta, se Ojala, 
2007). 
 
7 ”Psykologi är alltså ett vetenskapligt studium  av människans anpassning t ill miljön.” Definition ur 
Björkman M, Lundberg I, Magnusson D Psykologi för gymnasiet  . Stockholm: Almqvist & Wiksell (1968). 
 47 HÅLLBAR SANERING 
6 Empiri 
6.1 Studie I Markförorening vid f.d. sågverks-
industri 
 
6.1.1 Bakgrund 
Studie I handlar om riskkommunikation med boende på en ort där en större såg-
verksindustri legat. Man hade uppmätt förhöjda värden av pentaklorfenol i marken 
där sågverket en gång låg och var intresser ad av hur man skulle kommunicera med 
berörda boende om dessa mätvärden. 
I november 2006 kontaktades AMM av en miljökonsult. Han berättade att man 
i ett markområde uppmätt mycket förhöjda halter av dioxin (800 gånger högre än 
Naturvårdsverkets riktvärde för mindre käns lig mark) och även halter av pentaklor-
fenol. Området hade under många år under 1900- talets första decennier använts för 
storskalig sågverksindustriverksamhet inklus ive lagerhållning av virke. Sågverket 
upphörde med verksamheten 1967 och om rådet stod oanvänt fram till 1982. Då 
skedde en etablering av en skrotfirma oc h man hanterade skrotbilar, industriavfall, 
farligt avfall i form av spillolja etc. En  brand 1987 ledde till att skrotverksamheten 
upphörde. Vissa brandrester deponerades i nom området. Mellan 1988 och 2003 
startade en bildemonteringsfirma verksa mhet på området. Från och med 2005 över-
tog kommunen fastigheterna.   
Miljökonsulten frågade nu oss hur hä lsofarliga de uppmätta halterna kunde 
vara samt hur man borde handlägga ett såd ant ärende. Svaret från vår sida var att 
man skulle undvika att nämna begreppet ” 800 gånger”, eftersom det alltid finns en 
risk att sådana begrepp lever sitt eget liv  och försvårar handläggningen. Det är 
bättre att ange att man hittat kraftigt för höjda halter av ämnet i fråga. För övrigt 
föreslog vi att vi tillsammans med konsult och berörd kommunal myndighet skulle 
diskutera lämplig handläggning. Om frå gor från allmänheten eller massmedia  
skulle förekomma om eventuella häls orisker kunde dessa hänvisas till oss på  
kliniken. 
I ett område som låg mellan det aktuella  sågverksområdet och närliggande sjö 
hade man i november 2005 genomfört en markundersökning för att se eventuell 
påverkan av en skrotningsverksamhet. Man gjorde därvid grundvattenmätningar 
som inte visade förekomst av pentaklorfe nol. Man hade dock ef terhand fått vetskap 
om att doppningsverksamhet förekommit vid sågverket och man ville därför under-
söka vidare om spill av doppningskemik alien förekommit på den gamla sågverks-
tomten. Kommunen beställde därför den nu aktuella undersökningen där man  
genom stickprov ville undersöka marken  vid doppningskaret och efterföljande 
dropplinje. Verksamheten vid sågverket (lik som vid de flesta andra sågverk vid den 
tiden), innehöll en rutin där man doppade virket i ett kar med natriumpentaklor-fenol (koncentration 1-2%). Detta gjordes som ett blånadsskydd för virket. Marken 
är idag beväxt med buskar och träd och är  planerad som industrimark. Det är ingen 
som bor direkt i området men det används ibland för att ströva och rasta hundar i.  
 
 48 HÅLLBAR SANERING 
6.1.2 Resultat av markundersökning 
Provtagningen utfördes genom handgrävning med en spade i markens översta 
marklager på två olika djup, 30 cm och 80 cm samt vid två olika ställen längs  
avdroppningslinjen och i anslutni ng till där doppningskaret stod.  
Resultatet av markundersökningen visade fö rhöjda halter av dioxin och penta-
klorfenol vid båda mätställena. I unde rsökningen tillämpades Naturvårdsverkets 
generella riktvärden för Mindre Känslig Markanvändning, MKM, för att jämföra 
med de erhållna värdena.  
Det var i denna situation som AMM kont aktades. Hur skulle riskkommunika-
tionen kunna läggas upp så att berörda och allmänhet fick en bra och korrekt in-
formation? Här misstänkte man också att m assmedia skulle kunna vara intresserade 
så riskkommunikationen skulle oc kså ta hänsyn till deras behov. 
 
6.1.3 En kommunikationsplan 
Projektgruppen samlades och drog upp de första riktlinjerna för hur en bra och 
effektiv riskkommunikation skulle kunna se ut. Det bestämdes 1) att man skulle 
hänvisa till Arbets- och miljömedicinska kliniken (AMM) om någon hade frågor om hälsoeffekter, 2) att de  boende i området skulle bli informerade så snabbt som 
möjligt, och 3) att media skulle få  svar på sina eventuella frågor. 
Projektgruppen kunde konstatera att trots att undersökningen visat på förhöjda 
värden i marken för dioxin och pentaklorfenol, så fanns det knappast någon anled-
ning att oroa sig för att detta skulle ha ne gativ påverkan på hälsan, i varje fall som 
det hela förelåg just nu. Som bakgrund till detta fanns flera miljömedicinska be-
dömningar från liknande verksamheter. Kemi kalierna låg bundna i marken på ett 
sätt som ingen spontant skulle kunna komma i kontakt med. Dock kunde man  
fundera över om och hur man skulle kunna vidta åtgärder för att sanera jorden. 
På AMM:s inrådan bestämdes att komm unen skulle inbjuda berörda boende till 
ett informationsmöte, så snart resultaten av  mätningarna offentliggjorts (meddelats) 
i kommunstyrelsen. Ordföranden i miljö-  och hälsoskyddsnämnden visade stor 
förståelse och samarbetsvilja för att riskkommunikationen skulle bli så bra som möjligt. Man förstod att det potentiellt fanns ett medialt intresse, speciellt om man inte skulle hantera detta på  ett bra och korrekt sätt.  
Som ett led i att informera sig mera om  den förorenade marken och provtag-
ningen samt för att förbereda informationsmötet med de boende, åkte två av  projektgruppens medlemmar samt en av k linikens yrkeshygieniker till det aktuella 
f.d. sågverket en eftermiddag i mitten av november. På ort och ställe träffade man den ansvarige för markundersökningen, ordföranden i miljö - och hälsoskydds-
nämnden samt två miljöinspektörer från kommunen. En rundvandring gjordes i det 
aktuella området där man kunde se små spår  av var sågverket legat. Efteråt sam-
lades gruppen i en lokal i skolan oc h man gick igenom undersökningsrapporten 
mer i detalj. En mer strukturerad plan  skisserades också vad beträffar informa-
tionsmötet. Det bestämdes vilka som skulle prata i samband med mötet, hur  
kallelse till mötet skulle utformas och distribueras, hur kontakterna med media skulle se ut etc. AMM skulle skriva ett utkast till kallelsen som kommunen sedan 
fick skriva ut och ombesörja distributionen av. 
 49 HÅLLBAR SANERING 
6.1.4 Informationsmötet 
I början av december hölls informationsmö te med lokalbefolkningen i en lokal på 
orten. De hade kallats till mötet genom en inbjudan som lagts i deras postlådor. När 
mötet avhölls hade den loka la radion haft de förhöjda  halterna som en nyhet och 
man hade intervjuat läkaren i projektgruppen om eventuella hälsorisker för de  boende i området. Likaså hade det regionala TV-programmet uppmärksammat mätningarna och även här intervjuades lä karen om eventuella hälsorisker. Den 
lokala tidningen hade också en artikel om de förhöja mätvärdena. Vid samtliga 
dessa tillfällen var budskapet att även om de t ur mätteknisk syn punkt var förhöjda 
halter, så förelåg inte några hälsoris ker med nuvarande anvä ndning. Man skulle 
behöva äta stora mängder av jord för att det skulle kunna utgöra en risk för hälsan. 
Till mötet kom ca 35 pers för att lyssna på två personer från AMM/projektet, 
tre personer från den aktuella kommunen, Miljöförvaltningen, en handläggare från 
Miljöenheten vid länsstyrelsen samt den person från det konsultföretag som utfört 
undersökningen. Man informerade om den gjorda markundersökningen och vad man skulle dra för konsekvenser av de erhållna mätvärdena.  
Mötet fokuserade på sex punkter: 
  
1) Bakgrund till varför undersökningen gjorts/vilken typ av industrier 
som tidigare legat på området  
2) Hur provtagningen gått till och vilket resultat man hade fått  
3) Riskbedömning ur ett hälsopers pektiv/andra erfarenheter  
4) Information om AMM:s riskkommuni kationsprojekt där fokus låg på 
att studera hur kommunikationen me llan experter/politiker och  
allmänhet/media går till  
5) Frågor och diskussion  
6) Hur går vi vidare?  Olika persone r föredrog punkterna där man också 
inbjöd mötet att ställa frågor som kunde komma upp  
 
Under mötet som varade ca två timmar inklusive paus, ställdes ett antal frågor som 
anknöt till vad som sagt och panelen försökte efter bästa förmåga besvara dessa. 
Regional-TV var där och gjorde ett inslag där man bl. a. intervjuade några av de 
boende. Vid mötet distribuerades också en enkät omfattande 16 frågor. Huvud-
resultaten av de inkomna enkätsvaren redovisas nedan. 
 
6.1.5 Resultat av enkäten  
En enkät konstruerades av projektgruppen för att distribueras i samband med  informationsmöte med de boe nde i området där de förhöj da mätvärdena påträffats. 
Den bestod av 15 frågor med fasta svarsalte rnativ på i huvudsak 3- till 5-gradiga 
skalor. Frågorna fokuserade i allt väsentligt på tre områden: Hur man upplevde att 
kommunen hanterat den aktuella frågan, vilka man hade förtroende för när det 
gäller hälso- och miljöfrågor samt några frågor om hur man allmänt ser på miljö-
frågor i samhället (se enkäten i sin helhet i bilaga 1).  
 
 50 HÅLLBAR SANERING 
Av de ca 35 personer som var med på mötet, besvarade och återsände 17  
personer enkäten, 7 kvinnor och 10 män. Det var således ca hälften av dem som var 
med på mötet som svarade. Det kan medf öra skevheter i resultatet och detta bör 
naturligtvis finnas i åtanke när man gör to lkningar av resultatet. Projektgruppen ser 
mera enkäten och dess resultat som en ”temperaturmätare” för hur de boende/ 
berörda upplevde att informationen och handl äggningen av ansvariga har varit. Det 
fanns inga indikationer vid mötet på att det fanns grupper som avvek från den upp-
fattning som enkätsvaren indi kerar. Samtliga utom en bo dde på den aktuella orten 
(två personer hade inte  angivit bostadsort).  
 
Trovärdighet/förtroende 
På frågan ” Hur trovärdig  anser du den information vara som Du hittills har fått 
angående marksaneringen vid X ?” angav samtliga utom en något av svarsalter-
nativen ”övervägande trovärdig/till viss del trovärdig”. Ingen av de svarande hade 
valt alternativet ”inte alls trovärdig”.  
I en följdfråga fick de svarande ta stä llning till grad av förtroende för ett antal 
aktörer i samhället: ”Vilket förtroende har Du för aktörerna nedan, när det gäller att informera om hälso- och miljörisker vi d industriell verksamhet liknande den man 
har haft vid X?” Nedan redovisas resultatet i Tabell 3. 
 
Tabell 3. Förtroende för aktörer när det gäller hälso- och miljörisker vid industriell verk-
samhet (anges i procent, n = 17) 
 Fullt eller betydande förtroende Visst eller litet  förtroende Inget  
förtroende 
Räddningstjänsten 100 0 0 
Länsstyrelsen 59 41 0 
Kommunen 63 37 0 
Miljögrupper 67 33 0 
Sjukvården 81 19 0 
Politiker 25 69 6 
Forskare 88 12 0 
Journalister/media 29 71 0 
 
Man kan i Tabell 3 se att det största förtro endet åtnjuter Räddningstjänst, Forskare 
och Sjukvård. Minst förtroende bland de m som svarade har Journalister/Media och 
Politiker. Detta resultat speglar i allt väsentligt resultat man ofta får vid betydligt 
större undersökningar rörande tillit och trovärdighet.  
Ytterligare två frågor handlade om tillit/ förtroende. Den ena frågan löd ”Har 
Du själv personlig erfarenhet av att någ on expert har svikit så att Din tillit till den 
experten minskat eller gått förlorad? ”H är var det 12 procent (två personer) som 
angav sådan erfarenhet medan resterande 88 procent (15 personer) angav att de inte 
hade någon sådan pers onlig erfarenhet. 
På frågan ” Kan en person/organisation som en gång visat sig svika i för-
troende, någonsin återfå sin trovärdighet?  ”svarade man enligt följande:  
Majoriteten av de som svarat, 88 procent (15 personer) menade ”ibland, det beror 
 51 HÅLLBAR SANERING 
på vad som har hänt” medan det var en pe rson som markerat för alternativet ”nej, 
det går sällan eller aldrig att återfå” respektive ”ja, det går oftast att återfå”  
 
Den aktuella frågan 
Några frågor i enkäten handlade om hur man upplevt att den aktuella frågan hade 
handlagts/skötts av politiker och tjänstemän i kommunen. Samtliga som återsände 
enkäten (17 personer) svarade ”bra eller ga nska bra”. Man tyckte inte heller att 
riskerna för hälsa och miljö verkade så stora när det gäller den aktuella marksane-
ringen: 56 procent menade att ”riskerna verkar små”, 38 % att ”riskerna verkar 
måttliga” medan 6 procent (en person) svarade att ”riskerna verkar stora”.  
Genom att praktiskt taget samtliga som besökte informationsmötet och som 
också besvarade enkäten bodde på orten, va r det inte överraskande att många hade 
någon koppling till den verksamhet som hade  bedrivits där. Därmed torde man i 
olika grad också ha varit bekant med ve rksamheten. Det var en person som hade 
arbetat vid sågverket, sex som hade släktinga r som arbetat där och åtta vars bekanta 
arbetat vid sågverket. Fem personer angav att de inte  hade någon personlig kopp-
ling till sågverket. 
 
Allmänt om frågor som rör hälsa och miljö 
Under denna rubrik redovisas huvuddragen av  resultaten från mer allmänna frågor 
som hör ihop med hur man ser på hälso- och miljörisker i samhälle/närmiljö.  
Praktiskt taget samtliga (94 – 100 procent) svarande tyckte att det är viktigt att 
lokalbefolkningen ”blir informerad, får uttr ycka sina åsikter och får ta del i be-
sluten” när tjänstemän/politiker fattar beslut som rör industriell verksamhet som 
kan påverka befolkningens hälsa. Något lite över 75 procent funderade ibland på 
risker för hälsa och miljö som finns i nä rmiljön. Det var 18 procent som angav att 
de sällan funderar på detta.  
Rörande risker för hälsa och miljö, var det 88 procent som angav måttligt  
engagemang. Vidare var det 59 procent som skattade sina kunskaper som varken 
goda eller dåliga medan 29 procent a ngav att kunskaperna var dåliga.  
I Tabell 4 redovisas svaren på frågor som rörde miljörisker. 
 
Tabell 4. Åsikter rörande miljörisker (anges i procent, n = 17) 
Fråga Instämmer helt Instämmer 
delvis Instämmer inte 
alls 
På den ort där jag bor finns det allvarliga miljöproblem  
18  
53  
29 
Forskarna har långt kvar innan de vet hur olika föroreningar påverkar människan  
53  
47  
0 
Att städa upp efter miljöfarligt avfall måste tillåtas att kosta rätt mycket  
88  
12  
0 
Man har rätt att kräva nolltolerans av sam-hället när det gäller miljörelaterade hälso-risker  
65  
35  
0 
 
Man kan av Tabell 4 utläsa att ca hälften av dem som svarade på enkäten (53  
procent), ansåg att det till en viss del finns allvarliga miljöproblem på orten. Man 
 52 HÅLLBAR SANERING 
menade också att forskarna har långt kvar innan de vet hur olika föroreningar  
påverkar människan. Detta sistnämnda är  en mycket viktig punkt inom riskkom-
munikationen, det handlar bland annat om hur man uppfattar oc h tar emot rapporter 
från forskarsamhället. Tabellen visar även att majoriteten menar att man har rätt att 
kräva nolltolerans när det gäller miljörisker. Detta blir intressant då det i praktiken är omöjligt att kräva något sådant utan stora och på alla sätt kostbara ingrepp i 
människornas levnadsvillkor. Å andra sidan visar resultaten också att man har en 
tolerans och förståelse för att uppstädning efter miljöfarligt avfall måste få kosta 
rätt mycket. 
 
6.1.6 Sammanfattande kommentar 
Projektets kontakter med dem som handlade frågan om det f.d. sågverket  blev 
också den första fallstudien. Vi bestämde  att om möjligt försöka ge råd och syn-
punkter till berörda politiker och tjänstemä n i kommunen, som var i samklang med 
erfarenheter av riskkommunikation som utgick från vår egen verksamhet och som starkt vilar på Sandmans indignationsmodell.  Vi fick gehör för vår modell och all 
kommunikation som kommunens politiker oc h tjänstemän hade med allmänhet/ 
media rörande den aktuella frågan,  följde våra rekommendationer.  
I allt väsentligt var det fem punkter som modellen baserade sig på: 
 
1) Snabb och korrekt information till berörda. 
2) Möta medias eventuella informationsbehov 
3) Transparens, ingen dold agenda 
4) Personligt möte med den mest berörda gruppen av människor 
5) Redovisa planerade åtgärder  
 
Det som var överordnat och vägledande för allt annat, var att berörda skulle med-
delas korrekt information så snabbt som möjligt. Med detta som ledstjärna föll de 
övriga punkterna på plats med stor lä tthet. Ansvariga politiker och tjänstemän 
ställde helt upp på denna modell. Det va r också bra att de kunde hänvisa till AMM 
när det gällde kommentarer rörande hälsoaspekter i relation till de uppmätta  halterna av kemikalier.  
Lokala/regionala media visade initialt (och snabbt) ett intresse för de uppmätta 
halterna av pentaklorfenol på orten. Detta visar än en gång vilket potentiellt ”hett” 
nyhetsvärde som finns i hälso- och miljöfrå gor. Speciellt om det finns ett inslag av 
”gamla synder” som kommer upp till ytan. De tta är kanske ingenting att erinra 
emot, liturgin rörande vad som utgör nyhe ter finns ofta i frågor/problem som  
relaterar till risk.  
Inom den risklitteratur som finns, är man så gott som ense om betydelsen av 
öppenhet när det gäller informa tion/kommunikation om risker till berörd allmänhet. 
Man har nästan enbart att förlora på att dö lja någon faktabit, även om det skulle ske 
i bästa välmening. Det finns stor risk att när sedan även dessa fakta kommit till 
kännedom, så tas detta som en intäkt på a tt inblandade inte spelat med öppna kort, 
 53 HÅLLBAR SANERING 
att det funnit intresse att hålla något hemlig t. Hur ska allmänheten kunna lita på att 
den nu har fått veta allt som är av vikt och intresse? 
I modellen finns en preferens för det personliga mötet mellan inblandade  
aktörer, speciellt gäller det aktörer som på något sätt sitter med kunskap eller  
ansvar samt som är mer eller mindre direkt berörda. Det möte som avhölls mellan 
politiker/tjänstemän och de boende på den aktu ella orten, får betecknas som lyckat 
ur kommunikations- och information ssynpunkt. I den mån någon fråga kom upp 
kunde den besvaras eller behandlas på sådant sätt att frågeställaren var nöjd.  
Det var naturligtvis av stor vikt a tt de ansvariga kunde meddela en tänkt  
åtgärdsplan baserad på de fakta som före låg. De kunde referera till en vid mötet 
närvarande representant från länsstyrelsen , som meddelade att pengar var sökta för 
att kunna gå vidare med va d man skulle göra i saneringsfrågan. Man ställde sig 
från kommunen också öppen för att en grupp med inslag av representation för den berörda allmänheten bildades. Genom en sådan gruppbildning skulle de berörda i 
området både kunna utöva en viss påtryckning på utvecklingen av den vidare hand-
läggningen men även kunna få aktuell och uppdaterad information om läget. 
 
6.2 Studie II Bostadsområde på gammal  
industrimark 
6.2.1 Bakgrund 
Studie II har sin fokus på informationen som gick ut till boende i ett område där 
husen ligger på mark (MIFO-klassat av länsstyrelsen) som tidigare använts för 
diverse olika industrier med kemikaliehantering. Frågorna rörde även miljörisker 
mer generellt. Bostadsföretaget bestämde att på eget initiativ göra markunder-
sökningar i området. 
Ett av villkoren för att det aktuella ri skkommunikationsprojek tet skulle erhålla 
medel var att vi skulle samarbeta med WSP som tidigare finansierats av Natur-
vårdsverket i projekt med fokus på hur risker kommuniceras. Detta utlovades och 
kontakter togs några månader efter det att medel beviljats. Såväl WSP som det 
aktuella projektet såg fördelar med att samarbeta. Under hösten 2006, besökte  
projektmedlemmarna WSP:s kontor i Halmstad och den kontaktperson som man 
haft under tidigare samtal.  
Under våra diskussioner med WSP försökte vi hitta något projekt som vi skulle 
kunna göra tillsammans. Det visade sig att WSP var engagerade av ett bostads-bolag för att ta markprover i ett område  med 156 lägenheter och där det tidigare 
funnits industriell verksamhet, identifierat och MIFO-klassat av länsstyrelsen.  Projektgruppen träffade miljö- och kvalitets ledaren vid bostadsföretaget och gjorde 
tillsammans med denna och WSP:s representa nt en vandring i bostadsområdet där 
man skulle göra provtagning av mark och vatten.  
Det beslutades att projektgruppen skulle  åka ner till Halmstad veckan efteråt 
för att vara med på ett informationsmöte som bostadsföretaget och WSP skulle ha 
med de boende i området. Man skulle då informera om varför man skulle göra 
markundersökningarna och hur de konkret skulle gå till. De boende fick också veta 
att de skulle få en enkät med posten som ställde några frågor om hur de såg på den 
 54 HÅLLBAR SANERING 
information de fått och om de kände or o för vad som kunde finnas i marken i bo-
stadsområdet. Denna enkät skulle utv ecklas och sammanställas av AMM.  
Två av projektets medlemmar deltog veckan efter vid det informationsmöte 
som bostadsföretaget och WSP hade med de  boende i det aktuella området. Mötet 
avhölls i en samlingslokal som finns inom  bostadsområdet.  Det var ca 35 personer 
som kom till mötet och lät sig informeras om vad som skulle göras och varför. Det 
var få frågor som ställdes men alla kunde besvaras och det var inga av de boende 
som uttryckte någon direkt oro för markundersökningen och vad man eventuellt 
kunde komma att hitta. Någon av de boende  sade att man vid en viss punkt i om-
rådet kunde känna en doft av petroleum. Lokalpressen fanns närvarande vi mötet 
och skrev senare en kort artikel.  
Ingen av de närvarande hade något att erinra mot att AMM deltog och att man 
skulle få sig tillsänt en enkät om hur man upplevde situa tionen med markundersök-
ningen och hur informationen varit.  
En enkät speciellt designad för de boende  i området konstruerades och distri-
buerades till de boende av bostadsföretaget. Svarskuverten skickade i tillslutna 
kuvert direkt till AMM som ombesörj de databehandling och analys.  
Under våren fick projektgruppen telefo nsamtal från kontaktpersonen på orten 
som meddelade att provtagningar som gjorts på en viss plats inom bostadsområdet hade påvisat höga kromvärden, 2 100 mg/kg (riktvärdet enligt naturvårdsverket är 
5 mg/kg för krom 6+ och 120 mg/kg för a ndra valenser av krom). Frågan var nu 
om man skulle vidta några åtgärder, skulle  man kanske spärra av det aktuella om-
rådet? Eller skulle man ordna e tt möte med de boende i området? 
Projektmedlemmarna informerade sig lite närmare om vad analyserna egent-
ligen visat och hur provtagningarna hade gjorts. Ett informationsmöte med de  boende var redan inplanerat, men detta låg relativt långt in i framtiden. Man ville 
därför ha ett informationsmöte tidigare. Vi  fick ett utkast till informationsblad som 
skulle distribueras till de boende. Man bad om våra synpunkter. Utkastet var bra 
men förslag på några ändringar som va r av betydelse sändes tillbaka. Mötet 
genomfördes därefter av bostadsbolaget. 
Cirka tre veckor efter detta summerade vi vad som hade hänt under den senaste 
tiden och vi kunde då kons tatera att ett möte hade hållits med de boende och de 
också hade fått informationsbladet. Bostad sbolaget hade inte fått några reaktioner 
från de boende som verkat ta det hela med ro. Kommunen som har tillsynen enligt 
miljöbalken, hade hägnat in ett litet om råde där man uppmätt högst värden. Bo-
stadsbolaget väntade på en avstämningsrapport från WSP som utfört och analyserat 
proverna som tagits i området.  
Projektgruppen har blivit lovad att få information om något av intresse händer. 
Under hösten 2007 hände inge t som var av större intresse ur riskkommunikations-
synpunkt. 
 
6.2.2 Resultat av enkäten 
Enkäten som konstruerades av projektmed lemmarna, innehöll 17 frågor, de flesta 
av ”flervals-typ” (multiple-choice) och distribuerades till de 156 lägenheterna av 
bostadsföretaget.  
 55 HÅLLBAR SANERING 
Det inkom ifyllda enkäter från 98 lägenhet er och 142 personer. Dominansen av 
äldre (55 år eller äldre) som svarat (76 procent) var påfallande och vittnar om att 
bostadsområdet har några år på nacken och att det är lugnt och stabilt. Av dem som 
besvarade enkäten var det 20 procent som var med på informationsmötet rörande 
de provtagningar som skulle  genomföras på området.  
 
På frågan ” Hur tycker Du att Bostadsbolaget h ittills har agerat när det gäller att 
informera om varför man är intresserad av att göra provtagningar i bostadsom-
rådet?  ” angav 71 procent alternativen ”bra /ganska bra” medan 7 procent menade 
att man agerat ”dåligt”.  
 Liksom i enkäten redovisad i avsnitt 6.1.5 fanns det även här en fråga där man 
ombads att man skattade sitt förtroende för olika aktörer. Specifikt löd frågan: 
”Vilket förtroende har Du för aktörer na nedan, när det gäller hälso- och miljö-
risker vid industriell verksamhet liknande den man har haft på det aktuella  
bostadsområdet?”  Svarsalternativen var lite modi fierade och mer anpassad för det 
aktuella problemet. Nedan kan vi se resultatet som erhölls: 
 
Tabell 5. Förtroende för aktörer när det gäller hälso- och miljörisker vid industriell verk-
samhet (anges i procent, n = 136) 
 Fullt 
förtroende Visst 
förtroende Litet 
förtroende Inget 
     
Myndigheter 15 61 19 5 
Miljögrupper 33 50 14 3 
Fastighetsägare 35 53 8 4 
Konsulter 15 49 22 14 
Politiker 6 35 38 21 
Forskare* 44 44 8 5 
Journalister/media* 13 34 32 22 
* 101 procent p.g.a. avrundningar 
 
Tabell 5 visar att ”forskare” och ”fastighe tsägare” är de som bland de svarande 
åtnjuter det högsta förtroendet (fullt/visst  förtroende = 88 procent). Att den senare 
gruppen ligger så högt i förtroende kanske kan överraska en smula, men det står 
nog för att de boende har ett gott förhål lande till bostadsbolaget som man litar på. 
Miljögrupper åtnjuter lite större förtroende än myndigheter (fullt/visst förtroende, 
83 procent respektive 76 procent) och inte alldeles oväntat var det gruppen poli-tiker och journalister som redovisade det lägsta förtroendet bland de svarande  
(litet/inget förtroende, 59 procent respektive 54 procent).  
Många uttalar sig om tillit/förtroende/trov ärdighet, men hur stor personlig  
erfarenhet har man egentligen själv av svek  som skadat tilliten? I ett försök att få 
en uppfattning om detta ställdes två frågor  om personlig erfarenhet och om hur 
definitivt ett svek kan vara. ” Har Du själv personlig erfarenhet av att någon expert 
har svikit så att Din tillit till den experten minskat eller gått förlorad?” Bland de 
 56 HÅLLBAR SANERING 
svarande var det 11 procent som uppgav a tt de hade sådan erfarenhet medan 89 
procent inte hade det.  
Som en följdfråga till den ovan, ombads de  boende i området att ta ställning till 
följande: ” Kan en person/organisation som en gång visat sig svika i förtroende 
någonsin återfå sin trovärdighet? ” Här svarade så många som 25 procent ”nej, det 
går sällan eller aldrig att återfå”. Det va r en majoritet på 75 procent som svarade 
”ibland, det beror vad som har hänt” och 5 procent som menade att ”ja, det går 
oftast att återfå”. Det känns som att svarsa lternativet ”ja, ibland, det beror på vad 
som har hänt” är den mest mogna och pragmatiska inställningen. Det är att ge 
människor/organisationer en andra chans och att ta hänsyn till situationsfaktorer. 
Intressant att så många som en fjärdedel me nade att ett sviket förtroende sällan 
eller aldrig går att återfå. Det illustrera r väl den stora betydelse man bör tillmäta 
sådant som inger förtroende och att hålla en god dialog med allmänheten som  befrämjar detta.  
 
Vi ville veta vad de boende i området ty ckte om några aspekter rörande den ak-
tuella frågan och som har betydelse för en god och effektiv riskkommunikation. 
Nedan redovisas svaren på dessa frågor: 
”Är det bra att man undersöker markförhållanden på bostadsområdet där det 
tidigare har funnits verksamhet med olika kemikalier?  ”Här var det en betydande 
majoritet som var positivt inställda (85 pro cent) medan endast en mindre del av de 
svarande (2 procent) markerat för svarsal ternativet ”jag är negativt inställd till 
undersökningarna/mätningarna”.  
”Av det Du hittills fått information om  när det gäller provtagningarna på  
bostadsområdet, hur ser Du på riskerna för hälsa och miljö? ”  De boende såg inga 
större risker i samband med provtagningarna, 94 procent menade att riskerna  
verkade ”små” eller ”måttliga” medan 6 pr ocent angav svarsalternativet ”riskerna 
verkar stora”.  
”Hade Du någon mera personlig kopp ling till verksamheten som tidigare  
bedrivits på boendeområdet? ” Bland de svarande var det 2 procent (tre personer) 
som angav att de hade arbetat vid en in dustrianläggning som legat där, 10 procent 
(14 personer) som hade koppling till verksamhet via släktingar, medan 6 procent (åtta personer) hade denna koppling via bekanta. Av de svarande var det den över-
vägande majoriteten, 83 procent, som inte  hade någon personlig koppling till tidi-
gare verksamhet på platsen.  
”När Du fick inbjudan av bostadsföretaget till ett informationsmöte den 26 
mars om den planerade mark- och grund vattenundersökningen i bostadsområdet, 
vad tänkte Du då?”  Tabell 6 visar hur de boende bevarade frågan. 
 
 57 HÅLLBAR SANERING 
 
Tabell 6. Tankar man hade i samband med a tt inbjudan till informationsmötet om den pla-
nerade mark- och grundvattenundersökningen kom(procent) 
 JA NEJ 
   
Jag tyckte att infomötet var ett bra initiativ 96 4 
Jag ville diskutera med andra boende på området 43 57 
Jag tänkte på om bostadsområdets rykte skulle påverkas* 28 73 
Jag kände oro för min hälsa* 41 60 
Jag ville bli informerad om vad som skulle komma att hända 90 10 
Jag tycker detta kunde skötas av hyresgästföreningen* 16 85 
 
Resultatet som redovisas i Tabell 6 visar att en överväldigande majoritet tyckte att 
informationsmötet var ett bra initiativ (96 procent). Ungefär en fjärdedel (28  
procent) tänkte på att bosta dsområdets rykte skulle på verkas och det var också rätt 
många (41 procent) som kände oro för hälsan . En stor majoritet (90 procent) tänkte 
att de ville bli informerade om vad so m skulle hända i samband med provtagning-
arna. Likaså var det en betydande majoritet (85 procent) som menade att detta inte 
var en fråga som enbart skulle kunna skötas av hyresgästföreningen.  
En fråga som endast skulle besvaras av de som var med på informationsmötet 
var följande: ” Påverkades Din inställning till ma rkundersökningen i bostadsom-
rådet efter informationsmötet? ” Det var totalt 34 persone r som bevarade denna 
fråga och svaren fördelade sig enligt fö ljande: 12 procent blev mer oroliga,  
71 procent förändrade inte sin inställning och 18 procent blev mindre oroliga.  
 
Allmänna frågor 
Under denna rubrik redovisas svaren på ni o frågor som bildar en viktig bakgrund 
att tänka på när det gäller att formulera en god och effektiv riskkommunikation. 
”När tjänstemän/politiker fattar beslut so m rör industrier och dess aktiviteter i 
allmänhet och som kan påverka befolkninge ns hälsa, är det viktigt att lokal-
befolkningen… 
 
     I n s t ä m m e r  
… blir informerad   100 procent 
… får uttrycka sina åsikter   97 procent 
… får ta del i besluten    94 procent 
 
Resultaten visade att det var en nästan total enighet bland dem som svarat, att det är 
viktigt att befolkningen får information, får uttrycka sina åsikter samt att de får ta 
del i besluten, i frågor som rör deras hälsa. 
”Funderar Du på risker för hälsa och miljö som finns i Din närmiljö?  ”Det är 
självklart att det är intressant ur många aspekter, inte minst för de som ska planera, fatta beslut om och kommunicera risker, att få en uppfattning om hur mycket  
människor funderar på dessa risker. Resultate n i den här aktuella studien visade att 
 58 HÅLLBAR SANERING 
15 procent svarade ”funderar ofta på det” , 50 procent angav alternativet ”funderar 
på det ibland” och att 36 procent markerade ”funderar sällan på det”. Det verkade 
som att två tredjedelar av de boende (65 pr ocent), funderar på riskerna ofta eller 
ibland. Intressant var att 36 procent sälla r funderar på riskerna i närmiljön.  
”Hur skulle Du vilja beskriva Ditt engagemang i frågor som kan innebära  
risker för hälsa och miljö?  ”Denna fråga var av intresse på samma sätt och av 
samma skäl som förra frågan. Resultaten visade att det var 13 procent som menade sig vara ”mycket engagerad”, 65 procen t som var ”måttligt engagerade” samt  
22 procent som ”inte var engagerade”. Det var förväntat att alternativet ”måttligt 
engagerad” skulle samla den högsta procentsatsen. Man kan också notera att man i ett bostadsområde som detta, har ca 10 pro cent som är mycket engagerade i hälso- 
och miljöfrågor.  
”Hur bedömer Du Dina kunskaper vara när  det gäller faktorer som kan utgöra 
risker för hälsa och miljö?  ”Även denna fråga är av betydelse av samma skäl som 
de två föregående frågorna: Det är av vi kt att kunna beskriva sin målgrupp så väl 
som möjligt för att den riskkommunikation som äger rum verkligen känns ange-
lägen utifrån de berördas intresse- och kunskapsnivå. Resultaten speglade i viss 
mån de som erhölls på den föregående frå gan. Av de svarande var det 16 procent 
som menade att de hade goda kunskaper, 68 procent som svarade att kunskaperna 
var ”varken goda eller dåliga” och 16 pro cent som indikerade att kunskapen var 
dålig.  
Beträffande relationen till de två föregåe nde frågorna, är det lättare att bedöma 
hur mycket man funderar på en sak eller hur engagerad man är. Det är lite svårare 
att relatera sin egen kunskap till något ut an att ha rätt stor kunskap om detta. Hur 
vet man annars om ens egna kunskaper är goda eller dåliga? Det är i samman-hanget dock intressant att veta hur stor/liten man  bedömer den egna kunskapen 
vara.  
”Forskarna har långt kvar innan de vet hur olika föroreningar påverkar  
människan? ”Denna fråga syftar till att ge en  bild om hur man uppfattar kunskaps-
läget i samhället. Resultaten visade att de  som bevarade enkäten i mycket hög grad 
menade att forskarna har långt kvar i nnan de har kunskap om hur olika föro-
reningar påverkar människan. Det var 57 pr ocent som instämde med påståendet,  
38 procent som delvis instämde medan e ndast 6 procent inte instämde alls.  
”Att städa upp efter miljöfarligt avfall 8 måste tillåtas att kosta rätt mycket. ” 
Det är viktigt att få en uppfattning om huruvida berörda uppfattar att stora kost-
nader ofta är förenade med sanering av m iljöfarligt avfall. I slutänden kan det ofta 
bli fråga om en ”trade-off” mellan vad en sanering kostar och vad man vinner. På denna fråga angav majoriteten, 72 procent,  alternativet ”instämmer helt” medan  
25 procent angav ”instämmer delvis” och 3 procent föredrog ”instämmer inte alls”. 
Det är tydligt att de svarade ställde sig bakom saneringskostnader om man kan 
städa upp efter förorenad mark. Man måste här dock komma ihåg att detta är en 
synpunkt man kan ha i princip när det inte föreligger ett konkret fall och man  
                                                      
8 I enkäten stod det ”miljöfarligt avfall” i frågan. Det skulle ha kunnat formuleras som ”förorenad mark”. I 
detta sammanhang är uttrycken utbytbara. 
 59 HÅLLBAR SANERING 
verkligen själv måste skjuta till betydande resurser. Det är emellertid intressant att 
man i svarsgruppen var så entydig med detta stöd.  
”Man har rätt att kräva nolltolerans (att det inte ska finnas någon risk) av  
samhället när det gäller miljörelaterade hälsorisker.” Detta är en intressant fråga 
som i allra högsta grad är relevant närhel st man pratar om risker i samhället som 
kan medföra ohälsa. Man har inom riskforskningen (inspirerad av ekonomiskt risk-
tagande) givit ett namn åt personer som inte  kan tänka sig att acceptera några risker 
i samhället, man brukar säga att dessa persone r är ”riskaversiva”. Endast 3 procent 
av de svarande instämde inte alls i detta påstående. Det var 66 procent som  
”instämmer helt” och 31 procent som ”ins tämmer delvis”. Liksom när det gäller 
den föregående frågan om uppstädningskostnader kan ma n förmoda att det kanske 
skulle bli andra svar om man tvingades ta  ställning till en specifik fråga/situation. 
Men det är intressant att man i princip ställer upp bakom nolltoleransen i så hög 
utsträckning. Kanske har man till viss del fått in begreppet ”nolltolerans” via den mångåriga kampanj som man haft inom trafiksäkerhetsarbetet genom begreppet 
”nollvision”.  
 
Veta mera om hälso- och miljörisker 
Enkäten till de boende avslutades med att de ombads lista de tre viktigaste sakerna 
som de ville veta mera om när det gälle r hälso- och miljörisker. Sedan gavs  
möjlighet för dem som besvarat enkäten att avge någon kom mentar om undersök-
ningen, enkäten, hälso- och miljöfrågor i allmänhet etc. Det var totalt 57 svarande som skrivit ner några synpunkter på någon av dessa två avslutande frågor.  
Nedan följer en gruppering av de svar/synpunkter som lämnades. Gruppering-
arna som är av tentativ art, gjordes av projektmedarbetare. Vi avser att senare göra 
mer fördjupade analyser av de kvalitativa  data som projektet genererat. Som  
kommer att framgå av grupperingarna var de t vissa som hade mera generella hälso- 
och miljöfrågor i åtanke medan andra refe rerade specifikt till den aktuella under-
sökningen rörande deras boende.  
Vi har valt att redovisa rätt detaljerat va d de boende i området skrev på dessa 
frågor. Även om det inte är fler än 57 personer som delgav sina synpunkter, menar 
vi att det är intressant att ta del av vilk a frågor/faktorer som man pekar på och hur 
stor spridning det finns i vilka frågor man väljer att ta upp samt hur dessa rang-
ordnas. 
Detta tycker jag är det tre viktigaste sakerna som jag vill veta mera om när det 
gäller hälso- och miljörisker.  (Nedan anges i punktform de prioriteringar de  
svarande hade såväl vad som avser sj älva undersökningen som punkter på en mer 
generell nivå). 
 
RANGORDNING 1 
Undersökningen/boendet 
• Hur påverkas hälsan? -10 st 
• Metaller: -4 st 
• Vattnet -4 st 
• Hur påverkas barn? -2 st 
 60 HÅLLBAR SANERING 
• Vad finns i marken? -2 st 
• Radon -2 st 
• Ventilationen -1 st 
• Kan vi lita på fastighetsägaren? -1 st  
 
Generellt 
• Luftföroreningar -6 st 
• Hur hälsan påverkas -4 st 
• Klimatförändringarna -2 st 
• Strålningsrisker -1 st 
• Luftburna giftpartiklar -1 st 
• Allmän oro för miljön -1 st 
• Effekter av glaciärernas smältning -1 st 
• Hög volym vid glasåtervinning -1 st 
 
RANGORDNING 2 
• Vilka åtgärder kommer att vidtas? -3 st 
• Vad kan jag göra själv? -3 st 
• Är det hälsofarligt? -3 st 
• Ventilationen -2 st 
• Vattenkvaliteten -2 st 
• Obehagliga lukter -1 st 
• Föroreningar i marken -1 st 
• Miljön i närområdet -1 st 
• Risk för spridning -1 st 
• Tillit till undersökningen -1 st 
 
Generellt 
• Strålning -5 st 
• Miljön -3 st 
• Skadedjur/Djur -2 st 
• Luftpåverkan -2 st 
• Påverkan på naturen -2 st 
• Vedeldning -1 st 
• Tungmetaller -1 st 
 
RANGORDNING 3 
• Vattnets kvalitet -5 st 
• Avgaser inom området -3 st 
• Kemiska ämnen i marken -2 st 
• Varför har inget gjorts tidigare? -2 st 
• Information till de boende -2 st 
 61 HÅLLBAR SANERING 
• Buller -1 st 
• Vilka åtgärder kommer att vidtas? -1 st 
 
Generellt 
• Kan man lita på forskningen? -2 st 
• Avgaser -2 st 
• Strålning -2 st 
• Konserveringsmetoder av mat -1 st 
• Utsläpp -1 st 
• Industrins mörkläggning av undersökningsresultat/fakta -1 st 
 
Man kan konstatera att det var en betydande spridning i vad som kan vara i fokus. 
Man ville veta mera om det som angår dem relaterat till den aktuella undersök-
ningen; hur påverkas hälsan, ha mera kunskap om kemikalier/metaller, vad  
planerar man för åtgärder, vad kan man själv göra? Det finns även en kunskaps-
törst/ett informationsbehov när det gäller  frågor som är relevanta men mer  
generella; strålning, klimatförä ndringen, tillit till forskningssamhället. 
 
Här har du möjlighet att skriva ner synpunkter/kommentarer 
 
I ett flertal kommentarer ställdes fråga n varför inte mar kundersökningen hade 
gjorts tidigare (9 st). Man menade att de t knappast hade varit okänt att det hade 
legat industriell verksamhet på området innan  man byggde husen. Vilka åtgärder 
som man skulle vidta om det visade sig att marken behövde saneras, var något som fyra personer tog upp. En allmänt positiv inställning t ill att undersökningen gjordes 
redovisades av två personer. Beträffande fört roende för fastighetsägaren var det tre 
personer som uttryckte en positiv inställn ing till denne medan en person menade 
sig inte ha något förtroende alls. En person uppgav at t boende i området hade vissa 
hälsoproblem och ytterligare en person me ddelade en del erfarenheter från det att 
han/hon arbetade vid en av de indus trianläggningar som le gat på området. 
 
6.3 Studie III Språkets betydelse 
6.3.1 Bakgrund 
Studie III fokuserar på den språkliga asp ekten i samband med riskkommunikation. 
Det har alltmer under de senaste åren för pr ojektgruppen framstått vikten av att ”gå 
i clinch” med hur vissa vanligt förekommande formuleringar i risksammanhang 
uppfattas av en berörd allmänhet. Här har inte bara media utan även forskarna  
själva ett betydande ansvar för vilket sp råk som används. I det här aktuella risk-
kommunikationsprojektet, v ille vi undersöka lite närm are hur man uppfattar olika 
formuleringar som man inte sällan kan läsa/höra när det gäller kommunikation av 
risker. Hur upplever och tolkar vi ord,  uttryck som används i kommunikationen i 
samhället när det gäller risker?  
 62 HÅLLBAR SANERING 
Det faller sig rätt naturligt att språket får en central roll i praktiskt taget all in-
formation och kommunikation. Det finns undantag men rör det sig om mer inveck-
lade och komplexa frågor så intar språket en ledande plats. Inte minst har alla som 
försökt sig på att informera om något in te helt enkelt, upptäckt att orden i många 
fall måste vara noga övervägda. Det är t.ex. ofta mycket viktigt att orden inte har 
flera olika betydelser, kan uppfattas som st ötande/kränkande och a tt de är bärare av 
den speciella information som avses.  
Under de senaste åren har medarbetarna i riskprojektet samlat - mera genom 
översiktliga genomgångar än genom systema tiska sökningar - på sig ett antal  
rubriker från både dags- och kvällspressen där fokus ligger på hälsorisker och  
risker i miljön. I dagsläget har vi något över ett hundra sådana rubriker. Vi har noterat att det påtagligt ofta handlar om  rubriker som innehåller ordet ”kan” som 
modalt temporalt hjälpverb och som modus (potentialis), till exempel ”Mobil-telefon kan ge barn hjärnskador… Engångsgrillen kan vara farlig… Kvinnor kan få 
cancer av mjölk… Ditt kylskåp kan vara en giftfälla”. Rubriker liknande dessa kan 
naturligtvis vara korrekta och spegla något  som helt säkert inträffar för vissa, lika-
väl som de inte håller något för säkert.  Och det är väl detta som gör det intressant 
att titta lite närmare på hur ett visst språ k som ofta används i riskinformation/ 
-kommunikation uppfattas av läsare/åhörare. 
En enkät konstruerades med syftet a tt försöka fånga hur man uppfattar vissa 
formuleringar i det språk som ofta används  inom media när man skriver om risker. 
Det kan i vissa fall vara forskarna själva som formulerar sig på ett sätt som in-bjuder till olika tolkningar av vad man egentligen menar. Den distribuerades till deltagarna vid tre olika föreläsningstillfälle n i tre olika städer, totalt 144 personer. 
Vid två tillfällen handlade det om ris kkommunikation med målgrupperna myndig-
hetspersoner och miljökonsulter medan e tt tillfälle handlade om inomhusklimat 
med målgruppen ventilationskonsulter. Merparten av deltagarna var miljökon-
sulter, ventilationskonsulter och/eller m yndighetspersoner. Totalt var det 37  
procent som arbetade inom privat verksamhet och 63 procent inom offentlig verk-
samhet. Av dessa var 47 procent kvinnor oc h 53 procent män. Vi är naturligtvis 
medvetna om att enkäterna endast besvarad es av 144 personer och att det är väldigt 
lite om man skulle vilja uttala sig om vad en viss population anser. Men vi var 
egentligen inte ute efter det. Vi var mera  intresserade av att få en uppfattning om 
hur människor som arbetar inom miljöom rådet och är bekanta med risk- och  
kommunikationsfrågor, uppfattar vissa formuleringar av risker. Den här studien är också att betrakta som ett förarbete till even tuella senare studier där fokus ligger på 
språket.  
 
6.3.2 Resultat av enkäterna 
”Forskning har visat att ämnet X kan ge cancer. ” Detta är en mening/rubrik/ 
påstående som skulle kunna vara hämtat ur någon tabloid. Vi var intresserade av 
hur man uppfattar en rubrik som denna. I Tabell 7 redovisas hur de svarande för-
delat sig på de fyra svarsalternativ som fanns. 
 
 63 HÅLLBAR SANERING 
Tabell 7. Forskning har visat att ämnet X kan ge cancer (n=144) 
 Procent 
  
Ämnet X har konstaterats ge cancer 23 
Ämnet X är tydligen farligt eftersom det ger cancer 4 
Ämnet X är troligen farligt eftersom det  finns risk för att det ger cancer 57 
Ämnet X är möjligen farligt eftersom  det finns en liten risk att det kan ge 
cancer 16 
 
Det alternativ som samlade de flesta var det som menar att ämne X troligen är 
farligt snarare än möjligen  farligt. Inget av alternativen  är helt fel, det handlar mera 
om var man lägger tonvikten. Nästan en fjär dedel av de som svarat, valde det alter-
nativ som starkast betonade farlighetsgrad en och att ämnet ger cancer (23 procent).  
Inom det vetenskapliga samhället är det in te ovanligt att forskare uttrycker sig 
på ungefär detta sätt: ” Forskning har visat att man inte kan utesluta  att ämnet X 
kan ge cancer .” Detta kan uppfattas som både opr ecist och lite ”småfegt” att ut-
trycka sig så. Vad är det man egentligen  kan utesluta i detta sammanhang? Det är 
viktigt att veta hur man uppfattar en sådan  här information från forskarsamhället. 
Alternativen kan naturligtvis formuler as på en mängd olika sätt men de som vi 
valde diskuterades fram bland projektgruppen och baserades på flerårig erfarenhet. 
 
Tabell 8. Forskning har visat att man inte kan utesluta …(n=144) 
 Procent 
  
Ämnet X är tydligen farligt eftersom det ger cancer 1 
Ämnet X är troligen farligt eftersom det  finns risk för att det ger cancer 21 
cancer 58 
Ämnet X ger troligen inte cancer 18 
Annan tolkning 1 
(Ej 100 procent beror på avrundning) 
 
Alternativen ”troligen farlig” och ”möjligen farlig” erhöll de högsta procentsats-
erna (21 procent respektive 58 procent). Vi kan också notera att nästan en femtedel 
(18 procent) gjorde tolkningen att det tr oligen inte ger cancer medan endast  
1 procent gjorde den motsatta tolkningen, att ämnet ger cancer. 
Vad dessa två ovanstående resultattabeller starkt indikerar är den påfallande be-
tydelse som språket spelar, hur man uttrycker sig när det gäller risker, för männi-
skor kan göra sina egna tolkningar som ka nske inte var i linje med sändarens av-
sikt. Vi inom projektgruppen känner oss styrkta i att gå vidare med studier foku-
serade på språkets betydelse när vi kom municerar om risker i samhället.  
 
 64 HÅLLBAR SANERING 
Tabell 9. Förtroende för aktörer när det gäller hälso- och miljörisker (procent, n=144) 
 Fullt 
     
Myndigheter * 23 67 8 1 
Miljögrupper 4 67 24 5 
Fastighetsägare * 1 26 58 16 
Konsulter * 3 78 17 1 
Politiker 0 18 67 15 
Forskare/experter 44 54 2 0 
Journalister/media * 0 8 51 42 
     
(* Ej 100 procent beror på avrundning) 
 
Tabell 9 visar att myndigheter och forskare /experter som åtnjuter det största för-
troendet bland de svarande. Man har även  förtroende för miljögrupper och konsul-
ter (många av dem som besvarat enkäte r tillhörde den sistnämnda gruppen). De  
grupper som man inte har så stort förtroende för är fastighetsägare, politiker och 
journalister/media.  
 ”Hur tycker Du att det är att disku tera hälso- och miljörisker i Ditt  
arbete? ” Även om de personer som deltog vid de föreläsningar då enkäten distri-
buerades egentligen ligger mer åt teknisk kom petens snarare än medicinsk, ville vi 
med en fråga undersöka om man ändå diskuterat hälso- oc h miljörisker i sitt arbete. 
Vi ville också veta om man tyckte att de t var svårt eller lätt att föra dessa diskus-
sioner. Nedan redovisas hur svaren fördelade sig på de fyra svarsalternativen. 
 
Tabell 10. Att diskutera hälso- och miljörisker (n=144) 
 Procent 
  
Det brukar för det mesta vara lätt 36 
Det brukar ibland vara lite svårt 40 
Det brukar för det mesta vara svårt 20 
Inte aktuellt 4 
 
Vi kan konstatera att det var 96 procent av  de svarande som hade någon erfarenhet 
av att diskutera hälso- och miljörisker i s itt arbete. Endast fyra procent svarade att 
det inte var aktuellt. Drygt en tredjedel (36 procent) tyckte att det för det mesta var 
lätt, medan en majoritet (60 procent) tyck te att det brukade vara svårt (av olika 
grad). Det skulle vara intressant att i en uppföljning närmare undersöka den grupp 
som svarade att det för det mesta var lätt.  
För att kontrollera om vårt intresse för hur  vårt ”riskspråk” ser ut, även bottnar 
i en akademisk disciplin som svenska språket, kontaktade vi Lars-Gunnar  
Andersson, professor i svenska språket vi d Göteborgs universitet. Vi åkte ner till 
Göteborg och diskuterade om vi kunde ha något gemensamt intresse av att studera 
hur vi tenderar att prata/kommunicera om risker. Vi fann att så var fallet och vi tror att ett möjligt samarbete kan ligga i en nära framtid.  
 65 HÅLLBAR SANERING 
Vi hade i den ena enkätdistributionen dessutom med ett antal mer specifika  
frågor om hur man uppfattar vissa formuler ingar angående risk. Dessa kommer inte 
att redovisas i denna rapport men de kommer att ingå i det underlag som vi avser 
att ha då vi diskuterar ett eventuellt forskningssamarbete med professor Lars-
Gunnar Andersson där fokus ligger på riskspråket. 
 
6.4 Studie IV Populationsstudie i samarbete 
med SCB 
6.4.1 Sammanfattning 
I detta avsnitt redovisas resultatet från en enkätstudie som gjordes i samarbetet med SCB. Syftet med enkäten var att med en mer populationsbaserad bas, undersöka 
om erfarenheter av marksaneringsfrågor på  en ort leder till annan syn på hälso-
risker, annat tänkande om risker i allmän het samt hur man ser på frågor rörande 
tillit och förtroende. Totalt sex olika orter plockades ut för att delta i studien, tre 
orter hade erfarenhet av medialuppmärks amhet av något saneringsprojekt medan 
tre orter inte hade det och tjänade so m kontrollorter. Enkäten distribuerades via 
post till 2 000 personer och den besvarades av 967 personer (48,3%).  
 
6.4.2 Sammanfattning av enkätresultaten 
Redovisningen av resultaten vad avser Studi e IV innehåller en del statistisk termi-
nologi samt täcker många olika frågor inkl usive en del av kvalitativ art. Därför kan 
det vara påkallat att inleda  detta kapitel med en sammanfattning av de viktigaste 
enkätresultaten. Om man så vill går det även utmärkt att hoppa över sammanfatt-
ningen och läsa kapitlet i kronologisk ordning. 
 
• Ingen skillnad mellan Fall- och K ontrollorterna vad gällde huruvida  
deras känsla av trygghet påverkades av rubriker som risker som hotar hälsa och miljö. Kvinnorna kände sig dock mindre trygga än männen  
efter att ha läst rubriker om risk. 
• Mer än en fjärdedel av dem som besv arande enkäten (28 %) menade att 
oro och rädsla betyder ungefär samma sak. En majoritet (64 %) menade 
att oro och rädsla betyder två olika saker. Detta antyder att det ur risk-
kommunikationssynpunkt är viktigt att ta reda på om människor är  
oroliga eller rädda för en viss risk.  
• Kvinnorna var mer oroliga för risker orsakade av människan jämfört med dem som orsakats av naturen. Männe n oroade sig i mindre grad än  
kvinnorna för någon av dessa båda typer av risk. 
• De svarade på Fallorterna tyckte i högre uträckning att var viktigt hur man hanterar och diskuterar själva budskapet om risker, inte enbart att 
innehållet är viktigt. Kvinnorna tyckte också i högre grad än männen att det var lika viktigt med innehåll och hur man hanterar och diskuterar  
risker. 
• Beträffande vilken innebörd man lä gger i uttrycket ”känna trygghet i sin 
närmiljö”, klassificerade projektgruppen svaren i fem olika kategorier:  
 66 HÅLLBAR SANERING 
1) Social situation (kunna påverka,  förtroende för ansvariga, bra  
boende/dagis/skola etc.), 2) Miljö (ren miljö, kemikaliefri mat, bra vatten 
etc.), 3) Personlig säkerhet (inte vara rädd för någon/rån/våldsbrott), 
4) Familj, hem (trygghet för hem och familj/barn), 5) Not In My Back 
Yard (risker man kanske kunde acceptera men inte i närheten av egna  
boendet). 
• Männen skattade sina kunskaper om hur marksanering av kemikalier går 
till, som större än vad kvinnorna gjorde. 
• Männen uppfattade i högre grad inform ation om risker i samband med 
marksanering som övervägande trovärdig men det fanns även fler män 
som valde alternativet ”inte alls trovärdig”.  
• När det gällde information om hälso-  och miljörisker rörande kontamine-
rade markområden, visade männen i mindre utsträckning förtroende för miljögrupper, forskare och me dia jämfört med kvinnorna.  
• I en öppen fråga om hur missnöjd ma n var med hur kemikalierelaterade 
hälsorisker presenteras, klassificerade projektgruppen svaren i sex kate-
gorier: 1) Information (tydligare information, enklare information, fler 
perspektiv borde presenteras etc.), 2)  Kvalitet på informationen (mera  
vetenskap, sakligare, öppenhet från pol itiker/industri), 3) Källor (obero-
ende källor, svenska krav – inte dikterade av EU, mera information i  Sveriges Television), 4) Förtroende (litar på myndigheterna men inte på 
media, mera samarbete mellan myndigheter), 5) Nöjd (i stort sett nöjd), 
6) Diverse (motstridig information, förbjud farliga ämnen). 
• På en likaså öppen fråga om vad man irriterade sig på i ordval och ut-
tryckssätt klassificerade projektgrupp en svaren i 10 klasser bl.a. språk 
(för invecklat), överdrifter (larmrapporter), obalans (man presenterar bara 
problem, inga lösningar) och mörkläggning (man tystar ner, bagatelli-
serar). 
 
6.4.3 Bakgrund 
Under projektets gång framstod det som allt mer önskvärt att få belyst om medial 
uppmärksamhet rörande sanering av förorenad mark påverkar hur man tänker om 
miljörisker och information om dessa. Kont akter togs med Statistiska centralbyrån, 
SCB, för att undersöka möjligheten att tills ammans distribuera en större enkät med 
fokus på de frågor som delas av det här aktuella projektet. Vi fann att det inom 
projektets ram fanns utrymme för en sådan enkät som sedan konstruerades under 
sensommaren 2007 för att i slutfasen granskas av SCB.  
Enkätens syfte var att få en uppfattni ng om hur man ser på information och 
kommunikation i samband med marksanering. Fokus låg på frågor som projektet i 
sin helhet sett som viktiga dvs. att beskriva och förstå vilka faktorer som berörda 
parter anser viktiga, på vilken kunskapsni vå man ligger samt att få veta mera om 
faktorer som bestämmer tillit och trovärdighet.   
Undersökningen genomfördes under oktobe r-november 2007 i form av en post-
enkät. Hela undersökningen administrerades av SCB i Örebro som efter slutförande 
 67 HÅLLBAR SANERING 
skickade en fil med besvarade enkäter till projektgruppen. Samtliga enkäter var 
avkodade så att identifikation på pers onnivå inte skulle vara möjlig.  
 
6.4.4 Population, urval och kvalitet 
I detta avsnitt beskrivs enkäten i mer te kniska termer. Den som önskar hoppa över 
detta kan gå direkt till 6.4.6 Resultat . 
Populationen utgjordes av personer i ål dern 18-75 år som bodde i någon av de 
sex orter som ingick i undersökningen. Tre av orterna Ljungbyhed (A), Karlskrona 
(B) och Sundsvall (C) har i media åtmins tone någon gång blivit uppmärksammade 
för kemikalier i mark och/eller sanering av farlig mark. I undersökningen ingår 
även tre kontrollorter – Tollarp (D), Kalm ar (E) och Härnösand (F) – där man inte 
haft någon medial uppmärksamhet rörande san ering. Projektmedarbetarna valde ut 
orterna A, B och C på basis av en genomgång av vilka lokaltidningar som skrivit 
om kemikalier/marksanering/konflikter etc., medan SCB tog fram ett antal  
kontrollorter till respektive ort som liknade dessa med avseende på län, befolk-ningsstorlek, andel familjer med hög oc h medelhög köpkraft, andel personer  
mellan 25 – 64 år med eftergymnasial utbildning, andel boende i småhus samt andel utrikes födda. Tillsammans valde sedan SCB och AMM gemensamt ut en 
kontrollort till respektive ort där det fö rekommit medial uppmärksamhet i samband 
med sanering av farlig mark.  
Urvalsramen för dessa valda orter var 77  284 personer. Från denna urvalsram 
drogs ett stratifierat obundet slumpmässigt  urval om 2 010 personer, 335 personer 
från varje stratum (statistisk subpopulation). Ett sådant urval innebär att alla objekt, 
personer, inom respektive stratum, har lika stor sannolikhet att komma med i  
urvalet.  
 
6.4.5 Dataanalyser 
I den här aktuella rapporten kommer vi att redovisa såväl analyser på deskriptiv 
nivå som ett antal Chi2-analyser och Mann-Whitneys U-test. Den första typen av 
analys brukar rekommenderas när man har svarsdata som ligger på nominalskala 
(kön, civilstånd, boendeform etc.) medan den andra typen av analys används vid 
data på ordinalskala (sådana data so m man kan rangordna men där absoluta  
avstånden mellan data inte är nödvändig/ möjlig att mäta). I avsnitt 6.4.6 kommer 
det ibland att finnas vetenskaplig redovi sning av statistiska resultat (t.ex.  
Chi2= 4,84 d.f. =1, p<0.028 ). Den medelrang som redovisas för Mann-Whitneys 
U-test går inte omedelbart att översätta  till någonting meningsfullt. Det är värden 
som den statistiska analysen producerar och tolkning av rangerna har att göra med 
hur värdena förhåller sig till svarsskalorna. För den som inte vill ta in denna infor-
mation går det bra att hoppa över den och f okusera på texten. Material finns för att 
göra lite mer avancerad statistik men detta kommer att göras i den fortsatta bearbet-
ningen. Den kommer att utgöra en del av den grund som vi ämnar basera våra  
vidare studier på.  
 
 68 HÅLLBAR SANERING 
6.4.6 Resultat 
Totalt var det 967 personer (48,3%) som besv arade enkäten. Detta var naturligtvis 
en långt ifrån tillfredsställande svarsfrekve ns. En analys av inflödet och hela ur-
valet gjordes. Av den framgår bl. a. att kvinnor, äldre och gifta svarat i högre grad 
än män, yngre och ogifta. Detta är mönster som inte är obekanta för SCB som för 
övrigt inte tycker att några av deras kvalitetsmarkörer signalerar något som bör 
uppmärksammas.   
I denna del kommer de tre orter som utgjorde fall (orterna A, B och C) att slås 
samman liksom de orter som utgjorde kontroller  (orterna D, E och F).  
Det var 967 personer (48,3 procent) som besvarade enkäten. Lägger man på 
vikterna motsvarar det 76 755 personer. De  analyser som gjordes i denna Studie IV 
utfördes på icke-viktade rådata. Materialet  manar pga. att svarsfrekvensen inte var 
så hög, dock till en viss försiktighet i tolkningarna. 
 
Tabell 11. Svarsfrekvenser och bortfallsanalys 
 
  Svarande  Bortfall   Urval   
Kön  Antal  % Antal  % Antal   
Män   421  43,5   546  56,5   967 
Kvinnor    546  52,8   489  47,2 1035 
Samtliga  967  48,3 1035  51,7 2002 
 
1 0 - å r s k l a s s e r           
   -19 år    36  42,9    48  57,1    84 
20-29   126  33,2  254  66,8  380 
30-39   123  38,4  197  61,6  320 
40-49   161  45,6  192  54,4  353 
50-59   216  57,5  160  42,5  376 
60-69   209  59,9  140  40,1  349 
70-79     96  68,6    44  31,4  140 
 
C i v i l s t å n d           
Gift/sambo  621  56,3  482  43,7 1103 
Ensamstående  346  38,5  553  61,5   899 
 
S t r a t u m          
A Ljungbyhed  142  42,6  191  57,4   333 
B Karlskrona  170  50,9  164  49,1   334 
C Sundsvall  155  46,3  180  53,7   335 
D Tollarp  162  48,8  170  51,2   332 
E Kalmar  156  46,9   177  53,1   333 
F Härnösand  182  54,3  153  45,7   335 
 
 69 HÅLLBAR SANERING 
Trygghet 
Inom projektet har vi alltmer kommit att intressera oss för begreppet trygghet och 
att det skulle vara av relevans när man f okuserar på kriterier för effektiv riskkom-
munikation (se kapitel 5). I enkäten ingi ck fem frågor som fokuserade på just 
trygghet. 
”Påverkas din känsla av trygghet efter rubriker om olika risker som hotar  
hälsa och miljö?”  Här fanns det tre svarsalternativ: 
 
• Ja, jag känner mindre trygghet 
• Ibland får rubrikerna mig att känna mindre trygghet 
• Nej, dessa rubriker påverkar inte min känsla av trygghet 
 
Här visade analyserna ingen signifikant skillnad mellan Fallorterna och Kontroll-
orterna men en sådan erhölls vad beträffar kön (Mann-Whitney U-test, medelrang; män = 532,96, kvinnor = 431,12 p<.000). R esultatet indikerar att kvinnorna kändes 
sig lite mindre trygga efter att ha läst tidningsrubrikerna.  
”Vad tänker du om orden oro och rädsla ?” Även denna fråga hade tre 
svarsalternativ: 
 
• Oro och rädsla betyder samma sak  
• Oro och rädsla betyder nästan samma sak 
• Oro och rädsla betyder två olika saker 
 
Inte heller här visade det sig vara någon si gnifikant skillnad mellan Fallorterna och 
Kontrollorterna. Inte heller mellan könen erhölls någon skillnad. Man kunde dock 
notera att det var det tredje svarsalternativ et (betyder två olik a saker) som samlade 
en majoritet (64 procent). Att orden betyder samma sak tyckte 8 procent medan  
28 procent menade att de betyder nästan sa mma sak. Det betyder således att mer än 
en fjärdedel av de svarande i princip sk ulle kunna ange ”rädda för något” när det 
menar ”känner oro för något” och vice ver sa. Det skulle också kunna antyda att de 
skulle kunna tolka andra människors oro so m rädsla alternativt rädsla som oro. 
Detta är ett intressant resultat att känna till när man ska kommunicera om risker i 
”Vad känner du dig mest orolig för: risker för hälsa och miljö som orsakats av 
naturen eller som har orsakats av människan?” 
Denna fråga anknyter till Lennart Sjöber gs (2000) tes att människor skulle  
känna oro/uppfatta risk inför sådant där de upplever att människan har ”mixtrat” 
med naturen (tampering with nature). Sjöber g fann att detta var en mycket starkare 
prediktor för uppfattad risk än den traditionella psykometriska modellens dimen-
sioner. Denna modell bygger på differentie ll psykologi där fokus ligger på indi-
viden, och på skillnader mellan individe r med avseende på olika egenskaper. Dessa 
skillnader ska också mätas varvid psykometriken, dvs. konstruktionen och utvärde-ringen av olika testmetoder, spelar en viktig roll 
De svarande hade att ta ställning till fem olika svarsalternativ: 
 
 70 HÅLLBAR SANERING 
• Mer orolig för risker orsakade av naturen 
• Mer orolig för risker orsakade av människan 
• Båda riskerna oroar mig lika mycket 
• Båda riskerna oroar mig lika lite 
• Känner ingen sådan oro 
 
Fallorterna och kontrollorterna uppvisade inga signifikanta skillnader medan det 
återigen fanns skillnader mellan könen hur de uppfattade oro. I en Chi2-analys där 
varje svarsalternativ testades mot resten  (den teknik som användes för samtliga 
redovisade Chi2-analyser med mer än två svarsalternativ), erhölls tre signifikanta 
skillnader mellan kvinnor och män. Det va r fler kvinnor som valde alternativet 
”mer orolig för risker orsakade av människan” (Chi2= 4,84 d.f. =1, p<0.028). Det 
visade sig också vara fler kvinnor som vald e alternativet ”båda riskerna oroar mig 
lika mycket” (Chi2= 20,13 d.f. =1, p<0.000) medan det var fler män som valde 
alternativet ”båda riskerna oroar mig lika lite” (Chi2= 5,10 d.f. =1, p<0.024). 
Resultatet speglar fynd man erhållit från in ternationella studier under flera år, 
nämligen att kvinnor i allmänhet känner en större oro för olika risker. 
”Vad tycker du är viktigast när man allmänt diskuterar kemikalier i sam-
hället?” Fyra svarsalternativ fanns att ta ställning till: 
 
• Innehållet i det man diskuterar 
• Hur man hanterar och diskuterar själva budskapet 
• Båda är viktiga 
• Vet inte 
 
Här erhölls signifikanta skillnader mella n såväl stratum som kön. Ett signifikans-
test visade att fallorterna i högre utsträckni ng valde alternativet ”hur man hanterar 
och diskuterar själva budskapet” (Chi2 = 5,04 d.f. = 1, p<0.025). Två könsskill-
nader erhölls, fler män valde alternativet ”innehållet i det man diskuterar”  
(Chi2 = 4,67 d.f. = 1, p<0.031) och kvinnorna hade i större utsträckning valt svars-
alternativet ”båda är viktiga” (Chi2 = 4,88 d.f. = 1, p<0.027). Resultatet är intres-
sant i det att det pekar på betydelsen av  kommunikationens form, inte bara dess 
innehåll.  
En fråga under rubriken ”Tr ygghet” var öppen och löd sålunda: ” Vad lägger du 
för innebörd i uttrycket ”känna trygghet i sin närmiljö” ? Här svarade 543 personer 
något, ibland med enstaka ord och ibland  med ett mer förklarande resonemang. 
Inom projektgruppen kodades svaren i fe m olika kategorier. Dessa kategorier kom 
till efter hand som svaren lästes igenom, de t var således inte på förhand bestämda 
kategorier. Inom varje kategori anges de huvudpunkter som togs upp. Man kunde 
ange mer än en punkt som man tyckte definierade innebörden trygghet. 
Nedan anges de fem kategorier som svaren kodas in i: 
 
 71 HÅLLBAR SANERING 
1. Social situation (117 män, 80 kvinnor, totalt 197 personer) 
Förtroende för ansvariga 
Påverkansmöjligheter 
Bra grannar 
Inte känna oro 
Bra boende/dagis/skola 
Man får information 
 
2. Miljö (74 män, 103 kvinnor, totalt 177 personer) 
Ren miljö  
Fin natur 
Kemikaliefri mat  
Inga utsläpp 
Bra vatten 
Ingen ohälsa kopplad till kemikalier 
 
3. Personlig säkerhet (48 män, 74 kvinnor, totalt 122 personer) 
Inte vara rädd för att gå ut 
Inte vara rädd för rån 
Inte vara rädd för våldsbrott 
 
4. Familj, hem  (13 män, 28 kvinnor, totalt 41 personer) 
Tryggt för hem och familj/barn 
 
5. Not In My Back Yard (10 män, 6 kvinnor, totalt 16 personer) 
Uttrycket NIMBY har kommit att betyda att det är något, en risk, som man kanske 
kan acceptera/tycka är nödvändigt, men som ma n inte vill ha i närheten av det egna 
boendet. Här var det 16 personer som uttryckte sådana tankar i relation till ”trygg-
het i sin närmiljö”. 
 
Att notera… 
Man kan notera att det var rätt många so m tog med miljöfrågor som en aspekt i 
trygghetsbegreppet. Detta kans ke inte ska övertolkas då enkätens inriktning mot 
dessa frågor kan ha varit inspirerande. Do ck känns det inte alltför främmande med 
en fokus på miljön och begreppet trygghet , då ju denna kan sägas vara den mest 
aktuella frågan i samhällsdebatten för närvarande. Kopplingen till klimatföränd-
ringen har troligtvis gjort frågor rörande miljö intressanta på de flesta plan.  
Den sociala situationen och den personlig a säkerheten är två andra aspekter av 
trygghet som kanske inte oväntat togs upp av de svarande. Sammantaget menar vi 
att svaren/kommentarerna på denna fråga pekar på att det finns en koppling mellan 
trygghet och kommunikationen om risker  relaterade till hälsa och miljö.  
 
Marksanering 
Resultaten rörande de frågor som låg under rubriken Marksanering, visade att de 
som bodde på Fallorterna i högre utsträckning själva hade kommit i kontakt med 
 72 HÅLLBAR SANERING 
marksanering någon gång (Chi2 = 10,31 d.f. = 1, p<0.001), detta hade även männen 
gjort i större utsträckning (Chi2 = 35,39 d.f. = 1, p<0.000).  Männen skattade även 
sin kunskap om hur marksanering av kemi kalier går till som större än vad kvin-
norna gjorde (Mann-Whitney U-test, medelrang; män = 421,19, kvinnor =  
523,22 p<.000). 
Analyserna visade inte på några skillnader vare sig mellan Fall- och Kontroll-
orterna eller mellan könen när det gällde öns kan att få mer eller mindre information 
om kemikalier och risker för hälsa och miljö.  
 
Trovärdighet 
En mycket viktig faktor när det gäller mellanmäskliga relationer vilken riskkom-
munikation är ett exempel på, är hur stor  trovärdigheten är mellan de olika invol-
verade aktörerna. Kan man lita på de andr a parterna? I en av enkätens frågor ville 
vi veta följande: ” Hur trovärdig anser du den information vara som idag finns 
tillgänglig för dig angående risker i samband med marksanering?  ”  
De svarande kunde välja mellan följande fem svarsalternativ: 
 
• Övervägande trovärdig 
• Till viss del trovärdig 
• Inte alls trovärdig 
• Jag har inte haft anledni ng att fundera över detta 
• Har inte tagit del av sådan information 
 
Det fanns inga signifikanta skillnader me llan Fallorterna och Kontrollorterna men 
däremot när det gäller kön. Männen valde i högre utsträckning svarsalternativet 
”övervägande trovärdig” (Chi2 = 11,35 d.f. = 1, p<0.001), de valde också på samma 
sätt mera än kvinnorna alternativet ”inte alls trovärdig” (Chi2 = 7,57 d.f. = 1, 
p<0.006). Vad gällde alternativen ”jag har inte haft anledning att fundera över 
detta” samt ”har inte tagit del av sådan  information” var det kvinnorna som i högre 
utsträckning valde dessa (Chi2 = 6,66 d.f. = 1, p<0.010) respektive (Chi2 = 6,19 d.f. 
= 1, p<0.013).   
En fråga som funnits med i både Studie II och Studie III rör den trovärdighet 
man känner inför ett antal aktörer och info rmation om hälso- och miljörisker. Så 
fanns det även i denna Studie  IV en fråga som i allt väsentligt liknar den i de andra 
studierna. ” Vilket förtroende har du för nedanstående, när det gäller information 
om hälso- och miljörisker på platser där det förr låg en kemifabrik? ” De inkomna 
svaren analyserades och det visade sig att inga signifikanta skillnader erhölls vad 
gällde Fall- och Kontrollorterna. Däremot var det skillnader när man analyserade 
efter kön. Männen uppvisade ett något mindre förtroende för ”miljögrupper” 
(Mann-Whitney U-test, medelrang; män = 501,43, kvinnor = 424,27 p<.000), 
”forskare” (Mann-Whitney U-test, medelrang; män = 485,72, kvinnor = 439,25 p<.004), samt för ”media” (Mann-Whitney U-test, medelrang; män = 477,30,  
kvinnor = 435,70 p<.013). 
 
 73 HÅLLBAR SANERING 
Presentation och information 
Under denna rubrik samlades några frågor som relaterar till projektgruppens ökade 
intresse för språkets betydelse för en ef fektiv riskkommunikation. Samtliga frågor 
föreslogs av professor Lars-Gunnar Ander sson, Göteborg. I den här aktuella  
rapporten redovisas endast hur svaren såg ut på de två öppna frågorna. 
Två öppna frågor avslutade detta avsnitt av enkäten. Den första frågan löd: 
”Om du är missnöjd med hur kemikaliere laterade miljö- och hälsorisker presen-
teras, hur skulle du vilja ha det? Hur borde det vara?”  Projektgruppen klassifi-
cerade de 305 svaren enligt följande sex kategorier:  
 
Information (171 svar)  
Mera information 
Tydligare information 
Enklare information 
Fler perspektiv 
Information direkt i hemmet 
 
Kvalitet på informationen (63 svar)  
Mera vetenskap 
Kunskapsfokus 
Sakligare 
Öppenhet från politiker/industri 
 
Källor (32 svar)  
Oberoende källor 
Speciell organisation 
Svenska krav, inte dikterade av EU 
60 minuter/vecka på Sveriges Television 
 
Förtroende (17 svar)
Litar på myndigheterna men media skapar sensationer 
Myndigheter borde samverka mera 
 
Nöjd (13 svar)  
I stort sett nöjd 
 
Diverse (9 svar)
För många kockar… 
Motstridig information 
Jorden sanerar sig själv 
Förbjud farliga ämnen 
 
Den andra öppna frågan rörande presentati on och information löd som följer: ”Är 
det något särskilt du irriterar dig på i de t ordval och de uttryckssätt som används 
 74 HÅLLBAR SANERING 
när man talar om miljö- och hälsorisker generellt?”  Projektgruppen kunde klassi-
ficera de 238 svaren enligt nedan i 10 kategorier: 
 
Språk (78 svar)
Invecklat språk 
För många tekniska termer/facktermer 
 
Överdrifter (55 svar)  
Larmrapporter 
Ordval 
Vulgärjournalism 
Press ute efter scoop 
 
Nej (20)  
Nej 
 
Obalans (17 svar)  
Bara problem presenteras 
Inga lösningar/åtgärdsförslag presenteras 
 
Fakta (10 svar)  
Mer uttalanden från expertis 
Mera fakta 
 
Mörkläggning (10 svar)  
Man tystar ner 
Tillrättalägger 
Bagatelliserar 
 
Skrämselpropaganda (9 svar)  
Man skrämmer folk med risker 
 
Underskattning (5 svar)  
Man underskattar risker 
 
Fokus (5 svar)  
Ekonomi ställs mot hälsa 
 
Detaljer/helhet (5 svar)
För mycket detaljer 
Ingen helhet 
Mera jämförelsedata 
 
 75 HÅLLBAR SANERING 
Diverse (enstaka) (24 svar)  
Vissa pekas ut som miljöbovar 
Man undviker vissa frågor 
För mycket generaliseringar 
Många ”förståsigpåare” uttalar sig 
Svårt att lita på dem som har vinstintresse 
Oenighet mellan forskare 
 
Man kan av de olika kommentarerna utlä sa att man vill ha enkel och vederhäftig 
information, man tycker inte om att me dia ibland skapar sensationsrubriker om 
hälso- och miljörisker, man tycker inte om överdrifter men heller inte försök till 
mörkläggning/underskattning. 
Sammantaget indikerar resultaten starkt att krångligt språk, överdrifter och  
obalans i vad man presenterar är några av de saker man irriterar sig på i den all-
männa hälso- och miljödebatte n rörande risker i samhället. Man kan också notera 
att det var 20 personer som svarade nej på frågan om något irriterade dem. Svaren 
på frågor av denna typ är informativa och värdefulla att ha i åtanke när man  
planerar och genomför en strategi för riskkommunikation.  
 
 76 HÅLLBAR SANERING 
7 Kriterier för effektiv riskkommunika-
tion i samband med undersökningar/ 
åtgärder av förorenad mark 
7.1 Inledning 
Den här aktuella rapporten har som syfte a tt ange kriterier för effektiv riskkommu-
nikation vid undersökningar/åtgärder av  förorenad mark. I rapporten redovisas 
teoretisk bakgrund till riskkommunikation, modeller som man kan läsa om i den 
litteratur som handlar om riskkommunikation samt resultat från fyra empiriska studier. Allt detta tillsammans med projektg ruppens mångåriga erfarenhet av risk-
kommunikation ”på fältet”, ligger till grund fö r de kriterier för effektiv riskkom-
munikation som redovisas i detta avslutande kapitel.  
I litteraturen om riskkommunikation, finns  det att läsa om ett antal regler/  
strategier/principer som underlättar en god och effektiv kommunikation. En av de 
första och kanske mest kända av dessa regler är den som kommit att kallas för 
Seven Cardinal Rules of Risk Communication (ursprungligen en pamflett av  
Covello och Allen (1988) publicerad av U.S. Environmental Protection Agency, EPA). Dessa kardinalregler säger följande (författarnas översättning): 
 
1) Acceptera och involvera allmänheten som en legitim partner 
2) Planera noggrant och utvärdera dina insatser 
3) Lyssna på allmänhetens specifika oro och bekymmer 
4) Var ärlig, uppriktig och öppen 
5) Samordna och samarbeta med andra trovärdiga källor 
6) Möt medias behov 
7) Tala klart/enkelt och med empati  
 
I allt väsentligt är detta goda regler som i de flesta fall är lämpligt att följa. Ton-
vikten ligger på hur kommunikatören ska förhålla sig till målgruppen i samband 
med att kommunikationen görs. I ett do kument publicerat av SNIFFER (1999) 
betonar man mera vad det är som man ska fokusera på i kommunikationen. Man 
skriver sålunda (författarnas översättning): 
Syftet med riskkommunikation sstrategin kommer att vara: 
 
• Öka medvetenheten och förståelsen av  frågan som rör det förorenade 
landområdet, utan att överdrivet la rma lokalbefolkningen och närings-
livet 
• Förbättra förståelsen av inspektions- och riskmätningsprocessen 
• Möjliggöra effektiv medverkan oc h/eller representation från alla  
intresserade parter som är involverade i inspektionsstrategin 
• Informera och skydda varje samhälle som man tror är i riskzonen pga. någon speciell anläggning genom att begränsa möjligheten att människor 
 77 HÅLLBAR SANERING 
blir utsatta, genom att framställa notiser, pamfletter,  pressmeddelanden 
och genom att initiera öppna möten etc. 
• Tillhandahålla/möjliggöra tillfällen för återkoppling från samtliga intres-
serade parter som kan påverkas av en undersökning 
• Stödja varje part så att effektiv implementering av varje beslut rörande 
riskhantering blir möjlig 
 
Exempel på andra, mer deta ljerade anvisningar, är de som publicerats i ett OECD-
dokument från 2002, OECD Guidance Document on Risk Communication for 
Chemical Risk Management . Här har man strukturerat riskkommunikationen mot 
olika målgrupper: 
 
• Kommunicera med individer 
• Kommunicera med media 
• Kommunicera med aktörer/intressenter 
• Tillvägagångssätt vid utvärdering av riskkommunikationsprogram 
 
Sedan är man synnerligen detaljerad i hur man praktiskt bör gå tillväga. Bara under 
punkten ”Kommunicera med individer” har man satt upp 19 olika punkter/ 
meningar (för omfattande och de taljerat för att närmare gå  in på här) och under 
varje punkt har man ca 15 rader där man lite  närmare förklarar vad man menar.  
 
7.2 Förslag till kriterier 
7.2.1 Kriteriernas foki 
I projektet har vi varit medvetna om och tagit del av strategier som exemplifieras 
ovan. Vi tycker att de är viktiga och i många fall bra att kunna inspireras av när 
man önskar praktiska råd hur man kan/ska gå till väga. Det finns ett flertal olika 
linjer man kan följa när man skriver om  riskkommunikation i allmänhet och hur 
den ska bli effektiv i synnerhet.  
I den här rapporten har vi tagit fasta på två saker som känns mycket viktiga när 
man ska kommunicera om risker: 1) Vad är  de mest övergripande punkterna vid 
effektiv riskkommunikation som mer praktis ka råd och tips kan emanera ifrån samt 
2) Hur skulle man kunna utveckla ris kkommunikationen, främst genom att foku-
sera på indignationsmodellen? 
 
7.2.2 Effektiv riskkommunikation: En definition 
Projektmedarbetarna har sedan början av  1990-talet arbetat med riskkommuni-
kation som ett medel att föra ut/ta hem kuns kap om risker i samhället. Redan från 
allra första början kom vi att ansluta oss till en definition som presenterades av 
National Research Council (1989). Den ta r fasta på att det handlar om kom-
munikation och inte enbart information sa mt stryker under att det är viktigt att 
involvera allmänhet/berörda utifrån var de befinner sig i sitt engagemang.  
Riskkommunikation är en ömsesidig process som innebär utbyte av information 
och åsikter mellan enskilda, grupper och myndigheter/institutioner. Den innehåller 
 78 HÅLLBAR SANERING 
flera budskap om riskers natur och storlek samt andra budskap, inte nödvändigtvis 
om risk, som uttrycker engagemang, åsikt er, reaktioner gentemot risk eller mot 
olika åtgärder/strategier för att övervaka och kontrollera risker  (författarnas över-
sättning). 
Från ett annat perspektiv kan man säga att riskkommunikation är sådan  
kommunikation som tillhandahå ller lekmannen/allmänhete n den information de 
behöver för att göra oberoende bedömningar om  risker rörande hälsa, säkerhet och 
miljö. 
Innan vi redovisar våra tankar är det nöd vändigt att vi definierar vad vi menar 
när vi talar om ”effektiv riskkommunika tion”. Inom projektgruppen känner vi 
starkt för den definition som National R esearch Council formulerade. Nedan ses en 
förenklad version av definitionen:  
Riskkommunikation är framgångsrik till den grad som den ökar nivån på för-
ståelsen av relevanta frågor eller handlingar och tillfredsställer de inblandade så 
att de är tillräckligt (adekvat) informer ade inom gränsen för tillgänglig kunskap  
(författarnas översättning). 
Man måste dock ha i åtanke att i slut ändan är det syftet med riskkommunika-
tionen som är avgörande för hur man ska sk atta effektiviteten. Att öka antalet hus-
ägare som är medvetna om radonproblem är  ett annat mått på framgång med risk-
kommunikation jämfört med antalet pe rsoner som vidtagit några åtgärder. 
 
7.2.3 Sex kriterier för effektiv riskkommunikation 
I Studie I (se 6.1.6) följde vi en klar modell/strategi för hur riskkommunikationen skulle läggas upp. Denna modell, indignati onsmodellen, är också den som vi inom 
projektgruppen utarbetat genom åren oc h som vi har goda erfarenheter av. Model-
len tillfredsställer också sådant som går att läsa i litteraturen. Dessutom finns det i den empiri som redovisar stöd för modellen. 
Ett bidrag till indignationsmodellen från det här aktuella forskningsprojektet är 
något vi kallar för ”sex kriterier för effektiv riskkommunikation”.  
Vi menar att dessa sex kriterier trots – e ller möjligen tack vare – sin enkelhet, 
skulle kunna utgöra basen för nästan all riskkommunikation, speciellt när det finns 
frågor eller oro bland en berörd allmänhet.  Följer man kriterierna så finns det stora 
möjligheter att till varje punkt haka på någr a mer praktiska och detaljerade regler/ 
strategier som passar bäst för just den aktuella frågan.  
 
Sex kriterier för effektiv riskkommunikation 
 
 1) Snabb och korrekt information ges till berörda 
2) Medias informationsbehov tillfredsställs 
3) Transparens i riskkommnikationen, ingen dold agenda 
4) Personligt möte med den mest berörda gruppen av människor  
(om möjligt/nödvändigt) 
5) Planerade/vidtagna åtgärder redovisas 
6) De berörda involveras i riskkommunikationen
 79 HÅLLBAR SANERING 
Fem av dessa sex kriterier fanns med i den process som redovisas i Studie I. Ett 
sjätte kriterium som är i enlighet med indignationsmodellens andemening har adde-
rats. Nedan förklaras lite närmar e tanken bakom dessa kriterier. 
 
1) Det mål som nästan all riskkommunikation bör sträva mot är att den ska för-
medlas snabbt  och vara korrekt . Detta ger en inriktning på hur kommunikationen i 
stort ska se ut, vilken utformning den ska ha. Kan den inte förmedlas snabbt bör den i alla händelser vara korrekt men kom binationen är själva poängen. Då hinner 
inte andra aktörer som kanske är mindre informerade och kanske också har en lite 
annan agenda för sitt engagemang få styra in  på sådant som kanske inte direkt är 
eller bör vara i fokus.   
I Studie I kunde vi hänvisa alla inkommande frågor om hälsa i relation till den 
aktuella miljöfrågan, till en medicinsk institu tion. Detta är en optimal situation i det 
att en källa med kunskap oc h erfarenhet svarar på samtliga frågor som rör hälso-
aspekter. Det är inte ovanligt att persone r/aktörer som inte har medicinsk utbild-
ning svarar på hälsofrågor. I bästa fall vidarebefordrar de korrekt medicinsk  
kunskap som de tagit dela av, i värsta fall uttalar de sig på ett icke-korrekt sätt och 
kan komma att starta/sprida uppgifter/fakta som inte stämmer. Att detta sedan kan 
utgöra grogrund för berördas oro är lätt att föreställa sig. 
 
2) Det finns ofta ett stort nyhetsvärde i sådant som kan förknippas med (poten-
tiella) hälso- och miljörisker. De föreslagna kriterierna har i sig inbyggt sådant som 
tillmötesgår sådant som media uppskattar sa mtidigt som den undanröjer sådant som 
media kan älska att undersöka och hoppas på  en ”story”. Genom snabb och korrekt 
information får media det som de vill ha ut an att behöva tjata eller vänta. Man vill 
snabbt (så man kan vara aktuell) få tillg ång till information och man vill att den ska 
vara korrekt och komma från källor med kunskap/mandat. Det är speciellt viktigt 
att försöka möta de behov media har när det gäller att beha ndla frågor om hälso- 
och miljörisker. 
 
3) Praktiskt taget alla regler/råd/anvi sningar som förekommit inom den litteratur 
som rör riskkommunikation, betonar vikten av öppenhet . Bara misstanken att  
aktörer inte spelar med öppna kort när de kommunicerar hälso- och miljörisker kan 
vara nog för att både ”stänga öronen” för det aktuella budskapet och för att stämpla 
den aktuella aktören som opålitlig (även fö r framtiden). Skulle det dessutom visa 
sig att misstanken att någon aktör haft en dold agenda är sann, då hamnar man lätt i 
en situation där tilliten och trovärdigheten hos den aktören inte återvänder. I  
rapportens kapitel 3 tas detta för en god och effektiv riskkommunikation så viktiga 
begrepp - trovärdighet - upp. Utan tillit till de aktörer som kommunicerar om risker 
så finns egentligen inte förutsättningarna för en god riskkommunikation.  
 
4) Som redovisades i kapitel 6.1.6 finns det i modellen en preferens för det person-
liga mötet mellan inblandade aktörer . Denna preferens emanerar inte minst från 
den mångåriga erfarenhet som finns inom projektgruppen när det gäller att möta 
människor som är oroliga, upprörda eller förvirrade inför en risk. Genom detta 
 80 HÅLLBAR SANERING 
möte kan man ge snabb och korrekt, up pdaterad information till dessa människor. 
Det finns samtidigt möjlighet att ställa  frågor till dem som har kunskap eller  
mandat att uttala sig. Finns det en viss aggressivitet eller några oklarheter, är ett 
personligt möte det kanske bästa medlet  att handskas med detta. Givet att de  
aktörer som svarar på frågorna, meddelar information och kommunicerar om den 
aktuella risken, verkligen tar sin uppgift och den berörda allmänheten på allvar. 
 
5) Modellen pekar också på vikten av att – om möjligt – på informationsmötet eller 
så snabbt som möjligt, informera om vidtagna eller planerade åtgärder . Man kan 
inte nog betona att någon form av åtgärd  måste meddelas till berörda. Skulle man 
finna det bäst att inte vidta några åtgärder, så måste man motivera detta så att  
berörda förstår varför. Onödigt att påpeka , men de åtgärder man har i åtanke ska 
naturligtvis vara relevanta och syfta till a tt minska risker eller dämpa oro. Det bör 
inte vara åtgärder som mera är att betrakta som kosmetika.  
 
6) Den sjätte punkten, involvera människor , finns inbyggd i de övriga fem punk-
terna men vi menar att den är så viktig att vi gärna vill ge den en egen plattform. 
Det är lätt att riskkommunikation förvandlas till riskinformation, där en part enkel-
riktat meddelar sitt budskap. Vi menar att det engagemang som människor kan 
känna inför såväl frågor som berör dem på ett mer personligt plan såväl som på ett mer allmänt, i slutänden kan vara avgör ande för hur vi kan handskas med de  
mycket svåra miljöfrågor som vi har framför oss, främst klimathotet. 
 
Projektgruppen skulle vilja introducera begreppet trygghet  som något av vikt när 
man pratar om effektiv riskkommunikati on. Om vi går tillbaka till definitionen av 
detta som finns i kapitel 7.2.2 så pekas de ls på ökad förståelse av relevanta frågor 
och dels på en tillfredsställelse hos dem so m blir informerade, de som är målgrupp 
för riskkommunikationen. Man skulle kunna  identifiera ett begrepp som inrymmer 
detta och det skulle kunna vara just tr ygghet. När man förstår ett skeende, ett  
problem, en risk etc. så upplever man en  trygghet. Detta behöver inte nödvändigt-
vis betyda att förståelsen aldrig pekar mo t något riskfyllt/oönskat. Det kan mycket 
väl vara så men det faktum att man förstå r vad riskerna innebär ger en form av 
kontroll. Men detta parat med känslan, u ppfattningen att man är tillräckligt infor-
merad, skänker en trygghet som är något me r än enbart känslan av kontroll. Vi 
kunde i kapitel 6.4.4 under rubriken Trygghe t notera att många av de svarande 
skrivit något om miljöfaktorer när man skulle beskriva vad de lade i begreppet 
känna trygghet i sin närmiljö .  
Vi är medvetna om att detta inte är ta nkegångar som är helt utredda, varför vi  
menar att forskning om begreppets betyde lse för effektiv riskkommunikation skulle 
vara befogad. 
 
7.2.4 Uppslag för framtida forskning 
Projektgruppen kommer att fortsätta att analysera data från Studie IV. Vi kommer 
också att mer i detalj gå in i sv aren på de kvalitativa frågorna.  
 81 HÅLLBAR SANERING 
Vid en genomläsning av rapporten är det tre saker som vi menar att man kan ta 
med sig när man funderar över up pslag för framtida forskning:  
 
1) Det finns en preferens för Indignationsmodellen som projektgruppen 
har mångårig erfarenhet av att jobba med  
2) Vikten av att vi får bättre kunskap om det språk vi använder i sam-
band med riskkommunikation 
3) En tilltagande känsla av att begreppe t trygghet är av relevans när man 
ska förklara vad som konstituerar bra/god/effektiv riskkommuni-
kation.  
 
Projektgruppen avser att arbeta vidare med språket och tryggheten. Vad gäller 
språkdelen har redan kontakter med Institutionen för svenska språket vid Göte-
borgs universitet nämnts. Vi avser att i ett eventuellt forskningssamarbete i den mer 
traditionella riskforskningen, implementera  teorier, tekniker och kunskaper man 
har inom språkvetenskaperna. Vi är övert ygade om att en akademisk genomlysning 
av hur vi tenderar att prata om risker i samhället och av hur vi uppfattar olika  
nyanser inom språket kommer att tillför a riskkommunikationen något såväl  
teoretiskt som praktiskt. 
Frågor som skulle kunna vara föremå l för forskning med fokus på språket: 
 
• Hur uppfattar man i allmänhet i meningar som innehåller skrivningar som ”…  kan orsaka cancer… kan  leda till förlamning…  kan ge dina barn 
allergi?” Finns det demografiska skillnader? 
• Vad lägger man i begreppet trovärdig ? Finns det demografiska skill-
nader? 
• Vilka ord/meningar använde man i allmänhet när man pratar om hälso- 
och miljörisker i samhället? 
• Vilket inflytande har medias riskrappor tering på hur vi pratar om risker? 
• Vädjar experter/beslutsfattare/media till förnuftet (logos), känslor (patos) 
och trovärdigheten (ethos ) när de kommunicerar hälso- och miljörisker 
till allmänheten? Om så, i vilken utsträckning? 
• I vilken utsträckning använder expert er/beslutsfattare/media sig av  
metaforer, liknelser, hyperboler, fö renklingar när de kommunicerar  
hälso- och miljörisker till allmänheten? 
 
Det finns naturligtvis en mängd andra forskningsfrågor som ett språkligt fokus 
skulle kunna formulera. Inte minst kommer det att bli intressant att få språkfrågor som definieras utifrån ett sp råkvetenskapligt perspektiv.  
Begreppet trygghet är både välbekant oc h välanvänt i den allmänna debatten 
om barnens utveckling. Det används flitigt också inom vissa inriktningar av psyko-login. Vi har kommit att uppmärksamma trygghet som ett viktigt begrepp i sam-
band med de kontakter vi haft med människor  ute på ”fältet”. Det skulle enligt vår 
mening vara intressant att mer i detalj fokusera på begreppet och vad det kan stå för när man riskkommunicerar. Det kan va ra snubblande nära att komma in på 
 82 HÅLLBAR SANERING 
begreppet kontroll när man pratar om trygghe t. En del av forskningen skulle vara 
inriktad mot att bena upp hur det förhåller sig. 
I vår originalansökan hade vi med en fas två där vi avsåg att utveckla ett ut-
bildningsprogram baserat på rapporten. An slagsgivaren, Naturvårdsverket, menade 
att detta var intressant men att det eventue llt skulle kunna kopplas på när samtliga 
studier i programmet Hållbar Sanering var avslutade och man såg om det fanns 
kopplingar till andra projekt. Vi är fort farande intresserade av att överföra rap-
portens resultat till någon form av utbildningsinsats. Exakt hur den i så fall ska se 
ut och om den ska ske i samarbete med nå got annat projekt får framtiden utvisa. 
 83 HÅLLBAR SANERING 
8 Referenser 
Abbot, E.A. och Eichmeier, A.A. (1998). The Hoopla Effect. Toward a theory of 
regular patterns of mass media coverage of innovations.  Paper presented to  
Communication Theory and Methodology Division, Association for Education in 
Journalism and Mass Communication, Baltimore, MD. 
Bauman, Z. (2006). Flytande rädsla . Göteborg: Daidalos. 
Beck, U. (1992). Risk Society: Towards a New Modernity . London: Sage. 
Bennett, P. och Calman, K. (eds.) (1999). Risk Communication and Public Health . 
New York: Oxford University Press. 
Breck, T. (2002). Riskkommunikation. Dialog om det okända. Natur och Kultur. 
Chess, C., Hance, B.J. och Sandman, P.M. (1992). Bättre dialog med allmänheten . 
Riskkommunikation: Rapport R 92:1, Yrkes- och miljömedicinska kliniken,  Regionsjukhuset, Örebro. 
Covello, V.T., McCallum, D.B. oc h Pavlova, M.T. (eds.), (1989). Effective Risk 
Communication: The Role and Responsibility of Government and Nongovernment 
Organizations, Plenum Press, New York. 
Covello, V.T., von Winterfeldt, D. och Slovic, P. (1987). Communicating  
Scientific Information about Health a nd Environmental Risks: Problems and  
Opportunities from a Social and Behavioral  Perspective. I V.T. Cavello, L.B.,  
A. Moghissi och V.R.R. Uppuluri (eds.), Uncertainty in Risk Assessment, Risk 
Management, and Decision Making. New York: Plenum Publishing Corporation. 
Downs, A. (1972). Up and Down with Ecology; The “Issue Attention Cycle”. The 
Public Interest, 28, (summer), 38-50. 
Furedi, F. (2005). Politics of Fear. Beyond Left and Right . Continuum International 
Publishing Group. 
Glassner, B. (1999). The Culture of Fear . Basic Books. 
Gutteling, J.M. och Wiegman, O. (1996). Exploring Risk Communication . 
Dordrecht: Kluwer Academic Publishers. 
Hallowell, E.M. (1997). Worry. Hope and Help for a Common Condition . New 
York: The Random House Publishing Group. 
Hansen, A. (1993). The Mass Media and Environmental Issues. Leicester:  
Leicester University Press. 
Hasleton, M.G. och Ketelaar, T. (2006). Irrational Emotions or Emotional  
Wisdom? The Evolutionary Psychol ogy of Emotions and Behavior . I J. Fargas 
(ed.) Hearts and Minds: Affective influences on social cognition and behaviour. 
New York: Psychology Press. 
 84 HÅLLBAR SANERING 
Hilgartner, S. och Bosk, A. (1998). The Rise and Fall of Social Problems: A Public 
Arenas Model. American Journal of Sociology , 93, 53-78. 
Hylland Eriksen, T. (red.) (2006). Trygghet . Universitetsforlaget. 
Jackson, J. (2006). Introducing Fear of Crime to Risk Research. Risk Analysis ,  
Vol. 26, No. 1, 253-264. 
Kasparson, R.E., Golding, D. och Tuler, S.  (1992). Social Distrust as a Factor in 
Siting Hazardous Facilities and Communicating Risks, Journal of Social Issues, 
Vol. 48, No. 4, 161 - 187. 
Koller, M. (1988). Risk as a determinant of trust. Basic and Applied Social  
Psychology, 9, 265 - 276.  
Krimsky, S. och Plough, A. (1988). Environmental Hazards. Communicating Risks 
as a Social Process . Dover: Auburn House Publishing Company. 
LeDoux, J (2002) Synaptic self. How our brains become who we are.  Penguin 
Group 
LeDoux, J. (1998) The emotional brain. The Mysterious Underpinnings of  
Emotional Life . New York: Simon & Schuster Paperbacks. 
Leiss, W. (1996) Three Phases in the Evolution of Risk Communication Practice, i 
The Annals of the American Academy of Political and Social Science,  
H. Kuhnreuther och P Slovic (eds.), SAGE Periodicals Press, Thousand Oaks. 
Löfstedt, R och Frewer, L. (eds.), (1998) Risk & Modern Society , Earthscan  
Publications Ltd, London. 
Löfstedt, R.E. och Renn, O. (1997) The Brent Spar controversy: An example of 
risk communication gone wrong, Risk Analysis, Vol. 17, No. 2, 131 - 136. 
Lundgren, R E och McMakin, A H. (2004) Risk Communication: A Handbook for Communicating Environmental, Safety, and Health Risks , Columbus: Battelle 
Press. 
Mallén, A. (2005) Trygghet i skärgårdsmiljö: En studie om rädsla för brott på 
Åboland.  Lund dissertation in sociology 66, Lunds universitet 
Morgan, M.G., Fischhoff, B., Bostrom, A. och Atman, C.J. (2002). Risk Communi-
cation: A Mental Models Approach.  Cambridge University Press. 
m-plus nr. 10/11, september 2007. 
National Research Council (1989) Improving Risk Communication , National Acad-
emy Press, Washington, D.C. 
Naturvårdsverket (1997). Development of generic guideline values. Model and 
data used for generic guideline values for contaminated soils in Sweden . Rapport 
4639.  
 85 HÅLLBAR SANERING 
Naturvårdsverket (1999). Rapport 4918. 
Naturvårdsverket (1999). Rapport 4947. 
Naturvårdsverket (2003a). Efterbehandling av förorenade områden . Utvärdering, 
mål och handlingsprogram. 
Naturvårdsverket (2003b). Efterbehandling av föroren ade områden. Kvalitets-
manual för användning och hantering av bi drag till efterbehandling och sanering. 
Naturvårdsverket (2007). Lägesbeskrivning av efterb ehandlingsarbetet i landet 
2007. 
Naturvårdsverket (2007). Vem kan man lita på? Att kommunicera risker i samband 
med förorenade områden. Rapport 5664. 
Nisbett, R., Ross, L. (1980). Human Inferences: Strategies and Shortcomings of 
Social Judgment. New Jersey: Prentice-Hall Inc. 
Norstedts Svenska Ordbok (1980). 
Ojala, M. (2007). Hope and worry: Exploring young people’s values, emotions, 
and problems. Doctoral Dissertation, Örebro Studies in Psychology 11, Örebro 
universitet 
Peters, R.G., Covello, V.T. och McCallum, D.B. (1997). The Determinants of Trust 
and Credibility in Environmental Risk Communication: An Empirical Study, Risk 
Analysis , Vol. 17, No. 1, 43 – 54. 
Petty, R.E. och Cacioppo, J.T. (1986). Communication and Persuasion: Central 
and Peripheral Routes to Attitude Change . New York: Springer-Verlag. 
Redclift, M. och Benton, T. (eds.) (1994). Social Theory and the Global Environ-
ment . London: Routledge. 
Regeringens proposition 2000/01:130. Svenska miljömål – delmål och åtgärds-
strategier. 
Renn, O. och Levine, D. (1991) Credibility and Trust in Risk Communication, i Kasperson, R.E. och Stallen, P.J.M. (eds.), Communicating Risks to the Public , 
Kluwer Academic Publishers, Dordrecht. 
Rotter, J.B. (1980) Interpersonal tr ust, trustworthiness, and gullibility, American 
Psychologist, 35, 1 - 7. 
Schneier, B. (2006. Beyond Fear. Thinking Sensible About Security in an  
Uncertain World . Springer. 
Sjöberg, L. (2000). Perceived Risk and Tampering with Nature. Journal of Risk 
Research , 3 (4), 353-367. 
Slovic, P. och MacGregor, D.J. (1994) The Social Context of Risk Communication. 
Paper, Decision Research, Eugene, OR.. 
 86 HÅLLBAR SANERING 
SNIFFER (1999). Communicating Understanding of Contaminated Land Risks . 
Rapport SR 97 (11) F. 
Socialstyrelsen (2006). Folkhälsa. Lägesrapport 2006. 
Svendsen, L. Fr. H. (2007) Frykt. Oslo: Universitetsforlaget 
Tudor, A. (2003). A (Macro) Sociology of Fear. The Sociological Review, 51, (2), 
218-237. 
Tversky, A. och Kahneman, D. (1974). Judgment under uncertainty: Heuristics and 
biases. Science , 185, 1124-1131. 
 87 HÅLLBAR SANERING 
 
 88 HÅLLBAR SANERING 
9 Bilagor 
9.1 Bilaga 1    Rönneshytta  
9.2 Bilaga 2    Landfästet  
9.3 Bilaga 3    Göteborg  
9.4 Bilaga 4    Helsingborg  
9.5 Bilaga 5    Stockholm  
9.6 Bilaga 6    Förorenad mark 
 89 HÅLLBAR SANERING 
 90 HÅLLBAR SANERING 
r för effektiv riskkommunikation  
 91Rapport 5 887 - Kriterie
9.1 Bilaga 1 Rönneshytta 
 
FRÅGOR RÖRANDE MARKUNDERSÖKNINGEN VID F.D. 
RÖNNESHYTTA SÅGVERK 
 
Lars-Erik Warg, Kjell Andersson, Lennart Andersson, Göran Stridh 
YMK, Örebro 
 
Vid Yrkes- och miljömedicinska kliniken, Universitetssjukhuset Örebro, 
försöker vi ständigt lära oss mera  om hur människor uppfattar risker 
som rör hälsa och miljö. I anslutni ng till Askersunds kommuns arbete 
med markundersökningen vid f.d. Rönne shytta sågverk, skulle vi vilja 
ställa några frågor som rör hur ma n informerar och kommunicerar om 
risker.  
 
Nedan ser Du ett antal frågor, ofta med svarsalternativ, som vi skulle 
vilja att Du besvarade. Det finns inget som är rätt eller fel, vi önskar en-
dast få veta vad Du själv tycker i de olika frågorna. 
 
Enkäterna besvaras, lämnas in och bearbetas anonymt. Det innebär att 
ingen har möjlighet att veta vad just Du har svarat.  
 
KÖN:   Kvinna   Man 
     
BOENDEORT:   Rönneshytta   Annan ort  
 
1) Hur trovärdig anser Du den in formation vara som Du hittills 
har fått angående marksanering en vid Rönneshytta sågverk? 
(Markera med kryss X)  
    
  Övervägande trovärdig  
  Till viss del trovärdig  
  Inte alls trovärdig  
    
2) Vilket förtroende har Du för aktörerna nedan, när det gäller 
att informera om hälso- och m iljörisker vid industriell verk-
samhet liknande den man har ha ft vid Rönneshytta sågverk?  
Markera ett svar för varje alternativ.  
       
  Fullt för-
troende  Betydande 
förtroende  Visst för-
troende  Litet för-
troende  Inget för-
troende  
 Räddningstjänsten       
 Länsstyrelsen       
 Kommunen       
 Miljögrupper       
 Sjukvården      
 Politiker      
 Forskare      
 Journalister/media       HÅLLBAR SANERING 
 92       
 
3) Hur tycker Du att Askersunds  kommun har agerat hittills på 
det preliminära resultatet av  markundersökningen vid Rön-
neshytta sågverk?  
    
  Bra  
  Ganska bra  
  Ganska dåligt  
  Dåligt  
  Ingen åsikt  
    
4) Av det Du hittills fått information om när det gäller marksa-
neringen vid Rönneshytta sågver k, hur ser Du på riskerna 
för hälsa och miljö? 
    
  Riskerna verkar stora  
  Riskerna verkar måttliga  
  Riskerna verkar små  
    
5) Har Du någon mera personlig koppling till verksamheten vid 
Rönneshytta sågverk? (Flera alternativ kan kryssas i.)  
    
  Jag har arbetat vid sågverket  
  Släktingar har arbetat vid sågverket  
  Jag har bekanta som har arbetat vid sågverket  
  Jag har ingen personlig kopplin g till arbetet vid sågverket  
    
6) När tjänstemän/politiker fattar beslut som rör industrier 
och dess aktiviteter i allmänhet och som kan påverka be-
folkningens hälsa, är det viktigt att lokalbefolkningen…  
    
   Instämmer  Instämmer ej  
 1 … blir informerad   
 2 … får uttrycka sina åsikter   
 3 … får ta del i besluten   
     
7) Funderar Du på risker för hälsa och miljö som finns i Din 
närmiljö?  
    
  Jag funderar ofta på det  
  Jag funderar på det ibland  
  Jag funderar sällan på det  
    
 93 
 
8) Hur skulle Du vilja beskriva Ditt engagemang i frågor som 
kan innebära risker för hälsa och miljö?  
    
  Jag är mycket engagerad  
  Jag är måttligt engagerad  
  Jag är inte engagerad  
    
9) Hur bedömer Du Dina kunskaper vara när det gäller faktorer  
som kan utgöra risker för hälsa och miljö?  
    
  Mina kunskaper är goda  
  Mina kunskaper varken goda eller dåliga  
  Mina kunskaper är dåliga  
    
10) På den ort där jag bor finn s det allvarliga miljöproblem.  
    
  Instämmer helt  
  Instämmer delvis  
  Instämmer inte alls  
    
11) Forskarna har långt kvar inna n de vet hur olika föroreningar 
påverkar människan.  
    
12) Att städa upp efter miljöfarligt avfall måste tillåtas att kosta 
rätt mycket.  
    
13) Man har rätt att kräva nolltolerans av samhället när det gäller miljörelaterade hälsorisker.  
    
 94 
 
14) Har Du själv personlig erfa renhet av att någon expert har 
svikit så att Din tillit till den experten minskat eller gått för-
lorad?  
    
  Ja, jag har sådan personlig erfarenhet  
  Nej, jag har ingen sådan personlig erfarenhet  
    
15) Kan en person/organisation som en gång visat sig svika i 
förtroende, någonsin återfå sin trovärdighet?  
    
  Nej, det går sällan eller aldrig att återfå  
  Ibland, det beror på vad som har hänt  
  Ja, det går oftast att återfå  
    
Här har Du möjlighet att skriva  ner synpunkter/kommentarer: 
……………………………………………… ………………………………………… …………………………………
……………………………………………………………………………………………… ………..………………… 
 
* * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * 
 
TACK FÖR ATT DU FYLLT I DENNA ENKÄT! 
 
Skicka Ditt svar i det bifogade svar skuvertet. Svarsporto betalas av  
Yrkes- och miljömedicinska klinik en, Universitetssjukhuset Örebro 
 
 95 
9.2 Bilaga 2 Landfästet 
 
FRÅGOR TILL BOENDE I HFABs BOSTÄDER, LANDFÄSTET 
Halmstad, april 2007 
 
Lars-Erik Warg, Kjell Andersson, Göran Stridh 
Arbets- och miljömedicinska klinke n, Universitetssjukhuset Örebro 
 
Vid Arbets- och miljömedicinska kliniken (AMM), Universitetssjukhuset 
Örebro, försöker vi ständigt lära oss mera om hur människor uppfattar 
eventuella risker som rör hälsa och miljö. För närvarande har vi ett 
uppdrag från Naturvårdsverket att studera hur man kommunicerar ris-
ker i samband med sanering av ma rk. I anslutning till WSPs mark-
undersökning i HFABs bostadsområde på Landfästet, skulle vi vilja ställa några frågor som rör såväl om rådet som miljö- och hälsofrågor i 
allmänhet. 
 
vilja att Du besvarade. Det finns inge t som är rätt eller fel, vi önskar 
endast få veta vad Du själv tycker i de olika frågorna. 
 
Enkäterna besvaras,  lämnas in och bearbetas anonymt . Det inne-
bär att ingen har möjlighet att ve ta vad just Du har svarat.  
 
Skicka Ditt svar i det bifogade svarsk uvertet. Svarsporto betalas av Ar-
bets- och miljömedicinska kliniken , Universitetssjukhuset Örebro. 
 
KÖN:  Kvinna  Man 
 
ÅLDER:  Under 55 år  55 år och över 
 
HUR LÄNGE HAR DU BOTT PÅ LANDFÄSTET?    ………    ÅR 
 
VAR DU PÅ INFORMATIONSTRÄFFEN DEN 26 MARS?      Ja         Nej 
 
 96 
FRÅGOR OM LANDFÄSTETOMRÅDET 
 
1) Är det bra att man undersöker  markförhållanden på Landfäs-
tetområdet där det tidigare ha r funnits verksamhet med oli-
ka kemikalier? (Markera med kryss X)  
    
  Jag är positivt inställd till undersökningarna/mätningarna  
  Jag är varken positivt eller negativt inställd  
  Jag är negativt inställd till undersökningarna/mätningarna  
    
hälso- och miljöris ker vid industriell verksamhet liknande 
den man har haft på  Landfästetområdet?  
       
  Fullt förtro-
ende Visst för-
troende Litet för-
troende Inget för-
troende  
 Myndigheter      
 Miljögrupper      
 Fastighetsägaren      
 Konsulter      
 Politiker      
 Forskare/experter      
 Journalister/media      
       
3) Hur tycker Du att HFAB hitt ills har agerat nä r det gäller att 
informera om varför man är in tresserad av att göra prov-
tagningar i bostadsområdet?  
    
  Bra  
  Ganska bra  
  Dåligt  
    
 97 
 
4) Av det Du hittills fått inform ation om när det gäller prov-
tagningarna på Landfästetområdet,  hur ser Du på riskerna för 
hälsa och miljö?  
    
5) Hade Du någon mera personlig koppling till verksamheten som 
tidigare bedrivits på Landfästetområdet?  
(Flera alternativ kan kryssas i.)  
    
  Jag har arbetat vid en industrianläggning som legat där  
  Släktingar har arbetat vid industrianläggningar som legat där  
  Jag har bekanta som har arbetat vid industrianläggningar som legat där 
  Jag har ingen personlig koppling till dessa industrianläggningar  
    
6) När Du fick inbjudan av HFAB till ett informationsmöte den 
26 mars om den planerade mark- och grundvatten-
undersökningen på Landfäst et, vad tänkte Du då?  
  Ja    Nej 
a) Jag tyckte att informationsmötet var ett bra initiativ      
b) Jag ville diskutera med andra boende på Landfästet      
c) Jag tänkte på om bostadsområdets rykte skulle påverkas      
d) Jag kände oro för min hälsa      
e) Jag ville bli informerad om vad som kommer att hända      
f) Jag tycker detta kunde sköt as av hyresgästföreningen      
   
Denna fråga besvaras endast av Dig som var med på HFABs informa-tionsträff den 26 mars: 
7) Påverkades Din inställning till  markundersökningen på Land-
fästetområdet efter informationsmötet?  
    
  Jag blev mer orolig för eventuella risker  
  Min inställning förändrades inte  
  Jag blev mindre orolig för eventuella risker  
    
 98 
 
ALLMÄNNA FRÅGOR 
 
8) När tjänstemän/politiker fattar beslut som rör industrier och 
dess aktiviteter i allmänhet oc h som kan påverka befolkning-
ens hälsa, är det viktigt att lokalbefolkningen…  
    
9) Funderar Du på risker för hälsa och miljö som finns i Din 
närmiljö?  
    
10) Hur skulle Du vilja beskriva Ditt engagemang i frågor som 
    
11) Hur bedömer Du Dina kunskaper vara när det gäller faktorer 
    
  Mina kunskaper är varken goda eller dåliga  
    
12) Forskarna har långt kvar innan de vet hur olika föroreningar 
    
 99 
 
13) Att städa upp efter miljöfarligt avfall måste tillåtas att kosta 
    
14) Man har rätt att kräva nolltole rans (att det inte ska finnas 
någon risk) av samhället när det gäller miljörelaterade häl-
sorisker.  
    
15) Har Du själv personlig erfare nhet av att någon expert har 
lorad?  
    
16) Kan en person/organisation som en gång visat sig svika i 
förtroende någonsin återfå sin trovärdighet?  
    
 100 
 
17) Detta tycker jag är de tre viktigaste sakerna som jag vill veta 
mera om när det gäller hä lso- och miljörisker. 
 
1) ……………………………………………… ………………………………… ...…………………………
………………………………………… …………………………………….……………………………
…………………………….………………………… ……………………………………………………
………………………………………………………………………………………………………… 
2) ………………………………………………………………….…… ……………………………………
………………………………………… …………………………………………….……………………
………………………………………… ………………………………………….………………………
………………………………………… ………………………………………………………………… 
3) ………………………………………… …………………………….…… ………………………………
………………………………………… ……………………………….…………………………………
………………………………………… ……………………………….……………………………….. 
 
……………………………………………… ………………………………………… ……………………………... 
 
TACK FÖR ATT DU FYLLT I DENNA ENKÄT!  
 
 101 
9.3 Bilaga 3 Göteborg 
 
HUR UPPFATTAR MAN RISKRELATERADE UTTRYCK? 
 
Kjell Andersson, Göran Stridh, Lars-Erik Warg 
Arbets- och miljömedicinska klinken, Universitetssjukhuset Örebro 
 
Vid Arbets- och miljömedicinska klin iken (AMM), Universitetssjukhuset 
Örebro, försöker vi ständigt lära oss mera om hur mä nniskor uppfattar 
ker i samband med sanering av mark. 
 
I anslutning till detta projekt skulle vi vilja ställa några frågor som rör hur man uppfattar uttryck som hand lar om risker. Nedan ser Du ett 
antal frågor, oftast med svarsalter nativ, som vi önskar att Du be-
svarar. Det finns inget som är rätt elle r fel, vi önskar endast få veta 
vad Du själv tycker i de olika frågorna. 
 
Enkäten besvaras,  skickas in och bearbetas anonymt . Det innebär 
att ingen har möjlighet att veta  vad just Du har svarat.  
 
Skicka Ditt svar i det bifogade svar skuvertet. Svarsporto betalas av 
Arbets- och miljömedicinska klinik en, Universitetssjukhuset Örebro. 
 
ANSTÄLLNING:  Privat verksamhet  Offentlig verksamhet 
 
HUR LÄNGE HAR DU ARBETAT INOM NUVARANDE BRANSCH?  …………  ÅR 
 
 102 
 
1) Markera med ett kryss (x) det svar salternativ som Du tycker bäst 
stämmer med Din uppfattning: 
 
Forskning har visat att ämnet X kan ge cancer.  
    
  Ämnet X har konstaterats ge cancer  
  Ämnet X är tydligen farligt eftersom det ger cancer  
  Ämnet X är troligen farligt efters om det finns risk för att det ger 
cancer 
  Ämnet X är möjligen farligt efte rsom det finns en liten risk att 
det kan ge cancer 
   
Annan tolkning, nämlig en ………………………………………………………….. 
    
2) Forskning har visat att man inte kan utesluta  att ämnet X 
kan ge cancer.  
    
cancer 
  Ämnet X är möjligen farligt ef tersom det finns en liten risk 
att det kan ge cancer  
  Ämnet X ger troligen inte cancer  
   
3) Vilket förtroende har Du för aktörerna nedan, när det gäller 
hälso- och miljörisker? Markera ett svar för varje alternativ.  
       
troende  
 Fastighetsägare      
 Konsulter      
 Politiker      
       
4) Hur tycker Du att det är att diskutera hälso- och miljörisker i 
Ditt arbete?  
    
  Det brukar för det mesta vara lätt  
  Det brukar ibland vara lite svårt  
  Det brukar för det mesta vara svårt  
  Inte aktuellt  
    
Tack för Din medverkan!  HÅLLBAR SANERING 
rier för effektiv riskkommunikation 
 103Rapport 5 887 - Krite
9.4 Bilaga 4 Helsingborg 
 
Enkäterna besvaras,  skickas in och bearbetas anonymt. Det inne-
 
 104 
 
  Ämnet X har konstaterats kunna ge cancer  
cancer 
   
cancer 
   
troende  
 Konsulter      
 Politiker      
       
iterier för effektiv riskkommunikation 
 105Rapport  5887 - Kr
9.5 Bilaga 5 Stockholm 
 
Vid Arbets- och miljömedicinska klin iken, Universitetssjukhuset Örebro, 
försöker vi ständigt lära oss mera  om hur människor uppfattar eventu-
ella risker som rör hälsa och miljö. För närvarande har vi ett uppdrag 
från Naturvårdsverket att studera hur man kommunicerar risker i sam-
band med sanering av mark. 
 
I anslutning till detta projekt skulle vi vilja ställa några frågor som rör 
hur man uppfattar uttryck som hand lar om risker. Nedan ser Du ett 
antal frågor med svarsalternativ, so m vi önskar att Du besvarar. Det 
finns inget som är direkt rätt eller fel, vi önskar endast få veta vad Du 
själv tycker i de olika frågorna. 
 
 106 
 
  Ämnet X har konstaterats ge cancer.  
  Ämnet X är tydligen farligt eftersom det ger cancer.  
cancer. 
det kan ge cancer. 
    
cancer. 
att det kan ge cancer.  
  Ämnet X ger troligen inte cancer.  
    
3) Det sägs att dålig innemiljö ger astma och allergi . Hur tolkar 
Du detta? Ange enbart ett alternativ.  
    
  Dålig innemiljö medför ök ade allergiska besvär.  
  Dålig innemiljö skapar astma och allergi. 
  Dålig innemiljö ger luftvägsbe svär och påverkar immunsystemet.  
  Dålig innemiljö ökar risken för luftvägsbesvär.  
  Dålig innemiljö ökar risken för såväl luftvägsbesvär som 
besvär från ögon, näsa och hud.  
    
4) Radonexponering och rökning associeras med ökad risk för 
lungcancer. Vilket  av nedanstående alternativ stämmer bäst 
med Din egen uppfattning?  
    
  Radon ger upphov till lungcancer  (man beräknar att ca 400-500 
personer dör därav årligen). 
  Radon ger upphov till lungcancer hos rökare medan det är mer osäkert om det finns en mätbar öv errisk för icke-rökare som inte 
utsatts för passiv rökning. 
  Rökare får lungcancer i hög ut sträckning och risken ökar vid 
närvaro av radon. 
  Risken för lungcancer är hög bl and rökare, lägre för f.d. rökare 
och låg för icke-rökare. Samtidig  radonexponering ökar risken 
för lungcancer. 
     HÅLLBAR SANERING 
 107 
5) Hur tycker Du att det är att diskutera hälso- och miljörisker i 
    
6) Att städa upp efter miljöfarligt avfall måste tillåtas att kosta 
    
7) Man har rätt att kräva nollto lerans (att det inte ska finnas 
någon risk) av samhället när de t gäller miljörelaterade hälso-
risker. 
    
8) Vilket förtroende har Du för aktörerna nedan, när det gäller 
       
  Fullt för-
troende Visst för-
troende  
 Konsulter      
 Politiker      
       
9) Kan en person/organisation som en gång visat sig svika i 
    
  Ibland, det beror på vad som ha r hänt och vad som har gjorts 
    
 108 
ffektiv riskkommunikation 
 109Rapport 58 87 - Kriterier för e
9.6 Bilaga 6 Förorenad mark 
 
FÖRORENAD MARK – E NKÄTUNDERSÖKNING 
 
I Sverige har man identifierat ca 40 000 föro renade områden, främst gamla industritomter. 
Man vill nu från statsmakterna gå vidare och sanera de mest angelägna områdena. Natur-
vårdsverket har gett Arbets- och miljömedicinsk a kliniken (AMM) i Örebro uppdraget att stu-
dera hur man informerar och pratar om risker i samband med marksanering.  
 
Vi på AMM har i många år studerat hur människor uppfattar eventuella  risker som rör miljö 
och hälsa. Denna enkät ställer frågor om hur du ser på risker i miljön och dess påverkan på vår 
hälsa generellt och specifikt vad gäller förorenade områden. 
 
Frågorna har oftast flera svarsalternativ. Det fi nns i många fall inget rätt  eller fel, vi önskar 
endast få reda på vad du tycker i de olika frågorna.  
 
Enkäten skickas tillbaka till SCB (Statistiska Cent ralbyrån), där de bearbetas enligt deras ruti-
ner. Det innebär att ingen har möjlighet att veta vad just du har svarat. 
 
Vi ber dig att besvara enkäten inom en vecka och skicka tillbaka den i det bifogade portofria 
svarskuvertet. 
 
Lars-Erik Warg Kjell Andersson Göran Stridh 
Docent i psykologi Överläkare i miljömedicin Fil dr i kemi 
019-602 24 83 019-602 24 71 019-602 35 88 
 
Arbets- och  miljömedicinska kliniken, Universitetssjukhuset Örebro, 701 85 Örebro 
 
Rapport 585 8 - Kriterier för effektiv riskkommunikation 
 110BAKGRUND 
   
Kön:  Man Kvinna 
     
Födelseår:  19|___|___|    
     
Boendeort: ……………………………………………………………………………. 
     
Civilsltånd:  Gift/sambo Ensamstående 
     
Barn (0-17 år) boende hemma: Ja Nej 
     
Bostadstyp:  Småhus (t.ex. villa, radhus, kedjehus)  
  Flerbostadshus  
  Annan, ……………………………………………  
     
Hur länge har Du bott på Din nuvarande bostadsort (ange antal år)? |___|___| år 
     
Högsta slutförda utbildning:   
    
  Grundskola/folkskola/enhetsskola  
  Realskola/flickskola  
  Fackskola/2-årigt gymnasium/yrkesskola/folkhögskola  
  3-årigt gymnasium  
  Universitet/högskola  
     
Arbetar du eller någon i din familj vid någon kemiindustrianläggning?  Ja 
  Nej 
  
Känner du till någon kemiindustrianläggning som ligger mindre än 10   Ja 
km från din bostad?  Nej 
   
Om Ja, ge exempel på anläggningar: ……………………………………….… 
………………………………………………………………………………….….. 
 
Har du kunskap om den verksamhet som bedrivs vid någon kemiindustrianläggning? 
   
 Ja, främst genom min utbildning  
 Ja, främst genom min yrkeserfarenhet  
 Ja, både genom min utbildning och yrkeserfarenhet  
 Ja, främst genom annan person  
 Ja, på annat sätt, nämligen: ……………………………….……  
 ……………………………………………………………..……….  
 Nej, har inte någon sådan kunskap  
   
 111MARKSANERING 
   
Länsstyrelserna i Sverige har identifierat ca 40 000 förorenade områden, främst gamla 
industriområden. Saneringsåtgärder i dessa områden är det vi kallar marksanering. 
   
Har du själv någon personlig erfarenhet av marksanering? 
   
 Ja  
 Nej  
 Om Ja, vad i så fall: ………………………………………………………..  
 ………………………………………………………………………………..  
   
Hur skattar du din kunskap om hur marksanering av kemikalier går till?  
   
 Jag har stor 
kunskap Jag har viss 
kunskap Jag har ingen 
kunskap  
      
Tror du att din hälsa och/eller din miljö  skulle kunna påverkas av att bo eller arbeta i bygg-
nader som står på mark där kemiindustri tidigare funnits? 
   
 Påverkas i 
hög grad Påverkas i viss 
grad Påverkas i 
liten grad Påverkas 
inte Vet  
ej 
      
- Min hälsa      
- Min miljö      
   
När det gäller sanering av mark som innehåller kemikalier, skulle du vilja få mer information om risker för hälsa och miljö? (Flera svarsalternativ möjliga.)  
   
 Jag skulle vilja ha mer sådan information om jag är berörd  
 Jag skulle vilja ha mer sådan information även om jag inte är berörd  
 Jag tycker att det räcker med information som jag får  
 Jag skulle vilja slippa sådan information  
   
 112TROVÄRDIGHET 
     
Hur trovärdig anser du den information vara som idag finns tillgänglig för dig angående ris-
ker i samband med marksanering? 
     
 Övervägande trovärdig  
 Till viss del trovärdig  
 Inte alls trovärdig  
 Jag har inte haft anledning att fundera över detta  
     
Vilket förtroende har du för nedanstående, när det gäller information om hälso- och miljöris-
ker på platser där det förr låg en kemifabrik? 
 Fullt  
förtroende Visst förtroen-
de Litet  
förtroende Inget förtroen-
de 
     
Myndigheter     
Miljögrupper     
Fastighetsägare     
Konsulter     
Politiker     
Forskare/experter     
Journalister/media     
   
Har du tillit till organisationer/myndigheter som ska skydda dig mot kemikalierelaterade ris-ker rörande hälsa och miljö? 
   
 Fullständig tillit 
 Viss tillit (ibland) 
 Ingen tillit 
   
Har du själv personlig erfarenhet av att någon expert/organisation har svikit så att ditt förtro-
ende till denna expert/organisation har gått förlorad vad det gäller miljöfrågor? 
 Ja, jag har sådan personlig erfarenhet  
 Nej, jag har ingen sådan personlig erfarenhet  
   
Kan en person/organisation, som en gång visat sig ljuga eller svika ett förtroende, någonsin återfå sin trovärdighet? 
   
 Nej, den går sällan eller aldrig att återfå  
 Ibland, det beror på vad som har hänt  
 Ja, den går oftast att återfå  
   
Hur tror du att media i allmänhet rapporterar om risker, där kemikalier ingår? 
   
 Medias rapportering är oftast korrekt  
 Medias rapportering varierar, ibland fel, ibland korrekt  
 Medias rapportering är oftast överdriven  
 Medias rapportering är oftast alltför försiktig  
   
 113TRYGGHET 
   
Vad lägger du för innebörd i uttrycket ” känna trygghet i sin närmiljö ”? Försök att förklara 
med egna ord, ge gärna exempel: 
……………………………………………………………………………………………….  
   
Påverkas din känsla av trygghet efter rubriker om olika risker som hotar hälsa och miljö? 
 Ja, jag känner mindre trygghet  
 Ibland får rubrikerna mig att känna mindre trygghet  
 Nej, dessa rubriker påverkar inte min känsla av trygghet  
   
Vad tänker du om orden oro och rädsla ? 
   
Oro och rädsla …   
   
 betyder samma sak  
 betyder nästan samma sak  
 betyder två olika saker  
   
Vad känner du dig mer orolig för: risker för hälsa och miljö som orsakats av naturen eller 
som har orsakats av människan? 
   
 Mer orolig för risker orsakade av naturen  
 Mer orolig för risker orsakade av människan  
 Båda riskerna oroar mig lika mycket  
 Båda riskerna oroar mig lika lite  
   
Vad tycker du är viktigast när man diskuterar kemikalier i samhället? 
   
 Innehållet i det man diskuterar  
 Hur man handskas med och diskuterar själva budskapet  
 Båda är viktiga  
   
 114SPRÅKET 
   
Tycker du att man presenterar och informerar om kemikalierelaterade miljö- och hälsorisker 
på ett begripligt sätt i Sverige? 
   
 Ja, som regel bra  
 Ja, någorlunda bra  
 Nja, det kunde vara bättre  
 Nej, det görs dåligt  
   
Hur bedömer du de nedanståendes förmåga att på ett bra och begripligt sätt förmedla infor-
mation om miljö- och hälsorisker? 
   
 Dålig för-
måga  Bra för-
måga  
       
Myndigheter       
Forskare       
Företag       
Radio och TV       
Morgontidningar       
Kvällstidningar       
   
Om du är missnöjd med hur kemikalierelaterade miljö- och hälsorisker presenteras, hur skul-
le du vilja ha det? Hur borde det vara? 
………………………………………………………………………………………………  
  
Är det något särskilt du irriterar dig på i det ordval och de uttryckssätt som används när man 
talar om miljö- och hälsorisker? Ge gärna exempel. 
  
 115ÅSIKTER  
    
1. Jag tycker att miljön i det område där jag bor blir  Instämmer 
 allt mer riskfylld. Instämmer delvis 
  Instämmer inte 
  Ingen åsikt 
    
2. Allmänheten har rätt att kräva en riskfri boende- Instämmer 
 miljö vad avser kemikalier i luft, jord och vatten. Instämmer delvis 
    
3. Kemikalier är antingen miljö-/hälsofarliga eller Instämmer 
 ofarliga, det finns inga alternativ däremellan. Instämmer delvis 
    
4. Att göra marksaneringar efter verksamhet med  Instämmer 
 kemikalier måste få tillåtas kosta. Instämmer delvis 
    
5. Samhället har tillräckliga kunskaper om risker  Instämmer 
 med kemikalier Instämmer delvis 
    
6. Myndigheterna tycks vara mer intresserade av  Instämmer 
 att bistå kemikalieindustrin än att skydda  Instämmer delvis 
 medborgarna. Instämmer inte 
    
7. Den enskilde individen kan på ett bra sätt  Instämmer 
 kommunicera med myndigheterna när det gäller Instämmer delvis 
 frågor rörande risker med kemikalier. Instämmer inte 
    
KOMMENTARER 
 
……………………………………………………………………………………………………………
…………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………
………………………………… 
 
Tack för din medverkan!  Kriterier för effektiv 
Rapporten fokuserar på riskkommunikationen mellan 
experter och berörda i samband med sanering av förorenad mark. Dålig eller frånvaro av en dialog mellan experter och 
berörda leder inte sällan till oro bland de senare. Denna oro 
kan i sin tur medföra att ens hälsa och välbefinnand e 
påverkas på ett negativt sätt. Dessutom kan en dåli
g 
riskkommunikation på olika sätt försvåra eller förhindra att 
mätnings- och saneringsarbetet framskrider på ett önskvärt 
sätt. Författarna har i denna rapport koncentrerat sig på 
att ﬁnna de grundläggande kriterierna för en effektiv risk -
kommunikation och följer man dessa har man också goda 
möjligheter att åstadkomma en effektiv riskkommunikation. 
Naturvårdsverket har inte tagit ställning till innehållet i 
rapporten. Författarna svarar ensamma för innehåll, slutsatser 
och eventuella rekommendatione r.RAPPO RT 5887
NATURVÅRDSVER KET
ISBN 978-91-620-5887-6
Kunskapsprogrammet  Hållbar  Sanering  samlar  in, bygger  upp och 
sprider  kunskap  om förorenade  mark-  och vattenområden.  Genom 
Hållbar  Sanering  kan myndighete r, forskare  och företag  söka bi-
drag för utredninga r, seminarier  och utvecklingsprojekt  som täcker 
kunskapsluckor  på kort och lång sikt. Hållbar  Sanering  styrs av en 
programkommitté  som består  av representanter  från Banverket , 
Göteborgs  stad, KTH, Linköpings  Universitet,  Länsstyrelsen  i Kalma r, 
Naturvårdsverket,  Norges Teknisk-  Naturvetenskaplige  Universitet; 
SGI, SLU, Sydkraft SAKA B och Umeå Universitet.
Naturvårdsverket 106 48 Stockholm. Besöksadress: Stockholm - Valhallavägen 195, Östersund - Forskarens väg 5 hus Ub, Kiruna - Kaserngatan 14. 
Tel: +46 8-698  10 00, fax: +46 8-20 29 25, e-post:  registrator@naturvardsverket.se   Internet:  www.naturvardsverket.se   Beställninga r Ordertel:  +46 8-505  933 40, 
orderfax: +46 8-505 933 99, e-post: natur@cm.se Postadress: C M-Gruppen, Box 110 93, 161 11 Bromma. Internet: ww w.naturvardsverket.se/bokhandeln

Global Positioning System|Water Framework Directive|Earth sciences

Rapport 2001:01 
Inventering av vattenvegetation  
i Stockholms län 2015Rapport 2016:8 Rapport 2016:8 Inventering av vattenvegetation  
i Stockholms län 2015Rapport 2016:8 Arbetet är sammanställt av Anna Gustafsson och Mia Arvidsson vid Naturvatten i Roslagen samt 
Tobias Fränstam vid Sveriges Sportfiske och Fiskevårdsförbund på uppdrag av Länsstyrelsen i  Stockholm.
Omslag: Detalj från Orlången. Bilden är manipulerad. Foto: Anna Gustafsson, Naturvatten i Roslagen.
Utgivningsår: 2016
ISBN: 978-91-7281-681-7För mer information kontakta Mats Thuresson, enheten för miljöanalys och miljöplanering.
Länsstyrelsen i Stockholm 
Telefon: 010-223 10 00
Länsstyrelsens rapporter finns på  
www.lansstyrelsen.se/stockholm/publikationer  
 
– 5 – 
 
Förord  
Länsstyrelsen använder vattenväxter som en indikat or för  miljötillståndet i 
sjöar. Vattenväxterna har en grundläggande funktion i en sjös ekosystem och 
är därför en av fyra biologiska kvalitetsfaktorer för att bestämma ekologisk status enligt Vattendirektivet. Vattenväxterna har även ett egenvärde och vissa art er är så pass ovanliga och i så stort behov av förbättrade 
levnadsförhållanden att de ingår i Åtgärdsprogram för hotade arter.  
Föreliggande rapport presenterar dels en undersökning av Orlångens 
vattenväxter som ingår i vårt regionala miljöövervakningsprogr am, bland 
annat med syfte att få underlag till klassning av ekologisk status för sjön, och 
dels ett antal undersökningar av vattenväxter som ingår i arbetet inom 
Åtgärdsprogram för hotade arter.  
Orlången har inventerats med transekter och provtagning varan nan 
djupdecimeter enligt den vedertagna metodiken för statusklassning av 
vattenväxter. För att få ett bättre kvantitativt mått på vattenväxternas utbredning och därmed ett bättre mått på vattenväxternas betydelse för sjöns ekosystem har den även karterats med hjälp av ekolodning. Med hjälp av den akustiska signalen från ekolodet och en speciell mjukvara är det möjligt att bestämma såväl djup, bottensubstratets beskaffenhet samt vattenväxternas biovolym. I rapporten diskuteras metodens tillförlitlighet och överensstämmelse med transektdata.  
Inom Åtgärdsprogram för hotade arter ingår rapporten i en inventering av 
småsvalting vid Gräsholmen, ett område där funderingar finns på 
bekämpning av konkurrerande vegetation. Vidare rapporteras ett eftersök av småsvaltin g på ett område där obekräftade uppgifter funnits om nya fynd. 
Till sist rapporteras en inventering av länets enda lokal för styvnate.  
Undersökningarna i Orlången har finansierats av Naturvårdsverket genom 
det regionala anslaget för miljöövervakning. Övrig a undersökningar har 
finansierats av Havs - och vattenmyndigheten.  
Rapporten är skriven Anna Gustafsson och Mia Arvidsson vid Naturvatten i 
Roslagen samt Tobias Fränstam vid S veriges  Sportfisk e- och 
fiskevårdsförbund. Tobias har skrivit om resultaten av ekolodningen. Författarna är en samma ansvariga för rapportens slutsatser.  
 
Anders Lindblom, chef för enheten för miljöanalys och miljöplanering  
Stockholm den 15 mars 2016 
    
– 6 – 
     
– 7 – 
 Innehåll  
 
Sammanfattning  ............................................................................. 8 
Inledning  ......................................................................................... 9 
Vattenvegetation i  Orlången  ....................................................... 10 
Metodik  .......................................................................................................... 10 
Vegetationsinventering  ....................................................................................... 10 
Metodik vegetationskartering med ekolod  ........................................................ 12 
Resultat vegetationsinventering  .................................................................  13 
Jämförelse med tidigare inventeringar  .............................................................. 16 
Ekologisk status  .................................................................................................. 17 
Resultat vegetationskartering (Sportfiskarna) .......................................... 18 
Kommentarer (Sportfiskarna)  ............................................................................. 22 
Jämförelser av resultat från ekolodskartering och 
transektinventering  ....................................................................................... 23 
Generella för - och nackdelar med metoderna  ................................................... 23 
Småsvalting vid Gräsholmen...................................................... 25 
Metodik transektinventering  ........................................................................ 26 
Resultat  .......................................................................................................... 26 
Trender  ................................................................................................................. 28 
Förutsättningar för skörd av övervattensvegetation  ........................................ 29 
Eftersök av småsvalting vid Löten, Munsön ............................. 31 
Metodik  .......................................................................................................... 31 
Resultat  .......................................................................................................... 32 
Styvnate i Sparren  ....................................................................... 34 
Metodik  .......................................................................................................... 34 
Resultat  .......................................................................................................... 34 
Referenser  .................................................................................... 36 
 
– 8 – 
Föreliggande rapport presenterar resultat från inventeringar av 
vattenvegetation i Stockholms län 2015. Inventeringarna utfördes i olika 
sjöar  och med olika syften. Ekolodning av vattenvegetation i Orlången och 
rapportering av resultat från denna undersökning utfördes av Sportfiskarna på uppdrag av Länsstyrelsen i Stockholms län. Övriga inventeringar och rapportsammanställning utfördes av Naturvatten AB med samma uppdragsgivare.  
Inventering och kartering av vattenvegetation i Orlången. Vid 
transektinventering  2015 noterades  22 arter av vattenvegetation, 
övervattenvegetation undantaget. Största förekomst djup registrerades till 2,2 
meter  vid ett siktdjup av 1,1 meter. Artantalet var likartat  i jämförelse med 
föregående inventering (2009) men artsammansättningen var något 
förändrad. Totalt sett har 27 arter noterats i sjön vid de båda inventeringarna. 
Baser at på vattenvegetation bedömdes ekologisk status vara måttlig. 
Ekolodning visade att vattenvegetationens utbredning är sparsam. Vid 
lodningen registrerades d en maximal a djuputbredning en till cirka 6 meter. 
Detta är med största sannolikhet en effekt av falska ekon, d et vill säga ekon 
från objekt som i själva verket inte är vegetation. Problem med falska detektioner av vegetation kan vara en källa till stor osäkerhet i en metod som i övrigt medger relativt snabb kartering av stora ytor och kan ge bra informat ion om vegetationens utbredning och biovolym.  
Inventering av småsvalting vid Gräsholmen. Vid inventeringen 2015 
noterades sammantaget 1715 individer. Det innebär en dryg halvering jämfört med föregående inventering (2013). Trots den tydliga minskningen låg antalet småsvalting fortfarande något högre än 2000- 2008. Skörd av det 
expansiva bestånd av smalkaveldun som omger småsvaltingen bedöms vara 
en lämplig åtgärd för att långsiktigt bevara och stärka den hotade arten.  
Eftersök av småsvalting vid Löten, Munsön.  Ingen småsvalting 
påträffades i det område för befintlig gr ustäkt i Löten där fem eventuella 
fynd av småsvalting observerades 2012. Möjligen rör sig tidigare 
observa tioner i själva verket om undervattensblad av säv . 
Eftersök av styvnate i Sparren . Ett styvnatebestånd som omfattade 280 
plantor återfanns vid samma lokal varifrån arten tidigare rapporterats (2012, 2013). Plantorna växte på 0,2- 0,8 meters djup och tycktes vara i fin 
kondition. Den invasiva och starkväxande främm ande arten smal vattenpest 
utgjorde  utan tvivel ett hot mot styvnaten  som riskerar att konkurreras ut, 
särskilt från lokalens lite djupare delar. Beståndet hotas möjligen också av mekaniska rensningar av vegetation vid den lilla badstrand där arten växer.    
 
– 9 – 
 Inledning 
Föreliggande ra pport presenterar resultat från inventeringar av 
vattenvegetation 2015. Inventeringarna utfördes i olika områden och med 
olika syften enligt nedan:  
- Orlången. Inventering av vattenvegetation i syfte att klassificera ekologisk status, jämförelser med  tidigar e inventering . Kartering av 
vegetationens utbredning och biovolym med ekolodsteknik. Jämförelser mellan resultat från de båda metoderna.  
- Gräsholmen, Prästfjärden. Inventering av småsvalting, jämförelser 
med tidigare inventeringar.  Kontroll av områden som l ämpar sig för 
vegetationsskörd som åtgärd för att stärka småsvaltingbeståndet.  
- Löten, Munsön. Eftersök av småsvalting vid tidigare möjlig fyndlokal.  
- Sparren. Eftersök av styvnate i tidigare fyndlokal.  
Ekolodning av vattenvegetation i Orlången och rapportering av resultat från denna undersökning utfördes av Sportfiskarna på uppdrag av Länsstyrelsen i Stockholms län. Övriga inventeringar och rapportsammanställning utfördes av Naturvatten AB med samma uppdragsgivare.    
 
– 10 – 
 Vattenvegetation i Orlången  
Orlång ens vattenvegetation  inventerades 2015 i syfte att bedöma sjöns 
ekologiska status baserat på  makrofyter (vattenvegetation)  och följa upp 
resultat av tidigare inventeringar (2009, 1998/99) . Vidare utfördes en 
kartering av sjöns vattenvegetation genom ekolodning  i syfte att ge en bild 
av utbredning och biovolymer . Nedan presenteras och jämför s resultat av de 
båda undersökningarna.  
Metodik  
 
Vegetationsinventering  
Orlången inventerades den 10 augusti  2015 av Mi a Arvidsson och Anna 
Gustafsson, Naturvatten AB. Gr unddata för sjön visas nedan ( Tabell 1).  
Tabell 1. Grunddata för Orlången.  
Namn  EU_ID  SjöID_SMHI  Sjöa rea 
(km2) Medel djup 
(m) Max djup 
(m) 
Orlången  SE656833 -162888  656833 -162888  2,81  4,4 10,2  
 
Fältarbetet utfördes i hu vudsak enligt Havs - och Vattenmyndighetens 
Handledning för miljöövervakning, undersökningsty p Makrofyter i sjöar, 
Version 3:0, 2015- 06-26. Inventeringen omfattade kärlväxter, akvatiska 
mossor och kransalger. Även eventuella fynd av cyanobakterierna 
sjöplommon och sjöhjortron noterades . Övervattenväxter inventerades 
översiktligt.  Inventeringen utfördes längs transekter som enligt 
överenskommelse med beställaren fördelades med jämna mellanrum längs 
stranden . Transekterna utgick från strandlinjen eller 
övervattenvegetationsbältets slut och avslutades vid det djup där inga 
makrofyter påträffats i de tre sista proverna och där ingen vattenvegetation 
längre kunde väntas förekomma. Inventeringen utfördes genom provtagning 
vid varannan djupdecimeter med så go d noggrannhet som var möjligt med 
tanke på framförallt bottensubstratets beskaffenhet. Prover togs f rån en 
bottenyta av cirka 25 x 50 cm genom krattning . Krattning utfördes med 
trädgårdskratta med teleskopskaft ned till cirka tre meters djup och därefter 
med Lutherräfsa. För att i fält avgöra lämpligt antal transekter upprättades 
diagram över kumulativt artantal och inventeringen fortgick till dess att inga 
nya arter påträffades i de tre sista transekterna och kurvan över kumulativt artantal planade ut. Gru ndförutsättningen i uppdraget var ett minsta antal 
transekter relaterat till vattenområdets storlek. Utifrån dessa förutsättningar skulle minst 11 transekter inventeras i Orlången . Efterso m vattenvegetation 
saknades i 4  transekt er blev det slutliga antalet  15 transekter. Tillkommande   
 
– 11 – 
 transekter placerades mitt emellan befintliga transekter. Aktuellt vattenstånd 
mättes in på samma sätt som vid tidigare vegetationsinventering (Gustafsson 2010), mot ett block vid vattnet. 
Artbestämning utfördes i fält  med unda ntag för kransalger och mossor som 
bestämdes under lupp efter avslutat fältarbete. Mo ssor undantaget flytande 
arter och stor näckmossa artbestämdes av Henrik Weibull vid Naturcentrum.  
Bedömning av ekologisk status  
Bedömning av ekologisk status utfördes enligt Havs - och 
vattenmyndighetens föreskrifter om klassificering och miljökvalitetsnormer 
avseende ytvatten (HVMFS 2013:19). Bedömningen baseras på beräkning 
av ett så kallat trofiskt makrofytindex (TMI) som svarar på näringsstatus, i 
första hand totalfosfor. Makrofytindex beräknas utifrån de påträffade 
arternas indikatorvärde längs en totalfosforgradient. För klassning av 
ekologisk status beräknas därefter en ekologisk kvalitetskvot (EK) genom 
jämförelse av det beräknade indexet med ett referensvärde som  avses spegla 
ett opåverkat tillstånd. Referensvärdet gäller för ett stort och heterogent 
område och är inte lokalspecifikt. Med hjälp av den beräknade ekologiska kvoten klassas ekologisk status som hög, god, måttlig eller otillfredsställande/dålig. Ligger  det beräknade EK -värdet mindre än 0,05 
enheter från en klassgräns används förekommande arter enligt artlista i bedömningsgrunderna för att göra en säkrare klassning genom en så kallad rimlighetsbedömning. 
Klassningen påverkas inte av arternas förekomstfrekvens eller djuputbredning. Som tilläggsinformation anges ändå arternas frekvens baserat på förekomst sett till antal prov. Beräkningarna baseras på antal prov ner till vegetationens största förekomstdjup per transekt. Största noterade förekomstdjup anges för samtliga arter undantaget flytväxter.  
Datalagring  
Rådata från inventeringen registrerades i den Excelmall som tillhandahålls av nationell datavärd, Institutionen för vatten och miljö, SLU. D atabasen 
utgjorde en del av uppdragets rapportering och levere rades till beställaren 
(Länsstyrelsen i Stockholms län). En samlad artlista för sjön rapporterades till Artportalen (http s://www.ar tportalen.se/).  
Tidigare inventeringar  
Orlången inventerades 2009 av Naturvatten AB ( Gustafsson 2010 ) samt  av 
Södertörnsekologerna 1998 /99. Den förstnämnda inventeringen syftade till 
statusklassning och omfattade 13 transekter som utplacerades subjektivt optimalt och inventerade s den 18 augusti 2009 genom krattning. 
Inventeringen 1998/99  utfördes genom snork ling och frisök och omfattade 
två transekter (källa: Södertörnsekologernas vattenväxtdatabas). Årets 
resultat jämfördes med resultat av dessa tidigare inventeringar.    
 
– 12 – 
 Metodik vegetationskartering  med ekolod  
Nedanstående text är framtagen av Sportfiskarna  som i samband med 
provfiske även karterade vegetationen med ekolod i Orlången.  
Ekolodsteknik – Monitoring och möjligheter  
Med hjälp av tekniska framsteg har vegetationskartering i sjöar och 
vattendrag aldrig varit enklare. Med hjälp av den senaste teknik en är det 
möjligt att på endast någon dags arbete kartera upp till ett par hundra hektar stora sjöar och framställa digitala kartprojektioner.  
ciBioBase – Aquatic Mapping System  
ciBiobase är en molnbaserad mjukvara som analyserar akustiska signaler 
tillsa mmans med GPS -position från Lowrance, Simrad och B&G -ekolod. 
Bottendjup, vegetationshöjd och bottenhårdhet läses ut från en akustisk 200 kHz signal och paras ihop med GPS -position. Konvinkeln från givaren är 20 
grader och GPS -signalen korrigeras med hjälp av EGNOS (ett tilläggssystem 
för GPS mottagare i Europa som ger en noggrann positionsbestämning på 1-
2 meter). Insamlad data sparas på ett minneskort i ekolodsenheten och laddas därefter upp för databehandling till dataservrar hos Contour Innovations. Insamlade datafiler kan studeras via ett tittskåp på websidan. Med hjälp av 
den webbaserade programvaran går det att lägga till och editera information i inspelade filer samt exportera kartmaterial eller datalager till exempelvis GIS-program.  
Teknisk insamling  av data 
Ekolodet har en ping på 15- 20 pulser per sek und. Ekolodets puls är 
dynamisk  och varierar beroende på djupet. GPS positionen  uppdateras varje 
sekund och bottenförhållanden från pingar som sker mellan positionsmätningar blir till ett medelvärde per koordinat/datapunkt. Varje ping som skickas ut, tas emot av ekolodet och sparas sedan till minneskortet. Det genomgår ett kvalitetstest i ciBioBase innan det används för analys.  
Bottenhårdhet  
Bottenhårdhet en bestäms av styrkan från returekot. Ett kraftigar e retureko 
representerar hårdare botten som sten, sand, grus eller hård lera. En mjukare botten som slam absorberar mer av den akustiska signalens energi. Med 
hjälp av detta samband kan varje signal utvärderas för hur mycket av 
signalen som studsar tillbak s och absorberas. ciBioBase hårdhetsvärden är 
på en relativ skala med värden av 0 -0,2 vilket representerar mjuk botten, 0,2-
0,4 vilket representerar medelhård botten och 0,4- 0,5 vilket representerar 
hård botten.  
Vegetationsdetektering  
Vegetation kan läsas av när akustiska signaler från 200 kHz givaren färdas 
genom vegetation innan signalen når botten. Botten registrerar typiskt ett starkare retureko jämfört med undervattensvegetation högre upp i   
 
– 13 – 
 vattenkolumnen. Avståndet mellan bottnens akustiska signatur o ch returekot 
från toppen av vattenvegetationen sparas som vegetationshöjd för varje ping. 
Vegetationshöjden är ett genomsnittsvärde för alla pingar på en GPS -
koordinat . Vegetationshöjd från pingar inom en och samma koordinat där 
den genomsnittliga  vegetati onshöjden är lägre än fem  procent  av djupet 
betraktas som obevuxna för att minimera mängde n falska detektioner av 
bottendetritus och annat bråte (minsta vegetations höjden i ciBioBase blir 
därför fem  procent  av vattenkolumnen). För att bråte på botten inte skall 
generera falska vegetationsdetekteringar på djup långt över det maximal a 
utbredningsdjupet så raderas två  procent av ko ordinaterna med de djupaste 
registreringarna av undervattensvegetation. Minimidjupet för 
vegetationskartering är 0,73 m.  
Kartprojek tioner 
Processat djup, bottenhårdhet och vegetationsmaterial används tillsammans 
med en kriging algoritm som förutsäger värden vid omätta k oordinater 
baserat på sambanden från uppmätt data. Kriging algoritmen är en ”exakt” 
interpolator i områden där provta gningspunkterna är nära varandra och 
variationen inte är stor. Interpolationen jämnar ut värdena på platser där 
variationen är stor på mindre områden. Även fast den minsta biovolymen är 
fem procent för en datapunkt i ciBioBase kan interpolerade kartor, ell er 
rutnät ha en lägre biovolym genom att ett område med låg biovolym (som 
strax över fem  procent ) omgärdas av områden utan biovolym (0 procent ). 
Som standard skapar ciBioBase kartpro jektioner med en upplösning av fem  
m där en interpolering på 25 meter anvä nds. 
Resultat vegetationsinventering  
Orlången inventerades den 10 augusti med 15 transekter (Figur 1 -3, Bilaga 
1). Orlången  är flikig och har varierade och ofta branta stränder där 
närmiljön  utgörs av skogs - och hällmark . Bitvis gränsar sjön till betes - och 
åkermark och i några vikar till våtmarker. Öster om sjön finns ett större tomtområde (Vidja). Även sjöstranden är varierad och utgörs omväxlande av brant sluttande hårdbottnar med mycket sparsam vegetation samt grunda vegetationsrika vikar som kantas av breda bälten av vass-  och smalkaveldun. 
Säv, blomvass och starr var annan övervattenvegetation som noterades.    
 
– 14 – 
  
Figur 1-3. Röda punkter visar lägen för transekter som inventerades i Orlången 2015. 
Röd pil markerar läge för vattenståndsinmätning. Nedan miljöbilder från sjön – hällar i 
den centrala delen (vänster); kanalen in till den igenväxta viken i nordost (höger).  
Sammantaget noterades hela 22 arter av vattenvegetation, undantaget 
övervattenvegetation  (Tabell 2) . Det totala artantalet justerades ner då ett 
släkte (igelknoppar) och en art (storigelknopp) har bestämts. Med nio  arter 
var långskottsväxterna var den artrikaste gruppen. Med fem noter ade arter 
var även mossfloran relativt artrik. Baserat på beräknad förekomstfrekvens var gul näckros och hornsärv de vanligast förekommande arterna. Med en 
förekomstfrekvens strax under tio procent var även igelknoppar ganska 
vanliga. Övriga arter noterade s med mindre än fem procents frekvens. Ingen 
rödlistad art noterades vid inventeringen. Den för svenska floran främmande arten vattenpest (Figur 4) hittades i de vegetationsrika vikarna vid transekt 1 
och 5. Arten har inte noterats vid tidigare inventering ar (2009, 1998/99), 
men har stor spridning i regionen. Vattenpilört hittades utanför transekterna, 
stor andmat samt storigelknopp noterades i transekt men inte i något prov. 
Djupast förekommande undervattenart var hornsärv och krusnate som 
påträffades på 2 ,2 meter. Siktdjupet uppmättes till 1,1 meter. 
 
3 
1 
4 
5 
6 
7 
8 
10 
9 
12 
11 
13 
14 
2 
15   
 
– 15 – 
 Tabell 2. Vattenvegetation som noterades vid transektinventering av Orlången 2015. 
Förekomstfrekvens avser förekomst i det totala antalet prov.  
Vetenskapligt namn  Svenskt namn  Frekvens 
(%) Maxdjup 
(m) 
Elodeider  Långskottsväxter      
Ceratophyllum demersum  hornsärv  30 2,2 
Elodea canadensis  vattenpest  1,0 1,3 
Hippuris vulgaris  hästsvans  
   
Hottonia palustris  vattenblink  0,5 1,0 
Myriophyllum verticillatum  kransslinga  0,5 1,5 
Potamogeton crispus  krusnate  0,5 2,2 
Potamogeton natans  gäddnate  2,1 1,8 
Ranunculus circinatus  hjulmöja  1,0 1,4 
Stratiotes aloides  vattenaloe  0,5 1,2 
Nympaheider  Flytbladsväxter  
   
Nuphar lutea  gul näckros  32 2,4 
Nymphaea alba  vit näckros  1,0 1,6 
Persicaria amphibia  vattenpilört  - - 
Sparganium sp.  igelknoppar  8,8 2,1 
Sparganium erectum  storigelknopp  - - 
Lemnider  Flytväxter  
   
Hydrocharis morsus -ranae  dyblad  2,1 - 
Lemna minor  andmat  1,6 - 
Lemna trisulca  korsandmat  1,0 1,4 
Spirodela polyrhiza  stor andmat  - - 
Bryophyta  Bladmossor  
   
Calliergonella cuspidata  spjutmossa  1,0 0,2 
Drepanocladus polygamus  spärrkrokmossa  3,1 1,3 
Fontinalis hypnoides  sjönäckmossa  1,6 1,6 
Riccia fluitans  gaffelmossa  3,1 1,4 
Sarmentypnum exannulatum  kärrkrokmossa  1,6 1,8 
Totalt artantal  22     
 
– 16 – 
  
Figur 4. Vattenpest är en främmande art som noterades i Orlången 2015.  
Jämförelse med tidigare inventeringar  
Sex av de  21 arter som noterades i Orlången 2009 återfanns inte 2015, 
nämligen lerkrokmossa, stor näckmossa, axslinga, glans -/mattslinke , rostnate 
och trubbnate  (Tabell 3) . Av de arter som noterades 1998/99 var det enbart 
rostnate som inte återfanns. Fem  arter tillkom till artlistan; spjutmossa, 
spärrkrokmossa, gaffelmossa, kärrkrokmossa och dessvärre även vattenpest. 
Samm antaget har 27  arter av vattenvegetation noterats i sjön. Även 2009 var 
gul näckros och hornsärv de vanligast förekommande arterna, och noterades till 2,2 meter. Givet skillnaderna i inventeringsmetodik och arbetsinsats kan det vara vanskligt att uttala si g om reella förändringar i Orlångens 
makrofytsamhälle. År 2015 var antalet transekter fler än 2009 vilket ökar chanserna att hitta ”alla” arter. År 2009  utplacerades dock transekterna 
subjektivt optimalt, vilket ger bättre förutsättningar att hitta så mång a arter 
som möjligt. Med detta tillvägagångssätt riskerar dock förekomstfrekvensen 
att bli missvisande, särskilt för sparsamt förekommande arter.  
  
– 17 – 
 Tabell 3.  Sammanfattande artlista från vegetationsinventeringar i Orlången 1998/99  
(Södertörnsekologerna) samt 2009 och 2015 (Naturvatten AB) . 
Vetenskapligt namn  Svenskt namn  2015  2009  1998/99  
Calliergonella cuspidata  spjutmossa  x     
Ceratophyllum demersum  hornsärv  x x   
Drepanocladus aduncus  lerkrokmossa  
 x   
Drepanocladus polygamus  spärrkrokmossa  x 
   
Elodea canadensis  vattenpest  x 
   
Fontinalis antipyretica  stor näckmossa  
 x   
Fontinalis hypnoides  sjönäckmossa  x x   
Hippuris vulgaris  hästsvans  x x   
Hottonia palustris  vattenblink  x x   
Hydrocharis morsus -ranae  dyblad  x x x 
Lemna minor  andmat  x x x 
Myriophyllum spicatum  axslinga  
 x   
Myriophyllum verticillatum  kransslinga  x x x 
Nitella flexilis/opaca  glans -/mattslinke  
 x   
Nuphar lutea  gul näckros  x x x 
Nymphaea alba  vit näckros  x x x 
Persicaria amphibia  vattenpilört  x x x 
Potamogeton alpinus  rostnate  
 x x 
Potamogeton crispus  krusnate  x x   
Potamogeton natans  gäddnate  x x x 
Potamogeton obtusifolius  trubbnate  
 x   
Ranunculus circinatus  hjulmöja  x x x 
Riccia fluitans  gaffelmossa  x 
   
Sarmentypnum exannulatum  kärrkrokmossa  x 
   
Sparganium erectum  storigelknopp  x x   
Sparganium sp.  igelknopp obest.  x x   
Spirodela polyrhiza  stor andmat  x 
 x 
Stratiotes aloides  vattenaloe  x x x 
Artantal (totalt 27)    21 21 11 
Antal transekter    15 13 2 
 
Ekologisk status  
Orlången uppvisar måttlig ekologisk status  vad gäller makrofyter, både 2009 
och 2015 (Tabell 4 ). Den ekologiska kvalitetskvot (EK) som beräknades som 
underlag för  statusbedömnin g låg nära klassgränsen mot 
otillfredsställande/dålig status. Ingen art motiverade dock bedömning till 
denna sämre klass. Antalet bedömningsgrundande arter var högt.  Observera 
att maxdjupet anges som noterat djup vid de båda inventeringarna. År 2009 var vattenståndet dock 20 cm lägre än 2015. Det innebär att maxdjupe t 2015 
var 0,2 meter mindre än vid den förra inventeringen.  
    
– 18 – 
 Tabell 4. Bedömning av ekologisk status, antal bedömningsgrundande arter, 
undervattens vegetationens  maximala djuputbredning samt siktdjup i Orlången 2015 
och 2009 . Trofiskt makrofytindex (TMI) och ekologisk kvalitetskvot (EK) ligger ti ll 
grund för statusbedömningen.  
År TMI EK Status  Antal  Kommentar  Maxdjup  Siktdjup  
        BG-arter    (m) (m) 
2015  5,19  0,58  Måttlig  21 Nära klassgräns mot 
otillfredsställande/dålig  2,2 1,1 
2009  5,78  0,66  Måttlig  20 Ej nära klassgräns  2,2 1,0 
 
Resultat vegetationskartering (Sportfiskarna)  
All data samlades in den 12 -13/8-2015. Totalt består det insamlade 
materialet av fem olika inspelningar med en total körsträcka av 79 km. Vid 
loggni ngen hölls en hastighet på fem knop vilket gjorde att rent teoretiskt så 
var den  effektiva körtiden totalt 8,6 timmar . Då Orlången har ett lågt 
siktdjup så karterad es sjön ut till ett djup kring sex  meter. Över detta djup 
antogs det att ingen undervattensv egetation bredde ut sig.  
I Orlången förekommer det sparsamt med vegetation. Den vegetation som förekommer växer på grunt vatten längs med sjöns stränder (Figur 5). I snitt är höjden på vattenvegetationen låg (Ø 17,5± SD 17,6 %) mätt i procent mot 
vattendj upet. Täckningsgraden av undervattensvegetation är låg i Orlången. I 
snitt har fyra  procent  (10 ha) av Orlångens botten undervattensvegetation 
med en biovolym överstigande 10 procent  (Figur 5, data från interpolation). 
En uppskattning av vegetationssamhäll et med en biovolym på fem  procent  
landar på cirka sju  procent  (punktdata) och åtta  procent  (grid)  (data som 
direktutlästs från ciBioBase) . 
Orlången har alltså en ganska sparsam undervattensvegetation , vilket beror 
på att ljusgenomträngningen i vattnet är l åg på grund av sjöns grumliga 
vatten. Då vattnet är grumligt klarar vegetation endast av att rota sig och 
överleva på grunt vatten.   
 
– 19 – 
  
Figur 5. GIS -projektion som visar en biovolym överstigande 10 procent  i 
vattenkolumnen. Totalt är 10 ha botten (4 procent ) bevuxen med 
undervattensvegetation (i denna modell har Drevviken en yta på 259 ha totalt). 
Strandlinjen är utskuren ur Lantmäteriets terrängkarta. För att beräkna ytan med 
täckningsgrad större än 10 procent  användes det vegetationsgrid som exporterades 
genom ciBiobase. Därefter interpolerades punkterna med triangulär 
interpoleringsmetod och en cellstorlek på 10X10 meter. Ur det interpolerade rastret extraherade vi sedan isolinjer (höjdkurvor) med ett intervall på 0,1. D etta ger en 
täckningsgrad per isolinje med 10 procent . Med hjälp av verktyget linje till polygon 
gjorde vi sedan om isolinjerna till polygoner. Polygonen med värde under 0,1 
raderades och resterande polygoner slogs ihop för att räkna ut den totala ytan av polygonerna.  
  
– 20 – 
  
Figur 6. Genomsnittli g vegetationsutbredning i höjdled av undervattensvegetation i 
Orlången. Under 2015 års kartering var undervattensvegetationen i Orlången 
sparsam. Vegetationen är kort till höjden och i snitt är vegetationshöjden 15 procent  
av vattendjupet på de platser som  vegetation förekommer. I Orlången växer 
vegetationen till ett djup kri ng fyra meter men majoriteten av vegetationen återfinns 
på 0-3  meters  djup. Detektioner över fyra meters djup är förmodligen bråte som 
detekteras . 
 
Figur 7. Figuren visar spåren från v egetationskarteringen i Orlången. Data i Tabell 5 
är från det blåa spåret i karteringen.  
 
– 21 – 
 Tabell 5. Djup (meter), Yta (PAC –  percentage area covered) samt genomsnittlig 
vegetationshöjd (Avg BVP mätt som vegetationens längd mot djupet i procent ± 
Standardavvikelse). Tabellen bygger på punktdata där en enskild punkt 
representerar ett medelvärde från flera ekolodspingar. Bottendjup och 
vegetationshöjd erhålls som ett medelvärde för vardera punkt. Individuella punkter i 
datasetet kan ha överlappningar eller områden där data saknas. För att utforska 
vegetationsutbredning i djupled i en vattenmassa är punktdatan att föredra mot ett interpolerat grid. Interpolation "blöder" ut vegetationen till djupare vatten än där de 
egentligen finns. Oftast finns det ett definitivt djup där vegetationen försvinner och 
med punktdata finns det ingen utjämning i datan eller extrapolation. I Orlången växer 
vegetationen som kraftigast mellan 1-2 m djup. Mellan 2-4 m förekommer vegetation 
mer sparsamt och över 4 m djup har vegetation en försvunnit helt. Data i tabellen är 
från det blåa spåret i Figur 7.  
Spår längd  Djup (m)  PAC  Avg BVP  ± SD  Punkter  
31,38 km  0-1 40,9 %  28.2%  ±18.9%  22 
  1-2 36,9 %   17.6%  ±15.2%  444 
  2-3 12,0 %  17.5%  ±13.8%  2246  
  3-4 7,6 %  15.8%  ±12.2%  1377  
  4-5 0 % - - 1207  
  5-6 0 % - - 373 
  6-7 0 % - - 84 
  7-8 0 % - - 23 
  8-9 0 % - - 13 
  >9 0 % - - 0 
 
Figur 8. Översiktlig ”Heatmap” av Orlången vilken visar undervattenvegetationens 
utbredning i sjön samt hur stor del av vattenkolumnen som tas upp av 
undervattensvegetation. Orlången med dess grumliga vatten har endast vegetation som växer längs med sjöns kanter på grunt vatten.  
  
– 22 – 
  
Figur 9. All data från vegetationskartering finns tillgänglig på ciBiobase server. Via 
webservern finns flera olika alternativ för att studera eller exportera insamlad data. 
Data finns uppladdat på ciBiobase websida med ett särskilt konto för Länsstyrelsens miljöförvaltning.  
Kommentarer ( Sportfiskarna)  
Att övervaka vegetation med ekolodsteknik har under de senaste åren bliv it 
relativt enkelt. Tillsamm ans med ett provfiske som utför des i Orlången 2015 
karterades sjöns litoralzon med ekolod för att beskriva vegetationssamhället. 
Att övervaka en så pass stor yta som en hel sjö kräver däremot fortfarande en rejäl insats. Först tar själva karteringen tid och därefter viss databehandling 
när man har flera ekolodsfiler som skall slås ihop till en karta.  
För att bedöma växtsamhället på ett resurssnålt men precist sätt hade det 
bästa varit att valt ut en eller flera referenssträckor i  en sjö. En 
referenssträcka skulle kunna karteras återkommande i en tidscykel och är 
enkel att kartera på samma sätt vid upprepade tillfällen jämfört med en total 
sjökartering. Att kartera referenssträckor skulle även ha fördelar som att 
databehandlingen blir enklare i ciBiobase. På enskilda inspelningar kan man 
nämligen direkt via webtjänsten få ut information som vegetationshöjd, 
täckningsgrad, utbredning per djupzon och andra variabler. Ifall man har 
flera inspelningar som skall slås ihop måste många av dessa beräkningar 
göras i ett externt GIS -program vilket både tar tid och kräver en hel del 
erfarenhet av att behandla denna typ av data.  
Ifall man skall fortsätta med ekolodskartering av undervattensvegetation vore det därför som fördelaktigast ifall man upprättade referenssträckor, eller transekter. Dessa skulle då kunna inventeras snabbt, effektivt, billigt och standardiserat.  
  
– 23 – 
 Jämförelser av resultat från ekolods kartering och 
transektinventering  
Vegetationens djuputbredning i Orlången visade dålig överensstämmelse vid 
jämförelse mellan resultat från manuell  vegetationsinventering  och 
karteringen med ekolod. Maximal djuputbredning vid ekolodskartering (ca 6 m) var som väntat  större  än vid transektinventering (2,2  m). Skillnaden kan 
delvi s förklaras av att större ytor täcks vid ekolodning  jämfört med 
transekt inventering  och att det därför är större chans att hitta vegetation på 
större djup vid lodning . Skillnaderna är i detta fall rimligen alldeles för stora 
för att  detta skulle vara den primära orsaken. Det får också ses som ytterst 
osannolikt att vegetation skulle förekomma till 6 meters djup vid de dåliga 
siktförhållanden (ca 1 m) som råder i Orlången. En troligare orsak till att 
ekolodningen indikerar en betydligt djupare vege tationsutbredning är att 
ekot registrerat  falska detektioner, d et vill säga ekon från något som  inte är 
vegetation. Att så kan vara fallet visar erfarenheter från Vallentunasjön (Naturvatten, opubl.). Falska detektioner tycks kunna uppkomma särskilt 
från lösa bottnar, och även från objekt som inte är vegetation. Vad som är 
falska respektive riktiga detektioner kan vara svårt att verifiera. I motsats till 
detta är de d irekta observationer som görs vid manuell 
vegetationsinventering absoluta vad gäller förekomster och djup. Här är problemet istället att det begränsade antalet prover riskerar att underskatta djuputbredningen. Den maximala djuputbredning som registrerades för Orlången vid transektinventering (2,2 m för undervattensvegetation) ter sig mycket riml ig i förhå llande till siktdjupet (ca 1 m), och visade även god 
samstämmig het med tidigare observationer (Gustafsson 2010).  
Generella för - och nackdelar med metoderna  
Den stora fördelen med ekolodsmetoden att den tillåter relativt snabb 
kartering av stora  ytor och kan ge  bra information om vegetationens 
utbredning . En stor nackdel och osäkerhet i metoden kan dock uppkomma i 
form av falska detektioner av vegetation som beskrivs ovan. Ytterligare en  
nackdel är att metoden  inte ger information om förekommande a rter. Det kan 
medföra tolkningsproblem vid uppföljning av vegetationens utbredning och biovolym eftersom flera vanligt förekommande arter (ex. axslinga, vattenpest, hornsärv) uppvisar stora naturliga mellanårsvariationer. Andra  
begränsningar med ekolodning  är att kartering i mycket vegetationsrika  
områden inte fungerar då växter  fastnar i både propeller och ekolodsgivare. 
Detta påverkar förstås också beräkning av både genomsnittlig 
vegetationsutbredning och biovolym , sett till hela sjön samt till enskilda 
djupintervall. Likaså påverkas utbredning och biovolym av att registrering 
inte sker grundare än cirka 0,7 meters djup.  
Fördelar med transektinventering är att den ger sanna observationer av 
vegetation och djup, samt ger inf ormation om förekommande arter. M etoden 
kan också ge kunskap om enskild och total förekomstfrekvens, växternas 
kondition med mera . Metoden fungerar mycket väl även i vegetationstäta   
 
– 24 – 
 områden, elle r kanske till och med allra bäst i denna typ av områden. 
Ytterligare fördelar är att det oftast går att avgöra om vegetationen är fast - 
eller lösliggande samt död eller levande, vilket inte är möjligt vid lodning. 
Nackdelar är att metoden är långsam i jämförelse med lodning, och inte ger någon heltäckande bild av vegetationens utbredning. Enligt beskrivning ovan riskeras också djuputbredningen att underskattas något.  
Ekolodningsmetoden fungerar enligt vår begränsade erfarenhet olika bra i 
olika typer av vatten miljöer. Lodning av Orlången (Sportfiskarna) och 
Vallentunasjön (Naturvatten, opub l.) tycks ha resulterat i en stor mängd 
falska detektioner av vegetation, medan resultat från Trekanten  (Fränstam 
2014, Gustafsson 2014 ), Kottlasjön (Gustafsson m.fl. 2015) och havsvikar 
på Värmdö (Naturvatten, opubl.) uppvisar god överensstämmelse med 
resultat från transektinventering ar. Vilka faktorer som är avgörande för 
lodningens tillförlitlighet är med detta begränsade underlag svårt att avgöra. 
Det tycks som om sjöar med dåligt  siktdjup, lösa bottensediment och/ eller 
hög förekomst av bottenliggande objekt  ger sämre överensstämmelse mellan  
transektinventering och kartering . Kottlasjön på Lidingö undersöktes 2015 
med samma upplägg som Orlången, det vill säga genom lodning  och 
transektinventering. I detta fall överensstämde resultat  från de  två olika 
metoderna mycket väl. Maximal d juputbredningen var 4,3 meter vid 
transektinventering jämfört med  4,6 meter vid ekolodskarteringen 
(Gustafsson  m.fl.  2015). Även i Kottlasjön är dock delar av bottnarna av 
mycket lös karaktär (findetritus)  och siktdjupet är täml igen begränsat (1,7 
m). 
Sammanfattningsvis anser vi att ekolodskartering av vattenvegetation främst är användbar  som komplement till traditionell  transektinventering.   
 
– 25 – 
 Små svalting vid Gräsholmen 
Småsvalting ( Alisma wahlenbergii ) (Fig ur 10) är en undervatten sväxt som är 
endemisk  för Östersjöregionen där den förekommer i Mälaren, Bottenviken 
och Finska viken. Arten är fridlyst och klassificeras i den svenska rödlistan 
som sårbar  samt upptas som särskilt prioriterad och skyddskrävande art i 
EUs habitatdirektiv.  I Stockholms län förekommer småsvalting vid tio kända 
lokaler som alla är belägna i den östra delen av Mälaren. Vid Gräsholmen i Prästfjärden , Upplands -Bro kommun, förekommer småsvalting i två 
delområden. Det ena delområdet är en långgrund vik som öppnar sig i 
övervattenvegetationen på öns sydvästra sida. Viken har tidigare använts 
som badplats, men är numera kraftigt igenväxt av smalkaveldun och längre 
in mot land av vass. Den andra sammanhängande småsvaltingpopulationen 
återfinns kring en sandrevel vid ö ns sydspets. År 2015 inventerades 
populationen i den västra viken. Arbetet utfördes av Naturvatten AB.  
Populationen i viken hotas sedan många år av igenväxning av smalkaveldun som tränger tillbaka småsvaltingen. Vid fältbesöket kontrollerades därför lämpliga ytor för åtgärd i form av vegetationsrensning,  och djupfö rhållanden 
inmättes översiktligt.  
 
Figur 10. Småsvalting ( Alisma wahlenbergii ) är endemisk  för Östersjöregionen där 
den förekommer i Mälaren, Bottenviken och Finska viken.  
  
– 26 – 
 Metodik  transektinventering  
Inventeringen utfördes längs två transekter som tidigare inventerats 2000, 
2005- 2008 och 2013. Transekterna benämns 2.7 och 2.8 och löper från 
smalkaveldun bältets ytterkant och utåt (Figur 11 , nästa sida) . De båda 
transekterna är huvudsakligen mycket grunda men avslutas med brant sluttande botten. Bottensubstratet utgörs genomgående av sand. E ftersök  av 
småsvalting  gjordes även i det närliggande område som nu är bevuxet med 
smalkaveldun  samt norrut i en veg etationsrensad kanal.  
Vid transektinventeringen lades en metergraderad bottenliggande lina ut 
mellan start - och slutpunkt vars positioner bestämdes med hjälp av GPS. 
Både start - och slutpunkter var de samma som tidigare inventeringar. Antal 
individer, täck ningsgrad och djuputbredning av småsvalting noterades sedan 
i en två meter bred korridor längs transekten. Täckningsgraden angavs i en 
sjugradig procentskala (100, 75, 50, 25, 10, 5, 1 %) där den lägsta procentsatsen gavs även enstaka individ. För varje tr ansekt noterades även 
populationens storleksfördelning (små, medelstora, stora) och andelen blommande individer samt djupaste respektive grundaste individ i blom. 
Även bottensubstrat och dominerande vattenvegetation registrerades. Djup 
uppmättes med kalibr erat handekolod i samband med att transekten lades ut, 
samt med inventeringsruta eller kalibrerad dykdator under själva 
inventeringen. P opula tione ns utbredningsområde  uppskattades med ledning 
av före komst i de utlagda transekterna samt genom eftersök i anslutning till 
dessa . 
Fältarbetet utfördes den 24 juli 2015 av Mia Arvidsson och Anna Gustafsson, Naturvatten AB.  
Resultat  
Baserat på småsvaltingens förekomst i de inventerade transekterna och eftersök i närområdet omfattade delpopulationen cirka 500 m
2 med en 
ungefärlig utbredning enligt flygbild ( Figur 12 , nästa sida) .  
Vid inventeringen rådde m ycket dåliga siktförhållanden  då delvis nedbrutna 
trådalger grumlade vattnet . I de två transekterna i viken noterades 
sammanlagt 1715 indivi der på 0,7- 0,9 meters djup (B ilaga 2 ). Den östra 
delen, transekt 2.8, var liksom tidigare år betydligt mer individrik än den västra. Den högsta täckningsgraden noterades till 25 procent. Populationen dominerades av me delstora individer. Stora individer förekom framförallt i 
de cen trala delarna, och antalet små individer  var generellt få, särskilt 
jämfört med f öregående inventering (2013). Cirka 80 procent av exemplaren 
blom made. Vattenvegetationens totala täckningsgrad var generellt hög och 
kransalger (borststräfse), strandranunkel , strandpryl och nålsäv var vanligast 
som dominerande arter. I transekternas slut, från 1,2- 1,8 meters djup, vidtog 
en tät matta av smal vattenpest.    
 
– 27 – 
 I den vegetationsrensade kanalen norr om transekt 2.7 noterades et t antal 
småsvalting, se bilaga 2 och fig ur 11 . Den allra nordligaste individen växte 
solitärt på sandbotten vid position X6592573, Y1599271 (RT90) 
tillsammans med strandpryl och hårslinga. Positionen för det ta fynd ligger 
utanför bilden (F igur 11 ). Endast en småsvalting hittades växande inne i 
smalkaveldunbältet , öster om transekt 2.8. Detta exemplar växte på 0,8 
meters djup vid position X6592515, Y1599327 (RT90).  
Baserat på resultat från transektinventeringen och ett ungefärligt utbredningsområde av 500 m
2 uppskattades populationen i viken till  cirka 
7500 individer.  
 
Figur 11. Vid Gräsholmen, Upplands -Bro kommun, förekommer småsvalting i två 
delpopulationer – i en vik som öppnar sig i övervattensvegetationen på öns sydvästra 
sida och kring en sandrevel vid öns sydspets. De båda populationerna övervakas 
genom inventering längs transekter och fasta rutor. År 2015 inventerades  de båda 
transekterna 2.7 och 2.8 i viken. Populationens utbredning 2015 indikeras av 
rödstreckad linje. Fynd utanför transekterna indikeras av röda ringar. Enstaka 
individ er finns även längre norrut i kanalen.  
 
2.4 
2.1 
2.7 
2.8 
fasta rutor  
2.2 
2.3 
2.5 
2.9   
 
– 28 – 
  
Figur 12. Inventering av småsvalting i viken på Gräsholmen 2015. Sikten var mycket 
dålig.  
Trender  
Delpopulationen i viken har inventerats med samma metodik 2000, 2005-
2008 samt 2013 och 2015. Från ett resultat kring 150 individer år 2000 har småsvaltingens antal i transekterna legat relativt stabilt, kring 1100 -1500 
plantor, perioden 2005- 2008 (F igur 1 3). Vid föregående inventering (2013) 
noterades nära 4000 exemplar. Vid årets inventering noterades totalt 1715 individer, vilket innebar en dryg halvering jämfört med 2013. Störst var tillbakagången i den västra transekten (2.7).  Trots den tydliga minskningen 
låg antalet småsvalting fortfarande något högre än 2000- 2008.  
 
Figur 13. Antal individ i tran sekt 2.7 och 2.8 i viken på Gräsholmens sydvästra s ida, 
år 2000, 2005-2008, 2013 och 2015.  
Småsvaltingens maximala djuputbredning i viken har varierat  i intervallet 
1,3 - 1,7 meter med den djupaste noteringen 2005. Årets notering om 
05001000150020002500300035004000
2000 2005 2006 2007 2008 2013 2015antal ind  
2:7 2:8  
 
– 29 – 
 blygsamma maximalt 0,9 meter är ett tydligt avsteg från detta. Orsaken 
bakom den minskade  djuputbredningen är inte känd.  
Till följd av en kombination av minskad individtäthe t och minskat 
utbredningsområde gick den totala populationen i viken tillbaka från cirka 
19000 individer ( 2013 ) till cirka 7500 individer . År 2013 förekom områden 
med småplantor som endast utgjordes av ett eller två blad och växte mycket tätt. Vid inventer ingen 2015 dominerade medelstora individer.  
Förutsättningar för skörd av övervattensvegetation  
Småsvaltingpopulationen vid sydvästra Gräsholmen hotas sedan många år av igenväxning av det smalkaveldunbestånd som ex panderar ut över den grunda 
viken  (Figur 14) . Skörd av övervattensvegetation kan vara en å tgärd som på 
sikt återskapar ytor där småsvaltingen troligen tidigare funnits och som arten 
skulle kunna återkolonisera. 
 
Figur 14. Smalkaveldun har under de senaste åren expanderat ut över viken där 
småsvalt ing förekommer. Innanför smalkaveldunbältet växter en tät bladvass.  
Områden lämpliga f ör vegetationsskörd framgår av flygbild (F igur 15, nästa 
sida) . Skörd av det heldragna området (ca 1300 m2) innebär att 
smalkaveldun avlägsnas i området närmast kärnbest åndet. Gränsen österut 
dras där bladvass tar över som dominerande vegetation. Anledningen till att 
ett förhållandevis stort område österut föreslås för skörd är att 
småsvaltingbeståndet är starkast i denna del av viken och att förutsättningarna för återkol onisering bedöms vara särskilt goda här. S körd 
även inom det streckade området  innebär att i stort sett all smalkaveldun 
avlägsnas (totalt ca 2700 m
2). Gränsen norrut och in mot land dras där 
bladvass tar över . Djupet i de områden som föreslås för skörd ligger kring 
0,7-0,8 meter och som minst 0,6 meter. I de södra delarna går djupet upp 
mot 1,2 meter. Bottensubstratet utgörs av sand.  
Skörd bör inte ske hela vägen in mot stranden , framförallt eftersom det kan 
göra området mer attraktivt för det båtburna friluftslivet vilket kan hota 
  
– 30 – 
 småsvaltingen. Ytterligare en anledning är att sandbottnarna längre in i 
vassbältet är överlagrade av findetritus och inte är lika lämpade för arten. Utanför viken och den vegetationsr ensade kanal som st räcker sig in mot 
bryggor i nordväst  växer ett glest vassbälte som framgår av flygbild på sidan 
26 (F igur 11 ) och bild nedan (Figur 16 ). Denna vass bör lämnas kvar då den 
ger ett visst skydd mot vågpåverkan.  
 
Figur 15. Skörd av det hel dragna området omfattar en yta av ca 1300 m2. Vid skörd 
även inom det streckade området avlägsnas vegetation från sammantaget en yta av 
ca 2700 m2. Punkterna markerar fynd av småsvalting utanför transekterna.  
 
Figur 16. Utanför viken och den vegetationsrensade kanal som sträcker sig in mot 
bryggor i nordväst växer ett glest vassbälte (till höger i bild). Denna vass bör lämnas 
kvar då den ger ett visst skydd mot vågpåverkan.  
 
– 31 – 
 Eftersök av småsvalting vid Löten, 
Munsön  
Vid en inventering av undervattensvegetation 2012 i område för befintlig 
grustäkt i Löten, nordöstra Munsö, noterades fem eventuella fynd av småsvalting (Plantman 2014). I syfte att om möjligt verifiera dessa fynd eftersök tes 2015 småsvalting i samma områd e. 
Metodik  
Eftersök koncentrerades till det område från vilket tidigare ev entuella fynd 
rapporterats (F igur 17 och 18) . Inventeringen utfördes den 31 juli 2015 
genom snorkling. Inventerare var Anna Gustafsson , Naturvatten AB .  
 
Figur 17. Område där fynd  av eventuell småsvalting noterades 2012 (Plantman 
2014)  markeras med röd linje. Det totala område som omfattades av inventeringen 
2015 markeras med vit linje.  
  
– 32 – 
  
Figur 18. Eftersök av småsvalting koncentrerades till området strax norr om befintlig 
kaj vid grustäkten i Löten.  
Resultat  
Vid inventeringen rådde fin sikt. Ingen småsvalting noterads vid eftersöket, 
vare sig i det område dit inventeringen koncentrerades eller i närliggande 
områden. Bottensubstratet utgjordes av sten och grus och omväxlande av 
sand och grus med enstaka block. Närmast land var bottnarna mycket 
grunda, men brantade snabbt av mot större djup. Delar av stranden norr om fokusområdet kantades av vass.  
Undervattensvegetation förekom generellt sparsamt. Noterade arter var höstlånke, gräsnate, spädnate, ålnate och kransalger (skörsträfse, eventuellt 
också nordslinke). Därtill noterades några undervattensexemplar av säv som 
växte i sandbotten och i getraggsalg på ett block. Undervattensblad av säv 
kan i viss mån likna småsvalting, och m öjlige n är det dessa späda 
undervattensblad som 2012 förväxlats med den starkt hotade 
undervattensväxten . 
Vid inventeringen 2015 noterades en annan särskilt värdefull  art, nämligen 
äkta målarmussla (Unio pictorum ), rödlistad som nära hotad (NT) (F igur 19 
och 20) . Fyndet gjordes strax norr om befintlig kaj (position X 6590508, 
Y1600978, RT90) och har bekräftats av Stefan Lundberg, Naturhistoriska 
riksmuseet.  
  
– 33 – 
  
Figur 19 och 20. Fynd av äkta målarmussla, rödlistad som  
nära hotad (NT), gjordes vid Löten 2015.  
 
– 34 – 
 Styvnate i Sparren  
Styvnate  (Potamogeton rutilus ) är en sällsynt kärlväxt som i Stockholms län 
endast har en känd aktuell förekomstlokal, nämligen sjön Sparren, 
Vallentuna kommun. Sparren noterades styvnate senast 2012 och 2013 i 
närheten av sjön s utlopp. Arten har enligt uppgift tidigare funnits även i 
Metsjön och Trehörningen, Norrtälje kommun, men har där inte kunnat återfinnas vid inventeringar under 2000- talet. Styvnate är fridlyst och 
klassificeras i den svenska rödlistan som starkt hotad (E N). Eftersök av 
styvnate i Sparren gjordes 2015 i det område där arten tidigare noterats . 
Arbetet utfördes av Naturvatten AB.  
Metodik  
Eftersök av styvnate gjordes i det område från vilket tidig are fynd 
rapporterats  (position X6619510, Y1640120, RT90) . Inve nteringen utfördes 
den 4 sep tember 2015 genom snorkling med Anna Gustafsson som  
inventerare och Mia Arvidsson som medhjälpare. Antalet styvnate räknades och populationens utbredning uppskattades till yta genom inmätning med måttband.  
Resultat  
Styvnatep opulationen återfanns på samma ställe som 2012 och 2013, i den 
östra delen av en liten badstrand  (Figur 21 ). Åt öster begränsades 
populationen av ett bestånd av gul näckros och säv . Totalt räknades 28 0 
exemplar på 0,2- 0,8 meters djup i  ett utbredningsområde av drygt 20 m2. 
Bottensubstratet utgjordes av sand som vid cirka en meters djup övergick i 
findetritus. Närmast land fanns inslag av sten. Det största styvnate exemplar 
som hittades mättes in till 40 cm. Drygt  hälften av plantorna  var 
kalkinkrusterade, men såg ut att vara i fin kondition. Inga blommor eller frukter noterades.  Flera av de större exemplaren hade bildat turioner 
(övervintringsknoppar).  
Smal vattenpest förekom ända in till land och växte från en knapp meters 
djup och utåt i en heltäckande matta. Övrig undervattensvegetation som 
noterades tillsammans med styvnate var gräsnate, höstlånke, gropnate, slamkrypa, glans- /mattslinke, hornsärv och pilblad.  
Den invasiva och starkväxande främmande arten smal vattenpest utgör utan tvivel ett hot mot styvnatepopulationen som riskerar att konkurreras ut, 
särskilt från lokalens lite djupare delar . På stranden låg små högar av torkad 
vattenpest som vittnade om att besökare försöker hålla botten fri från 
vegetation. För att undvika rensninga r som riskerar att ödelägga 
populationen bör en informationsskylt sättas upp vid badstranden som   
 
– 35 – 
 beskriver styvnatens värden och pekar ut var den finns. I syfte att förhindra 
att styvnaten konk urreras genom igenväxning kan det vara lämpligt att 
mycket vars amt, för hand vid snorkling, rensa bort vattenpest från de 
områden som angränsar till styvnatebeståndet och möjligen också kring de styvnate plantor som mest allvarligt hotas av överväxning.  
Vid inventeringen var sikten mycket dålig till följd av en kraftig  
algblomning dominerad av cyanobakterier ur de potentiellt toxinbildande släktena Aphanizomenon och Anabaena. D åliga siktförhållanden  är 
ytterligare ett potentiellt hot mot populationen , men troligen betydligt 
mindre allvarligt än påverkan genom igenväxnin g och vegetationsrensning . 
 
Figur 21. Styvnate förekommer på grunt vatten i den östra delen av en liten 
badstrand nära Sparrens utlopp.  
  
– 36 – 
Fränstam, T. 2014. Standardiserat nätprovfiske i Trekanten, Lillsjön och 
Magelungen samt inventeringsfiske i Råcksta träsk 2014. Rapport från Sportfiskarna på uppdrag av Stockholm Vatten AB.  
Gustafsson, A. 2010. Inventering av vattenväxter i Tyresåns avrinningsområde 2009. Naturvatten AB, rapport 2010: 1. 
Gustafsson, A. 2013. Småsvalting i Mälaren. Läge och trender i Stockholms län 2013. Länsstyrelsen i Stockholms län, Fakta 2013:16. 
http://www. lansstyrelsen.se/stockholm/SiteCollectionDocuments/Sv/publika
tioner/2013/F2013- 16-smasvalting -i-malaren.pdf  
Gustafsson, A. 2014. Vat tenvegetation i Stockholms stad. Judarn, Kyrksjön, 
Laduviken, Trekanten, Långsjön, Flaten, Fiskarfjärden, Riddarfjärden, Ulvsundasjön och Årstaviken 2014. Naturvatten AB, rapport 2014:24.  
Gustafsson, A., M. Arvidsson & U. Lindqvist. 2015. Status och naturvärden i sjöar och vattendrag, Lidingö 2015. Kottlasjön, Stockbysjön, Västra Långängskärret, Stockbyån, Mölnaån. Naturvatten AB, rapport 2015:35.  
Havs - och Vattenmyndigheten. Handledning för miljöövervakning, 
undersökningstyp Makrofyter i sjöar, Version 3:0, 2015- 06-26. 
https://www.havochvatten.se/download/18.41e6a25314de0341350911f1/143
5327405569/makrofyter -i-sjoar.pdf  
Plantman, P. 2014. PM. Inventering av småsvalting – Löten. WSP, uppdragsnr 10171756.  
 
Övriga källor:  
Artportalen https://www.artportalen.se/
 
– 37 – 
 Bilaga 1 – Vegetationsinventering Orlången 
Tabell 1. Beskrivning av inventerade transekter med positioner för start - och 
slutpunkt.  
Sjö Transekt  Startpunkt  Slutpunkt  Beskrivning av startpunkt  
    X Y X Y   
Orlången  1 6568494  1624753  6568275  1624996  Vassbälte  
Orlången  2 6567322  1626123  6567320  1626120  Smalt sävbälte  
Orlången  3 6566439  1627347  6566425  1627340  Vassbälte  
Orlången  4 6567046  1628202  6567036  1628205  Vass och sävbälte  
Orlången  5 6567948  1628652  6567988  1628610  Vass och skräppa  
Orlången  6 6567290  1628808  6567306  1628806  Smalkaveldun  
Orlången  7 6566198  1628266  6566195  1628259  Häll och block genom vass och säv  
Orlången  8 6565342  1628188  6565341  1628182  Vassbälte  
Orlången  9 6565651  1627721  6565658  1627732  Starr  
Orlången  10 6566000  1626627  6565964  1626683  Gungfly med vass, bredkaveldun och ormbunkar  
Orlången  11 6567033  1626118  6567034  1626122  Starr och svärdslilja vid häll  
Orlången  12 6567628  1625493  6567656  1625510  Vassbälte med utanförliggande säv och näckrosor  
Orlången  13 6567836  1628569  6567840  1628584  Vass, vattenmärke och bräken  
Orlången  14 6566577  1627816  6566574  1627812  Starr  
Orlången  15 6566517  1626696  6566527  1626704  Grusslänt under albård  
 
Tabell 2. Förekommande arter per transekt och prov samt med frekvens och 
maxdjup.  
Orlången  Frekvens (antal prov)  Frekvens  Maxdjup  
2015 -08-10 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 (%) (m) 
Calliergonella cuspidata                  1           1 1,0 0,2 
Ceratophyllum demersum  34 
   11 
  1 
 6 
  5 1 
 30,1  2,2 
Drepanocladus polygamus              1   1         1 3 3,1 1,3 
Elodea canadensis  1 
   1 
          1,0 1,3 
Fontinalis hypnoides          3                     1,6 1,6 
Hippuris vulgaris  x 
              - - 
Hottonia palustris                    1           0,5 - 
Hydrocharis morsus -ranae  1 
   1 
    1 
  1 
  2,1 - 
Lemna minor          1         1     1     1,6 - 
Lemna trisulca  
    1 
    1 
     1,0 1,4 
Myriophyllum verticillatum  1                             0,5 1,5 
Nuphar lutea  35 
   6 4 
   7 
 6 4 
  32,1  2,4 
Nymphaea alba  x       1         x     1     1,0 1,6 
Persicaria amphibia  
               - - 
Potamogeton crispus  1                             0,5 2,2 
Potamogeton natans  4 
              2,1 1,8 
Ranunculus circinatus                          2     1,0 1,4 
Riccia fluitans  
    4 
       2 
  3,1 1,4 
Sarmentypnum exannulatum          1       1         1   1,6 1,8 
Sparganium sp. 17 
              8,8 2,1 
Sparganium erectum                          x     - - 
Spirodela polyrhiza  
         x 
     - - 
Stratiotes aloides                    1           0,5 1,2 
Totalt antal prov  49 7 8 9 11 7 13 9 12 14 13 10 5 14 12 193   
Kumulativt artantal  10 10 10 10 15 15 16 16 17 20 20 20 22 22 22     
   
– 38 – 
  
Figur 1. Kumulativt artantal vid vegetationsinventering av Orlången 2015.  
 
Tabell 3. Uppgifter om inmätning av vattenstånd.  
Sjö Position  Vattenstånd  
  X Y   
Orlången  6566517  1626699  Vattenstå ndet låg 5 cm under kant på block  
 
Figur 2. Inmätning av vattenstånd i Orlången. Bild en är  från vegetationsinventering en 
2009. Samma block användes för inmätning även 2015.  
 
1 2 3 4 5 6 7 8 910 11 12 13 14 15Kumulativt artantal  
Transekt  
  
– 39 – 
 Bilaga 2 – Inventering av småsvalting vid Gräsholmen  
Lokal:  Gräsholmen          
Beteckning:  Gräsholmen 2:7       
Lägesbeskrivning:  Utgår från smalkaveldunbälte inne i 
vik    
Koordinater startpunkt:  X6592533, Y1599316       
Koordinater slutpunkt:  X6592500, Y1599305       
Inventeringsdatum:  2015 -07-
24       
Längd:  50 m        
Djup:  0,7-4,0 m        
Bottensubstrat:  Sand        
Vegetation vid 
startpunkt:  Smalkaveldun       
Övrig vegetation:  Kransalger (C. aspera), strandranunkel, hårslinga, strandpryl samt mindre 
vanligt nålsäv, gräsnate, smal vattenpest. Kraftig påväxt av trådalger 
undantaget de djupa delarna. Från 1,2 m en matta av smal vattenpest.  
Antal individer:  212       
Grundast m blomanlag:  0,6 m        
Djupast m blomanlag:  0,8 m       
Övrigt:  Population med dominans av medelstora individer. Stora individer främst i 
de centrala delarna, endast 6 små individer. 85 procent  i blom. 
Bottensubstratet var genomgående sand, och botten var brant sluttande i 
slutet av transekten. Mycket dåliga siktförhållanden.  
Zoner med småsvalting:  Längd (m)  Djup 
(m) Antal  Tg (%)  Tot tg 
(%) Dominerande art  
Zon 1  0-1 0,7-0,8 5 1 50 kransalger  
Zon 2  1-2 0,8-0,8 22 25 75 strandranunkel  
Zon 3  2-3 0,8-0,8 6 1 100 kransalger  
Zon 4  10-12 0,8-0,8 11 5 100 kransalger  
Zon 5  12-13 0,8-0,8 1 1 100 kransalger  
Zon 6  13-18 0,8-0,8 62 5 75-100 kransalger  
Zon 7  18-19 0,8-0,8 6 1 25 strandranunkel  
Zon 8  19-22 0,8-0,8 73 10 100 strandranunkel  
Zon 9  22-23 0,8-0,8 6 1 100 strandranunkel  
Zon 10  24-25 0,8-0,8 4 1 75 strandpryl  
Zon 11  25-27 0,8-0,8 16 5 100 strandpryl  
Antal individer:      212       
 
– 40 – 
 Lokal:  Gräsholmen          
Beteckning:  Gräsholmen 2:8       
Lägesbeskrivning:  Utgår från vass/kaveldunbälte inne i vik    
Koordinater startpunkt:  X6592532, Y1599322       
Koordinater slutpunkt:  X6592491, Y1599312       
24       
Längd:  50 m        
Djup:  0,5-4,4       
Övrig vegetation:  Nålsäv, strandranunkel, strandpryl, kransalger (C. aspera) samt mindre 
vanligt hårslinga, gräsnate, ålnate, trådnate, smal vattenpest. Kraftig påväxt 
av trådalger  undantaget de djupare delarna. Från 1,8 m en matta av smal 
vattenpest.  
Antal individer:  1503        
Grundast m blomanlag:  0,7 m        
Djupast m blomanlag:  0,9 m        
Övrigt:  Population med dominans av medelstora individer, särskilt längs 
transektens första 20 meter. Stora individer i de centrala delarna, och 
generellt få små individer, särskilt jämfört med föregående inventering 
(2013). Ca 80 procent  i blom. Bottensubstratet v ar genomgående sand, och 
botten sluttande brant i slutet av transekten. Mycket dåliga 
siktförhållanden.  
Zon 1  1-2 0,7-0,7 30 10 25 strandranunkel  
Zon 2  2-3 0,7-0,7 7 1 50 strandranunkel  
Zon 3  3-4 0,7-0,7 36 5 75 kransalger  
Zon 4  4-6 0,7-0,7 3 1 100 kransalger  
Zon 5  8-12 0,7-0,8 310 10 50-100 kransalger, strandran.  
Zon 6  12-15 0,8-0,8 88 5 50-75 strandran., strandpryl  
Zon 7  15-16 0,8-0,8 147 10 100 strandpryl  
Zon 8  16-17 0,8-0,8 32 5 50 strandpryl  
Zon 9  17-19 0,8-0,7 218 10 50-75 strandranunkel, nålsäv  
Zon 10  19-20 0,7-0,7 46 10 25 småsvalting  
Zon 11  20-22 0,7-0,7 92 5 10-25 nålsäv  
Zon 12  22-23 0,7-0,7 52 10 25 nålsäv  
Zon 13  23-24 0,7-0,7 260 25 75 nålsäv  
Zon 14 24-26 0,7-0,7 108 10 50-75 nålsäv  
Zon 15  26-28 0,8-0,8 66 5 25-50 nålsäv  
Zon 16  28-30 0,8-0,9 8 1 25-50 nålsäv  
Antal individer:      1503        
  Länsstyrelsens rapportserie 2016
1. Ensamkommande barn som försvinner – nulägesanalys, avdelningen för till -
växt
2. Vägvalsstyrning för transport av farligt gods – en regional strategi , avdelning -
en för samhällsbyggnad
3. Ett steg närmare rökfri skola – förslag till fortsatt lokalt arbete , avdelningen för 
tillväxt
4. Stödstruktur för samverkan mellan företagsfrämjare och brobyggare  
för minoritetsgrupper, avdelningen för tillväxt
5. Manual vid misstanke om människohandel – skydd och stöd till människohan -
delsoffer 2015-2016, avdelningen för tillväxt
6. Elfiske i Stockholms län 2002–2014. Utvärdering av elfiske i 25 kustmynnande 
vattendrag, avdelningen för miljö.
7. Särskilt skyddsvärda träd i Stockholms län, avdelningen för miljö
8. Inventering av vattenvegetation i Stockholms län 2015, avdelningen för miljö
9. Minoritetspolitikens utveckling 2015 – barns rätt till sitt nationella minoritets -
språk inom förskola, förekoleklass och skola, avdelningen för tillväxt Länsstyrelsen Stockholm  
Enheten för miljöanalys och miljöplaneringTelefon:  010-223 10 00 www.lansstyrelsen.se/stockholmLänsstyrelsen arbetar för att 
Stockholmsregionen ska vara 
attraktiv att leva, studera, arbeta  
och utveckla företag i.”

Kväve och fosfor i skogsmark, fjäll och myr i norra Sverige: Slutrapport 2005-06-09

Nitrogen and phosphorus in forest land, mountains and bogs in northern Sweden: Final report 2005-06-09

Rapportserie SMED och SMED&SLU Nr 14 2005 
 
Kväve och fosfor i skogsmark, fjäll och myr 
i norra Sverige 
 
2005-06-09 
 
Stefan Löfgren, SLU 
Maja Brandt, SMHI 
 
På uppdrag av Naturvårdsverket  
   2 Rapportrubrik: Kväve och fosfor i skogsmark, fjäll och myr i norra Sverige 
Författare: Stefan Löfgren, Maja Brandt 
Utgivningsår: 2005 
Publicering: www.smed.se 
Titel: Rapportserie för SMED och SMED&SLU 
Adress: Folkborgsvägen 1, 601 76 Norrköping 
Startår: 2004 
ISSN: 1652-4179 
 
SMED är förkortning för Svenska MiljöEmissionsData,  och är ett samarbete mellan  IVL Svenska 
Miljöinstitutet, Statistiska centralbyrån( SCB) och  Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut 
(SMHI). SMED bildades i början av 2001 med syftet a tt långsiktigt samla och utveckla kompetensen 
inom emissionsstatistik kopplat till åtgärdsarbete inom olika områden, bland annat som ett svar på 
Naturvårdsverkets behov av att redan under 2001 upp rätta ett svenskt datavärdskap för utsläpp till luf t. 
SMED-samarbetet omfattar följande områden: 
• Utsläpp till luft 
• Utsläpp till och belastning på vatten 
• Avfall 
• Utsläpp och användning av farliga ämnen 
Arbetet inom området utsläpp till och belastning på vatten genomförs i samarbete med Sveriges 
lantbruksuniversitet (SLU). 
Målsättningen med samarbetet inom SMED och SMED&SLU är att utveckla och driva nationella 
emissionsdatabaser och att kunna genomföra uppgifte r relaterade till dessa. Kundbasen är tänkt att 
omfatta både nationella, regionala och lokala myndi gheter samt luft- och vattenvårdsförbund och 
näringsliv. Dessa kan genom samarbetet inom SMED er bjudas en attraktiv återföring av resultat inom 
ett större område än tidigare. Konsulttjänster komm er att utvecklas både för nationella och 
internationella uppdrag.   3  
Innehållsförteckning 
1.  SAMMANFATTNING...................................... ................................................... ........................4  
2.  BAKGRUND OCH SYFTE.................................. ................................................... ....................5  
3.  FRAMTAGNING AV TYPHALTSALGORITMER N OCH P FÖR SKOG, F JÄLL OCH 
MYR I NORRA SVERIGE................................ ................................................... ................................6  
3.1.  DATAUNDERLAG FÖR UTVECKLING AV TYPHALTSALGORITM ................................................... .6 
3.2.  ICKE -PARAMETRISKA STATISTISKA BEARBETNINGAR ................................................... .............8 
3.3.  AVRINNINGSOMRÅDETS EGENSKAPER OCH SAMVARIATION MED TOT -N RESPEKTIVE TOT -P....9 
3.3.1.  Kväve – samband med medelhöjd...................... ................................................... ..........10  
3.3.2.  Fosfor – samband med medelhöjd...................... ................................................... .........16  
3.3.3.  Arealspecifika transporter av fosfor och kväve...... ................................................... .....21  
4.  TESTER AV FRAMTAGNA KVÄVETYPHALTER I STORA OMRÅDEN... ...................23  
4.1.  GENOMFÖRANDE ................................................... ................................................... ...............23  
4.1.1.  Kvävesimuleringar.................................. ................................................... .....................23  
4.1.2.  HBV-N-modellförändring för hantering av ny typhaltsa lgoritm....................................24  
4.1.3.  Testområden........................................ ................................................... ........................24  
4.2.  ANALYSMETODIK ................................................... ................................................... ..............24  
4.3.  RESULTAT ................................................... ................................................... .........................27  
4.3.1.  Jämförelse mellan N-typhalter ör skog, fjäll och my r framtagen inom TRK och med nu 
framtagen algoritm................................. ................................................... ...................................27  
4.3.2.  Jämförelse av simuleringar med framtagen algoritm o ch mätdata samt TRK-
simuleringar....................................... ................................................... ........................................28  
4.4.  DISKUSSION RÖRANDE JÄMFÖRELSE MELLAN OLIKA SIMULERIN GAR OCH MÄTDATA ..............31  
4.5.  RETENTIONSFÖRÄNDRINGAR ORSAKADE AV DE NYA TYPHALTERN A .......................................32  
5.  REKOMMENDERADE N- OCH P-TYPHALTER FRÅN SKOG, MYR OCH  FJÄLL.....32  
5.1.  REKOMMENDERADE ALGORITMER FÖR N- OCH P-TYPHALTER :...............................................33  
5.2.  TYPHALTER FÖR N OCH P KOPPLAT TILL SKOGSBRUK ................................................... ..........33  
6.  REFERENSER.......................................... ................................................... ...............................34    4  
1. Sammanfattning 
Inom TRK-projektet noterades behovet av ett antal f örbättringar inför framtida 
beräkningar, bl.a. översyn av kväve-typhalter (N) f rån skog, myr och fjäll i norra 
Sverige. Den använda skogstyphalten i TRK-projektet  gav simulerade kväve-
koncentrationer i vattendrag från fjällnära skogar liksom i delar av Norrlands inland 
som var för höga jämfört med mätdata i stora avrinn ingsområden. Resultat från 
mätningar av N-förlusterna från skog, myr och fjäll  i Göta älvs och Dalälvens 
avrinningsområden visar att det föreligger ett höjd beroende för N-typhalterna.  
 
Detta projekt har bestått av två delar. I det först a momentet har syftet varit att utveckla 
bättre kväve- och fosfortyphalter (N- och P-typhalt er) för skog, fjäll och myr genom 
att analysera om det föreligger ett generellt höjdb eroende för N- och P-typhalterna i 
små skogsbäckar i norra Sverige, samt om N- och P-h alterna varierar med andra 
egenskaper i tillrinningsområdet.  
 
Vattenkemisk information har insamlats från 613 sko gs-, fjäll- och myrdominerade 
avrinningsområden inom och norr om Värmland, Dalarn a, Västmanland och 
Gävleborgs län (0,13-249 km 2, median 43 km 2). Till samtliga mätpunkter har 
avrinningsområdet tagits fram med hjälp av manuell skärmdigitalisering och 
Lantmäteriets höjddatabas, ur vilken även höjdinfor mation inhämtats. Markslagen 
inom varje avrinningsområde har extraherats ur Röda  kartan, Blå kartan och IAKS99. 
Klimatdata och högsta kustlinjen har inhämtats från  Sveriges Nationalatlas. För att 
minimera effekten av annan påverkan än atmosfärsdep osition och skogsbruk har alla 
avrinningsområden som innehåller tätortsareal och j ordbruksmark sorterats bort. 
Dessutom har de vattenkemiska resultaten från tre o mråden bedömts som outliers. 
Detta innebär att resultaten från 259 vattendrag an vänts för statistisk analys.  
 
Resultaten från denna analys visar att skog, myr oc h fjäll kan hanteras likvärdigt och 
att samma typhalter kan användas oberoende av marks lag. Algoritmer har tagits fram 
för att beräkna typhalterna för totalkväve (Tot-N) och totalfosfor (Tot-P) utgående 
från deras höjdberoende, medan de oorganiska frakti onerna hanteras som konstanta 
halter. Organiskt kväve (Org-N) och residualfosfor (Res-P) har beräknats som en 
mellanskillnad mellan totalhalt och oorganiska frak tioner. Säsongsdynamik har 
introducerats för Tot-N, Org-N, Oorg-N, Tot-P och R es-P, men inte för Oorg-P.  
 
I nästa moment har den framtagna algoritmen för N t estats i sex huvud-
avrinningsområden i norra Sverige. Totalt har konce ntrationer för Tot-N, Oorg-N och 
Org-N simulerats i 59 områden och jämförts med uppm ätta koncentrationer samt med 
tidigare TRK-simuleringar. Efter en första testomgå ng skedde en mindre justering av 
typhalten och säsongsvariationen för Oorg-N. 
 
Slutsatsen är att den framtagna algoritmen för N ge r bättre överensstämmelse med 
mätdata i TRK-områden än de typhalter som användes för TRK-beräkningarna. Det 
finns dock en tendens till för höga simulerade konc entrationer av Tot-N och Org-N, 
medan de simulerade Oorg-N-halterna är något lägre än vad mätdata visar.   5 2. Bakgrund och syfte 
beräkningar, bl.a. översyn av typhalter för kväve ( N) från skog, myr och fjäll i norra 
Sverige (Brandt & Ejhed 2002). Den använda skogstyp halten gav för höga simulerade 
kvävekoncentrationer i vatten från fjällnära skogar  liksom i delar av Norrlands inland 
jämfört med mätdata i TRK-områden. Resultat från mä tningar av N-förluster från 
skog, myr och fjäll i Göta älvs och Dalälvens avrin ningsområden visade att det 
föreligger ett höjdberoende för N-typhalterna, vilk et med framgång nyttjades för att 
simulera N-läckaget från skog, myr och fjäll i Göta  älvs avrinningsområde (Sonesten 
et al. 2004). Grundhypotesen är att motsvarande höj dberoende föreligger även i 
övriga Sverige vilket får särskild betydelse i de n orra delarna. Även andra 
tillrinningsområdesspecifika egenskaper som t.ex. l atitud, klimat, markslag etc. kan 
förväntas samvariera med typhalterna från ett mosai kartat tillrinningsområde 
dominerat av skog. Översynen omfattar även fosfor ( P), som behandlades på liknande 
sätt i PLC4 (Pollution Load Compilation) som N, d.v .s. med fasta typhalter för 
regioner. Ett förbättrat underlag från skog, myr oc h fjäll i norra Sverige krävs också 
här inför PLC5.  
 
Projektet har utförts i två steg. Algoritmer har ut vecklats av SLU för att beskriva 
eventuella samband för N och P, medan SMHI har utny ttjat sambanden för N för att 
simulera och verifiera N-dynamiken i ett urval norr ländska vattendrag.  
 
Projektet syfte var att utveckla bättre verifierade  N- och P-typhalter för skog, fjäll och 
myr. Detta gjordes genom att analysera om det förel åg ett generellt höjdberoende för 
N- och P-typhalter i små skogsbäckar i norra Sverig e samt om N- och P-typhalterna 
varierade med andra egenskaper i tillrinningsområde t. Algoritmer (eg. kombinationer 
av typhalter inom olika områden beroende på området s karakteristika, t.ex. höjd, 
latitud och markslag) testades. De framtagna N-typh altsalgoritmerna användes sedan 
som indata till HBV-N-modellen för simulering av N- transporter och halter i TRK-
områden och i hela huvudavrinningsområden. Valideri ng skedde mot mätningar i 
större avrinningsområden.  
 
Avsikten är att de nya algoritmerna för N och P ska  kunna användas i den kommande 
PLC5-beräkningen. Enbart N-algoritmerna testades i detta projekt, eftersom det med 
dagens bruttofosformodell inte är möjligt att göra en validering mot mätdata.  
   6 
 
Figur 1.  Lokalisering av avrinningsområden, som använts för framtagning av N- och P-typhalter  
 
3. Framtagning av typhaltsalgoritmer N och P för 
skog, fjäll och myr i norra Sverige 
3.1. Dataunderlag för utveckling av typhaltsalgorit m 
Gävleborgs län (0,13-249 km 2, median 43 km 2, Figur 1). Huvuddelen utgörs av   7 resultat från provtagningar inom ramen för den nati onella och regionala 
miljöövervakningen, vilka i huvudsak analyserats oc h kvalitetssäkrats vid Inst. f. 
miljöanalys, SLU ( http://www.ma.slu.se , SWEDAC 2004). Data har även erhållits 
från länsstyrelserna i AC och W län samt från olika  forskningsprojekt vid Inst. f. 
skoglig marklära, SLU, Inst. f. skogsekologi, SLU s amt SkogForsk. Även dessa data 
har kvalitetsgranskats vid Inst. f. miljöanalys, SL U. För att få ett så stort urval som 
möjligt för de statistiska analyserna av sambandet mellan vattenkemi och 
avrinningsområdets egenskaper har vi valt att ta me d vattendrag med bara ett fåtal 
observationer insamlade i samband med riksinventeri ngarna 1995 och 2000. Från 57 
och 423 stationer föreligger därför endast 1 respek tive 2 observationer. Från 86 
mätstationer finns mer än 12 observationer d.v.s. m inst ett års data. Från 29 områden 
finns även transportberäkningar, vilka också kommer  att användas för detta ändamål. 
Provtagningspunkternas geografiska läge framgår av Figur 1. Figuren visar att urvalet 
är väl geografiskt representerat. 
 
Till samtliga mätpunkter har avrinningsområdet tagi ts fram med hjälp av manuell 
skärmdigitalisering och Lantmäteriets höjddatabas ( 50*50 m, 1 dm i höjdled), ur 
vilken även höjdinformation inhämtats. Markslagen i nom varje avrinningsområde har 
extraherats ur Röda kartan (1:250 000), Blå kartan (1:100 000) och IAKS99 
(Jordbruksverkets blockdatabas och grödofördelning på åkermark). Klimatdata och 
högsta kustlinjen har inhämtats från Sveriges Natio nalatlas (1:1 200 000). GIS-arbetet 
har utförts i ArcInfo. Tabell 1 redovisar medelvärd en och standardavvikelse för ett 
urval vattenkemiska parametrar och markegenskaper. Av mätdata framgår att 
variationen i N- och P-halterna, höjden över havet och andelen skog är stor. Den stora 
variationen i N- och P-halter är dels betingad av s killnader i avrinningsområdets 
egenskaper dels av skillnader i årsmån och säsongsd ynamik. Avrinningsområden som 
har liten andel skog domineras av fjäll och våtmark . 
 
Tabell 1.  Medelvärde och standardavvikelse för antalet vatte nkemiska observationer (n), 
medianhalterna av Tot-N och Tot-P (µg/l), avrinningso mrådesarea (km 2), höjd över havet 
(m) och andelen skog (%) för samtliga avrinningsomr åden. 
 Vattenkemi (n)  Tot-N (µg/l)  Tot-P (µg/l)  ARO area (km 2) H.ö.h (m)  Andel skog (%)  
Medel 17 443 15 58 411 72 
S-dev  1-590* ±508 ±22 ±50 ±247 ±24 
*range 
 
För att minimera effekten av annan påverkan än atmo sfärsdeposition och skogsbruk 
har alla avrinningsområden som innehåller tätortsar eal enligt Blå kartan och 
jordbruksmark enligt Jordbruksverkets blockdatabas sorterats bort. Detta innebär att 
351 vattendrag sorterades bort och att endast 262 v attendrag återstod för statistisk 
analys (Tabell 2). Databasen reducerades dock med y tterligare 3 objekt p.g.a. att de 
vattenkemiska resultaten bedömdes som icke represen tativa för subpopulationen 
(outliers).  
 
Från vissa vattendrag finns enbart en eller två vat tenkemiska observationer medan 
andra innehåller upp till ett par hundra månatliga observationer från perioden 1982-
2004. Detta gör att hela subsamplet består av 1964 respektive 2005 vattenkemiska 
observationer för Tot-N respektive Tot-P. Anledning en till att antalet Tot-N-
observationer är lägre än antalet observationer för  Tot-P är att endast Tot-N bestämt 
efter persulfatuppslutning tagits med. I vissa fall  har Tot-N beräknats genom att 
summera NO 23 -N (summan nitrit och nitrat) samt Kjeldahl-N. Erfa renhetsmässigt ger 
dock denna metod i medeltal ca 10 % högre värden än  persulfatmetoden. Numera 
används nästan enbart persulfatmetoden inom miljööv ervakningen, medan Kjeldahl-N 
var en vanlig metod fram till i slutet på 1980-tale t.   8  
För att minimera effekten av mellanårlig och säsong smässig variation i de vattendrag 
som uppfyller ovanstående kriterier (n=259) utvalde s två subpopulationer med 
vattenkemiska data från september-november 1995 (n= 160) respektive 2000 (n=171) 
för att testa sambandet mellan N- och P-halt och av rinningsområdenas egenskaper. 
Antalet vattenkemiska observationer uppgick till 22 1 respektive 282, vilket visar att 
några vattendrag hade fler än en observation under månaderna september-november. 
Under 1995 hade 18 vattendrag 2-10 observationer oc h 2000 hade 28 vattendrag 2-14 
observationer. Medianvärdet för dessa vattendrag va r 3 observationer båda åren, 
vilket indikerar månatlig provtagning. Objekt med > 3 provtagningar ingick antingen i 
IM-programmet (Integrated Monitoring, ICP-Forest, L öfgren 2005) eller i forsknings-
projekt. 
 
Antalet objekt med möjlighet att beräkna N- och P-t ransporter, d.v.s. med tillgång till 
daglig vattenföring och vattenkemisk provtagning mi nst en gång i månaden, uppgick 
till 29 stycken. Transporter har beräknats för hela  eller delar av tidsperioden 1982-
2003. För att minimera effekten av mellanårlig vari ation och för att erhålla maximalt 
antal vattendrag utvaldes år 2000. N- och P-transpo rten finns för detta år för 26 
vattendrag (Tabell 2). 
 
Tabell 2.  Antalet vattendrag vid olika urvalskriterier (se o vanstående text för förklaring).  
 
Population Antal 
objekt 
Totalt antal objekt 613 
0% åker+0% tätort 262 
Sept-nov 1995 160 
Sept-nov 2000 171 
N- och P-transporter 1982-2003 29 
N- och P-transporter 2000 26 
 
3.2. Icke-parametriska statistiska bearbetningar 
Samvariationen mellan avrinningsområdenas egenskape r och Tot-N respektive Tot-P i 
vattendragen har analyserats med en icke-parametris k statistisk metod som kallas för 
principalkomponentanalys (PCA, dataprogram JMP vers ion 5.0.1.2, www.jmp.com ). 
PCA är en metod för att åskådliggöra samvariationen  i data så fullständigt som 
möjligt med så få variabler som möjligt (antalet va riabler = antalet principial 
komponenter [PC]). Den första principalkomponenten (PC1) representerar den linjära 
kombinationen av de ursprungliga variablerna som ge r dataunderlaget den största 
variansen. Efterföljande principalkomponenter är de  linjära kombinationerna av de 
ursprungliga variablerna som ger den största möjlig a återstående variansen och som 
samtidigt saknar korrelation med alla tidigare PC. Av det senare följer att varje PC är 
rätvinkligt orienterad i rummet gentemot tidigare P C. Genom att skala om 
standardavvikelsen för varje variabel till 1 erhåll s en bild (GH’-plot) som på ett 
tydligt sätt åskådliggör samvariationen för olika v ariabler. Normalt brukar de första 3 
principalkomponenterna förklara huvuddelen av varia tionen i materialet. 
 
PCA-analysen har kombinerats med en annan icke-para metrisk metod som kallas för 
PLS (Partial Least Squares, JMP version 5.0.1.2). M ed PLS får man fram det linjära 
sambandet för de prediktorer (x-variabler) som förk larar den största variationen i 
varje responsvariabel (y-variabel) även om predikto rerna är korrelerade till varandra. 
Metoden tar följaktligen fram faktorer som förklara r variationen både i respons- och   9 prediktorvariablerna. Både PLS och PCA kan användas  även om variablerna inte är 
normalfördelade. 
 
3.3. Avrinningsområdets egenskaper och samvariation  med Tot-N 
respektive Tot-P 
PCA-analysen visar att de tre första principalkompo nenterna förklarar 65 % av 
variationen i datamaterialet då samtliga objekt och  vattenkemiska observationer ingår 
i analysen. Variationen i PC1 (Tabell 3), som förkl arar 37 % av variationen, har i 
första hand koppling till latitud (X_RAK), medelhöj d, vegetationsperiodens längd, 
andelen kalfjäll och glaciär samt andelen skog. PC1  förefaller primärt uttrycka 
egenskaper som påverkas av avrinningsområdets altit ud. Både Tot-N och Tot-P 
grupperar sig endast i begränsad omfattning (eigenv ektor = –0,26 respektive –0,16, 
Tabell 3) efter PC1. Motsvarande förhållande gäller  även för PC2 (17 % 
förklaringsgrad, eigenvektor = 0,21 respektive 0,28 ) och PC3 (11 % förklaringsgrad, 
eigenvektor = 0,13 respektive 0,24). PC2 förefaller  ha koppling till latitud och andel 
sankmark medan PC3 appellerar till andel över HK oc h andel sankmark. Båda dessa 
principalkomponenter uttrycker följaktligen egenska per med koppling till 
avrinningsområdenas våtmarksareal. Tot-N och Tot-P grupperar sig bäst efter PC6 
respektive PC5 (eigenvector >0,65), men dessa princ ipalkomponenter förklarar endast 
6 % respektive 8 % av variationen. Både PC5 och PC6  har koppling till 
avrinningsområdets storlek, men sambandet är positi vt för Tot-N och negativt för Tot-
P (Tabell 3).  
 
PCA-analysen visar följaktligen att det inte finns någon tydlig koppling mellan 
vattendragens halter av Tot-N respektive Tot-P och de avrinningsområdes- 
egenskaper som studerats. Slutsatsen av PCA-analyse n är att det finns svaga 
indikationer på att avrinningsområdets storlek, höj dläge och andel sankmark kan ha 
betydelse för närsalthalterna. 
 
Baserad på samma data som PCA-analysen så förklarar  PLS-analysen 30 % av den 
totala variationen i halten av Tot-N (Tabell 4). La titud, medelhöjd och andel skog 
uppvisar negativa samband med halten av Tot-N. För Tot-P ger PLS-analysen 
betydligt sämre samband och förklarar bara 20 % av variationen i halterna. Även för 
Tot-P uppvisar latitud, medelhöjd och andel skog ne gativa samband. Det negativa 
sambandet med andel skog kvarstår även om man reduc erar dataunderlaget till 
undersökningarna utförda 1995 respektive 2000. Geno m att bryta ut resultaten från 
dessa år reduceras den tidsmässiga variationen och förklaringsgraden ökar till ca 35 % 
för både Tot-N och Tot-P. PLS-modellen antyder dock  att inverkan på halterna av 
andel skog är måttlig – 10-75 µg Tot-N/l respektive  2-3 µg Tot-P/l beroende på vilket 
år vattenproverna insamlades.  
   10   
Tabell 3.   Resultatmatris för PCA-analysen baserad på samtli ga vattenkemiska observationer från 259 
bäckar under perioden 1982-2004. Eigenvectors varier ar mellan –1 (hög negativ 
samvariation med PCn) och 1 (hög positiv samvariati on med PCn). Eigenvectors med 
värden nära noll är primärt brus. Fetstil = högsta förklaringsgraden för Tot-N och Tot-P samt 
variabler som i hög grad samvarierar med dessa. 
 PC1 PC2 PC3 PC4 PC5 PC6 PC7 PC8 PC9 PC10 PC11 PC12  
Eigenvalue 4,4090  2,0579  1,3207  1,0966  0,9175  0,7330  0,6186  0,4975  0,2499  0,0785  0,0201  0,0007  
Procent 36,7 17,1 11,0 9,1 7,6 6,1 5,1 4,1 2,1 0,7 0,2 <0,1 
Kumulativ procent 36,7 53,9 64,9 74,0 81,7 87,8 92, 9 97,1 99,2 99,8 99,9 100 
Eigenvectors              
X_RAK 0,3781  0,3207  -
0,2058  0,2094  0,0871  -
0,0987  0,1482  0,0740  -
0,1808  -
0,2460  0,7276  -
0,0247  
Y_RAK 0,0976  0,5853  -
0,3125  0,0477  0,0843  -
0,0751  0,2058  0,1783  0,4556  0,4499  -
0,2259  -
0,0035  
Tot-N (µg/l) -
0,2618  0,2083  0,1317  -
0,0805  0,2524  0,6552  0,5389  -
0,1504  -
0,2407  0,0111  0,0129  0,0017  
Tot-P (µg/l) -
0,1608  0,2845  0,2450  -
0,0710  0,6821  -
0,0436  -
0,5165  0,2680  -
0,1490  -
0,0135  -
0,0033  -
0,0006  
Totalarea (km) 0,2113  0,2397  0,2181  0,1157  -
0,5109  0,5383  -
0,3442  0,4054  -
0,0391  -
0,0160  -
0,0391  0,0034  
Medelhojd (m) 0,4133  -
0,2508  0,1152  -
0,0996  0,0883  0,0210  -
0,0033  -
0,0152  -
0,3771  0,7609  0,1145  -
0,0179  
Andel ovan HK (%) 0,1330  -
0,2003  0,6211  0,2500  0,1240  -
0,1784  0,4301  0,4260  0,2767  -
0,0617  0,0008  -
0,0011  
Vegetationsperiodens 
längd (dagar) -
0,4267  -
0,1616  0,0607  -
0,1708  -
0,0712  0,1572  -
0,1429  0,0323  0,4746  0,2904  0,6297  -
0,0397  
% Skog  
Röda kartan -
0,4149  -
0,0313  -
0,1860  0,2225  -
0,1412  -
0,1615  0,1001  0,3651  -
0,3303  0,1465  0,0398  0,6491  
% Sankmark  
Röda Kartan -
0,0377  0,4254  0,5308  0,0824  -
0,2173  -
0,2350  -
0,0726  -
0,5558  -
0,0003  0,1079  0,0709  0,3095  
% Kalfjäll+glaciär 
Röda kartan 0,4038  -
0,1414  -
0,0527  -
0,3439  0,2081  0,2280  -
0,0409  -
0,0586  0,3056  -
0,1671  -
0,0004  0,6886  
%Vatten  
Röda kartan 0,0353  -
0,2043  -
0,1153  0,8080  0,2378  0,2709  -
0,1942  -
0,2748  0,1778  0,0912  -
0,0400  0,0788  
 
Tabell 4.  Antal latenta vektorer och koefficienter (a n) för faktorerna (x n) i PLS-modellen (y = a 1*x 1 
+… + a n*x n). Modellen baseras på samtliga kemiska observation er från 259 bäckar under 
perioden 1982-2004.  
Faktorer (x n) aTot-N (µg/l)  a Tot-P (µg/l)  
Antal latenta vektorer 3 4 
Intercept 200,79789 -10,36063 
X_RAK -0,000843 -0,000017 
Y_RAK 0,0025796 0,0001347 
Totalarea (km) 0,0036161 -0,007296 
Medelhojd (m) -0,183836 -0,00545 
Andel ovan HK (%) 1,2258309 0,0448754 
Vegetationsperiodens längd (dagar) 1,9879742 0,0666 872 
% Skog, Röda kartan -0,406513 -0,027113 
% Sankmark, Röda Kartan 0,848761 0,0821221 
% Kalfjäll+glaciär, Röda kartan 0,1758503 0,0082756  
% Vatten, Röda kartan 0,1096976 0,0600636 
3.3.1. Kväve – samband med medelhöjd 
Resultaten av de icke-parametriska testerna indiker ar att det kan föreligga ett svagt 
samband mellan halterna Tot-N i vattendragen och av rinningsområdets medelhöjd. 
Figur 2 visar detta samband (lin-log 10 ) vars förklaringsgrad varierar mellan 20 och 
26 % under höstmånaderna september-november (Tabell  5). Jämfört med PLS-
modellen är detta en försämring med 4-10 %, men man  skall då beakta att den senare 
innehåller 10 olika variabler vars kausalitet är sv årbedömd.  
 
Residualerna, beräknade med lin-log 10 -modellen, visar att osäkerheten minskar med 
höjden (Figur 3), d.v.s. skattningarna av halten To t-N blir sämre på låg höjd. Däremot 
förefaller det inte att finnas någon trend över tid en utan osäkerheten är ungefär lika 
stor oavsett vilket år som studerats (Figur 4). Kor relationerna med olika markslag i   11  avrinningsområdet (Figur 5) visar att det föreligge r ett statistiskt säkerställt icke-
parametriskt samband (Kendall Tau) mellan Tot-N res idualerna och andelen skog 
(negativt) respektive andelen sankmark (positivt, T abell 6). Detta indikerar, precis 
som PLS-analysen, att skog läcker något mindre kväv e än t.ex. sankmark. Även detta 
test visar dock på att skillnaderna är tämligen små  eller som mest ca 60-80 µg N/l. 
0100 200 300 400 500 600 700 800 900 1000 1100 1200 Tot-N (µg/l) 
0100 300 500 700 900 1100 1300 
Medelhöjd (m) 
 
Figur 2.   Samband (lin-log 10 , medelvärde och 95 % konfidensintervall) mellan av rinningsområdets 
medelhöjd (m) och halten Tot-N (µg N/l) i 259 bäcka r under höstmånaderna (september-
november, n=1964). Data har insamlats under periode n 1982-2004. 
 
Tabell 5.  Samband (lin-log 10 ) mellan avrinningsområdets medelhöjd (m) och halte n Tot-N (µg N/l) i 
259 bäckar under höstmånaderna (september-november)  under perioden 1982-2004, 1995 
samt 2000.  
 
Nr   n r2 Tidsperiod  
1 Tot-N (µg/l) = 1265 – 362 * log 10  (Medelhöjd [m]) 1964  0,25  1982-2004  
2 Tot-N (µg/l) = 1436 – 419 * log 10  (Medelhöjd [m]))  157 0,20  1995 
3 Tot-N (µg/l) =   926 – 244 * log 10  (Medelhöjd [m]))  168 0,26  2000 
 
-500 -300 -100 100 300 500 700 Residual
0100 200 300 400 500 600 700 800 900 1000 1200 
 
Figur 3.   Samband (linje = medelvärde) mellan avrinningsomr ådets medelhöjd (m) och residualer för 
halten Tot-N (µg N/l) i 259 bäckar under höstmånade rna (september-november, n=1964). 
Residualerna är baserade på modell nr 1 i Tabell 4.  Data har insamlats under perioden 1982-
2004.  
   12  -400 -300 -200 -100 0100 200 300 400 500 600 700 800 Residuals Tot-N (µg/l) 
1985 1990 1995 2000 2005 
År 
 
Figur 4.   Samband (linje = medelvärde) mellan provtagningså r och residualer för halten Tot-N (µg 
N/l) i 259 bäckar under höstmånaderna (september-no vember, n=1964). Residualerna är 
baserade på modell nr 1 i Tabell 4. 
 
020 40 60 80 100 
010 20 30 40 50 60 
010 20 
-400 -200 0200 400 600 800 Skog Röda kartan % 
010 20 30 40 50 60 70 80 90 Sankmark Röda kartan % 
010 20 30 40 50 60 Kalfjäll+glaciär Röda kartan % 
010 20 30 40 50 60 70 80 90 Vatten Röda kartan % 
0 10 20 Residuals Tot-N_ps µg/l
-400 -200 0100 300 500 700 
 
Figur 5.   Korrelationsmatris för andelen (%) av olika marks lag enligt Röda kartan (skog, sankmark, 
kalfjäll+glaciär samt vatten) och residualerna för halten Tot-N (µg N/l) i 259 bäckar under 
höstmånaderna (september-november, n=1964). Data ha r insamlats under perioden 1982-
2004. Residualerna är baserade på modell nr 1 i Tabe ll 5. Röd linje = 95 % täthetselips. 
   13   
Tabell 6.   Icke-parametriskt samband (Kendall Tau) mellan and elen (%) av olika markslag enligt Röda 
kartan (skog, sankmark, kalfjäll+glaciär samt % vat ten) och residualerna för halten Tot-N 
(µg N/l) i 259 bäckar under höstmånaderna (septembe r-november, n=1964). Data har 
insamlats under perioden 1982-2004. Residualerna är  baserade på modell nr 1 i Tabell 5. Fet 
stil = statistiskt signifikant (p<0,05). 
 
Responsvariabel Förklaringsvariabel Kendall Tau b  p>|Tau b|  
Residualer Tot-N (µg/l)  Skog Röda kartan %  -0,0590  0,0001  
Residualer Tot-N (µg/l)  Sankmark Röda kartan %  0,0785  <,0001  
Residualer Tot-N (µg/l) Kalfjäll+glaciär Röda karta n %  0,0136  0,4236  
Residualer Tot-N (µg/l) Vatten Röda kartan % 0,0103  0,5029  
 
Den inomårliga variationen i Tot-N halterna i vatte ndragen framgår av Figur 6, vilken 
visar att det är förvånansvärt liten säsongsmässig variation ca 95-115 % jämfört med 
årsmedelvärdet. Medelvärdet är genomgående 20-40 µg  N/l högre än medianvärdet 
(Tabell 7), vilket visar att ett antal höga värden påverkar medelhalten.  
 
050 100 150 200 250 300 350 Y
0246810 12 
Mån  
YMean(Tot-N_ps µg/l) Median(Tot-N_ps µg/l) 
 
Figur 6.   Den månadsvisa variationen i medel- och medianhal ten Tot-N (µg N/l) i 259 bäckar (n=290-
915). Data har insamlats under perioden 1982-2004.  
   14  Tabell 7.  Halten Tot-N (medel och median för månad, µg N/l) och säsongsdynamiken uttryckt som % 
av årsmedelhalten ((Obs Mån -Medel År ) *100/Medel År )+100.  
 
Månad  n Tot-N medel  Tot-N sdev  Tot-N median  %Tot-N medel  %Tot-N median  
1 320  304  164  264  102 98 
2 307  304  143  270  102 100 
3 469  298  126  277  100 103 
4 632  332  120 315  111 117 
5 915  301  119  276  101 102 
6 721  290  131  260  97 96 
7 540  299  146  266  100 99 
8 578  291  131  265  97 98 
9 616  286  129  257  96 95 
10 614  291  132  256  97 95 
11 449  294  128  270  98 100 
12 290  297  145  263  99 97 
 
Tot-N halten utgjordes i huvudsak av organiskt bund et kväve (Org-N) och vid 78 % 
av observationerna var andelen >90 % av Tot-N. I me deltal utgjorde Org-N 89 % av 
Tot-N. Av detta följer att halterna NH 4-N och NO 3-N var generellt låga och vid 90 % 
av observationerna var halterna lägre än 13 respekt ive 44 µg N/l (Tabell 8). Det är 
följaktligen inte meningsfullt att analysera dessa fraktioners samband med 
avrinningsområdets egenskaper. Däremot uppvisar det  Oorg-N en påtaglig tidsmässig 
variation (Figur 7, Tabell 9).  
 
Tabell 8.  Percentiler, medelvärden, standardavvikelse och an tal observationer för halterna NH 4-N, 
NO 3-N och Tot-N (µg N/l) i 259 bäckar under perioden 19 82-2004.  
 
Percentil NH 4-N 
(µg/l) NO 3-N 
(µg/l) Org- N 
(µg/l) Tot-N 
(µg/l) 
Max 139 275 1179 1209 
99.5 69 179 772 812 
97.5 29 80 586 628 
90 13 44 432 470 
75 8 25 328 359 
50 5 13 235 260 
25 3 5 176 200 
10 2 3 127 148 
2.5 1 1 76 104 
0.5 1 1 45 70 
Min 1 1 23 33 
Medel 7,3 20 263 291 
S-dev ±9,3 ±25 ±129 ±135 
n 1931 1935 1931 1964 
   15  0100 200 300 Oorg-N (µg N/l) 
12345678910 11 12 
Mån 
 
Figur 7.   Den månadsvisa variationen i oorganiskt kväve (NH 4+NO 2+NO 3-N, µg N/l) i 259 bäckar 
(n=290-915). Data har insamlats under perioden 1982 -2004.  
 
Tabell 9.  Halten Oorg-N (medel och median för månad, µg N/l)  och säsongsdynamiken uttryckt som 
% av årsmedelhalten ((Obs Mån -Medel År ) *100/Medel År)+100.  
 
Månad  n Oorg-
Nmedel  Oorg-N sdev  Oorg-N median  %Oorg-N medel  %Oorg-N median  
1 310 63 43 50 166 132 
2 305 70 45 59 184 155 
3 436 79 48 67 208 176 
4 572 64 53 50 168 132 
5 834 33 33 22 87 58 
6 685 18 15 14 47 37 
7 500 22 25 15 58 39 
8 553 20 20 14 53 37 
9 558 21 26 14 55 37 
10 563 25 25 19 66 50 
11 421 37 27 31 97 82 
12 287 50 29 44 132 116 
 
Utgående från de årliga transportberäkningarna och avrinningen vid 29 vattendrag har 
de flödesvägda medelhalterna för Tot-N beräknats. S ambandet mellan Tot-N-halt och 
vattenföring (Figur 8) är likartat med det som finn s mellan Tot-N-halt och medelhöjd 
(Figur 2), vilket sannolikt inte är en slump. Neder börden ökar och avdunstningen 
minskar normalt sett med altitud, vilket oftast ger  en högre avrinning i mer höglänta 
områden. Det kausala sambandet skulle följaktligen kunna vara mellan Tot-N-halt och 
avrinning (= nederbörd – avdunstning – ändrad magas insvolym i marken) istället för 
medelhöjd. I låglänta områden med lite nederbörd oc h hög avdunstning är 
koncentreringen av ämnen i markvätskan potentiellt högre än i mer höglänta trakter. 
Tyvärr saknas tillräckligt detaljerad information o m de meteorologiska variablerna för 
att kunna belysa detta. Kausaliteten framförs istäl let som en hypotes. Det bör även 
noteras att sambandet är motsatt till det som norma lt förekommer i jordbruksområden 
där Tot-N-halten vanligtvis uppvisar ett positivt s amband med avrinningen.    16  100 200 300 400 500 600 700 800 Flödesvägd Tot-N (µg/l) 
0100 200 400 600 800 1000 1200 
Vattenföring (mm) 
 
Flödesvägd Tot-N (µg/l) = 926 – 227 * Log 10  (Vattenföring [mm]) r2=0,17 n År =265, n Stn =29 
 
Figur 8.   Samband (lin-log 10 , 95% konfidensintervall) mellan årsvattenföring (m m) och halten Tot-N 
(µg N/l) i 29 bäckar (n År =265) under perioden 1982-2003. 
 
3.3.2. Fosfor – samband med medelhöjd 
samband mellan halterna av Tot-P i vattendragen och  avrinningsområdets medelhöjd. 
Figur 9 visar parametriskt detta samband (lin-log 10 ) vars förklaringsgrad varierar 
mellan 11-29 % under höstmånaderna september-novemb er (Tabell 10). Jämfört med 
PLS-modellen är detta en förbättring med 5-9 %.  
 
höjden (Figur 10), d.v.s. skattningarna av halten T ot-P blir sämre på låg höjd. 
Däremot förefaller det inte att finnas någon trend över tiden utan osäkerheten är 
ungefär lika stor oavsett vilket år som studerats ( Figur 11). Korrelationerna med olika 
markslag i avrinningsområdet (Figur 12) visar att d et föreligger ett statistiskt 
säkerställt icke-parametriskt samband (Kendall Tau)  mellan Tot-P residualerna och 
andelen skog (negativt) andelen sankmark (positivt)  respektive andelen sjöyta 
(positiv, Tabell 11). Detta indikerar, precis som P LS-analysen, att skog läcker mindre 
fosfor än t.ex. sankmark men även att sjösedimenten  kan tillföra fosfor. Analysen 
indikerar att andelen skog kan påverka fosforhalten  med upp till 14 µg P/l, medan 
våtmarker och sjöar maximalt kan påverka Tot-P-halt en med 8 respektive 4 µg P/l. 
Koefficienterna är dock mycket osäkra, vilket framg år av Figur 12. 
   17  010 20 30 40 50 60 Tot-P (µg/l) 
 
Figur 9.   Samband (lin-log 10 , 95 % konfidensintervall) mellan avrinningsområdet s medelhöjd (m) och 
halten Tot-P (µg P/l) i 259 bäckar under höstmånade rna (september-november, n=2045). 
Data har insamlats under perioden 1982-2004. 
 
Tabell 10.  Samband (lin-log 10 ) mellan avrinningsområdets medelhöjd (m) och halte n Tot-P (µg P/l) i 
samt 2000.  
Nr   n n2 Tidsperiod  
1 Tot-P (µg/l) = 37,2 - 10,7 * Log 10  (Medelhöjd [m])  2045  0.11  1982-2004  
2 Tot-P (µg/l) = 49,4 - 14,6 * Log 10  (Medelhöjd [m])  221  0.25  1995  
3 Tot-P (µg/l) = 45,7 - 14,5 * Log 10  (Medelhöjd [m])  282  0.29  2000  
   18  -10 010 20 30 40 50 Residuals Tot-P (µg/l) 
 
Figur 10.   Samband mellan avrinningsområdets medelhöjd (m) o ch residualer för halten Tot-P (µg P/l) 
i 259 bäckar under höstmånaderna (september-novembe r, n=2045). Data har insamlats under 
perioden 1982-2004. Residualerna är baserade på mod ell nr 1 i Tabell 8. 
 
-10 010 20 30 40 50 Residuals Tot-P (µg/l) 
År 
 
Figur 11.   Samband mellan provtagningsår och residualer för halten Tot-P (µg P/l) i 259 bäckar under 
höstmånaderna (september-november, n=2045). Residua lerna är baserade på modell nr 1 i 
Tabell 8. 
   19  020 40 60 80 100 
010 20 
-10 010 20 30 40 50 Skog Röda kartan % 
0 10 20 Residuals Tot-P µg/l
-10 010 20 30 40 50 
 
Figur 12.   Korrelationsmatris för andelen (%) av olika marks lag enligt Röda kartan (skog, sankmark, 
kalfjäll+glaciär samt % vatten) och residualerna fö r halten Tot-P (µg P/l) i 259 bäckar under 
höstmånaderna (september-november, n=2045). Data ha r insamlats under perioden 1982-
2004. Residualerna är baserade på modell nr 1 i Tabe ll 10. Röd linje = 95 % täthetselips. 
 
Tabell 11.  Icke-parametriskt samband (Kendall Tau) mellan ande len (%) av olika markslag enligt 
Röda kartan (skog, sankmark, kalfjäll+glaciär samt % vatten) och residualerna för halten 
Tot-P (µg P/l) i 259 bäckar under höstmånaderna (sep tember-november, n=2045). Data har 
insamlats under perioden 1982-2004. Residualerna är  baserade på modell nr 1 i Tabell 10. 
Fet stil = statistiskt signifikant (p<0,05). 
 
Residualer Tot-P (µg/l) Skog Röda kartan %  -0,1337  0,0000  
Residualer Tot-P (µg/l) Sankmark Röda kartan %  0,0858  <,0001  
Residualer Tot-P (µg/l) Kalfjäll+glaciär Röda karta n % 0,0219  0,1882  
Residualer Tot-P (µg/l) Vatten Röda kartan %  0,0398  0,0086  
 
Den inomårliga variationen i Tot-P halterna i vatte ndragen framgår av Figur 13, 
vilken visar en betydligt större säsongsmässig vari ation än N. Jämfört med 
årsmedelvärdet varierar Tot-P-halten i intervallet 80-140 %. Medelvärdet är 
genomgående 1-3 µg P/l högre än medianvärdet (Tabel l 12), vilket visar att ett antal 
höga värden påverkar medelhalten.  
   20  036912 15 Y
0246810 12 
Mån  
YMean(Tot-P µg/l) Median(Tot-P µg/l) 
 
Figur 13.   Den månadsvisa variationen i medel- och medianhal ten Tot-P (µg P/l) i 259 bäckar (n=290-
 
Tabell 12.  Halten Tot-P (medel och median för månad, µg P/l) och säsongsdynamiken uttryckt som % 
 
Månad  n Tot-P medel  Tot-Psdev  Tot-Pmedian  %Tot-P medel  %Tot-P median  
1 320  8.1  8.4  6.0  87 82 
2 307  8.1  6.6  6.5  87 89 
3 469  8.4  5.9  7.0  90 96 
4 632  12.8  17.1  9.0  137 123 
5 915  11.3  15.0  9.0  121 123 
6 721  9.4  7.3  8.0  101 110 
7 540  9.7  7.3  8.0  104 110 
8 578  10.0  8.7  8.0  108 110 
9 616  9.1  6.5  7.0  97 96 
10 614  9.3  12.0  7.0  100 96 
11 449  7.8  5.1  6.0  84 82 
12 290  7.8  7.1  6.0  83 82 
 
Totalfosforhalten utgjordes till betydande del av r esidualfosfor (Res-P) sannolikt mest 
organiskt bundet och vid 75 % av observationerna va r andelen >80 % av Tot-P. I 
medeltal utgjorde Res-P 67 % av Tot-P. Av detta föl jer att halterna PO 4-P var 
generellt låga och vid 90 % av observationerna var halterna lägre än 5 µg P/l (Tabell 
13). Det är följaktligen inte meningsfullt att anal ysera vare sig dessa fraktioners 
samband med avrinningsområdets egenskaper eller den  tidsmässiga variationen. 
   21  Tabell 13.  Percentiler, medelvärden, standardavvikelse och an tal observationer för halterna av PO 4-P 
och Tot-P (µg P/l) i 259 bäckar under perioden 1982 -2004.  
 
Percentil PO 4-P 
(µg/l) Res-P 
(µg/l) Tot-P 
(µg/l) 
Max 57 47 258 
99.5 19 28 42 
97.5 10 18 25 
90 5 11 15 
75 3 7 10 
50 2 5 7 
25 1 3 5 
10 1 2 3 
2.5 1 1 2 
0.5 0 0 1 
Min 0 0 1 
Medel 2,8 6,0 8,6 
S-dev ±3,2 ±4,7 ±8,2 
n 1716 1697 2046 
 
de flödesvägda medelhalterna för Tot-P beräknats. S ambandet mellan Tot-P-halt och 
vattenföring (Figur 14) är likartat med det som fin ns mellan Tot-P-halt och medelhöjd 
(Figur 9). Detta stöder den tidigare framförda hypo tesen (se kväveavsnittet) om att det 
kausala sambandet skulle kunna vara mellan halt och  avrinning istället för med 
medelhöjd. Det bör även för fosfor noteras att samb andet är motsatt till det som 
normalt förekommer i jordbruksområden där Tot-P-hal ten vanligtvis uppvisar ett 
positivt samband med avrinningen.  
010 20 30 40 50 Flödesvägd Tot-P (µg/l) 
 
Flödesvägd Tot-P (µg/l) = 40,8 – 11,3 * Log 10  (Vattenföring [mm])  r2=0,12 n År =265, n Stn =29 
 
Figur 14.   Samband (lin-log 10 , 95 % konfidensintervall) mellan årsvattenföring ( mm) och halten Tot-P 
(µg P/l) i 29 bäckar (n År =265) under perioden 1982-2003. 
 
3.3.3. Arealspecifika transporter av fosfor och kvä ve 
Årsavrinningen från de studerade områdena var i med eltal 513 mm med en variation 
mellan vattendragen i intervallet 348-931 mm (Tabel l 14), d.v.s. ungefär en faktor 3.   22  Arealförlusterna för N var i medeltal 1,61 kg N/ha,  år med en variation mellan 
vattendragen i intervallet 0,72-2,30 kg N/ha, år. M otsvarande värden är för P 0,051 
kg P/ha, år respektive 0,020-0,115 kg P/ha, år. Var ken kväve eller fosfor uppvisade 
särskilt god samvariation mellan avrinning och area lförlust (r 2=0,09 respektive 
r2=0,04 baserat på data från Tabell 14). Baserat på d e årliga transportberäkningarna är 
motsvarande värden r 2=0,22 (Tot-N) respektive r 2=0,12 (Tot-P). Detta indikerar att N- 
och P-halterna varierar mer än avrinningen och att det är huvudorsaken till de 
varierande arealförlusterna. Modeller för att på et t relevant sätt skatta typhalterna av 
Tot-N och Tot-P är därför viktiga. 
 
Tabell 14.  Årlig avrinning (mm) och arealförluster av P och N  (kg/ha, år, medel och standardavvikelse 
samt antal år) i 29 bäckar under perioden 1982-2004 . Vattendragen är ordnade från söder 
(Trösälven) mot norr (Abiskojokk Röda Bron). 
 
Vattendrag Antal 
år X Y Q 
(mm) Kg 
N/ha, år  Kg N/ha, år 
(Sdev) Kg 
P/ha, år  Kg P/ha, år 
(Sdev) 
Trösälven 4 659670  142700  365 1,72 ±1,32 0,020 ±0,008 
Kindlahöjden IM 7 662629  144976  526 1,32 ±0,57 0,027 ±0,008 
Laxbäcken 9 663718  148037  479 1,79 ±0,64 0,040 ±0,013 
Mansån 4 664335  136275  532 1,99 ±1,06 0,064 ±0,052 
Björnbackån 6 673809  153401  426 2,09 ±0,61 0,036 ±0,007 
Sörjabäcken (Lillån)  6 673815  153365  412 1,75 ±0,47 0,030 ±0,007 
Lill-Fämtan 17 675032  135400  585 1,61 ±0,53 0,050 ±0,014 
Härån (Storån) 6 684705  153450  465 1,84 ±0,73 0,037 ±0,017 
Stråfulan 6 684875  133226  676 1,91 ±0,42 0,028 ±0,009 
Hångelån 4 689815  150920  411 1,13 ±0,47 0,027 ±0,013 
Stormyrbäcken 15 690530  152405  524 2,02 ±0,77 0,062 ±0,024 
Viskansbäcken 5 692688  153260  402 1,61 ±0,54 0,037 ±0,017 
Hornsjöbäcken 6 697145  157980  450 1,40 ±0,61 0,057 ±0,060 
Bastuån 5 699972  140367  887 2,06 ±0,52 0,047 ±0,026 
Semlan 4 702632  139407  483 1,51 ±0,36 0,025 ±0,004 
Kvarnån 7 703626  153615  381 1,40 ±0,40 0,031 ±0,009 
Lilltjärnsbäcken 19 707822  133430  803 1,86 ±0,40 0,048 ±0,015 
Gammtratten IM 5 708507  161362  514 1,40 ±0,86 0,042 ±0,022 
Svartberget 7 713297  169256  311 1,23 ±0,26 0,058 ±0,012 
Bjurbäcken 6 718265  171875  384 2,18 ±0,82 0,075 ±0,027 
Fiskonbäcken, v,vid 
mynn 5 720990  147270  931 2,30 ±0,31 0,050 ±0,014 
Laxtjärnsbäcken 19 730224  165025  419 0,96 ±0,31 0,033 ±0,012 
Raurejukke 16 731860  150695  797 1,66 ±0,55 0,080 ±0,029 
(Lillbäcken) 14 731871  150690  336 0,72 ±0,33 0,031 ±0,011 
Kukkasjärvi 19 735526  183905  348 1,97 ±0,75 0,115 ±0,036 
Alep Uttjajåkkå 6 739283  163835  541 1,49 ±0,50 0,047 ±0,013 
Muddusälven 18 741419  169012  373 1,41 ±0,34 0,040 ±0,010 
Pessisjåkka 3 758311  164144  491 1,08 ±0,09 0,026 ±0,010 
Abiskojokk Röda 
Bron 17 758793  162214  854 1,11 ±0,49 0,072 ±0,038 
Samtliga 29 
vattendrag 265   513 1,61 ±0,68 0,051 ±0,033 
   23  4. Tester av framtagna kvävetyphalter i stora områd en 
Den framtagna algoritmen för N har testats i sex hu vudavrinningsområden i norra 
Sverige. Totalt har koncentrationer av Tot-N, Oorg- N och Org-N simulerats i 59 
områden (med mätdata) och jämförts med uppmätta kon centrationer samt med 
tidigare TRK-simuleringar. 
 
4.1. Genomförande 
4.1.1. Kvävesimuleringar 
Simuleringar av kväveläckage har utförts på samma s ätt som inom TRK-projektet, 
d.v.s. HBV-N-modellen har använts för att simulera vattenföringen samt kväve-
koncentrationerna uppdelade på fraktionerna Oorg-N och Org-N samt summerat som 
Tot-N (Brandt och Ejhed 2002).  
 
De diffusa läckageberäkningarna baseras på uppgifte r om markanvändning, daglig 
avrinning samt säsongstyphalter för olika markslag.  Till denna mängd summeras 
eventuella punktutsläpp och dagliga kvävekoncentrat ioner beräknas. Inom TRK-
projektet utfördes beräkningar för TRK-områden, som  i Norrland utgör ca. 400-700 
km 2 stora avrinningsområden. Det beräknade läckaget be nämns bruttobelastning.  
 
Avrinningsområdena är kopplade, d.v.s. kvävebelastn ingen transporteras från 
uppströmsområden till nedströms liggande områden. U nder vattnets väg i vattendrag 
och i sjöar sker en avskiljning av N från vattenfas en, som benämns retention. 
Eftersom retentionsprocesserna skiljer för Oorg-N o ch Org-N, sker en uppdelning i 
dessa fraktioner vid simuleringar i HBV-N-modellen.  Jämförelse mellan simuleringar 
av koncentrationer (brutto) och mätdata visar att r etentionen i första hand sker i sjöar, 
vilken för Oorg-N antas bero på växtupptag samt den itrifikation. Retentionen för 
Oorg-N beräknas i modellen med hjälp av aktuell Oor g-N-koncentration i sjön 
(cilake), lufttemperatur (tmean5 – 5 dygns luftmede ltemperatur) och sjöarea 
(lakearea) samt en fri parameter enligt följande: 
 
Sjöretention av Oorg-N = parameter*cilake*lakearea* tmean5 
 
Retentionen av Oorg-N påverkas även av en funktion som bestämmer hur stor del av 
sjön som är aktiv och där retention kan ske. Den ak tiva vattenvolymen förändras i 
samband med stora och små inflöden. Den har ett max värde och vid stora flöden 
aktiveras den passiva vattenvolymen. I den passiva delen är omsättningstiden mycket 
kort, kvävet passerar utan att blandas med den stor a vattenmassan och utan att 
påverkas av några processer. 
 
För Org-N finns i modellen dels en funktion som sty r organisk produktion i sjöar 
(omvandling från Oorg-N), som ej använts i norra Sv erige, och dels en funktion, som 
styr förluster, som använts sparsamt i stora sjöar (t.ex. för Vättern). Den är för 
närvarande konstruerad som en ren förlustterm i kg/ dag och sjö. Förlust av Org-N 
beror förutom av sedimentation även av UV-oxidation , mineralisering m.m. 
 
Retentionen och dess dynamik under året anpassas (k alibreras) mot mätdata. 
Anpassning sker i ett antal utvalda områden och där efter används för Oorg-N 
generella parameteruppsättningar för hela huvudvatt endrag. Mätdata, som ej utnyttjats 
för kalibrering, används för validering av simuleri ngar efter retention. Det läckage   24  som erhålls efter retention benämns nettobelastning . Närmare beskrivning av 
retentionsberäkning med HBV-N-modellen framgår av T RK-rapporten (Brandt och 
Ejhed 2002, avsnitt 4.7 samt appendix 2).  
 
4.1.2. HBV-N-modellförändring för hantering av ny t yphaltsalgoritm 
HBV-N modellen har omkodats och indatafiler har änd rats för att hantera den 
framtagna algoritmen i stället för de fasta typhalt er för respektive markslag, som 
användes i TRK-projektet. Detta inkluderar en beräk ning av respektive områdes 
medelhöjd, vilket krävs till algoritmen.  
 
4.1.3. Testområden 
Den nya modellversionen har använts för simuleringa r i följande huvud-
avrinningsområden (siffran före vattendraget anger vattendragsnummer och siffran 
inom parentes antal områden med mätdata):  
 
• 1. Torneälven (2) 
• 2. Sangisälven (1) 
• 9. Luleälven (2) 
• 24. Rickleån (2) 
• 28. Umeälven (15) 
• 53. Dalälven (32) 
 
Beräkningsperioden har varit densamma som för TRK-b eräkningarna, d.v.s. 1985-
1999. Mätdata finns från områden med medelhöjd från  ca 1 400 m. ö. H. och ner till 
mynningarna av älvarna. 
 
Dessutom har nivån på vinterkvävehalten manuellt be räknats utifrån markanvändning, 
medelhöjd och typhalt för ytterligare fem i stort s ett av människan opåverkade TRK-
områden (i Piteälven, i Ångermanälven, i Ljungan sa mt i Indalsälven) och jämförts 
med mätdata. Avsikten med testerna i de 59 områdena  med mätdata har varit att få en 
bra täckning både i höjdled och i rummet för norra Sverige.  
 
4.2. Analysmetodik 
Effekten av typhaltsförändringen kan studeras genom  validering mot mätdata. 
Eventuella förbättringar med den framtagna typhalts algoritmen i förhållande till TRK-
versionen beskrivs dock bäst som jämförelse mellan simulerade och uppmätta halter 
baserade på den framtagna typhaltsalgoritmen respek tive fasta typhalter i enlighet 
med TRK-modellen. 
 
Tydligast resultat erhålls om inga förändringar i i ndata eller andra förändringar 
utförts. Förändringar av modellsimuleringar i Umeäl ven studerades både med och 
utan omkalibrering av retentionen för Oorg-N. De si mulerade Oorg-N-halterna 
sänktes märkbart vid införande av den nya algoritme n för typhalterna. 
Retentionsparametrarna för Oorg-N framtagna inom TR K-projektet sänkte 
koncentrationerna ytterligare. I Dalälven fanns en retentionsfunktion för Org-N införd 
i några områden med stora sjöar (t.ex. Siljan, Runn ) (sänker nivån på Org-N) i TRK-
projektet. Denna retentionsparameter infördes i ytt erligare två stora sjöar (Trängslet 
och Amungen) vid omkalibreringen för att sänka Org- N-halten i nedströms liggande 
områden. I övriga områden gjordes inga omkalibrerin gar eller andra förändringar.   25   
Analysen baseras på relativt ackumulerad differens mellan simulerade koncentrationer 
och uppmätta koncentrationer för varje mättillfälle  i hela tidsserien för respektive 
område dels med de nya typhalterna och dels från TR K-resultaten. Differenserna har 
tagits fram för Tot-N samt för fraktionerna Oorg-N och Org-N. Relativ ackumulerad 
differens (rel ack diff) beräknas enligt: 
 
∑∑ ∑ −=konc uppmätt konc uppmätt konc simulerad differens d ackumulera Relativ  
 
Den relativa ackumulerade differensen för de två ol ika simuleringarna har sedan 
jämförts för respektive område.  
   
För att få ett relativt mått på den förändring som ändring av typhalter för skog, fjäll 
och myr medfört har absolutvärdet av de relativa ac kumulerade differenserna jämförts 
för de två olika simuleringarna (2005 med nya framt agna typhalter respektive 
typhalter från TRK-projektet). 
 
) () ()2005 (
TRK diff ack rel abs TRK diff ack rel abs diff ack rel abs förändring −=  
 
För Umeälven och Dalälven, där det finns flera områ den med mätserier, har ett 
medelvärden av de absoluta relativa differenserna b eräknats baserat på alla 
mätplatser. 
 
Förutom dessa statistiska analyser har plottningar tagits fram för samtliga områden 
med mätdata. Simuleringarna har manuellt granskats och jämförts med mätdata samt 
tidigare TRK-simuleringar. I figur 15 återfinns ett  exempel på simulerade halter med 
a) den nya algoritmen och uppmätta halter respektiv e b) med TRK-typhalter och 
uppmätta halter för ett antal år av beräkningsperio den. Det aktuella området är 
Umeälven ovan Åmans tillföde (i detta exempel har i dentiska retentionsparametrar för 
Oorg-N använts).  
 
18 områden med mycket liten mänsklig påverkan samt utan uppströms belägna 
områden valdes ut för specialgranskning. De har en medelhöjd, som varierar från 
1 695 m till 133 m. ö. h.   26  a) Simulering med typhalter enligt detta projekt (f örsta testomgången) 
 
b) Simulering med typhalter från TRK-projektet 
 
Figur 15. Kvävesimuleringar (linjer) och uppmätta halter (sta plar) i Umeälven ovan biflödet Åman 
från en del av beräkningsperioden 1985-1999. Den re lativa ackumulerade differensen för 
Oorg-N för perioden ändrades från 0,351 för TRK-simu leringen till -0,249 för simuleringar 
med algoritmen (utan omkalibrering) och för Tot-N f rån 0,382 till 0,157, d.v.s. en liten 
förbättring. Nedersta kurvan i diagrammen visar sim ulerad vattenföring.  
   27  4.3. Resultat 
4.3.1. Jämförelse mellan N-typhalter ör skog, fjäll  och myr framtagen 
inom TRK och med nu framtagen algoritm 
Inom TRK-projektet baserades typhalten för skog och  myr i norra Sverige på de 
typhalter som togs fram inom Hav-90 (Löfgren och Ol sson 1990). Dessa 
kontrollerades mot nya mätningar för områden domine rade av skog respektive myr 
samt för blandområden. Inom TRK-projektet skedde de ssutom en uppdelning i 
säsonger för att fånga den årsdynamik som syns i mä tdata från små skogs- och 
myrområden. Säsongsdynamiken för skog och myr baser ades på drygt 15 små 
områden. Typhalten för kalfjäll (och glaciär) samt säsongsdynamiken hämtades i 
TRK-projektet från mätdata från ca 9 fjällområden ( med inslag av fjällnära skog och 
fjällmyr). Typhalten för hygge baserades på Hav-90 men av ett missförstånd användes 
3 gånger typhalten för Tot-N i stället för 2 gånger  typhalten. 
 
Inom detta projekt har senare års mätdata utnyttjat s och betydligt fler mätdata har 
legat som underlag för framtagning av algoritmerna än de som användes inom Hav-
90-projektet. Baserat på erfarenheterna från delpro jekt III har en algoritm framtagits 
som gäller för alla tre markslagen skog, fjäll och myr och som för Tot-N är 
höjdberoende (figur 16): 
 
Tot-N (mg/l) = 1,265 - 0,362 * log 10 (Medelhöjd [m]) 
 
I figur 16 har även typhalter använda i TRK-projekt et inritats för jämförelse. 
 
00,1 0,2 0,3 0,4 0,5 0,6 0,7 0,8 0,9 1
0 200 400 600 800 1000 1200 1400 1600 1800 
medelhöjd m ö h mg/l 
TRK, fjäll och fjällmyr TRK, skog TRK, myr 
 
Figur 16 .Typhalter Tot-N för skog, fjäll samt myr och dess ber oende av områdets medelhöjd. 
Typhalter från TRK-projektet finns inlagda som jämför else (de saknar höjdberoende, men är i 
stället uppdelade efter markslag). Linjerna anger äv en vid vilka höjdnivåer de olika 
markslagen förekommer.  
 
I det första förslaget på typhalter från SLU, ansat tes Oorg-N till 0,022 mg/l och utan 
säsongsdynamik, vilket har använts vid den första t estomgången. Org-N beräknas som   28  differens mellan Tot-N och Oorg-N. Det innebär att proportionerna mellan andel 
Oorg-N och Org-N förändras med höjden. I TRK-projek tet var däremot proportioner 
mellan Oorg-N och Org-N ett fast tal, vilket var 20  % Oorg-N (vid årsmedelvärdet) 
för fjäll, skog och myr i norra Sverige.  
 
Årsdynamiken för Tot-N tillsammans med den sammansl agna effekten av 
säsongsdynamik för Tot-N i TRK-projektet (för skog och myr) redovisas i figur 17.  
 
0,95 11,05 1,1 1,15 Faktor 
J F M A M J J A S O N D Månad  
 
Figur 17 .Säsongsvariation för typhalt av Tot-N. Heldragen lin je visar resultat i detta projekt och 
prickad linje värden från TRK-projektet. (Siffervärd en för detta projekt återfinns i tabell 19). 
  
Resultaten från den första testomgången visar dock att den säsongsdynamik som 
användes för Oorg-N i TRK-projektet beskrev årsdyna miken bättre och gav bättre 
simuleringsresultat för Oorg-N jämfört med mätdata,  varför en förnyad analys av halt 
och årsdynamik utfördes av SLU. Årsmedelhalten för Oorg-N höjdes därvid till 0,038 
mg/l och en säsongsdynamik infördes i enlighet med tabell 15.  
 
Tabell 15 . Säsongsdynamik för Oorg-N beräknas som faktor * års medelhalt  
Månad  Jan Feb Mars  April  Maj Juni Juli Aug  Sept  Okt Nov  Dec 
Faktor 1,66  1,84  2,08 1,68 0,87  0,47  0,58  0,53  0,55  0,66  0,97  1,32  
 
I TRK-projektet var typhalten av Org-N för hygge de nsamma som den för skog, 
medan typhalten för Oorg-N var 0,73 mg/l utan säson gsdynamik. I föreliggande 
projekt användes en faktor för hygge, som är 1,25 g ånger halterna Tot-N och Oorg-N 
för skog, fjäll och myr. Det innebär halter i inter vallet 0,022-0,099 mg/l för Oorg-N, 
vilket således är betydligt lägre än i TRK-projekte t. 
 
Jämförelsen mellan de olika typhaltsskattningarna v isar på både likheter och 
olikheter, men det är först när dessa används för s imuleringar i områden med olika 
markslag och höjd som effekten på belastningen kan bedömas. 
 
4.3.2. Jämförelse av simuleringar med framtagen alg oritm och mätdata 
samt TRK-simuleringar 
Generellt visar simuleringarna med de nya typhalter na bättre överensstämmelser med 
mätdata för Tot-N än tidigare TRK-simuleringar (tab ell 16). De statistiska analyserna 
visar t.ex. en genomsnittlig förbättring av avvikel sen mellan simulerade och uppmätta   29  koncentrationer (mätt som absolut relativ ackumuler ad differens) för Tot-N med 29 % 
i Umeälven om alla mätserier används (flertalet har  endast 10-12 mättillfällen) och 
72 % om enbart långa mätserier används. Torneälven,  Luleälven samt Rickleån har 
enbart två mätplatser vardera medan Sangisälven enb art består av ett område med 
mätdata. 
 
Tabell 16 . Absolut relativ ackumulerad differens mellan simu lerad och uppmätta koncentrationer för 
Tot-N samt förbättringen jämfört med TRK-resultaten v id första testomgången 
Vattendrag  Simuleringsresultat 
med ny 
typhaltsalgoritm 
Abs(rel ack diff) för 
Tot-N Simuleringsresultat 
TRK 
Tot-N Förbättring 
jämfört 
med TRK-
resultat 
medel 0,175 0,642 72 % 
median  0,193 0,654  
max 0,31 1,14  Umeälven 
(4 långa 
serier) med 
omkalibrering  min 0,001 0,11  
Umeälven (4 
långa serier) 
utan 
omkalibrering  medel 0,156 0,333 47 % 
medel 0,164 0,444 63 % 
median  0,129 0,363  
max 0,700 1,45  Dalälven 
min 0,003 0,03  
Torneälven medel 0,169 0,184 8 % 
Luleälven medel 0,186 0,291 36 % 
Rickleån medel 0,044 0,125 65 % 
Sangisälven  0,106 0,286 63 % 
 
De statistiska analyserna samt granskningen av plot tningarna visar dock att de 
simulerade Org-N-halterna i den första testomgången  ofta låg högre än mätdata (i 
82 % av totala antalet områden med mätdata i de ana lyserade vattendragen och i 45 % 
av de i stort sett av människan opåverkade områdena  utan uppströms områden). Fler 
områden hade legat högre än mätdata om inte retenti on av Org-N lagts in i stora sjöar 
i Dalälven. För Oorg-N erhölls däremot i många områ den för låga simuleringar (i 
55 % av totala antalet områden med mätdata respekti ve i 67 % av de opåverkade 
områdena utan uppströmsområden). Den ursprungliga k alibreringen av Oorg-N i 
Umeälven ändrades så att retentionen minskades för att få bättre överensstämmelse 
med mätdata, men den åtgärden räckte inte.  
 
Överensstämmelsen mellan simulerade halter och mätd ata har subjektivt uppskattats i 
de 18 områden (utan uppströmsområden) som bedöms re lativt opåverkade (ringa 
påverkan enligt indata till modellen, d.v.s. inget eller mycket liten odlad mark samt 
inga eller försumbara punktutsläpp). I tabell 17 mo tsvarar +2 klart högre simulerad 
halt än i mätdata, +1 något högre simulerad halt än  i mätdata, 0 god 
överensstämmelse, -1 något lägre simulerad halt och  slutligen -2 tydligt lägre 
simulerad halt än i mätdata.   30  Tabell 17.  Skattning av överensstämmelse mellan simulerade oc h uppmätta kvävekoncentrationer för 
den första testomgången. + anger för höga simulerad e halter och – för låga. 
Områdets 
medelhöjd  
(m ö h) Område - huvudvattendrag Tot-N Org-N Oorg-N 
1 695  Abisko - Torneälven 0  +2  -1 
853  Tjulträsk – Vindelälven/Umeälven 0  0 -1 
844  Arån - Ljungan 0  0 -1 
823  Grövlan - Dalälven +2  +2  -1 
734  Mesjön - Ångermanälven 0  0 -1 
731  Ersbo - Dalälven +1  +2  -2 
663  Viepsajåkka -1  -1 -1 
468  Mälskarbäcken - Ångermanälven -1  -1 -2 
427  Muddus - Luleälven 0  0 -2 
405  Dysån - Dalälven +2  +2  0 
401  Juktån - Umeälven +2  +2  0 
340  Ådalsån - Indalsälven 0  0 -2 
326  Hyttingsheden - Dalälven +2  +2  -1 
301  Lycksabäcken - Umeälven +2  +2  0 
295  Åman – Vindelälven/Umeälven +2  +2  0 
243  Ramsan - Umeälven 0  +1  0 
ca 150  Rickleån (område 004) 0  +1  -2 
133  Sangisälven 0  +1  -2 
 
Medelvärdet av skattningarna för delområdena i tabe llen är för Org-N och Tot-N 
positivt (d.v.s. för hög simulerad halt jämfört med  mätdata), medan det är negativt för 
Oorg-N (d.v.s. för låg simulerad halt jämfört med m ätdata) vid första testomgången. 
 
Resultaten från dessa tester medförde att analysen av Oorg-N och dess 
säsongsdynamik sågs över. En ny Oorg-N-halt togs fr am (0,038 mg/l) och en 
säsongsdynamik infördes (se tabell 15). 
 
De nya värdena för Oorg-N påverkar också Org-N efte rsom Org-N beräknas som 
differensen mellan Tot-N och Oorg-N. Värdena testad es i Umeälven (andra 
testomgången). Införande av enbart säsongsvariation  fick mycket liten effekt, men i 
kombination med högre årsmedelhalt ökade förbättrin garna i den relativa 
ackumulerade differensen jämfört med TRK-simulering arna till 54 % för Tot-N  
(tabell 18) (motsvarande siffra för första testomgå ngen 47 %, se tabell 16). För Oorg-
N uppgick förbättringen till 49 % (med omkalibrerin g) (motsvarande siffra för första 
testomgången var 46 %). Tendensen med för hög simul erad halt av Tot-N och Org-N 
samt för låg simulerad Oorg-N halt jämfört med mätd ata kvarstår. 
 
Tabell 18 . Absolut relativ ackumulerad differens mellan simu lerad och uppmätta koncentrationer för 
Tot-N samt förbättringen jämfört med TRK-resultaten v id andra testomgången 
Vattendrag  Simuleringsresultat med 
ny typhaltsalgoritm 
TRK 
Abs(rel ack diff) 
för Tot-N Förbättring 
jämfört 
med TRK-
resultat 
med 
omkalibrering  medel  0,152 0,333 54 %   31   
I TRK-projektet noterades i åtminstone 11 skogsområ den utan uppströms liggande 
områden tydligt för höga simulerade oorganiska halt er, vilket kunde hänföras till för 
höga typhalter för hygge alternativt överskattning av hyggesarealen. De nu använda 
hyggestyphalterna har inneburet en betydligt bättre  överensstämmelse med mätdata i 
dessa områden.  Andelen hygge överstiger dock inte 16 % i de aktuella områdena, 
vilket gör att det är svårt att utvärdera den antag na typhalten för hygge . 
 
4.4. Diskussion rörande jämförelse mellan olika sim uleringar och 
mätdata 
Det är viktigt att notera att modellsimuleringarnas  överensstämmelse med 
verklighetens koncentrationer (mätdata) beror på ti llförlitligheten i indata och 
modellens beskrivning samt kalibrering. Underlaget till dessa beräkningar baseras på 
nationella databaser och Sverigetäckande informatio n, vilket man skall beakta vid 
användning av resultaten. Felaktigheter i markanvän dning, i typhalter, i avrinning, 
felaktiga eller saknade utsläppsmängder från punktk ällor och fel uppdelning i 
fraktioner orsakar fel i belastningsberäkningarna. Utförs retentionskalibreringen på 
felaktigt indataunderlag finns det en stor risk att  man justerar ner koncentrationen med 
retentionen. I sin tur kan det medföra felaktiga sl utsatser angående t.ex. källfördelning 
och antropogen belastning.  
 
De retentionsprocesser som används i modellen i nor ra Sverige kan inte ge upphov till 
ökande koncentrationsvärden. De kan bara leda till minskade värden. Vid TRK-
beräkningarna funderade SMHI mycket på hur vi skull e kalibrera retentionen utifrån 
de relativt få mätdata som fanns. De simulerade hal tnivåerna för Org-N föreföll 
systematiskt vara lite för höga i norra Sverige. Fr ån projektet Kväve från land till hav 
(Arheimer m.fl. 1997) hade SMHI fått en bra erfaren het av retentionskalibrering av 
Oorg-N i södra Sverige, medan erfarenheten kring Or g-N var sämre. I norra Sverige 
är andelen Org-N betydligt högre än Oorg-N, och får  där därför betydligt större roll. I 
TRK-projektet valde SMHI att använda en fastläggnin g av Org-N i sjöar med lång 
uppehållstid där vi hade mätdata uppströms och neds tröms sjön, för att få en bättre 
överensstämmelse med mätdata. I vattendrag där vi s åg för höga simulerade Org-N-
halter i nedströms områden, men där vi saknade mätd ata nära eller i områden med de 
stora sjöarna, lade vi inte in någon retention för Org-N (t.ex. i Skellefteälven). 
Konstruktionen av retentionsfunktionen var enkel – enbart en daglig fastläggning av 
angiven mängd, vilket medför att SMHI inte kan anvä nda generella 
parameteruppsättningar på samma sätt som för Oorg-N  utan att den måste läggas in 
manuellt i indatafilerna.  
 
Samma erfarenhet av för höga koncentrationer som be höver åtgärdas med retention av 
Org-N drar vi från detta projekt och SMHI planerar att lägga in en bättre och mer 
generell funktion. Retention i form av sedimentatio n i sjöar med lång uppehållstid  
förklarar dock inte de för höga Org-N-halterna i om råden med små sjöar (d.v.s. för 
åtskilliga av de 18 områdena). Det skall dock påpek as att algoritmen är baserad på 
medelvärden för många vattendrag som har stor geogr afisk och topografisk spridning 
samt på flera år, vilket medför avvikelser för ensk ilda vattendrag och år. 
Möjligheterna att införa mer förfinade algoritmer i  rummet och i tiden begränsas av 
användningen av Röda kartans markanvändning som und erlag, brist på tillräckligt 
många kalibrerings- och valideringsmätdata samt enk la generaliserbara funktioner 
som beskriver de olika processerna baserade på inda ta som enkelt kan tas fram 
Sverigetäckande .   32    
4.5. Retentionsförändringar orsakade av de nya typh alterna 
Retentionen är beroende av kvävemängden i vattnet o ch påverkas därför av 
förändrade halter. Förändringen av typhalterna för skog, fjäll och myr liksom hygge 
orsakade att den beräknade retentionen av Tot-N i d e lokala områdena i Dalälven 
minskade med 1-7 % och med 2-15 % i Umeälven jämför t med TRK-beräkningarna 
enligt beräkningar i den första testomgången. 
 
Införs en mer generell funktion för beräkning av fa stläggning av Org-N i sjöar 
kommer det att förändra resultaten vad gäller reten tion. 
 
En ändrad retention har betydelse för t.ex. uppskat tningar av reningsverkens effekt på 
tillförseln till havet. Det kan även ändra mängden antropogen tillförsel till havet. 
 
5. Rekommenderade N- och P-typhalter från skog, myr  
och fjäll 
Det finns ingen anledning att i PLC-arbetet separer a N- och P-typhalterna från olika 
markslag (fjäll, myr, skog) trots att både PLS-mode llen och residualanalyserna 
indikerar att skog läcker något mindre kväve och fo sfor än myr. Orsaken till detta är 
att sambanden är mycket svaga och att fördelningen mellan olika markslag är mycket 
osäkra för små avrinningsområden då man utgår från Röda kartans generaliseringar. 
Resultaten indikerar även att sjöarealen framtagen med Röda kartan är en osäker 
variabel för att skatta närsaltretention i små, bor eala och alpina avrinningsområden. 
Ett statistiskt säkerställt positivt samband konsta terades mellan fosforhalt och 
sjöprocent (Tabell 11), vilket följaktligen tyder p å negativ retention, d.v.s. intern 
fosforbelastning. Såvitt känt saknas vetenskapligt belägg för att kvantitativt 
betydelsefull intern fosforbelastning skulle föreko mma i näringsfattiga sjöar i boreala 
och alpina områden. Sambandet som erhållits är därf ör sannolikt en statistisk artefakt 
eventuellt kopplad till den grovt generaliserade hy drografin i Röda kartan. 
 
Rekommendationen blir följaktligen att skog, myr oc h fjäll hanteras likvärdigt och att 
samma typhalter används oberoende av markslag. Typh alterna av Tot-N och Tot-P 
föreslås skattas utgående från höjdberoende, medan de oorganiska fraktionerna 
hanteras som konstanta halter. Org-N och Res-P berä knas som en mellanskillnad 
mellan totalhalt och oorganiska fraktioner. Samband en som används bör baseras på 
hela tidsperioden 1982-2004 (Nr 1 i Tabell 5 och 10 ) eftersom dessa samband 
utjämnar för mellanårliga haltvariationer. 
 
Det rekommenderas vidare att man introducerar säson gsdynamik för Tot-N, Oorg-N 
och Tot-P (Tabell 19), medan detta inte är nödvändi gt för den oorganiska fosforn. 
Detta innebär att även Org-N och Res-P kommer att u ppvisa en säsongsdynamik.    33   
5.1. Rekommenderade algoritmer för N- och P-typhalt er: 
 
Tot-N (µg N/l) = 1265 – 362 * log 10  (Medelhöjd [m]) Ekv. 1 
Org-N (µg N/l) = Tot-N – Oorg-N Ekv. 2 
Oorg-N (µg N/l) = NO 23 -N + NH 4-N = 38 Ekv. 3 
 
Tot-P (µg P/l) = 37,2 - 10,7 * Log 10  (Medelhöjd [m]) Ekv. 4 
Res-P (µg P/l) = Tot-P – PO 4-P Ekv. 5 
PO 4-P = 3 Ekv. 6 
 
Tabell 19,  Rekommenderad säsongsvariation för Tot-N och Tot-P  baserat på sambandet med 
medelhöjd (ekv 1 och 5) samt för Oorg-N, Säsongsdyn amiken är oberoende av enhet, d,v,s, 
samma värden skall användas oberoende av om haltern a är uttryckta i µg/l eller mg/l,  
 
Månad  % Tot-N medel  % Oorg-N medel  % Tot-P medel  
1 102 166 87 
2 102 184 87 
3 100 208 90 
4 111 168 137 
5 101 87 121 
6 97 47 101 
7 100 58 104 
8 97 53 108 
9 96 55 97 
10 97 66 100 
11 98 97 84 
12 99 132 83 
 
5.2. Typhalter för N och P kopplat till skogsbruk 
Information om i vilken utsträckning som skogsbruks åtgärder utförts inom de små  
avrinningsområdena, som används för framtagning av typhalter, saknas i detta arbete. 
Det går därför inte att utifrån detta material påvi sa effekter på N- och P-typhalterna 
från skogsbruk. Tidigare studier av mindre vattendr ag visar att det är mycket svårt att 
påvisa skillnader i N- och P-halter mellan brukad o ch obrukad skog (Westling et al. 
2001, Löfgren & Westling 2002, Löfgren & Olofsson 2 002, Uggla & Westling 2003). 
Orsaken till detta är att skogsbruksåtgärderna norm alt utförs på någon eller några få 
procent av avrinningsområdets areal och att effekte rna därmed drunknar i den 
naturliga variationen orsakad av vädrets växlingar.  I norra Sverige bör den påverkade 
arealen vara >30 % om man skall kunna upptäcka effe kten på kväve (Löfgren & 
Westling 2002).  
 
Den information som finns om skogsbrukets effekter är knuten till ett fåtal försök som 
genomförts i mycket små vattendrag och där betydand e arealer av avrinningsområdet 
påverkats av skötselåtgärderna. Huvuddelen av dessa  studier genomfördes redan 
under 1970-talet då skogsvårdsåtgärder som t.ex. gö dsling, dikning och 
slutavverkning genomfördes med en betydligt lägre m iljöhänsyn än i dagens 
skogsbruk. En sammanställning av resultaten från de ssa gjordes till Hav-90 (Löfgren 
& Olsson 1990). De gamla undersökningarna är därför  inte helt representativa för 
dagens skogsbruk (Löfgren & Olofsson 2002). Den geo grafiska lokaliseringen av 
objekten till södra halvan av landet antyder också att det medför osäkerhet att tillämpa 
resultaten för norra Sverige. Inga undersökningar a v enskilda skogsbruksåtgärder har 
utförts norr om Ljusnan (Löfgren & Olofsson 2002). SkogForsk och SLU påbörjade   34  2004 en studie av avverkning och skyddszoner i Väst erbotten. Avverkningarna har 
ännu inte utförts och inga resultat finns därför ti llgängliga. 
 
I Tabell 13 finns de två IM-områdena Kindla och Gam mtratten med. I dessa områden 
har inga skogsbruksåtgärder utförts de senaste 100 åren. De flesta andra områdena 
nedanför fjällskogsgränsen har sannolikt varit utsa tta för normalt skogsbruk, men 
skillnaderna i arealförlust N och P är mycket små. En nyligen utförd utvärdering av 
skillnaderna mellan landets fyra IM-områden och tre  brukade småbäckar i 
Mellansverige indikerar att N- och P-halterna i bru kad skog kan ligga 10-50 % över 
naturskogens bakgrundsvärden, men uppskattningarna är mycket osäkra (Lundin 
2005). 
 
Slutsatsen av ovanstående är följaktligen att det i dag saknas vetenskapligt underlag 
för att uttala sig om hur skogsbruket påverkar avri nningen av närsalter till ytvatten i 
norra Sverige. De gamla undersökningarna indikerar påverkan, men hur stor är den? 
 
Författarna föreslår att SMED och Naturvårdsverket samlar experterna inom området 
för att vid en workshop diskutera denna fråga. Måls ättningen bör vara att ta fram ett 
så bra vetenskapligt underlag som möjligt för norra  Sverige och som kan användas för 
PLC5-simuleringarna. 
 
6. Referenser 
Arheimer, B., Brandt, M., Grahn, G., Roos, E. och Sjöö,  A. 1997. Modellerad 
kvävetransport, retention och källfördelning för södra S verige.  SMHI RH nr 13. 
Brandt, M. & Ejhed, H. 2002, TRK Transport – Retention – Källfördelning, Belastning på  
havet.  Naturvårdsverket rapport 5247. 
Lundin, L. 2005. Läckage-effekten av skogliga åtgärder reduceras med tiden.  I Löfgren, S. 
(Ed.) Integrerad övervakning av miljötillståndet i svens k skogsmark – IM. 
Årsrapport 2003. Inst. f. miljöanalys, SLU rapport 20 05:11, p. 23-25. 
Löfgren, S. 2005. Integrerad övervakning av miljötillståndet i svensk skogsm ark – IM 
årsrapport 2003. Inst. för miljöanalys, SLU. Rapport 2005:11.  
Löfgren, S. & Olofsson, H. 2002. Övervakning av akvatiska system i brukad skog – 
nuvarande status och förslag till framtida program.  Inst. f. miljöanalys, SLU, 
Rapport 2002:20, 26 pp. 
Löfgren, S. & H. Olsson. 1990. Tillförsel av kväve och fosfor till vattendrag i Sver iges 
inland. Underlagsrapport till Hav-90, Aktionsprogram mot havsföroreningar.  
Naturvårdsverket rapport 3692, 100 pp. 
Löfgren, S. & Westling, O. 2002. Modell för att berä kna kväveförluster från växande skog 
och hyggen i Sydsverige. Inst. f. miljöanalys, SLU, Rapp ort 2002:1, 23 pp. 
Sonesten, Wallin & Kvarnäs 2004, Kväve och fosfor till Vänern och Västerhavet. 
Transporter, retention och åtgärdsscenarier inom Göta ä lvs avrinningsområde. 
Länsstyrelsen i Västra Götalands län, Rapport 2004:33. ISSN:1403-168X, 191 pp. 
SWEDAC, 2004. Beslut om ackreditering.  Dnr. 04/1273-51.1208, 2004-10-25. 
Uggla, E. Och Westling, O. 2003. Utlakning av fosfor från brukad skogsmark.  IVL 
Svenska Miljöinstitutet AB, Lammhult. Rapport B 1549, 20  pp. 
Westling, O., Löfgren, S. och Akselsson, C. 2001. Arealförluster från skogliga 
avrinningsområden i Västra Götaland.  Skogsstyrelsen, Jönköping. Rapport 2, 
78pp. 
 
Mycket högupplösande satellitdata för övervakning av dynhabitat - En pilotstudie

Very high resolution satellite data for dune habitat monitoring - A pilot study

Mycket högupplösande 
satellitdata för övervakning 
av dynhabitat - En pilotstudie   
 Titel
: Mycket högupplösande satellitdata för öve rvakning av dynhabitat - En pilotstudie 
 Utgivare
: Länsstyrelsen i Hallands län 
 Författare
: 
Laine Boresjö Bronge Vattenfall Power Consultant AB Box 527 162 16 Stockholm  Lars-Åke Flodin Länsstyrelsen i Hallands län Enheten för naturvård & miljöövervakning 301 86 Halmstad  Beställningsadress
: 
Länsstyrelsen i Hallands län Enheten för naturvård & miljöövervakning 301 86 Halmstad  Meddelandeserie
: Meddelande 2006:15 
 ISSN
: 1101-1084 
 ISRN
: LSTY-N-M-06/15.SE 
 Tryck
: Länsstyrelsens tryckeri, 2006 
 Omslagets framsida
: QuickBirddata från den 18 j uni 2005 över Hökafältets dynområde   
 
MYCKET HÖGUPPLÖSANDE SATELLITDATA FÖR 
ÖVERVAKNING AV DYNHABITAT 
En pilotstudie 
 
Laine Boresjö Bronge och Lars-Åke Flodín 
 
 Förord 
Föreliggande rapport redovisar resultat från en pilots tudie som syftar till att utveckla en satellit-
bildsbaserad metod för upptäckt och övervakning av vegetationsförändringar på dynhabitat i 
södra Sverige. Projektet har finansierats av Na turvårdsverket och driv its av SwedPower i sam-
verkan med länsstyrelsen i Halland.  
Fältbilderna är tagna av Lars-Åke Flodín. 
Omslagsbilden visar QuickBirddata från 18 juni 2005 över Hökafältets dynområde i Halland. 
Bilden är en s k sammanvägd bild, där de t pankromatiska bandet med 0,6 m upplösning 
sammanvägts med den multispektrala informa tionen med 2,4 m upplösning, till en bild med 0,6 
m upplösning med färginformation. De röda punkt erna visar var bedömn ing av vegetations-
täckning skett. Råcksta 5 december 2005  Under våren 2006 bytte SwedPower namn  till Vattenfall Power Consultant. 
För mer information om projektet kontakta Laine Boresjö Bronge, Vattenfall Power Consulta nt (laine.boresjo.br onge@vattenfall.com) 
Lars-Åke Flodin, Länsstyrelsen Halla nds län (lars-ake.flodin@n.lst.se) 
    Innehåll 
SAMMANFATTNING..........................................................................................................7 
SUMMARY........................................................................................................................ ...9 
1 INTRODUKTION.......................................................................................................11 
1.1 Syfte ..................................................................................................................... .11 
1.2 Bakgrund...............................................................................................................11 
2 STUDIEOMRÅDE OCH DATAKÄLLOR................................................................12 
2.1 Studieområde ........................................................................................................12 2.2 Datakällor..............................................................................................................13 
2.2.1 Satellitdata....................................................................................................13 
2.2.2 Differentiell GPS .........................................................................................13 2.2.3 Vegetationsdata............................................................................................13 
3 DYNHABITATEN – DEFINITI ONER OCH EXEMPEL.........................................15 
3.1 Inledning ...............................................................................................................15 
3.2 Embryonala vandrande sanddyner (habitat 2110) ................................................15 3.3 Vandrande sanddyner med sandrör (vita dyner, habitat 2120).............................15 3.4 Permanenta sanddyner med örtvegetation (grå sanddyner, habitat 2130)............16 3.5 Urkalkade permanenta sanddyner med kråkbär (habitat 2140)............................16 3.6 Sanddynområden med krypvide/sandvide (habitat 2170) ....................................16 3.7 Trädklädda sanddyner (habitat 2180) ...................................................................16 3.8 Dynvåtmarker (habitat 2190)................................................................................16 3.9 Övrigt....................................................................................................................1 7 
3.9.1 Negativa indikatorer.....................................................................................17 
3.9.2 Naken sand...................................................................................................17 
4 METODIK...................................................................................................................22 
4.1 Fältinventering......................................................................................................22 
4.2 Analys av mycket högupplösande data.................................................................22 
4.2.1 Analys av spektrala överlapp mellan habitaten ...........................................24 
4.3 Preliminär klassificeringsmetod ...........................................................................24 4.4 Preliminärt klassificerings resultat och fältkontroll...............................................25 
4.5 Efterbearbetning samt kla ssificering av bar sand .................................................25 
5 RESULTAT.................................................................................................................26 
5.1 Spektral karakteristik ............................................................................................26 5.2 Analys av spektrala överlapp................................................................................26 5.3 Klassningsmetod...................................................................................................37 5.4 Preliminärt klassningsresultat...............................................................................37 5.5 Modifierat resultat och kl assificering av bar sand................................................38 
6 SLUTSATSER OCH REKOMMENDATIONER......................................................49  
    7 
 SAMMANFATTNING 
Projektets syfte är att unders öka om det finns möjlighet att ut veckla en operationell metod, 
baserad på mycket högupplösande satellitdata, för övervakning av sydsvenska dynhabitat. För 
att denna metod skall vara användbar måste det vara möjligt att kunna särskilja de olika habitat som urskiljs i nätverket Natura 2000. Ví dare är det angeläge t att kunna identifiera 
negativ vegetationsutveckling som t ex slyuppslag och förekomst av vresros. Det är också av 
vikt att kunna kvantifiera vi ktiga strukturer i habita tet som t ex naken sand. 
I ett första steg har en pilotstudie genomförts  för att analysera om det i mycket högupplösande 
satellitdata går att återfinna de dynhabitat som är av intre sse för Natura 2000 övervakningen. 
Studien har genomförts över en del av kustdynerna i Laholms bukten med fokus på Tönnersa 
och Hökafältets dynområden, där de olika dynhab itaten är väl represen terade (figur 1). 
En programmering av QuickBird gjordes för fö rsommaren 2005, vilket resulterade i en scen 
av mycket god kvalité från den 18 juni 2005, vilket också är en mycket bra tidpunkt för analys 
av dynvegetation. Före detaljerad analys gjorde s en s k ”resolution merge” i Erdas Imagine, 
vilket innebär att det pankromatiska ba ndet med 0,6 m upplösning sammanvägs med den 
multispektrala informationen med 2,4 m upplös ning, till en bild med 0,6 m upplösning med 
färginformation. 
Vegetationsdata samlades in för ett stort anta l ytor inom de olika dynhabitaten under två dagar 
i juli med ambitionen att täcka så stor vari ation som möjligt (Tabell 2). En provruta med 
storleken 2 x 2 m
2 lades ut över olika vegetationsbla ndningar och täckningsgraden bedömdes 
för följande komponenter med 5 % noggrannhet: sand, förna, mossa  (grön), mossa (mörk), vit 
lav, grå lav, grön lav, ljung, kråkris, vide, kr ypvide/sandvide, sandsta rr, sandrör, strandråg, 
bergrör, rödven, rödsvingel, borsttåtel, flockf ibbla, käringtand, monke, mjölkört, vresros, 
pors, al, björk och tall 
Provytornas läge mättes in med differentiell GP S för att de skulle kunna återfinnas med hög 
precision i satellitbilden. Medelvärden för de fyra spektralbanden, samt olika kvoter mellan 
banden har därefter analyserats. Exempel på s k spektrala signaturer ge s i figur 14-23. Vidare 
har en analys av de spektrala överlappen mella n habitaten genomförts genom klassificering av 
träningsytorna (tabell 4-5). Sammanlagt 112 vegetationsbedömda ytor analyserades samt 
ytterligare några som plockades ut direkt i satellitbilden. 
Med utgångspunkt från fältinformationen och ytor nas spektrala karakteristik utarbetades en 
preliminär klassificeringsmetod baserad på stegvis grånivåklippning i enskilda band och i 
kvoter mellan band, för klassificering av de ha bitat som särskiljs i Natura 2000 (figur 24). 
Arbetet fokuserades på att särskilja Natura 2000-habitaten enligt gällande definition och att 
klargöra var eventuella problem finns. Defin itionen av dynhabitaten är idag anpassad för 
fältinventering, vilket vi förutsatt inte är  optimalt för analys av satellitbilder. 
Baserat på framtagen klassnings metod genererades ett prelimin ärt klassningsresultat över 
studieområdet som subjektivt fältkontroll erades den 22 december 2005 (figur 25-26). 
Målsättningen var att översiktligt  bedöma resultatet som underlag till specifikation av fortsatt 
arbete, samt att kontrollera vissa ytor som re dan vid utarbetandet av klassningsmetoden väckt 
frågor vad gällde klasstillhörighet. 
Vid fältkontrollen framkom att vissa av beslutsg ränserna behövde justeras samt att en viss 
ändring av definitionen av habitaten är nödvändi g för att analysen av satellitbilderna ska 
kunna fungera tillfredsställande. För att illustrera detta och ge  underlag för specifikation av 
fortsatt analys gjordes en de l mindre ändringar i beslutsgräns erna och ett nytt preliminärt 
klassningsresultat skapades (figur 35-36). En klassificering av enbart  bar sand i två klasser 
gjordes också som komplement till ha bitatklassificeringen (figur 37-38).  8 
 Föreliggande pilotstudie visar a tt QuickBird-data har stor pot ential för att kunna användas för 
övervakning av förändringar i dynområden. Dock skulle definitionerna av habitaten behöva 
modifieras för att passa satellitbildstekniken. Idag är ju ha bitaten definierade för att lätt kunna 
identifieras i fält, vilket t ex innebär att före komst av enstaka arter indikerar gräns mellan flera 
av habitaten. För att dessa arter ska vara synliga i satellitbilderna däremot krävs en viss täckningsgrad. 
Genomförda analyser, baserade på de drygt 120 vegetationsytor  som bedömts i fält indikerar 
spektrala överlapp mellan hab itaten på mellan ca 5-15 % som huvudsakligen kan hänföras till 
klassernas definition. T ex kräv s en täckningsgrad på 10 % ris eller mer för att de ska vara 
synliga i bilden och pixeln därmed klassificer as som habitat 2140 istället för 2130. Ett inslag 
av borsttåtel i en i övrigt sanddominerad omgi vning med dyngräs är inte heller möjligt att 
säkert detektera, vilket inne bär att ytan troligen klassifi ceras som 2120 istället för 2130. 
Vidare krävs troligtvis  upp mot 90 % täckningsgrad av kr ypvide/sandvide för att habitat 2170 
säkert ska kunna identifieras. 
Vår rekommendation är därför att fortsatta analyser görs för att kalibrera beslutsgränserna för 
de klasser/habitat som kan särskiljas och för att få ett bättre underlag för en revision av 
definitionerna av habitaten så att de b lir optimerade för satellitbildsanalys.  
  9 
 SUMMARY 
The aim of the project is to i nvestigate the possibility to de velop an operational method, based 
on very high-resolution satellite data, for monito ring of south Swedish dune habitats. If such a 
method should be useful it must be possible to  separate the various dune habitats that are 
distinguished within the Natura  2000 network. Furthermore, it is important to be able to 
identify negative vegetation development such as growth of thicket and Japanese rose ( Rosa 
rugosa  Thunb), and to be able to quantify important  structures in the habitats as bare sand. 
In a first step a pilot study has been carried out to analyse if it is possible in very high-
resolution satellite data to distinguish the various dune habita ts of interest for the Natura 2000 
monitoring. The study has been performe d over a part of the dune area along the 
Laholmsbukten bay in southern Sw eden, where the various dune ha bitats are well represented 
(Figure 1). 
A programming of QuickBird was made for the early summer of 2005, which resulted in a 
scene of very good quality fron 18 June 2005, a re cording date that also is very good for 
analysis of dune vegetation. Befo re analysis of data resoluti on merge was performed between 
the panchromatic band with 0,6 m ground resolu tion and the multispectral bands with 2,4 m 
ground resolution, creating a “colour  image” with 0,6 m resolution. 
Vegetation data were collected for a great number of areas with in the various dune habitats 
during two days in July with the aim to cover as  much of the variation as possible (Table 2). 
A sample plot sized 2x2 m2 was used to judge the percent vegetation cover for different 
mixtures of the following components with 5 % precision: sand, litter,  moss (green), moss 
(dark), lichens (white), lichens (grey), lichens (green), heather ( Calluna vulgaris  (L.) Hull), 
crowberry ( Empetrum nigrum L.), willow ( Salix sp ), creeping willow ( Salix repens  L./ S . 
repens  ssp. repens var. argentea ), sand sedge ( Carex arenaria  L.), marram ( Ammophila 
arenaria  (L.) Link), lyme-grass ( Leymus arenarius  (L.) Hochst.), wood small-reed 
(Calamagrostis epigeios  (L.) Roth), common bent ( Agrostis capillaris  L.), red fescue 
(Festuca rubra  L.), grey hair grass ( Corynephorus canescens  (L.) P. Beauv), Hieracium 
umbellatum  L., Common Bird's-foot-trefoil  (Lotus corniculatus  L.), sheep´s-bit ( Jasione 
montana  L.), rosebay willowherb ( Epilobium angustifolium  L.), Japanese rose ( Rosa rugosa  
Thunb), bog myrtle ( Myrica gale  L.), alder ( Alnus glutinosa  (L.) Gaertner), birch ( Betula sp ), 
and Scots pine ( Pinus sylvestris  L.). 
The sample plots were positioned with differen tial GPS so that they could be found in the 
satellite image with high preci sion. The mean values for the f our spectral bands and various 
ratios between the bands were analysed. Examples  of so-called spectral signatures are given 
in Figures 14-23. An analysis of the spectral ove rlaps beween the habitats was also performed 
by means of classification of the analysed site s (Tables 4 and 5). In total 112 vegetation plots 
were analysed in the satellite image plus some extra sites selected directly in the image.  
Based on the field data and the spectral characteris tics of the sites a preliminary classification 
method was developed using stepwi se grey level slicing in singl e bands and in ratios between 
bands (Figure 24). The work was focused on di stinguishing the different Natura 2000 dune 
habitats according to present habitat definitions  to elucidate possible classification problems. 
The present definition of the various habitats is adjusted for fieldwork, which we expect is not 
optimal for satellite data classification. 
Based on the developed classifi cation method a preliminary cl assification result over the 
study area was produced (Figure 25-26), which was subjectively co ntrolled in the field in 
December 2005. The primary aim was to survey the result so that a specification for 
continued work could be made.  10 
 The field control showed that some of the decisi on limits had to be adjusted. It also confirmed 
that the present definitions of the dune habitats have to be modified to make the satellite-data 
based analysis more optimal. To illustrate this  and to give improved possibilities to specify 
continued work, a modified classificati on result was produced  (Figures 35-36). A 
classification of only bare sand in two classes was also made (Figures 37-38). 
This study shows that QuickBird data has a great  potential to be used for monitoring changes 
in dune vegetation. However, the present definitions  of the dune habitats have to be modified 
to fit the use of satellite data. Today, the de finitions are adopted for fieldwork, which means 
for example that the occurrence of single plan ts indicates the limit between several of the 
habitats. To enable a detectionof  these species in satellite data  the species have to have a 
certain coverage. 
The performed analysis, based on more than 12 0 vegetation plots indicat es spectral overlaps 
between the habitats of  approximately 5-15 %, which mainly  depends on the definitions of the 
classes. For example, brushwood mu st have a coverage of approxi mately 10 % to be visible in 
the satellite image and by that making the pixel to be correctly classi fied to habitat 2140 
instead of 2130. A minor mixture of grey hair grass ( Corynephorus canescens ) in a sand-
dominated area with lyme-grass ( Leymus arenarius) , which indicate habitat 2130 instead of 
2120, is probably not visible in the satellit e image and the area would accordingly be 
classified as habitat 2130. Furthermor e, the coverage of creeping willow ( Salix repens ) 
probably has to be close to 90 % to a llow habitat 2170 to be distinguished. 
Therefore we recommend continued analysis to  calibrate where the decision limits between 
the habitats are to be found in satellite data so that a better basis for modifying the definitions 
can be obtained and an adoption of the definitions to satellite data based analysis can be made.   11 
 1 INTRODUKTION 
1.1 Syfte 
vikt att kunna kvantifiera vi ktiga strukturer i habita tet som t.ex. naken sand. 
I ett första steg genomför en  pilotstudie för att analyser a om det i mycket högupplösande 
satellitdata går att återfinna de  dynhabitat som är av intresse för Natura 2000 övervakningen. 
1.2 Bakgrund 
De dynhabitat som är av intresse för milj öövervakning och Natura-2000-uppföljningen är 
embryonala vandrande sanddyner (habitat 211 0), vandrande sanddyner med sandrör (vita 
dyner, habitat 2120), permanenta sanddyner med örtvegetation (grå sanddyner, habitat 2130), urkalkade permanenta sanddyner med krå kbär (habitat 2140), sanddynområden med 
krypvide/sandvide (hab itat 2170) samt dynvåtmarker (hab itat 2190). Habitaten förekommer 
vanligtvis i finskalig mosaik vilket gör det mycket svårt att kartera dessa i fält. I bas-
inventeringen för Natura-2000 kartläggs därför  dessa genom inventering utmed transekter 
som slumpas ut i objekten. Utmed linjerna not eras utsträckningen av de olika N2000-
habitaten. Antalet transekt som måste inventer as beror på hur mycket de olika habitaten 
förekommer och hur stor va riationen är mellan de i nventerade transekterna.  
Sedan 1996 genomförs också i Halland en me r noggrann inventering av dynhabitaten inom 
ramen för regional miljöövervakningen. I denna ur skiljs inte de olik a N2000-habitaten, utan 
istället registreras förekommande kärlväxter  och mossor i smårutor. Dessutom anges täck-
ningsgraden i procent av naken sa nd samt av mossor och lavar. 
Övervakningen av dessa habitat är dock mycket  tidskrävande och vissa områden är dessutom 
svårinventerade p g a den mosaikartade förekomst en av de olika habita ten. En metod baserad 
på klassificering av sate llitbilder skulle på ett kostnadseffe ktivt sätt ge stor a tidsvinster och 
dessutom en möjlighet att övervaka habitaten ytt äckande över stora arealen, vilket inte är 
möjligt med dagens fältbaserade metoder. 
I ett nu pågående utvecklingsprojekt med finans iellt stöd från Naturvårdsverket och Rymd-
styrelsen utvecklas metodik för att använda mycket högupplösande sate llitdata för upptäckt 
och övervakning av förändringar på sydsvenska  mossar. Informationen i satellitbilderna 
kalibreras mot fältdata. Några av slutsatserna så  här långt är att detalje ringsgraden är mycket 
hög i datat. Mycket små variationer i täckningsgr ad av olika grupper av växter ger spektralt 
utslag vilket innebär at t strukturer av storleksordningen me ter är urskiljbara. Förutsättningar 
för kartläggning och övervakning av den ofta komplexa dynvegetationen bör därmed finnas. 
  12 
 2 STUDIEOMRÅDE OCH DATAKÄLLOR 
2.1 Studieområde 
Pilotstudien har genomförts över en del av kus tdynerna i Laholmsbukten i Halland med fokus 
på Tönnersa och Hökafältets dynområden, där de  olika dynhabitaten är väl representerade 
(Figur 1). Tönnersa ingår också i det m iljöövervakningsprogram som genomförs på dyn-
habitaten i Hallands län. Området kan anses svårinventerat p g a den mosaikartade 
förekomsten av de olika habitaten och en jämför else mellan resultat från basinventeringen och 
förekomst av de olika habitaten i en heltäck ande analys vore därför  mycket intressant. 
  
Figur 1 . Studieområdet i Laholmsbukten .A. Tönnersa  B. Höka fältet. QuickBird-bild från 18 juni 2005. Svarta 
punkter (röda i översiktsbilden) visar var bedömning av vegetationstäckning gjorts. 
 13 
 2.2 Datakällor 
2.2.1 Satellitdata 
Den satellit som i första hand är aktuell är Quic kbird, som registrerar i ett pankromatiskt band 
(svartvit kanal) med 0,6 m ma rkupplösning och fyra multispekt rala band (blått, grönt, rött 
respektive nära IR) med 2,4 m markupplösning . Tabell 1 visar QuickBird´s spektrala band 
och markupplösning.  
av dynvegetation. 
För att garantera tillräcklig noggrannhet vid ortokorrigeringen av satellitdata mättes kontroll-
punkter in i fält inom scenen med cm-noggra nnhet med differentiell GPS (se avsnitt 2.2.2). 
Dessa punkter levererades till Metria, Kir una, som sedan utförde ortorektifieringen. 
Före detaljerad analys gjordes en s k ”resolution merge” i Erdas Imagine, vilket innebär att 
det pankromatiska bandet med 0,6 m upplösni ng sammanvägs med den multispektrala 
informationen med 2,4 m upplösning, till en bild  med 0,6 m upplösning med färginformation. 
Sammanvägningen är baserad på principalkom ponentanalys, med kubisk  faltning som åter-
samplingsmetod (ERDAS, 2003). 
Tabell 1 . QuickBird´s spektrala band och markupplösning (http://www.digitalglobe.com).  
         Band Våglängdsområde (nm) Markupplösning (m) 
Pankromatisk 445-900 0,61 i nadir 
Multispektral band 1 450-5 20 (blått) 2,44 i nadir 
Multispektral band 2 520-600 (grönt) 2,44 i nadir Multispektral band 3 630-690 (rött) 2,44 i nadir Multispektral band 4 760-900 (nära IR) 2,44 i nadir 
 
2.2.2 Differentiell GPS 
En högprecisions-GPS (Javad) uppkopplad via mode m mot Lantmäteriverkets RTK-tjänst har 
använts för att få ”on-line”-precision på några cm i fält. GPS-utrustni ngen är kopp lad till en 
fältdator så att mätningarna kan göras med satellitbilden som bakgrund (Figur 2). Utrust-
ningen har använts till att mäta in kontrollpunkt er i fält för förbättrad precision i orto-
korrigering av QuickBird-bilde n, samt för att mäta in centrumkoordinater för de ytor som 
bedömts med avseende på ve getationstäckning (Figur 3). 
2.2.3 Vegetationsdata 
Vegetationsdata har samlats in för ett stor t antal ytor inom de olika dynhabitaten som 
underlag för den spektrala analys en (se avsnitt 4.1). Fältarbetet genomfö rdes den 19 och 22 
juli 2005. Ytterligare fätdata insamlades den 22 december 2005 då det preliminära klassnings-resultatet kontrollerades. Tabell 2 visar antal ytor per habitatsklass.  För beskrivning av dyn-
habitaten hänvisas till kapitel 3. 
  14 
 Tabell 2 . Antal ytor per habitatsklass som bedömts i fält. (För beskrivning av dynhabitaten se kap 3). 
Habitat Antal ytor 
2110  2 (10)* 
2120  8 
2130  47 2140  37 
2170  6 
2180  2 (7)* 
Övrigt vide (1), björk (3), al (1), pors (2), vresros (2), bergrör (1)
Summa: 112 (125)* 
* Antal inom parantes anger antal ytor inkl ytor som i efterhand plockats ut i satellitbilden 
 
Figur 2.  Högprecisions-GPS (Javad) koppl ad till fältdator där satellitbilden används som bakgrund vid 
inmätning av provytor.  
 
Figur 3.  Inmätning av centrumkoordinat i utlagd provyta med differentiell GPS kopplad till bärbar dator .  15 
 3 DYNHABITATEN – DEFINITIONER OCH EXEMPEL 
3.1 Inledning 
I det initiala arbetet med ut formningen av övervakningsmetoder för de svenska dynområdena 
gjordes en litteraturstudie av Larsson (2002). I denna konstatera des att det inte fanns något 
mer långsiktigt och heltäckande övervaknings program för kustnära dyner någonstans i 
Europa. Längst hade man kommit i Wales där man i ett Life-projekt gjor t studier bland annat i 
sanddynsmiljöer (Hurford & Perry 2000). Mer noggr ann uppföljning av effekter av olika 
skötselåtgärder har gjorts i Holland, Danmar k, Wales och Litauen. I Sverige förekom inom 
ramen för regional miljöövervakning ett arbete med övervakning av vegetation och strukturer i sanddyner (Flodin 2000). Dessutom pågick florav äkteri av rödlistade kärlväxter samt 
regelbundna inventeringar av fältp iplärka. Haglund (2003) presente rade förslag till parametrar 
och metoder för uppföljning i Natura 2000. 
Uppdelningen i de olika habitat i dynområ dena som ingår i nätverket Natura 2000 
publicerades först i skriften ”Svenska naturt yper i det europeiska nätverket Natura 2000” 
(Naturvårdsverket, 1997), i vilken ges defini tioner av de olika habitattyperna. Beskriv-
ningarna är dock oftast kortfattade och sv årigheter uppstod vid gränsdragningar mellan 
typerna i fält. Utifrån dessa förutsättningar utarbetades en manual fö r inventering av sand-
dynshabitat i basinventeringen (Naturvårdsverke t, 2005). I denna presenteras inventerings-
metoder och noggrannare definitioner av de  olika svenska sanddynshabitaten. Gräns-
dragningen mellan habitattyperna görs i manualen för att passa för fältinventeringar. Ofta används förekomst eller avsaknad av lättidentifie rade indikatorarter el ler stukturer som gräns 
mellan habitattyperna. I det följande  beskrivs de olika habitaten. 
3.2 Embryonala vandrande sanddyner (habitat 2110) 
Embryonala vandrande sanddyner utgör ett förstadium till sanddynbildning vid den övre 
delen av stranden eller intill  basen av större dyner. Dessa är emellanåt bevuxna med 
strandkvickrot, saltarv eller marv iol men består till övervägande del av na ken, lättrörlig sand 
(figur 4). 
Habitatet skiljs från intilliggande sandstrand på sin småkulliga mikrotopografi. Nederoderade 
ytor inne i dynsystemen förs inte till denna ha bitattyp. Visserligen utgör dessa erosionsytor en 
omstart av sanddynssuccessionen men är inte direkt ett förstadium till sanddynsbildning (se vidare under vita dyner). 
3.3 Vandrande sanddyner med sandrör (vita dyner, habitat 2120) 
Viktigt för att identifiera de nna typ av dyner är att de verkligen skall vara vandrande 
(Norrman m. fl. 1974), det vill säga att sande n inte skall vara bunden. Denna typ av dyn är 
bevuxen med sandrör eller strandråg, arter som har hög tolerans mot översandning (figur 5). 
Många andra kärlväxter och de allra flesta bo ttenskiktsarter har inte så hög tolerans mot 
översandning. För att förenkla iden tifikationen av denna habitatt yp i fält förs därför endast 
dyner som saknar borsttåtel och bottenskikt t ill denna dyntyp (figur 6). Dock kan mindre 
förekomster av brännmossa och gräsmossor accepteras.  
Erosionsskadade delar av äldre sanddyner med be tydande ytor naken sand förs lämpligen till 
denna typ. Vilken vegetation er osionsytorna så småningom få r är avhängigt av i vilket 
successionsstadium ytorna befann sig då erosionen inträffade. Det är exempelvis inte ovanligt 
att dessa ytor till en början får glesa men rena bestånd av kråkbär eller krypvide/sandvide.  16 
 3.4 Permanenta sanddyner med örtvegetation (grå sanddyner, habitat 
2130) 
Denna typ består av dyner som är permanenta och inte längre vandrar. Dessa kan vara 
bevuxna med exempelvis borsttåtel, sandstarr oc h en rad örter. Däremot saknas samtliga ris 
vilka av praktiska skäl betraktas som skiljearte r gentemot typen 2140 (fig ur 7). Detta innebär 
alltså att även magrare och något hedartad ve getation utan ris eller kruståtel kan föras till 
denna typ. De grå dynerna skall ha ett mer elle r mindre väl utvecklat bottenskikt som tidigt i 
successionen består av arter so m brännmossa, hårbjörnmossa, enbjörnmossa, spärraggmossa, 
sandskruvmossa och lavar som bägarlavar, renlavar etc. Nakna partier med sand kan 
förekomma men behöver inte göra det. T ypen 2130 är inte våt eller fuktig. 
3.5 Urkalkade permanenta sanddyne r med kråkbär (habitat 2140) 
Risbevuxna sanddyner utgör ett ännu senare su ccessionsstadium än de  grå dynerna men var 
gränsen praktiskt skall dras är inte alltid självkla rt. Habitattypen skall innehålla ris som ljung 
eller kråkbär men även kruståte l kan vara vanlig (figur 8). Nakna fläckar med sand före-
kommer endast i liten omfattning. 
Bottenskiktet är bitvis välutvecklat och best år av hedseriens mossarter som husmossa och 
väggmossa (dessa kan dock även förekomma i de grå dynerna). Gränsdragning mot typen 
2170 är mycket svår att göra eftersom krypvide /sandvide oftast förekommer insprängt bland 
ljung och kråkbär. I fält förs dock ytor med me r än 50 % täckning av krypvide/sandvide till 
typen 2170 om de förekommer so m bestånd större än en viss  minimistorlek (figur 9). 
3.6 Sanddynområden med krypvide/sandvide (habitat 2170) 
Denna typ förekommer på stab ila sanddyner utan sanddrift och består till minst 50% av 
krypvide/sandvide (figur 10). Sandvide måste förekomma och ha tillsammans med krypvide 
en areal om minst 10 m2. I övrigt är denna typ mycket lik  typen 2140 med vilken den oftast 
också bildar mosaikartade förekomster (se ovan). 
3.7 Trädklädda sanddyner (habitat 2180) 
Mer eller mindre tät dynskog i kustnära sanddyns områden. Ett av de senaste successions-
stadierna men ytor med blottad sand kan fö rekomma. Skiljs från övriga dyntyper på före-
komst av trädskikt, oftast tall, men även kli bbal, ek och björk kan fö rekomma. Trädskiktets 
täckningsgrad skall vara minst 30% och öppna yt or utan trädskikt får vara högst 0,5 ha.. Vid 
lägre trädskiktstäckning avgränsas de mellan liggande öppna ytorna som egna habitattyper. 
3.8 Dynvåtmarker (habitat 2190) 
Denna typ består av fuktiga eller vattenfyl lda fördjupningar i sand dynerna. Beroende på 
förutsättningar kan vegetationen i denna hab itattyp vara av flera olika slag. På magra 
silikatmarker är dessa ofta bevuxna med arte r typiska för magra våtmarker, exempelvis 
klockljung, odon, blåtåtel, trådstar r eller brunag. Odon är ofta viktig som skiljeart mot andra 
habitat. I bottenskiktet finns ställvis vitm ossor, räffelmossa, päronsvepemossa och vatten-
krokmossa. Gränsdragningsproblem kan i vissa  fall finnas gentemot typen 2140 men då 
klockljung eller odon dominerar klas sificeras området som dynvåtmark.  17 
 3.9 Övrigt 
3.9.1 Negativa indikatorer 
Vresros är en art som etablerat sig och expa nderar kraftigt i många dynhedsområden (figur 
11). Arten konkurrerar ut annan vegetation och de t anses som en angelägen skötselåtgärd att 
stoppa spridningen och begränsa utbredningen av vresros. Det är  därför viktigt att vresros-
förekomst går att identifiera i satellitbilden. Andra exempel på negativ a indikatorer är sly-
uppslag och kanske bergrör. 
3.9.2 Naken sand  
Som en följd av att störningarna i dynområden a minskat under senare årtionden har också 
arealen naken rörlig sand minska t. Just bar, gärna solexponera d, sand har stor betydelse för 
bl.a. många insektsarter som är knutna till sandiga miljöer. Detta har fått till följd att flera av 
dessa arter har minskat kraftigt i antal och hamnat  på den svenska rödlis tan.  Det är angeläget 
att arealen naken sand inte fortsätter att mi nska. Ett övervakningssystem måste därför kunna 
detektera förändringar i arealen naken sand, så att relevanta sköt selåtgärder kan vidtas för att 
motverka negativ utveckling.   18 
 
Figur 4 . Habitat 2110. Embryonala vandrande dyner med spridd förekomst av saltarv. 
 
Figur 5. Habitat 2120. Vandrande sanddyner med sandrör (vita dyner). I habitatet saknas arter som t.ex. 
borsttåtel.  19 
 
Figur 6 . Habitat 2120 eller 2130? Dyner med sandrör som karteras som 2130, eftersom bortståtel förekommer.  
 
Figur 7 . Habitat 2130. Permanenta sanddyner med örtvegetation. Bilden visar förekomst av borsttåtel och 
monke. Avsaknad av ris avgör att det är 2130.  20 
 
Figur 8.  Yta med sandstarr och kråkbär. Förekomsten av ris avgör att det är 2140 urkalkade permanenta 
sanddyner med kråkbär . 
 
Figur 9.  Yta med kråkbär och krypvide vilket gör att valet står mellan 2140 och 2170. Eftersom krypvide-
förekomsten är mindre än 50 % är det frågan om 2140 urkalkade permanenta sanddyner med kråkbär.  21 
 
Figur 9.  Habitat 2170. Sanddynområde med krypvide/sandvide. 
 
Figur 11 . En negativ indikator, i detta fall vresros.  22 
 4 METODIK 
4.1 Fältinventering 
Vegetationsdata har samlats in för ett stor t antal ytor inom de olika dynhabitaten med 
ambitionen att täcka så stor variation som möjligt. En provruta med storleken 2 x 2 m2 har 
lagts ut över olika vegetationsblandningar oc h täckningsgraden har bedömts för följande 
komponenter med 5 % noggrannhet: sand, förna, mossa (grön), mossa  (mörk), vit la v, grå lav, 
grön lav, ljung, kråkris, vide, krypvide/sandvide,  sandstarr, sandrör, strandråg, bergrör, röd-
ven, rödsvingel, borsttåtel, floc kfibbla, käringtand, monke, mjölkör t, vresros, pors, al, björk 
och tall.I de fall täckningsgraden inte uppgått t ill 5 % har förekomst noterats. Dessutom har 
habitatsklass angivits enligt nu  rådande definitioner (Naturvård sverket, 2005) och foto tagits 
på varje yta. En centrumkoordinat har mätts in  med differentiell GPS för att ytan ska kunna 
återfinnas i satellitbilden.  
4.2 Analys av mycket högupplösande data 
Utgående från de inmätta centrumkoordinaterna har yt or (s k träningsytor) ri tats in på satellit-
bilden (9 – 25 pixlar), som med lite marginal motsvarar provrutan på marken, för extraktion 
av statistik och spektrala signatu rer från QuickBird-data (Figur 12). Ytornas storlek varierar 
beroende på hur centrumkoordinaten ligger i pixe ln. Viss hänsyn har också tagits till bilden 
vid inritandet av ytorna kri ng centrumkoordinaten, t ex om myck et gles vegetation mätts in 
ifält, men det är uppenbart i bi lden att punkten ligger nära en  vegetationsgräns mot mer frodig 
vegetation har inte denna inkludera ts i ytan. I vissa fall har ocks å flera ytor lagts in för att 
analysera hur mycket en förskjutning av ytan påverkar dess spektralvärden. 
Medelvärden för de fyra spektralbanden, samt  olika kvoter mellan banden har analyserats. 
Vidare har en analys av de spektrala överla ppen mellan habitaten geno mförts genom klassi-
ficering av tränings ytorna (se 4.2.1).  
Analysen har utförts både i 0,6 m sammanvägda da ta och 2,4 m multispektrala data. Figur 13 
visar en jämförelse mellan det pankromatiska bandet med 0,6 m upplösning, sammanvägda data med 0,6 m färginformation samt ”urs prungliga” multispektrala data med 2,4 m mark-
upplösning. 
 
Figur 12 . Exempel på ytor i QuickBird-bilden (sammanv ägda data) som ritats in kring de uppmätta 
centrumkoordinaterna för extrahering av bilddata för fältinventerade ytor.  23 
  
Figur 13.  Jämförelse mellan A. pankromatiska bandet med 0,6 m upplösning, B. sammanvägda data med 0,6 m 
färginformation samt C. multispektrala data med 2,4 m markupplösning. A 
B 
C  24 
 4.2.1 Analys av spektrala överlapp mellan habitaten 
Utgående från de träningsytor som lagts in på satellitbilden kring de fältbedömda ytorna har 
en analys av de spektrala överlappen mellan ha bitaten gjorts. Detta kan göras genom att man 
klassificerar träningsytorna en ligt någon algoritm baserat på st atistiken från valda ytor, och 
sedan beräknar hur många av pixlarna i varj e klass (habitat) som kl assificerats korrekt. 
Eventuella sammanblandningar indi kerar var spektrala överlapp fi nns och hur st ora dessa är. 
Klassificeringen i detta fall har gjorts med den s k ”Maximum Likelihood”-algoritmen, som är 
en avancerad klassificerare, som baserat på b ildstatistiken beräknar sa nnolikheten för att en 
viss pixel ska tillhöra de olika klasserna. Pi xeln hänförs sedan till den klass som har den 
största sannolikheten. 
Före analys slogs de olika ingående träningsyt orna ihop så att varje ha bitatsklass/vegetations-
objekt endast representerades av en ”yta”. Någr a av klasserna är mycket små då endast ett 
fåtal ytor mätts in i fält. Klassens variation kan därför inte anses vara täckt, men analysen ger 
ändå en indikation om eventuella sammanbla ndningsgränssnitt. Tabell 3a visar hur många 
pixlar som analysen är baserad på för varje klass i sammanvägda data. Analysen har också 
genomförts för multispektrala data, men då dessa  har fyra gånger sämre upplösning är antalet 
pixlar betydligt färre i klasserna i detta fall (T abell 3b). Klasserna pors och vresros har därför 
inte tagits med och björk, al och vide har slagits ihop. 
Tabell 3 . Antal pixlar per klass efter gruppering av träningsytorna inför analys av spektrala överlapp. 
A. Sammanvägda data. B. Multispektrala data 
A.Habitat/veg.klass  Antal pixlar 
sammanvägda data  B.Habitat/veg.klass Antal pixlar 
multispektrala data  
bar sand (2110) 257 2110 36 
2120 138 2120 30 
2130 642 2130 134 
2140 578 2140 115 
2170 117 2170 23 
2180 (tall) 338 2180 (tall) 44 
vide 16 (1 yta) vide/björk/al 18 
björk 75   
al 16 (1 yta)   
pors 45 (2 ytor)   
vresros 30 (2 ytor)    
 
4.3 Preliminär klassificeringsmetod 
Baserat på fältinformationen och ytornas spektral a karakteristik har en preliminär klassifice-
ringsmetod utarbetats baserad på stegvis grån ivåklippning i enskilda band och i kvoter mellan 
band, för att klassificera de habitat som särs kiljs i Natura 2000. Erfarenheterna av en sådan 
klassningsmetod har varit goda från bl a studier av myr (Boresjö Bronge och Näslund-
Landenmark, 2002; Boresjö Bronge, 2005), då besl utsgränserna blir enhetliga över hela 
bilden oberoende av spektral variation, och oc kså kan överföras till a ndra bilder om data 
gjorts jämförbara.  25 
 Arbetet har fokuserats på att särs kilja Natura 2000-habitaten enlig t gällande definition och att 
fältinventering, vilket vi förutsatt inte är optim alt för analys av satellitbilder. T ex behövs en 
viss täckningsgrad av särski ljande vegetation, som ris för habitat 2140, innan den kan 
förväntas ”ses” i satellitbilden. 
4.4 Preliminärt klassificeri ngsresultat och fältkontroll 
studieområdet som subjektivt fältkontrollerade s den 22 december 2005. Målsättningen var att 
översiktligt bedöma resultatet so m underlag till specifikation av  fortsatt arbete, samt att 
kontrollera vissa ytor som reda n vid utarbetandet av klassningsmetoden väckt frågor vad 
gällde klasstillhörighet. Med st öd av GPS’en kontrollerades sammanlagt 23 ytor inom ett 
område strax norr om Lagans mynning (ej tidig are besökt), samt 29 ytor inom Tönnersa. 
4.5 Efterbearbetning samt klassificering av bar sand 
klassningsresultat skapades. 
En klassificering av enbart bar sand i två kl asser gjordes också som komplement till habitat-
klassificeringen. Klassificeringen är baserad på grånivåklippni ng i det pankromatiska bandet, 
där beslutsgränserna kalibrerats mot de fäl tinmätta ytorna. Tidigare  klassningsresultat 
används som mask och endast ytor inom  klasserna 2110, 2120, 2130 och 2140, som uppfyller 
villkoren tillåts falla ut. Inom  klass 2130 och 2140 är frodiga delmängder, dominerade av tät 
gräsvegetation, undantagna, då dessa med låg sa nnolikhet omfattar naken sand och kan ha en 
hög reflektion i det svartvita bandet.  26 
 5 RESULTAT 
5.1 Spektral karakteristik 
Figur 14 och 15 visar de spektral a signaturerna för de sammansl agna träningsytorna för de 
olika dynhabitaten samt för björk och tall. Fi gur 14 visar signaturerna från sammanvägda 
data, figur 15 signaturerna från multispektrala data. Den relativa ordningen är i stort överens-stämmande i båda fallen, med bar sand uppvisa nde den högsta reflektionen i alla banden, 
därefter habitat 2120, 2130 och 2140, i stort avsp eglande ökande mängd biomassa. Mörkast är 
tallsignaturen och björk uppvisar karakteristiskt låg reflektion i rött och hög i nära IR, vilket 
indikerar hög grön biom assa (hög IR/röd-kvot). 
Bakom desammanslagna signaturerna i figur 14-15 döljer sig dock en stor spektral variation, 
särskilt inom habitat 2130 och 2140, beroende på den stora variation av vegetations-
blandningar som ryms inom hab itaten. Figur 16 visar ett urval signaturer för de olika 
habitaten. Som synes finns spektrala överlapp mellan habitaten, särskilt mellan habitat 2120 
och 2130, och mellan 2130 och 2140, men ocks å mellan 2140 och 2170. Detta är inte 
förvånande med tanke på habitatens definition. T ex kan en yta täckas till 80 % av sand och 
tillhöra habitat 2120 om där bara finns dyngräs (s trandråg eller sandrör), men habitat 2130 om 
där istället finns borsttåtel (Naturvårdsverket, 2005), en skillnad som är svår att detektera med satellitdata. Likaså definieras  habitat 2140 gentemot 2130 av förekomst av ris, men om denna 
skillnad ska kunna ses med satellitbilder måste risen ha en viss täckning. 
Några exempel på detta ges i figur 17 - 23. Si gnaturkurvorna för ytor som visas med mark-
foton har fått en mörkare nyans av klassens färg. 
5.2 Analys av spektrala överlapp 
Den statistiska analysen av de spektrala öv erlappen bekräftar de överlapp som signatur-
kurvorna visar. Tabell 4 och 5 visar samma nblandningsmatriserna för Maximum-Likelihood-
klassificeringen av de sammanslagna träningsytor na. Baserat på de ytor som hittills legat till 
grund fär analysen kan bl a ses för sammanvägda data att habitat 2130 till 16 % klassats som 2120 och lika mycket som 2140. Av habitat 21 40 har 9 % klassats som 2130 och 15 % som 
2170. Lite förvånande har 7 % klassats som tall, vilket antyder att dela r av habitatet har en 
vegetationssammansättning som är mycket ”mör k” och eller har en signatur som påminner 
om ung tall som är mer högreflekternade i nära  IR. Av habitat 2170 har 15 % klassats som 
2140 och 3 % som björk, medan alytan tll 12 % klassats som 2170. Av habitat 2120 är det 
endast 6 % som tillfallit annan klass (2130), medan övriga mindre klasser uppvisar färre 
sammanblandningar. I dessa fall är dock troligtvis inte hela den spektrala variationen täckt av 
de få ytor som finns med i analysen. 
Motsvarande trender visar sammanblandningsmatris en för multispektrala data (tabell 5) även 
om antalet pixlar och ingående ytor är färre.  27 
 Sammanvägda data
0100200300400500600700800
blått grönt rött nära IR
BandDigitalvärdemerge_100%
torr sand
merge_2120
merge_2130
merge_2140
merge_björk
merge_tall
 
Figur 14 . Spektrala signaturer för sammanslagna träningsytor i sammanvägda data med 0,6 m upplösning. 
 
Multispektrala data
torr sand
                           
Figur 15 . Spektrala signaturer för sammanslagna träningsyt or i multispektrala data med 2,4 m upplösning.  28 
 100 % torr sand & habitat 2120
blått grönt rött nära IRBandDigitalvärd e
100 % sand habitat 2120
Si 3 Si 4 Habitat 2120 & 2130
habitat 2120 habitat 2130
Si 7 Si 8 
Habitat 2130 & 2140
habitat 2130 habitat 2140
h bit t 2170 Si 4Habitat 2140 & 2170
habitat 2140 habitat 2170
Si 1 7 Si 1 8 
Habitat 2170 & olika träd/buskar
0100200300400500600
blått grönt rött nära IRBandDigitalvärde
habitat 2170  björk
al vresros
tall Serie6
Si 7 Si 8 
 Figur 16 . Spektrala signaturer från samman-
vägda data (enskilda ytor). A. Bar sand jämfört 
med habitat 2120. B. Habitat 2120 jämfört med 
2130. C. Habitat 2130 jämfört med 2140. D. Habitat 2140 jämfört med 2170. E. Habitat 
2170 
jämfört med olika träd och buskar.   29 
 
Figur 17 .  Jämförelse mellan 100 % bar sand (gul kurva) och habitat 2120 (mörkblå kurva, 80 % sand, 20 % 
sandrör). 100 % torr sand & habitat 2120
Si 3 Si 4100 % sand 
Habitat 2120  30 
 
Figur 18 . Jämförelse mellan habitat 2120 (mörkblå kurva, 95 % sand, 5 % sandrör) och habitat 2130 (orange 
kurva, 95 % sand, 5 % borsttåtel).  Habitat 2120 & 2130
Si 7 Si 8Habitat 2120 
Habitat 2130  31 
 
Figur 19 . Jämförelse mellan habitat 2120 (mörkblå kurva, 80 % sand, 5 förna, 15 % sandrör) och habitat 2130 
(orange kurva, 85 % sand, 10 % sandstarr, 5 % sandrör). Habitat 2120 
Habitat 2130 Habitat 2120 & 2130
Si 7 Si 8 32 
 
Figur 20 . Jämförelse mellan habitat 2120 (mörkblå kurva, 10 % sand, 40 förna, 50 % sandrör) och habitat 2130 
(orange kurva, 50 % sand, 5%  grön lav, 45 % borsttåtel).  Habitat 2130 Habitat 2120 Habitat 2120 & 2130
Si 7 Si 8 33 
 
Figur 21 . Jämförelse mellan habitat 2130 (orange kurva, 20 % sand, 30 förna, 30 % sandrör, 20 borsttåtel) och 
habitat 2140 (brun kurva, 20 % sand, 10 % förna, 5%  kråkris, 5 % vide, 30 % borsttåtel, 30 % kruståtel).  Habitat 2130 & 2140
h bit t 2170 Si 4
Habitat 2140 Habitat 2130  34 
 
Figur 22 . Jämförelse mellan habitat 2130 (orange kurva, 50 % sandstarr, 30 förna, 30 % rödven, 20 rödsvingel) 
och habitat 2140 (brun kurva, 60 % kråkris, 40 % sandstarr).  Habitat 2130 & 2140
Habitat 2140 Habitat 2130  35 
 
Figur 23 . Jämförelse mellan habitat 2140 (svart kurva, 5 % förna, 10 % mossa, 5 % vit lav, 75 % kråkris, 5 % 
sandstarr) och habitat 2170 (röd kurva, 30 % kråkris, 70 % sandvide).  Habitat 2140 & 2170
Si 1 7 Si 1 8
Habitat 2170 Habitat 2140  36 
 Tabell 4 . Sammanblandningsmatris som visar hur många procent av de sammanslagna träningsytorna i 
sammanvägda data (0,6 m upplösning) som klassats korrekt i en Maximum likelihood-klassning (rött) samt med 
vilka klasser sammanblandning skett. Blå rad och kolumn visar antal pixlar per klass i träningsdata respektive 
hur många pixlar som klassats till varje klass. 
REFERENSDATA (%) KLASS-
NING (%) Torr sand 2120 2130 2140 2170 Vide Björk Al Pors Vresros Tall Σ pixlar
Torr sand 98           253 
2120 2 94 16         238 
2130  6 59 9        442 
2140   16 66 15  1  2  2 507 
2170   2 15 72  3 12  3 1 195 
Vide      100 3     18 
Björk   2  3  89   3  85 
Al        88    14 
Pors   4 3     98   83 
Vresros   1  9  4   94  48 
Tall    7 1      97 369 
Σ pixlar 257 138 642 578 117 16 75 16 45 30 338 2252 
 
Tabell 5.  Sammanblandningsmatris som visar hur många procent av de sammanslagna träningsytorna i 
multispektrala data (2,4 m upplösning) som klassats korrekt i en Maximum likelihood-klassning (rött) samt med 
vilka klasser sammanblandning skett. Blå rad och kolumn visar antal pixlar per klass i träningsdata respektive hur många pixlar som klassats till varje klass.  
NING (%) Torr sand 2120 2130 2140 2170 Vide/björk/al  Tall Σ pixlar 
Torr sand 92 3 3     38 
2120 8 84 10 3    45 
2130  13 55 10    90 
2140   22 55 4 6 5 96 
2170   5 24 65  0 50 
Vide/björk/al   5 3 18 94  30 
Tall    5 13  95 51 
Σ pixlar 36 30 134 115 24 44 18 400 
 
   37 
 5.3 Klassningsmetod 
Den preliminära klassningsmetod som utarbetats på  basis av den spektral a analysen är baserad 
på stegvis grånivåklippning i enskilda band och i kvoter mellan band enligt samma koncept 
som använts för klassificering av mossevegeta tion i högupplösande data (figur 24) (Boresjö 
Bronge, 2005).  
Figur 24 . Principskiss över preliminär klassningsmetod. 
 
5.4 Preliminärt klassningsresultat 
Figur 25 och 26 visar klassningsre sultatet baserat på sammanvägda  data över två delområden, 
Lagaåns mynning och Tönnersa, som också har kontro llerats i fält för att få en indikation om 
tillförlitligheten i resultatet och hur fortsatt analysarbete bör läggas upp. Slutsatserna från 
fältkontrollen är att resu ltatet är mycket lovande. Merparte n av de ytor som kontrollerats är 
riktigt klassificerade. Dock behövs fortsatt analys för att optimera metod och anpassa 
definitionerna av habitaten till satellitbildstekni ken. Bl a behövs mer fältdata för att kalibrera 
beslutsgränserna och definitione rna av de klasser som kan identifieras. Några exempel är 
gränsen mellan habitat 2120 och 2130 respektive 2130 och 2140. 
Idag definieras t ex klass 2120 av att rörl ig sand förekommer och av att dynvegetationen, 
förutom inslag av vissa örter, endast består av dyngräsen strandråg och sandrör (Naturvårds-Kandidat 
mager/träd> x1
<x 1Landsat
TMTerräng-
kartan
Habitat 1 Övrigt 1> x1 <
x1QB
Kvot 1QuickBIrd-
dataMask över -
dynområde
QB
Kvot 2x1
Habitat 2> x2
Övrigt 2<x2
ETC…<x 1x1QB
Band x och
band y
Habitat 3> x3 och < y3
Övrigt 3Not (> x3 och < y3) 38 
 verket, 2005). Denna vegetati on kan dock vara ganska tät med mycket förna (figur 27) 
samtidigt som habitat 2130 kan utgöras av ytor som till 95 % utgörs av sand, men då istället 
har förekomst av borsttåtel (figur 18). I det prelimnära klassningsresultatet, som optimerats 
efter nuvarande definitioner av ha bitaten leder detta bl  a till att habitat 2130 fått en relativt 
stor utbredning vid Lagaåns mynning (figur 25  och 28) på bekostnad  av habitat 2120. Den 
gula klassen, som betecknats ”2120?” visade  sig vara just dyner med mycket tät dyngräs-
vegetation och mycket förna (figur 29). 
När det gäller gränsen mellan habitat 2130 och 2140 definieras den, som tidigare nämnts av 
förekomst av ris, vilket ger ha bitat 2140. Dock måste risen ha en viss täckning för att synas i 
satellitbilderna, vilket innebär att ytor med lå g täckningsgrad (< 10 %), som t ex ytan i figur 
21 kommer att klassificeras som habitat 2130. Förekommer risen dolda i tät gräsvegetation 
syns de inte heller. I klassningsresultate t urskiljs därför en delmängd av 2130 som är 
dominerad av tät gräsvegetati on (orange färg). Denna delmä ngd kan alltså både sakna och 
innehålla ris. Möjligen är mycket kraftig gr äsvegetation utan dyngräs ett senare successions-
stadium, vilket motiverar att denna klass särskiljs.  
Den negativa indikatorn vresros tycks gå att klassificera med gott resu ltat (figur 25 och 30). 
Dock sker en viss överklassificering. Bl a kunde  förväxling med al noteras i Tönnersaområdet 
(Figur 26 och 31). 
Några andra problem som identifierades var att ett område med mycket kraftig och hög-
reflekternade vegetation av bergrör klassificerat s som björk/al/övrig vi de. Denna vegetation 
får dock anses som relativt otypisk för dynerna.  Vidare kontrollerades några mindre ytor som 
klassificerats som sandvide där endast riklig förekomst av kä ringtand, respektive tät gräs-
vegetation identifierade s (Figur 26 och 32-33). 
5.5 Modifierat resultat och klassificering av bar sand 
Figur 35 och 36 visar det modifierade klassnin gsresultatet över La gans mynning respektive 
Tönnersa. Habitat 2120 har nu en större utbredni ng vid Lagans mynning oc h speglar bättre de 
delar av dynområdet där rörlig sand präglar dynvegetationen (jämför rö d och svarta pilar i 
figur 25 och 35). Gul klass (hab itat 2120?), som tycks utgöras av  mycket tät vegetation av 
dyngräs med mycket förna, och knappt någon bar sand (figur 29), klassificeras dock som 
habitat 2130 tillsvidare (jämför blå pil i figur  25 och 35). De två kontrollerade vresros-
buskagen indikeras fortfarande korrekt (gula pi lar), men har fått en något mindre utbredning 
efter modifieringen. I Tönnersa har överklassif iceringen av vresros kunn at reduceras kraftigt 
(jämför gula pilar i figur 26 och 36). 
Vidare har beslutsgränserna för krypvide/sandvide justerats så at t rished med stort inslag av 
örter som käringtand klassas som 2140 (övre bl å pil i figur 26 och 36). En ny klass 2130 
urskiljs också omfattande tät gräsvegetation med inslag av krypvide/sandvide. Preliminärt 
tycks det krävas en täckningsgr ad på >= 90 % av krypvide/sandvi de, för att dessa bestånd ska 
kunna urskiljas. Ett större fältmaterial krävs dock för att fastställa detta mer exakt. 
Övriga modifieringarsom är not erbara i Tönnersa omfattar också justering av tallgränsen, för 
att undvika sammanblandning med 2140, samt justering av beslut sgränserna för 2130 så att 
Polytrichum -dominerade områden inkluderas i klassen. I första resultatet hänfördes dessa till 
gul klass eller våtmarker, p g a bristande fältin formation (jämför röda pilar i figur 26 och 36). 
Figur 37 och 38 visar klassificeringen av bar sand i två klasser (> 90 % bar sand respektive 
60-90 % bar sand), tänkt att utgöra ett komplemen t till habitatsklassifi ceringen. Klasserna är 
preliminära då ett större fältmaterial krävs för en mer noggrann kalibrering av besluts-
gränserna.  39 
 
Figur 25 . Preliminärt klassningsresultat vid Lagaåns mynning, baserat på sammanvägda data, lagt på IR-
färgkomposit av satellitbilden. Svarta punkter visar var fältkontroll av resultatet gjorts. Svart pil visar var foto i 
figur 27 tagits, röd pil foto figur 28 och blå pil foto i figur 29. Gula pilar visar korrekt klassifierade vresros-
bestånd (foto figur 30).  
 40 
 
Figur 26 . Preliminärt klassningsresultat över Tönnersa, baserat på sammanvägda data, lagt på IR-färgkomposit 
av satellitbilden. Svarta punkter visar var fältkontroll av resultatet gjorts. Pilar visar på områden som ej haft tillfredsställande klassningsresultat, men som åtgärdats i det modifierade resultatet (figur 36). Gula pilar visar 
albestånd som klassificerats som vresros (figur 31). Blå pilar visar områden som felaktgt klassificerats till 
sandvide (figur 32-33). Röda pilar visar ”mörka” Polytrichum-dominerade områden (mossa) som klassats som våtmark eller hänförts till gul klass p g a bristande fältinformation. 
 41 
 
Figur 27 . Habitat 2120 (rörlig sand, dyngräs och mycket förna). 
 
Figur 28 . Habitat 2120 (dyngräs och rörlig sand) som klassats som 2130 p g a att 2130 enligt gällande 
definition kan om fatta yt or med mycket bar sand.   42 
 
Figur 29 . Tät vegetation av dyngräs med mycket förna och en dast små fläckar av naken sand, gul klass i figur 
25 (2120 ?). 
 
Figur 30 . Vresrosbestånd, en negativ indikator, so m klassificerats korrekt vid Lagaåns mynning.  43 
 
Figur 31 . Albestånd vid Tönnersa som klassificerats som vresros. 
 
Figur 32 . Tät högreflekterande gräsvegetation me d bl a rödven och ängsgröe som klassificerats som 
sandvide/krypvide.  44 
 
Figur 33 . Habitat 2140 med 50 % inslag av käringt and, som klassificerats som sanvide/krypvide. 
 
Figur 34 . Habitat 2130 dominerad av Polytricum-mossa, med inslag av borsttåtel.  45 
 
Figur 35 . Modifierat preliminärt klassningsresultat vid Lagaåns mynning lagt på IR-färgkomposit av satellit-
bilden. Svarta punkter visar var fältkontroll av resultatet gjorts. Svart pil visar var foto i figur 27 tagits, röd pil foto figur 28 och blå pil foto i figur 29. Gula pilar visar korrekt klassifierade vresrosbestånd (foto figur 30).
 
 46 
 
Figur 36 . Modifierat preliminärt klassningsresultat över Tönnersa lagt på IR-färgkomposit av satellitbilden. 
Svarta punkter visar var fältkontroll av resultatet gjorts. Gula pilar visar albestånd som tidigare klassificerades 
som vresros (figur 31). Blå pilar visar områden som tidigare klassificerats som krypvide/sandvide (figur 32-33), men nu korrekt hänförs till habitat 2140 respektive ny gräsdominerad klass. Röda pilar visar Polytrichum-
dominerade områden (mossa) som nu korrekt klassas som habitat 2130. 
 47 
 
Figur 37 . Klassificering av bar sand vid Lagaåns mynning, baserad på det pankromatiska bandet, lagd på IR-
färgkomposit av satellitbilden.Gult = > 90 % bar sand, blått = 60-90 % bar sand. Blått område utmed vattnet är 
dock blöt sand/ grunt vatten, då masken under vilken klassificeringen är gjord inte helt undantagit dessa områden. Klassificeringen är gjord under mask. (Bar sand  tillåts endast i klass 2110, 2120, 2130 och 2140, med 
undantag för frodigare delmängder i de två senare klasserna. Dessa samt övriga klassificerade dynhabitat som 
ej ingår i masken syns dä rför som IR-färgkomposit.)  48 
 
Figur 38 . Klassificering av bar sand över Tönnersa, baserad på det pankromatiska bandet, lagd på IR-färg-
komposit av satellitbilden.Gult = > 90 % bar sand, blått = 60-90 % bar sand. Klassificeringen är gjord under 
mask. (Bar sand tillåts endast i klass 2110, 2120, 2130 och 2140, med undantag för frodigare delmängder i de 
två senare klasserna. Dessa samt övriga klassificerade dynhabitat som ej ingår i masken syns därför som IR-
färgkomposit.)   49 
 6 SLUTSATSER OCH REKOMMENDATIONER 
Föreliggande pilotstudie visar a tt QuickBird-data har stor pot ential för att kunna användas för 
definitionerna av habitaten så att de blir optimerade för satellitbildsanalys. Klassificering av 
enbart multispektrala data (2.4 m upplösni ng) och jämförelse av resultat med 0.6 m upp-
lösning bör också göras då dess a data till skillnad från de sammanvägda kan reflektans-
kalibreras och därmed jämf öras med andra scener. 
Satellitbildsanalys har stora fördelar gentemot den markbaserade övervakning som tillämpas 
idag. Denna görs utefter slumpvis utlagda tran sekter och är mycket tidskrävande. Bedöm-
ningen är att man i ett stickprov om 30 transekt er kan detektera förändringar på objektsnivå 
(Natura 2000-objekt) för de dominerande habi tattyperna på mellan ca 5 och 35 %. För att 
eventuella förändringar i habitat som har en  liten utbredning ska kunna upptäckas krävs 
antingen många transekter eller att förändringarna är stora.  
Satellitbildsanalysen ger ett heltäckande resultat över stora arealer och kan också direkt 
användas som planeringsunderlag för eventu ella åtgärder för att bibehålla gynnsam 
bevarandestatus. 
Vi rekommenderar att följande analyser och ar beten genomförs för att omsätta de positiva 
resultat vi nu har till en fungerande operationell metod: 
• Fortsatt insamling av fältd ata för att få ett bättre och heltäckande underlag för 
finjustering av metod och satellitbildsanpa ssad definition av habitaten. Fokus bör 
läggas på de gränssnitt mellan klasserna dä r spektrala överlapp indikerats som t.ex. 
mellan 2130 - 2140 och 2140-2170. Detta så at t definitionerna av habitaten kan 
finjusteras och anpassas till bildanalysmetoden. Detta måste förstås ske så att de inte 
avviker från de ursprungli ga definitionerna från EU. 
• Klassificering av öppna dynhabitat och ut värdering av resultat (både sammanvägda 
data och multispektrala data). Klassificering och utvärdering av bar sand. Utvärde-ringen görs förslagsvis både genom bedö mning av utslumpade ytor och genom 
bedömning utefter utlagda transekter. Vid be dömning utefter transekterna görs också 
en klassificering enligt nu gäll ande definitioner och metodik så att en jämförelse av 
resultat kan göras mellan satellitb ildsmetoden och den fältbaserade.  50 
 • Klassificering av en ny QuickBird-scen inom optimal registreringstidpunkt (juni) för 
att analysera metodens upprepbarhet oc h därmed också med vilken noggrannhet 
eventuella förändringar skulle kunna detekteras. 
• Önskvärt vore också att klassificera en QuickBird-bild från senare delen av juli-
augusti (ej optimal tidpunkt) för att analys era fenologins betydelse för resulatet.  51 
Boresjö Bronge, L., 2005: Mycket högupplösande satellitdata för upptäckt av långsiktiga 
vegetationsförändringar på öppna mossar.  Statusrapport. SwedPower, 52 s. 
Boresjö Bronge, L., och Näslund-Landenmark, B., 2002: Wetland classi fication for Swedish 
CORINE Land Cover adopting a semi-automatic interactive approach. Canadian Journal 
of Remote Sensing, vol 28, No 2, s 139-155. 
Bengtson, O., 2003: Miljöövervakning av sanddynsmiljöer i Skåne och Halland med hjälp av 
flygbildstolkning – en metodstudie. Länsstyrelsen Halland Meddelande 2004:3. 
Flodin, L. Å. 2000. Övervakning av halländska dynhedar. I Miljöövervakning i Hallands län 
1999. Länsstyrelsen Halland meddelande 2000:17, sid. 28-32. 
Haglund, A. 2003. Parametrar och uppföljning av Natura 2000. Hurford, C. & Perry, K. 2000. Habitat mon itoring for conservation management and 
reporting. 1: Case Studies. Countryside Counsil for Wales. 
Larsson, K. 2002. Övervakning av kustnära sa nddyner. Litteraturstudie och förslag till 
övervakningsprogram. Miljöenheten Skåne i utveckling 2002:11. 
Naturvårdsverket, 1997: Svenska naturtyper i det europeiska nätverket Natura 2000. 
Naturvårdsverket, 2005: Manual för inventer ing av sanddynshabitat i basinventeringen. 
Version 5. 
Norrman, J. O., Peterson, A. & Peterson, T. 1974: Dynmorfologiska undersökningar i södra 
Halland. Statens Naturvårdsverk SNV PM 500. 
  Omslagets baksida : Vresros är en negativ indikator i dyner som kan identifieras i satellitbilder. 
Foto: Lars-Åke Flodin   

1 (81) 
Sw e co  
Hans Michelsensgatan 2  
Box 286  
SE-201 22 Malmö, Sverige  
Telefon +46 (0)40 167000  
Fax +46 (0)40 154347  
www.sweco.se  
 Swe c o  En vir o n me n t  AB  
Org.nr 556346 -0327  
Styrelsens säte: Stockholm  
 
En del av Sweco -koncernen  Ma r ti jn va n Pra ag h  
 
Malmö  
Telefon direkt +46 (0)40 167216  
Mobil +46 (0)761334344  
martijn.van.praagh@sweco.se  
 
 repo001.docx 2012 -03-29 
SEMRLI  \\fsmlm007 \projekt \1224 \1270479 \000\18 granskning \revidering 2013 -04-09\ra screening organiska ämnen i lakvatten  från deponier dnr 237 -2747 -
10mm 2013 -04-09.docx  
    
RAPPORT  
NATURVÅRDSVERKET  
 
Screening  av organiska ämnen i lakvatten  
UPPDRAGSNUMMER 12704 79000  
 
SLUT VERSION   
 
MALMÖ  2013 -04-09 
 
SWECO ENVIRONMENT AB  
SÖDRA REGIONEN  
 
INNEHÅLLSFÖRTECKNING  
 
2 (81) 
 
RAPPORT  
2013 -04-09 
 
SCREENING AV ORGANIS KA ÄMNEN I LAKVATTEN   
 
repo001.docx 2012 -03-29 
SEMRLI  \\fsmlm007 \projekt \1224 \1270479 \000\18 granskning \revidering 2013 -04-09\ra screening organiska ämnen i lakvatten från deponier dnr 237 -2747 -
 
Sammanfattning  6 
1 Inledning  8 
1.1 Bakgrund  8 
1.2 Mål 9 
2 Övergripande projektplan  10 
3 Val av deponier  12 
3.1 Typer av deponier  12 
3.2 Metodik för val av depo nier 12 
3.3 Utvalda deponier och typ av lakvatten  15 
3.4 Regional förtätning och tillkommande deponier  16 
4 Provtagningsstrategi och provtagningsmetoder  17 
4.1 Översikt  17 
4.2 Provtagningspunkter  18 
4.3 Provtagning av vatten  19 
4.4 Provtagning av fasta matriser  19 
4.5 Biota  20 
4.6 Prov- och analysomfattning  20 
5 Provhantering, provberedning/extraktion och analys  20 
5.1 Övergripande Provhantering  20 
5.2 Provberedning/extraktion av vattenprov  20 
5.3 Filter  23 
5.4 Sediment - och slamprover  23 
5.5 Biologiska prover  23 
5.6 Derivatisering  24 
6 Kemiska analyser  24 
6.1 Bred analytisk screening och semikvantifiering (fas 1)  24 
6.2 Riktad analytisk screening och kvantifiering (fas 2)  25 
6.2.1 Urval av ämnen från fas 1  25 
6.2.2 Kvantifiering  25 
6.2.3 Allmänkemiska parametrar  25 
7 Ekotoxikologiska och biokemiska effektmätningar  26 
7.1 Metoder  26    
  
3 (81) 
 
RAPPORT  
2013 -04-09  
  
\\fsmlm007 \projekt \1224 \1270479 \000\18 granskning \revidering 2013 -04-09\ra screening 
organiska ämnen i lakvatten från deponier dnr 237 -2747 -10mm 2013 -04-09.docx  7.1.1 Microtox  26 
7.1.2 Östrogena -, androgena -, och dioxinlika ämnen  26 
7.2 Typer av prover och studier av effektmätningar  27 
7.2.1 Reningseffektivitet  27 
7.2.2 Samverkans effekter  28 
7.3 Extraherbara östrogena ämnen efter rening  29 
8 Utvärdering av allmänkemiska parametrar  29 
9 Resultat organiska ämnen i lakvatten och recipienter  30 
9.1 Breda screeninganalyser (fas 1)  30 
9.2 PBT-klassning och urval av ämnen från fas 1  32 
9.3 Riktade kemiska analyser (fas 2)  33 
9.3.1 Inkommande och utgående lakvatten  33 
9.3.2 Skillnader i utgående lakvatten mellan gamla och nya deponier  35 
9.3.3 Halter i recipienter  37 
9.3.4 Ämnen i fas 2 som inte har analysr esultat  37 
9.4 Rangordning av ämnen  39 
9.4.1 Halt utgående lakvatten  39 
9.4.2 Halt i recipient  40 
9.4.3 Summerad rangordning av viktiga organiska ämnen i lakvatten  41 
9.5 Effektbedömning för recipient  42 
9.6 Jämförelse med andra källor  44 
10 Utvärdering av effektmätningar  46 
10.1 Reningseffektivitet - Effektmätningar i ingående och utgående vatten  46 
10.1.1  Akut toxicitet – Microtox  46 
10.1.2  Dioxinlik effekt från stabila och mindre stabila ämnen (DR -CALUX a)  47 
10.1.3  Dioxinlik effekt från stabila ämnen (DR -CALUX b)  49 
10.1.4  Östrogena ämnen (ER -CALUX) och androgena ämnen (AR -CALUX)  49 
10.1.5  Slutsatser reningseffektivitet m.a.p. effektmätningar  50 
10.2 Samverkanseffekter och totaltoxicitet av organiska ämnen  51 
10.2.1  Översikt  51 
10.2.2  Microtox på sammanslaget (total)prov  51 
10.2.3  Microtox - samverkanseffekter  52 
10.2.4  Östrogena och androgena ämnen - samverkanseffekter  56 
10.2.5  Dioxinlika ämnen - samverkanseffekter  57 
10.2.6  Screening av delfraktioner  59 
10.2.7  Slutsatser samverkanseffekter och dioxinlika effekter  60 
11 Reningseffektivitet  61 
11.1 Reningsgrad för utvalda ämnen fas 1  61     
 
4 (81) 
 
RAPPORT  
 
 11.2 Reningsgrad för utvalda ämnen fas 2  62 
11.2.1  Reningsgrad av persistenta ämnen fas 2  66 
11.3 Möjligheter till förbättrad rening  70 
11.4 Betydelse av resultaten för kontrollprogram på deponier  70 
12 Sammanfattande slutsatser  71 
12.1 Vilka organiska ämnen förekommer i lakvatten?  71 
12.2 Skiljer sig lakvatten från gamla och nya deponier i sitt innehåll av organiska ämnen?  71 
12.3 Hur stor är miljöpåverkan från deponier i relation till andra utsläppskällor?  71 
12.4 Vilka lakvattenämnen återfinns i recipienten?  72 
12.5 Innebär organiska ämnen i lakvatten risker för recipie nter?  73 
12.5.1  Effekter av totalbelastning  73 
12.5.2  Toxicitet i utgående ej filtrerat lakvatten  74 
12.5.3  Toxicitet i fraktionerat utgående lakvatten  74 
12.5.4  Samverkanseffekter i utgående lakvatten  74 
12.5.5  Riskkvoter i recipient  75 
12.5.6  Slutsatser om recipientrisker med organiska ämnen i lakvatten  76 
12.6 Vilka  är de viktigaste organiska ämnena i utgående lakvatten  76 
12.7 Hur bör ett kontrollprogram avseende organiska ämnen utformas?  77 
12.8 Vilka rekommendationer ges angående lokal rening av organiska ämnen i  lakvatten  78 
13 Referenser  80 
 
5 (81) 
 
RAPPORT  
  
organiska ämnen i lakvatten från deponier dnr 237 -2747 -10mm 2013 -04-09.docx  Bilagor  
 
Bilaga 1 – Översikt över provtagningsplatser samt biotaprover för respektive deponi  
Bilaga 2 - Typ av provtagningsmetod som använts vid provtagningsplatserna  
Bilaga 3 – Prov- och analysomfattning  
Bilaga 4  - 2D-kromatogram  
Bilaga 5 - Fysikalisk -kemiska parametrar hos lakvattnen  
Bilaga 6 - Uppmätta halter i fas 1 
Bilaga 7 – Namn på ämnesgrupper  
Bilaga 8 – Urval av ämnen till kvantitativ analys i fas 2  
Bilaga 9 - Statist ik halter in och ut alla deponier, fas 2  
Bilaga 10  - Halter i olika matriser vid huvuddeponierna , fas 2  
Bilaga 11  - Halter i utgående vatten  samt rangordning , alla deponier  
Bilaga 12 - Rangordning av förhöjda halter nedströms  
Bilaga 13 - Summerad rangordni ng av ämnen  
Bilaga 14 - Toxicitetsbedömning för ämnen med 20 högsta utgående halter  vid 
huvuddeponierna  
Bilaga 15 - Reningsgrad för ämnen där ingående halt överstiger minst 100 för minst 2 
deponier  
Bilaga 16  – Reduktion av allmänkemiska parametrar  
 
6 (81) 
 
RAPPORT  
 
 Samma nfattning  
I detta projekt  har 611 organiska ämnen identifierats  och över 300 kvantifierats i lakvatten  
från upp till 21 deponier i Sverige . Med vissa undantag (t.ex. PFOS,  PBDE och dioxin) ä r 
det troligt att majoritet en av organiska ämnen som förekommer i  lakvatten i Sverige har 
identifierats  med idag tillgänglig analysteknik . Som förväntat förekommer både 
produktrelaterade ämnen och en lång rad ämnen som är relaterade till biogeokemiska 
processer i deponierna. Medelhalter för vissa ämnen kan vara typiska för nya respektive 
gamla deponier, men flertalet av ämnena förekommer oavsett om deponin är aktiv eller 
avsluta d.  
Ur ett tillsyns - och riskhänseende är inte det totala antalet ämnen i lakvatten av störst 
intresse, utan snarare vilka ämnen som förekommer i  utgående lakvatten efter rening och 
i recipient samt vilka ämnen som utgör störst risk för recipienten. I utgående lakvatten till 
recipient uppmättes ca  200 organiska ämnen  över bestämningsgräns,  av dessa  förekom 
ca 150 i halter över 0.1 µg/l. Rekommendat ioner angående vilka ämnesgrupper som bör 
analyseras i utgående lakvatten för att täcka in de vi ktigaste ämnena ges i avsnitt 12.6. I 
recipienterna förekom 120 ämnen i högre halter nedströms deponin i antingen ytvatten, 
sedimen t eller biota. Även där v ar halterna ofta mycket låga (< 0.1 µg/l eller µg/kg). 
Ämnen som ändå förekom i tydligt högre halter nedströms deponin redovisas i kapitel 
12.4 tillsammans med förslag på ämnesgrupper som kan analyseras i olika 
recipientmatriser för att eftersöka dessa ämnen.  
Analyser på lakvatten samt toxicitetstester gjordes både på lakvatten för e och efter 
rening. En utvärdering visade att reningseffektiviteten var god till mycket god för de flesta  
ämnen samt att renin gsprocesserna reducerade toxiciteten kraftigt (>90%). Det var också 
tydligt att mer avancerade reningsanläggningar (t.ex. SBR  med efterföljande polering ) var 
mer effektiva i att rena organiska ämnen och bättre reducera toxiciteten jämfört med 
enklare syste m (t.ex. i en våtmark ). 
Trots reduktionen i reningssystemen kan det inte uteslutas att utgående lakvatten innebär 
en risk för recipienter även om eventuella effekter troligtvis är begränsade givet de låga 
halterna i utgående lakvatten och i recipienten sam t den begränsade toxiciteten i 
utgående lakvatten. Det bör dock noteras att toxiska effekter, främst dioxinlika effekter, 
förekom i utgående lakvatten. En begränsad riskbedömning visar att kvoterna mellan 
halter i utgående lakva tten och den lägsta acceptab la riskkoncentration överstegs kraftigt 
för ett fåtal ämnen , medan riskkvoten var under 1 i  65 % av fallen . Riskbilden kompliceras 
samverkanseffekter mellan organiska ämnen i utgående lakvatten  påvisades i projektet . 
Samverkanseffekterna var begränsade för  östrogena och androgena effekter samt 
Microtox, men tydliga för dioxinlika effekter. Detta innebär möjligtvis att den totala 
belastningen av ämnen med liknande effekter bör utvärderas snarare än enskilda ämnen.  
I projektet har det också gjorts en ansats t ill att identifiera de vikt igaste organiska ämnena 
i lakvatten. Klassningen av ämnen som viktiga baserades på de ras halter i utgående 
lakvatten och om  halt är förhöjda i reci pient nedströms deponi . Även om denna rankning 
kan användas på en övergripande niv å, t.ex. i uppströmsarbetet med att reducera    
   
7 (81) 
 
RAPP ORT  
 
 förekomst av dessa ämnen i samhället, är den inte det viktigaste resultatet när det gäller 
tillsyn och övervakning vid enskilda deponier. Där är snarare förekomsten i utgående 
lakvatten och recipient samt försla g på ämnesgrupper att a nalysera av större  vikt.  
Vid en jämförelse mellan den totala årliga belastningen på den yttre miljön från deponier 
kontra utgående vatten vid avloppsreningsverk och slam var deponier generellt en 
mycket mindre källa av föroreningar till den yttre miljön jämfört med avlopps reningsverk. 
För något ämne var belastningen likvärdig. Av intresse är också att äldre deponier enligt 
beräkningen belastar den yttre miljön i betydligt högre grad än nyare deponier. Det 
sistnämnda bör vara av vikt för tillsynsarbetet i Sverige.  
      
8 (81) 
 
RAPPORT  
 
 1 Inledning  
1.1 Bakgrund  
Antalet a ktiva deponier i Sverige har minskat kraftigt de senaste åren. Anledningen är 
framförallt genomgripande lagändringar: införandet av deponeringsdirektivet i svensk 
lagstiftning genom deponeringsfö rordningen (SFS 2001:512), förbud mot deponering av 
brännbart och organiskt avfall samt skatt på avfall som deponeras. Naturvårdsverket 
redovisar i sin statistik (2006) 310 aktiva deponier, både under kommunal och privat regi. 
Idag finns det ungefär ett 70 -tal aktiva deponier i Sverige (förutom industrideponier).  
Det högst troligt att existerande deponier innehåller en stor del av de kemiska ämnen 
som har använts i hushåll, företag och offentliga verksamheter under de senaste 100 
åren.  
Vatten som infiltrer ar in i deponierna bildar lakvatten som innehåller en rad organiska och 
oorganiska ämnen från avfallet . Så länge vatten kan infiltrera uppstår lakvatten, i större 
mängder under deponiernas aktiva fas, men även långt  efter att deponierna har avslutats 
och s luttäckts.  Det är sannolikt att de kemikalierna i deponerat avfall kommer att 
förekomma i lakvatten under en lång tid framöver.  
Undersökningar har genomförts med syfte att karaktärisera Svenska deponiers lakvatt en 
med avseende på dess innehåll av organiska  ämnen (Öman m.fl. 200 0, Öman m.fl. 
2007). Resultaten från dessa mätningar har sedan varit basen för rekommendationer om 
hur lakvatten skall karaktäriseras och bedömas (Öman m.fl. 2000). Dock utgår 
mätningarna från ett angreppssätt där man till stora delar  riktat analyserar en rad 
"klassiska" organiska ämnen i lakvatten istället för att förutsättningslöst ställa sig frågan : 
Vilka som är de vanligast förekommande ämnena i  lakvatten från deponier?   
Med anledning av ovanstående finansierade Naturvårdsverket år  2010 en förstudie om 
organiska riskämnen i lakvatten. I denna studie gjordes en litteraturgenomgång av vilka 
organiska ä mnen som påträffats i lakvatten, både internationellt och i studier utförda i 
Sverige. Resultaten användes i en översiktlig ”riskanalys ” där farligheten av påträffande 
ämnen bedömdes med hjälp av dessa ämnens potentiella p ersistens, potential för 
Bioackumulering samt Toxicitet (PBT bedömning). Totalt identifierades 930 organiska 
ämnen som påträffats i lakvatten från deponier i USA, Europa  och Asien. 334 av dessa 
ämnen har dessutom påträffats i lakvatten från Svenska Deponier (mestadels stickprov 
vid enskilda deponier i studier finansierade av Naturvårdsverket). Av de 930 ämnen som 
påvisats kunde en PBT -bedömning genomföras för 699. För des sa visades att:  
1. Nära hälften av ämnena kunde klassificeras som persisten ta eller mycket persistenta.  
2. Relativt få ämnen kunde klassificeras som bioackumulerande . 
3. Mer än hälften av alla ämnen kunde klassificeras som mycket toxiska eller toxiska . 
 
9 (81) 
 
RAPPORT  
 
 Andra vikt iga slutsatser från litteraturstudien va r att: 
 Behandlingseffektiviteten och lämpliga behandlingsmetoder i lokala anläggningar är 
ytterst varierande inom den extremt heterogena grupp av ämnen som kan 
förekomma i lakvatten . 
 Det är troligt att ämnen med toxi kologiska samverkanseffekter förekommer i 
lakvatten.  
 Det deponerade materialets sammansättning, regionala skillnader (temperatur och 
nederbörd), deponiers driftsätt samt deponiålder påverkar lakvattnets innehåll av 
organiska ämnen. Detta kan innebära att m ixen av organiska ämnen är unik för varje 
deponi.  
I Sverige minskar för närvarande andelen deponier som är anslutna till kommunala 
reningsverk . Anledningar  till detta  är bl.a. ökade krav från tillsynsmyndigheten eller att 
verksamhetsutövaren certifier ar slammet. Vid en certifiering enligt REVAQ måste 
verksamhetsutövaren antingen koppla bort lakvatten eller visa att tillkommande lakvatten 
är ”harmlöst”.  
Lokal lakvattenbehandling tillämpas troligen vid ca hälften av dagens aktiva 
avfallsanläggningar med depo nering (enligt siffrorna från Avfall Sverige, Svensk 
avfallshantering 2012) och kommer att tillämpas i allt högre grad. D et blir således allt 
viktigare att ha en  god kunskap om det potentiella innehål let i lakvatten . 
Sammanfattningsvis är kunskapen om det egentliga innehållet av organiska ämnen i 
lakvatten från svenska deponier begränsad. Det finns inte någon samlad bild av antalet 
organiska ämnen på deponier eller i vilken omfattning dessa läcker ut med lakvatten.  
Lakvatten från deponier har valts ut bl.a . på grund av att Naturvårdsverket i den 
nationella avfallsplanen (liksom i Baltic Sea Action Plan) konstaterat att 
kunskapsunderlaget behöver förbättras om såväl innehåll, påverkan som långsiktiga 
risker med lakvatten. Detta gäller inte minst för organisk a miljögifter.  
1.2 Mål 
Målet  med denna studie  är att: 
A: bestämma vilka organiska ämnesgrupper/ämnen som förekommer i inkommande och 
utgående lakvatten  
B: fastställa i vilken grad ämnen som återfinns i utgående lakvatt en även återfinns i 
recipienter  
C: fastst älla möjliga orsaker till att ämnen inte försvinner i lokala reningssteg  
D: bidra till att utformningen av miljömässigt relevanta och  kostnadseffektiva 
kontrollprogram  
E: stödja en bedömning av miljöpåverkan från deponier i rel ation till andra utsläppskäll or     
 
10 (81) 
 
RAPPORT  
 
 F: Förbättra kunskapen om hur effektiva olika typer av lokala 
reningstekniker/behandlingsmetoder är för organiska ämnen.  
2 Övergripande projektplan  
Upplägget baseras på följande huvudprinciper:  
 Val av deponier ska framförallt återspegla den idag aktiva de poneringsverksamheten 
men i viss utsträckning även ta hänsyn till äldre deponering för att få en övergripande 
bild över organiska riskämnen i lakvatten  (se kapitel 3).  
 Ett stegvist förfarande används, där varje steg innebär en  mer förfinad förståelse av 
föroreningsbilden i lakvatten och recipienten (se kapitel 4).  
 Provtagningen och analystekniker tar i så stor utsträckning som möjligt hänsyn till 
driftförhållanden på deponier samt till lakvattnets ofta komplexa och potentiellt 
analysstörande kemikalisk -fysiska egenskaper (se kapitel 4). 
 Så långt det är möjligt eftersöka alla ämnen i lakvatten istället för att välja ut vissa 
ämnesgrupper (se kapitel 5). 
Den övergripande strategin för projektet beskrivs i Tabell 2-1 nedan . I tabellen  hänvisas 
till de olika avsnitten där varje moment beskrivs mer i detalj.   
     
11 (81) 
 
RAPPORT  
 
SCREEN ING AV ORGANISKA ÄMN EN I LAKVATTEN   
 
 Tabell 2-1. Övergripande arbetsmoment i screeningstudien.  
 Steg  Ingående moment  Hänvisning  Fas 1  1 Val av deponier  6 deponier valdes ut baserat på basis av deras 
förmåga att nå uppsatta mål.  Kapitel 3 
2 Provtagning  Provt agning av ingående och utgående lakvatten 
samt fast matris (sediment/slam) på deponi.  Kapitel 4 
och 5 
3 Identifiering av 
förekommande 
ämnen  GC*GC -MS metoder använd es för identifiering av 
alla förekommande ämnen i lakvatten samt fast 
matris.  Avsnitt  6.1 
4 Urval av relevanta 
ämnen till fas 2  Statistisk utvärdering och PBT -klassning av ämnen 
som förekommer i höga halter i minst två lakvatten 
eller i höga halter i sediment/slam.  Avsnitt 6.2.1  Fas 2  5 Förnyad 
provtagning  Provtagning av ingående och utgående lakvatten 
samt fast matris på deponi. Provtagning av vatten, 
sediment och biota i recipient.  Kapitel 4 
och 5 
6 Riktade analyser  GC*GC -MS analys för kvantifiering av utvalda 
ämnen på deponi och i recipient.   Avsnitt 6.2 
7 Toxicitetstester  Toxicitet mäts i utgående och ingående lakvatten.  Avsnitt 7.2.1  
8 Samverkans -
effekter  Utvärdering av samverkanseffekter genom SPE -
fraktionering av lakvattenprov följt av 
toxicitetstestning på de olika fraktionerna.  GC*GC -
MS analys för identifiering av förekommande ämnen 
i fraktioner från en utvald deponi.  Avsnitt 7.2.2  
 9  Utvärdering  Allmänkemiska parametrar  Kapitel 8 
Ämnen som återfinns i lakvatten från deponier  Kapitel 9 
Deponiers miljöbelastning i jämförelse med andra 
källor  Avsnitt 9.6 
Recipientpåverk an från deponi  Kapitel 10 
Samverkanseffekter  Avsnitt 10.2 
Reningsgrad för olika ämnen och olika typer av 
reningssteg  Kapitel 11  
Slutgiltigt fastställande av viktigaste problemämnen  Kapit el 12  
Rekommendationer för kontrollprogram  Avsnitt 12.7 
 
12 (81) 
 
RAPPORT  
 
 3 Val av deponier  
En viktig del av projektet har varit att välja ut representativa  deponier vilket beskrivs 
nedan.  
3.1 Typer av deponier  
Deponier kan delas i två huvudgr upper:  
1. Nedlagda (”gamla”) deponier (eng. ”dumps”)  
Dessa saknar ofta ett insamlingssystem för lakvatten, en avancerad täckning eller ett 
uppsamlingssystem för gas . Även deponin s geografiska position och kunskapen om 
vad som har deponerats är oftast bristfä llig. Lakvat tenspridning kan vara diffus, d. v.s. 
okontrollerad via grundvatt en och avfallet som har mottagits är ofta blandat hushålls - 
och industriavfall.  
 Deponi 5 och 6 faller inom denna grupp.  
2. Deponier i drift (aktiva) eller avslutade mellan 2001 och 2008 (eng. ”sanitary landfill”)  
Aktiva deponier är utrustade med en geologisk barriär för att sakta ned det diffusa 
läckaget till grund - eller ytvatten. Om deponigas uppstår i betydande mängder samlas 
den liksom lakvatten in och de t finns någon  form av la kvattenrening (se nedan). 
Deponier som avslutats efter 2001 och inte uppfyller alla kraven avseende 
skyddsåtgärder har eller får en sluttäckning i enlighet med deponeringsförordningens 
krav. Annat att beakta är:  
a. Deponierna i denna grupp är antingen deponie r för icke -farligt avfall eller farligt 
avfall med olika krav avseende mottagning av avfall, skyddsåtgärder, kontroll och 
behandling av lakvatten  
b. Deponierna bedrivs antingen under kommunal eller privat regi.  
Deponeringsdirektivet gäller dock oavsett huvudm an.  
 Deponierna 1 - 4 faller inom grupp a eller b.  
3.2 Metodik för val av deponier  
Ingen deponi liknar någon annan till 100  % vilket även innebär att lakvattnets kemiska 
sammansättning antas variera (kraftigt) mellan deponier . Därför har det varit viktigt  att de 
deponier som väljs så långt det är möjligt representerar ett antal deponispecifika 
parametrar för att få ett representativt urval av organiska ämnen i lakvatten i Sverige. För 
att uppnå detta  har följande kriterier varit vägledande vid val av deponier :  
Både hushållsavfall - och industrideponier ska vara representerade  
En övergripande skillnad mellan industri - och hushållsavfall kan vara att industrideponier 
är monodeponier (eller snarare oligodeponier) med ett fåtal typiska avfall som har 
mottagits elle r mottas. Idag är mängden industriavfall som deponeras större än mängden 
hushållsavfall.  Deponier under kommunal regi innehåller ofta flera olika fraktioner eller 
deponiceller med både blandat och sorterat hushålls - och industriavfall. Både 
hushållsavfall  och industriavfall ska vara representerade i denna studie, och framförallt    
   
13 (81) 
 
RAPPORT  
 
SCREENING AV O RGANISKA ÄMNEN I LAK VATTEN   
 
 bygg - och rivningsavfall som utgör en misstänkt källa för organiska riskämnen i lakvatten. 
Mono - eller oligodeponier prioriteras inte i förslaget till screeningstudien för att inte  
begränsa avfallsslag som omfattas.  
Både icke -farligt och farligt avfall ska vara representerade  
Förr kunde deponier beskriva s som till exempel ”schakttipp”, ” deponi för hushålls sopor ” 
eller ”deponi för specialavfall”. Sedan 2001 måste varje deponi som in te hade avslutats 
under det året tillhöra en av följande klasser: deponi för i nert, icke -farlig eller farligt avfall. 
Deponier för enbart  inert avfall utesluts ur denna studie. Anledningen är att sannolikheten 
för förekomsten av organiska ämnen bedöms som betydl igt lägre. S ådana deponier tar 
framförallt emot jord, sten tegel och betong och får normalt inte innehålla farliga ämnen  
eller enbart i relativt låga halter. Dessutom definieras inert avfall i senaste ändringen av 
deponeringsförordningen (Förordning 2012:371 ) som avfall som har en total lakbarhet, ett 
totalt föroreningsinnehåll och en ekotoxicitet hos lakvattnet som är obetydlig och inte 
äventyrar kvaliteten på yt - eller grundvatten . 
Både d eponier som tar emot icke -farligt avfall och farligt avfall sk a vara representerade. 
Fokus läggs alltså inte enbart på deponier för farligt avfall, även om det kan antas att 
dessa innehåller fler och större mängder farliga ämnen än deponier för icke -farligt avfall. 
Deponi er för icke -farligt avfall kan dock ta emot vi sst farligt avfall även efter 
mottagn ingskriterierna trädde i kraft i enlighet med föreskrifter (NFS 2004:10) om 
deponering, kriterier och förfaranden för mottagning av avfall vid anläggningar för 
deponering av avfall. Dessutom utesluter en klassificering som icke -farligt avfall i enlighet 
med avfallsförordningen 2011:927 ( som ersatte 2001:1063) inte att ett avfall innehåller 
farliga ämnen som potentiellt kan lakas ut. Anledningen är att avfallets farlighet delvis 
bedöms mot olika haltgränser av potentiellt  farliga ämnen  inte mot om farliga ämnen 
förekommer över huvud taget .  
Deponier under sluttäckning och aktiva deponier ska vara representerade  
Gruppen deponier under avslutning efter 2008 (som sluttäcks idag) är nästa lika stor som 
den som förblir i drift (ca 100 -150 deponier sluttäcks). Dessa deponier har ofta en 
lakvatteninsamling och ibland en lakvattenrening. Dessutom används i stor utsträckning 
avfall från industri och förorenade massor till sluttäckningen; En stor del av återvinningen 
av det farliga a vfallet utgjordes av förorenade jordmassor eller avfall från förbränning, 
som behandlades och användes som täckningsmaterial vid deponier (Avfall Sverige 
2010).  
Äldre nedlagda deponier skall vara representerade  
Dessa misstänks utgöra okontrollerade källor  till recipienter och därför bör de vara med i 
denna screeningstudie. Det finns dessutom förmodligen ett stort antal av dessa (se 
ovan). Eftersom det inte finns insamlingssystem för lakvatten eller reningssystem blir 
dock omfattningen av provtagning i dess a lägre än på aktiva deponier.  
Stora avfallsmängder ska vara representerade  
Mängden avfall som har mottagits på deponier som ingår i studien är av vikt för att erhålla 
en någorlunda representativ bild över organiska ämnen från deponier. Det kan inte utgås  
ifrån att stora deponier per automatik ger upphov till fler och högre halter av organiska     
 
14 (81) 
 
RAPPORT  
 
 ämnen i sitt lakvatten, men sannolikheten är större. Dessutom har deponiernas storlek 
betydelse för att göra en bedömning av den allmänna miljöpåverkan av organiska ämnen 
i lakvatten i relation till andra utsläppskällor.  
För varje kategori av deponi som ska vara representerad väljs den största eller en av de 
stora deponierna i Sverige om det är lämpligt och förenligt med avseende på de andra 
målen.  
Aktiva deponier m åste ha ett sy stem för insamling av lakvatten  
Att både beskriva och kvantifiera organiska ämnen som läcker diffust från en deponi utan 
lakvatteninsamling utgör både praktiska och systematiska problem som försvårar en 
utvärdering. Vi inkluderar aktiva depon ier i screeningstudien där det finns gamla oc h 
avslutade deponiceller eller -delar. Därigenom kan, om det anses underlätta tolkningen 
av resultaten, en bild av möjliga bidrag av organiska ämnen till lakvatten från äldre avfall 
erhållas.  
Olika lokala lakva ttenbehandlingssystem ska vara representerade  
De förhärskande lokala behandlingssystemen för lakvatten från deponier i Sverige är 
förmodligen behandling i en luftad damm följd av överföring till ett mark -växtsystem eller 
infiltration respektive översilning  (se Lakvatten från deponier, fakta 8306, 
Naturvårdsverket 2008).  
Följande lakvattenbehandlingssystem ska ingå i studien:  
1. ett ytintensivt system som utnyttjar ”naturliga” reningsprocesser, såsom mark -
växtsystem, översilning eller anlagd våtmark . 
2. ett system  som använder sig av ett av ovanstående men dessutom av ett ytterligare 
reningssteg, t.ex. aktivslam . 
3. ett teknologiintensivt system som satsvis biologisk rening (SBR) eller kemisk fällning . 
4. En förbehandling av lakvatten till exempel genom luftning och sedi mentering med 
anslutande överledning till kommunalt reningsverk är fortfarande den förhärskande 
lakvattenbehandlingsmetoden (samma referens som ovan). Samma slags 
behandlingssteg kommer att ingå i denna studie (utjämning och sedimentering krävs i 
regel för  de flesta lakvattenbehandlingssystem). Därigenom inkluderas denna mest 
utbredda (för)behandlingen i vår studie; vi avser således inte att särskilt inkluderade 
en deponi enbart med denna metod i screeninguppdraget.  
Deponier från olika delar av landet ska (om möjligt) vara representerade  
Geografiska skillnader i industriproduktion och konsumtionsmönster kan resultera i olika 
innehåll lakvatten. Teoretiskt kan det även finnas geografiska skillnader i hur deponier har 
byggts och bedrivits. Dessa skillnader sp elar dock en underordnad roll sedan införandet 
av deponeringsdirektivet, eftersom de funktionella kraven är samma och avfallet som går 
till deponin karakteriseras. Således finns det möjligheter att spåra och kartlägga 
eventuella skillnader utifrån avfallet  som har deponerats, och det behöver inte 
nödvändigtvis screeningstudien ta hänsyn till för att uppfylla sitt syfte.     
   
15 (81) 
 
RAPPORT  
 
 Olika temperaturer och mängder nederbörd kan ge skillnader i lakvattensammansättning. 
Detta anses dock framförallt spela roll för lakvatte nbehandlingen som är känslig för 
temperatur och flödessvängningar än för själva lakvatte nsammansättningen (se även 
Sweco s litteraturgenomgång om organiska riskämnen i lakvatten i uppdrag av 
Naturvårdsverket). Det är snarare av intresse för screeningstudien  att recipientens olika 
egenskaper kan variera geografiskt.  
Olika recipienter ska vara representerade, dock inte havet  
Den lokala recipientens egenskaper (storlek, kemiska egenskaper, eutrofierin g, 
sedimentering, flödet, biota, etc. ) inverkar på hur organ iska ämnen i lakvatten påverkar 
recipientens kvalitet. Olika typer av recipienter skall således vara representerade i denna 
screeningstudie, och detta ska i möjligaste mån kombineras med geografiska skillnader 
(se kriteriet ovan angående deponier från olik a delar av landet ).  
Havet uteslutas s om recipient i denna studie p.g. a. att utspädning av organiska 
föroreningars i vatten och sediment bedöms som alltför stora .  
3.3 Utvalda  deponier  och typ av lakvatten  
Utvalda deponier har numrerats 1  till 6 och redovisas i Tabell 3-1 med avseende på hur 
de uppfyller ovanstående kriterier .  
Tabell 3-1. Matris som visar hur de utvalda deponierna uppfyller ovanstående kriterier . 
Typ  Nr Deponiegenskaper  Aktiva deponier  Nr Typ av avfall  Deponi typ  Status  Avfalls - 
mängder  Lakvatten -
upp-
samling  Behandling - 
system  Geografi  Recipient  
1 hushåll och 
industri  IFA aktiv relativt 
stora  ja Luftad 
damm, 
våtmark  Norra 
Sverige  Sjö 
2 hushåll och 
industri  FA+IFA  Under av -
slutning  Relativt 
stor ja Utjämning 
SBR, 
polering  Mellan -
sverige  Å och sjö 
3 
 hushåll och 
industri  IFA och FA  Aktiv/  
sluttäckt  stora  ja damm, 
aktivslam, 
mark -växt- Mellan -
Sverige  Grund-
vatten  
 
4 hushåll och 
industri  FA+IFA  aktiv stora  ja Utjäm ning, 
SBR, fällning  
+ polering  Södra 
Sverige  bäck  Äldre 
nedlagda 
deponier  5 hushåll och 
industri  FA och IFA  avslutat  stora  Ja, läckage 
från äldre 
del Ingen  Södra 
Sverige  Grund -
vatten  
6 hushåll och 
industri  IFA avslutat  små, 
typiska  nej, icke 
fullgod  Nej, icke 
fullgod  Mellansv
erige  Grund -
vatten  
IFA= icke -farligt avfall, FA=farligt avfall (särskilt för gamla deponier kan IFA och FA enligt i dag gällande 
avfallsförordning vara missvisande) .     
 
16 (81) 
 
RAPPORT  
 
 I Sverige är deponier sedan flera decennier  en del av avfallsanlä ggningar där avfall 
hanteras med flera olika metoder ( sorter ing, mellanlagr ing, komposter ing, m.m.). Detta 
har lett till att det på de  flesta deponierna inte är möjligt  att insamla icke -uppblandat 
lakvatten . Detsamma gäller för behandlat lakvatten. Endast på senare år har önskemål 
och krav ställts på separering av de förorenade vatten som uppkommer vid sådana 
anläggningar.  För deltagande deponier beskriver Tabell 3-2 källor till det lakvatten som 
insamlas . 
Tabell 3-2. Verksamheter inom avfallsanläggningarna som bidrar till lakvatten vid 
huvuddeponierna i denna studie . 
Deponi  Källa som bidrar till lakvatten  Andel lakvatten  
1 Deponi, k ompostering, sortering  ca 30 % 
2 Deponi, mellanlagr ing och sortering  ca 80  % 
3 Deponi, mellanlagring, behandling  ca 90 % 
4 Deponi  ca 100  % 
5 Deponi, delvis utspätt med GV  <100  % 
6 Deponi, delvis utspätt med GV  <100  % 
 
3.4 Regional förtätning och tillkommande deponier  
Efter genomförande av fas 1 (se Tabell 2-1) har enskild a deponiägare och länsstyrelser 
fått möjlighet att lägga till ytterligare deponier . Länsstyrelsen för Västra Götaland och 
Dalarna, valde att förtäta screeningstudien med 4 respektive 3 deponier (t otalt 15 
tillkom mande  deponier ). 
Vid tre tillkommande deponier användes bred screening av alla förekommande organiska 
ämnen ( screeningteknik 1 , se avsnitt 6.1). Vid de övriga genomfördes riktade analyser i 
enlighet med fas 2 (se avsnitt 7.2). I Tabell 3-3 nedan redovisas kort vilka sl ags deponier 
som har tillkommit, om det finns lakvattenbehandling samt i så fall vilken 
behandlings teknik  som används . Observera att lakvattenprov från vissa anläggningar 
representerade båd e lakvatten från en gammal depon i, en deponi under sluttäckning  
och/eller en aktiv deponi och att deponierna kan ha tagit emot olika avfallslag (därav är 
summorna  i tabellens olika delar inte alltid 15 ).  
     
17 (81) 
 
RAPPORT  
 
SCREENING AV ORGANIS KA ÄMNEN I  LAKVATTEN   
 
Tabell 3-3. Tillkommande deponiers läge och egenskaper  
Egenskap  Antal  
Geografiskt läge   
Norra  1 
Mellan  7 
Södra  7 
Ålder/status (representerade deponier)   
gammal deponi  10 
deponi under sluttäckning  6 
aktiv deponi  6 
Avfall som deponera(t)s   
Hushålls avfall  10 
Industri avfall  8 
Farligt Avfall  5 
Lakvattenbehandling   
ingen  4 
aktivt luftad damm  5 
Kemisk Fällning  1 
SBR 0 
Översilning/Mark -Växtsystem  3 
Våtmark  1 
Recipient   
ARV 8 
bäck  2 
sjö 3 
hav 2 
4 Provtagnings strategi och provtagningsmetoder  
4.1 Översikt  
Projektet är indelat i två provtagningsomgångar (se Tabell 2-1) där den första syftar till att 
leverera prover för att förutsättningslöst så många organiska ämnen som möjligt  i 
lakvatten och den  andra fokuserar på att kvan tifiera de viktigaste ämnena i lakvatten samt 
recipient.  
I fas 1 togs således prover närmast källan, det vill säga  på inkommande och utgående 
lakvatten samt  fasta matris er i reningsanläggningar  (slam eller sediment). I fas 2 togs     
 
18 (81) 
 
RAPPORT  
 
 prover på in- och utgående  lakvatten , fasta matriser i reningsanläggningar samt recipient  
(vatten, sediment  och biota ). 
Nedan beskrivs provtagningsstrategin för de ursprungliga 6 deponierna. I möjligaste  mån 
har samma strategi använts eller rekommenderats för alla i förtätningen ti llkommande 
deponierna (se avsnitt 3.4) 
4.2 Provtagningspunkter  
Provtagningspunkter har valts  så att det lakvatten och de sedimentprover som tas är så 
representativa som möjligt för de deponier som undersöks. Figur 4-1 ger en schematisk 
bild över provtagningspunkter na. 
 
Figur 4-1. Typer av provtagningspunkter  (kursiverat ) vid deponier na.  
För att säkerställa goda provtagningsrutiner utgick instruktioner till p rovtagningspersonal  
som också mottog e nhetliga provtagningskärl och material för kylförvaring . Samtliga 
vattenprover och sediment -/slam prover har kylts och skickats via obruten kylkedja för 
analys. Vid flödesproportionell eller tidsstyrd provtagning har v attenprover pumpats in i ett 
kylskåp eller kylbox. Biotaprover har frysts in och sedan skickats i fryst tillstånd för analys.  
I Bilaga 1 redovisas en översikt över provtagningsplatser för respektive deponi samt vilka 
biotaprover som inhämtats . 
I Bilaga 2  redovisas vilken typ av provtagningsmetod som används vid 
provtagningsplatserna . 
Deponi  
 Lakvatten -
Recipient  
Ingående lakvatten                      Utgående lakvatten                                         Ytvatten    
Biotaprov  
Slam - och  sedimentprov                                             Ytvatten -sediment     
   
19 (81) 
 
RAPPORT  
 
SCREENING AV ORGANIS KA ÄMNEN I LAKVATT EN  
 
 4.3 Provtagning av va tten 
Givet att både lakvatten och ämnen i lakvatten förekommer episodiskt beroende på 
flödesmönster, infiltrationsmängder samt variabla mikrobiella processer i  deponin så är 
det svårt att med punktprovtagning säkerställa att man verkligen jobbar med 
representativa prov i ett lakvatten. Därför användes flödes - eller tidsproportionell 
provtagning när detta var tekniskt möjligt. De flödesproportionella provtagarna mäter 
flödeshastigheten varefter provtagningsmängden anpassas efter det uppmätta flödet. 
Tidsproportionella provtagare tas en bestämds provmängd varje tidsenhet. De 
proportionella proven pumpas kontinuerligt till ett provkärl i en kylförvaring. Vid jämna 
flöden under provtagningsperioden bör tidsproportionell och flödesproportionell 
provtagning levererar samma halter i ett prov.  
Många lakvattenbehandlingsmetoder såsom mark -växtsystem och satsvis biologisk 
rening körs säsongvis eller satsvis genom att lagra  uppkommet lakvatten under 
vinterhalvåret eller en kortare period i en damm eller ett utjämningsmagasin innan det 
behandlas under sommarhalvåret eller efter behov. Uppehållstiden i lagrings delen av 
lakvattenbehandlingen kan bli väldigt lång. I dessa fall k an det vara fördelaktigt att samla 
in ett blandprov från lagringsvolymen i stället för proportionell provtagning.  
Vid deponi 3 och 4 pumpades insamlat orenat lakvatten till första reningssteget och därför 
kunde orenat vatten prov tas som ett flödesstyrt pr ov för deponi 3 och som ett tidsstyrt 
prov för deponi 4. Provtagning har i dessa fall skett under 2 -4 dygn.  
Vid deponi 1 och 2 samlas orenat lakvatten i en damm utan att först ha passerat 
pumpställe där automatisk provtagare lämpligen kan installeras varv id proportionell 
provtagning inte kunnat användas. Inkommande/orenat lakvatten har för deponi 1 och 2 
då provtagits som sammanslagningsprov från uppsamlingsdammen vid ett och samma 
tillfälle.  
Vid deponi 5 och 6 togs prov från grundvattenrör installerade d irekt på eller i anslutning till 
deponin.  Detta antas att dessa prov mestadels består av lakvatten.  Vattenprover  i 
recipienter (fas 2) uttogs som samlingsprov.  Under fas 2 uttogs samtliga prover på 
lakvatten och recipient vatten  i september 2012.  
4.4 Provtagnin g av fasta matriser  
I samråd med respektive deponi har en bedömning gjorts var i 
lakvattenbehandlingsprocessen den stö rsta partikelavskiljningen sker. D etta steg har 
valts för provtagning av fast matris.  
För deponi 1 har sedimentprov tagits från uppsamling s-/sedimentationsdamm.  
För deponi 3 har sedimentprov tagits från nitrifikations -/denitrifikationsdamm.  
För deponi 2 och 4 har slamprov tagits från en SBR -reaktor.      
 
20 (81) 
 
RAPPORT  
 
 4.5 Biota  
Biotaprover och sedimentprov i recipienter har insamlats från deponi 1-4. Deponi 5 och 6 
har grundvatten som recipient  och denna typ av prover var inte möjliga där. . Val av 
provtagningspunkter  har anpassats efter rådande förhållanden på platsen och 
provtagningsplatser har anpassats så att provet uppströms representerar biota som inte 
kommit  i kontakt med lakvattenutsläpp. Fiskprover uppströms och nedströms deponi 1 
samt fisk uppströms deponi 2 har inhämtats med elfiske . Metspö har använts för fiske 
nedströms deponi 2 samt både uppströms och nedströms deponi 6. Vid deponi 4 har 
kräfta fiskats  med burfiske både uppströms och nedströms  deponin . 
4.6 Prov- och analys omfattning  
I Bilaga 3 sammanfattas provtagningsomfattningen för kemiska analyser. Observera att 
det som benämns som ett lakvattenprov ibland representerar vatten från en längre 
tidsperiod  eftersom flödes -/tidsproportionell provtagning används.  
5 Provhantering, prov beredning /extraktion  och analys  
5.1 Övergripande Provhantering  
Provhantering i  fas 1  var förhållandevis okomplicerad och innebar att  14 prov skickades 
till Umeå Universitet för bred GC *GC*MS screening (se avsnitt 7.1). 
Provhantering i  fas 2  var betydligt mer komplicerad: P rov skicka des till 4 olika laboratorier 
för både kemisk analys och effektmätningar. I  vissa fall genomfördes förbehandling 
(fraktionering) på ett laboratorium varefter  det skickades till ett an nat för effektmätning . 
Prov på vatten, slam, sediment och biota avsedda analyser av organiska ämnen (bred 
screeninganalys och riktad analys)  sändes till Umeå Universitet. Där skedde en 
uppdelning /fraktionering  av samtliga vattenpr over för kemisk analys respektive 
toxikologisk a tester . Delning av prover och fraktionering anpassades efter noggrann 
övervägning av känsligheten i de ekotoxikologiska och biokemiska mätmetoderna. 
Exempelvis gavs vägledning kring den uppkoncentration av pr ovextrakt som krävs för test 
med Microtox från resultat publicerade av Baun et al. (2004). En översikt över 
provdelningen framgår av i Figur 5-1. 
5.2 Provberedning/extraktion av vattenprov  
För kemiska screeninganalyser av lakvatten oc h recipientvatten användes ofiltrerat 
vatten. Cirka en liter vatten pH -justerades till pH 7 vare fter provet extraherades med 3 ggr  
150 ml diklormetan. Därefter justerades pH till pH 5 varefter extraktionen upprepades.  
Inkommande och utgående lakvatten frå n deponi 1 -4 sändes ofiltrerat till ALcontrol för 
effektmätningar med Microtox (se avsnitt 7.1.1 ). Inkommande och utgående lakvatten 
från deponi 1, 2 och 4 sändes även ofiltrerat till BDS för bestämning av dioxinlika ämnen 
(DR-CALUX) och östrogena ämnen (ER -CALUX) (se avsnitt 7.1.2 ).     
   
21 (81) 
 
RAPPORT  
 
 För bedömning av samverkanseffekter (se avsnitt 7.2.2 ) har effektmätningar genomförts 
på olika fraktioner av det utgående lakvattnet från d eponi 1 – 4. Före fraktionering 
filtrerades lakvattenprover (ca 2 l) genom ett grövre filter (Fisher 13400 -100K) och 
därefter med 0,45 µm filter (varierande antal filter per prov). Exakt volym samt mängd 
partiklar som avlägsnades noterades genom vägning.  
Filtrerat vatten extraherades och fraktionerades med hjälp av fastfasextraktion (SPE) 
enligt Baun et al.  (2004). I korthet ger denna metod en uppdelning i basisk -neutrala 
ämnen och sura ämnen samt mellan mindre och mer polära ämnen (se Figur 5-2). 
Resultat från fraktioneringen redovisas som exempel för Deponi 1 i Tabell 10-4.  
Kemisk screening, toxicitetsmätning med Microtox s amt biokemisk mätning med CALUX  
gjordes på de olika fraktionerna enligt det schem a som visas i  Figur 5-1. Delfraktioner för 
kemisk screening koncentrerades till 0,5 ml och delfraktioner för toxicitetstestning och 
biokemisk mätning indunstades i 30µl högkokande dimetylsulfoxid (DMSO).  
     
22 (81) 
 
RAPPORT  
 
Figur 5-1. Översikt över provdelning för de fyra aktiva deponierna i fas 2  (streckade ramar visar tilläggsstudiens tester) .  
UTGÅENDE 
LAKVATTENProvdelning för kemisk screening och biotester (fas 2)
FILTRERING 
Partikelfraktion 
testades med Microtox
och CALUX 
FRAKTIONERING
SPE-kolonn 
eluerades i 4 fraktioner
DJUPSTUDIE
De 4 fraktionerna från 
deponi  1 analyserades 
med screeningteknik 2.
TOTALFRAKTION
Testades med Microtox och CALUX
DELFRAKTIONER och TOTALFRAKTION
DR-CALUX ( deponi 1 -4)
AR-CALUX (deponi 1 -4)DELFRAKTIONER och TOTALFRAKTION
ER-CALUX (deponi 1 -4)SCREENING GC*GC -MS TEKNIK 2
INKOMMANDE 
LAKVATTEN
DELFRAKTIONER
Testades med Microtox och CALUX 
VATTEN -IN 
DR-CALUX (deponi 1,2 och 4) 
ER-CALUX (deponi 1,2 och 4) VATTEN -UT 
ER-CALUX (deponi 1,2 och 4) Analyser angivna i streckad box
utfördes inom ramen för
tilläggsstudieBDS (NL)ALcontrol
Linköping
PARTIKELFRAKTION -UT 
DR-CALUX (deponi 1 -4 )  
AR-CALUX (deponi 1 -4 ) 
ER-CALUX (deponi 1 -4 ) ”TOTAL TOXICITET” MICROTOX på vattenfas, (deponi 1 -4)”ORGANISK TOXICITET” MICROTOX på extraherbara ämnen, 
(deponi 1 -4)    
   
23 (81) 
 
RAPPORT  
 
Figur 5-2. Fastfasextraktion (SPE) och fraktionering av ut gående lakvatten från deponi 1 -4. 
5.3 Filter  
Filter från filtrering av utgående lakvatten packades i 34 ml extraktionsceller och 
extraherades med högtrycksvätskeextraktion (ASE). Cellerna innehöll även packmaterial i 
form av tvättad Celite. Cellerna värmdes up p under 6 minuter till 110 °C och extraherades 
under 3 x 3 min med metanol. Efter varje 3 min uters  extraktion trycktes lösningsmedlet ut 
med kvävgas (90 sekunder) till ett uppsamlingskärl och nytt lösningsmedel fylldes på för 
en andra extraktion. Ett blank prov från ASE genererades genom extraktion av en cell 
innehållandes endast tvättad Celite. Det erhållna extraktet överfördes till DMSO och 
indunstades för biokemisk mätning med CALUX. Denna fraktion representerar 
partikelbundna organiska ämnen i det utgåen de lakvattnet.  
5.4 Sediment - och slamprover  
Provernas torrhalt bestämdes för ett delprov (3 -4 g) genom ugnstorkning vid 105 °C. Vått 
material motsvarande ca 2 g torrsubstans (TS) vägdes sedan in och blandades med ett 
överskott av torkmedel (natriumsulfat) i e n mortel tills ett fritt flytande pulver erhölls. Detta 
fördes över till en glaskolonn och extraherades med 150 ml diklormetan  före analys.  
5.5 Biologiska prover  
Cirka 50 g av abborrmuskel eller 10 g av hel småöring/elrista respektive kräftmuskel (klor 
och stj ärt) blandades med natriumsulfat på samma sätt som ovan beskrivet för sediment - 
och slamprover. Därefter kolonnextraherades dessa prover med 150 ml aceton/hexan 
(2.5/1, v/v) och 150 ml hexan/eter (9/1, v/v)  för analys.  
    
24 (81) 
 
RAPPORT  
 
 5.6 Derivatisering  
För den breda analytis ka screeningen i  fas 1  användes tvådimensionell gaskromatografi -
masspektrometri (GC×GC -MS). Sura ämnen (pKa<7) är inte lämpliga att analysera med 
denna metod och därför derivatiserades (metylerades) dessa prov med hjälp utav 
diazometan. Derivatisering inne bär att funktionella grupper ”kopplas” på de ämnen man 
önskar analysera för at göra dessa beständiga och separerbara i gaskromatografin. 
Derivatiseringen innebär att massan på molekylen man studerar ändras vilket man får ta 
hänsyn till vid masspektrometris k identifikation.   
6 Kemiska a nalyser  
6.1 Bred analytisk screening och semikvantifiering (fas 1)  
Den breda analytiska screeningen syftade till att identifiera så många organiska ämnen 
som möjligt i lakvattnet  med så få analytiska metoder som möjligt . Lakvatten ä r en 
kemiskt komplicerad matris med ett mycket stort antal organiska ämnen som härrör både 
från det avfall som deponerats, men också från de biokemiska/mikrobiella processerna i 
deponin. Den stora mängden ämnen gör det svårt att identifiera och kvantifiera  enskilda 
ämnen eftersom förekomsten av ett ämne kan dölja förekomsten av ett annat  (eventuellt 
liknande) ämne .  
För att maximera antalet identifierade ämnen användes därför en analytisk teknik som är 
speciellt lämplig på att separera organiska ämnen från varandra före de m identifieras ; 
två-dimensionell gaskromatografi följt av masspektrometri (GCxGC -MS). Denna teknik 
innebär att istället för att proverna endast separeras i en dimension längs en linje som i 
vanlig kromatografi, så pumpas proverna efter sepa ration i den första GC -kolonnen in i 
ytterligare en kolonn med andra karakteristika. Detta ger i slutändan separation av 
ämnena i ett två -dimensionellt plan. Detta betyder att långt fler föreningar kan detekteras i 
den efterföljande masspektrometrin, där e tt prov som normalt ger hundratals toppar nu 
kan ge upphov till tusentals. En sådan ökning av komplexitet innebär samtidigt betydligt 
högre krav på utvärderingen av resultaten både i form av mjukvara som används, men 
också i expertis och antal timmar i den  efterföljande manuella utvärderingen.  
Före GCxGC -MS analys koncentrerades provextrakten till ca 0.5 ml och fördes över till 
GC-vial. För detaljerad beskrivning av kromatografisk metod för GC×GC -MS analys, se 
Moreira, Bastos och Haglund (2012).  
För varje  prov genomfördes två GCxGC -MS analyser, med och utan derivatisering 
(metylering). De resulterande datafilerna processades med en algoritm som söker efter 
organiska ämnen (de visuella 2D kromatogrammen redovisas i Bilaga 4, se även 
titelbilden ). Derivatise ring användes för att förbättra stabiliteten hos syror och andra 
polära termiskt instabila ämnen. I de fall flera kemikalier nådde detektorn samtidigt 
försökte beräkningsprogrammet  att matematiskt separera dessa . Ett omfattande MS 
bibliotek som innehåller över 220 000 ämnen användes sedan för att identifiera så många 
kemikalier som möjligt i proverna. Identifierade ämnen (ämnen med god spektrakvalitet, 
det vill säga >80% match mot bibliotek) sammanställdes i en databas.     
   
25 (81) 
 
RAPPORT  
 
 Utöver denna automatiska identifieri ngsprocess gjordes en manuell sökning efter kända 
lakvattenföroreningar (de föreningar som sammanställdes i Naturvårdsverkets 
litteraturstudie). Extra möda lades vid att identifiera huvudkomponenter i 
lakvattenproverna enligt följande.  
 De föroreningar som lyfts fram inom de 20 prioriterade ämnesgrupperna som 
redovisas i Tabell 3.3 i litteraturstudien  (Sweco, 2009),  
 De ämnen som rapporterats i två omfattande skandinaviska studier  (Baun, 2004 
och Paxeus, 2000).  
I detta arbete användes en s.k. omvänd sökning där biblioteksspektra för respektive 
ämne jämfördes med spektra för alla ämnen i proverna. Denna typ av sökning är robust 
och mycket mindre känslig för störande komponenter och brus. Genomgående togs 
hänsyn till att ämnen med reaktiva funktionella grupper ändrar struktur vid derivatisering 
och sökningen inriktades på att finna förväntade derivat.  
Screeningteknik 1 gav endast semikvantitativa resultat. Olika ämnen har olika respons i 
MS-detektorn men ingen hänsyn har tagits till detta  under fas 1 . Detektorut slag har i 
stället relaterats till utslaget för ett standardämne (toluen). Det kvantitativa resultatet är 
således angivet som toluen -ekvivalenter . Detta innebär att mätvärden har en hög 
osäkerhet.  
6.2 Riktad analytisk screening och kvantifiering (fas 2)  
6.2.1  Urval av ämnen från fas 1  
De ämnen från fas 1 som skulle ingå i  fas 2  valdes ut efter följande kriterier:  
1. Haltkriterier (baserat på semikvantitativa analyser i  fas 1 ) 
a. Ämnet i fråga förekommer i minst 2 utgående lakvatten i halter av minst 
100 ng/l  
b.  Ämnet har h öga halter i sediment (90 -percentilen för respektive deponi)  
2. Kriterier för potentiella oönskade egenskaper  
a.  Ämnet är minst potentiellt Persistent, Bioackumulerbar eller Toxiskt  
6.2.2  Kvantifiering  
I fas 2 användes samma analysmetod för screening som vid fas 1  (GCxGC -MS med och 
utan derivatisering). Kvantifieringen i fas 2 utfördes m.h.a . ett antal noggrant utvalda 
referenssubstanser samt ett antal ytterligare ämnen i de använda standardblandningarna. 
Detta ger kvantitativa resultat med högre noggrannhet i jämf örelse med fas 1.  
6.2.3  Allmänkemiska parametrar  
I samband med provtagning för analyser av organiska ämnen och effektmätningar 
skickades in (del)prover av i ngående och utgående lakvatten för analys med avseende     
 
26 (81) 
 
RAPPORT  
 
 på allmänkemiska parametrar . Proverna skickades til l ett ackredit erat laboratorium för 
analys (ALc ontrol).  
7 Ekotoxikologiska och biokemiska effektmätningar  
Ekotoxikologiska och biokemiska metoder användes dels för att utvärdera 
reningseffektivitet och dels för att utvärdera samverkanseffekter. Följande tes ter 
användes i denna studie:  
 Microtox ® (akuttoxisk effekt , ALcontrol i Linköping ) 
 CALUX (biokemiska metoder , BioDetection Systems i Nederländerna ): 
- ER-CALUX (förekomst av östrogena ämnen ) 
- DR-CALUX  (effektmätning av dioxinlika ämnen ) 
- AR-CALUX (effektmätnin g av androgena ämnen ) 
7.1 Metoder  
7.1.1  Microtox  
Mätning enligt Microtox innebär att vattenprovets påverkan på saltvattenbakterien Vibrio 
fischeri  utvärderas. Eventuella toxiska effekter leder till minskad respiration hos 
bakterierna vilket kan avläsas som en minskn ing i ljusemission (bioluminiscens). 
Bioluminiscensen är kopplad till essentiell cellmetabolism vilket innebär att 
luminiscensen, under vissa förutsättningar, är proportionell mot koncentrationen av ett 
toxiskt ämne som verkar på fysiologiska cellfunktione r. Bioluminiscensens intensitet kan 
mätas. Genom att exponera bakterien för olika koncentrationer av ett ämne eller en 
blandning av ämnen kan man således mäta olika typer av effektnivåer. Mätresultat 
presenteras som den koncentration av lakvattnet som resu lterar i 50  % (EC50) eller 20  % 
(EC20) inhibition av bakteriekulturen jämfört med kontrollprov.  
Microtox -mätning utfördes enligt standarden ISO 11348 -3, 1998.  
7.1.2  Östrogena -, androgena -, och dioxinlika ämnen  
Förekomst av östrogena ämnen i lakvattnet utvärde rades med ett cellbaserat testsystem, 
”Estrogenic Responsive - Chemically Activated Luciferase eXpression” (ER -CALUX). Ett 
prov tillsätts till en cellodling där cellerna innehåller rikligt med östrogen receptorer samt 
även en transgen reportergen. Östrogen a ämnen binder till östrogen receptorn och detta 
komplex aktiverar i sin tur uttrycket av luciferasenzym från reportergenen. Efter tillsats av 
substratet luciferin kan det av östrogen  aktiverade genuttrycket kvantifieras 
spektrofotometriskt.  
Ett provs östro gena aktivitet jämförs mot kända mängder av en standard och mätresultat 
anges i form av östrogen ekvivalenter (pg 17 -β-estradiol (E2) eq ./liter).     
   
27 (81) 
 
RAPPORT  
 
 Förekomst av androgena ämnen i lakvattnet utvärderades med Androgen  Responsive - 
Chemically Activated Luciferase eXpression” ( AR-CALUX). Denna cellodling innehåller 
istället androgenreceptorer till vilka analyten/analyterna bin der in och aktiverar ett mätbart 
genuttryck.  
Ett provs androgena aktivitet anges som ekvivalenter av standarden dihydrotestosteron 
(pg DHT eq./liter).  
Förekomst av dioxinlika ämnen utvärderades med ”Dioxin  Responsive - Chemically 
Activated Luciferase eXpr ession” ( DR-CALUX). Dioxiner, furaner och plana PCB :er kan 
binda in till aryl hydrocarbon (Ah) receptorn. På samma sätt som ovan kvantifieras 
genuttrycket spektrofotometriskt. Även vissa PAH :er har visat sig kunna binda in till Ah 
receptorn. Den provupparb etning som genomförs före CALUX blir då avgörande för hur 
resultatet skall tolkas. En provupparbetning med syrabehandlad kiselgel avlägsnar 
effektivt mindre beständiga ämnen som t.ex. PAH och provresultatet speglar i det fallet 
endast förekomst av persiste nta ämnen såsom PCB och dioxin.  
DR-CALUX är en känsligt för mycket små mängder av dioxinlika ämnen och risk för 
kontamination och rapporterande av falska positiva föreligger. För att kvalitetskontrollera 
dessa tester medföljde två typer av blankprover:  
1) Metodblank fraktionering – Metodblanken representerar möjlig 
bakgrundskontaminering från lösningsmedel och fastfaskolonner.  Två kolonner 
eluerades med  lösningsmedel på samma sätt som proverna. (9 ml n -
hexan/aceton 85/15 v/v per kolonn, fraktion 1, sedan med 6  ml metanol per 
kolonn, fraktion 2). Den sammanslagna fraktionen indunstades i DMSO och 
testades för bakgrundshalter (DR -CALUX, ER -CALUX och AR -CALUX).  
2) Metodblank partikelbundna ämnen – En blank extraktion kördes med ASE enligt 
samma metod som beskrivet fö r ovan under avsnittet ”Filter”. Metodblanken 
representerar möjlig bakgrundskontaminering från lösningsmedel, 
extraktionscellen samt fyllnadsmaterial (Celiten). Extraktet indunstades i DMSO 
och testades för bakgrundshalter (DR -CALUX, ER -CALUX och AR -CALUX) . 
Samtliga biokemiska mätningar med CALUX har genomförts av BioDetection Systems, 
Nederländerna. Mätningarna med DR CALUX och ER CALUX  är ackrediterade enligt 
ISO/IEC 17025.  
7.2 Typer av p rover  och studier  av effektmätningar  
7.2.1  Reningseffektivitet  
Reningseffekti vitet utvärderades genom effektmätningar på in - och utgående lakvatten 
från reningsanläggning.  
Akut toxicitet mättes  i orenat och renat ej filtrerat lakvatten från deponi  1-4 med Microtox  
vilket beskriver den samlade toxiska effekten av oorganiska  och org aniska ämnen.      
 
28 (81) 
 
RAPPORT  
 
 Biokemisk mätning med CALUX utfördes på prover från deponi 1, 2 och 4. Mätning av 
dioxinlik toxicitet i vattenprover gjordes både med och utan föregående upprening vilket 
genererade separata värden för total effekt samt endast effekt från st abila dioxinlika 
ämnen. Biokemisk mätning för att studera reningseffektivitet hade följande omfattning:  
a) Inkommande orenat lakvatten, totalprov inklusive partiklar  
(DR-CALUX, DR -CALUX stabila ämnen, ER -CALUX)  
b) Utgående renat lakvatten, totalprov inklusive p artiklar  
c) Partikelbunden fraktion i utgående lakvatten  
(DR-CALUX, ER -CALUX, AR -CALUX)  
d) Metodblank för partikelbunden fraktion  
7.2.2  Samverkanseffekter  
Samverkanseffekter av organiska ämne n utvärderades genom analys av akut toxisk 
effekt samt biokemiska effektmått på de fyra fraktionerna  av renat lakvatten (se 
avsnitt  6.2) från de fyra aktiva deponierna  (deponi 1 -4). Dessa prover skiljer sig från 
lakvattenprover för testning av reningseffek tivitet  (avsnitt 7.2.1 ) på följande  sätt: 
 Alla effekter kan relateras endast  till organiska icke -flyktiga ämnen  
(exempelvis ej effekter från t.ex. ammonium och metaller) . 
 Prover har filtrerats före fraktionering så eventuella toxiska ämnen som är 
partikelb undna är uteslutna . 
 Genom extraktion av en större mängd vatten har proverna uppkoncentrerats . 
Akut toxisk effekt i delfraktioner och totalfraktion1 utvärderades med Microtox. Extrakt i 
DMSO från fraktionering återsuspenderades i en mindre mängd vatten för vidare 
standardiserat testförfarande.  
Biokemisk mätning med DR-CALUX , ER-CALUX och AR_CALUX  utfördes i första hand 
på totalfraktioner och i de fall dessa mätningar gav positivt utslag analyserades även 
delfraktioner.  
                                                      
1 En totalfraktion skapades genom sammanslagning av de fyra delfraktioner som erhållits vid 
fraktionering (se beskrivning av extraktion och fraktionering nedan). Provhanteringen var planerad 
och anpassad så att mätningar på de lfraktioner och totalfraktion skulle vara helt jämförbara med 
avseende på lösningsmedelsvolym och kvantitativt innehåll av extraherade ämnen. Efter ett 
misstag på laboratoriet förlorades de fyra totalfraktionerna så att dessa fick skapas genom en ny 
samman slagning av extrakt. För att de fyra nya totalfraktionerna åter skulle vara helt jämförbara 
med avseende på lösningsmedelsvolym frystork ades dessa  för att reducera mängden 
lösningsmedel. Frystorkning bör normalt inte ha någon inverkan på d e organiska ämnen a i 
extrakten . Det extra laborativa steget innebar ändå ett avsteg från den annars med delfraktionerna 
helt jämförbara provhanteringen.  
    
29 (81) 
 
RAPPORT  
 
 Analys av metodblank för fraktionerin gsprocessen genomfördes med DR -CALUX. 
Extraktet från metodblanken analyserades under 24 h respektive 48 h inkubering i 
cellkultur. Under inkuberingstiden kan cellernas fas 1 och fas 2 enzymer bryta ned ämnen 
som ej är stabila och längre inkuberingstid maxi merar den nedbrytningen.  
7.3 Extraherbara östrogena  ämnen efter rening  
Östrogena ämnen kvantifierades i renat lakvatten från de fyra aktiva deponierna i studien. 
Kvantifiering skedde med ER -CALUX som beskrivet ovan. Dessa mätningar skiljer sig 
från mätning enl igt 7.2.1  ovan i det att proven representerade summan av extraherabara 
organiska icke -flyktiga ämnen i filtrerat vatten. Prover enligt 7.2.1  ovan representerar 
således ett bredare mått på samtliga f örekommande östrogena ämnen i vattenprov.  
8 Utvärde ring av allmänkemiska parametrar  
En rad allmänkemiska parametrar mättes på ingående och utgående lakvatten vid deponi 
1-6 för att utröna hur; a) lakvattnen skilde sig åt emellan, b) hur pass representativa 
lakvatten från de undersökta deponierna kan antas vara för svenska deponier  samt c) om 
lakvattnet varierade i sin a generella egenskaper  jämfört med resultat från egenkontrollen 
(för aktiva deponier 1 -4).  
I stort gjordes bedömningen att värdena för de allmä nkemiska parametrarna  i lakvattnen 
från de aktiva deponierna 1 -4 var typiska jämfört med resultaten från kontroll programmen  
(se Tabell 8-1). 
Tabell 8-1. Analysresultat allmänkemiska  parameter ingående lakvatten huvuddeponier.  
 Parameter  Enhet  Deponi 1  Deponi 2  Deponi 3  Deponi 4  Deponi 5  Deponi 6  
pH - 8,1 7,8 8,1 8,1 7,1 6,7 
Alkalinitet, HCO3  mg/l 470 1000  2600  1500  2600  190 
SO4 mg/l 120 560 180 33 56 19 
TOC  mg/l 59 120 270 200 130 23 
BOD7 (ATU)  mg/l 94 170 45 120 20 3,0 
P total  mg/l 1,4 4,1 1,8 2,0 1,6 0,2 
Konduktivitet  mS/m  178 603 837 546 558 56,5 
NH4-N mg/l 25 75 290 67 200 1,0 
N total  mg/l 36 94 360 84 230 2,1 
Susp  mg/l 150 150 43 93 80 200 
 
Som framgår av Tabell 8-1 skiljer sig lakvatten från deponi 6 tydligt åt från de övriga  med 
betydligt lägre halter/värden  (med undantag för suspenderat material) . Detta förväntades 
då detta är en gammal och för längre sedan avsluta d deponi. Avseende alkalin itet och 
kväve uppvisar lakvatten från deponierna 3 och 5 betydligt högre värden än från 
deponierna 1, 2 och 4. TOC -halter i lakvatten från deponierna 3 och 4 är relativt höga och     
 
30 (81) 
 
RAPPORT  
 
 tyder på en betydande andel organiskt avfall som bidrar till lakvattenkvalit eten. Det 
organiska materialet verkar dock vara olika lätt nedbrytbara som de avvikande resultaten 
för BOD 7 antyder.  
Analysresultaten tyder på att deponi 1 har det ”svagaste” lakvatten av de aktiva 
deponierna (respektive under avslutning). Halterna för de poni 1 -6 kan anses vara typiska 
för avfallsanläggningar i Sverige idag  vilket stöder att deponierna är representativa i sitt 
lakvatteninnehåll.  
Även för tillkommande deponier utanför huvudstudien har både in - och utgående 
lakvattnen analyserats med avseend e på fysikalisk -kemiska parametrar (27  
lakvattenprov ) och metaller (15  lakvattenprov ). 
I Bilaga 5  redovisas den statistiska utvärderingen av analysresultaten med jämförvärden 
från litteraturen . Av jämförelsen  framgår att lakvatten i föreliggande studie upp visar halter 
som motsvarar tidigare halter från andra deponier. Följande undantag kan konstateras:  
 Mangan - och ammoniumkvävehalterna är relativt låga i föreliggande studie ( en 
förklaring är att lakvattenpåverkade grundvattenprover ingår i denna studie, me n 
troligen inte  i de redovisade jämförvärden a). 
 Den maximala sulfathalten som observerades i denna studie är betydligt högre än 
vad som observerats tidigare . 
 Metallhalter na är relativt höga i obehand lat lakvatten i denna studie.  
Skillnaderna gentemot jämf örvärden skulle kunna förklaras med att deponerat avfall har 
blivit mindre organiskt och att oorganiskt avfall (bygg - och rivningsavfall samt avfall från 
energiproduktion) bidrar mer till lakvattenkvalitet på deponierna i landet i nuläget  
(jämförvärden här stammar från åren innan 2000, det vill säga innan 
deponeringsförordningen SFS 2001:512 och förbud för deponering av organiskt material 
och brännbart avfall trädde i kraft).  
9 Resultat  organiska ämnen i lakvatten och recipienter  
9.1 Breda screeninganalyser  (fas 1) 
En bärande tanke i detta projekt har varit att visa på det stora antal organiska äm nen som 
förekommer i lakvatten.  Således har de analystekniker som valts ut för fas 1  (se avsnitt 
6.1) fokuserat på att i första hand identifi era så många organiska ämnen som möjligt  och 
inte på att erhålla exakta halter: Resultaten från  fas 1 är således semi -kvanti tativa .  
Sammanlagt identifierades 611 organiska ämnen i lakvatten från deponi 1 -6 (se Bilaga 6, 
samt Tabell 9-1). 
 
31 (81) 
 
RAPPORT  
 
 Tabell 9-1. Sammanfattande resultat för  ämnesgrupperna som återfanns i den breda 
analytiska screeningen av lakvatten  (fas 1) . 
Ämnesgrupp  Antal ämnen  Median (ng/l)  Max (ng/l)  
N-ämnen  118 130 65 000  
Terpener  81 220 79 000  
Ketoner  52 92 51 000  
S-ämnen inkl . aromatiska sulfonater  52 180 740 000  
Alifatiska syror  39 380 200 000  
Fosfatestrar och andra estrar  37 270 32 000  
Aromatiska och polyaromatiska  34 54 48 000  
Fenoler (inkl. bisfenol A)  33 860 480 000  
Alifatiska  28 150 92 000  
Övriga aromatiska syror  27 950 170 000  
Övriga alkoholer  32 180 170 000  
Etrar  22 105 14 000  
Ftalater och adipater inkl . metaboliter  16 570 190 000  
Övriga halogenerade  14 340 46 000  
Fenoxisyror  13 1200  180 000  
Aldehyd er 12 42 1 700  
Klorfenoler  5 2 450  15 000  
Cykliska kolväten  5 94 20 000  
Siloxaner  4 44 19 000  
Totalt antal ämnen:  611   
 
Som framgår av Tabell 9-1 var organiska kväveämnen (N -ämnen) följt av terpener, 
ketoner och svavelinnehå llande ämnen (S -ämnen) de ämnesgrupper med flest 
identifierade ämnen. Observera att de  halter som redovisas i Bilaga 6  och Tabell 9-1 är 
baserade på semikvantitativ bestämning vilket innebär en förhållandevis hög osäkerhet i 
kvant ifieringen.  
Givet det stora antalet ämnen som identifierats både i litteraturstudien (Sweco 2009, som 
förekommande projekt baseras på) och denna studie har ämnena delats in i 
ämnesgrupper för att göra utvärderingen hanterbar. Indelningen i ämnesgrupper gj ordes 
med en IUPAC -nomenklatur i litteraturstudien eftersom data kom från ett antal separata 
projekt/vetenskapliga studier. I förekommande projekt är ämnesindelningen till stora delar 
baserad på de olika mjukvarorna som använts för identifiering av ämnen i  fas 1 och fas 2. 
Sammantaget innebär detta att olika beteckningar på ämnesgrupper använts i 
projektet(n) vilket redovisas i Bilaga 7.  
Det stora antalet ämnen utgör i sig inte ett problem utan var snarare förväntat givet att 
mer än 1000 potentiella lakvat tenämnen identifierades i litteraturstudie n (Sweco 2009). 
Denna mångfald av ämnen uppstår för att lakvatten bildas i en komplicerad kemisk miljö 
där en stor andel av teknosfärens alla kemikalier före kommer samtidigt som biokemiska     
 
32 (81) 
 
RAPPORT  
 
 och mikrobiella processer  i deponin verkar på dessa ämnen och organiska substrat så att 
ännu fler ämnen bildas.  
Bland ämnena återfanns många kända antropogena ämnen som polycykliska aromatiska 
kolväten, bisfenol A, DEHP, styren, BTEX, klorfenoler, ibuprofen (läkemedel). Minst lika  
vanligt förekommande var antropogena ämnesgrupper  som analyseras mer sällan  t.ex. 
organofosfatestrar , benzothiasoler , bensensulfonamider . Många av de ämnen som 
identifierats  är troligtvis  nedbrytningsprodukter. Exempelvis är 2(3H) -Benzothiazolone 
som förekom i högst halter av alla i fler a prov (740  000 - 380 000 ng/l)  en gemensam 
nedbrytningsprodukt för många benzothiazoler  
Många av de vanligare ämnesgrupperna som terpener, ketoner, alifater och alifatiska 
syror dominerades av ämnen som har sitt ursprung i de aeroba och anaeroba mikrobiella 
processerna i dep onierna .  
Ca 30  % av ämnena förekom i alla deponier medan 60  % av ämnena förekom i färre än 
tre deponier. Tydligt var också höga halter av ett visst ämne ofta förekom i flera deponier; 
Endast i undantag sfall förekom alltså ett enskilt ämne i höga till mycket höga halter i 
endast en deponi. Undantaget var ofta den äldre nedlagda deponin 6 där en lång rad 
ämnen förekom i höga halter utan att vara förhöjda i andra deponier. Vidare analyser av 
dessa data sku lle exempelvis vara statistisk ”fingerprinting” där den multivariata 
sammansättningen av ämnen i varje enskild deponi kopplades till deponiegenskaper.  
9.2 PBT-klassning och urval av ämnen från fas 1  
Utifrån halt -, förekomst och PBT - kriterier valdes 140 ämnen ut för kvantitativ analys i 
fas 2 (se Bilaga 8). Ca 60 ämnen av 140 återfinns inte bland de 20 ämnesgrupper som 
valdes ut som mest intressanta i den föregående litteraturstudien (Sweco 2009). Sådana 
skillnader är förväntade eftersom helt andra och mer helt äckande analytiska metoder 
användes i denna studie jämfört med de som utvärderades i litteraturstudien . 
För ca 50 ämnen har inga ämnen ur tillhörande ämnesgrupp detekterats i tidigare studier 
av skandinaviska deponier (Sweco 2009).  
En jämförelse mellan li tteraturstudien (Sweco 2009) och föreliggande  projekt  (Jämförelse 
visar att andelen ämnen som är persistenta, bioackumulerande och/eller toxiska är 
ungefär lika ( Tabell 9-2).  
Andelen mycket persistenta och mycket bioackumulerande  ämnen var dock färre i 
förliggande projekt vilket troligtvis beror på att man i många projekt letar efter specifika 
ämnen med oönskade egenskaper . 
 
33 (81) 
 
RAPPORT  
 
 Tabell 9-2. Antal ämnen som klassats som potentiellt pers istenta, bioackumulerande eller 
toxiska i litteraturstudien (Sweco 200 9) respektive den breda screeningen i föreliggande 
projekt (fas 1).  
 Förstudie  Bred screening (fas 1)  
Antal ämnen  Antal ämnen  
Detekterade  930 ca 600  
Antal ämnen som PBT -klassats  699 ca 140  
Egenskaper  antal  (andel av  
klassade)  antal  (andel av  
klassade)  
mycket persistenta  33 (5 %)  3 (2 %)  
persistenta  265 (38 %)  47 (34 %)  
mycket bioack umulerande  11 (2 %)  1 (1 %)  
bioack umulerande  21 (3 %)  3 (2 %)  
mycket toxiska 144 (21 %)  26 (19 % ) 
toxiska 238 (34 %)  50 (36 %)  
 
9.3 Riktade kemiska analyser  (fas 2)  
Fas 2 av projektet fokuserade på ämnen som kunde utgöra ett potentiellt problem genom 
att välja ut ämnen från fas 1 baserat på halter i lakvatten och inneboende icke önskvärda 
egenskaper (s e avsnitt 6.2). Dessutom tillkom ytterligare ca 160 bonus ämnen eftersom 
dessa detekteras och kvantifieras med de metoder och analysstandarder som används 
för de ursprungliga 140 ämnena.  
9.3.1  Inkommande och utgående lakvatten  
I Bilaga 9 redovisa s statistik för halter i inkommande och utgående lakvatten alla 304 
ämnen (inklusive tennorganiska föreningar) som ingått i fas  2. Statistiken omfattar resultat  
för samtliga 21 deponier. Ej detekterbara halter har antagits till halva detektion sgräns -
värdet. I Figur 9-1 nedan sammanfattas dessa resultat som median och 90:e percentilen 
av ämnesgrupper i utgående vatten till recipienter.      
 
34 (81) 
 
RAPPORT  
 
Figur 9-1. Halter (median och 90:e percentil) för olika ämnesgrupper i utgående lakvatten till 
recipient . N representerar antalet mätvärden per grupp oavsett om ämnena detekterats eller 
ej, d.v.s. antal ämnen multiplicerat med antal prov (ej detekterade har antagits till halva 
detektionsgrä nsvärdet).  
Givet att varje ämnesgrupp kan innehålla ett stort antal ämnen kommenteras inte 
resultat en för enskilda ämnen här. Generellt är halterna av enskilda ämnen i utgående 
lakvatten mycket låga ( 83 % <0 ,1 µg/l) och totalhalten av utgående ämnen per de poni är 
därför också ofta låg ( median totalhalt 61  µg/l, 90:e percentil 223  µg/l).  
En rad ”naturliga” ämnen med ursprung i mikrobiella processer i deponier (framförallt 
karboxylsyror) förekommer i förhöjda halter i utgående vatten. Dessa bör inte utesluta s 
från framtida diskussioner eftersom även dessa kan inneha icke önskvärda egenskaper. 
Ett begränsat  urval av intressanta antropogena ämnen/ämnesgrupper med relativt höga  
halter ( 0,5-10 µg/l) i utgående lakvatten redovisas nedan:  
1. Organofosfatestrar  (tribut yl phosphate, tri(2 -chloroethyl) phosphate, tris(3 -
chloropropyl) phosphate, tris(1,3 -dichloroisopropyl)phosphate) vilka används bl.a. 
som flamskyddsmedel i plaster, mjukgörare och tillsatser i oljeprodukter.  3.1 
8.9 
6.8 
1.3 
0.9 
0.6 
0.2 
1.4 
0.7 
0.9 
0.1 
0.4 
0.3 
0.9 
0.3 
0.3 
0.0 
0.0 
0.0 
0.1 143.3  
129.1  
120.5  
107.7  
68.8 
66.8 
61.9 
54.2 
41.5 
37.2 
18.1 
17.8 
7.5 
6.2 
5.3 
4.6 
0.5 
0.2 
0.1 
0.1 
02004006008001000120014001600ng/L Halt utgående vatten  
median
90-percentil   
   
35 (81) 
 
RAPPORT  
 
 2. Benzothiasoler där nedbrytningsprodukten 2(3H) -Benzothiazolone i enstaka fall  var 
det ämne med högst koncentrationer i utgående lakvatten (10 – 100 ug/l). Dessa 
ämnen härrör troligen från gummiprodukter där de används som härdningskemikalier.  
3. Bens ensulfonamider (N -ethyl -4-methyl benzenesulfonamide, N -butyl 
benzenesulfonamide, N,N,4 -trimethyl benzenesulfonamide) vil ka är vanligt 
förekommande tillsatser i plast (polyamider).  
4. TMDD (2,4,7,9 -Tetramethyl -5-decyn -4,7-diol ), en tensid som används vid färg - och 
pigmenttillverkning. 2010 registrerades ca 150 ton av ämnet i Sverige . 
5. p-tert-butylphenol (ptBP) vilken används som härdare i hartser med en registrerad 
mängd av 20 ton i Sverige år 2010.  
6. Ftalater (där DEHP hade högst halter följt av di -n-octyl phtha late och diisononyl 
phthalate).  
7. Tetramethylbutanedinitril e (3333 -52-6) har använts som reagenskemikalie i 
plasttillverkning . 
8. Bisfenol A . 
9. Koffein . 
9.3.2  Skillnader i utgående lakvatten mellan gamla och nya deponier  
Skillnaderna mellan nya och gamla deponier a vseende antal uppmätta halter över 
detektions gränsen är små. Det finns ett fåtal ämnen som förekommer relativt frekvent i 
nya deponier men som vid äldre deponier inte uppmätts alls eller bara i enstaka prov och 
omvänt finns endast två ämne n som är relativt frekvent detekterade i gamla deponier 
men inte vid nya  (Tabell 9-3, endast de ämnen som detekterats i fler än 50 % i den ena 
kategorin och inte alls eller endast enstaka i  den andra kategorin redovisas, r elativ 
förekomst för dessa ämnen redovisas även för ingående vatten fö re behandling för de 
nya deponier där detta analyserats ).  
Tabell 9-3. Ämnen med störst skillnad i r elativ förekomst (andel av deponier na med halter  
över detektion sgräns) vi d nya respektive gamla deponier i u tgående vatten.  
Ämne  Relativ förekomst i 
utgående vatten  Relativ förekomst i 
ingående  vatten  
Nya 
deponier 
(N=9) Gamla 
deponier 
(N=8)  Nya 
deponier 
(N=5) Gamla 
deponier 
(N=0 ) 
2,4,5 -/2,4,6 -trichlorophenol  78 % 13 %  20 %  
Ibuprofen  78 % 13 %  100 %  
Propa noic acid, 2 -(2',4' -dichlorophenoxy) - 56 % 0 % 80 %  
     
4-chloro -3-methylphenol  11 % 63 %  20 %  
Benzene, 1 -methyl -2-propyl - 11 %  50 %  80 %   
     
36 (81) 
 
RAPPORT  
 
 Det finns dock kvantitativa skillnaderna i halter mellan nya och gamla deponier. Tabell 9-4 
redovisar skillnader i median - och medelhalter mellan nya deponier  och äldre deponier.  
Som framgår av tabellen hade betydligt fler ämnen högre medianhalter i utgående  
lakvatten från nya deponier jämfört med  gamla : 
 91 ämnen hade  högre halter i lakv atten från nya deponier (differens ≥1 ng/l),  
 193 ämnen skiljer sig inte åt mer än 1 ng/l,  
 20 ämnen hade  lägre halter i lakvatten från nya deponier.  
Framförallt finns troligen följande ämnen i högre halter i lakvatten från nya deponier : 
 2,4,7,9 -Tetramethyl -5-decyn -4,7-diol,  
 Tris(3 -chloro propyl) phosphate  
 Di(2-ethylhexyl)phthalate,  
 Benzoic acid, 3,5 -bis(1,1 -dimethylethyl) -4-hydroxy - 
 Tri(2-chloroethyl) phosphate  
Följande ämnen kan förekomma i högre halter i lakvatten från gamla deponier : 
 2(3H) -Benzothiazolone  
 2-Cyclohexen -1-ol 
Tabell 9-4. Skillnader i median och medelhalt mellan 9 nya deponier  och 8 äldre deponier  
(dvs. nya minus gamla) . Enbart ämnen vars medianhalt skiljer sig minst 200 ng/l åt är med i 
sammanställningen . 
Ämne  Differens  (ng/l) 
Median  Medel  
2,4,7,9 -Tetramethyl -5-decyn -4,7-diol 2736  3619  
Tris(3 -chloropropyl) phosphate  1575  -787 
Di(2-ethylhexyl)phthalate  1328  -2895  
Benzoic acid, 3,5 -bis(1,1 -dimethylethyl) -4-hydroxy - 1298  -149 
Tri(2-chloroethyl) phosphate  1122  3213  
Hexad ecanoic acid (C16:0)  779 10382  
2-methyl -1-Nonen -1-one 469 -2 
N-butyl benzenesulfonamide  390 -488 
Diisobutyl phthalate  380 314 
Octadecanoic acid (C18:0)  336 2154  
N-ethyl -4-methyl benzenesulfonamide  235 120 
2-Cyclohexen -1-ol -368 -190 
2(3H) -Benzothiaz olone  -544 -6665     
   
37 (81) 
 
RAPPORT  
 
 9.3.3  Halter i recipienter  
I Bilaga 10 redovisas uppmätta halter i recipient matriser vid deponi 1, 2, 4 och 6 . Utifrån 
dessa halter har kvoten mellan koncentrationen uppströms och nedströms deponi 
beräknats för de ämnen som förekommer över dete ktionsgränsen ( Tabell 9-5).  
För deponi 6 är antalet ämnen som är förhöjda nedströms betydligt fler ä n de som är 
förhöjda uppströms (åtminstone för ytvatten och sediment ). För övriga deponier är 
mönstret snarare det omvända men sv agare. Det anses o möjligt att utsläppet av 
lakvatten skulle späda ut halter i recipienten  eller att deponier som gränsar direkt till 
recipienten skulle ”extrahera” föroreningar från recipienten . Den enda möjliga tolkningen 
är således att den spridda bilden  av haltskillnader uppströms -nedströms beror på hög a 
variation er i tid och rum  i recipienten. För rörlig biota som fisk är det dessutom svårt att 
fastställa att den aktuella fisken verkligen exponerats i huvudsak uppströms eller 
nedströms , även om det har tagits hänsyn till den förväntade rörligheten av biota vid 
provtagning . Resultaten visar på svårigheten  att enkelt koppla en misstänkt punktkälla 
som en deponi till recipientpåverkan.   
Av bilaga 10 framgår att det inte bara förekommer antropogena ämnen uta n även en rad 
naturliga ämnen (alifater, organiska syror etc) i förhöjda halter nedströms. Det verkar 
dessutom som om t.ex. organiska syror förekommer förhöjt i vattenfasen medan mer 
persistenta/fettlösliga ämnen förekommer förhöjt i sediment och biota.  
Tabell 9-5. Antal ämnen där halten är högre uppströms än nedströms deponins 
utsläppspunkt  (endast för de ämnen som förekommer över detektions gränsen ).  
 Ytvatten  Sediment  Biota  
Deponi kod 1 2 4 6 1 2 4 6 1 2 4 6 
Antal med 
högre halter 
uppströms  52 56 52 17 21 36 28 12 10 13 6 14 
Antal med 
nedströms  38 19 42 59 30 24 22 42 7 27 43 18 
9.3.4  Ämnen i fas 2 som inte har analysresultat  
Vissa ämnen som har valts ut efter fas 1 av projektet har inte kunnat kv antifieras i den 
riktade analytiska screeningen  i fas 2 . Vissa flyktiga ämnen ha r störts av 
lösningsmedelsföroreningar2. Vissa n aturliga ämnen (som terpenoider) störs av andra 
liknande naturliga ämnen som är mycket vanliga i lakvatten och kunde inte kvanti fieras 
tillförlitligt3. Elementärt svavel fick avlägsnas med hjälp av kopparpulver i 
                                                      
2 Exempelvis : A) 7-Oxabicyclo[4.1.0]heptane;  B) Allyl 2-ethyl butyrate, 2 -Hexanone;  C) 3,4-
dimethyl -, Ethanone, 1 -(1-cyclohexen -1-yl)- och D) Cyclohexanemethanol, à,à,4 -trimethyl -.  
3 Exempelvis : A) trans -3-Caren -2-ol; (1R) -(+)-Norinone; B) Camphene hydrate; Isomenthone; C) 3-
Cyclohexen -1-ol, 4-methyl -1-(1-methylethyl) -; D) (1S,2R,5R) -(+)-Isomenthol; 5,7 -Octadien -2-ol, 2, 6-
dimethyl -; Terpenol; E) Bicyclo[3.1.1]heptan -2-one, 6,6 -dimethyl -, (1R) -; F) D-Verbenone; G) 
Bicyclo[3.1.1]heptan -2-one, 3,6,6 -trimethyl -2,5-Bornanedione; H) Cyclohexanemethanol, 4 -    
 
38 (81) 
 
RAPP ORT  
 
 provupparbetningen och vissa ämnen förstördes i denna procedur4. Trots att 
analysförfarandet för fas 2 i allmänhet möjliggör mycket låga detektionsgränser kunde 
vissa ämne n dessutom inte detekteras  trots att de återfanns i fas 15. Vilka ytterligare 
ämnen som inte har kvantifierats och orsak  till detta framgår  av Tabell 9-6. 
Tabell 9-6. Övriga ämnen so m ej redovisas i fas 2.  
Ämne  e.d. Problem/Störning av  Identitet 
osäker  Kommentar  toluen  matris  blank  
Phenol, 2 -(1-methylethyl) - X     Ingen träff1) 
Phenol, 2,3 -dimethyl -     X  
Sulfamide, N,N -dimethyl -N'-phenyl -      Missat i analysen  
Toluene   X     
1-Phenanthrenecarboxaldehyde, 
1,2,3,4,4a,9,10,10a -octahydro -1,4a-
dimethyl -7-(1-methylethyl) -, [1S-
(1à,4aà,10aá)] -     X  
1-Phenanthrenecarboxylic acid, 
1,2,3,4,4a,4b,5,9,10,10a -decahydro -
1,4a-dimethyl -7-(1-methylethyl) -, [1R -
(1à,4aá,4bà,10aà)] -     X  
2-Hexanone, 3,4 -dimethyl -  X     
3-Cyclohexen -1-ol, 4-methyl -1-(1-
methylethyl) -   X    
7-Oxabicyclo[4.1.0]heptane    X    
m/p-Xylene = 1,4 -dimethyl -benzene   X     
N-(2-Cyano -ethyl) -benzenesulfonamide  X     ingen träff1) 
Acetylenic glycol   X     
Allyl 2-ethyl butyrate = Butanoic acid, 2 -
ethyl -, 2-propenyl ester    X    
o-Xylene = 1,2 -dimethyl -benzene   X     
Ethylbenzene   X     
Benzaldehyde   X     
Benzene, chloro - X     ingen träff1) 
                                                                                                                                                 
hydroxy -à,à,4 -trimethyl -; J) Bicyclo[2.2.1]heptan -2-one, 5 -hydroxy -4,7,7 -trimethyl -; K) Phytol; L) 
Spinacen  
4 Exempelvis:  A) Disulfide, dimethyl; B) 2-Ethyl -4-methylthiazole; C) Methyl 3 -(methylthio) -(E)-2-
propenoate; D) Thiophene, tetrahydro -2-methyl -; E) 1,2,4 -Trithiolane, 3,5 -bis(1-methylethyl) -. 
5 Exempelvis: A) 3-Heptyne; B) Methyl 2 -ethylhexyl phthalate; C) Cyclohexanone, C5 -alkyl-; D) 3-
Aminopyrazole; E) Isoquinoline, 1 -methyl     
   
39 (81) 
 
RAPPORT  
 
 Ämne  e.d. Problem/Störning av  Identitet 
Benzenemethanol, à,à,4 -trimethyl -   X    
Hentriacontane  X     Missat i analysen  
1)”Reverse search" mot bibliotek gav ingen träff  
9.4 Rangordning av  ämnen  
Som ett steg mot  bedömning av prioriterade ämnen/ämnesgrupper för deponiers 
potentiella påverkan på recipienter har två olika rangordningar (halt i utgående lakvatten 
och halt i recipient) genomförts och summerats i en tredje sammanfattande rangordning.  
Den slutliga bedömningen av prioriterade ämnen redovisas i kapitel 12.  
Koncentrationen  i recipienten  är en viktig  parameter för att bedöma gr aden av 
miljöpåverkan av organiska ämnen i lakvatten men föroreningshalter i en recipient 
varierar ofta stort tidsmässigt och rumsligt vilket ger relativt stora mätosäkerheter. Därför 
är även h alten i utgående vatten en viktig parameter vid bedömning av mi ljöpåverkan  av 
organiska ämnen i lakvatten. Dessutom har  utgående lakvatten ofta tagits som 
samlingsprov i detta projekt vilket ökar tillförlitligheten  och representativiteten . 
9.4.1  Halt utgående lakvatten  
För att kunna prioritera bland alla de ämnen som uppmätts i utgående vatten  i fas 2 har 
ämnena rango rdnats på följande sätt i Bilaga  11:  
1. De 20 ämnen med 20 högst halter i utgående vatten från varje deponi har fått poäng 
där högst halt ger 20 poäng och lägst 1 poäng.  
2. Poängen för varje ämne har summerats (kolum nen längs t till höger i Bilaga 11)  
Teoretiskt max för rangsumman är 340 poäng om ämnet varit det med högst halter  
(rang 20)  vid de 17 deponierna . 
3. Den sammanlagda poängen (från punkt 2) används sedan för att rangordna alla 
ämnen.   
Denna metod har fördelen a tt ämnen som ofta förekommer förhöjt i utgående vatten från 
flera deponier får en högre poäng än ett ämne som förekommer kraftigt förhöjt vid en 
deponi. Metodiken har också fördelen att rangordningen baseras på den relativa 
haltförhöjningen vid varje depon i.  
I Bilaga 11  redovisas halter i utgående lakvatten per deponi samt rangordning för de 
ämnen  som är bland de 20 högsta i någon deponi . De 10 ämnen med högst rangsumma 
redovisas i Figur 9-2. Kravet på representativitet innebär at t det får mindre betydelse ett 
ämne  förekommer i mycket förhöjda halter vid 1 -2 deponier , eftersom  rangpopängen vid 
alla deponier sammanräknas. Dessa ämnen bör dock inte uteslutas från vidare 
utvärderingar eftersom de bevisligen kan vara viktiga vid enskil da deponier.      
 
40 (81) 
 
RAPPORT  
 
Figur 9-2. De tio ämnen med högst rangsumma avseende utgående lakvatten  från samtliga 
17 deponier (teoretiskt maximal rangsumma är 340) .  
Det ämne som rangordnas högst baserat på halter i utgåe nde lakvatten är den utfasade 
mjukgöraren DEHP.  Detta är ett tydligt tecken på att positiva effekter av 
uppströmsåtgärder för produktrelaterade kemikalier ibland syns endast efter (mycket) 
lång tid. Därefter är två organiska syror vanligt förekommande i ut gående vatten i 
förhöjda halter, och dessa har troligtvis sitt ursprung i mikrobiella processer i deponierna. 
Av Bilaga 11 framgår att d et även finns en del bensoesyror högt rangordnade ämnena  
vilket även visat sig vara en viktig ämnesgrupp i många tidigar e studier av lakvatten 
(Sweco 2009).  
9.4.2  Halt i recipient  
Utifrån de uppmätta halterna i recipienterna vid deponi 1, 2, 4 och 6  (se Bilaga 1 0) har en 
kvot mellan halter uppströms och nedströms deponin beräknats för alla ämnen samt alla 
matriser (se Bilaga 12).   
På liknande sätt som för halter i utgående vatten har en rangordning av dessa ämnen 
gjorts enligt följande:  
1. De 20 ämnen med högst  kvot (halten nedströms  högre än upp ströms)  i varje enskild 
matris och för varje enskild deponi  har fått en poäng från 20 til l 1 (20 indikerar alltså 
störst höjning av halt i recipient  nedströms deponi ).  
2. Poängen för varje ämne har summerats (kolumnen längs till höger i Bilaga 12)  
Teoretisk maximal rangsumma är 240 (om ämnet skulle vara högst (rang 20) i 
samtliga fyra deponier  och i alla tre matriser ) 
Den sammanlagda poängen (punkt 2) används sedan för att rangordna alla ämnen.   0 50 100 150 200 250 300Di(2-ethylhexyl)phthalate
Hexadecanoic acid (C16:0)
Octadecanoic acid (C18:0)
2,4,7,9-Tetramethyl-5-decyn-4,7-diol
2(3H)-Benzothiazolone
Tris(3-chloropropyl) phosphate
N-butyl benzenesulfonamide
Tetradecanoic acid (C14:0)
p-tert-butylphenol
Tri(2-chloroethyl) phosphate
Rangsumma  Utgående lakvatten     
   
41 (81) 
 
RAPPORT  
 
 Några slutsatser från Bilaga 12 är:  
1. Det är en betydligt större spridning i resultaten jämfört med den rangordning som 
gjordes utifrån koncentrationer i utgående lakvatten. Således är det många ämnen 
som endast är förhöjda nedströms enskilda  deponier vilket gör rangordning av 
ämnens förekomst i recipient osäker.  
2. Många alifater  kommer högt upp på rangordningen  (se Figur 9-3). 
3. Ftala ter är ofta högt upp även på denna rangordning (dock inte DEHP), medan t.ex. 
organofosfatestrar  och benzotriasoler är längre ned jämfört med rangordning baserat 
på koncentrationer i lakvatten .  
 
Figur 9-3. De tio ämnen med högsta rangsummor avseende recipientkvoter för deponi 1, 2, 4 
och 6.  
9.4.3  Summerad  rangordning  av viktiga organiska ämnen i lakvatten  
Den summerade  rangordningen avseende konce ntrationer i utgående lakvatten  och 
förhöjda halter  nedströms  redovi sas i Bilaga 13  och i Figur 9-4 redovisas de tio med 
högst total rangsumma . I bilaga n visas också PBT klassificeringen samt reningsgraden 
för dessa ämnen. De ämnen som rangordnas högt är de förväntade utifrån resultaten i 
avsnitt 9.4.1  och 9.4.2 .  0 20 40 60 80 100 120Heptacosane
Pentacosane
Dodecane
Tetradecane
5H-1-Pyridine
Dibutyl phthalate
Tricosane
Phenanthrene
Pentadecane
Nonacosane
Rangsumma  Recipientkvot      
 
42 (81) 
 
RAPPORT  
 
SCREENING AV ORGANISKA  ÄMNEN I LAKVATTEN   
 
Figur 9-4. De tio ämnen med högst totalrangsumma avseende både utgående lakvatten och 
förhöjda halter nedströms i r ecipient.  
Bilaga 13 skall ses som en indikation och början till en prioritering  avseende viktiga 
ämnen i lakvatten. Man bör  definitivt inte utesluta ämnen som är längre ner på denna lista 
om de  har: 
 varit tydligt förhöjda i utgående vatten från någon depon i 
 varit tydligt förhöjda nedströms recipient vid någon deponi  
 inneboende icke önskvärda egenskaper.  
I kapitel 12 ges därför förslag på viktiga ämnesgrupper att övervaka i utgående lakvatten 
och/eller recipient baserat på rangordning i dessa matriser snara re än den totala 
rangordningen.  
Dessutom finns det en rad organiska ämnen som av tekniska orsaker inte har kunnat 
analyseras i denna studie. Dessa ämnen är framförallt följande:  
1. Perfluorerade ämnen inkl. PFOS och PFOA (se vidare kapitel 12) 
2. Polybrominerade difenyletrar (PBDE)  
3. HBCD  
9.5 Effektbedömning för recipient  
För de 20 ämnena med högs t halter i utgående vatten bestämdes ett PNEC -värde 
(Predicted No Effect Concentration) som jämfördes med halter i utgående vatten . 
Jämförelsen m ed utgående vatten gjordes pga. de osäkerheter och variationer som är 
behäftade med punktprovtagningar i ytvatten. Om halten i utgående vatten understiger ett 0 50 100 150 200 250 300 350Di(2-ethylhexyl)phthalate
Heptacosane
3/4-methylphenol (m/p-cresol)
Diisobutyl phthalate
Total rangsumma  Rang utgående och recipentkvot     
   
43 (81) 
 
RAPPORT  
 
 PNEC -värde (kvot <1) kan slutsatsen dras  att ämnet utgör ett mindre eller inget problem. 
Om halte n överstiger ett PNEC värde (kvot >1) får man bedöma spädningen mellan 
recipient och utgående vatten för att fastställa potentiella recipienteffekter.  
I möjligaste mån användes experimentella NOEC eller EC50 värden för 
sötvattensorganismer från US EPA:s da tabas ECOTOX6. För de ämnen där 
experimentella data saknades användes istället US EPA:s mjukvara ECOSAR för att ta 
fram QSAR -modellbaserade värden för toxicitet. För att beräkna PNEC utifrån NOEC - 
eller EC50 -värden användes säkerhetsfaktorer enligt EU:s ri ktlinjer för riskbedömning av 
kemikalier. I Bilaga 14  redovisas NOEC - och EC50 -värde n samt beräknad PNEC. I 
bilagan  har dessutom en kvot beräknats för uppmätt halt genom PNEC, där ett värde 
över 1 därmed innebär att halten i vattnet ligger över det uppskat tade PNEC -värdet.  
 
Figur 9-5. Jämförelse mellan halt i utgående vatten (MEC) och den halt där ämnet inte 
bedöms ha någon toxisk effekt (PNEC) för de tio högst rankade ämnen avseende utgående 
Några observationer utifrån Bilaga 14 är:  
1. Ett flertal ämnen där PNEC baseras på experimentella data har MEC/PNEC kvoter 
långt över 1. Detta är mest framträdande för tributylfosfat (kvot 300 – 900) och 
diisononylftalat (kvot 3 – 1000). För dessa ämnen kan det int e uteslutas att halten i 
recipienten överstiger PNEC värdet beroende på spädningen mellan recipient och 
utgående vatten.  
2. Ett flertal naturliga ämnen hade MEC/PNEC kvoter långt över 1. För en karboxylsyra 
där PNEC baseras på experimentella data var kvoten 2 0-70. Detta indikerar att även 
s.k. ”naturliga ämnen ” kan utgöra ett recipientproblem . Olika benzoesyror har visat 
                                                      
6 http://cfpub.epa.gov/ecotox/  0.001 0.01 0.1 1 10Di(2-ethylhexyl)phthalate
Hexadecanoic acid, methyl ester (C16:0)
Octadecanoic acid, methyl ester (C18:0)
2-methyl-1-Nonen-1-one
Tetradecanoic acid, methyl ester (C14:0)
2-Cyclohexen-1-ol
MEC/PNEC  Kvot mellan halt i utgående lakvatten och PNEC      
 
44 (81) 
 
RAPPORT  
 
SCREENING AV ORGANISKA ÄMNEN I  LAKVATTEN   
 
 sig ha effekt på AhR receptorn (Gambone et al. 2002) vilket indikerar en potential för 
biologiska effekter.   
3. För ca 30 % av dessa ämnen övers tegs MEC/PNEC kvoten i utgående vatten  
Totalt sett indikerar dessa resultat att organiska ämnen i lakvatten kan utgöra ett problem, 
även om detta inte är ett konstaterat faktum. Ackumulation i biota eller sediment samt 
samverkanseffekter (avsnitt 10.2) bör också beaktas när recipienteffekter utvärderas.   
Givet det stora antalet organiska ämnen och heterogeniteten i de kemiska resultaten kan 
effektbaserade mätningar i utgående vatten (och eventuellt recipient) vara en viktig väg 
framåt för att bedöma recipientpåverkan (se vidare kapitel 12). 
9.6 Jämförelse med andra källor  
Förutom lakvatten finns en rad andra källor till den yttre miljön för de påträffade ämnena. 
För ett antal ämnen har den årliga belastni ngen till den yttre miljön beräknats från både 
lakvatten från nya och från gamla deponier samt från andra källor med hjälp av utdrag 
från den databas för screening av miljögifter som tillhandahålls av IVL Svenska 
Miljöinstitutet7, se Tabell 9-7. Beräkningarna innehåller relativt stora osäkerheter, både 
vad gäller uppmätta halter och volymer, men ger ändå en viss uppfattning om 
skillnaderna mellan de olika källorna.  Observera  att för många av de ämnena som 
återfanns i högsta halter i utgående lakvatten sakna s mätvärden för utgående vatten från 
ARV och slam i IVL -databasen.  
För belastningsberäkningarna gäller följande:  
 Generellt har halter under bestämningsgränsen antagits vara halva värdet av 
bestämningsgränsen.  
För nya deponier:  
 Medianhalt för deponi 1 -4 har använts. Hos dessa har flödesrelatera d provtagning 
genomförts och resultaten anses mer representativa än för stickprovtagning vid 
tillkommande deponier.  
 Antagen lakv attenvolym från aktiva deponier  i Sverige  var 2,9 miljoner m3. Detta 
motsvarar 50 % av 68/106 -delar av de 9 miljoner kubikmeter lakvatten som enligt 
Avfall Sverige  (2012 ) uppkom år 2011 på 106 avfallsanl äggningar . Vid 68 av dessa 
deponeras fortfarande avfall , och vid 50  % av alla redovisade deponier överleds 
lakvatt net till det kommunala ARV . Volymen lakvatten från aktiva deponier 
överskattas eftersom de flesta anläggningar även producerar förorenat dagvatten 
från sorteringsytor och förorenat processvatten .  
För gamla deponier:  
 Medianhalter i utgående vatten har beräknats med halter i utgående lakvatten från  
deponi 5 och 6  samt  från 7 tillkommande  deponier .  
                                                      
7 www.ivl.se     
   
45 (81) 
 
RAPPORT  
 
  Lakvattenvolym från de gamla deponierna antas vara 17 miljoner m3 (det motsvarar 
10 gamla deponier i varje kommun  (272) där varje deponi har en yta av 2,66 ha och 
med en lakvattenbildning av 250 mm /år. 
Övriga källor  
 1 200  miljoner  m3 utgående vatten från kommunala ARV8 
 200 000 ton slam8 
 1 000 miljoner m3 dagvatten9 
Tabell 9-7. Teoretisk belastning av yt - respektive grundvatten och belastningen från ARV  
Ämne  CAS -nr. Belastning (kg/år) * 
Nya 
deponier 
(N=4)  Gamla 
deponier 
(N=9 ) ARV  Slam ** 
Di(2-ethylhexyl)phthalate  117-81-7 9.3 31 560 11000  
Tri(2-chloroethyl) phosphate  115-96-8 4.7 20 27 2 
Diisobutyl phthalate  84-69-5 3.7 6.5 21 2 
Benzothiazoles  flera  1.3 25 2.4 0.12 
Tris(butoxyethyl) phosphate  78-51-3 0.7 26 5800 0.091  
Tributyl phosphate  126-73-8 0.56 17 11 5.4 
Dibutyl phthalate  84-74-2 0.5 6.1 18 38 
3/4-methylphenol  (m/p-cresol)  108-43-0/ 106 -48-9 0.44 15 5.9 0.002  
Diethyl Phthalate  84-66-2 0.41 6 33 7 
Tris(1,3 -dichloroisopropyl)phosphate  13674 -87-8 0.35 20 57 26 
Caffeine  58-08-2 0.29 0.65 690 0.0002  
Bisphenol A  80-05-7 0.1 17 240 0.03 
*Uppmätta halter i dagvatt en kunde endast erhållas för DEHP och bensotiasolerna, här 
uppskattades belastningen till 100 respektive 2,3 kg/år.  
**Varav  25 % sprids på åkermark enligt statistik från Statistiska centralbyrån.  
 
Den uppskattade belastningen till ytvatten av de ovan redo visade ämnena från nya 
deponier är minst en storleksordning lägre än den från kommunala ARV , förutom för 
bensotiasoler som är i samma storleksordning (om än ca 50  % lägre för nya deponier ). 
ARV (utgående vatten och slam) är de dominerande belastningskällor  för ftalater och 
fosfater till miljön.  
De gamla deponiernas uppskattade belastning liknar mer den från ARV, förutom 
belastningen av ytvatten med DEHP, Tris-butoxyetyl -fosfat och koffein där ARV är den i 
denna sammanställning tydligt dominerande källan ti ll ytvattenbelastningen . Det är dock 
ofta så att både yt - och grundvatten belastas av den beräknade lakvattenuppkomsten 
från gamla deponier, det vill säga belastningen till  ytvattnet är i många fal l lägre.  
                                                      
8 Statistiska centralbyrån. Utsläpp till vatten och slampr oduktion 2010  
9 Sammanställning av Sweco      
 
46 (81) 
 
RAPPORT  
 
SCREENING AV ORGAN ISKA ÄMNEN I LAKVATT EN  
 
 Uppskattat utsläppsvärde för DEHP från ARV är högre men i samma storleksordning som 
siffror som omnämns i referenser , t.ex. 200 kg/år från ”punktkällor”  och 300 kg/år från 15 
ARV10. 
Observera att ovanstående siffror är bara grova uppskattningar  och att uppmätta halter i 
lakvatten från gamla deponier delvi s baseras på stickprov. Dessutom baseras 
belastningsberäkningen enligt ovan på lakvattenmängder från alla (aktiva) 
avfallsanläggningar som lämnade in data till Avfall Sverige år 2012. Medianhalter baseras 
på utgående halter uppmätta i fas 2 fr ån deponier 1  t.o.m.  4. Som har konstaterats 
tidigare så varierar vissa halter mycket från deponi till deponi (till exempel halter av 
DEHP, se skillnaden mellan 90 -percentilen och median i Figur 9-1). 
10 Utvärdering av  effektmätni ngar  
10.1 Reningseffektivitet - Effektmätningar i ingående och utgående vatten  
Från Tabell 10-1 framgår de olika reningstekniker so m används för lakvatten vid de fyra  
deponier från huvudstudien som har en lakvattenbeha ndling.  
Tabell 10-1. Reningstekniker som används vid deponier 1 t .o.m. 4.  
Deponi  Lakvattenbehandling  
1 Utjämning (begränsad luftning), våtmark  
2 Utjämning och luftning, kolkälla, SBR, sandfilter  
3 Utjämn ing, aktivslam med nitri - och denitrifikation, mark -
växtsystem  
4 Utjämning, luftning och sedimentering, kolkälla och pH -justering, 
SBR, fällningskemikalie och sandfilter  
10.1.1  Akut toxicitet – Microtox  
Akut toxicitet mättes med Microtox  på ofiltrerade  lakvatte nprover ; mätvärde n 
representerar således total toxicitet för vattenlösliga och partikelbundna substanser.  
Observera att resultaten  från Microtoxtester återges  som en funktion av procentuell 
inbla ndning av lakvatten för att uppnå effekten  (t.ex. EC 20 vid 5  minuters exponering) . 
Resultaten ska då läsas ”tvärtom”  – en mindre stapel indikerar ett mer toxiskt prov  
eftersom det visar ett det krävs en mindre andel av provet för att uppnå den toxiska 
effekten . Ett värde över 80 % innebär att tydlig toxisk effekt i  outspätt lakvatten  saknas . 
Kraftigast toxisk effekt noterades för EC 20 efter 5 min exponering  och dessa r esultat  
presenteras i Figur 10-1.  
                                                      
10 http://www.smed.se/wp -content/uploads/2012/06/Slutrapport.pdf     
   
47 (81) 
 
RAPPORT  
 
Figur 10-1. Akut toxicitet (Microtox ®) för lakvatten före och efter rening  vid deponi 1 – 4. 
Mindre stapel indikerar mer toxiskt prov och värde >80% innebär ingen tydlig toxisk effekt i 
outspätt lakvatten.  
Ingen akuttoxisk effekt kunde observeras i renat vatten från någon av de fyra deponierna. 
Orenat lakvatten från Deponi 1 visade inte heller någon mätbar akuttoxisk effekt. Vid de 
övriga tre deponierna var orenat lakvatten påtagligt toxiskt. Både vid Deponi 2 och 
Deponi 4 bidrog reningen till att kraftigt reducera de akut toxiska effekterna med c irka 
99 %.  
Microtox har tidigare använts för att utvärdera reningseffektiviteten vid användandet av 
vassbäddar vid Mosseruds avfallsanläggning (Avfall Sverige 2011). Akut toxicitet 
minskade från maximalt 8 % (koncentration av prov som ger EC 50) i inkomman de vatten 
till ej mätbart toxiskt (inget värde för EC 50 vid >100 % koncentration) i utgående vatten . I 
föreliggande studie minskade toxiciteten från 1,5 % för Deponi 2 och 6,7 % för Deponi 4 
till ej mätbart toxiskt.  
10.1.2  Dioxinlik effekt från stabila och mindr e stabila ämnen (DR -CALUX  a) 
Resultat från biokemisk mätning av dioxinlik toxicitet med DR -CALUX på orenat och renat 
lakvatten presenteras i Figur 10-2 (mätningar på totalprov i inkommande och utgående 
samt endast partikelbunden f raktion i utgående lakvatten ). Resultaten representerar total 
dioxinlik toxicitet (inbindning till Ah -receptor) med bidrag från både mindre stabila ämnen 
(t.ex. PAH ämnen ) och mer stabila ämnen (t.ex. dioxin) , justera t för  
    
48 (81) 
 
RAPPORT  
 
 bakgrundsbidraget från lösningsm edel, apparatur och fyllningsmaterial i blankextrakt.  
I orenat lakvatten från Deponi 4 påvisades en mycket kraftig dioxinlik effekt och i  orenat 
lakvatten från Deponi 2 påvisades en tydlig dioxinlik effekt . Efter rening hade effekt erna 
minskat med 97 % respektive  74 % . För Deponi 1 var effekten låg både i inkommande 
och utgående  vatten.   
I utgående vatten från Deponi 1 förefaller dioxinlik toxicitet främst härröra från 
partikelfraktionen (ungefär lika höga staplar för total respektive partikelbunden fraktio n i 
Figur 10-2). Detta är förväntat då dioxiner och furaner (och även PAH) binder till partiklar 
och haltförekomst i vatten ofta korrelerar med mängden suspenderade partiklar 
(Josefsson, 2011). I utgående vatten från Deponi 2 och 4 var en mindre andel av dioxinlik 
toxicitet kopplat till partikelbunden fraktion. I överenstämmelse med detta uppmättes lägre 
halt suspenderat material i utgående vatten från Deponi 2 (17 mg/l) och Deponi 4 (7,6 
mg/l) jämfört med Deponi 1 (42 mg/l).  Det s istnämnda är viktigt för 
miljöövervakningsprogram då det tydligt indikerar att ofiltrerat vatten skall mätas . 
 
Figur 10-2. Dioxinlik toxicitet i in- och utgående lakvatten samt partiklar för deponi 1,2 och 4 .  
Vilka mindre stabila ämnen som orsakar de kraftiga dioxinlika effekterna är okänt. PAH :er 
kan ge dessa effekter och för d eponi 4 sammanfaller kraftigt reducerad dioxinlik toxicitet 
från mindre stabila ämnen med en effektiv rening av ∑PAH11 (från 1,6 µg/l  till 0,004 µg/l). 
                                                      
11 ∑ PAH = 16 EPA PAH + 2 -methylnaphthalene + 1 -methylnaphthalene + Diben zofuran + 
Carbazole  
   
49 (81) 
 
RAPPORT  
 
 Litteraturvärden för PAHers relativa respons i jämförelse med 2,3,7,8 -TCDD varierar 
kraftigt och kan skilja så mycket som en faktor 10 000 mellan olika celltester (Behnisch 
2001 ). En slutsats utifrån Behnisch (2001 ) är att PAH förekommer  i tillräckligt hög halt i 
lakvattnet för att rimligen kunna resultera i de uppmätta dioxinlika effekterna från mindre 
stabila ämnen.  
10.1.3  Dioxinlik effekt från stabila ämnen (DR -CALUX  b) 
För att generera en bättre bild av vilken dioxinlik effekt just stabila ä mnen  såsom 
PCDD/Fs och plana PCB :er kan ge gjordes DR -CALUX på extrakt efter att dessa renats 
genom syrabehandlad kiselkolonn  för att oxidera t.ex. PAH.  
Dioxinlik toxicitet från stabila organiska ämnen motsvarade 9,3 pg TEQ/l i inkommande 
och 8,9 pg TEQ/l i utgående vatten från Deponi 1. Ingen effekt kunde kvantifieras (LOQ ≈ 
2,1 pg TEQ/l) i vare sig inkommande eller utgående vatten från Deponi 2 eller 4.  
Således är en viktig slutsats att d ioxinlik toxicitet från stabila organiska ämnen i prov från 
Deponi 1 utgör maximalt 40  % och 30 % av total dioxinlik toxicitet i inkomman de 
respektive utgående lakvatten.  
10.1.4  Östrogen a ämnen (ER -CALUX) och androgena ämnen (AR -CALUX)  
Resultat från mätning av östrogen a ämnen i lakvatten presenteras i Figur 10-3. 
 
Figur 10-3. Östrogen a effekter i inkommande och utgående lakvatten  för deponi 1, 2 och 4 .  
Tydlig förekomst av östrogen a ämnen påvisades i inkommande lakvatten till Deponi 2 och 
Deponi 4. Låga halter förekom i ingående och utgående vatten vid Deponi 1. I utgående 
lakvatten var förekomsten av östrogen a ämnen generellt låg och från Deponi 2 och 4 var 
    
50 (81) 
 
RAPPORT  
 
SCREENIN G AV ORGANISKA ÄMNEN  I LAKVATTEN   
 
 halten strax under respektive strax över kvantifieringsgränsen på 0,12 ng 17 -β-estradiol 
(E2) eq./l.  
Samma partikelbundna fraktioner som enligt ovan utvärderats för dioxi nlika ämnen 
testades också för östrogen a ämnen . Inga östrogen a ämnen associerade till partiklar 
kunde kvantifieras (< LOQ ca 0,1 ng E2 eq./l).  
Östrogen a effekter i inkommande och utgående lakvatten vid en deponi i Japan har 
studerats av Behnisch et al.  (2001). I inkommande vatten uppmättes 4,8 ng E2 eq./l och i 
utgående vatten var halten 2,8 ng E2 eq./l. Fastän den biokemiska mätmetoden inte var 
densamma som i föreliggande studie kan resultaten ändå jämföras eftersom det rör sig 
om liknande testsystem med m änskliga celler och där 17 -β-estradiol har använts som 
positiv kontroll. Halten östrogen a ämnen förefaller vara lägre i renat lakvatten från de 
deponier som granskats i denna studie.  
Androgena effekter utvärderades endast i partikelbunden fraktion. I parti kelfraktionen från 
renat lakvatten från Deponi 3 påvisades androgena ämnen i halter motsvarande två 
gånger kvantifieringsgränsen. För Deponi 1, 2 och 4 kunde inga androgena ämnen 
associerade till partiklar kvantifieras (< LOQ ca 1 ng DHT eq./l). Provet frå n Deponi 3 
representerade renat vatten efter bevattning av mark -växtsystem och var uttaget som ett 
samlingsprov av stickprov från ett antal grundvattenrör. Provet hade ett mycket högre 
färgtal (630) än utgående vatten från övriga deponier och mängden suspe nderat material 
var 43 mg/l vilket indikerar antropogen påverkan. Den avvikande karaktären för detta prov 
kan förklara att androgena ämnen påvisades just här. Naturliga växtämnen med 
androgen aktivitet (fytoandrogener) kan förekomma i grundvattnet. Exempel vis 
förekommer phytoandrogener i pollen från vissa barrträd (Turand och Akyurt 2005).  
10.1.5  Slutsatser  reningseffektivitet  m.a.p. effektmätningar  
Slutsatserna avseende graden av reningseffektivitet baserat på effektmätningar är:  
 Tydligt akuttoxiska effekter not erades i ingående vatten vid tre av fyra deponier 
som reningsprocesserna reducerade effektivt.  
 Ingen akuttoxisk effekt kunde noteras med Microtox i utgående vatten från de 
fyra deponierna.  
 Dioxinlik toxicitet från stabila ämnen (PCDD/Fs och plana PCB :er) detekterades 
endast i orenat och renat lakvatten från en av tre undersökta deponier. Halterna 
var snarlika de som rapporterats i en annan studie.  
 Dioxinlik toxicitet från mindre stabila ämnen påvisades vid samtliga tre 
undersökta deponier. I två deponier de ssutom i utgående vatten.  
 Vid de två anläggningarna med SBR bidrog reningen till att minska dioxinlik 
toxicitet från mindre stabila ämnen med en faktor 5 resp. 40.  
 Låg östrogen  effekt, strax över respektive under detektionsgränsen, noterades i 
renat lakvat ten från de tre studerade deponierna.     
   
51 (81) 
 
RAPPORT  
 
  Vid de två anläggningarna med SBR bidrog reningen till att kraftigt minska 
östrogen  effekt.  
10.2 Samverkanseffekter och totaltoxicitet  av organiska ämnen  
10.2.1  Översikt  
Samverkanseffekter utvärderades efter filtrering och frakti onering av renat lakvatten från 
de fyra aktiva deponierna (se avsnitt 6.2 för beskrivning av fraktionering). De fem 
resulterande fraktionerna var:  
 Fraktion A: basiska/neutrala “opolära” ämnen;  
 Fraktion B: basis ka/neutral polära ämnen;  
 Fraktion C: sura “opolära” ämnen;  
 Fraktion D: sura polära ämnen  
 Totalfraktion: Sammanslagen fraktion innehållandes ämnen från alla fraktioner  ovan  
För varje fraktion utvärderades , akut toxisk effekt med Microtox , androgena effekt er med 
AR-CALUX , östrogen a effekter med ER-CALUX och dioxinlika effekter med DR-CALUX.   
Samverkanseffekter kan studeras genom jämförelse av delfraktioner och totalfraktion. 
Totalfraktionen från varje deponi är skapad genom sammanslagning av hälften av de 
extraherade ämnena från vart och ett av de fyra delfraktionerna. Således kan man 
förvänta sig att vid additiva toxiska effekter sk ulle totalfraktionen vara mest toxisk (minst 
stapel i nedanstående figurer). Vid ideala förhållanden utan laborativa förluster  kan 
additiv toxicitet beskrivas som:  
 
Där det experimentella värdet för toxisk effekt i den sammanslagna totalfraktionen 
(                    ) är lika med det beräknade värdet (               ) som fås genom att 
addera de experimentella värdena för toxisk effekt i delfraktionerna (             
              
10.2.2  Microtox på sammanslaget (total) prov  
I Tabell 10-2 redovisas r esultat f rån test med Microtox på totalfraktionen extraherbara 
organiska ämnen i utgående lakvatten (delfraktioner har slagits samman för utvärdering 
av total toxicit et av alla olika organiska ämnen ). Observera att detta skiljer sig från 
toxicitetstesterna med Microtox på utgående och inkommande vatten som redovisas i 
avsnitt 10.1 eftersom då effekter av både oorganiska och organiska ämnen testades.  
EC20 och EC50 värden i Tabell 10-2 beskriver den uppkoncentration av vattenprov som 
genererar aktuell respons. Ett lägre värde representerar således ett mera toxiskt prov.      
 
52 (81) 
 
RAPPORT  
 
SCREENING AV ORG ANISKA ÄMNEN I LAKVA TTEN   
 
 Tabell 10-2. Resultat från test för akut toxicitet i extrakt från utgående lakvatten.  
 Microtox EC 20 Microtox EC 50 
Exponerings -
tid 5 min  15 min  30 min  5 min  15 min  30 min  
Deponi  1 5,6 5,9 5,3 16,4 15,6 14,4 
Deponi 2  11,9 10,7 9,5 >25,0  >25,0  >25,0  
Deponi 3  13,0 4,7 2,7 >24,2  12,1 5,9 
Deponi 4  13,7 13,1 11,7 >23,4  >23,4  >23,4  
Baun et al.  
(2004)  - - - - - 1,3 - 6,1 
 
Renat lakvatten från deponi 3 uppvisade mest toxicitet med avseende på extraherbara 
organiska ämnen. Renat lakvatten från Deponi 2 och 4 var inte tillräckligt toxiskt för att 
generera EC50 värden.  
En dansk studie (Baun et. al  2004) utvärderade toxisk effekt av organiska ämnen i orenat 
lakvatten (grundvatten) från 10 olika deponier på ett motsvarande sätt med Microtox. 
Extraktionen var mycke t snarlik den som använts i föreliggande studie. I den danska 
studien erhölls 50  % inhibition vid en koncentrationsfaktor på mellan 1,3 och 6,1 , 
generellt alltså högre än i denna studie förutom för deponi 3 .  
De akuttoxiska värden som presenteras ovan kan inte sägas representera samtliga 
organiska ämnen. En extraktion likt den som genomförts innebär alltid en viss selektion 
av ämnen med affinitet för absorbentmaterialet vid givet pH. Dessutom innebär 
indunstning och byte av lösningsmedel en begränsad förlus t av flyktiga ämnen.  
10.2.3  Microtox - samverkanseffekter  
I Figur 10-4 och Figur 10-5 nedan presenteras den akuta toxiska effekten i respektive 
delfraktion för kort respektive lång exponering stid. Från tester m ed de mindre toxiska 
fraktionerna erhölls endast värden för EC 20 och inget värde för EC 50. Därför presenteras 
endast EC 20.     
   
53 (81) 
 
RAPPORT  
 
Figur 10-4. Resultat från Microtox efter 5 min exponering för org aniska ämnen i ren at 
lakvatten.  Filtrerat vattenprov som extraherats och fraktionerats enligt (Baun m.fl. 2004): A 
basiska/neutrala “opolära” ämnen; B basiska/neutral polära ämnen ; C sura “opolära” 
ämnen; D sura polära ämnen . 
 
Figur 10-5. Resultat från Microtox efter 30 min exponering för organiska ämnen i renat 
lakvatten. Filtrerat vattenprov som extraherats och fraktionerats enligt (Baun m.fl. 2004):  
A basiska/neutrala “opolära” ämnen; B basiska/neutral polära ämnen; C sura “ opolära” 
ämnen; D sura polära ämnen.  
    
54 (81) 
 
RAPPORT  
 
SCREENING AV ORGANIS KA Ä MNEN I LAKVATTEN   
 
 För delfraktionerna påvisades kraftigare toxisk effekt efter 5 min exponering jämfört med 
30 min exponering. (Med undantag för fraktion D från Deponi 1). För totalfraktioner var 
förhållandet omvänt och kraftigast effekt  påvisades efter 30 min exponering.  
Kraftigast toxisk effekt genererades överlag av sura polära ämnen förekommande i 
delfraktion D. Exempel på sådana ämnen kan vara benzoesyror, karboxylsyror, pesticider 
och läkemedel.  
Deponi 1 uppvisade överlag mest akut toxiska effekter relaterat till organiska ämnen.  
I Tabell 10-4 presenteras samma data som i Figur 10-4 och Figur 10-5 i jämförelse  med 
den teoretiska förväntade toxiska effekten EC20 tot beräknat i totalfraktion. Presenterade 
EC20 värden beskriver den uppkoncentration av vattenprov som genererar aktuell 
respons. Ett lägre värde representerar således ett mera toxiskt prov.  
Tabell 10-3. Beräknad och experimentell akut toxisk effekt av extraherbar a organiska ämnen 
från deponi 1 –4. 
 Microtox EC 20 (5 min)  
Fraktion:  A B C D EC20 tot experimentellt  EC20 tot beräknat  
Deponikod 1  8,5 8,8 2,6 2,6 5,6 1,0 
Deponikod 2  24,7 18,9 13,1 7,3 11,9 3,3 
Deponikod 3  17,4 15,9 24,2 10,9 13,0 3,9 
Deponikod 4  13,4 19,1 15,4 6,9 13,7 3,0 
 Microtox EC 20 (30 min)  
Deponikod 1  12,0 10,3 3,5 1,8 5,3 1,0 
Deponikod 2  25,0 20,4 18,0 10,4 9,5 4,2 
Deponiko d 3 24,2 20,9 24,2 15,3 2,7 5,1 
Deponikod 4  23,4 21,7 20,6 10,9 11,7 4,4 
 
När data efter 5 min exponering beaktas framgår att för samtliga fyra deponier är det 
experimentella resultatet för totalfraktionen mindre toxiskt än förväntat vid additiva 
effekte r. 
( 1/                     < 1/               ) eller (                     >              ) 
Det framgår tydligt av detta förhållande och Figur 10-4 att antingen har det skett  förluster 
vid skapandet av totalfraktionen eller också är de toxiska effekterna inte additiva utan 
snarare antagonistiska. Att inga oacceptabelt stora förluster skedde vid hopslagning av 
delfraktioner visades genom utvärdering av andra data från tester på  samma prover. Se 
resultaten för DR -CALUX nedan.  
Efter 30 minuters exponering var den akuta toxiska effekten från totalfraktionen kraftigare, 
i synnerhet för extraktet från Deponi 3. Betydelsen av exponeringstiden var inte lika tydlig 
för delfraktionerna A -D. För deponi 3 var det experimentella resultatet för totalfraktionen 
mera toxiskt än det beräknade och förväntade vid additiva effekter.     
   
55 (81) 
 
RAPPORT  
 
 ( 1/                      > 1/               ) eller (                     <               ) 
De tydligaste toxiska effekterna observerades i extrakt från Deponi 1 . Således valdes 
dessa fyra delextrakt ut för vidare kemisk analys och kvantifiering med GCxGC -MS. 
Exempel på ämnen som identifierades i den mest to xiska delfraktionen (D) från Deponi 1 
är benzoesyra (1,6 µg/l), Indole -1-ättiksyra (25 µg/l), metylbentazone (läkemedel, 240 
ng/l) och clofibric acid (85 ng/l).  
Den exponeringstid som används vid test med Microtox har uppenbarligen betydelse. 
Detta har tid igare visats för studier på lakvatten från svenska anläggningar (Avfall Sverige 
2011). Från resultaten av tester på delfraktioner och totalfraktion kan man dra slutsatsen 
att en exponeringstid på 30 minuter för Mikrotox ® ger ett mera pålitligt resultat. Ko rtare 
exponeringstid kan göra att den totalt toxiciteten i komplexa blandningar underskattas.  
Samverkanseffekter av metaller och vattenlösliga ämnen vid tester med Microtox har 
studerats i detalj av Svensson och Lin Lin (1990). Samverkande effekter av org aniska 
ämnen i test med Microtox har undersökts av Hermens et al.  (1985). Det finns dock klara 
begränsningar kring hur denna bakteriella testmetod kan användas för att studera 
samverkanseffekter.  
Microtox mäter främmande ämnens akuta påverkan på bakterien s energiförsörjning och 
andningskedja (ULSOP 2009). Både organiska ämnen och metaller kan ge dessa akut 
toxiska effekter. Den första och uppenbara nackdelen med Microtox är att kroniska 
effekter som framkommer först efter längre tids exponering förbises. D en andra stora 
nackdelen är att bakterien saknar flera viktiga molekylära måltavlor för toxiska effekter. 
Vibrio fischeri  saknar proteiner involverade i fotosyntesen som är måltavlor för herbicider 
och även viktiga eucaryota receptorproteiner som t.ex. öst rogenreceptorn (ULSOP 2009).  
Resultaten i den föreliggande studien överensstämmer med de från Hermens et al.  
(1985) i det att den kombinerade effekten av delfraktioner var lägre än vad som kunde 
förväntas vid additiva effekter. Hermens påtalar vidare att Microtox  
1) ger ett mått på ”minimal toxicity”  
2) underskattar toxisk effekt i akvatisk miljö av lipofila föroreningar med specifika 
verkansmekanismer   
Följande slutsatser om samverkanseffekter baserat på Microtoxtest kan göras:  
 Den samlade akuttoxiska effekten  av basiska/sura polära/opolära organiska 
ämnen i lakvatten visar på antagonistisk samverkan mellan dessa ämnesgrupper 
vid tre av fyra aktiva deponier. (Den samlade effekten från de olika fraktionerna 
var mindre än väntat utifrån individuella effekter av s eparata fraktioner)  
 Den samlade akuttoxiska effekten av basiska/sura polära/oopolära organiska 
ämnesgrupper i lakvatten visar på additiv samverkan mellan dessa ämnen vid en 
av fyra aktiva deponier. (Den samlade effekten från de olika fraktionerna var 
förvä ntad utifrån individuella effekter av separata fraktioner)      
 
56 (81) 
 
RAPPORT  
 
SCREENING AV ORGANIS KA ÄMNEN I L AKVATTEN   
 
  Med längre exponeringstid i test med Microtox undviker man att underskatta den 
samlade toxiska effekten av organiska ämnen.  
10.2.4  Östrogen a och androgena ämnen - samverkanseffekter  
Östrogen a effekter mä tt med ER-CALUX kunde detekter as i totalfraktionen från deponi 1, 
2 och 4 , men inte från deponi 3 (Figur 10-6). I delfraktionerna var halten östrogen a 
ämnen under detektionsgränsen på cirka 0,021 ng/l. Några bedömningar av 
samverk anseffekter av östrogen a ämnen kan därför inte göras.  
 
Figur 10-6. Östrogen  effekt av extraherbara organiska ämnen .  
Resultaten i Figur 10-6 visar att halten av ej partikelbundna östrogen a ämnen i renat 
lakvatten är mellan 0,13 och 0,31 ng 17 -β-estradiol eq. (EE)/l. Den totala förekomsten av 
extraherbara östrogen a ämnen kan med viss försiktighet jämföras med andra mätningar. 
Som tidigare nämnts har extraktion och fraktionering skett av fil trerat lakvatten. 
Jämförelsevis påvisades 0,02 -0,73 ng 17 -β-estradiol eq. (EE)/l i ofiltrerat vatten från 
floden Rhen (RIWA 2009). I en studie från Japan användes en annan mätteknik i form av 
E-screen och med denna visades att med biologisk rening, sedimen tation och 
kolbehandling minskade den östrogen a effekten i lakvatten från 4,8 till 2,8 ng EE/l 
(Behnisch et al.  2001).  
Inga androgena ämnen påvisades i extrakt av lakvatten. I både delfraktioner och 
totalfraktion understeg halten detektionsgränsen på cirk a 0,022 ng/l.   
   
57 (81) 
 
RAPPORT  
 
 10.2.5  Dioxinlika ämnen - samverka nseffekter  
Dioxinlik toxicitet kvantifierades med DR -CALUX för den totala effekten från stabila och 
mindre stabila dioxinlika ämnen.   
Det är vedertaget att effekterna är additiva för Ah -receptorn som medierar dio xinlik 
toxicitet. Detta bekräftas av Peter Behnis ch (personlig kommunikation) även om vissa 
ämnen kan ha antagonistiska effekter (Behnisch 2001). Vetskapen om att additivitet 
gäller för DR -CALUX innebär att resultaten från fraktionerade prover och totalpro v även 
kan ge en indikation om huruvida påtagliga förluster skett vid sammanslagning av 
fraktionerade prover. Resultat från analys av delfraktioner från Deponi 1,2 och 4 samt 
totalfraktioner från samtliga fyra deponier presenteras i Figur 10-7 12. 
 
Figur 10-7. Dioxinlik toxicitet i fraktioner av renat lakvatten från deponi 1, 2 och 4 samt 
totalfraktion för deponier 1 tom 4: A basiska/neutrala “opolära” ämnen; B basiska/neutral 
polära ämnen; C sura “opolära” ämnen; D sura polära ämnen . 
Utvärderingen DR -CALUX resultaten försvåras av att en påtaglig dioxinlik effekt, 
motsvarande 57 pg, påvisades i metodblank för fraktioneringsprocessen (se 8.1.2  
ovan)13. 
                                                      
12 Vid urvalet prioriterades Deponi 3 bort då recipienten är grundvatten.  
13 Detta påverkar dock ej resultaten för DR -CALUX mätning på kompletta vattenprov i avsnitt 10.1 
ovan  
    
58 (81) 
 
RAPPORT  
 
 Eftersom endast små effekter påvisa des i somliga av de analyserade extrakten förefaller 
det dock osannolikt att resultaten för delfraktioner (A, B, C, D) överlag är påverkade av 
kontaminering i den utsträckning som metodblanken för fraktionering indikerar.  
Dioxinlik effekt påvisades även i metodblanken för extraktion av filter. Filter extraherades, 
i likhet med delfraktion B och D, enbart med metanol. Om orenheter i den metanol som 
användes i båda fallen är orsaken till påvisade effekter i blankprover innebär det i första 
hand en påverkan på  delfraktion B och D samt totalfraktionen. Utan vidare utredning går 
det ej att bekräfta om kontaminering skett via oren metanol.  
Metodblanken för fraktionering speglar ungefär den hantering som totalfraktionerna har 
genomgått14. Utan vidare information om källa till kontamineringen så är det därför rimligt 
att enbart justera värden för totalfraktion genom att subtrahera med blankvärdet på 57 pg. 
Osäkerheten kring eventuell kontaminering innebär att resultaten från DR -CALUX på 
fraktionerade prover bör bedöma s med viss försiktighet.  
Figur 10-8 redovisar värden på dioxinlik toxicitet efter att uppmätt effekt i totalfraktion har 
justerats genom subtraktion av blankvärdet.  Från Figur 10-7 och Figur 10-8 framgår att 
påvisad effekt i  total fraktion från Deponi 1 och Deponi 2 överensstämmer väl med 
förväntat värde (summan av delfraktionerna) vilket indikerar additiva effekter15.  
Eftersom DR -CALUX effekter förväntas vara additiva mellan fra ktionerna indikerar detta 
tydligt att för Deponi 1 och Deponi 2 har handhavandet under fraktionering och 
sammanslagning till totalfraktion skett på ett kvantitativt tillfredsställande sätt.  
För Deponi 4 är överensstämmelsen sämre i synnerhet om hänsyn tas  till eventuella 
effekter från blankvärde ( Figur 10-8). Den påvisade dioxinlika effekten i totalextrakt från 
Deponi 3 är inte med säkerhet bekräftad om man tar hänsyn till påvisat blankvärde.  
I lakvatten från Deponi 1 kan den diox inlika effekten främst härledas till basiska/neutrala 
opolära och polära ämnen (fraktion A och B). I lakvatten från Deponi 2 och Deponi 3 är 
förhållandet det omvända och dioxinlik toxicitet kan främst härledas till sura op olära och 
sura polära ämnen. I båd a fallen innefattar dessa resultat effekter även från mindre 
beständiga ämnen. Om effekterna är orsakade av dioxiner, furaner och plana PCBE :er 
bör dessa ämnen ha återfunnits i fraktion A. Man kan dock anta att en viss del av denna 
typ av ämnen i utgående lakvatten var associerat till partiklar större än 0,45  µm och 
således har filtrerats bort före fraktioneringen.  
                                                      
14 Metodblanken sp eglar eventuella effekter från extraktionsmaterial samt samtliga lösningsmedel 
som användes under fraktioneringen.  
15 För denna typ av tester accepterar EU en variation (CV, coefficient of variation) på +/ - 30% i 
bestämningarna (COMMISSION DIRECTIVE 2002/69 /EC)    
   
59 (81) 
 
RAPPORT  
 
Figur 10-8. Justerad dioxinlik toxicitet i fraktioner av lakvatten  från deponi 1 -4.  
Filtrerat  vattenprov har extraherats och fraktionerats enligt (Baun m.fl. 2004):  
A basiska/neutrala “opolära” ämnen; B basiska/neutral polära ämnen;  
C sura “opolära” ämnen; D sura polära ämnen. * Uppmätt effekt i totalfraktion har justerats 
genom att subtrahera på visad effekt i blankprov.  
10.2.6  Screening av delfraktioner  
Delfraktionerna från Deponi 1 genomgick en fördjupad GC*GC -MS-screening. En 
summering av dessa resultat presenteras i Tabell 10-4. Från MS -screeningen kunde det 
bekräftas att ej  substituerade PAH ämnen uteslutande återfanns i fraktion A. Dioxinlik 
toxicitet i A från Deponi 1, 2 och 4 korrelerar grovt med förekomsten av ej substituerade 
PAH ämnen i det avseende att högst halter av dessa ämnen återfinns i Deponi 1 (17 ng/l) 
och läg st halter i Deponi 4 (4 ng/l). Fenolära ämnen återfinns mestadels i fraktion A men 
även i fraktion B. Dessa ämnens effekt på AhR är okänd.  
Dioxinlika effekter i fraktion B från Deponi 1 kan eventuellt tillskrivas mera polära ämnen. 
Det är dock svårt att d ra slutsatser kring vilka ämnen som ger dessa effekter. Det har 
t.ex. bekräftats att prover på snö längs vägar i Oslo innehåller oidentifierade AhR 
antagonister (Muusse 2012).  
Fraktion D från både Deponi 2 och Deponi 4 uppvisade dioxinlika effekter. Dessa  prover 
skiljer sig från Deponi 1 i att de har mycket högre förekomst av benzoesyror. Med MS -
screeningen kunde det även bekräftas att dessa ämnen uteslutande hamnar i fraktion D. 
Olika derivat av benzoesyror har tidigare påvisats ha effekt på AhR receptorn  (Gambone 
et al.  2002).   
    
60 (81) 
 
RAPPORT  
 
 Tabell 10-4. Summerade resultat från fastfasextraktion (SPE) för deponi 1.  
Ämnesklass  SPE 1  SPE 2  SPE 3  SPE 4  
  pH 7, Fr1  pH 7, Fr2  pH 2, Fr1  pH 2, Fr2  
Motsvarar fraktion  A B C D 
Alkaner  100 %    
Alkener  38 % 7 % 50 % 6 % 
Benzener  100 %    
PAH 100 %    
Benzothiazoler  76 % 24 %   
Benzensulfonaminer  23 % 64 % 13 %  
Icke aromatiska kväve -föreningar  25 % 19 % 46 % 10 % 
1-ring aromatiska kväve -föreningar  14 % 8 % 70 % 8 % 
2/3-ring aromatiska kväve -föreningar  26 % 34 % 23 % 17 % 
Etrar  33 %  62 % 5 % 
Ftalater 53 % 11 % 12 % 24 % 
Anhydrider    58 % 42 % 
Estrar   45 % 18 % 36 % 
Ketoner  8 % 6 % 48 % 38 % 
Aldehyder  17 % 2 % 75 % 6 % 
Fenoler  69 % 31 %   
Andra alkoholer  12 % 21 % 41 % 26 % 
Syror     100 % 
Organofosfater  79 % 18 % 3 % 0 % 
 
10.2.7  Slutsatser samverkanseffekter och dioxinlika effekter  
Följande slutsatser kan dras beträffande samverkanseffekter och dioxinlika effekter:  
 Mätning av DR -CALUX i totalextrakt från Deponi 1 och Depo ni 2 bekräftar 
förekomst av additiva effekter mellan de olika fraktionerna  
 Eftersom additiva effekter kan förväntas för DR CALUX bekräftade detta att det 
laborativa handhavandet under fraktioneringen skett utan förluster. Detta ökar 
tilltron till de ovan d iskuterade resultat som pekar på samverkanseffekter i test 
med Mikrotox  
 Utöver opolära organiska ämnen med dioxinlik toxicitet innehåller framförallt 2 
lakvatten även oidentifierade sura AhR antagonister, där de polära hade störst 
effekt. Detta kan möjligt vis förklaras av förekomst av benzoesyror.  
    
61 (81) 
 
RAPPORT  
 
 11 Reningseffektivitet  
11.1 Reningsgrad för utvalda ämnen fas 1  
Analyserna i fas 1 är semi -kvantitativa. Således bör en utvärdering av reningsgrader för 
de efter urvalet kvarvarande 140 ämnena enbart göras med hänsyn ti ll storleksordningar. 
Inget statistiskt urval har gjorts med avseende på utvärdering av reningsgrader. I Figur 
11-1 nedan redovisas reningsgraderna för de olika (under)grupperna av organiska 
ämnen.  
Som det framgår av rena des framförallt följande ämnesgrupper i mindre grad  (≤50%) :  
 alifater (median över alla ämnen i gruppen och deponier, -15%),  
 ftalater (21% utan metaboliter),  
 fosfater (50%),  
Följande ämnesgrupper verkar rena des i högre grad  (>90%) :  
 siloxaner (92%),  
 fenoler (93%),  
 fenoxisyror (96%) samt  
 terpener och bo raner (98%).  
Standardavvikelsen är störst för alifater (>2000), ftalater (169) och fenoxisyror (79). Det 
kan med föreliggande data inte avgöras vilka fysikalisk -kemiska eller andra egenskaper 
av ämnena som skulle kunna vara orsak till de olika reningsgrad erna. Spridningen av 
reningsgrader mellan deponier, det vill säga mellan lakvattenbehandlingar, är olika från 
ämne till ämne och från grupp till grupp.      
 
62 (81) 
 
RAPPORT  
 
Figur 11-1. Behandlingsgrad för ämnesgrupper organiska  ämnen i lakvatten från 
huvuddeponier  (fas 1) . 
11.2 Reningsgrad för utvalda ämnen fas 2  
För att bedöma reningsgraden av lakvatten i olika lakvattenbehandlingsanläggningar har 
följande urvalsgräns satts:  -100% 0% 100%Aliphatic hydrocarbonsAromatic  hydrocarbonsEthers     Phthalate and adipate esters     Phosphate esters     Other estersKetonsAldehydes     Phenols     Other alcohols     Aliphaticacids     Phenoxy acidsTerpenes incl. Bornanes     Nitriles and isocyantes     Other N-compounds     Aromatic sulfonates     Other S-CompoundsSiloxanesOther halogen compoundsBehandlingsgrad  
Deponi 4
Deponi 3
Deponi 2
Deponi 1
Median   
   
63 (81) 
 
RAPPORT  
 
  Ämnen har tagits med i utvärderingen vid halter över 100 ng/l i minst 2 utgående 
lakvatten, samt  
 om de har uppmätts i obehandlat lakvatten med samma kriterium.  
Således inkluderas ämnen som har en halt i utgående lakvatten under 100 ng/l efter 
reningen men över 100 ng/l i obehandlat lakvatten.  
Av de 6 deponier  i huvudstudien har 4 en lakvatteninsamling och – behandling som 
möjliggjorde en provtagning och analys av både inkommande och utgående 
(behandlade) lakvatten. I och med utökningen av studien med fler deltagare tillkom 
ytterligare en deponi (Deponi 130 ) med ett ”komplett” dataset för analys av reningsgrader 
(åtminstone en analys av inkommande och en av utgående lakvatten) . 
I Bilaga 15 redovisas ämnena som är kvar efter urvalskriterier enligt ovan.  Ämnena har 
sorterats efter fallande behandlingsgrad (median)  i fyra grupper enligt följande:  
A. Behandlingsgrad median 90 -100% reduktion  
B. Behandlingsgrad median 69 -91% reduktion  
C. Behandlingsgrad median 17 -69% reduktion  
D. Behandlingsgrad median -460-17% reduktion  
Reningsgrader för ämnen av samma kemiska (under)grupp har sammanställts i Figur 
11-2. Ur figuren framgår att ftalater, övriga pesticider, fosfater, karboxylsyror och icke -
aromatiska kväveföreningar renas i lägre grad än de övriga redovisade (under)grupperna. 
Karboxylsyror och kväveförenin gar kan utgöras av nedbrytningsprodukter. Övriga syror 
och aromatiska kväveföreningar visar till exempel en högre reningsgrad än karboxylsyror 
respektive icke -aromatiska kväveföreningar. Generellt så verkar de ämnesgrupperna som 
fördelar sig till partiklar /slammet renas bättre än den mer vattenlösliga (jämför till exempel 
reningsgrader för PAH, aromater och alkaner med dem för fosfater, pesticider och 
karboxylsyror).  
Reduktion av allmänkemiska parametrar redovisas i bilaga 16. Jämfört med 
reningsgraden av organiska ämnen verkar reningsgraden av metaller relativt låg i de 
flesta behandlingsanläggningar, med undantag för koppar. Detta tyder på att den 
minskningen i toxisk effekt som har fastställts med hjälp av Microtox faktiskt skulle kunna 
ha åstadkommits g enom reduktion av organiska ämnen .      
 
64 (81) 
 
RAPPORT  
 
Figur 11-2. Behandlingsgrad (median) per undergrupp organiska ämnen fas 2  
Det statistiska underlaget skiljer sig för de olika ämnesgrupperna efter urvalet. Som 
framgår av Tabell 11-1 utgörs karboxylsyror, alkaner och övriga syreinnehållande ämnen 
av största antal enskilda ämnen. Ftalater, bensoesyror och ”övriga pesticider” 
representeras av minst 8 olika ämnen och är således relativt talrika.  
Obser vera att reningraden kan variera betydligt både mellan ämnena i varje grupp och 
mellan deponierna.  
Om man lägger en jämförelse mellan median och enskilda reningsgrader till grund så 
renas organiska ämnen generellt bättre i lakvattenbehandlingsanläggningar na på deponi 
2 och 4 än på deponi 1, 3 och 130  (se Tabell 11-2). Detta kan jämföras med skillnader av 
effekterna som de olika lakvatten hade på ljusemitterande bakterier i avsnitt 8.1.1: Den 
största reduktionen av toxiciteten mätt  som utspädning som gav en effekt på 20  % av 
testorganismerna vid 5 minuter exponering mättes för just lakvatten från dessa deponier.  
 
 -100% -50% 0% 50% 100%Acids - Benzoic acidsAcids - Carboxylic acidsAcids - Pesticides / pharmaceuticalsAlkanesBenzothiazolesCl-PhenolesMono-cyclic aromatic compoundsOther nitrogen compounds - Bicyclic aromaticOther nitrogen compounds - Monocyclic…Other nitrogen compounds - Non aromaticOther oxygen compoundsOther pesticidesPAHsPhosphatesPhthalatesSimple phenolsBehandlingsgrad per undergrupp  
Deponi 130
Deponi 4
Deponi 3
Deponi 2
Deponi 1
Median   
   
65 (81) 
 
RAPPORT  
 
 Tabell 11-1. Gruppering av utvalda ämnen (som förekommer i halter över  >100 ng/l i 
ingående eller utgående vatten hos minst två deponier).  
Grupp - Undergrupp  Antal ämnen per  
(under)grupp  
Acids - Benzoic acids  9 
Acids - Carboxylic acids  18 
Acids - Pesticides / pharmaceuticals  5 
Alkanes  30 
Benzothiazoles  2 
Cl-Phenoles  1 
Mono -cyclic aromatic compounds  2 
Other nitrogen compounds - Bicyclic aromatic  3 
Other nitrogen compounds - Monocyclic aromatic  5 
Other nitrogen compounds - Non aromatic  4 
Other oxygen compounds  16 
Other pesticides  8 
PAHs  5 
Phosphates  5 
Phthalates  8 
Simple phenols  6 
 
Tabell 11-2. Reningsgrader (median) och antal ämnen med hög, mellan, låg reningsgrad per 
deponi  
 Deponi 1  Deponi 2  Deponi 3  Deponi 4  Deponi 130  
Median  0,19 0,85 0,91 0,93 0,67 
Antal ä mnen  151 175 167 181 181 
Antal >0,9  18 67 83 98 55 
Antal >0,7  33 102 105 119 85 
Antal <0,5  97 49 47 48 71 
 
Av tabellen ovan framgår tydligt att deponi 4 uppvisar de högsta antalen ämnen med hög 
och mellanhög reningsgrad samt relativt låg andel med låg reningsgrad, samtidigt som 
medianen är högst i jämförelsen. För deponi 1 är situationen den omvända. Deponi 130 
visar bättre rening än deponi 1. Deponi 2 och 3 befinner sig mittemellan de övriga 
deponierana gällande reningsgrad.      
 
66 (81) 
 
RAPPORT  
 
 Störst antal fall för en r eningsgrad lägre än median förekommer för deponi 1. Sista 
reningssteget för lakvatten från deponi 1 är en våtmark/sjö. Både utspädning och 
omblandning påverkar halter av utgående ämnen betydligt mer än vid de övriga 
deponierna.  
I alla lakvattenbehandlings anläggningar består reningsprocessen av åtminstone ett 
utjämnings - och sedimenteringssteg. I 4 av 5 redovisade fall sker även en luftning av 
lakvatten  (se Tabell 11-3), för att oxidera redox känsliga, reducerade ämnen såsom 
ammoniu mkväve, järn och mangan samt för luktreduktion genom att oxidera eventuellt 
förekommande svavelväte. De kemiska, fysikaliska och biologiska processerna anses i 
princip vara lika för alla behandlingsalternativ . Största skillnaden mellan 
behandlingsmetoderna  består i olika optimeringsgrader av processerna samt olika 
efterbehandling; syre - och näringstillförsel samt avskiljning av partiklar/slam är i högre 
grad styrd och övervakad i en SBR kopplad till en efterbehandling , jämfört med mer 
”naturliga” reningspro cesser i en damm/våtmark. Insatsen av teknik och 
processhjälpmedel samt antal reningssteg tas som ett mått för ”teknikhöjden” av 
lakvattenreningen .  
Tabell 11-3. Lak vattenbehandling och ”tekniknivå ” för depon ier med rening  
Deponi  Lakvattenbehandling  Teknik nivå 
130 Utjämning + luftning1) Låg 
1 Utjämning ( begränsad luftning ), våtmark  Låg 
3 Utjämning, aktivslam med nitri - och denitrifikation, mark -
växtsystem  Rel. hög  
2 Utjämning och luftning, kolkälla, SBR, s andfilter  Hög 
SBR, fällningskemikalie och sandfilter  Mycket hög  
1)sedan till kommunalt ARV (avslutad och pågående deponi och övrig verksamhet, industri - och 
hushållsavfall, numera asbest  enda FA)  
 
11.2.1  Reningsgrad av persistenta ämnen fas 2  
Relaterar man ämnenas potentiella (för recipienterna framförallt) oönskade egenskaper i 
form av persistens eller bioackumulerbarhet till reningsgrader i de olika lakvatten -
behandlings anläggningarna så vis ar sig att både potentiellt persistenta och 
bioackumulerande ämnen renas i de flest fall i relativt hög grad (se figurerna nedan, 
reningsgrad för den kompletta listan av persistenta ämnen med redovisad reningsgrad 
återfinns i Bilaga 13).  
    
67 (81) 
 
RAPPORT  
 
Figur 11-3. Behandlingsgrad för potentiellt bioackumulerande ämnen. Median, min och max.  
 
Figur 11-4. Reningsgrader av persistenta och icke -persistenta ämnen  
Avskiljning av pa rtiklar (slam) i huvudprocessen verkar inte spela någon större roll för 
reduktion av persistenta ämnen jämfört med icke -persistenta . Detta framgår av Figur 
11-5: Halter i slam är i samma storleksordning för icke -persistenta ämnen än för 
persistenta, med undantag för deponi 3. Däremot antas att partikelavskiljning spelar en 
viktig roll som efterbehandling av lakvatten. Vid deponi 2 och 4 efterföljs den biologiska 
processen av en ”aktiv” långsamfiltration (sandfilter utan respektive med tillsats av 
fällningskemikalie, observera dock att denna effekt inte speglas i behandlingsresultat för 
deponi 4 eftersom utgående lakvattenprov togs innan filtrationen). Vid deponi 3 kan själva -100% -80% -60% -40% -20% 0% 20% 40% 60% 80% 100%TetradecaneFluoranthene13-Isopropylpodocarpa-8,11,13-trien-19-alPhenanthrenePentadecaneOleic acid (C18:1)Heptadecanoic acid (C17:0)Elaidic acid (c18:1n9t)Di(2-ethylhexyl)phthalateBehandlingsgrad för bioackumulerande ämnen  
0% 86% 94% 92% 
29% 56% 65% 88% 
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
Deponi 1 Deponi 2 Deponi 3 Deponi 4Rening ([in - ut]/in)  median persistenta    
 
68 (81) 
 
RAPPORT  
 
 mark -växtsystemet fungera som en långsamfiltration, men va riationen 
(standardavvikelsen) är betydligt större för både de persistenta och de icke -persistenta 
ämnena jämfört med de tre andra redovisade deponierna.  
 
Figur 11-5. Halter av persistenta och icke -persisten ta ämnen i slam i relation till inkommande 
halter.  
Det finns dock fortfarande organiska ämnen med potentiellt toxiska egenskaper kvar , se 
avsnitt 9.5 och Tabell 11-4.  
Slutsatserna kring olika lakvatt enbehandlingsanläggningars effektivitet bekräftas av att 
lakvatten från deponi 1 visar det största antalet ämnen som överskrider beräknade PNEC 
(9 stycken  av de 20 med högsta utgående halter ).  
 
 0.000010.00010.0010.010.11101001000
Deponi 1 Deponi 2 Deponi 3 Deponi 4g TS/L  Halt i slam / halt i ingående vatten  
median persistenta
median icke-persistenta   
   
69 (81) 
 
RAPPORT  
 
 Tabell 11-4. Utgående 20 högsta halter för huvuddeponier med lakvattenbehandling samt 
beräknat värde för PNEC  (predicted no effect concentration). De utgående halter som 
överstiger PNEC -värdet har markerats med gul färg.  
  Ämne   Halt i utgående lakvatten (ng/L)  
PNEC**  Grupp – 
Undergrupp  Deponi 
1 Deponi 
2 Deponi 
3 Deponi 
4 
1 Di(2-ethylhexyl)phthalate  Phthalates  13000  2700  3700  1000  1 540  
2 Hexadecanoic acid (C16:0)  Acids - 
Carboxylic 
acids  1100  4100  2300  2000  400 
3 Octadecanoic acid (C18:0)  Acids - 
Carboxylic  
acids  580 4200  1200  1300  150 
4 Tris(3 -chloropropyl) phosphate  Phosphates  3100  1900  640 1700  7 000  
5 2,4,7,9 -Tetramethyl -5-decyn -
4,7-diol Other oxygen 
compounds  2700  3800  6200  19000  4 000  
6 Tri(2-chloroethyl) phosphate  Phosphates  1200  7500  290 2000  60 000 
7 Diisobutyl phthalate  Phthalates  2200  2000  210 560 700 
8 2-methyl -1-Nonen -1-one Other oxygen 
compounds  590 170 230 1700    
9 Tetradecanoic acid (C14:0)  Acids - 
acids  200 560 530 320 1 500  
10 2-Cyclohexen -1-ol Mono -cyclic 
aromatic 
compound s 18 1400  89 97 35 000  
11 Benzoic acid, 2,4 -dichloro - Acids - Benzoic 
acids  14 16 320 2700  120 000  
12 Nonanal  Other oxygen 
compounds  58 680 130 120 4 000  
13 Heptacosane  Alkanes  110 950 310 97 0,004  
14 Benzoic acid, 3,5 -bis(1,1 -
dimethylethyl) -4-hydroxy - Acids - Benzoic 
acids  140 1600  1 1500  21 000  
15 Tributyl phosphate  Phosphates  210 180 140 570 1 
16 Decanoic acid (C10:0)  Acids - 
acids  190 340 500 370 8 
17 2,4,8,10 -
Tetraoxaspiro[5.5]undecane  Other oxygen 
compounds  160 410 170 15 1 400 000  
18 N-butyl benzenesulfonamide  Other nitrogen 
compounds - 
Monocyclic 
aromatic  570 8,6 2600  250 390 
19 Diisononyl phthalate  Phthalates  44000  8,4 6,7 1,5 34 
20 Tetramethylbutanedinitrile  Other nitrogen 
Non aromatic  150 150 9 46 92 000  
     
70 (81) 
 
RAPPORT  
 
 11.3 Möjlighe ter till förbättrad rening  
Ovanstående resultat tyder både på skillnader i reningseffektivitet av olika 
lakvattenbehandlingsmetoder och på behov av eventuell ytterligare eller förbättrad rening 
med avseende på vissa organiska ämnen. Inom avloppsvattenreni ng har det visat sig att 
en ökad reningsgrad av vissa organiska ämnen kan åstadkommas genom att öka 
recirkulationen av slammet i den aktiva biologiska processen (s.k. höja ”slamåldern”, se 
till exempel Naturvårdsverket, 2008b). Detta är även möjligt för ak tiva biologiska 
processer som SBR. Dessutom är det troligen så att reningsgraden för ämnen som kan 
omvandlas/brytas ned i en aktiv biologisk process är beroende av den inkommande 
halten (första gradens kinetik för substrat), det vill säga den är högre för högre 
inkommande halter. Vi vet dock idag mycket litet om variationen av inkommande halter av 
organiska ämnen till lakvattenreningsanläggningar och denna har inte heller studerats i 
detta arbete.  
Betydelse av fysisk avskiljning på utgående halter av organ iska ämnen i 
reningsprocesser som en efterbehandling efter ett aktivt biologisk steg (som i fallet för 
deponi 2 och 4) bör studeras närmare.  
I och med att deponier i Sverige tar emot organiskt material i mycket begränsat 
omfattning idag (den maximal tillå tna halt organiskt kol mätt som TOC är 10% till deponier 
för icke -farligt avfall) kommer lakvatten från deponiera att ändra karaktär: Halter av BOD 
och TOC kommer att avta, halter av sulfater och icke -organiskt kväve att öka. Detta kan 
försvåra behandlinge n av lakvatten med aktiva biologska processer och även påverkar 
reningsrader av nya organiska ämnen som har redovisats i denna studie.  
Generellt så visar utvärderingen av reningsgrader för de båda provtagningsomgångar na 
att framförallt fosfater och ftalat er renas i lägre grad än de övriga  ämnen.  
11.4 Betydelse av resultaten för kontrollprogram på deponier  
Nya organiska ämnesgrupper som har identifierats, kvantifierats och vars ämnen har 
rankats högt i den föreliggande studien/riskanalysen bör övervägas att ing å i 
egenkontrollen för deponier. I ett första steg kan detta ske som en del av den 
(återkommande) karakteriseringen av lakvatten och andra förorenade vatten på en 
avfallsanläggning med deponering (jämför med punkt 1. § 42 NFS 2004:10).  
Det kan vara angelä get att undersöka vilken del av enkla och relativt förlitligt 
analyserbara sumparametrar (TOC, BOD) nya organiska ämnen utgör och hur dessa 
varierar relativt vid höga/låga flöden/låga flöden av lakvatten. Det verkar angeläget att 
leta efter faktorer som st yr eller kan representera utgående halter av nya organiska 
ämnen i en fördjupat studie på just de här prioriterade ämnena.  
    
71 (81) 
 
RAPPORT  
 
 12 Sammanfattande slutsatser  
I detta  kapitel ges svar på ett de viktigaste frågeställningar na baserat på målsättningarna 
med projekte t. 
12.1 Vilka organiska ämnen förekommer i lakvatten?  
processer i deponierna.  
I Bilaga 6 listas  de organiska ämnen som påträffades i lakvatten i fas 1 i denna studie. 
Studien ger en tydlig bild av vilka organiska ä mnen som förekommer i lakvatten i Sverige. 
De lakvatten som studera ts är typiska  och representativa för svenska deponier (se kapitel 
3) och den stegvisa provtagning sstrategin (se kapitel 4) ger både översiktlig och mer 
detaljerad information . För information om vilka ä mnesgrupper  som påträffades i fas 1 , se 
Tabell 9-1. 
12.2 Skiljer sig lakvatten från gamla och nya deponier i sitt innehåll av organiska 
ämnen?  
Generellt förekommer inte fler organiska ämnen i lakvatten från gamla  deponier. Däremot 
tyder resultaten från denna studie på att medelhalter för vissa ämnen kan vara typiska för 
nya respektive gamla deponier  (se avsnitt 9.3.2 ). Enbart v issa ämnen förekommer mera 
frekvent i lakvatten från nya respektive gamla deponier (se Tabell 9-3). Observera att det 
inte kan uteslutas att vissa lakvattenprover som har ingått i studien represente rar både 
gamla och nya deponier .  
Resultaten från kvantifieringen i fas 2 visar att f öljande ämnen förekommer i tydligt högre 
halter i lakvatten från nya deponier : Tris(3 -chloro propyl)  phosphate, Di(2-
ethylhexyl)phthalate, Benzoic acid, 3,5 -bis(1,1 -dimethylethyl) -4-hydroxy - och Tri(2 -
chloroethyl) phosphate . 
Följande ämnen kan förekomma i högre halter i lakvatten från gamla deponier : 2(3H) -
Benzothiazolone och 2-Cyclohexen -1-ol. 
Variation en av halter kan vara stor över tid för varje deponi, även för gamla deponier. 
Detta bekräftas av att det påvisades flest högst halter i lakvatten från deponi 6 i 
huvudstudien (gammal, relativt liten deponi) i fas 1, men detta kunde inte bekräftas i fas 
2.  
12.3 Hur stor är miljöpåverkan från deponier i relation till andra utsläppskällor?  
Det kan konstateras att minst ett 100 -tal organiska ämnen når recipienter med e n 
sammanlagd koncentration på > 1000 µg/l i utgående lakvatten. Antalet ämnen som når 
recipienter från andra källor som dagvatten, ARV och deposition är i nuläget okänt även     
 
72 (81) 
 
RAPPORT  
 
 om screeningstudier i Na turvårdsverket regi visar att > 100 organiska ämnen förekommer 
i utgående avloppsvatten från ARV.  
I avsnitt 9.6 redovisas mängd en i Sverige (kg/år) av ett antal viktiga ämnen i lakvatten 
från nya deponier, gamla  deponier, utgående avloppsvatten från ARV, slam samt 
dagvatten.  
Det finns stora osäkerheter i dessa data både vad gäller koncentrationer och flöden.  
Resultaten antyder ä ndå att : 
1. belastningen till ytvatten av organiska ämnena från nya deponier bör generellt vara 
(betydligt) lägre än den från kommunala ARV.  
2. De gamla deponiernas belastning antas liknar mer den från ARV . För vissa ämnen 
såsom DEHP och  Tris-butoxyetyl -fosfat verkar kommunala avloppsreningsverk vara 
den tydligt dominerande källan till ytvattenbelastning .  
Observera att för belastningen från nya deponier  har endast deponi 1 -4 använts  eftersom  
flödesrelatera d provtagning har genomförts vid dessa  (resultaten anses därmed mer 
representativa än för stickprovtagning vid tillkommande deponier ). För belastning från 
gamla deponier har medi anvärde för samtliga deponier  använts.  
En fokuserad genomgång av alla screening -miljöövervakningsdata i Sverige med 
användande av multivariata och probabilistiska metoder skulle kunna ge ett mer 
fullständigt svar kring frågan i vilken grad olika typer av källor bidrar med olika ämnen till 
den yttre miljön. En sådan studie rekommenderas eftersom det är viktigt för miljömålet 
”giftfri miljö” att fastställa vilka ämnen som är kopplade till vilka uts läppskällor för att 
kunna fokusera åtgärder, tillsyn och uppströmsarbete där arbetet gör mest nytta görs.  
12.4 Vilka lakvattenämnen återfinns i recipienten?  
Vid fyra av deponierna har halter i lakvattenrecipienter undersökts i detalj . Resultaten 
redovisas i B ilaga 12. Tabell 12-1 redovisar sammanfattande information kring förekomst 
i recipienter för ett antal ämnen  med högst rangsumma i Bilaga 12, denna tabell kan ses 
som en rekommendation avseende ämnen som kan övervakas i lakvattenrec ipienter.  
Tabell 12-1. Lista på de ämnen där förhöjda halter nedströms var mest förekommande 
(endast de 30 översta från Bilaga 12 listas). Markering under respektive matris innebär att 
ämnet förekom i högre halter nedströms än uppströms och kan vara en lämplig kandidat för 
mätning i recipient. Versaler  indikerar en tydlig t förhöjd halt  nedströms kontra uppströms 
och att ämnet rekommenderas för mätning.  
Nr Ämne  CAS  Ytvatte
n Sediment  Biota  
1 Heptacosane * 593-49-7 Y S B 
2 Pentacosane * 629-99-2 Y S B 
3 Dodecane * 112-40-3  s B 
4 Tetradecane * 629-59-4 Y s B    
   
73 (81) 
 
RAPPORT  
 
 Nr Ämne  CAS  Ytvatte
5 5H-1-Pyridine  270-91-7 Y s B 
6 Dibutyl phthalate  84-74-2  S B 
7 Tricosane * 638-67-5 Y S  
8 Phenanthrene  85-01-8 Y s b 
9 Pentadecane  629-62-9 Y s b 
10 Nonacosane * 630-03-5 y s B 
11 Octanoic acid (C8:0) ** 124-07-2 Y   
12 Diethyl Phthalate  84-66-2  s B 
13 Heneicosane * 629-94-7 Y S  
14 Dimethyl phthalate  131-11-3 Y S  
15 Hexacosane * 630-01-3 y S b 
16 3-ethyl -4-methyl -1H-Pyrrole -2,5-dione  20189 -42-8 y S  
17 5,6,7,7a -tetrahydro -4,4,7a -trimethyl -
2(4H)Benzofuranone  15356 -74-8 y s b 
18 Fluoranthene  206-44-0  S b 
19 p,p'-DDE  72-55-9   B 
20 Tridecane * 629-50-5   B 
21 Benzothiazole  95-16-9  S b 
22 Heptadecane * 629-78-7 y s B 
23 Tetracosane * 646-31-1 y s  
24 4,7-dimethyl -1,3-2H-Isobenzofuranone  20895 -45-8   B 
25 Octylphenol  67554 -50-1  S b 
26 Tris(2 -ethylhexyl) phosphate  78-42-2 y s b 
27 3/4-methylphenol (m/p -cresol)  1319 -77-3   B 
28 Decane * 124-18-5 y s B 
29 Nonanal * 124-19-6  s B 
30 D-Limonene  5989-27-5  s b 
31 Tris(3 -chloropropyl) phosphate  1067 -98-7 y S  
* Kan vara produktrelaterade, men kan också härstamma från annat organiskt material i deponin  
** Naturlig t förekommande  
12.5 Innebär organiska ämnen i lakvatten risker för recipienter?  
12.5.1  Effekter av  totalbelastning  
Mer än hälften av de ämnen som påträffas i recipienten kan klassas som potentiellt 
persistenta medan < 1/4 kan klassas som  potentiellt bioackumulerbara (B ilaga 13). Biota 
är samtidigt den matris där flest ämnen påträffas i tydligt förhöjda  halter nedströms     
 
74 (81) 
 
RAPPORT  
 
 deponier (se exempelvis Tabell 12-1) vilket indikerar att lakvattenämnen kan vara ett 
långsiktigt problem när det gäller bioackumulation och biokoncentrering i näringskedjor. 
Det bör dock observeras att de flesta  ämnen endast förekommer i låga – mycket låga 
halter (0.01 – 1 g/kg) i sediment och biota  (Bilaga 10) . Det är således oklart vilken effekt 
totalbelastningen av organiska ämnen kan ha på recipienterna .  
12.5.2  Toxicitet i utgående ej filtrerat lakvatten  
Microtox -test användes för att mäta akuta toxiska effekter i utgåend e lakvatten medan 
CALUX  användes för att mäta subkroniska dioxinlika, östrogena och androgena effekter  
(se avsnitt 10.1). Slutsatserna från dessa mätningar var:  
 Ingen akut toxicitet kunde påvisas i utgående lakvatten när tester gen omförde på ej 
filtrerade prov (se Figur 10-1). 
 Dioxinlik toxicitet från stabila ämnen (PCDD/F :er och plana PCB:er) detekterades i 
utgående renat lakvatten från en av tre undersökta deponier. En del av denna 
toxicitet kunde kopplas  till den partikelbundna fraktionen (se Figur 10-2). 
 Dioxinlik toxicitet från mindre stabila ämnen påvisades utgående vatten vid två 
deponier (se Figur 10-2). 
 Låg östrogen effekt, nära detektionsgränsen, påvisades i utgående lakvatten från de 
tre deponier (se Figur 10-3). 
12.5.3  Toxicitet i fraktionerat utgående lakvatten  
Utgående lakvatten renades och fraktionerades. De resulterande lakvattenproverna 
innehöll därefter inga metaller, sal ter eller andra organiska ämnen. Toxicitetstester 
genomfördes sedan på detta vatten med Microtox och CALUX. Slutsatserna vad gäller 
total toxicitet var:  
 Organiska ämnen som är akuttoxiska förekom i alla utgående lakvatten vilket visas 
av att uppkoncentrera t lakvatten gav tydliga Microtox utslag (se  Tabell 10-3). Detta 
står i kontrast mot Microtoxtest på totala lakvattenprov (se  Tabell 10-2) vilket visar att 
toxicitets -test på totalprov av lakvatten inte ge r hela bilden vad gäller toxicitet i 
utgående lakvatten.  
 Organiska ämnen med östrogena effekter förekom i alla utgående lakvatten, men 
dock i låga halter ( Figur 10-6). Nivån på östrogena effekter överensstämmer med 
mätningar på to talprov av lakvatten ( Figur 10-3) 
 Organiska ämnen med dioxinlika effekter förekom i alla utgående lakvatten ( Figur 
10-7 och Figur 10-8). Effekterna var högre än när samma paramet er mättes i 
totalprov ( Figur 10-2). 
12.5.4  Samverkanseffekter i utgående lakvatten  
Samverkanseffekter mellan organiska ämnen mättes i utgående lakvatten från fyra 
deponier med både Microtox och CALUX.     
   
75 (81) 
 
RAPPORT  
 
  Den akuttoxiska effekten mätt med M icrotox indikerar antagonistisk samverkan 
mellan olika ämnestyper vid tre deponier och additiv samverkan vid en ( Figur 
10-7 och Figur 10-8) 
 Med längre exponeringstid i test med Microtox undviker man att u nderskatta den 
 Samverkanseffekter för östrogena ämnen kunde inte påvisas  
 Tydligt additiva samverkanseffekter kunde påvisas för dioxinlika effekter i 
12.5.5  Riskkvoter i recipient  
För 20 ämnen med hö gst halter i utgående vatten beräknades en riskkvot mellan 
lågriskkoncentration och halter i utgående vatten. Utgående vatten valdes istället för 
ytvatten p .g.a. de osäkerheter och variationer som är behäftade med punktprovtagningar 
i ytvatten.  
Om kvoten är lägre än ett (1) utgör ämnet möjligtvis ett mindre eller inget problem. Om 
kvoten överstiger ett (1) får man bedöma spädningen mellan recipient och utgående 
vatten för att fastställa potentiella recipienteffekter.  
Lågriskkoncentrationen (PNEC) beräknade s för fyra ämnen utifrån experimentella data 
men för 16 ämnen användes istället teoretiska modeller där ämnets toxiska effekt 
beräknas från dess molekylstruktur. Resultaten redovisas i Bilaga 14 och sammanfattas i 
Tabell 12-2. Gen erella slutsatser är:  
 för ett flertal ämnen där PNEC baseras på experimentella data var MEC/PNEC kvoter 
långt över 1. För de ssa ämnen innebär en riskkvot > 1 en mer sannolik risk jämfört 
med när PNEC baseras på modeller  
 ett flertal naturliga ämnen hade risk kvoter långt över 1. Detta indikerar att även s.k. 
naturliga ämnen kan utgöra ett recipientproblem.  
Observera att den faktiska risken beror på spädningen mellan u tgående lakvatten och 
recipient samt att osäkerheterna vad gäller de framtagna lågriskkoncent rationerna är 
relativt stora.  
Tabell 12-2 Kvot mellan bedömd icke effekt koncentration och medelkoncentration i 
utgående lakvatten från 6 deponier. Endast ämnen vars riskkvot > 1 redovisas. * indikerar att 
lågeffektkoncentration baseras på experimentella data.  
Ämne  Riskkvot  
min Riskkvot  
medel  
Heptacosane  20 000  200 000  66667  
Tributyl phosphate*  200 1000  517 
Diisononyl phthalate*  0.04 1000  167     
 
76 (81) 
 
RAPPORT  
 
 Decanoic acid*  0.03 70 37 
Octadecanoic acid  0.001  30 12 
Hexadecanoic acid  0.004  10 5 
Di(2-ethylhexyl)phthalate*  0.6 8 3 
N-butyl benzenesulfonamide  0.03 7 1 
2,4,7,9 -Tetramethyl -5-decyn -4,7-diol 0.0007  5 1 
Diisobutyl phthalate  0.2 3 1 
 
12.5.6  Slutsatser om recipientrisker med organiska ämnen i lakvatten  
 Även om nästan alla ämnen förekom i mycket låga halter i biota och sediment 
innebär det stora antalet ämnen samt det faktum att en del kan klassas som 
potentiellt persistenta och/ eller bioackumulerbara att risken för bioackumulation och 
biomagnifiering inte kan uteslutas . 
 Ej filtrerat och ej koncentrerat utgående lakvatten var inte akuttoxiskt. Däremot 
förekom organiska ämnen med akuttoxiska effekter i utgående lakvatten.  
 Ämnen med potentiellt dioxinlika och östrogena effekter förekom i flera utgående 
lakvatt en. 
 Tydligast samverkanseffekter påvisades för ämnen med dioxinlika effekter i utgående 
lakvatten . 
 Kvoter mellan lakvattenkoncentrationer och lågriskkoncentrationer indikerade att 
risker för det akvatiska livet i recipient inte kan uteslutas. Om en risk ev entuellt 
förekommer beror dels på spädning mellan utgående lakvatten och recipientflöde och 
dels på hur väl lågriskkoncentrationer verkligen representerar faktiska akvatiska 
risker.  
12.6 Vilka  är de viktigaste organiska ämnen a i utgående lakvatten  
Ur ett tillsy ns- och riskhänseende är inte det totala antalet ämnen i lakvatten av störst 
intresse, utan snarare vilka ämnen som förekommer i utgående lakvatten efter rening och 
i recipient samt vilka ämnen som utgör störst risk för recipienten.  
Efter kvantifieringen i fas 2 har det gjorts en ansats till att identifiera de vikt igaste 
organiska ämnena i lakvatten  genom att rangordna ämnena baserat  på der as halter i 
utgående lakvatten samt ökad halt i recipient nedströms deponi  (se avsnitt 9.4.3 ). Denna 
metod resulterar i  att ämnen som ofta förekommer förhöjt i utgående vatten från flera 
deponier får en högre poäng än ett ämne som förekommer kraftigt förhöjt vid en deponi. 
Metodiken leder också till att rangordningen baseras på den relativa ha ltförhöjningen i 
recipient vid varje deponi.     
   
77 (81) 
 
RAPPORT  
 
 Den summerade  rangordningen i Bilaga 13  kan användas på en övergripande nivå, t.ex. i 
uppströmsarbetet med att reducera förekomst av dessa ämnen i samhället, men den är 
inte det viktigaste resultat et när det gäller tillsyn och övervakning vid enskilda deponier.  
För övervakning av utgående lakvatten  rekommenderas att rangordningen som baseras 
på utgående vatten används . En samma nfattande lista med de 30 ämnen  som fått högst 
rangordning enligt Bilaga  11 redovisas i Tabell 12-3 nedan. Även andra organiska ämnen 
bör mätas i utgående lakvatten, främst PAH och perfluorerade ämnen (inkl. PFOS och 
PFOA) som inte undersökts i detta projekt16 men som med mycket stor sannolikhet 
föreko mmer i utgående lakvatten.  
Tabell 12-3. Sammanfattande lista med de 30 ämnen med högst rangordning  för utgående 
lakvatten och av lakvatten påverkat grundvatten.  
Nr Ämne  CAS  Nr Ämne  CAS  
1 Di(2-ethylhexyl) phthalate  117-81-7 16 2-Cyclohexen -1-ol 822-67-3 
2 Hexadecanoic acid (C16:0) ** 57-10-3  17 Decanoic acid (C10:0) ** 334-48-5  
3 Octadecanoic acid (C18:0) ** 57-11-4  18 Bisphenol A  80-05-7 
4 2,4,7,9 -Tetramethyl -5-decyn -4,7-diol 126-86-3 19 Benzoic acid, 2,4-dichloro - " 
5 2(3H) -Benzothiazolone  934-34-9 20 Tetramethylbutanedinitrile  50-84-0 
6 Tris(3 -chloropropyl) phosphate  1067 -98-7 21 Tributyl phosphate  3333 -52-6 
7 N-butyl benzenesulfonamide  3622 -84-2 22 Tris(butoxyethyl) phosphate  126-73-8 
8 Tetradeca noic acid (C14:0) ** 544-63-8  23 N-ethyl -4-methyl 
benzenesulfonamide  78-51-3 
9 p-tert-butylphenol  98-54-4 24 Benzothiazole  80-39-7 
10 Tri(2-chloroethyl) phosphate  115-96-8 25 Pentadecanoic acid (C15:0) ** 95-16-9 
11 3/4-methylphenol (m/p -cresol)  1319 -77-3 26 Heptacosane * 1002 -84-2  
12 2-methyl -1-Nonen -1-one - 27 Hexacosane * 593-49-7 
13 2,4,8,10 -Tetraoxaspiro[5.5]undecane  126-54-5 28 Dehydroabietic acid * 630-01-3 
dimethylethyl) -4-hydroxy - 2511 -22-0 29 Elaidic acid (c18:1n9t) ** 1740 -19-8 
15 Diisobutyl phthalate  84-69-5 30 Undecanoic acid (C11:0) ** 112-79-8 
** Naturligt förekommande  
12.7 Hur bör ett kontrollprogram avseende organiska ämne n utformas?  
Det rekommenderas att utgående lakvatten samt biota (i första hand) eller sediment (i 
andra hand) används som primära matriser för mätning i ett kontrollprogram. Det 
rekommenderas vidare att ofiltrerat vatten mäts i utgående lakvatten eftersom tydligast 
effekt (dioxinlik toxicitet) påvisades i ej filtrerat lakvatten.  
                                                      
16 eftersom de upparbetnings - och analysmetoder som använts inte är anpassade för denna grupp 
av ämnen      
 
78 (81) 
 
RAPPORT  
 
 I förekommande projekt användes primärt flödes - eller tidsproportionell provtagning (vid 
aktiva deponier i huvudstudien ) vilket erfarenhetsmässigt är att föredra framför enskilda 
vattenprov givet variationen i föroreningshalter i utgående lakvatten.  
Baserat på de vikt igaste ämnen a i utgående lakvatten föreslås att flera (minst 4) av 
följande ämnesgrupper/ämnen mäts i utgående lakvatten  
 Organofosfatestrar  
 Benzothiasoler  
 Bensensulfonam ider 
 Ftalalater  
 Kresoler och alkylfenoler (ofta samma analyspaket)  
 Högmolekylära alifater  
 Perfluorerade ämnen, inkl. PFOS (viktig grupp som ej analyserats i förekommande 
studie)  
 Enstaka ämnen som exempelvis TMDD (2,4,7,9 -Tetramethyl -5-decyn -4,7-diol) och 
Tetramethylbutanedinitrile  
För recipienter till lakvatten rekommenderas att flera (minst 4) av följande 
ämnesgrupper/ämnen mäts. För val av matris för respektive ämnesgrupp/ämne, se Tabell 
12-1. 
 Högmolekylära alkaner  
 Ftalater  
 Orga niska syror  
 Benzothiazoler  
 PAH 
12.8 Vilka rekommendationer ges angående lokal rening av organiska ämnen i 
lakvatten  
Teknikerna för rening av lakvatten i Sverige är generellt anpassade till att framförallt 
minska halter av ammoniumkväve, fosfo r och syretärande ämnen i lakvatten. Detta 
återspeglas i reningseffektiviteten för ammoniumkväve, totalfosfor och BOD 7/TOC  (Bilaga 
16). TOC anses omfatta allt organiskt kol, även nya organiska ämnen (och troligen även 
elementärt kol). TOC renas som bäst ti ll 71 % i de studerade l akvatten behandlings -
anläggningar na (i SBR ). Detta innebär att ett stort antal organiska ämnen renas lika bra 
eller bättre än summan av alla ämnen som innehåller organiskt (och elementärt) kol , 
motsvarande TOC , särskilt i anläggning ar med hög ”teknikhöjd ”. När belastningen och 
halter av recipienten med organiska ämnen måste beaktas (se kapitel 12.4 och 12.5) bör    
   
79 (81) 
 
RAPPORT  
 
 även reningseffektiviteten av dessa organiska ämnen undersökas sa mt om den i 
förekommande fall kan förbättras, till exempel genom att ”höja teknikhöjden”.  
Generellt bör det undersökas hur reningen av ftalater och fosfatestrar kan förbättras, 
oavsett befintlig reningsteknik. Här ska tilläggas att resultaten av förstudie n (Sweco 2009 ) 
antydde att även läkemedel och bromerade flamskyddsmedel renas i relativt låg grad 
även med hög insats av teknik och energi. Det gäller  i ännu högre grad för PFO S/A.  
      
80 (81) 
 
RAPPORT  
 
 13 Referenser  
Avfall Sverige (2011). Kontroll av lakvattenrening genom toxi citetstester statistiskt 
korrelerat med kemisk -fysikaliska mätningar. Rapport D2011:04, ISSN 1103 -4092.  
Baun, A., Ledin, A., Reitzel, L.A., Bjerg, P.L., Christensen, T.H. 2004. Xenobiotic organic 
compounds in leachates from ten Danish MSW landfills —chemica l analysis and toxicity 
tests. Water Research 38 (2004) 3845 –3858.  
Behnisch, P., Hosoe, K., Sakai, S. 2001. Combinatorial bio/chemical analysis of dioxin 
and dioxin -like compounds in waste recycling, feed/food, humans/wildlife and the 
environment. Environm ent International (27) 495 -519. 
Behnisch, P., Fujii, K. Shiozaki, K., Kawakami, I., Sakai, S. 2001. Estrogenic and dioxin -
like potency in each step of a controlled landfill leachate treatment plant i Japan. 
Chemosphere (43) 977 -984. 
Ehrig, H. -J., 1983. Qua lity and Quantity of Sanitary Landfill Leachate. Waste 
Management, 1, 54 -68.  
Gambone, C., Hutcheson, M., Gabriel, J., Beard, R., Chandraratna, R., Soprano, K., 
Soprano, D. 2012. Unique property of some synthetic retinoids: activation of the aryl 
hydrocarb on receptor pathway. Molecular Pharmacology vol 61. 334 -342. 
Josefsson S, Karlsson OM, Malmaeus JM, Cornelissen G, Wiberg K. 2011. Structure -
related distribution of PCDD/Fs, PCBs and HCB in a river -sea system. Chemosphere. 
Mar;83(2):85 -94.  
Kjeldsen, P. et  al, 2002. Present and long -term composition of MSW landfill leachate: A 
review. Critical Reviews in Environmental Science & Technology, 32, 297 -336. 
Moreira Bastos P, Haglund P. 2012. The use of comprehensive two -dimensional gas 
chromatography and structu re-activity modeling for screening and preliminary risk 
assessment of organic contaminants in soil, sediment, and surface -water. Journal of Soil s 
and Sediments 12, 1079 -1088.  
Paxéus, N. 2000. Organic compounds in municipal landfill leachates. Water Science  and 
Technology, 42 (7 – 8). 323 –333. 
Törneman, N. (2009) Organiska riskämnen i lakvatten - en litteraturgenomgång och 
problembedömning. Projekt på uppdrag åt Naturvårdsverket 
(http://www.naturvardsverket.se/Start/Produkter -och-avfall/Avfall/Hantering -och-
behandling -av-avfall/Deponering -av-avfall/Las -mer-om-deponering/O rganiska -riskamnen -
i-lakvatten/ )  
Naturvårdsverket 2008a. Lakvatten från deponier, fakta 8306, Naturvårdsverket, 
Stockholm, mars 2008.  
Naturvårdsverket 2008b.  Avloppsreningsverkensförmåga att ta hand om 
läkemedelsrester och andra farliga ämnen, rapport 5 794, februari 2008.     
   
81 (81) 
 
RAPPORT  
 
 J. Hermens, F. Busser, P. Leeuwangh & A. Musch, 1985, Quantitative structure activity 
relationships and mixture toxicity of organic chemicals in Photobacterium phosphoreum: 
The Microtox test. Ecotoxicol. Environ. Safety, 9, 17 -25. 
RIWA  – Association of Rhine Waterworks (2009). Temporal variation in multiple hormonal 
activities of surface waters located in the Dutch part of the Rhine basin. M. Schriks, M. 
Heringa, S. C. van der Linden.  
ULSOP – the School of Pharmacy University of London.  2009. State of the art report on 
mixture toxicity. Report for EU Commission contract No. 070307/2007/485103/ETU/D.1.  
Behnisch, P., Fujii, K., Shiozaki, K., Kawakami, I., Sakai, S. 2001. Estrogenic and dioxin -
like potency in each step of a controlled landf ill leachate treatment plant in Japan. 
Chemosphere 43. 977 -984. 
Muusse, M., Langford, K., Tollefsen, K., Cornelissen, G., Haglund, P., Hylland, K., 
Thomas, K. 2012. Characterization of AhR agonist compounds in roadside snow. 
Analytical and Bioanalytical Ch emistry. Vol 403, 2047 -2056.  
 
Miljömålen: Årlig uppföljning av Sverigesnationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser

The environmental goals: Annual follow-up of Sweden&#39;s national environmental goals 2022 - With a focus on government efforts

Miljömålen
Årlig uppföljning av Sveriges  
nationella miljömål 2022 
– Med fokus på statliga insatser
Miljömålen. Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser  NV-rapport  7033  2022
RAPPORT 7033 | MARS 2022 NATURVÅRDSVERKETMiljömålen
nationella miljömål 2022
– Med fokus på statliga insatser Beställningar
ISBN 978-91-620-7033-5  
Omslagsfoto: Tero Niemi / Johnér bildbyrå
3041 0843
TRYCKSAK NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser3Förord
Den årliga uppföljningen av miljömålen är en rapport till regeringen med fokus 
på statliga myndigheters åtgärder under föregående år. Rapporten visar att många 
myndig  heter gör små och stora insatser som har betydelse för att nå målen. 
Rapporten innehåller bedömningar av utvecklingstrenden för miljötillståndet 
men däremot inte några bedömningar av måluppfyllelse för miljökvalitetsmålen. 
Naturvårdsverket lämnade en fördjupad utvärdering av miljömålen till regeringen 
2019 (NV rapport 6865). I den utvärderingen gjordes de senaste målbedömningarna. 
Där beskrivs vidare hur förutsättningarna att nå målen ser ut och vad som behöver 
göras för att vi ska närma oss målen. 
Uppföljningen av etappmål med målår föregående år eller senare redovisas 
i rapporten med undantag för de fem etappmålen rörande klimat. En omfattande 
redogörelse över arbetet i Sverige för att nå klimatetappmålen finns i Naturvårds -
verkets underlag till regeringens årliga klimatredovisning som också har publicerats 
i mars 2022. 
När det gäller miljön handlar miljömålen och de globala målen i Agenda 2030 
om samma utmaningar. Att uppnå miljömålen innebär att uppnå den miljömässiga 
dimensionen av Agenda 2030 i Sverige. I rapporten finns en sammanställning för 
varje miljömål över hur åtgärderna det senaste året bidragit till Agenda 2030. 
Rapporten är resultatet av ett samarbete mellan Naturvårdsverket, Boverket, 
Havs- och vattenmyndigheten, Jordbruksverket, Kemikalieinspektionen, Skogs -
styrelsen, Strålsäkerhetsmyndigheten, Sveriges geologiska undersökning, Trafik -
analys, Läkemedelsverket och länsstyrelserna. Flera andra myndigheter har bidragit 
med underlag inom sina ansvarsområden. Inom Naturvårdsverket har Lisa Eriksson 
(projektledare), Jonas Rodhe och Lena Nerkegård samordnat årets uppföljning. 
Stockholm i mars 2022 
Björn Risinger, generaldirektör 4
NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser5Innehåll
Förord  3
Sammanfattning  11
Bedömningar av utvecklingen i miljön 12
GENERATIONSMÅLET  15
Generationsmålet 16
DE 16 MILJÖKVALITETSMÅLEN  35
Begränsad klimatpåverkan 36
Frisk luft 50
Bara naturlig försurning 67
Giftfri miljö  81
Skyddande ozonskikt 106
Säker strålmiljö 122
Ingen övergödning 142
Levande sjöar och vattendrag 159
Grundvatten av god kvalitet 176
Hav i balans samt levande kust och skärgård 189
Myllrande våtmarker  208
Levande skogar  220
Ett rikt odlingslandskap 238
Storslagen fjällmiljö 257
God bebyggd miljö 272
Ett rikt växt- och djurliv  290
SAMLAD REGIONAL BEDÖMNING  309
Hur har miljöarbetet gått i länen?  310
ETAPPMÅLEN  317
Etappmål om begränsad  klimatpåverkan  318
Etappmål om  luftföroreningar  320
Etappmål om farliga ämnen 322
Etappmål om hållbar stadsutveckling 339
Etappmål om avfall 348
Etappmål för en cirkulär ekonomi 356
Etappmål om minskat matsvinn 358 6
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserTabeller
GENERATIONSMÅLET  16
Tabell G.1 Påverkan på Agenda 2030 av åtgärder inom generationsmålet  33
BEGRÄNSAD KLIMATPÅVERKAN  36
Tabell 1.1 Bedömning ur World Economic Forums globala riskrapport av  
de allvarligaste globala riskerna för de kommande tio åren 40
Tabell 1.2 P åverkan på Agenda 2030 av å tgärder inom Begränsad  
klimatpåverkan  2021 49
FRISK LUFT  50
Tabell 2.1 P åverkan på Agenda 2030 av å tgärder inom Frisk luft  2020 66
BARA NATURLIG FÖRSURNING  67
Tabell 3.1 Andel försurade och kalkpåverkade sjöar 2020 72
Tabell 3.2 Påverkan på Agenda 2030 av åtgärder inom Bara naturlig  
försurning  2021 80
GIFTFRI MILJÖ  81
Tabell 4.1 P åverkan på Agenda 2030 av å tgärder inom Giftfri miljö  2021 105
SKYDDANDE OZONSKIKT  106
Tabell 5.1 Påverkan på Agenda 2030 av åtgärder inom Skyddande  
ozonskikt  2021 121
SÄKER STRÅLMILJÖ  122
Tabell 6.1 Påverkan på Agenda 2030 av åtgärder inom Säker strålmiljö  2021 141
INGEN ÖVERGÖDNING  142
Tabell 7.1 Påverkan på Agenda 2030 av åtgärder inom Ingen övergödning  2021 157
LEVANDE SJÖAR OCH VATTENDRAG  159
Tabell 8.1 Påverkan på Agenda 2030 av åtgärder inom Levande sjöar och  
vattendrag  2021 175
GRUNDVATTEN AV GOD KVALITET  176
Tabell 9.1 Påverkan på Agenda 2030 av åtgärder inom Grundvatten av  
god kvalitet  2021 188
HAV I BALANS SAMT LEVANDE KUST OCH SKÄRGÅRD  189
Tabell 10.1 Påverkan på Agenda 2030 av åtgärder inom Hav i balans  
samt levande kust och skärgård 2021 207 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser7MYLLRANDE VÅTMARKER  208
Tabell 11.1 Påverkan på Agenda 2030 av åtgärder inom Myllrande  
våtmarker  2021 219
LEVANDE SKOGAR  220
Tabell 12.1 Nokås, fördelning på miljövärden som främjas (hektar) 231
Tabell 12.2 Påverkan på̊ Agenda 2030 av åtgärder inom Levande skogar  2021 237
ETT RIKT ODLINGSLANDSKAP  238
Tabell 13.1 Exempel på påverkan på Agenda 2030 av åtgärder inom  
Ett rikt odlingslandskap  2021 256
STORSLAGEN FJÄLLMILJÖ  257
Tabell 14.1 Påverkan på Agenda 2030 av åtgärder inom Storslagen  
fjällmiljö  2021 271
GOD BEBYGGD MILJÖ  272
Tabell 15.1 Påverkan på Agenda 2030 av åtgärder inom God bebyggd  
miljö  2021 288
ETT RIKT VÄXT - OCH DJURLIV  290
Tabell 16.1 Utbetalade medel 2021 till biologisk mångfald och minskat  
växtnäringsläckage i Sverige inom EU:s gemensamma jordbrukspolitik  297
Tabell 16.2 Påverkan på Agenda 2030 av åtgärder inom Ett rikt växt- och  
djurliv  2021 308
ETAPPMÅL OM FARLIGA ÄMNEN  322
Tabell E.1 Kandidatämnen för substitution som ingår i godkända  
biocidprodukter i Sverige (december 2021) samt försålda mängder  
av ingående ämne i produkterna (år 2020) 324
Tabell E.2 Kandidatämnen för substitution som ingår i godkända  
växtskyddsmedel i Sverige (december 2021) 328
Tabell E.3 Trenden för HRI1 inom EU och Sverige 328
ETAPPMÅL OM HÅLLBAR STADSUTVECKLING  339
Tabell E.4 Andelen gång-, cykel och kollektivtrafik av det totala  
resandet 2020 342 8
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserFigurer
Figur G.1 Miljömotiverade subventioner per mottagare 2000–2020 18
Figur G.2 Miljöinnovation i Sverige och i EU år 2012–2021 19
Figur G.3 Utveckling av BNP , materialkonsumtion och resursproduktivitet  
i Sverige 27
Figur G.4 Andel förnybar energi i Sverige i olika sektorer 2005–2020 28
Figur G.5 Konsumtionsbaserade växthusgasutsläpp per område 2008–2019 29
Figur G.6 Andelen ekologiskt producerade livsmedel och drycker  
i detaljhandeln 2004–2020 31
Figur 1.1 Koncentration av koldioxid i atmosfären 1959–2021 37
Figur 1.2 Avvikelser från global genomsnittlig yttemperatur 1850–2021 38
Figur 1.3 Globala utsläpp av växthusgaser enligt olika scenarier samt  
utsläppsgap 2030 47
Figur 2.1 Utsläpp av små partiklar (PM2,5) till luft från olika sektorer  54
Figur 2.2 Halten av små partiklar (PM2,5) i gaturumsluft i utvalda svenska 54
Figur 2.3 Utsläpp av grova partiklar (PM10) till luft från olika sektorer  55
Figur 2.4 Halten av grova partiklar (PM10) i gatumiljö i utvalda svenska städer  55
Figur 2.5 Totala utsläpp av kväveoxider i Sverige 57
Figur 2.6 Kvävedioxid i gatumiljö i några utvalda svenska städer  58
Figur 2.7 Halten av kvävedioxid i gatumiljö i Stockholm, Göteborg och Malmö 58
Figur 3.1 Nedfall av svavel i tre olika regioner av Sverige 2001–2020 69
Figur 3.2 Nedfall av kväve i tre olika regioner i Sverige 2001–2020 69
Figur 3.3 Utsläpp av svaveldioxid och kväveoxider från internationell  
sjöfart i Östersjön 2006–2020 70
Figur 3.4 Uttag av grenar och toppar samt askåterföring 2000–2020 72
Figur 3.5 Andel försurade sjöar i fyra regioner i Sverige 1990–2020 samt  
prognos till 2030 73
Figur 3.6 Karta över de fyra regionerna som används för precisering 3,  
försurade sjöar  73
Figur 3.7 Andel försurade marker i tre regioner i Sverige 1993–2017 75 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser9GIFTFRI MILJÖ  81
Figur 4.1 Hektardoser och riskindex för växtskyddsmedel 1988–2020 88
Figur 4.2 Toxicitetsindex för växtskyddsmedel i ytvatten 2002–2020 88
Figur 4.3 Antalet allergimärkta konsumentprodukter 1995–2019 90
Figur 4.4 Antal ämnen eller ämnesgrupper på kandidatförteckningen  
2008–2021 91
Figur 5.1 Ozonskiktets tjocklek över Sverige 1988–2021 109
Figur 5.2 UV-strålning på marknivå 1983–2021 110
Figur 5.3 Utsläpp av klorfluorkarboner (CFC) i Sverige 1990–2030 113
Figur 5.4 Nationella mätningar av halter av klor i atmosfären 1995–2021 114
Figur 5.5 Nationella utsläpp av lustgas fördelat på samhällssektorer  
1990–2020 115
Figur 6.1 Stråldos till allmänheten från de tre kärnkraftverken 2010–2020 124
Figur 6.2 Stråldos till allmänheten från kärntekniska anläggningar  
2010–2020 124
Figur 6.3 Halt av cesium-137 i mejerimjölk 1957–2021 129
Figur 6.4 Antal nya fall av hudcancer 1970–2020 133
Figur 7.1 Karta över totalt nedfall av oorganiskt kväve till barrskog 2020 145
Figur 7.2 Totalt nedfall av oorganiskt kväve till barrskog i olika delar av  
Sverige 2001–2020 145
Figur 7.3 Karta över syrefattigt och syrefritt bottenvatten i Östersjön 2021 151
Figur 7.4 Utbredning av syrefattigt och syrefritt bottenvatten i Östersjön  
1960–2021 152
Figur 8.1 Antal åtgärdade fysiska hinder i sjöar och vattendrag 2000–2021 162
Figur 8.2 Antal vattendrag med flodpärlmussla 2006–2021 164
Figur 8.3 Antal nyuppförda byggnader inom 100 meter från sjö eller  
vattendrag 2014–2020 166
Figur 8.4 Bebyggelsepåverkad inlandsstrandlinje 2014–2020 167
Figur 8.5 Antal nybildade limniska naturreservat i förhållande till övriga  
naturreservat 2014–2021 167
Figur 9.1 Antal kommunala grundvattentäkter med och utan  
vattenskyddsområde 2008–2021 178
Figur 9.2 Användning av naturgrus 1995–2020 i miljoner ton 183 10
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserHAV I BALANS SAMT LEVANDE KUST OCH SKÄRGÅRD  189
Figur 10.1a Skräp på stränder vid Bohuskusten 2012–2021 192
Figur 10.1b Skräp på stränder runt Kattegatt och Östersjön 2012–2021 192
Figur 10.2 Antal nybyggen i havsstrandnära läge i skyddade områden  
2014–2020 202
MYLLRANDE VÅTMARKER  208
Figur 11.1 Hydrologisk restaurering av torvmarker 2010–2021 211
Figur 11.2 Anlagda och restaurerade våtmarker 2010–2021 som inte är  
belägna på torvmark 212
Figur 11.3 Myrskyddsplanens genomförande 2006–2021 215
Figur 11.4 Torvutvinning i Sverige 1980–2020 216
Figur 12.1 Areal formellt skyddad skog, frivilliga avsättningar och  
hänsynsytor i Sverige 2020 225
Figur 12.2 Areal produktiv skog med död ved, grova träd och äldre  
lövrik skog 2006–2019 227
Figur 12.3 Bevarandestatus skogslevande direktivsarter  227
Figur 12.4 Häckande fåglar i skogen 2002–2021 229
Figur 12.5 Skador på forn- och kulturlämningar vid avverkning 2012–2021 231
Figur 13.1 Hektarskörd av vårkorn och höstvete 1967–2020 240
Figur 13.2 Jordbrukets utveckling 1975–2021 244
Figur 13.3 Andelen ekologiskt odlad åkermark i slättbygd 244
Figur 13.4a Areal ängs- och betesmark med miljöersättning 2001–2021 245
Figur 13.4b Areal slåtteräng med miljöersättning för särskild skötsel 246
Figur 13.5a Populationsutveckling för fåglar i odlingslandskapet 1975–2021 247
Figur 13.5b Populationsutveckling för gräsmarksfjärilar 2010–2021 247
Figur 14.1 Häckande fåglar i fjällen 2002–2021 261
Figur 14.2 Upprustning av fjälleder 2015–2021 267
Figur 16.1 Andel produktiv skog med formellt skydd 1909–2020 296
Figur 16.2 Bevarandestatus för naturtyper listade i Art- och  
habitatdirektivet som är beroende eller gynnas av hävd 300 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser11Sammanfattning 
Sveriges miljömål är centrala för att visa vägen mot en hållbar utveckling och 
Agenda 2030. De definierar vilken miljö den svenska politiken ska styra mot för 
att nå ett ekologiskt hållbart samhälle. Hela samhället behöver öka takten i miljö -
arbetet om vi ska nå uppsatta mål. 
Regeringen och myndigheterna har under 2021 gjort många insatser för att 
förbättra miljön i riktning mot miljömålen. Insatserna för generationsmålet, de 
16 miljökvalitetsmålen och aktuella etappmål beskrivs i rapportens olika avsnitt. 
för miljökvalitetsmålen och för generationsmålet som helhet. För två av miljö -
kvalitetsmålen bedöms utvecklingen vara positiv, för nio neutral och för fem 
bedöms den vara negativ. För Myllrande våtmarker  bedöms utvecklingstrenden 
nu ha förändrats från negativ till neutral. Med neutral avses att det i nuläget inte 
går att se en tydlig riktning för utvecklingen i miljön. Utifrån generationsmålet 
bedöms omställningen i Sverige ha tagit fart, men på viktiga områden som miljö- 
och klimat påverkan från konsumtion samt ekosystemens återhämtning och 
bevarandet av biologisk mångfald, går utvecklingen i många avseenden åt fel håll. 
De förändringar som skett i det säkerhetspolitiska läget under inledningen av 2022 
innebär en ökad grad av osäkerhet kring utvecklingen mot generationsmålet.
Rapporten innehåller också bedömningar av måluppfyllelse för etappmålen. De 
aktuella etappmålen i denna redovisning har målår inom tidsperioden 2023–2035. 
Inget etappmål bedöms vara uppnått redan nu, men etappmålet om läkemedel i 
miljön och etappmålen om dagvatten bedöms kunna uppnås till målåret. För flera 
etappmål anges en osäker bedömning om målet kan nås till målåret, medan två 
etappmål inte bedöms kunna nås till målåret. Dessa är etappmålet om minskning 
av nationella utsläpp av luftföroreningar respektive etappmålet om ökad  utsortering 
och biologisk behandling av matavfall. I denna sammanställning ingår inte bedöm-
ningar av etappmålen inom klimatområdet. Dessa finns istället i Naturvårdsverkets 
underlag till regeringens årliga klimatredovisning som också har publicerats i mars 
2022.
De insatser som har gjorts under året är viktiga steg i arbetet för att nå miljö -
målen. Den sammantagna bilden är dock att vi har långt kvar till att nå de flesta 
av miljömålen.  12
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserBedömningar av  
utvecklingen i miljön
Miljökvalitetsmål Utvecklingstrenden i förhållande till miljökvalitetsmålen
Begränsad 
 klimatpåverkanHalterna av växthusgaser ökar. De globala utsläppen behöver på sikt 
nå ned kring noll för att hålla temperaturökningen så långt under 
två grader som möjligt och därmed begränsa klimatförändringarnas 
omfattning. För att klara detta behövs samhällsförändringar och 
 teknikutveckling. Stärkta ambitioner i  klimatsamarbetet globalt 
krävs, liksom ett skärpt åtgärdsarbete i EU och nationellt. 
Frisk luft En positiv trend i miljön ökar förutsättningarna att nå målet, men hal -
terna av  kvävedioxid, partiklar och ozon ligger fortfarande långt från 
målnivån. Inter nationellt behövs åtgärder för att minska halterna av 
långväga transporterade luftföroreningar. Nationellt behövs åtgärder 
för att minska halter av  kväveoxider och  partiklar från trafiken. Även 
utsläpp av bens(a)pyren och partiklar från  vedeldning behöver 
minska. 
Bara naturlig 
 försurningNedfallet av försurande ämnen har under de senaste decennierna 
minskat, liksom antalet försurade sjöar och vattendrag. Fler åtgärder 
krävs dock för att minska utsläppen från landbaserade källor i Europa 
och från internationell sjöfart. Den nya luftvårdspolitiken och revi -
deringen av takdirektivet inom EU är viktiga insatser. Nationellt krävs 
åtgärder främst för att minska skogsbrukets påverkan. 
Giftfri miljö Miljögifter som reglerats minskar i miljö och människa. Förutsätt -
ningarna för en effektiv lagstiftning förbättras genom EU:s kemikalie -
strategi. Samtidigt ökar spridningen av farliga ämnen i takt med 
ökande konsumtion och produktion av kemikalier och varor. Nya 
material och varor behöver vara giftfria från början och anpassade 
för cirkulära flöden. Kunskap om kemiska ämnen och information om 
innehåll i varor behöver vara tillräcklig för att bedöma och hantera 
miljö- och hälso risker, oavsett tillverkningsland. 
Skyddande 
 ozonskiktUttunningen av ozonskiktet har avstannat. Trots stora  osäkerheter 
finns indikationer på att återväxten kan ha påbörjats. Utsläpp av 
lustgas, fortsatt användning av ozonnedbrytande ämnen samt 
utsläpp från uttjänta produkter är kvarstående problem som kräver 
internationellt samarbete för att lösas. Nationellt är det fortsatt 
viktigt att sortera ut material med ozonnedbrytande ämnen från 
rivningsavfall. 
Säker strålmiljö Strålsäkerheten är godtagbar inom flera områden. Antalet fall av 
hudcancer har dock ökat under flera års tid. Minskad exponering 
för UV-strålning är avgörande för att minska antalet hudcancerfall. 
Det kräver en förändrad livsstil och nya attityder kring utseende 
och solning. Även om exponeringen för UV-strålning skulle minska, 
kommer antalet cancerfall att öka en period. Detta eftersom det 
kan ta decennier för hudcancer att utvecklas. 
Ingen övergödning Åtgärder för att minska övergödningen ger resultat, men det tar 
ofta lång tid innan tillståndet i miljön förbättras. För att nå större 
och snabbare förbättringar i miljön behöver ambitionen och genom -
förandetakten i åtgärdsarbetet öka. Kontinuerlig, tillräcklig och 
 förutsägbar statlig medfinansiering samt lokal åtgärdssamordning 
är viktiga verktyg för detta. Internationellt samarbete har också 
stor betydelse. 
Levande sjöar och 
vattendragMånga åtgärder genomförs och ger positiva resultat, men restaurering 
och formellt skydd av sjöar och vattendrag behöver fortfarande öka. 
Endast en liten andel av sjöar och vattendrag har god ekologisk och 
kemisk status. Fysisk påverkan, övergödning, försurning och miljö -
gifter orsakar problem, och exploatering i strand zoner behöver 
minska. Invasiva främmande arter är ett ökande problem. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser13Miljökvalitetsmål Utvecklingstrenden i förhållande till miljökvalitetsmålen
Grundvatten av 
god kvalitetKunskapen om grundvattnets kvalitet förbättras genom bland annat 
 övervakning och riktade undersökningar. Det krävs dock fortsatt 
utökad provtagning och bearbetning av befintliga analysdata. Skyddet 
behöver förstärkas för grundvatten som används eller i framtiden 
förväntas användas till dricksvatten. Ökade insatser inom miljötillsyn, 
samhällsplanering och vattenförvaltning är nödvändigt. Uttag och 
användning av naturgrus behöver minskas. 
Hav i balans samt 
levande kust och 
skärgårdÖvergödning, farliga ämnen och delvis svaga fiskbestånd är 
 utmaningar. Andra problem är marint skräp och främmande arter 
samt att känsliga livs- och kulturmiljöer påverkas eller förstörs. 
Åtgärdsprogrammen inom havsmiljö- och vattenförvaltning samt de 
nationella havsplanerna är betydelsefulla för att på sikt nå målet. 
Dock återstår mycket arbete med att utveckla och genomföra styr -
medel, såväl i Sverige som på EU-nivå.
Myllrande 
 våtmarkerDet arbete som sker med anläggning, restaurering och skydd av 
våtmarker ger bra resultat. Natur- och kulturvärden samt eko -
systemtjänster i våtmarker fortsätter dock att påverkas negativt 
av förändrad hydrologi, klimatförändringar, invasiva främmande 
arter och kvävenedfall. Det finns fortsatt mycket stora behov att 
bevara, restaurera och återskapa för att på lång sikt ha kvar livs-
kraftiga våt marker. Därutöver krävs att hänsyn tas vid mark- och 
vattenanvändning. 
Levande skogar Miljöarbetet har hittills inte varit tillräckligt för att nå samhällets 
mål för skogen. För att bevara skogens biologiska mångfald krävs 
förstärkta åtgärder för att motverka fragmentering och förlust av 
livsmiljöer. Skydd av skogar med höga naturvärden, naturvårdande 
skötsel samt det pågående arbetet med att förbättra miljöhänsynen 
vid avverkning är viktiga insatser som behöver intensifieras och vars 
värde ökar över tid. 
Ett rikt 
 odlingslandskapUtvecklingen för miljökvalitetsmålet går åt olika håll. Flera precise -
ringar bedöms ha ett godtagbart tillstånd, andra är långt ifrån målet. 
Många arter och naturtyper saknar ännu gynnsam bevarande status. 
För flera av dessa är utvecklingen fortsatt negativ. Omfattande 
insatser görs, men viktigast för att klara målet på lång sikt är att 
det även fortsättningsvis finns jordbruk i hela landet. 
Storslagen 
 fjällmiljöMånga nyttjar fjällen, och behovet att kartlägga och jämka mellan 
olika intressen är stort. Klimatförändringar och minskad hävd utgör 
hot mot det öppna fjäll-landskapets värden och mot dess värdefulla 
naturtyper. Mer kunskap och resurser behövs för fjällens kulturmiljö. 
Restaurering av fjälleder är positivt för friluftsliv och fjällsäkerhet. 
Terrängkörning är ett problem på främst våtmarker. 
God bebyggd miljö De senaste decennierna har Sveriges större tätorter fått ökad befolk -
ning.  Städerna har brett ut sig och köpcentra har etablerats utanför 
stadskärnorna,  vilket ökar behovet av transporter och även utarmar 
centrumservice. Samtidigt sker en förtätning av städers centrala 
delar. Det kan minska transportbehov och ge klimatvinster, men också 
orsaka ökat buller. Ibland har även  förtätningen skett genom att 
grönområden har bebyggts, men fortfarande har de flesta tätorts -
invånare minst ett grönområde inom gångavstånd från sin bostad. 
 Miljöpåverkan från byggsektorn är fortsatt hög. 
Ett rikt växt- 
och djurlivSveriges uppföljning av habitat- och fågeldirektivet och rödlistan 
visar på ett fortsatt utsatt läge för den biologiska mångfalden. För 
att förbättra situationen behöver nyttjandet av naturresurser bli 
hållbart ur ett ekologiskt/miljömässigt perspektiv. Statliga medel 
har möjliggjort insatser som bidrar till förbättring i miljön men fort -
farande återstår mycket. 
POSITIV : Utvecklingen i miljön är positi v.
NEUTRA L: Det går inte att se en tydlig  
riktning för utvecklingen i miljön.NEGAT IV: Utvecklingen i miljön är negativ . 14
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser Generationsmålet 16
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserGenerationsmålet
Det övergripande målet för miljöpolitiken är att till nästa generation lämna över 
ett samhälle där de stora miljöproblemen är lösta, utan att orsaka ökade miljö- och 
hälsoproblem utanför Sveriges gränser. 
För att nå det övergripande målet ska miljöpolitiken inriktas på att:
• Ekosystemen har återhämtat sig, eller är på väg att återhämta sig, och deras 
 förmåga att långsiktigt generera ekosystemtjänster är säkrad.
• Den biologiska mångfalden och natur- och kulturmiljön bevaras, främjas och 
nyttjas hållbart.
• Människors hälsa utsätts för minimal negativ miljöpåverkan samtidigt som 
 miljöns positiva inverkan på människors hälsa främjas.
• Kretsloppen är resurseffektiva och så långt som möjligt fria från farliga ämnen.
• En god hushållning sker med naturresurserna.
• Andelen förnybar energi ökar och att energianvändningen är effektiv med 
 minimal påverkan på miljön.
• Konsumtionsmönstren av varor och tjänster orsakar så små miljö- och hälso -
problem som möjligt.
De 16 miljökvalitetsmålen måste vara i huvudsak uppnådda och vår andel av den 
globala påverkan på miljön anpassad till de planetära gränserna för att generations -
målet ska kunna bedömas vara uppfyllt. Vi i Sverige har långt kvar till att nå de flesta 
av miljömålen. På viktiga områden som miljö- och klimatpåverkan från  konsumtion 
samt ekosystemens återhämtning och bevarandet av biologisk mångfald, går utveck -
lingen i många avseenden åt fel håll. Generationsmålets utveckling är starkt kopplad 
till graden av nationell rådighet. Positivt från 2021 är att världens länder nu har enats 
om ett nytt klimatavtal under klimatmötet COP26. Omställningen i Sverige har tagit 
fart och förutsättningarna för att Sverige ska nå sina klimatmål har ur detta perspektiv 
förbättrats.1 De förändringar som skett i det säkerhetspolitiska läget under inledningen 
av 2022 innebär dock en ökad grad av osäkerhet kring generationsmålets utveckling. 
Pandemin och restriktionerna har lett till förändringar i samhället, i våra konsumtions -
mönster och levnadsvanor, vilket påverkat såväl miljö som hälsa. Under pandemins 
första år minskade vår konsumtion med cirka fem procent samtidigt som utsläppen 
av växthusgaser minskade globalt och nationellt. Under 2021 har en återhämtning 
skett och preliminära siffror pekar på att pandemin och restriktionernas begränsande 
effekter i mångt och mycket upphört. Den digitala världen har på olika sätt utvecklats 
betydligt under pandemin vilket kan komma att ge långsiktiga effekter för samhälls -
omställningen. 
1  Där källa inte anges i kapitlet om generationsmålet hänvisas till särskilt underlag för generationsmålet från 
berörd myndighet (NV-06729-21), myndigheters årsredovisningar 2022 samt Regional Årlig uppföljning 2021. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser17Under 2021 har betydande satsningar och åtgärder för en grön återhämtning 
och ett mer hållbart samhälle genomförts. Fortsatta investeringar i innovation, 
och omställning av industri och infrastruktur via bland annat Industriklivet  och 
Klimat  klivet , visar på både potential och konkreta resultat i form av minskande 
växthusgas utsläpp. Årets arbete för en hållbar konsumtion och produktion har 
bland annat resulterat i en ny handlingsplan för cirkulär ekonomi, en färdplan 
för en hållbar plast användning och insatser för att minska klimatpåverkan från 
offentlig konsumtion inom bygg och anläggning. 
Årets satsningar på våtmarker, pollinatörer, invasiva arter och skydd av natur 
har bidragit till ökad kunskap samt bevarande av biologisk mångfald och eko -
systemens förmåga att leverera ekosystemtjänster. Flera insatser har gjorts för 
ett hållbart nyttjande av havet. Initiativ har tagits under året för att öka takten 
i genomförandet av åtgärder för grön infrastruktur.
Omställning och grön återhämtning
För att vi i Sverige ska nå generationsmålet, miljökvalitetsmålen och Agenda 2030 
krävs en omställning av samhället. Under 2021 har samhället påverkats ytterligare av 
pandemin och den globala och nationella ekonomin befinner sig i en återhämtnings -
fas med ökad produktion och konsumtion. Globalt bedömer FN att ökad fattigdom, 
hunger och ojämlikhet är några av pandemins effekter.2 
Intresset för miljöfrågor har vuxit i Sverige under pandemin.3 Allt fler oroar 
sig för effekter av globala klimatförändringar och förlust av biologisk mångfald 
som enligt IPCC och IPBES är två av de mest betydande utmaningarna för vårt 
samhälle.4 För att nå generationsmålet är internationellt arbete avgörande och 
myndigheternas insatser under året har varit många. Som exempel kan nämnas 
att Naturvårdsverkets medverkan i Sveriges förhandlingsdelegation har bidragit 
till att regelboken för Parisavtalet kunde antas vid klimatkonventionens partsmöte 
COP26 i Glasgow. Avseende konventionen för biologisk mångfald (CBD) och arbetet 
med en ny strategisk plan och målstyrningssystem för perioden 2021–2030 har 
Naturvårdsverket deltagit i EU:s ledargrupp under förhandlingarna och bidragit 
till att stärka genomförandet av Sveriges och EU:s positioner. 
Nationellt har regeringen under 2021 genomfört omfattande satsningar och 
åtgärder för att bygga ett mer hållbart samhälle. Satsningarna har inkluderat 
investeringar i industrins klimatomställning, klimatneutrala och giftfria cirkulära 
lösningar, hållbara transporter och biologisk mångfald, bland annat via Klimat ­
klivet och Industriklivet . Årets resultat från Klimatklivet inkluderar 723 beviljade 
ansökningar omfattande cirka 1,6 miljarder kronor. Beviljade åtgärder under året 
beräknas ge en minskning av klimatpåverkande utsläpp om 589 000 ton koldioxid-
ekvivalenter per år. Sedan starten 2015 bidrar åtgärderna till en minskning om drygt 
2,2 miljoner ton koldioxidekvivalenter per år. Industriklivet  breddades och  stärktes 
under 2021, Energimyndigheten har lämnat ut 764 miljoner kronor i stöd till 41 
projekt. Satsningen har bland annat lämnat stöd till elektrifierad  gruvverksamhet, 
2  https:/ /sustainabledevelopment.un.org/content/documents/27610SG_SDG_Progress_report_2021.pdf
3  Konsumtionsrapporten, Centrum för konsumtionsforskning, 2020 samt https:/ /www.wwf.se/pressmeddelande /
okad-oro-for-klimatet-och-naturen-under-pandemin-3920434
4  Climate Change 2021 The Physical Science Basis, IPCC, 2021; IPBES-IPCC co-sponsored workshop report on 
biodiversity and climate change, IPBES, 2021 18
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatseren koldioxidneutral cementfabrik, produktion av elmotorer för tunga fordon och 
förstudier om kemisk återvinning av plast. Nytt för 2021 är att stödet även gått till 
projekt inom industrin som har potential att bidra till klimatomställning i övriga 
Miljömotiverade subventioner och bistånd 
De miljömotiverade subventionerna5 uppgick det senaste undersökta året 2020 till 
knappt 13,8 miljarder kronor. Det är en ökning jämfört med 2019, även om nivån är 
något lägre än 2018. Stödet till företag har ökat mest, särskilt subventioner kopplat 
till förnybar energi samt till miljöförbättrande åtgärder i jordbruket. Även stödet till 
offentlig sektor, privat konsumtion och ideella organisationer (”Övriga” i figur G.1) 
har ökat.
Figur G.1 Miljömotiverade subventioner per mottagare 2000–2020
02 0004 0006 0008 00010 00012 00014 00016 000
2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020miljoner kronor
Företag Resten av världen Övriga Totalt
Figuren visar att subventionerna ökade under 2020 jämfört med 2019. Särskilt ökade Förnyelsebar 
energi, Klimatinsatser, Miljöbilspremie samt Miljöförbättrande åtgärder i jordbruket. 
Källa: SCB och Ekonomistyrningsverket 
En stor del av Sveriges utvecklingssamarbete med andra länder och internationella 
organisationer går via Sida. År 2021 betalade Sida ut 3,5 miljarder kronor till  insatser 
som har miljömässig hållbarhet som huvudsyfte samt ytterligare 6,5 miljarder kronor 
till insatser där miljö är ett delsyfte. Sidas utvecklingsbistånd till Sveriges samarbets -
länder i Asien, Afrika, Latinamerika och Östeuropa, med syfte att stödja och stärka 
ländernas förmåga att hållbart bevara och nyttja biodiversitet har ökat från 927 miljoner 
kronor 2015 till 2,01 miljarder kronor 2021. Stödet förmedlas framför allt till allmänt 
miljöskydd, hållbart jordbruk, forskning, landsbygds- och urban utveckling samt 
uthålligt skogsbruk. Även civilsamhällesorganisationer stöttas för att möjliggöra 
lokalt engagemang för att värna och nyttja biologisk mångfald. I svenskt bistånd till 
biodiversitetssatsningar är det angeläget att gynna kvinnors deltagande i besluts -
fattande om nyttjande och bevarande av biologisk mångfald. Därför är 80 procent av 
allt svenskt bistånd inom sektorn integrerat med avseende på jämställdhetsaspekter.
5  Miljömotiverade subventioner innebär stöd för att skydda miljön samt för forskning och investeringar. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser19Miljöinnovation och forskning
Sverige är fortsatt ett av de ledande länderna inom EU avseende  miljöinnovation. 
En hög miljömedvetenhet i samhället, en historiskt tidig miljölagstiftning och 
en innovativ industri kan anses som bidragande orsaker till denna framgång. 
Indikatorn Eco-innovation ger en övergripande bild av ett lands utveckling inom 
miljöinnovation; ekonomiskt, socialt och miljömässigt, samt mäter landets presta -
tion relativt ett EU-genomsnitt.6 Sveriges prestation för indikatorn har förändrats 
i liten grad de senaste tio åren,7 medan EU:s genomsnitt har ökat kontinuerligt. 
Sverige är ledande enligt index vad gäller: statliga satsningar, andelen verksamma 
inom forskning och utveckling, investeringar i tidiga utvecklingsskeenden, små 
och medelstora företags innovationsarbete, patent, akademiska publikationer, låga 
utsläpp av växthusgaser, vattenanvändning, energi och export. Indexet gynnas 
bland annat av satsningar inom nämnda Industriklivet och Klimatklivet. Sverige 
presterar sämre än genomsnittet för EU enligt index vad gäller: materialproduktivitet 
(effektiv materialanvändning), antal anställda och omsättning för företag inom 
miljöskydd och -resurshantering samt uppmärksamhet i media av miljöinnovationer.
Figur G.2 Miljöinnovation i Sverige och i EU år 2012–2021
8090100110120130140150
2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021index EUSverige
Figuren visar Sveriges utveckling avseende indikatorn Eco-innovation över tid relativt EU som 
helhet. Index (2012 = 100).8 
Källa: Eurostat
I december 2020 presenterade regeringen en forsknings- och  innovationsproposition 
som pekar ut riktningen framåt för svensk forskningspolitik 2021–2024. De nationella 
forskningsprogrammen om klimat, livsmedel och hållbart samhällsbyggande som 
hanteras av Formas har förstärkts under 2021 och ett nationellt forskningsprogram 
om hav och vatten har inrättats. Vinnova, Energimyndigheten och Formas finan -
sierar 17 strategiska innovationsprogram som förväntas bidra till förutsättningar 
för hållbara lösningar på globala samhällsutmaningar och ökad internationell 
konkurrenskraft. I 2021 års utvärdering av de finansierade projekten Smart Built 
Environment, RE:Source, Medtech4Health, Drive Sweden och InfraSweden2030  ses 
6  “Eco-innovation” är en innovation som minskar användandet av naturtillgångar och minskar utsläppen av 
skadliga ämnen igenom hela deras livscykel. Läs mer om Sverige här: https:/ /ec.europa.eu/environment/ecoap/
sites/ecoap_stayconnected/files/field/field-country-files/eio_country_profile_2018–2019_sweden.pdf
7  Värde 142 för år 2021.
8  Metoden för indikatorn har förändrats sedan Årlig uppföljning 2021. 20
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatsereffekter av satsningen i form av bred samverkan, stärkt internationell konkurrens -
kraft och kraftsamling inom områden som är viktiga för Sverige.9 Läs mer om 
forskning och innovation under respektive miljökvalitetsmål.
Ekosystemen och ekosystemtjänster
Flera viktiga insatser har genomförts under 2021 för att stärka arbetet kopplat till 
ekosystemen och deras förmåga att långsiktigt generera ekosystemtjänster som 
pollinering, kolbindning och råvaror för bioenergi. 
År 2021 ökade antalet gällande naturreservat med 97 stycken och den totala ytan 
av naturreservat med drygt 32 000 hektar till 5 041 262 hektar. De största arealerna 
tillkom i Norrbottens län, exempelvis Särkitievat om cirka 3 300 hektar. En stor 
ökning har även skett i Gotlands län genom naturreservatet Slite skärgård med en 
areal av cirka 6 300 hektar varav cirka 6 000 hektar är hav.10 Naturvårdsverket har 
tagit fram en strategi för arbetet med Sveriges nationalparker och tillsammans med 
Havs- och vattenmyndigheten och länsstyrelser fortsatt arbetet med nationalparks -
projekten Bästeträsk och Nämndöskärgården. 
Grön infrastruktur bidrar till att stärka och bevara ekosystemen och främja 
 biologisk mångfald. Naturvårdsverket har under 2021 på olika sätt arbetat för att öka 
takten i genomförandet av åtgärder för grön infrastruktur. Kunskapsseminarier 
har genomförts, kommunikationsmaterial har tagits fram och medel har tilldelats 
länsstyrelserna för att i samverkan genomföra åtgärder i olika naturtyper vilket 
bidragit till ökad biologisk mångfald. I Miljömålsrådets programområden Insatser 
för grön infrastruktur  och Ramverk för nationell planering  har arbete genomförts 
som kan gynna ekosystemtjänster. 
Det pågår en treårig satsning på pollinatörer och åtgärder för att hjälpa vilda 
pollinatörer har genomförts av flera olika aktörer i samhället under året, exempelvis 
har miljöövervakningen stärkts och kunskapen ökat. Naturvårdsverket har föreslagit 
etappmål för vilda pollinatörer.11
Under 2021 har EU presenterat en ny skogsstrategi för 2030 där flera  punkter är 
av stor betydelse för den svenska skogssektorn. Nationellt har regeringen  fattat beslut 
om propositionen Stärkt äganderätt, flexibla skyddsformer och ökade incitament 
för naturvården i skogen med frivillighet som grund. Denna tar sin utgångspunkt 
i Skogsutredningen12 som undersökt hur internationella åtaganden om biologisk 
mångfald ska kunna förenas med en växande cirkulär bioekonomi. Skogsstyrelsen, 
Havs- och vattenmyndigheten, Naturvårdsverket med flera har under året bistått 
regeringen i arbetet med en ny bioekonomistrategi med tillhörande  handlingsplaner. 
För att öka kunskapen om skogen har Formas tagit beslut om att finansiera nio nya 
forskningsprojekt med totalt 141 miljoner kronor i utlysningen Den svenska skogens 
roll i klimatomställningen .
9  Metautvärdering av tredje omgången strategiska innovationsprogram efter sex år, Vinnova Rapport VR 2021:10 
Technopolis Sweden, 2021
10  https:/ /www.naturvardsverket.se/data-och-statistik/skyddad-natur/naturreservat-antal-och-areal/
11  https:/ /www.naturvardsverket.se/om-oss/regeringsuppdrag/slutredovisade-regeringsuppdrag/forbattrade-
forutsattningar-for-vilda-pollinatorer/
12  SOU 2020:73 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser21Naturvårdsverket har under året färdigställt och kommunicerat en vägledning för 
naturbaserade lösningar för klimatanpassning.13 Naturbaserade lösningar kan bidra 
till att bemöta både klimatförändringen och förlusten av biologisk mångfald på en 
och samma gång, de är viktiga verktyg i klimatanpassningsarbetet. Länsstyrelserna 
har drivit projektet Synergier och målkonflikter mellan biologisk mångfald och klimat­
påverkan – fokus skogen  vilket har resulterat i en tydligare bild av vilka behov som 
finns, och vilka vägar länsstyrelserna kan ta för att hantera frågorna.  
EU-kommissionen har 2021 föreslagit ett omfattande paket med åtgärder som 
syftar till att ställa om den havsbaserade ekonomin i mer hållbar riktning. Paketet 
innefattar bland annat skydd av 30 procent av EU:s havsområden. Havs- och vatten-
myndigheten, har presenterat ett uppdaterat åtgärdsprogram för havsmiljön för åren 
2022–2027. Bland årets åtgärder för havet kan även nämnas att Havs- och vatten-
myndigheten har utvecklat ett ramverk för marint områdesskydd med syfte att 
stärka effektiviteten av det marina skyddet14 samt infört nya skyddsåtgärder för 
djur och natur i värdefulla havsområden genom fiskeregleringar i ett trettiotal 
områden.15 Tillsammans med Jordbruksverket har myndigheten presenterat en ny 
Strategi för svenskt fiske och vattenbruk 2021–2026  samt handlingsplaner för friska 
ekosystem och hållbart nyttjande.16 Den 15 januari 2021 överlämnade Miljömåls -
beredningen sitt betänkande Havet och människan  för bevarande och hållbart 
nyttjande av havet och dess resurser till regeringen.17
Under året har en särskild satsning gjorts på våtmarker. Vilket bland annat 
bidragit till minskade klimatutsläpp och förbättrad bevarandestatus för berörda 
arter och naturtyper. Insatser har även gjorts avseende miljöinformation, sam-
verkan och vägledning. 
Läs mer om ekosystemtjänster under miljökvalitetsmålen Levande sjöar 
och vattendrag, Hav i balans samt levande kust och skärgård, Ingen övergödning, 
 Myllrande våtmarker, Levande skogar, Ett rikt odlingslandskap, Storslagen fjäll ­
miljö  samt Ett rikt växt ­ och djurliv .
Biologisk mångfald och kulturmiljö
Biologisk mångfald är variationsrikedomen bland levande organismer av alla 
ursprung. Den är en grundförutsättning för ekosystemens förmåga att långsiktigt 
generera ekosystemtjänster. Ur ett globalt perspektiv är situationen för den bio -
logiska mångfalden och utarmningen av ekosystemen allvarlig. Under våren 2020 
presenterade EU-kommissionen, som en del av den europeiska gröna given, en 
strategi för biologisk mångfald till 2030. En central del i EU:s arbete med att bevara 
biologisk mångfald är EUs art- och habitatdirektiv och Natura 2000. Naturvårds -
verket har under 2021 deltagit i arbetet med att utveckla rapporteringsformaten 
för fågeldirektivet, art- och habitatdirektivet samt EU:s rapporteringssystem för 
13  https:/ /www.naturvardsverket.se/om-oss/publikationer/7000/naturbaserade-losningar/
14  https:/ /www.havochvatten.se/arter-och-livsmiljoer/atgarder-skydd-och-rapportering/skyddade-omraden/
marina-skyddade-omraden/ramverk-for-marint-omradesskydd.html
15  https:/ /www.havochvatten.se/arkiv/aktuellt/2021-09-16-nya-skyddsatgarder-for-djur-och-natur-i-vardefulla-
havsomraden-genom-fiskeregleringar.html
16  Strategi för svenskt fiske och vattenbruk 2021–2026 – friska ekosystem och hållbart nyttjande, Havs och vatten 
myndigheten, 2021.
17  https:/ /www.regeringen.se/rattsliga-dokument/statens-offentliga-utredningar/2021/01/sou-202083/ 22
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserNatura 2000-områden. Naturvårdsverket lämnade i september ett underlag till 
regeringen för en ny version av prioriterad åtgärdsplan för Natura 2000 år 2021–
2027 (PAF). Underlaget togs fram i samråd med Havs- och vattenmyndigheten, 
Jordbruksverket och Skogsstyrelsen. I september föreslog regeringen att 26 nya 
områden blir Natura 2000-områden enligt art- och habitatdirektivet. Bland årets 
insatser kan även nämnas att artskyddsutredningen lämnat sitt betänkande till 
regeringen.18
I framför allt internationella sammanhang har urfolks traditionella  kunskaper 
identifierats som värdefulla och nödvändiga för bevarandet och nyttjandet av 
biologisk mångfald. Omvänt är den biologiska mångfalden grundläggande för 
bevarandet av urfolks och lokala samhällens traditionella kunskap och sedvänjor. 
Sametinget har sedan 2021 i uppdrag att vara fokalpunkt för artiklarna om traditio -
nell kunskap och sedvanebruk som är relevanta för bevarandet och det hållbara 
nyttjandet av biologisk mångfald i Konventionen om biologisk mångfald (CBD).
Invasiva främmande arter är ett problem för den inhemska biologiska mång-
falden. För tredje året i rad har Havs- och vattenmyndigheten och Naturvårdsverket 
genomfört informationssatsningar om invasiva arter. Kunskapen om invasiva arter 
utvecklas kontinuerligt, exempelvis genom ett nytt riktat nationellt övervaknings -
program av marina främmande arter.19 Trafikverket, Formas och Naturvårdsverket 
har startat en forskningssatsning om nio projekt på drygt 33 miljoner kronor under 
åren 2021–2024.20
Läs mer i miljökvalitetsmålet Ett rikt växt ­ och djurliv.
Kulturmiljö 
2021 års åtgärder som gynnar bevarande, främjande och hållbart nyttjande av kultur-
miljön inkluderar arbete för att förbättra förutsättningarna att följa kulturmiljöns 
tillstånd med hjälp av miljömålssystemet21 samt insatser för världsarv, marina forn-
lämningar, digitalisering och bidrag till länsstyrelserna för kulturmiljövårdande 
verksamhet. 
Under 2021 har Riksantikvarieämbetet kompletterat 2020 års nationella  strategi 
för världsarvsarbetet med en handlingsplan.22 Tillväxtverket, Riksantikvarieämbetet 
och Region Dalarna har under 2019–2021 arbetat med projektet Stärka världsarv och 
tagit fram en handbok för hållbar turismutveckling i världsarv och kulturmiljöer.23 
Den samiska kulturen är en betydelsefull del av Sveriges kulturarv och kulturella 
mångfald. Sametinget har under 2021 preciserat hållbarhetsmålen i förhållande till 
den samiska kulturen med den kulturbärande renskötseln. Samebyarnas arbete 
med att ta fram klimat- och sårbarhetsanalyser samt handlingsplaner för klimat -
anpassning har fortsatt under året med stöd av Sametinget och länsstyrelserna 
i de fem nordligaste länen.
18  Skydd av arter – vårt gemensamma ansvar, Regeringskansliet, SOU 2021:51
19  Övervakning av främmande arter i hamnar med förenklad provtagning enligt eRAS-metoden – Fältrapport 
2020, Havs och vattenmyndigheten, Nr 2021:16, 2021
20  https:/ /www.trafikverket.se/om-oss/nyheter/aktuellt-for-dig-i-branschen3/aktuellt-om-forskning-och-
innovation2/2021-01/nya-forskningsprojekt-for-att-stoppa-invasiva-arter/
21  Kulturmiljööversikt del II, Riksantikvarieämbetet, 2021
22  https:/ /www.raa.se/evenemang-och-upplevelser/upplev-kulturarvet/varldsarv-i-sverige/handlingsplan/
23  https:/ /tillvaxtverket.se/download/18.361cfdb517c0c1bd7cca161f/1634715729413/Handbok%20f%C3%B6r  
%20h%C3%A5llbar%20turismutveckling%20i%20v%C3%A4rldsarv%20och%20kulturmilj%C3%B6er.pdf NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser23Arbetet har fortsatt med att digitalisera den kulturhistoriska informationen  vilket 
ökar tillgängligheten för alla medborgare och stödjer arbetet med att bevara använda 
och utveckla kulturmiljön. En användarundersökning indikerar ett brett intresse 
för den digitala kulturmiljöinformationen i bland annat Fornsök  och Bebyggelse­
registret . Webbverktyget GhostGuard i vilket man kan rapportera förlorade eller 
hittade fiskeredskap, har kompletterats med maritima fornlämningar vilket minskar 
risken för skador. Fisket i svenska havsområden med bottentrålar och garn riskerar 
att skada mer än 600 kända kulturlämningar på havsbottnen.24 Havs- och vatten-
myndigheten och Riksantikvarieämbetet har under året fortsatt att samarbeta kring 
marina fornlämningar. 
Arbetet med kulturmiljö i länen bidrar till att stärka den biologiska mångfalden 
och att bevara det biologiska kulturarvet. Riksantikvarieämbetet fördelade 2021 
totalt 253 miljoner kronor av anslaget 7:2 ap. 1 till länsstyrelserna för kulturmiljö -
vårdande insatser i länen. Bidragsgivningen är viktig för att nå målen för det statliga 
kulturmiljöarbetet och Riksantikvarieämbetet bedömer att den gynnar generations -
målet. Som exempel från länens arbete med kulturmiljö kan nämnas att beslut 
fattats om att bilda två nya kulturreservat, Friluftsmuseet Kulturens Östarp  (Skåne) 
och Dikarbackens odlingslandskap  (Dalarna). I den regionala årliga uppföljningen 
av miljömålen framgår att flera län har arbetat för att stärka hantering av kulturmiljö 
i plan- och byggprocessen samt att kunskapen om kulturmiljö har ökat i länen. 
Särskilt har kunskapsunderlagen avseende kulturmiljöer vid vattenmiljöer för-
bättrats.25 För fjällens kulturmiljöer rapporterar samtliga län om stora kunskaps -
brister och behov av mer resurser till både skydd och skötsel. 
Människors hälsa och miljöpåverkan
Folkhälsomyndigheten har under året fortsatt lyfta jämlikhet i hälsa inom arbetet 
med miljörelaterad hälsa inom exempelvis kemikalieområdet, samhällsplanering 
och klimat. Ett kunskapsstöd till beslutsfattare om vår livsmiljös betydelse för en 
god och jämlik hälsa26 har tagits fram, och Miljöhälsorapport 202127 har publicerats 
i syfte att ge stöd till handläggare på nationell, regional och lokal nivå. Rapporten 
har resulterat i ett bättre beslutsunderlag kring barns miljörelaterade hälsa. 
Folkhälsomyndigheten har under året arbetat fram mål och en förnyad handlings -
plan för myndighetens klimatanpassningsarbete fram till år 202428 samt publicerat 
en rapport om hälsokonsekvenser av klimatförändring i Sverige.29 Information om 
hälsoeffekter kopplat till värmeböljan under perioden 28 juni–18 juli 2021 har  samlats 
in och ger underlag till en effektivare hantering av värmens effekter i Sverige. Folk -
hälsomyndighetens samarbeten inom FN, WHO och EU har under 2021 bland annat 
handlat om ojämlikhet i miljörelaterad hälsa, pandemin och klimatrelaterad hälsa. 
24  Fiskets påverkan på det marina kulturarvet Riskbedömning och slutsatser om hur skador på forn- och 
kulturlämningar i våra hav kan undvikas vid trål- och garnfiske, Riksantikvarieämbetet och Havs- och 
vattenmyndigheten, 2020
25  http:/ /extra.lansstyrelsen.se/rus/Sv/r%c3%a5u/Sidor/default.aspx
26  Vår livsmiljös betydelse för en god och jämlik hälsa, Nr 21125, Folkhälsomyndigheten, 2021
27  Miljöhälsorapport 2021 Barns miljörelaterade hälsa, Folkhälsomyndigheten, 2021
28  Folkhälsa i ett förändrat klimat, Folkhälsomyndighetens mål och handlingsplan för klimatanpassning 
2021–2024 , Folkhälsomyndigheten 2021
29  https:/ /www.folkhalsomyndigheten.se/publicerat-material/publikationsarkiv/h/halsokonsekvenser-av-
klimatforandring-i-sverige-en-risk-och-sarbarhetsanalys/ 24
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserUnder året har den hälsorelaterade miljöövervakningen (HÄMI) av luftföroreningar, 
buller och miljögifter i humanprover bland annat gett underlag till Kemikalie -
inspektionens arbete med en bred PFAS-begränsning inom EU, finansierat kemiska 
analyser i Livsmedelsverkets matvaneundersökning Riksmaten ungdom samt 
levererat underlag för åtgärdsarbete för att minska barns exponering för miljö -
föroreningar. 
Strålsäkerhetsmyndigheten har under 2021 presenterat resultatet av mobila 
mätningar för att bedöma nivåerna för långtidsexponering av radiovågor i Sverige. 
Resultaten visar att det finns ett fåtal fall med nivåer som närmar sig referensvärdena 
vilket främst beror på utbyggnaden av mobiltelefoninäten.30 Strålsäkerhetsmyndig-
heten har vidare under året ökat kunskapen om hudcancer och bland annat  studerat 
effekter från pandemin,31 ökningen av hudcancerfall har varit markant sedan 
 1980-talet. 
Läs mer om insatser för hälsa under uppföljningen av miljökvalitetsmålen 
Giftfri miljö, God bebyggd miljö, Frisk luft och  Säker strålmiljö . 
Friluftsliv
Miljöns positiva inverkan på människors hälsa gynnas av miljöer som förebygger 
och främjar hälsa genom möjlighet till fysisk aktivitet, friluftsliv, rekreation och 
avkoppling. Under året har regeringen presenterat en ny strategi för hållbar turism 
och växande besöksnäring.32 Antalet besökare i naturen har varit högt 2021. En 
uppföljande enkät till friluftslivsaktörer visar att cirka 70 procent menade att det 
ökade besökstrycket har varit övervägande positivt. Utmärkelsen Sveriges frilufts ­
kommun  som syftar till att uppmuntra kommuner att arbeta med friluftsliv, visar 
att arbetet utvecklats positivt då allt fler uppnår maxpoäng i undersökningen. 
Svenskt Friluftsliv har fått bidrag av Naturvårdsverket för att genomföra Frilufts ­
livets år 2021.  Svenskt Friluftsliv har fördelat projektmedel till 72 aktörer för att 
arrangera aktiviteter under året. Ytterligare omkring 150 aktörer såsom myndig-
heter, kommuner, skolor, friluftsorganisationer, naturturismföretag och markägare 
har varit engagerade i projektet. I den regionala årliga uppföljningen redovisar 
länsstyrelserna många insatser kopplat till Friluftslivets år 2021 ,  tillgängligheten 
till naturen har stärkts och länsstyrelserna noterar att fler människor vistats 
i  naturen under året.
Resurseffektiva och giftfria kretslopp
I och med EUs handlingsplan för cirkulär ekonomi och Sveriges Cirkulär  ekonomi 
– strategi för omställningen i Sverige  som 2021 kompletterades med Cirkulär ekonomi 
– Handlingsplan för omställning av Sverige har framsteg gjorts mot resurseffektiva 
och giftfria kretslopp. Delegationen för cirkulär ekonomi stödjer arbetet med att 
ställa om till en cirkulär ekonomi och har under 2021 lämnat förslag på styrmedel 
30  https:/ /www.stralsakerhetsmyndigheten.se/press/nyheter/2021/nu-finns-resultat-fran-varldsunik-mobil-
matning-av-langtidsexponering-for-radiovagor-i-sverige/
31  Rapport från SSM:s vetenskapliga råd om ultraviolett strålning 2020, Rnr. 2021:16, Strålsäkerhetssmyndigheten, 
2021.
32  Strategi för hållbar turism och växande besöksnäring, Regeringskansliet, 2021. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser25som kan påskynda omställningen. Under hösten 2021 startade delegationen elva 
expertgrupper med syfte att föreslå åtgärder som kan påskynda omställningen. 
Sveriges arbete med att förebygga avfall och nå en mer resurseffektiv och giftfri 
avfallshantering beskrivs i Sveriges avfallsplan och avfallsförebyggande program.33 
Mängden avfall som genereras i Sverige ökar kontinuerligt.34 Under året har Boverket 
genomfört Miljömålsenkäten 2021  som visar att knappt 95 procent av de svarande 
kommunerna arbetar förebyggande med avfall. Mängden svenskt avfall som går 
till materialåtervinning eller annan återvinning fortsätter att öka.35 
Under 2021 har Avfallsregistret, till vilket verksamheter i Sverige ska rapportera 
sina anteckningar om farligt avfall, fortsatt att växa i användning och omfattning. 
Från och med dataår 2021 avser Naturvårdsverket att använda avfallsregistret 
som ett komplement till avfallsstatistiken, utöver att det är ett verktyg för tillsyns -
myndigheternas arbete. Under året har två särskilda utredningar presenterats för 
regeringen, Äga avfall – en del av den cirkulära ekonomin  samt Använd det som 
fungerar .36 Naturvårdsverket har redovisat flera regeringsuppdrag som syftar till 
ett säkert omhändertagande av avfall och till att stärka avfallshierarkin. Bland dessa 
finns ett uppdrag om förbättrad avfallsstatistik37, uppdrag om krav på utsortering 
av matavfall38, uppdrag att föreslå åtgärder för att materialåtervinningen av plast 
ska öka39 samt uppdrag om avfall med förslag på hur servicenivån för kommunernas 
insamling av grovavfall och farligt avfall kan förbättras.40 Naturvårdsverket och nio 
andra myndigheter har arbetat med regeringsuppdrag avseende förstärkta insatser 
mot brottslighet inom avfallsområdet. I den nationella miljötillsynsstrategin som 
presenterats 2021 lyfts illegal avfallshantering som ett prioriterat fokusområde. 
Det har genomförts en stor mängd regionala insatser för resurseffektiva och 
giftfria kretslopp under året, framför allt kopplat till avfall, föroreningar och 
avloppsvatten. Länsstyrelserna har under året drivit projektet Cirkulär ekonomi – 
kartläggning, kunskap, vägledning . Slutsatser från projektet är att det görs mycket 
arbete på länsstyrelserna inom samtliga fokusområden i regeringens strategi för 
cirkulär ekonomi samt att det finns behov av ett tydligt finansierat uppdrag för att 
länsstyrelserna ska kunna driva arbetet. Många olika initiativ för att gynna delnings -
ekonomi och återbruk lyfts upp av länen i den regionala återrapporteringen till 
generationsmålet, exempelvis satsningen Cirkulär ekonomi i Kronoberg och Kalmar 
län som har pågått 2018–2021 i syfte att stötta näringsliv och offentlig verksamhet 
i utvecklingen mot en cirkulär ekonomi.41 Läs mer om länens insatser i den regionala 
årliga uppföljningen.42
33  https:/ /www.naturvardsverket.se/amnesomraden/avfall/pagaende-arbeten/planen-for-minska-och-forebygga-
avfall/
34  Avfall i Sverige 2018 Uppkomst och behandling, Nr 6932, Naturvårdsverket, 2020.
35  Aktuella data (till och med år 2018) och mer information om indikatorn Behandlat avfall  finns på 
sverigesmiljömål.se. Nya data (till och med år 2020) presenteras i den årliga uppföljningen 2023.
36  SOU 2021:24 samt SOU 2021:26.
37  Förbättrad avfallsstatistik, Naturvårdsverket, NV-02826-20, 2021.
38  Uppdrag att föreslå genomförande av artikel 22 om bioavfall Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/
EG i den svenska lagstiftningen, NV-09062-20, 2021
39  Uppdrag att föreslå åtgärder för att materialåtervinningen av plast ska öka, Naturvårdsverket, NV-09063-20, 
2021-11-25.
40  Grovavfall och farligt avfall, Naturvårdsverket, NV-00195-21, 2021.
41  http:/ /blogg.regionkronoberg.se/cirkularakronobergkalmarlan/genomforda-aktiviteter/
42  https:/ /www.rus.se/regional-arlig-uppfoljning/ 26
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserPlast, kemikalier, textil och livsmedel
Naturvårdsverket fortsätter att stärka arbetet med en hållbar plastanvändning och 
minska plast i naturen. Nationell plastsamordning har tagit en aktiv och drivande 
roll, ökat kunskapen och samverkan samt stärkt aktörers arbete med att bidra till 
miljömålen. En ny färdplan för en hållbar plastanvändning med fyra effektområden 
har lanserats. Regeringen har beslutat om sex nya förordningar som genomför 
engångsplastdirektivet i svensk lagstiftning, de första reglerna gäller från den 
1 januari 2022. Naturvårdsverket har under året arbetat intensivt med genom-
förandet av engångsplastdirektivet. Myndigheten har beviljat 17,8 miljoner kronor 
i bidrag åt 28 kommuner för strandstädning 2021.
Regeringen har beslutat om åtta nya etappmål som förväntas bidra till att 
användning och utsläpp av skadliga ämnen minskar. Kemikalieinspektionen 
har genomfört flera insatser för att stärka arbetet för en giftfri cirkulär ekonomi 
i Sverige, inom EU och globalt. Under året har myndigheten exempelvis analyserat 
förekomsten av PFAS i vardagsprodukter samt bidragit till att EU har beslutat att 
förbjuda cirka 200 PFAS-ämnen från och med februari 2023. 
Textil- och modeindustrin är en resursintensiv och förorenande bransch där 
miljö- och klimatpåverkan är stor i alla delar av värdekedjan. Den svenska textil-
konsumtionen minskade till följd av pandemin med 12,5 procent under 2020 från 
13,7 till 12 kilo nya textilier per person.43 Naturvårdsverket har redovisat ett upp  drag 
om information om hållbar konsumtion av textilier.44 Uppdraget har genom förts 
i samarbete med Konsumentverket och Kemikalieinspektionen och insatserna har 
omfattat konsumenternas kunskap om textiliers miljö- och hälsopåverkan i alla 
led i värdekedjan. Naturvårdsverket och Kemikalieinspektionen har under 2021 
tillsammans anordnat tre dialogmöten för en hållbar textil värdekedja med fokus 
på miljö och kemikalier. 
En hållbar livsmedelsförsörjning är en viktig del i arbetet att nå ett mer resurs -
effektivt samhälle. Livsmedelsverket, Jordbruksverket och Naturvårdsverket har 
under 2021 fortsatt arbetet i linje med Fler gör mer – Handlingsplan för minskat 
matsvinn 2030 .45 Bland årets insatser kan nämnas att Jordbruksverket presenterat en 
studie om hållbara livsmedelssystem.46 Livsmedelsverket har tagit fram ett kunskaps -
underlag gällande mål och indikatorer för en hållbar livsmedelskonsumtion där 
miljö, hälsa, social och ekonomisk hållbarhet ingår.47 Livsmedelsverket med flera 
har genomfört insatser för mer hållbar konsumtion i offentliga verksamheter som 
exempelvis förväntas bidra till mindre matsvinn, mer hållbara och jämlika måltider 
samt att ungdomar utvecklar mer hållbara matvanor.48
Läs mer om resurseffektiva och giftfria kretslopp under miljökvalitetsmålen 
Giftfri miljö  och God bebyggd  miljö  samt under etappmålen.
43  Exklusive privatimport och egen produktion i Sverige. Källa https:/ /www.naturvardsverket.se/data-och-statistik/
textil/textil/
44  Information om hållbar konsumtion av textilier, Naturvårdsverket, NV-08871-17, 2021.
45  Fler gör mer Handlingsplan för minskat matsvinn 2030, Livsmedelsverket, Jordbruksverket, 
Naturvårdsverket, 2018.
46  Hållbara livsmedelssystem – Definition, pågående initiativ och förslag på åtgärder. Nr 2021:3, Jordbruksverket, 
2021.
47  Kunskapsunderlag med förslag på mål och indikatorer som styr mot miljömässigt-, socialt- och ekonomiskt 
hållbar livsmedelskonsumtion. Nr L 2021 nr 17, Livsmedelsverket. 2021.
48  Insatser har bland annat genomförts av Livsmedelsverkets nationella kompetenscentrum, Livsmedelsverkets 
nationella nätverk för bra matvanor, projektet  Ett nytt recept för skolmåltider  och i Miljömålsrådet. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser27Hushållning med naturresurser
Våra naturresurser utgör basen för livet på jorden och för människans nyttjande av 
ekosystemtjänsterna. Dagens utvinning och bearbetning av naturresurser står för 
cirka 50 procent av klimatpåverkan globalt sett och 90 procent av världens förlust av 
biologisk mångfald och vattenbrist. Den svenska konsumtionen har överutnyttjat 
ekosystemenen under lång tid och små förändringar sker i vårt ekologiska fotavtryck. 
(Läs mer om vår konsumtions användning av naturresurser på Sverigesmiljömål.se, 
generationsmålets indikator Ekologiskt fotavtryck per person .) 
Över tid så har vår inhemska materialkonsumtion (DMC) ökat kraftigt. DMC 
speglar den mängd material som utvinns i landet plus det som importeras minus det 
som exporteras. 2020 konsumerades 255 miljoner ton och materialkonsumtionen 
har därmed ökat med cirka 25 procent sedan 2010. Resursproduktivitet är ett mått 
som används för att mäta hur effektivt ekonomin nyttjar de naturresurser som 
konsumeras. Vår resursproduktivitet fortsätter att minska. Sveriges ekonomiska 
tillväxt är fortsatt starkt kopplad till användningen av biomassa, metaller, mineral 
och fossila bränslen. (Se figur G.3.).
Figur G.3 Utveckling av BNP , materialkonsumtion och resursproduktivitet i Sverige
90100110120130140150160170
1998 2000 2002 2004 2006 2008 2010 2012 2014 2016 2018index
BNP Materialkonsumtion DMC Resursproduktivitet BNP delat med DMC
Figuren visar utveckling av materialkonsumtion, BNP och resursproduktivitet i Sverige, 
1998–2019. Resursproduktiviteten definieras som BNP delat med materialkonsumtionen. 
Index (1998 = 100). 
Källa: SCB (Miljöräkenskaper) 
Konsumtionen av metaller har ökat under lång tid. Omställningen till grön tillväxt 
kommer i framtiden att ha en stor effekt på efterfrågan av mineralråvaror inom 
Europa och en potentiell sekundär utvinning/återvinning av kritiska råvaror från 
gruvavfall och deponier är viktig. Under 2021 har Tillväxtverket undersökt marknads -
barriärer för återvinning och ökat kunskapen i projektet Hur kan staten bidra till 
processindustrins gröna omställning genom att främja resurseffektiva system för 
material och metaller?  Regeringen har gett en särskild utredare i uppdrag att se 
över prövningsprocesser och regelverk i syfte att säkerställa en hållbar försörjning 
av innovationskritiska metaller och mineral. Det pågår flera prospekteringar och  28
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserärenden om att påbörja gruvdrift i fjällområdet, projekt med potentiell påverkan på 
fjällmiljöns obrutenhet befinner sig i olika stadier av prövning. Naturvårdsverket 
och Sveriges geologiska undersökning (SGU) har fått i uppdrag att arbeta för att 
öka möjligheterna till hållbar utvinning av mineral och metaller från sekundära 
resurser.
Förnybar energi och effektiv energianvändning
Utvecklingen för förnybar energi är svagt positiv och andelen förnybar energi var 
60 procent 2020 (se figur G.4). Den totala mängden förnybar energi i Sverige ökade 
med 18 TWh mellan 2017 och 2020. Ökningen beror framför allt på ökad elproduktion 
från vindkraft och ökad användning av biodrivmedel i transportsektorn. 
Figur G.4 Andel förnybar energi i Sverige i olika sektorer 2005–2020
2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020procent
Värme, kyla, industri m.m. El Totalt Transporter
Andelen förnybar energi av den totala energianvändningen i Sverige har ökat med en procent -
enhet per år under de senaste åren. Diagrammet visar även andelen förnybar energi inom 
olika samhällssektorer. 
Källa: Energimyndigheten och Eurostat
Under 2021 har flera strategier och åtgärder presenterats. Energimyndigheten har 
lagt fram ett förslag till en övergripande nationell strategi för vätgas och elektro -
bränslen49 samt att myndigheten tillsammans med Naturvårdsverket har presenterat 
en Nationell strategi för en hållbar vindkraftsutbyggnad50 i början av året. En rad 
olika intressen och faktorer påverkas på olika sätt och i olika grad av en utbyggnad 
av vindkraft. Under arbetets gång har nationella planeringsunderlag tagits fram som 
stöd för det regionala analysarbetet avseende renskötsel och samiska intressen, 
naturvärden, kulturmiljö och försvarsintressen. För att skynda på utbyggnaden 
av vindkraft till havs gav regeringen Svenska Kraftnät i uppgift att bygga ut trans -
missionsnätet för att möjliggöra anslutning av havsbaserad förnybar elproduktion. 
49  file:/ / /C:/Users/ksr/Downloads/F%C3%B6rslag%20till%20nationell%20strategi%2025%20nov.pdf
50  https:/ /energimyndigheten.a-w2m.se/Home.mvc?ResourceId=183601 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser29Reduktionsplikten och miljöstyrningen i bonus-malus-systemet skärptes. Miljömåls -
rådet har fortsatt arbetet med programområdet Hållbar elektrifiering  och lämnat 
fyra förslag till regeringen. Regeringen hade också för avsikt att lägga fram en 
elektrifieringsstrategi under hösten 2021, beslutet blev dock förskjutet och strategin 
presenterades i stället 3 februari 2022.
Läs mer om energi under uppföljningen av miljökvalitetsmålen God bebyggd 
miljö och  Begränsad klimatpåverkan.
Hållbara konsumtionsmönster 
Vår konsumtion av varor och tjänster har ökat kontinuerligt under 20 år vilket 
orsakar miljö- och hälsoproblem i Sverige och i andra länder. Under pandemin har 
våra konsumtionsmönster förändrats. Svenskarnas totala konsumtion minskade 
år 2020 med 4,7 procent men en återhämtning har skett och under de första tre 
kvartalen 2021 ökade hushållens totala konsumtion med 4,9 procent.51 Den digitala 
världen har utvecklats betydligt på olika sätt under pandemin. E-handeln har växt 
mycket kraftigt med 40 procent under 2020 och 20 procent under 2021.52 
Figur G.5 Konsumtionsbaserade växthusgasutsläpp per område 2008–2019
02468101214
2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019ton koldioxidekvivalenter per invånareHushållens 
konsumtion 
av transporterHushållens 
av livsmedelHushållens 
av boendeHushållens 
av övrigtOffentlig 
(inkl. HIO)InvesteringarTotala utsläpp 
per person och år
Figuren visar klimatpåverkande utsläpp från konsumtion uppdelat på transporter, livsmedel, 
boende, investeringar och offentlig konsumtion från Sverige och utlandet.53 
Källa: Naturvårdsverket
Generationsmålets indikator för konsumtionsbaserade växthusgasutsläpp visar på 
en minskande trend (se figur G.5). År 2019 var utsläppen cirka nio ton per person 
och år, varav cirka 60 procent, kommer från hushållens konsumtion och resterande 
40 procent från offentlig konsumtion och investeringar. De konsumtionsbaserade 
utsläppen omfattar utsläpp från varor och tjänster som används i Sverige, oavsett 
om utsläppen sker inom eller utom Sveriges gränser. En stor andel, 63 procent av 
51  Konsumtionsrapporten 2021 – Basfakta, Centrum för konsumtionsforskning, Göteborgs universitet, 2021.
52  E-barometern, https:/ /www.postnord.se/e-barometern/start/analys-av-arne-soledad 
53  Hela tidserien har uppdaterats och vi har därför fått en ny lägre nivå jämfört med Årlig uppföljning 2021. Mer 
information: https:/ /www.scb.se/hitta-statistik/statistik-efter-amne/miljo/miljoekonomi-och-hallbar-utveckling/
miljorakenskaper/pong/statistiknyhet/miljorakenskaper--miljopaverkan-fran-konsumtion-2018/ 30
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserväxthusgasutsläppen från svensk konsumtion uppstod utomlands år 2019. Indikatorn 
uppdateras årligen men speglar ännu inte pandemins effekter. En kraftig minskning av 
Sveriges territoriella utsläpp, det vill säga utsläpp av växthusgaser från den produktion 
av varor och tjänster som sker inom landets gränser, kan dock ses under pandemi året 
2020 (8,9 procent). Som helhet minskade svenskarnas resor med 13 procent  perioden 
mars 2020–augusti 2021, jämfört med 2019. Bantrafiken minskade med 43  procent, 
luftfarten med 64 procent, och sjöfarten med 74 procent.54 Klimatpolitiska rådet 
bedömer att de tillfälliga utsläppsminskningar som skett under den pågående 
 pandemin endast har marginell effekt på den globala uppvärmningen, samt på 
Sveriges förutsättningar att nå klimatmålen.55 Läs mer om territoriella utsläpp i 
Naturvårdsverkets fördjupade analys av den svenska klimatomställningen 2021.56 
För generationsmålets indikator Antal flygresor per person  kan inga aktuella data 
redovisas. Indikatorn visas på sverigesmiljömål.se. 
Flera insatser för en mer hållbar konsumtion har genomförts av myndigheter och 
andra aktörer. Miljömålsrådet har under 2021 fortsatt arbetet inom  programområdet 
Styrmedel för hållbar konsumtion , och i sin årsrapport till regeringen den 1 mars 2022 
presenterade rådet tre olika förslag på styrmedel kopplade till hållbara livsmedel 
för barn samt textilkonsumtionens miljöpåverkan. Miljömålsrådet har även arbetat 
med programområdet Syntesarbete för ett hållbart livsmedelssystem  som syftar till 
myndighetsgemensamma målbilder för hållbar livsmedelskonsumtion och produk -
tion under 2021.57 Naturvårdsverket har fortsatt arbetet med genomförande av 10YFP.58 
Under året har FN:s generalförsamling godkänt en förlängning av nuvarande mandat 
för genomförande av 10YFP från 2022–2030 utifrån att ohållbara konsumtions- och 
produktionsmönster är avgörande drivkrafter för utarmning av naturresurser, klimat -
förändringar, förlust av biologisk mångfald, föroreningar och undernäring. 
Konsumentverket har i uppdrag att bevaka och analysera förutsättningarna för 
konsumenter att agera på ett ur miljösynpunkt hållbart sätt. Under 2021 har myndig -
heten låtit genomföra en kartläggning av miljöpåståenden i marknadsföring59 som 
förväntas bidra till mer träffsäkra egna tillsynsinsatser och sprida kunskap om det 
marknadsföringslandskap som konsumenterna möter på miljöområdet. Konsument -
verket har identifierat betydande hinder för hållbar konsumtion60 vilket ökat kun -
skapen och förutsättningarna att motverka dessa hinder. Myndigheten har även 
påbörjat genomförande av ett regeringsuppdrag om att främja spridning och vidare -
utveckling av information om miljömässigt hållbar konsumtion och cirkulär ekonomi 
på webbplatsen hallakonsument.se. 
I den regionala årliga uppföljningen av generationsmålets strecksats för konsum -
tion finns flera exempel på nya innovativa affärslösningar och lokala gemenskaper 
för att samverka för ändrade konsumtionsmönster. Vissa insatser kan tyckas små, 
54  https:/ /www.trafa.se/etiketter/transportovergripande/langvaga-resandet-minskade-mest-under-pandemin-12855/
55  Klimatpolitiska rådets rapport 2021, Klimatpolitiska rådet, 2021.
56  https:/ /www.naturvardsverket.se/data-och-statistik/klimat/vaxthusgaser-territoriella-utslapp-och-upptag/
57  Se Miljömålsrådets årsrapport på Sverigesmiljömål.se. Publiceras 1 mars 2022.
58  Naturvårdsverket är svensk fokalpunkt i One Planet Network som är en motor i genomförandet av framför 
allt hållbarhetsmål 12. One Planet Network är ett globalt partnerskap med avsikt att implementera det 10-åriga 
ramverket för hållbara konsumtions och produktionsmönster (10YFP).
59  https:/ /www.konsumentverket.se/globalassets/publikationer/hallbarhet-och-miljo/miljoargument-i-
marknadsforing-2021-konsumentverket.pdf
60  https:/ /www.konsumentverket.se/globalassets/publikationer/hallbarhet-och-miljo/rapport-2021-2-konsumtion-
pa-villovagar-konsumentverket.pdf NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser31men är ändå viktiga för att bana väg för nya och mer hållbara konsumtionsmönster. 
De flesta länsstyrelser lyfter framför allt åtgärder kopplat till livsmedel och 2021 
har särskilt livsmedel från sjö och hav fått ökat utrymme i länens arbete. 
Ekologiska livsmedel
Den ekologiska produktionen av livsmedel handlar om att producera livsmedel 
på ett långsiktigt och hållbart sätt, där biologisk mångfald är en viktig aspekt. 
Regeringens inriktningsmål är att 30 procent av den svenska jordbruksmarken 
ska utgöras av certifierad ekologisk jordbruksmark år 2030 och 60 procent av den 
offentliga livsmedelskonsumtionen ska utgöras av certifierade ekologiska  produkter 
år 2030. För första gången på 20 år har den ekologiska inköpsandelen minskat 
i offentlig sektor, den summerades till 38 procent av de totala livsmedelsinköpen 
2020.61 
Konsumenternas intresse för ekologiska livsmedel har minskat 2020. Försälj -
ningen av ekologiska livsmedel inklusive alkoholfria drycker utgjorde 7,3 procent av 
den totala försäljningen av livsmedel och alkoholfria drycker (se figur G.6).  Andelen 
ekologiskt märkt fisk av den totalt försålda mängden fisk under 2020 uppgick till 
19,5 procent, vilket är en minskning med drygt tre procent jämfört med 2019. Kon -
sumentverket har genomfört en studie om attityder till ekologiska livsmedel som 
visar att endast en fjärdedel tycker det är viktigt att handla ekologiskt samt att högt 
pris är det största hindret för konsumenter att välja ekologiskt.62 Läs mer om livs -
medel under avsnittet om resurseffektiva kretslopp.
Figur G.6 Andelen ekologiskt producerade livsmedel och drycker i detaljhandeln 2004–2020procent
0123456789
2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020
Livsmedel plus alkoholfridryck Livsmedel Alkoholfridryck
Figuren visar andelen ekologisk försäljning av livsmedel och alkoholfria drycker inom respektive 
varugrupp inom detaljhandeln, 2004–2020, i procent. 
Källa: SCB
61  Ekomatcentrum marknadsrapport, Ekologiskt i statliga verksamheter 2021 statistik från 2020, 
Ekomatcentrum, 2021.
62  Attityder till ekologiska livsmedel En konsumentstudie om hinder för att välja ekologiskt, KOV 2021/96, 
Konsumentverket, juni 2021. 32
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserOffentlig konsumtion
De offentliga inköpen har stor klimat- och miljöpåverkan i Sverige och utomlands. 
Upphandlingsmyndigheten har under 2021 fortsatt att ta fram och vidareutveckla 
stöd för offentlig upphandling. Ett omfattande arbete har gjorts för att minska 
klimatpåverkan inom bygg och anläggning.63 Bland annat har en vägledning för 
inköp inom byggområdet, hållbarhetskriterier, ett verktyg för effektuppskattning 
samt lärande exempel tagits fram. Insatsen förväntas leda till betydande effekter på 
sikt eftersom denna sektor står för omkring en femtedel av Sveriges uppsläpp av 
växthusgaser (exklusive import). Ett omfattande kommunikations- och spridnings -
arbete gällande offentlig upphandling och Agenda 2030 har genomförts av myndig -
heten som även arbetat vidare med att sprida det stöd för cirkulär ekonomi och 
hållbar plastanvändning som togs fram under 2020. 
Under våren 2021 publicerade Upphandlingsmyndigheten en analys av inköps- 
och klimatdata för åren 2016 till 2019.64 Studien visar att de offentliga livsmedels -
inköpen blivit alltmer hållbara. Upphandlingsmyndighetens kriterier används 
i ökande omfattning och klimatpåverkan till följd av livsmedelsinköpen minskar. 
Studien indikerar också att ett strategiskt inköpsarbete med hållbarhetskrav i upp -
handlingar inte bara är bra för miljön utan även kan ge lägre kostnader.
Från Miljömålsrådets program Staten går före , som leds av Trafikverket, presente -
rades i mars 2021 två förslag till regeringen. Dels att fastställa etappmål för statliga 
myndigheter om att minska utsläppen av koldioxid från tjänsteresor, dels att initiera 
ett beställarnätverk för tjänsteresor. Under 2021 har arbetet fortsatt avseende bland 
annat utsläpp från arbetsmaskiner.65 
Analys
Under 2021 har pandemin fortsatt att ha betydande inverkan på samhället. 
 Regeringens omfattande satsningar och åtgärder under året för att minska de 
negativa effekterna av pandemin och bygga ett mer hållbart samhälle är positiva 
för generationsmålets utveckling och Agenda 2030. Investeringar i natur stödjer 
ekosystemens återhämtning och den biologiska mångfalden. Investeringar i gift -
fria cirkulära kretslopp och åtgärder för klimatet har inverkan på alla generations -
målets strecksatser. 
En positiv utveckling för generationsmålet kan under 2021 särskilt ses i indika-
torerna för miljömotiverade subventioner och förnybar energi. Mängden avfall 
och materialkonsumtionen fortsätter dock att öka medan resursproduktiviteten 
minskar. Vår konsumtions ekologiska fotavtryck och våra växthusgasutsläpp 
 minskar alltför långsamt.
Det finns starka samband mellan de stora utmaningarna, förlust av biologisk 
mångfald och klimatförändringar. Det finns också ett tydligt behov av insatser 
som tar hänsyn till båda dessa aspekter såväl som hälsa och en god livskvalitet.66 
63  Uppdraget ”Främja minskad klimatpåverkan vid offentlig upphandling av bygg-, anläggnings- och fastighets -
entreprenader”.
64  Matnyttigt och samhällsnyttigt Rapport om hur strategiska offentliga inköp av livsmedel bidrar till samhälls -
nytta, Nr 2021:1, Upphandlingsmyndigheten, 2021.
65  Miljömålsrådets årsrapport 2021 inklusive förslag till regeringen, Miljömålsrådets kansli, Naturvårdsverket, 2021.
66  https:/ /ipbes.net/sites/default/files/2021-06/20210609_workshop_report_embargo_3pm_CEST_10_june_0.pdf NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser33Positivt är att Sveriges klimatomställning i linje med klimatmålen bedöms vara 
fullt möjlig, men arbetet med omställningen behöver då fortsätta i hög takt.67 Ur ett 
inter nationellt perspektiv är klimatarbetet inte tillräckligt och går inte tillräckligt 
snabbt.68 De förändringar som skett i det säkerhetspolitiska läget under inledningen 
av 2022 kan komma att påverka satsningar på klimat och miljö och innebära för-
ändringar i energiförsörjningen. Detta tillför en ökad grad av osäkerhet kring 
generationsmålets utveckling. 
Betydelse för Agenda 2030 
Miljömålen hanterar den miljömässiga dimensionen i Agenda 2030 och är en viktig 
utgångspunkt för Sveriges nationella genomförande av agendan. Enligt FN:s ranking 
är Sverige en av de medlemsstater som kommit allra längst i genomförandet av 
agendan69 men flera utmaningar återstår för att lyckas genomföra målen. Särskilt 
utmaningar kopplade till mål 12 om en hållbar konsumtion och produktion, mål 13 
om att bekämpa klimatförändringarna, mål 14 om hav och marina resurser och 
mål 15 om ekosystem och biologisk mångfald.70 Årets insatser för generationsmålet 
bidrar till en mängd olika mål i Agenda 2030. Några exempel visas i tabell G.1. 
Tabell G.1 Påverkan på Agenda 2030 av åtgärder inom generationsmålet 
Agenda 2030 Exempel på åtgärder 
3 Friluftslivets år 2021
6 Nya etappmål för farliga ämnen och en hållbar dagvattenhantering
7 Strategi för hållbar vindkraftsutbyggnad.  
Förslag till en övergripande nationell strategi för vätgas och elektrobränslen.
8 Nationell handlingsplan för cirkulär ekonomi, ny färdplan för en hållbar 
 plastanvändning.
9 Industriklivet, insatser för en hållbar försörjning av innovationskritiska 
 metaller och mineral.
11 Klimatklivet
12 Åtgärder för att minska klimatpåverkan inom bygg och anläggning från offentlig 
konsumtion. Livsmedelsverkets insatser för minskat matsvinn.
13 Arbetet med naturbaserade lösningar.
14 Åtgärder för skydd av marina områden.  
Ny strategi för svenskt fiske och vattenbruk samt uppdaterat åtgärdsprogram 
för havsmiljön.
15 Åtgärder för skydd av natur, för pollinatörer och mot invasiva arter. 
Tabellen redovisar mål i Agenda 2030 som påverkats av åtgärder under 2021 för att uppnå generations-
målet. I tabellen ges även exempel på åtgärder.
67  Fördjupad analys av den svenska klimatomställningen 2021, Nr 7014, Naturvårdsverket, 2022
68  Climate Change 2022, Impacts, adaptations and vulnerability, IPCC, 2022
69  https:/ /dashboards.sdgindex.org/
70  Sveriges genomförande av Agenda 2030 för hållbar utveckling, Regeringskansliet, 2021 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser De 16 miljökvalitetsmålen 36
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserBEGRÄNSAD KLIMA TPÅVERKAN
BEGRÄNSAD KLIMA TPÅVERKANBegränsad klimatpåverkan
ANSVARIG MYNDIGHET:  NATURVÅRDSVERKET
Halten av växthusgaser i atmosfären ska i enlighet med FN:s ramkonvention för 
klimatförändringar stabiliseras på en nivå som innebär att människans  påv erkan 
på klimatsystemet inte blir farlig. Målet ska uppnås på ett sådant sätt och i en 
sådan takt att den biologiska mångfalden bevaras, livsmedelsproduktionen 
säkerställs och andra mål för hållbar utveckling inte äventyras. Sverige har till -
sammans med andra länder ett ansvar för att det globala målet kan uppnås.
Riksdagen har fastställt en precisering:
BEGRÄNSAD KLIMATPÅVERKAN:  Den globala medeltemperaturökningen begränsas 
till långt under 2 grader Celsius över förindustriell nivå och ansträngningar görs 
för att hålla ökningen under 1,5 grader Celsius över förindustriell nivå. Sverige ska verka internationellt för att det globala arbetet inriktas mot detta mål.
Utvecklingen i miljön är negativ 
Klimatförändringen är ett faktum – den är snabb och beror huvudsakligen på att vi 
människor släpper ut koldioxid och andra växthusgaser. Sedan 1800-talets mitt har den 
globala medeltemperaturen ökat med ungefär en grad Celsius. Klimatförändringar är 
redan tydliga i Sverige och i världen. Beroende på hur stora utsläppen blir, kommer klimatförändringarna att märkas av alltmer framöver. Miljöer som Östersjön och fjäll-världen, och samhällssektorer som jord- och skogsbruket, hör till de som är särskilt 
påverkade. Konsekvenser i Sverige av klimatförändringarna handlar förutom om 
direkta lokala effekter också om indirekta effekter genom förändringar i omvärlden.
Den kvarvarande globala ”koldioxidbudgeten” är mycket begränsad för att kunna 
klara Begränsad klimatpåverkan, det vill säga Parisavtalets målsättning om att begränsa 
den globala uppvärmningen under 1,5 grad, eller åtminstone långt under två   grader – 
markanta utsläppsminskningar behövs i närtid. 2020-talets första två år har  präglat s av 
den pågående pandemin, som till en början ledde till betydande utsläppsminskningar, 
efter vilket de globala utsläppen åter har vänt uppåt. Framsteg gjordes i klimat -
förhandlingarna vid partsmötet i Glasgow (COP26) – men ambitionerna i samlings -
beslutet ”Glasgowpakten” behöver skyndsamt få verkligt genomslag i ländernas klimatpolitik för att någon möjlighet ska finnas att klara miljökvalitetsmålet. 
Resultat
Enligt riksdagsbeslut är miljökvalitetsmålets innebörd att ökningen av den globala medeltemperaturen ska begränsas till långt under två grader Celsius över förindustri -
ell nivå, och ansträngningar göras för att hålla ökningen under 1,5 grad Celsius över förindustriell nivå. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser37För att kunna klara miljökvalitetsmålet behöver ökningen av atmosfärens växthusgas -
halter snabbt avstanna och börja vända neråt. Idag ökar dock halten år för år. Halten 
av koldioxid, den mest betydelsefulla av de växthusgaser människan släpper ut, har 
ökat stadigt och är idag på en nivå utan motsvarighet under åtminstone de senaste 
två miljoner åren. Figur 1.1 visar utvecklingen den senaste dryga femtioårsperioden. 
Figur 1.1  Koncentration av koldioxid i atmosfären 1959–2021
050100150200250300350400450
1950 1960 1970 1980 1990 2000 2010 2020 2030ppm (miljondelar)
Människans aktiviteter – särskilt förbränning av fossila bränslen och avskogning – har orsakat 
en kraftig ökning av koncentrationen av koldioxid i atmosfären. Den förindustriella nivån var 
cirka 280 ppm.
Källa: NOAA (National Oceanic and Atmospheric Administration), USA. Data från mätstationen på Mauna Loa. 
Den största delen av de globala växthusgasutsläppen härrör från förbränning av 
fossila bränslen – främst för el- och värmeproduktion, inom industrin och för 
transporter. Avskogning i tropikerna och jordbruksproduktion är andra betydande 
utsläppskällor globalt. Utsläpp av partiklar påverkar också klimatet.71 Sotpartiklar 
har en nettouppvärmande effekt, medan till exempel sulfat- och nitratpartiklar 
ger en kylning. Den sammanlagda effekten av de utsläpp som bidrar till partiklar 
i atmosfären uppskattas vara kylande. Totalt beräknas halten av samtliga klimat -
påverkande gaser och partiklar i atmosfären i koldioxidekvivalenter72 motsvara 
cirka 460 ppm (miljondelar).73 
Den globala medeltemperaturen har hittills ökat med ungefär en grad jämfört 
med medeltemperaturen under 1800-talets andra hälft (se figur 1.2). Vart och ett av 
de fyra senaste decennierna har varit varmare än samtliga föregående decennier så 
långt tillbaka som det finns globala mätdata.74 Paleoklimatologisk75 forskning visar 
att jordens medeltemperatur i dag antagligen är högre än vad den varit på cirka 
125 000 år. FN:s klimatpanel IPCC visar i sin senaste omfattande sammanställning 
kring klimatförändringens naturvetenskapliga grund (delrapporten från arbets -
71  Partiklarna är kortlivade (livstid timmar-dagar) i luften och har därför inte samma långvariga påverkan som de 
flesta växthusgaser har (livstid år-decennier-sekler). 
72  Koldioxidekvivalent är enkelt förklarat mängden av ett klimatpåverkande ämne, till exempel metan, uttryckt 
som den mängd koldioxid som ger samma uppvärmningseffekt.
73  Europeiska Miljöbyrån (2021). https:/ /www.eea.europa.eu/data-and-maps/indicators/atmospheric-greenhouse-
gas-concentrations-7/assessment 
74  Cirka år 1850. 
75  Paleoklimatologi är läran om klimatet under perioder före observationer med meteorologiska instrument.  38
BEGRÄNSAD KLIMA TPÅVERKANgrupp I till panelens sjätte stora utvärderingsrapport; AR6 – Assessment Report 6 )76 
att den pågående klimatuppvärmningen är mycket påtaglig och att vetenskapen 
är robust i slutsatsen att det är människans inverkan som orsakat den observerade 
uppvärmningen. 
Figur 1.2  Avvikelser från global genomsnittlig yttemperatur 1850–2021
–0,20,00,20,40,60,81,01,21,4
1850 1860 1870 1880 1890 1900 1910 1920 1930 1940 1950 1960 1970 1980 1990 2000 2010°C
2020
Den globala genomsnittliga yttemperaturen stiger. Avvikelserna i figuren är i förhållande till 
temperaturgenomsnittet för perioden 1850–1900.
Källa: University of East Anglia (Climatic Research Unit)
Effekter av klimatförändringarna
Utöver ökningen i global medeltemperatur märks klimatförändringen även i en 
rad andra observationer. Det gäller exempelvis tillbakagången för den stora majori -
teten av jordens glaciärer77, en accelererande stigning av havsnivåerna, förändrade 
nederbördsmönster (generellt ökad nederbörd i Nordeuropa) och den drastiska 
uttunningen och minskade utbredningen av havsistäcket i Arktis. Klimatföränd -
ringarna i Sverige kan förenklat sammanfattas som att vi har fått det varmare och 
blötare. Den ökade koldioxidhalten i atmosfären har också lett till en pågående 
försurning av världshaven, detta eftersom en del av den tillförda koldioxiden löses 
i haven.78 Haven blir i likhet med atmosfären varmare – 2021 var det varmaste året 
som uppmätts i haven.79 En omfattande sammanställning över kunskapsläget om 
klimatförändringarnas effekter, och om sårbarheter och anpassningsmöjligheter 
inför dem, publicerades av IPCC i februari 2022.80 Sammanställningen utgjorde 
delrapporten från IPCC:s arbetsgrupp II till AR6. 
76  IPCC (2021) Climate Change 2021: The Physical Science Basis. Contribution of Working Group I to the Sixth 
Assessment Report of the Intergovernmental Panel on Climate Change. 
77  Symboliskt för hur allomfattande tillbakagången är, är nya rön om hur även Mount Everests högsta glaciär 
krymper – Potocki et al (2022) Mt. Everest’s highest glacier is a sentinel for accelerating ice loss. Nature Climate 
and Atmospheric Sciences.  
78  Havens försurning är med andra ord i huvudsak en parallell effekt av koldioxidutsläppen. Åtgärder för 
att begränsa koldioxid utsläppen motverkar såväl den globala uppvärmningen och dess konsekvenser, som 
havsförsurningen.
79  Cheng et al. (2022) Another Record: Ocean Warming Continues through 2021 despite La Niña Conditions. 
Advances in Atmospheric Sciences .
80  IPCC (2022) Climate Change 2022: Impacts, Adaptation and Vulnerability. Contribution of Working Group II to 
the Sixth Assessment Report of the Intergovernmental Panel on Climate Change. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser39Ett fenomen som särskilt uppmärksammats under senare tid är den omfattande 
korallblekning81 som har pågått runt om i världen.82 Skoven av blekning har åter-
kommit med allt tätare intervall, och detta utgör ett alltmer akut överlevnadshot 
mot världens mest artrika marina ekosystem. Särskilt uppmärksammade har också 
de dramatiska förändringarna i Arktis varit. Sommaren 2021 observerades för första 
gången någonsin regn på den grönländska inlandsisens högsta topp – en plats där 
all tidigare observerad nederbörd kommit som snö.83 Det blir alltmer uppenbart att 
Arktis som vi känt det är på väg att ersättas med ett på många sätt nytt sorts Arktis, 
med djupgående konsekvenser för människa och natur. En snabbare avsmältning 
av de arktiska och antarktiska inlandsisarna får också stora globala konsekvenser 
genom att bidra till den tilltagande havsnivåhöjningen. Flera studier under senare 
tid varnar för att destabiliseringen av isarna riskerar att gå snabbare än vad som 
tidigare bedömts.84 
Klimatförändringarna har påverkat sannolikheten för vissa väderextremer – inte 
minst har sannolikheten för värmeböljor tydligt ökat. Bland de extremhändelser som 
inträffade under det gångna året märks bland annat värmeböljan sommaren 2021 
över nordvästra Nordamerika. I Kanada uppmättes rekordtemperaturen 49,6 grader 
Celsius.85 Byn i vilket rekordet uppmättes86 förstördes till stora delar dagen efter av 
en (till värmeböljan relaterad) skogsbrand. 
I Europa var sommaren 2021 i snitt den varmaste som uppmätts.87 Ett  preliminärt 
temperaturrekord för Europa noterades på italienska Sicilien med 48,8 grader Celsius.88 
Inte minst Tyskland och Belgien drabbades hårt av häftiga regn med över  svämningar 
under juli månad, med över 220 döda och omfattande förstörelse. Upp  värmningen av 
klimatet ökar risken för kraftiga skyfall.89 En rapport från Europeiska miljöbyrån upp -
skattar att de ekonomiska förlusterna från olika typer av väder  extremer i Europa under 
de senaste 40 åren har uppgått till cirka 500 miljarder euro.90 Även i Sverige inträffade 
kraftiga skyfall med översvämning av infrastruktur och bebyggelse under sommaren 
2021. Den 17–18 augusti föll 161,6 mm regn över Gävle, vilket ledde till omfattande över -
svämningar med cirka en halv miljard kronor i skadekostnader. 
Ju mer utsläppen av växthusgaser begränsas, desto mer begränsas också klimat -
förändringens omfattning, inklusive att riskerna blir färre för att svårförutsägbara 
trösklar passeras där abrupta och potentiellt mer eller mindre irreversibla föränd -
ringar sker.91 Fortsatta utsläpp enligt nuvarande utveckling skulle ge upphov till 
81  Korallblekning kan ske vid temperaturökningar, vilket koraller är känsliga för, och innebär att korallerna dör. 
Korallerna är dessutom utsatta för havsförsurningen, och andra typer av miljöpåverkan. Världens korallrevs 
möjligheter att överleva i ett skick liknande dagens är mycket osäker om den globala medeltemperaturen ökar med 
två grader eller ens 1,5 grader. 
82 van Woesik & Kratochwill (2022) A global coral-bleaching database, 1980–2020. Nature Scientific Data.
83  Forskarna på toppens forskningsstation (Summit Camp) saknade enligt uppgift regnmätare att mäta regnet med 
då händelsen var så oväntad. 
84  Se tex Milillo (2022), Rapid glacier retreat rates observed in West Antarctica. Nature Geoscience.
85  Ett exceptionellt överträffande av det tidigare Kanada-rekordet från 1937 på 45 grader Celsius. 
86  Lytton i delstaten Brittish Columbia.
87  https:/ /climate.copernicus.eu/copernicus-warmest-summer-europe-small-margin-august-globally-joint-third-
warmest-record
88  https:/ /public.wmo.int/en/media/news/mediterranean-gripped-extreme-heat-new-reported-temperature-record
89  World Weather Attribution initiative (2021), Heavy rainfall which led to severe flooding in Western Europe made 
more likely by climate change.
90  Europeiska Miljöbyrån (2022), Economic losses and fatalities from weather- and climate-related events in Europe.
91  Ett exempel på en ”tröskel” som skulle kunna överträdas vore en större störning av AMOC (den atlantiska 
havscirkulation i vilket den så kallade Golfströmmen är en komponent), något som skulle kunna ge betydande 
återverkningar för klimatförhållanden på båda sidor Atlanten.  40
BEGRÄNSAD KLIMA TPÅVERKANförändringar med mycket djupgående konsekvenser för ekosystem och biologisk 
mångfald runt om i världen, liksom för människors samhällen och försörjnings -
möjligheter. Klimatrelaterade risker för exempelvis hälsa, försörjningsförmåga, livs -
medelssäkerhet, vattentillgång och ekonomisk utveckling väntas öka vid en fortsatt 
global uppvärmning till 1,5 grad och väntas bli ännu större vid två grader och däröver. 
Exempelvis Världshälsoorganisationen WHO konstaterar att klimatförändringen 
redan påverkar människors hälsa på en rad sätt och framöver riskerar att undergräva 
årtionden av framsteg inom global folkhälsa.92 I sin senaste översikt över de största 
globala riskerna ger stiftelsen World Economic Forum klimatrelaterade risker en 
mycket framträdande plats. Dessa risker hänger ihop med varandra och betraktas 
också som tätt sammanbundna med andra risktyper, till exempel risker för  konflikter 
och storskalig ofrivillig migration.93 Tabell 1.1 illustrerar en bedömning från experter 
och beslutsfattare av de allvarligaste riskerna världen står inför under den närmaste 
tioårsperioden. 
Tabell 1.1 Bedömning ur World Economic Forums globala riskrapport av de allvarligaste globala 
riskerna för de kommande tio åren
Ekonomi Miljö Geopolitik Samhälle1Brister i begränsning av klimatförändringarna 
och i klimatanpassning
2 Extrema väderhändelser
3 Förlust av biologisk mångfald
4 Försvagad social sammanhållning
5 Kris i försörjningsmöjligheter6 Spridning av infektionssjukdomar
7 Miljökatastrofer orsakade av människan
8 Naturresurskriser
9 Skuldkriser
10 Geoekonomisk konfrontation
Bedömningen av riskerna i tabellen utgår från en tioårshorisont och är baserad på en internationell 
enkät med hundratals experter och beslutsfattare som respondenter.
Källa: The Global Risks Report 2022. World Economic Forum, Genève, Schweiz, 2022.
Uppvärmningen av klimatet är, och kommer också framöver vara, större i  Skandinavien 
än det globala genomsnittet.94 Effekterna kan bli omfattande, bland annat för jord- och 
skogsbruket, liksom för naturliga ekosystem.95 Känsliga miljöer i fjällen, där träd -
gränsen förväntas flytta allt högre upp i terrängen, är särskilt utsatta. Även Östersjön 
anses vara särskilt utsatt för klimatförändringarna, med sitt bräckta vatten och speciella 
ekosystem, och en redan hög belastning av andra miljöpåverkansfaktorer.96 Sam -
hället behöver stå rustat för ändrade förekomster av exempelvis översvämningar, 
värmeböljor, torka, ras och skred. Även utifrån ett optimistiskt scenario i linje med 
Parisavtalets temperaturmål97, finns behov av klimatanpassning. Klimatförändring -
ens konsekvenser för mänskliga system i Sverige handlar om direkta lokala effekter 
92  https:/ /www.who.int/health-topics/climate-change#tab=tab_1 
93  World Economic Forum (2022), The Global Risks Report 2022.
94  Uppvärmningen går generellt fortare över land än över hav, och går likaså generellt fortare i områdena nära Arktis. 
95  Se också bland annat uppföljningen av miljökvalitetsmålet Ett rikt växt ­ och djurliv  under precisering 2. 
96  HELCOM (2021), Climate Change in the Baltic Sea – 2021 Fact Sheet. 
97  Och också inom ramarna för variabiliteten i det redan i dag rådande klimatet, vad gäller flera 
samhällsverksamheter.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser41såväl som indirekta effekter genom förändringar i omvärlden (på områden som 
exempelvis livsmedel, finans och försäkring, handel, människors rörelsemönster, 
geopolitik och infrastruktur). 
Den nationella strategi för klimatanpassning som Sverige antog 2018 innebar 
bland annat att ett nationellt expertråd för klimatanpassning tillsattes, i syfte att 
utvärdera arbetet med klimatanpassning i Sverige och ge förslag på fortsatt arbete. 
Den första rapporten från expertrådet publicerades i februari 2022.98 I rapporten 
konstaterar expertrådet att det pågår klimatanpassningsinsatser i många delar 
av samhället – men att mer behöver göras, organiseringen utvecklas och ansvars -
förhållanden förtydligas. Expertrådets förslag utgör underlag till regeringens 
 uppdaterade nationella strategi för klimatanpassning som ska tas fram 2023. 
Globalt samarbete 
Samarbete mellan världens länder är en avgörande förutsättning för att minska 
de globala utsläppen. Den centrala globala processen för att minska klimatpåverkan 
är arbetet inom FN:s klimatkonvention (UNFCCC99), och Parisavtalet100, som slöts 
2015 och anger parternas målsättningar.
Klimatkonventionen och Parisavtalet
Det tjugosjätte partsmötet (COP26) skulle egentligen ha hållits redan 2020 men 
sköts upp på grund av pandemin till att hållas i november 2021, i Glasgow. Mötet 
var en särskild milstolpe i de internationella klimatförhandlingarna sedan COP21 
i Paris 2015, bland annat då det var det första mötet efter COP21 till vilket parterna 
förväntades ha inkommit med uppdaterade nationellt beslutade  klimatåtaganden 
(Nationally Determined Contributions, NDC) utifrån Parisavtalets princip om 
successiv ambitionshöjning. Cirka 150 av världens länder hade inför mötet lämnat 
in sina nya eller uppdaterade åtaganden. Mer om de uppdaterade åtagandena och 
hur de står sig i förhållande till Parisavtalets temperaturmål i avsnittet Analys . 
Fundamentalt vid COP26 var att beslut kunde fattas om de sista delarna av 
Parisavtalets så kallade regelbok, det gemensamma regelverk som mer i detalj anger 
hur Parisavtalet ska uppnås. Det handlar om hur länder ska planera, kommunicera, 
genomföra, rapportera och följa upp sina åtagande under Parisavtalet. Beslutet 
i Glasgow innebar även att grunden är lagd för användandet av Parisavtalets  verktyg 
för internationella samarbetsformer som bland annat omfattar handel med utsläpps -
minskningsenheter och vars regler finns i Parisavtalets artikel 6. Det innebar också 
att länderna nu rekommenderas femåriga tidsramar för sina klimatåtaganden från 
och med 2031.
En stötesten under förhandlingarna i Glasgow rörde de utvecklade  ländernas löfte 
om stöd till utvecklingsländerna i deras arbete för klimatanpassning och utsläpps -
minskningar. Löftet från de utvecklade länderna sedan COP15 i  Köpenhamn innebär 
att 100 miljarder USD ska mobiliseras årligen från år 2020, ett löfte som inte har 
infriats. De utvecklade länderna slöt i Glasgow upp, med Sverige och Egypten som 
förhandlingsledare i frågan, om att så snart som möjligt nå upp till den utlovade 
98  Nationella expertrådet för klimatanpassning (2022), Första rapporten från Nationella expertrådet för 
klimatanpassning.
99  United Nations Framework Convention on Climate Change. 
100  https:/ /www.naturvardsverket.se/parisavtalet 42
BEGRÄNSAD KLIMA TPÅVERKANårliga målnivån. Det beslöts också om en process för ett uppdaterat finansierings -
mål som ska gälla efter 2025. Inför 2025 uppmanades även till att finansiering för 
anpassning åtminstone ska fördubblas jämfört med 2019, detta mot bakgrund av 
att stödet till anpassning har tenderat vara betydligt mindre än stödet till utsläpps -
minskningar. Vidare togs beslut om ett nytt klimatanpassningsarbetsprogram101 
för att konkretisera ett globalt klimatanpassningsmål och hur länders åtgärder för 
klimatanpassning ska mätas och följas upp. I strålkastarljuset under COP26 hamnade 
även frågan om skador och förluster (på engelska: loss and damage), vilket handlar 
om ersättning för de klimatskador som trots utsläppsminskningar och anpassning 
uppstår. De mest sårbara länderna var pådrivande bakom beslutet om en ny dialog 
för ett möjligt arrangemang för finansiering för skador och förluster. 
Historiskt från COP26 var också att samlingsbeslutet från mötet, den så kallade 
”Glasgowpakten”102 (på engelska: Glasgow Climate Pact) innehöll skrivningar om 
bland annat nedfasning av kol och avskaffande av ineffektiva fossilsubventioner, 
vilket inte förekommit i tidigare motsvarande COP-dokument. 
Samlingsbeslutet från Glasgow trycker också på att parterna måste hålla kvar 
möjligheten att kunna klara 1,5-gradersnivån och att detta innebär reduktioner om 
45 procent av de globala koldioxidutsläppen till 2030 jämfört med 2010, omfattande 
utsläppsminskningar också av andra gaser, och att koldioxidneutralitet nås runt 
2050, i linje med de forskningsslutsatser som IPCC har redovisat. En rad åtgärder 
ingår i beslutet som ett led i att parterna ska uppfylla dessa krav, exempelvis upp -
manas länder som inte uppdaterat sina åtaganden i tillräcklig utsträckning att göra 
det redan till slutet av 2022, liksom att arbeta fram långsiktiga klimatstrategier till 
2050. 
Vid sidan av mötesbesluten kommunicerades också i samband med COP26 ett 
antal utfästelser och deklarationer. Sverige, som enskilt land eller som del i EU, ingick 
i flera av dessa. Det handlade bland annat om ett globalt metanlöfte103 (initierat av 
EU och USA, totalt omfattas över hundra länder) om att minska metanutsläppen med 
minst 30 procent till 2030 jämfört med 2020, och en deklaration som över hundra 
länder undertecknade om att stoppa avskogningen senast till 2030.104 
Till andra initiativ kopplade till UNFCCC-förhandlingarna, där Sverige sedan 
tidigare deltar för att underlätta förhandlingarna och uppnåendet av Parisavtalets 
mål, hör exempelvis det så kallade NDC-partnerskapet, i vilket utvecklingsländer 
stödjs i arbetet med att genomföra sina nationella klimatplaner. Inom NDC-partner -
skapet lanserades under COP26 en ”Partnership Action Fund”.105 
Ett högnivåmöte hölls också i samband med COP26 i svensk regi inom den 
ledarskapsgrupp för klimatomställning i den tunga industrin (LeadIT106) som Sverige 
och Indien lanserade 2019. Implementeringen av färdplaner och strategier för 
gruppens medlemmar stod i fokus vid mötet. 
COP27 kommer att arrangeras av Egypten i november 2022 i Sharm el-Sheikh. 
101  https:/ /unfccc.int/documents/311181
102  https:/ /unfccc.int/documents/310475
103  https:/ /www.globalmethanepledge.org/
104  https:/ /ukcop26.org/glasgow-leaders-declaration-on-forests-and-land-use/
105  https:/ /ndcpartnership.org/news/cop26-members-ndc-partnership-announce-partnership-action-fund-
launch-commitments-33million
106  https:/ /www.industrytransition.org/ NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser43Montrealprotokollet – HFC
Vid sidan av Klimatkonventionen har Montrealprotokollet varit av stor vikt för klimat -
arbetet genom utfasningen av ozonnedbrytande växthusgaser, i synnerhet de av 
typen CFC och HCFC. 
Kigalitillägget till Montrealprotokollet slår fast en tidtabell för utfasningen av 
ämnesgruppen HFC.107 Arbetet med tilläggets genomförande pågår – de utvecklade 
länderna är redan i färd med att fasa ut ämnena, medan de flesta utvecklingsländer 
har till 2024 på sig att stabilisera användningsnivåerna. Kigalitillägget uppskattas 
kunna bidra till att uppvärmning på 0,5 grader Celsius fram till slutet av århundra -
det undviks. Om energieffektivisering genomförs samtidigt som HFC:erna byts ut 
finns en mycket betydande ytterligare klimatvinst att göra. 
Globala styrmedel för sjöfart och flyg
Inom FN:s internationella sjöfartsorganisation IMO (International Maritime 
 Organization) finns sedan 2018 en initial strategi för att begränsa utsläpp av växthus -
gaser från internationell sjöfart. Strategin omfattar bland annat ett mål om att till 
2050 minska de fossila utsläppen från den internationella sjöfarten med minst 
50 procent, jämfört med 2008. Som ett led i att realisera strategins mål beslutade 
IMO i juni 2021 om ett styrmedelspaket för minskade utsläpp i närtid, som kom -
pletterar de regler för energieffektiv konstruktion av nya fartyg som finns sedan 
tidigare. Paketet innebär bland annat att designkrav ställs även på äldre fartyg och 
att IMO inför en indikator och klassificering som gör det möjligt att jämföra fartygs 
energieffektivitet. Världens fartygs koldioxidutsläpp i förhållande till transport -
arbetet ska minska med 11 procent till 2026 jämfört med 2019 års nivå. 
IMO arbetar nu med att se över klimatstrategin och att ta fram ytterligare styr -
medel som ska styra mot 2050-målet. Förhandlingarna är i ett tidigt skede och för 
närvarande diskuteras en möjlig bränslestandard, olika marknadsbaserade styr-
medel såsom skatter/avgifter eller handelssystem samt kombinationer av styrmedel. 
Inom FN:s internationella flygorganisation ICAO (International Civil Aviation 
Organization) inleddes i januari 2021 infasningsperioden för klimatstyrmedlet 
CORSIA (Carbon Offsetting and Reduction Scheme for International Aviation). 
Systemet syftar till en koldioxidneutral tillväxt från det internationella flyget från 
och med år 2020, genom att flygbolag ska kunna köpa utsläppsenheter eller klimat -
kompensationsåtgärder som ska reducera koldioxidutsläpp i andra sektorer. Till 
följd av det minskade globala flygandet relaterat till pandemin och beslutet att 
använda basåret 2019 under pilotfasen 2021–2032, behöver än så länge inga klimat -
kompenseringsåtgärder genomföras. Vidare omfattar CORSIA inte inrikes flyg eller 
höghöjdseffekterna.108 
107  Fluorerade kolväten – industriellt framställda gaser som bland annat används som köldmedier. Många av 
HFC-gaserna är kraftfulla växthusgaser.
108  “Höghöjdseffekterna” avser den särskilda klimateffekten av utsläpp av framför allt vattenånga och kväveoxider 
på hög höjd.  44
BEGRÄNSAD KLIMA TPÅVERKANInsatser i EU
Stort lagstiftningspaket föreslaget för att nå  skärpta klimatmål
I juni 2021 antog EU en klimatlag109 som slog fast att unionen senast 2050 ska vara 
klimatneutral och till 2030 ska minska sina nettoutsläpp med minst 55 procent 
jämfört med 1990 års utsläpp. I syfte att skapa förutsättningar för att nå detta mål 
presenterade kommissionen i juli 2021 ett paket med lagstiftningsförslag kallat 
”55%-paketet” (Fit for 55).110 
Paketet innehåller förslag till omfattande förändringar av befintlig  lagstiftning, 
exempelvis utsläppshandelsdirektivet (EU ETS111), ansvarsfördelningsförordningen 
(ESR112) och LULUCF113-förordningen för utsläpp och upptag från skog och mark. 
Därutöver föreslås revideringar av bland annat direktiven om förnybar energi, 
energieffektivisering samt energiskatter. Det föreslås att utsläppen inom EU ETS 
ska minska med 61 procent jämfört med 2005, en skärpning med 18 procentenheter 
jämfört med tidigare 43 procent. Det föreslås också att sjöfartens koldioxidutsläpp 
ska bli del av EU ETS. Vidare föreslås också styrmedlet ”FuelEU Maritime” införas 
för att öka sjöfartens användning av förnybara och lågfossila bränslen, och för flygets 
del föreslås styrmedlet Refuel EU Aviation där den centrala komponenten är en 
europeisk kvotplikt för biodrivmedel eller andra hållbara drivmedel i flygbränslet. 
Utsläppen från ESR föreslås minska med 40 procent jämfört med tidigare 
30 procent. Beting fördelas mellan medlemsstaterna grundat på BNP. Det föreslås 
också att en ny utsläppshandel som omfattar utsläppen från vägtransporter och 
egen uppvärmning av byggnader införs. Därtill föreslås skärpta krav på utsläppen 
från nyproducerade bilar, med krav på nollutsläpp (”vid avgasröret”) 2035. 
Kommissionen föreslår att EU:s gemensamma upptag från skog och mark 2030 
ska vara 310 miljoner ton koldioxidekvivalenter och att enskilda medlemsländer 
får ett beting för att uppfylla detta mål. Tillvägagångssättet skiljer sig från tidigare 
regler för LULUCF där målen utgått från så kallad ”no-debit” utifrån referensnivåer. 
Det föreslås också att jordbrukets utsläpp efter 2030 ska hanteras tillsammans med 
nuvarande LULUCF i en ny AFOLU114-sektor. 
EU föreslås även införa en så kallad gränsjusteringsmekanism (Carbon Border 
Adjustment Mechanism – CBAM, också ibland benämnt ”klimattull”) som innebär 
att importörer av järn, stål, cement, aluminium, mineralgödsel och elektricitet får 
betala en avgift baserat på varans koldioxidinnehåll som motsvarar utsläppsrätts -
priset i EU ETS. Mekanismen föreslås gälla fullt ut från 2026, efter en övergångs -
period 2023–2025 där importörer har rapporteringskrav men inga krav på att betala 
CBAM-avgifter. 
Andra processer och initiativ 
Vidare godkände EU-parlamentet under 2021 en reform av EU:s gemensamma 
jordbrukspolitik (CAP) för perioden 2023–2027. Reformen är tänkt att stödja över-
gången till mer hållbara produktionssystem och har anpassats till EU:s lagar och 
åtaganden på miljö- och klimatområdet. De nya reglerna innebär flera förändringar 
109  https:/ /eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=legissum%3A4536626
110  https:/ /eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=CELEX:52021DC0550
111  EU Emissions Trading System.
112  Effort Sharing Regulation.
113  Land Use, Land Use Change and Forestry.
114  Agriculture, Land-Use and Forestry. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser45med bäring på jordbrukets klimatpåverkan, nytt blir exempelvis att minst 25 procent 
av direktstöden inom medlemsländerna ska utgöras av ettåriga miljöersättningar 
(så kallade eco-schemes). Dessa kommer fokusera på ett antal av EU definierade 
åtgärdsområden med syfte att öka incitamenten för miljö- och klimatvänliga 
 produktionsmetoder. Regeringen har i december 2021 skickat sitt förslag på svenskt 
genomförande av jordbrukspolitiken från 2023 till EU-kommissionen, som ska 
granska förslaget under 2022.115 
Nytt på jordbruksområdet är också EU:s strategi för jord- och markhälsa som 
presenterades i november 2021 och bland annat syftar till att bidra till kolinbindning 
och minskade växthusgasutsläpp.116 Samtidigt lade Kommissionen även ett förslag 
om en reglering av handeln med råvaror och produkter som kan orsaka avskogning, 
i syfte att minska EU:s inverkan på avskogning som bland annat driver på klimat -
förändringen.117 I december 2021 kom också ett meddelande från Kommissionen 
om ”Sustainable carbon cycles” med en handlingsplan för hållbara lösningar för 
ökad kolinlagring.118 
För att hjälpa investerare att identifiera miljömässigt hållbara investeringar inför 
EU vidare en ”grön taxonomi” som ett gemensamt klassificeringssystem.119 Under 
2021 antog Kommissionen en första delegerad akt med tekniska  granskningskriterier 
för de klimatrelaterade målen i taxonomin. Taxonomin fortsätter att stegvis genom-
föras för att kunna tillämpas fullt ut 2023. 
Under 2021 infördes eller skärptes också energibesparingskrav för tio produkt -
kategorier, bland annat belysning och kylskåp, som regleras under Ekodesign-
direktivet/Energimärkningsdirektivet120, och en utvecklad energimärkning under 
Energimärkningsdirektivet infördes.
Insatser i Sverige
Insatser inom Sverige (inklusive EU-styrmedel utöver ovanstående) för att nå miljö -
kvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan  och klimat-etappmålen återfinns i Natur -
vårdsverkets underlag till regeringens klimatredovisning 2022 enligt klimat lagen, 
som publicerats i mars 2022.121 
Analys
Under 2020 ledde covid-19-pandemin till historiska utsläppsminskningar – de 
globala fossila koldioxidutsläppen minskade med uppskattningsvis 5,4 procent. 
Det är den största utsläppsminskningen någonsin i absoluta tal. Under 2021 vände 
utsläppen åter uppåt, så att de fossila energi relaterade koldioxidutsläppen i världen 
2021 enligt preliminära skattningar, med en återhämtning som var den största 
115  https:/ /ec.europa.eu/info/food-farming-fisheries/key-policies/common-agricultural-policy/new-cap-2023-27/
key-reforms-new-cap_en
116  https:/ /ec.europa.eu/environment/strategy/soil-strategy_en
117  https:/ /ec.europa.eu/environment/publications/proposal-regulation-deforestation-free-products_en
118  https:/ /ec.europa.eu/clima/eu-action/forests-and-agriculture/sustainable-carbon-cycles_en
119  https:/ /ec.europa.eu/info/business-economy-euro/banking-and-finance/sustainable-finance/eu-taxonomy-
sustainable-activities_en
120  Directive 2009/125/EC & Regulation (EU) 2017/1369.
121  Naturvårdsverket (2022) Naturvårdsverkets underlag till klimatredovisning enligt klimatlagen – Redovisning av 
regeringsuppdrag.  46
BEGRÄNSAD KLIMA TPÅVERKANutsläppsökningen i absoluta tal, mer än kom ikapp 2020 års minskning. Utsläppen 
beräknas därmed ha blivit större år 2021 än något tidigare år i historien. 
Nya utfästelser om utsläppsminskningar från världens länder har under det 
senaste året inneburit steg framåt, men deras sammanlagda effekt är långt ifrån 
tillräcklig. FN:s miljöprogram UNEP visar i sin bedömning122 från oktober 2021 att 
det för att sannolikt123 klara av att begränsa den globala temperaturökningen till 
1,5 grader i perspektivet år 2100, finns ett ”utsläppsgap” gentemot år 2030 på cirka 
28 miljarder ton koldioxid ekvivalenter jämfört med ländernas samlade (ovillkorade) 
utfästelser (se figur 1.3). Utfästelser och uppdaterade NDC:er som gjordes kring COP26, 
efter publiceringen av UNEP:s bedömning, indikerar efter en första översiktlig analys 
att utsläppsgapet nu kan ha blivit något mindre.124,125 
En positiv och viktig utveckling under senare tid är att över 50 länder (samt EU), 
som tillsammans täcker in över hälften av världens utsläpp, nu har utlovat lång-
siktiga mål om nettonoll-utsläpp. Nettonoll-utsläpp syftar på en situation där 
 antropogena utsläpp och upptag tar ut varandra. Globala nettonoll-utsläpp av kol-
dioxid stabiliserar den globala uppvärmningen, medan nettonoll-utsläpp av växthus -
gaser totalt resulterar i att temperaturkurvan vänds ner. I en värld som kan förmodas 
klara 1,5-graders  gränsen behöver globala koldioxidutsläpp kraftigt minska redan till 
2030 och nå nettonoll kring 2050, medan totala globala växthusgasutsläpp når netto -
noll 15–20 år senare. En försening med 15–20 år i antingen nettonoll-koldioxid eller 
nettonoll-växthusgaser innebär att temperaturökningen begränsas till två grader 
snarare än 1,5 grader. 
Många länders nettonoll-mål är oklara sett till exempelvis vilka växthusgaser 
och sektorer som ingår, och hur internationella utsläppskrediter kan användas, men 
har i princip potential att vara i linje med vad som behövs för att kunna nå Paris -
avtalets temperaturmål. Eldprovet består i om sådana mål avspeglas i den klimat -
politik som förs i närtid och i betydligt mer ambitiösa NDC:er för perioden fram till 
2030. Den globala uppvärmningen beräknas vara nära nog linjärt proportionerlig 
mot den totala mängden koldioxid som släpps ut som ett resultat från mänskliga 
aktiviteter. Att begränsa den globala uppvärmningen till en given nivå kräver därför 
att den totala mängden koldioxidutsläpp hålls inom ett visst utsläppsutrymme – en 
”koldioxidbudget”. 
IPCC uppskattar budgeten för att sannolikt  hålla uppvärmningen under 1,5  grader 
jämfört med förindustriell nivå till 400 miljarder ton koldioxid, räknat från  början av 
2020 (därmed har en del av budgeten redan använts i och med utsläppen 2020–2021). 
För två grader uppskattas motsvarande budget till 1150 miljarder ton koldioxid. Då 
dagens globala koldioxidutsläpp är på cirka 40 miljarder ton koldioxid per år, betyder 
detta att mycket snabba och djupa utsläppsreduktioner behövs under 2020-talet för 
att världen ska kunna hålla sig inom en budget kompatibel med Begränsad klimat­
påverkan  (Parisavtalets temperaturmål). Beräkningen av koldioxidbudgeten inbegriper 
också antaganden om minskningar av andra klimatpåverkande ämnen än koldioxid. 
122  UNEP (2021) Emissions Gap Report 2021.
123  Med ”sannolikt” avses här >66 procents sannolikhet. Vad som är en acceptabel eller rimlig sannolikhetsnivå 
för länders aggregerade åtaganden att nå upp till är en mer politisk än vetenskaplig fråga, som inte besvaras 
i Parisavtalet.
124  Climate Action Tracker (2022) Warming Projections Global Update.
125  IEA (2022), World Energy Outlook 2021 – Technical note on the emissions and temperature implications of COP26 
pledges.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser47Figur 1.3  Globala utsläpp av växthusgaser enligt olika scenarier samt utsläppsgap 2030
203040506070
2015 2020 2025miljarder ton koldioxidekvivalenter
2015 2020 2025 2030 2035 2040 2045 2050
Scenario utifrån idag fattade styrmedelsbeslut Scenario med styrmedel 2010Återstående gap för
 att stanna under
 tvågradersnivånÅterstående gap för
 tvågradersnivånScenario 
utifrån 
villkorade 
NDC:er och 
utfästelserScenario utifrån ovillkorade NDC:er och utfästelser 
13
GtCO 2e
28
GtCO/two.dnome 25
GtCO/two.dnome Median-
uppskattning 
för två grader: 
39 GtCO 2e 
(intervall 
33–49) Median-
för 1,5 grader: 
25 GtCO2e 
17–33) 
GtCO 2e11
Uppskattad global 
uppvärmning under 
2000-talet
Scenario utifrån idag 
fattade styrmedelsbeslut: 
2,8°C (66%  sannolikhet) 
Scenario utifrån 
ovillkorade NDC:er 
och utfästelser med 
nettonoll-mål: 2,2°C 
(66%  sannolikhet)  Scenario utifrån 
och utfästelser: 2,7°C 
(66%  sannolikhet)  
Den turkosa ytan visar 
utvecklingsvägar som 
begränsar den globala 
temperaturökningen under 
två grader med ca 66 % 
sannolikhet
Den gröna ytan visar 
utvecklingsvägar som begränsar 
den globala temperaturökningen under 
1,5 grader med ca 66 % sannolikhet vid 
år 2100 och med minst 33 % sannolikhet 
under seklets gång.
miljarder ton koldioxidekvivalenter1,8-graders-
intervall
1,5-graders-
intervallTvågraders-
intervall1,8-graders-
intervall
intervall
Utsläppsbanorna visar en median, och intervallen 10e till 90e percentilen. Flera länder har i 
sin NDC angivit två mål, varav det mer ambitiösa är villkorat mot exempelvis finansiering eller 
möjlighet att använda internationellt överförbara krediter.
Källa: Översatt från UNEP 2021 Emissions Gap Report.
Pandemin har fört med sig en stor ökning av offentliga utgifter runt om världen 
relaterat till såväl kortsiktigare stödåtgärder som mer långsiktiga återhämtnings -
investeringar för att stimulera ekonomierna. Överlag har världens länder brustit i att 
tillvarata möjligheten att använda de pandemirelaterade återhämtningspaketen 
som en del i klimatomställningen. Av dessa satsningar fram till maj 2021 uppskattas 
att mindre än 20 procent bidragit till lägre växthusgasutsläpp. I Europa har åter -
hämtningspolitiken tenderat att vara mer integrerad med klimatomställningen än 
i andra världsregioner.126 
126  UNEP (2021) Emissions Gap Report 2021. 48
BEGRÄNSAD KLIMA TPÅVERKANAvgörande för om världen ska kunna slå in på en utvecklingsväg i linje med Paris -
avtalets ambitioner är att de utsläppsminskande strategier som världens länder 
genomför också syftar till att uppnå andra samhällsmål samtidigt. Klimatpolitiken 
behöver gå hand i hand med övriga politikområden, inte minst den ekonomiska 
politiken. Bland annat är det angeläget att utsläpp prissätts, att investeringar i fossil-
fria lösningar främjas och att de mycket omfattande subventionerna till fossil energi 
runt om i världen minskas. Det sistnämnda skulle göra den alternativa, fossilfria 
 tekniken ännu mer konkurrenskraftig och underlätta övergången till fossilfria 
samhällen, samtidigt som många länder skulle kunna förbättra sin ekonomi avsevärt. 
Stora investeringsflöden som i dag går till energi- och resurskrävande samhälls -
byggnad och ett fossilbaserat energisystem behöver byta inriktning och istället 
användas till satsningar på investeringar i förnybar energi, energi- och material-
effektiviseringar, en energi- och resurseffektivare infrastruktur samt bebyggelse 
med klimatvänliga material. Samtidigt måste utsläppen från jordbruk, skogsbruk 
och annan markanvändning begränsas och upptaget i världens kolsänkor främjas. 
Att möjliggöra klimatomställning handlar om åtgärder både på ”produktionssidan” 
och ”efterfrågesidan”. Genomgående behövs strukturella förändringar – en klimat -
omställning – till skillnad från endast förbättringar av befintliga lösningar. 
Ett kraftfullt klimatarbete i närtid kan minska långsiktiga inlåsningseffekter 
och innebär att riskerna minskar för en framtid där behovet av negativa utsläpp127 
överskrider vad som kan genomföras utan att andra hållbarhetsmål äventyras. En 
tidig vändpunkt och minskning av de globala utsläppen kan, utöver att minska 
olika typer av risker, också ge stora fördelar genom en snabbare inhämtning av 
olika tillkommande nyttor av klimatåtgärderna (exempelvis hälsovinster genom 
bland annat förbättrad luftkvalitet och mer hälsosam kost). 
Delrapporten i AR6 från IPCC:s Arbetsgrupp III om begränsning av klimat -
påverkan publiceras i april 2022 och kommer att ge en omfattande beskrivning av 
tillgängliga handlingsvägar för klimatomställningen.128 
127  Med ”negativa utsläpp” menas att människan avlägsnar mer koldioxid än vi tillför atmosfären, något som 
exempelvis kan uppnås genom lagring av koldioxid från biomassa – bio-CCS. 
128  Rapporten kommer att finnas tillgänglig på https:/ /www.ipcc.ch/working-group/wg3/ NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser49Betydelse för Agenda 2030
Tabell 1.2  Påverkan på Agenda 2030 av å tgärder inom Begränsad klimatpåverkan  2021
Delmål Exempel på åtgärder/resultat 2021
1.b. NDC-partnerskapet och liknande satsningar, genom att i de 
nationella klimatplanerna integrera ansatser för att även nå 
andra prioriteringar.
2.4 Det svenska engagemanget i exempelvis ”4  promille- initiativet” 
och Global Soil Partnership 
3.9 Stadsmiljöavtalen och liknande åtgärder som bland annat 
syftat till att dämpa biltrafiken kan ha bidragit till bland annat 
bättre luftkvalitet. 
3.6 Stadsmiljöavtalen och liknande åtgärder som bland annat 
 syftat till att dämpa biltrafiken. 
4.7 Informationsinsatser kopplade till en rad av de beskrivna 
 insatserna genomförda under året.
Delmål under mål 5 
om jämställdhetNDC-partnerskapet och liknande satsningar, genom att i de 
andra prioriteringar. 
6.6 Restaurering av våtmarker med minskade klimatutsläpp. 
7.2 
7.3 Utvecklingen av stimulanser för förnybar energi.
Pågående EU-insatser inom ramen för Energiunionen. 
8.2 Regeringens strategiska samverkansprogram för näringslivets 
klimatomställning. 
9.4 Industriklivet 
Delmål under mål 10 om 
minskad ojämlikhetNDC-partnerskapet och liknande satsningar, genom att i de 
11.2 Klimatklivet genom satsningar på elektrifiering och biogas. 
Delmål under mål 12 om 
hållbar konsumtion och 
produktionNDC-partnerskapet och liknande satsningar, genom att i de 
Delmål under mål 13 
om att bekämpa 
 klimatförändringarnaArbetet med att begränsa klimatpåverkan enligt miljökvalitets-
målets precisering är en beståndsdel i Agenda 2030 i hållbarhets-
målet 13.
Delmål under mål 14 om 
hav och marina resurserNDC-partnerskapet och liknande satsningar, genom att i de 
Delmål under mål 15 om 
ekosystem och biologisk 
mångfaldNDC-partnerskapet och liknande satsningar, genom att i de 
Delmål under mål 16 om 
fredliga och  inkluderande 
 samhällenNDC-partnerskapet och liknande satsningar, genom att i de 
17.9 NDC-partnerskapet och liknande satsningar. 
Tabellen redovisar delmål i Agenda 2030 som påverkats av åtgärder under 2021 f ör att uppnå 
 Begränsad klimatpåverkan . I tabellen ges ä ven exempel på åtgärder.
Bedömning av utvecklingen i miljön
Utvecklingen i miljön är negativ. 50
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserFRISK LUFT
FRISK LUFTFrisk luft
Luften ska vara så ren att människors hälsa samt djur, växter och kulturvärden 
inte skadas. Inriktningen är att miljökvalitetsmålet ska nås inom en generation.
Regeringen har fastställt tio preciseringar:
BENSEN:  Halten av bensen inte överstiger 1 mikrogram per kubikmeter luft 
beräknat som ett årsmedelvärde.
BENS(A)PYREN:  Halten av bens(a)pyren inte överstiger 0,0001 mikrogram 
per kubikmeter luft (0,1 nanogram per kubikmeter luft) beräknat som ett 
 årsmedelvärde.
BUTADIEN:  Halten av butadien inte överstiger 0,2 mikrogram per kubikmeter 
luft beräknat som ett årsmedelvärde.
FORMALDEHYD:  Halten av formaldehyd inte överstiger 10 mikrogram per 
 kubikmeter luft beräknat som ett timmedelvärde.
PARTIKLAR (PM2,5): Halten av partiklar (PM2,5) inte överstiger 10 mikrogram 
per kubikmeter luft beräknat som ett årsmedelvärde eller 25 mikrogram per 
kubikmeter luft beräknat som ett dygnsmedelvärde.
PARTIKLAR (PM10): Halten av partiklar (PM10) inte överstiger 15 mikrogram 
per kubikmeter luft beräknat som ett årsmedelvärde eller 30 mikrogram per 
 kubikmeter luft beräknat som ett dygnsmedelvärde.
MARKNÄRA OZON:  Halten av marknära ozon inte överstiger 70 mikrogram per 
kubikmeter luft beräknat som ett åttatimmarsmedelvärde eller 80 mikrogram 
per kubikmeter luft räknat som ett timmedelvärde.
OZONINDEX:  Ozonindex inte överstiger 10 000 mikrogram per kubikmeter 
luft under en timme beräknat som ett AOT40-värde under perioden  
april–september.
KVÄVEDIOXID:  Halten av kvävedioxid inte överstiger 20 mikrogram per 
 kubikmeterluft beräknat som ett årsmedelvärde eller 60 mikrogram per 
 kubikmeter luft beräknat som ett timmedelvärde (98-percentil).
KORROSION:  Korrosion på kalksten understiger 6,5 mikrometer per år.
Utvecklingen i miljön är positiv  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser51Sammanfattning
Utsläpp och halter av luftföroreningar minskar fortsatt i Sverige men inte  tillräckligt 
för att klara målets preciseringar. Framför allt krävs ytterligare åtgärder för att 
minska utsläppen av de hälso- och miljöfarliga luftföroreningarna; partiklar, kväve -
dioxid, ozon och bens(a)pyren. Åtgärder behövs såväl i Sverige som  internationellt. 
Utvecklingen i miljön är positiv. 
Det har tidigare varit svårt att utläsa en generell trend för årsmedelvärdet av 
kvävedioxid i gatunivå där människor vistas, men under senare år har en generell 
minskning kunnat ses. Dock utgör halterna en risk för negativa hälsoeffekter i många 
tätorter. 
Målnivån för halten av fina partiklar (PM2,5 som årsmedelvärde), klaras som regel 
i mätningar gjorda över hela landet, såväl i bakgrundsluft på landsbygden som i 
urban bakgrund och i gatumiljö. Målnivån för fina partiklar som dygnsmedelvärde 
i bakgrundsluft på landsbygden, urban bakgrund och i gatumiljö överskreds dock 
på en handfull stationer i Sverige.
Målnivån för årsmedelvärden av grövre partiklar (PM10) överskreds 2020 vid 
knappt hälften av mätstationerna i gatumiljö. Vid drygt en fjärdedel av stationerna 
överskreds även dygnsmedelvärdet i gatumiljö för PM10 under 2020. 
Målnivåerna för ozon överskreds fortsatt under 2020. Det finns inga nya mät -
ningar av bens(a)pyren som årsmedelvärde för 2020. Tidigare års uppmätta halter 
för bens(a)pyren var låga, och under målnivåerna, men lokalt visar mätningar och 
modelleringar att preciseringens målnivå överstigs i vissa tätorter. Det finns inga 
nya mätningar under 2020 avseende korrosionshastigheten på kalksten, varken 
i stads- eller landsbygdsmiljö. 
Under 2021 har flera insatser påbörjats eller genomförts för att minska utsläppen 
till luft- och/eller klimatpåverkan, vilket kommer bidra till att förbättra luftkvaliteten 
regionalt. Resurser från Trafikverket, Energimyndigheten och Naturvårdsverket 
har bidragit till de regionala insatserna. På nationell nivå har också arbetet med den 
nationella elektrifieringsstrategin, samt inriktningsbeslut för infrastrukturplanen, 
stor potential att förbättra luftkvaliteten, om åtgärderna utformas för att minska 
utsläpp såväl av klimatgaser som luftföroreningar.
Sammanfattning av regionalt arbete
För miljökvalitetsmålet Frisk luft  bedömer 11 länsstyrelser att trenden för luft -
kvaliteten är neutral och 10 länsstyrelser att trenden är positiv. I Uppsala län bedöms 
miljömålet kunna nås till 2030. Övriga länsstyrelser bedömer att målet är nära att 
nås (11 stycken) eller inte kommer att nås till 2030 (8 stycken). Preciseringarna för 
partiklar (PM10), marknära ozon, ozonindex och kvävedioxid är svårast att klara. 
Generellt saknas mätdata för att bedöma halter av butadien, formaldehyd och 
bens(a)pyren.
Vägtrafikens utsläpp skapar luftkvalitetsproblem i städer medan  vedeldning 
påverkar luftkvaliteten främst i mindre tätorter. Alla län beskriver pågående åtgärds -
arbeten inom transportsektorn i syfte att minska klimatpåverkan och uppnå god 
luftkvalitet. Det är viktigt att nationellt styra mot utbyte av äldre pannor samt att 
höja kunskapen om att elda rätt. Trots att äldre pannor byts ut mot modernare går 
det långsamt och de höga halterna riskerar kvarstå i flera år framöver. 52
FRISK LUFTResultat 
Sverige har i ett europeiskt perspektiv nått långt vad gäller minskade utsläpp och 
förbättrad luftkvalitet, men än återstår många utmaningar för att nå en sådan luft -
kvalitet att negativa miljö- och hälsoeffekter har minimerats. Det senaste decenniets 
forskning har visat att negativa hälsoeffekter uppstår redan vid lägre halter än vad 
som tidigare setts.
Sammantaget ger en positiv trend i miljön ökade förutsättningar att nå målet, 
men halterna av kvävedioxid, partiklar och ozon ligger fortfarande långt från mål-
nivåerna. Internationellt behövs åtgärder för att minska halterna av långväga 
transporterade luftföroreningar. Nationellt behövs åtgärder för att minska halter av 
kväveoxider och partiklar från trafiken. Även utsläpp av bens(a)pyren och partiklar 
från vedeldning behöver minska.
Bensen (precisering 1)
Bedömningen kvarstår från förra årets uppföljning: halterna är låga och under mål-
nivån för preciseringen. Halterna av Bensen har även beskrivits i en rapportering 
av objektiv skattning till EU.129 Under 2020 följdes bensenhalten upp vid 15 mät -
stationer.130 Samtliga visade årsmedelhalter som låg under preciseringens målnivå.
Inom Naturvårdsverkets nationella program för hälsorelaterad miljöövervakning 
genomförs återkommande undersökningen Cancerframkallande ämnen i tätorts  luft. 
Syftet med undersökningen är att undersöka och över tid följa allmänbefolkningens 
exponering för hälsoskadliga luftföroreningar. I Göteborg undersöktes under hösten 
2019 personlig exponering för bensen, 1,3-butadien, formaldehyd och kvävedioxid. 
I studien var medianexponeringen för bensen 0,7 mikrogram per kubikmeter luft 
(µg/m3). Medianhalten underskred miljökvalitetsmålets precisering på 1 µg/m3 och 
även den halt (1,7 µg/m3) som motsvarar lågrisknivån för livstidsrisk för cancer. Över 
tid har den personliga exponeringen för bensen sjunkit och var statistiskt signifikant 
lägre jämfört med exponeringen i den första mätstudien i Göteborg år 2000.
Bens(a)pyren (precisering 2)
Det finns inga nya mätningar av bens(a)pyren som årsmedelvärde för 2020. Förra 
året fanns värden från en mätstation (i Borås) vilken mätte bens(a)pyren och visade 
ett årsmedelvärde under miljömålets precisering.
När det gäller bens(a)pyren som bland annat härrör från småskalig  vedeldning 
bör tilläggas att resultaten från tidigare regeringsuppdrag, Kartläggning och analys 
av utsläpp från vedeldning131, pekade mot att miljökvalitetsmålet överskrids i många 
svenska kommuner. Det görs alldeles för få mätningar för att hitta lokala över-
skridanden, något som Naturvårdsverket har rapporterat till EU.132 Som tidigare 
129 https:/ /cdr.eionet.europa.eu/se/eu/aqd/e1b/envyu2c3g/Objective_Estimation_for_Air_Quality_Assessment_in_
Sweden.pdf .
130  Datavärdskap luft (smhi.se)
131  Naturvårdsverket 2019, Kartläggning och analys av utsläpp från vedeldning, https:/ /www.naturvardsverket.
se/upload/miljoarbete-i-samhallet/miljoarbete-i-sverige/regeringsuppdrag/2019/redovisning-kartlaggning-och-
analys-av-utslapp-vedelning.pdf
132 https:/ /cdr.eionet.europa.eu/se/eu/aqd/e1b/envyu2c3g/Objective_Estimation_for_Air_Quality_Assessment_in_
Sweden.pdf NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser53 rapporterats (ÅU 2021) står utsläpp från småskalig vedeldning för egen uppvärmning 
för en stor andel av de samlade utsläppen av bens(a)pyren. De totala utsläppen av 
bens(a)pyren har uppskattats i Sverige till 2,1 ton år 2020, varav 87 procent kommer 
från småskalig vedeldning. Resten av utsläppen kom främst från industrin och el- 
och fjärrvärmeproduktion.133
Butadien (precisering 3)
Det finns inga nya mätningar av butadien som årsmedelvärde för 2020. 
I undersökningen Cancerframkallande ämnen i tätortsluft  som genomfördes 
i Göteborg hösten 2019 var medianexponeringen för 1,3-butadien 0,1 µg/m3, vilket 
är lägre än det haltintervall på 0,2–1,0 µg/m3 som har föreslagits som riktvärde för 
långtidsexponering. Miljökvalitetsmålets precisering anger 0,2 µg/m3 som årsmedel-
värde för utomhusluft. De uppmätta halterna var lägre jämfört med den senaste 
mätkampanjen i Göteborg 2012 och på samma nivå som vid mätningarna 2006.
Formaldehyd (precisering 4)
Det finns inga nya mätningar av formaldehyd som timmedelvärde för 2020. I under-
sökningen Cancerframkallande ämnen i tätortsluft  som genomfördes i Göteborg 
hösten 2019 var personlig exponering för formaldehyd som median 17 µg/m3 under 
2019. Det var en statistiskt signifikant minskning jämfört med de två första mät -
kampanjerna år 2000 respektive 2006. Medianhalten såväl som det högsta uppmätta 
värdet låg under WHO:s riktvärde på 100 µg/m3.
Små partiklar (PM2,5) (precisering 5)
Partiklar med en diameter upp till 2,5 mikrometer refereras som PM2,5. Under 2020 
var utsläppen av små partiklar 16,9 tusen ton. Det är en minskning med 63 procent 
sedan 1990. Partiklar upp till dessa storlekar bildas främst vid förbränning och 
genom att gaser från förbränningen kondenserar. Den största källan till utsläpp 
av små partiklar i Sverige är vedeldning vid egen uppvärmning av bostäder och 
lokaler, vilket svarade för 33 procent de totala utsläppen av PM2,5 2020. Utsläppen 
från denna sektor har minskat med 61 procent sedan 1990, då övergång från upp -
värmning med biobränsle till el- och fjärrvärme har blivit vanligare samt att dagens 
vedpannor är mer energieffektiva och har mindre utsläpp av förorenande ämne än 
äldre vedpannor. 
Små partiklar emitteras även från vägslitage, däck och bromsar. Utsläppen av 
PM2,5 från inrikes transporter har minskat med 46 procent sedan 1990 och svarade 
2020 för 24 procent av de totala utsläppen av små partiklar. Trots att utsläppen 
från inrikes transporter har minskat totalt sett, har utsläppen av små partiklar som 
uppkommer vid slitage av däck, bromsar och vägbana ökat med cirka 23 procent. 
Det beror på att den totala mängden trafik på våra vägar ökar. 2020 stod slitage -
partiklar för cirka 18 procent av de totala utsläppen.
133  Bens(a)pyren, utsläpp till luft från småskalig vedeldning (naturvardsverket.se) 54
FRISK LUFTFigur 2.1  Utsläpp av små partiklar (PM2,5) till luft från olika sektorer
1990 1992 1994 1996 1998 2000 2002 2004 2006 2008 2010 2012 2014 2016 2018 2020tusen ton
ArbetsmaskinerAvfallEgen uppvärmning av 
bostäder och lokalerEl och fjärrvärmeIndustriInrikes transporterJordbrukProduktanvändning 
(inkl. lösningsmedel)Totalt
05101520253035404550
Figuren visar utsläppen av små partiklar (PM2,5) till luft från olika sektorer 1990–2020. 
Källa: Naturvårdsverket134
Målnivån för halten av partiklar (PM2,5), uppmätt som årsmedelvärde, klaras som 
regel i mätningar över hela landet, såväl i bakgrundsluft på landsbygden som i urban 
bakgrund och i gatumiljö. Målnivån för halten partiklar (PM2,5), uppmätt som dygns -
medelvärde i bakgrundsluft på landsbygden, urban bakgrund och i gatumiljö över -
skreds vid en handfull stationer i Sverige. Malmö klarade målnivån för 2020 vilket 
var en förbättring gentemot föregående år.
Figur 2.2  Halten av små partiklar (PM2,5) i gaturumsluft i utvalda svenska
051015202530PM2,5(µg/m3)Göteborg Haga
Malmö Dalaplan
Sollentuna E4 Häggvik
Stockholm Hornsgatan
Umeå Västra Esplanaden
Uppsala Kungsgatan
Miljökvalitetsnorm
Miljömålets precisering
2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020
Figuren visar halten av partiklar (PM2,5) i gaturumsluft i utvalda svenska städer 2011–2020. 
Partiklarna är redovisade som årsmedelvärden. Målnivån för preciseringen (10 mikrogram per 
kubikmeter) klaras vid de i figuren redovisade mätstationerna. 
134  Partiklar (PM2,5), utsläpp till luft (naturvardsverket.se) NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser55Partiklar (PM10) (precisering 6)
Figur 2.3  Utsläpp av grova partiklar (PM10) till luft från olika sektorer
Figuren visar utsläppen av grova partiklar (PM10) till luft från olika sektorer 1990–2020. Utsläppen 
av grova partiklar, PM10, var cirka 35 tusen ton under 2020. Det är en minskning med 47 procent 
sedan 1990. De största utsläppen av PM10 kommer från transporter, vedeldning och industrin. 
Målnivån för årsmedelvärden av grova partiklar (PM10) överskreds 2020 vid knappt 
hälften av stationerna i gatumiljö där mätningar genomförs, se även figur 4. Vid drygt 
en fjärdedel av stationerna överskreds även dygnsmedelvärdet i gatumiljö för PM10 
under 2020. I Piteå, Östersund och Sundsvall överskreds även miljökvalitetsnormen 
(MKN) gällande dygnsmedelvärdet för PM10 i gatumiljö under 2020. Dock överskreds 
inte målnivåerna i urban bakgrund vid någon av stationerna.
Figur 2.4 Halten av grova partiklar (PM10) i gatumiljö i utvalda svenska städerPM10(µg/m3)Göteborg Gårda
Göteborg Haga
Landskrona Eriksgatan
Linköping Hamngatan
Norrköping Östra promenaden
Sundsvall Strandgatan
Skellefteå Viktoriagatan
Uppsala Kungsgatan SLB
Växjö Storgatan
Örebro Rudbecksskolan
Örnsköldsvik Centralesplanaden
Miljömålets precisering 051015202530354045
Figuren visar halten av partiklar (PM10) i gatumiljö i utvalda svenska städer 2011–2020.  Partiklarna 
är redovisade som årsmedelvärden. Målnivån för preciseringen (15 mikrogram per kubikmeter) 
överskrids på flertalet mätstationer. 
Åtgärdsprogram
Trafikverket genomför damm-bindande åtgärder enligt åtgärdsprogram på flera 
sträckor av statlig väg där människor vistas och riskerar exponeras för överskridanden 
av MKN för PM10 (dygnsmedelvärdet) i Sverige, bland annat Sundsvall, Skellefteå och 
Stockholm. 56
FRISK LUFTMarknära ozon (precisering 7)
Även under 2020 var halterna av marknära ozon fortsatt relativt höga och överskrider 
miljömålets preciseringar för både åttatimmarsmedelvärde och timmedelvärde på 
alla mätstationer. Miljökvalitetsnormen för åttatimmarsmedelvärde i rural och urban 
bakgrund överskreds på nio stationer.135
Generellt visar mätningarna högre halter i södra Sverige än i de norra delarna av 
landet. Halterna var generellt lägre jämfört med tidigare år. Sverige har haft ganska 
höga halter marknära ozon under några år och även om halterna har sjunkit i år är det 
svårt att se trender då halterna är väderberoende (se även förra årets uppföljning). 
Det går att läsa mer om marknära ozon på Naturvårdsverkets webbplats136 samt i 
förra årets uppföljning.137
Ozonindex (precisering 8)
Vid Hallahus i Skåne (rural bakgrund) överskreds under 2020 målnivån för Ozon-
index (AOT40-värde under perioden april–september). Se även mer information 
om ozonindex i Årlig uppföljning för 2020.138
Kvävedioxid (precisering 9)
Det har tidigare varit svårt att utläsa en generell trend för årsmedelvärdet av kväve -
dioxid i gaturum, men under senare år har en generell minskning kunnat ses. Även 
om halterna av kvävedioxid i gaturum har minskat under de senaste decennierna är 
det fortfarande ett problem i många tätorter. Under 2020 var dock halterna betydligt 
lägre generellt (delvis på grund av pandemin) och inga överskridanden av miljö -
kvalitetsnormen för timmedelvärde förekom.
Mellan 1990 och 2020 minskade utsläppen av kväveoxider, NOx, med 59 procent. 
År 2020 var utsläppen 118 tusen ton. Utsläppen av kväveoxider från inrikes  transporter 
motsvarar cirka 42 procent av de totala utsläppen. Sedan 1990 har utsläppen minskat 
med cirka 70 procent från transportsektorn. Den största delen, nästan 84 procent, 
av utsläppen från inrikes transporter kommer från vägtrafiken. Personbilar står 
för majoriteten av utsläppen av NOx från vägtrafik. Utsläppen från personbilar var 
69 procent lägre 2020 jämfört med 1990, men den stora minskningen skedde mellan 
åren 1990 och 2000. Mellan 2019 och 2020 syns en minskning i utsläppen på 12 procent.
Utsläppen av kväveoxider från bensinbilar har minskat med 95 procent sedan 
1990, och de fortsätter att minska. Mellan 2019 och 2020 var minskningen 20 procent. 
Minskningen sedan 1990 beror på katalytisk avgasrening. För dieselbilar minskar 
utsläppen för andra året i rad. Mellan 2019 och 2020 var minskningen 11 procent.
Inrikes sjöfart står för cirka 14 procent av de totala NOx-utsläppen från  inrikes 
transporter. Sedan 1990 har utsläppen ökat något men mellan 2019 och 2020 
 minskade utsläppen med 12 procent. Utsläppen domineras av kommersiell trafik, 
som stod för 80 procent 2020.
135  Datavärdskap luft (smhi.se)
136  https:/ /www.naturvardsverket.se/amnesomraden/luft/luftfororeningar-och-dess-effekter/fakta-om-marknara-
ozon/
137  https:/ /www.naturvardsverket.se/978-91-620-6968-1
138  https:/ /www.naturvardsverket.se/om-oss/publikationer/6900/miljomalen-2020/ NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser57Utsläppen från förbränning inom industrin har mer än halverats sedan 1990. 
En bidragande orsak är den avgift på utsläpp av kväveoxider som infördes 1992. 
Utsläppen per producerad energienhet har halverats sedan avgiften infördes. 
Utsläppen från industrins processer var 16 procent lägre 2020 jämfört med 1990. 
2020 stod papper- och massaindustrins sodapannor för 87 procent av process -
utsläppen (som inte omfattas av kväveoxidavgiften).
Kväveoxidavgiften är också den främsta orsaken till att utsläppen från el- och 
fjärrvärmeproduktion var lägre 2020 än 1990. Detta trots att bränsletillförseln mer 
än fördubblades under perioden, då fjärrvärmen byggdes ut.
Figur 2.5 Totala utsläpp av kväveoxider i Sverige
(inkl. lösningsmedel)
050100150200250300350Totalt
Figuren visar totala utsläpp av kväveoxider i Sverige 1990 till 2020, fördelat på olika samhälls -
sektorer. 
Källa: Naturvårdsverket139
Halterna av kvävedioxid i urban bakgrund (årsmedelvärden), till exempel parker 
och torg, har minskat under de senaste decennierna. Sedan slutet av 1990-talet 
har den nedåtgående trenden dock varit svagare. Halten av kvävedioxid överstiger 
20 mikrogram per kubikmeter luft beräknat som ett årsmedelvärde på ett fåtal 
av stationerna i landet under 2020 och då vid gatunivå och i större tätorter som 
Göteborg, Malmö, Stockholm, Uppsala, Skellefteå och Örnsköldsvik. I Umeå över -
skrids miljökvalitetsnormen som ett dygnsmedelvärde på gatunivå vid en station. 
Målnivån för timmedelvärde överskrids på ett tiotal stationer främst i gatumiljö i 
Göteborg, Borås, Stockholm, Uppsala, Skellefteå och Örnsköldsvik, Östersund och 
Umeå, men en station i Göteborg gäller urban bakgrund. 
139  Kväveoxider, utsläpp till luft (naturvardsverket.se) 58
FRISK LUFTFigur 2.6 Kvävedioxid i gatumiljö i några utvalda svenska städer
2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020NO2(µg/m3)Botkyrka Hågelby
Göteborg Gårda
Halmstad Viktoriagatan
Helsingborg Drottninggatan
Jönköping Kungsgatan
Sundsvall Köpmansgatan
Figuren visar halten av kvävedioxid i gatumiljö (årsmedelvärde) i några utvalda svenska städer. 
Både målnivån för preciseringen (20 mikrogram per kubikmeter) och miljökvalitetsnormen (40 
mikrogram per kubikmeter) är markerade i figuren. 
I en studie om cancerogena ämnen Göteborg såg man att medianhalten för exponering 
för kvävedioxid var 14 µg/m3. Det förelåg ingen förändring i exponeringsnivåer av 
kvävedioxid jämfört med de halter som uppmättes vid mätkampanjen 2012.
Figur 2.7 Halten av kvävedioxid i gatumiljö i Stockholm, Göteborg och Malmö
2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021NO2(µg/m3)Trend, Göteborg, Haga
Trend, Malmö, Dalaplan
Trend, Stockholm, Hornsgatan
Trend, Medel
Göteborg, Haga
Malmö, Dalaplan
Stockholm, Hornsgatan
Medel
Figuren visar halten av kvävedioxid i gatumiljö i Stockholm, Göteborg och Malmö 2011–2020. 
Trenderna visar att halterna har sjunkit med cirka fyra procent i genomsnitt per år. 
Åtgärder och effekter
Åtgärder för att minska problemen med exponering av luftföroreningar utförs enligt 
lagstiftning i åtgärdsprogram för att kortsiktigt uppnå MKN för utomhusluft och 
miljömålet Frisk luft  år 2030. Samverkanseffekter av åtgärder inom klimatområdet 
bidrar dessutom till en stadig minskning av kväveoxider och avgaspartiklar. 
Renare fordon vid anläggningsentreprenader 
Trafikverket ställer tillsammans med Stockholm, Göteborg och Malmö utsläppskrav 
på fordon och arbetsmaskiner som används i anläggningsentreprenader.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser59Korrosion (precisering 10)
Korrosionshastigheten på kalksten bedömdes i förra årets uppföljning vara över 
miljökvalitetsmålets precisering vid de båda svenska mätstationerna. Ingen trend för 
korrosionshastigheten kunde heller utläsas. Inga nya mätningar har skett sedan dess. 
Riksantikvarieämbetet publicerade under våren 2020 en kartläggning över 
hur kulturmiljöns tillstånd och förändring följs upp inom miljömålssystemet.140 
Kartläggningen visade att uppföljningen av kulturmiljön ofta är otillräcklig och 
att nödvändiga resurser för en nationell kulturmiljöövervakning saknas. Det har 
resulterat i bristande kunskaps- och dataunderlag.
Kulturmiljööversikten delrapport 2 , som publicerades under 2021, visar att det 
finns förutsättningar att utveckla uppföljningen av kulturmiljön i uppföljningen 
av miljökvalitetsmålet Frisk luft , men att även andra alternativ behöver utredas. 
I övrigt har Riksantikvarieämbetet främst genomfört insatser under 2020 
som kan ha indirekta effekter på miljökvalitetsmålet i och med arbetet med klimat -
anpassning enligt Förordning för klimatanpassning  (2018:1428), där materialfrågor, 
hållbarhet, vård och underhåll är viktiga.
Resvaneundersökningen
Den nationella resvaneundersökningen är källa till en av indikatorerna, Andelen 
gång­, cykel­ och kollektivtrafik , för miljökvalitetsmålet Frisk luft . Indikatorn redo -
visas i uppföljningen av etappmålet för hållbar stadsutveckling. 
Regionalt åtgärdsarbete för miljökvalitetsmålet
Transporter, och i synnerhet vägtransporter, beskrivs vara den viktigaste källan att 
åtgärda för att minska höga halter av luftföroreningar i Sveriges städer och tätorter. 
Flertalet av länen beskriver pågående åtgärdsarbete för en effektiv och grön transport -
sektor i syfte att minska klimatpåverkan och att uppnå en bättre luftkvalitet. Detta 
arbete innefattar bland annat satsningar på kollektivtrafik och tåg, kommunala och 
regionala cykelplaner, bil- och cykelpooler, samordnad varudistribution, uppförande 
av laddinfrastruktur, dubbdäcksförbud, dammbindning, miljözoner med mera.
En stor del av det pågående arbetet med transporter har som huvudsyfte att 
uppnå fossilfrihet. Genom detta arbete pekar flera av länsstyrelserna på positiva 
synergier med luftkvalitet genom till exempel transporteffektivitet och övergång 
till el och biogas. Några av länsstyrelserna lyfter att åtgärder för klimatet i vissa fall 
inte förbättrar luftkvaliteten eller till och med kan motverka god luftkvalitet, till 
exempel flytande och fasta biobränslen och tunga hybridbilars effekt på mängden 
slitagepartiklar. 
Som enda kommun i Sverige har Stockholm utnyttjat möjligheten att införa 
miljözon, klass 2, för lätta fordon på en gata i staden, Hornsgatan. Nästa år kommer 
miljözonen för lätta fordon på Hornsgatan att skärpas så att endast Euroklass VI 
tillåts, vilket är positivt eftersom samtliga lägre Euroklasser generar stora utsläpp 
av kväveoxider.
Drygt hälften av länsstyrelserna anser att samhällsplaneringen utgör ett viktigt 
arbete för att förbättra luftkvaliteten och minska människors exponering för höga 
luftföroreningshalter. Bland annat nämns att i planeringen behöver gång- och 
cykelvägar samt kollektivtrafik prioriteras framför infrastruktur för bilism. Flera 
140  https:/ /www.raa.se/2020/09/kulturmiljooversiktens-andra-delprojekt-har-nu-satt-igang/   60
FRISK LUFTkommuner strävar efter att fokusera ny bebyggelse nära kollektivtrafik samtidigt 
som det är viktigt att hantera frågan om förtätningens effekter på luftkvaliteten. 
Några kommuner har börjat utveckla stadsgator med tanken att vägtrafik, gång-
trafikanter samt cyklister ska samsas om utrymme i trånga gaturum, vilket riskerar 
att öka människors exponering för höga luftföroreningshalter. Detta kan försvåra 
möjligheten att klara Frisk luft . Det är därför angeläget att integrera miljömåls -
perspektiven i PBL-planeringen så att de får större tyngd än vad de har i dag. Vissa 
kommuner strävar efter att placera skolor och förskolor på platser där preciseringarna 
för Frisk luft  uppnås. Två länsstyrelser, Halland och Kronoberg, tar upp att barn 
är känsligare än vuxna för luftföroreningar. Det bedöms därför vara extra viktigt 
att ta hänsyn till barn i samhällsplaneringen.
Utsläpp från småskalig eldning nämns som ett problem i flertalet län. Det beskrivs 
vara viktigt att tydligt styra mot utbyte av äldre pannor samt att höja kunskapen om 
att elda rätt. Trots att äldre eldstäder och pannor byts ut mot modernare varianter 
anses det gå långsamt och utsläppen och de höga halterna bedöms kunna kvarstå 
under många år framöver. Det saknas i de flesta fall tillräckligt med underlagsdata 
för att uppskatta utsläppen och halterna i utsatta områden. I Dalarna och Jämtland 
pågår studier som syftar till att kartlägga problematiken genom att använda data 
från sotarregistren. I Dalarna ska studien resultera i mätningar i kommuner med 
hög belastning från vedeldning. I Jämtland görs spridningsberäkningar i samarbete 
med SMHI för att få en bild av påverkan från småskalig vedeldning. I Västmanlands 
län har luftvårdsförbundet inlett ett arbete för att öka kunskapsnivån om länets 
vedeldningsproblematik. 
Länsstyrelserna bedriver även arbete inom ramen för tillsyn och prövning av 
miljöfarlig verksamhet. I dessa sammanhang arbetar länsstyrelserna bland annat 
för att minska energiförbrukning och utsläpp till luft av olika föroreningar. Flera 
industrier arbetar med övergång till fossilfri energi samt transporteffektivitet. 
I några län, till exempel Västerbotten, planeras för helt nya industrier och detta 
bedöms medföra ökade utsläpp till luft samt en ökning av trafikbelastningen 
gällande främst tunga fordon.
Verksamheter i åtminstone tio län har beviljats stöd inom Klimatklivet  och vissa 
av dessa åtgärder kan ha positiv effekt även på luftkvaliteten. Bland klimatåtgärder 
med positiva synergieffekter på luft kan nämnas utbyggnad av laddinfrastruktur 
för bilar och fartyg samt bio- och vätgasrelaterade projekt. 
I två län beskrivs att kommuner fått bidrag från Trafikverkets stadsmiljöavtal. 
Sölvesborg i Blekinge län har fått bidrag för ombyggnad av resecentrum, vilket 
 förväntas bidra till ökande andel resor som görs med kollektivtrafik. Karlstad 
i Värmlands län har fått bidrag till en gång- och cykelbro över Klarälven samt 
en gångbro i centrala staden.
Nedan följer ytterligare några exempel på åtgärder som genomförts eller pågår 
för närvarande och som inte omfattas av beskrivningarna ovan. Det finns många 
bra åtgärder som är värda att nämnas och åtgärderna nedan representerar endast 
ett axplock av dessa.
• Blekinge – Karlskrona kommun deltar aktivt i EU-projektet cities.multimodal  
som är ett samarbete mellan tio partnerstäder runt om Östersjön. Syftet är att 
minska biltrafiken i stadskärnan genom att skapa mobilitetspunkter där man 
lätt ska kunna växla mellan hållbara trafikslag.141 
141  Cities.multimodal – Karlskrona.se   NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser61• Halland – Länsstyrelsen har i samverkan med kommunernas miljökontor deltagit 
i ett nationellt energiprojekt 2016–2021 med Energimyndigheten som huvudman, 
Incitament för energieffektivisering . I projektet nyttjades miljötillsynskanalen 
genom besök hos små- och medelstora företag. Projektet har medfört positiva 
effekter även för luftmiljön och bidragit till att förankra energifrågan inom 
miljötillsynen. Fler länsstyrelser har deltagit i projektet, bland annat Västra 
Götaland och Skåne. 
• Länsstyrelsen Jämtlands län/Region Jämtland-Härjedalen och länsstyrelsen 
i Norrbotten har båda avgett elektrifieringslöften för tunga transporter inom 
ramen för regeringsinitiativet Elektrifieringskommissionen .
• Gotland – Projektet Hållbara transporter  drivs av länsstyrelsen och syftar till att 
effektivisera och minska utsläpp från vägtrafiken på ön. Deltagare i projektet 
får stöd för att övergå från fossila drivmedel till el och förnybara drivmedel, 
att minska sina körsträckor genom en bättre logistikplanering samt att minska 
sin bränsleförbrukning genom ett effektivare körsätt. I dagsläget är 16 företag 
medlemmar, varav två är taxibolag, två grossistföretag och tolv åkerier. Projektet 
minskar utsläpp av såväl växthusgaser som kväveoxider.
• Jönköping – Energikontor Norra Småland, en del av Region Jönköpings län, 
driver projektet ATTRACT – Innovativ arbetspendling för attraktiva arbetsgivare 
i Jönköpings län , som syftar till att minska utsläppen av koldioxid och andra 
luftföroreningar.142 
• Västra Götaland – Göteborgs Hamn lanserade i början på 2021 ett samarbete 
med Volvokoncernen, Scania och Stena Line kallat Tranzero Initiative.143 Flera 
av åtgärderna minskar utöver utsläppen av växthusgaser även utsläppen av 
luftföroreningar, dels från landtransporter till och från hamnen, dels genom 
elektrifiering av sjötransporter. En ladd- och vätgasstation för tung trafik tas 
i bruk under 2022. Vidare kommer Energihamnen att bli först i världen med 
att erbjuda elanslutning av anlöpande tankfartyg.
Analys
Miljökvalitetsmålet Frisk luft  omfattar preciseringar om vilka halter av olika luft -
föroreningar som inte bör överskridas för att skydda människors hälsa och miljö. 
Fler åtgärder behövs för att sänka halterna, framför allt av partiklar, både små 
partiklar (PM2,5) och grova partiklar (PM10), kvävedioxid, ozon samt bens(a)pyren.
WHO:s har kommit med nya skärpta riktvärden för luftkvalitet under 2021, som 
ger rekommendationer om riktlinjer för luftkvalitet samt delmål för sex viktiga 
luftföroreningar. Sedan den förra uppdateringen av WHO:s riktvärden har det skett 
en betydande ökning av mängden och kvaliteten på det vetenskapliga underlaget 
som visar olika negativa hälsoeffekter av luftföroreningar. Av den anledningen 
har en systematisk genomgång av det samlade vetenskapliga underlaget gett lägre 
142  ATTRACT – Innovativ arbetspendling för attraktiva arbetsgivare i Jönköpings län, Energikontor Norra 
Småland (rjl.se)
143  Tranzero initiative – fossilfria godstransporter på sjö, hamn och land (goteborgshamn.se) 62
FRISK LUFTriktvärden än förra gången.144 En jämförelse av rapporterade data om halter av luft -
föroreningar från svenska kommuner visar att ett kraftigt åtgärdsarbete kommer att 
krävas för att klara WHO:s nya riktvärden. Halter av luftföroreningar ligger alltså 
långt över WHO:s rekommenderade nivåer i stora delar av landet.
Riktlinjerna har skärpts från tidigare år, vilket väcker frågan om såväl EU:s som 
de svenska miljökvalitetsnormerna och miljömålen för flera viktiga föroreningar är 
tillräckliga för att skydda människors hälsa. Riktlinjerna kommer att vara centrala 
för EU:s översyn av luftkvalitetsdirektiven som pågår och därmed även nivån för 
miljökvalitetsnormerna inom EU och Sverige. Miljökvalitetsmålet Frisk luft   kommer 
också analyseras och bedömas i den fördjupade utvärderingen utifrån WHO:s 
underlag.
Trafikverket har levererat arbetet kring inriktningsbeslut med plan för satsningar 
på infrastruktur för de kommande åren till regeringen. Regeringen har  därefter över -
lämnat infrastrukturpropositionen Framtidens infrastruktur – hållbara investeringar 
i hela Sverige  till riksdagen. Beslut om ny nationell plan planeras till 2022. Enligt 
miljökonsekvensbeskrivningen kan den nationella planen och regionala planer 
komma ha betydelse för luftkvaliteten lokalt, men marginell inverkan på trafikens 
totala emissioner på nationell nivå. Enligt Trafikverket bidrar även planen försiktigt 
positivt till att taken i EU:s takdirektiv nås. 
Naturvårdsverket anser att planen behöver bidra till bättre luftkvalitet och  befarar 
att fler överskridanden riskeras om miljökvalitetsnormerna skärps, bland annat till 
följd av ny vägledning och förslag på riktvärden från WHO. Bättre luftkvalitet främjar 
även arbetet med att nå miljökvalitetsmålet Frisk Luft . Naturvårdsverket anser 
vidare att planen i högre grad behöver bidra till regeringens luftvårdsprogram145 där 
utsläppen från inrikes transporter behöver minska betydligt fram till 2030 för att 
de svenska åtagandena enligt EU:s takdirektiv ska uppnås. 
Regeringen har beslutat om en elektrifieringsstrategi146 i syfte att nå klimatmålen. 
Regeringen avser även att inrätta ett elektrifieringsråd i syfte att stödja ett effektivt 
genomförande av elektrifieringsstrategin. 
Regional bedömning av tillståndet för miljökvalitetsmålet
I flera län och kommuner finns samordnad kontroll av luftkvaliteten i tätorter genom 
luftvårdsförbund. Länsstyrelser och luftvårdsförbund deltar även i den regionala 
miljöövervakningen av luftkvalitet i bakgrundsmiljöer. Resultaten används för 
uppföljning av tillståndet i miljön utifrån bland annat preciseringarna för Frisk luft  
och miljökvalitetsnormerna. Generellt bedöms preciseringarna för partiklar (PM10), 
marknära ozon, ozonindex och kvävedioxid vara svårast att klara. I stort sett saknas 
helt mätdata för att bedöma halterna av butadien och formaldehyd i Sverige. Det 
är även relativt glest med mätdata för bensen och bens(a)pyren samt av marknära 
ozon i fjällområdena. 
144  World Health Organization. (2021). WHO global air quality guidelines: particulate matter (PM2.5 and PM10), 
ozone, nitrogen dioxide, sulfur dioxide and carbon monoxide. World Health Organization.  https:/ /apps.who.int/
iris/handle/10665/345329 . License: CC BY-NC-SA 3.0 IGO
145  Se regeringsbeslut om nationellt luftvårdsprogam M2019/00243/Kl
146  Elektrifieringsstrategi för en historisk klimatomställning för framtidens gröna jobb – Regeringen.se NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser63I länsstyrelsernas regionala årliga uppföljning av Frisk luft  under hösten 2021 
bedömer elva länsstyrelser att utvecklingstrenden för luftkvaliteten är neutral och 
tio länsstyrelser att trenden är positiv. I Uppsala län görs bedömningen att miljö­
kvalitetsmålet kan nås till 2030. Övriga länsstyrelser bedömer antingen att målet 
är nära att nås (elva stycken) alternativt inte kommer att nås till 2030 (åtta stycken). 
Generellt bedöms det svårare att nå målet längs med västra Sverige samt i storstads­
regionerna. Trendbedömningen överensstämmer i stort med bedömningen från 
året innan. Målbedömningen är något mer positiv än förra året, vilket kan bero på 
att målåret har flyttats fram från 2020 till 2030. 
Transporter, och i synnerhet vägtransporter, beskrivs vara den viktigaste källan 
att åtgärda för att minska höga halter av luftföroreningar i Sveriges städer och tät ­
orter. Även utsläpp från småskalig eldning nämns som ett problem i flertalet län, 
speciellt i mindre tätorter. Förutom vägtransporter och småskalig eldning beskrivs 
bland annat intransport av luftföroreningar, industri, energiproduktion och sjöfart 
innebära problem för luftkvaliteten i landet. I åtta län finns pågående åtgärdsprogram 
för 1–2 tätorter för att klara miljökvalitetsnormerna för kvävedioxid och/eller partiklar 
(PM10).147 
Bedömningen kvarstår från förra årets uppföljning, uppmätta halter är låga och 
under målnivån för preciseringen. Halterna av bensen bedöms även fortsatt vara 
under miljökvalitetsmålets precisering (även om det finns få mätningar) till följd 
av bättre avgasrening i fordonsflottan samt ökad elektrifiering, även om de positiva 
effekterna motverkas om transportsektorn fortsätter växa. 
Som nämnts i resultatdelen görs det alldeles för få mätningar för att hitta lokala 
överskridanden, något som Naturvårdsverket också har rapporterat till EU.148 
Naturvårdsverkets redovisning av regeringsuppdraget Kartläggning och analys av 
utsläpp från vedeldning  2019149 pekade mot att miljökvalitetsmålet överskrids i 
många svenska kommuner och bland annat föreslogs därför en skrotningspremie 
vid skrotning av gamla eldstäder.
När det gäller bens(a)pyren som bland annat härrör från småskalig vedeldning 
bör även föreslagna åtgärder i tidigare regeringsuppdrag från Naturvårdsverket 
och Statskontoret, som rapporterades under 2020, med förslag i syfte att åstad ­
komma förbättrad luftkvalitet150 genomföras. Bland annat föreslogs nationell 
modellering som kan användas som hjälpmedel för att hitta förhöjda halter inom 
vissa begränsade områden. Regeringskansliet bereder uppdraget vidare och har 
bland annat remitterat förslagen som har fått stort stöd av remissinstanserna.
147  Ta fram åtgärdsprogram (naturvardsverket.se)
148 https:/ /cdr.eionet.europa.eu/se/eu/aqd/e1b/envyu2c3g/Objective_Estimation_for_Air_Quality_Assessment_in_
Sweden.pdf
149  Kartläggning av utsläpp från vedeldning (regeringen.se)
150  Redovisningsrapport Regeringsuppdrag (naturvardsverket.se) 64
FRISK LUFTButadien (precisering 3)
Bedömningen kvarstår från förra årets uppföljning, tidigare uppmätta halter är 
låga och under målnivån för preciseringen. Även om mätningarna av butadien 
är för få för att göra en bedömning om miljökvalitetsmålets precisering klaras, så 
bedöms halterna fortsätta vara låga till följd av bättre avgasrening i  fordonsflottan 
samt ökad elektrifiering. De positiva effekterna kan komma att motverkas om 
transportsektorn fortsätter växa.
låga och under målnivån för preciseringen. Även om mätningarna av formaldehyd 
Partiklar (PM2,5) (precisering 5)
Sverige nådde 2020 under miljömålets precisering, tillika WHO :s gamla riktvärde 
om 10 µg/m3. De högsta halterna är vanligen från Malmös mätstationer vars närhet 
till kontinenten bidrar till de höga halterna. Sverige bör alltså, för årsmedelvärde, 
inte ha några problem att nå 10 µg/m3 när utsläppen både inom landet och på 
kontinenten minskar. Att nå WHO :s nya riktvärde om 5 µg/m3 som årsmedelvärde 
skulle kräva kraftigt minskade utsläpp både i Sverige och i Europa.
För dygnsmedelvärdena har Sverige aldrig uppnått miljömålet tillika WHO:s 
gamla riktvärde om 25 µg/m3. Precis som för årsmedelvärden är de högsta halterna 
uppmätta i Malmö. Med endast tre tillåtna överskridanden är det svårt att nå lägre 
halter än 25 µg/m3. Om utsläppen fortsätter minska nationellt och framför allt på 
kontinenten kan lägre halter nås, men för detta krävs ytterligare åtgärder även 
internationellt. Sverige bör därför fortsatt vara pådrivande i det internationella 
arbetet. 
Partiklar (PM10) (precisering 6)
Dammbindning är den enda åtgärden som Trafikverket för närvarande använder 
med direkt effekt på halter och exponering av slitagepartiklar. Men trots att damm ­
bindning minskar överskridanden med 3–4 dygn över 50 µg/m3 i snitt per kalenderår 
på en högtrafikerad väg151 krävs det ytterligare långsiktiga åtgärder för att MKN 
för utomhusluft, miljömålet Frisk luft  och takdirektiv ska uppnås till år 2030. Om 
sänkta hastigheter optimeras och maximal efterlevnad uppnås kan antalet dygn 
med överskridanden av MKN minska med ytterligare 8–10 dygn. 
De förbättringar som förväntas ske i fordonsflottan på grund av EU:s krav på 
fordonstillverkare leder till både renare förbränningsmotorer och till högre andel 
eldrift i fordonsflottan, vilket bidrar till minskade emissioner, halter och exponering 
151  Motsvarar 13 dammbindningstillfällen 1 nov–31 maj år 2021 längs med Essingeleden, Stockholms stad, enligt 
expertsamråd och årsuppföljning/beräkning av Max Elmgren, SLB ­analys 2021 ­11­22.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser65av NO2 och avgaspartiklar. Däremot förväntas inte emissioner av slitagepartiklar 
minska över tid, vilket gör att problemen kopplat till överskridande av PM10 kräver 
andra typer av lösningar. 
Marknära ozon (precisering 7)
Ingen signifikant trend för ozon kan utläsas för timmar över 70 µg/m3. 
Nationella åtgärder bedöms endast sänka halterna av ozon marginellt. Fokus 
på minskade utsläpp av lösningsmedel, metan och kväveoxider internationellt 
är avgörande för att nå lägre halter. I dagsläget är det oklart om Sverige kan nå 
miljökvalitetsmålets precisering. Sverige bör därför fortsatt vara pådrivande i det 
Ingen signifikant trend för ozon kan utläsas för AOT40. Fokus på minskade utsläpp 
av lösningsmedel, metan och kväveoxider internationellt är avgörande för att nå lägre 
halter. I dagsläget är det oklart om Sverige kan nå miljökvalitetsmålets precisering. 
Sverige bör därför fortsatt vara pådrivande i det internationella arbetet.
För att halterna av kvävedioxid ska minska behöver utsläppen av kväveoxider 
(samlingsnamn för främst kväveoxid och kvävedioxid) minska än mer. Kväveoxider 
är den luftförorening som Sverige har störst problem med när det gäller att klara 
våra framtida utsläppsåtaganden. Mellan åren 2019 och 2020 minskade utsläppen 
med 8 kiloton, motsvarande 6 procent. Sedan 1990 har utsläppen minskat med 
60 procent. De senaste årets minskning beror framför allt på minskade utsläpp 
från inrikes transporter. 
Pandemirestriktionerna under 2020 återspeglar sig i utsläppssiffrorna. Tydligast 
ses detta för inrikesflyget där utsläppen av kväveoxider mer än halverades jämfört 
med 2019. Även för personbilar och bussar finns en pandemieffekt då trafikarbetet, 
det vill säga total körsträcka, minskade jämfört med 2019. Detta är en  bidragande 
orsak till att kväveoxidutsläppen från vägtrafiken minskade kraftigt. Andra  orsaker 
är att gamla bilar med höga utsläpp skrotas samtidigt som nya bilar har lägre utsläpp. 
En del av de utsläppsminskningar vi ser för 2020 kan visa sig vara tillfälliga på grund 
av pandemin. För 2021 kan vi komma att se ökade, eller oförändrade utsläpp. Vi 
behöver fortsatt minska utsläppen från trafiken och andra sektorer för att minska 
hälso  effekterna av luftföroreningar samt nå våra utsläppsåtaganden.
Som nämnts i förra årets uppföljning så kommer, utöver Sveriges nationella 
luftvårdsprogram152 (för att uppfylla Sveriges åtaganden inom EU:s takdirektiv153 till 
2020 och 2030), transport av luftföroreningar från övriga Europa att minska i takt 
med tak direktivets genomförande, vilket bidrar till lägre halter av kvävedioxid. 
Detta kan även påverka andra ämnen såsom partiklar, ozon och svaveldioxid. 
152  Regeringsbeslut om nationellt luftvårdsprogram, 2019, dnr. M2019/00243/Kl http:/ /www.naturvardsverket.se/
Miljoarbete ­i­samhallet/Miljoarbete ­i­Sverige/Uppdelat ­efter­ omrade/Luft/Luftvardsprogram/
153  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/2284 om minskning av nationella utsläpp av vissa 
luftföroreningar. 66
FRISK LUFTKorrosion (precisering 10)
miljökvalitetsmålets precisering vid de båda svenska mätstationerna. Riksantikvarie­
ämbetet framför dock i sina rapporter att uppföljningen av kulturmiljön genom de 
korrosionshastighetsmätningar som genomförts är otillräckliga och att lämplig 
 uppföljningsmetod bör utredas ytterligare.
Betydelse för Agenda 2030
Sveriges åtgärder f ör att minska människors exponering f ör luftf öroreningar är viktiga 
för att uppnå flera mål och delmål inom Agenda 2030. Bland annat p åverkas m ål 3 
(om hälsa och v älbefinnande), s ärskilt delmål 3.9 om att v äsentligt minska dö ds­ och 
sjukdomsfall till f öljd av f öroreningar. Dessutom bidrar många av åtgärderna, s åväl 
lokalt som regionalt, f ör att minska människors exponering av luftf öroreningar till 
mål 11 (om hållbara städer och samhällen), s ärskilt delmål 11.6 om att minska städernas 
negativa milj öpå verkan av luftf öroreningar. Åtgärder f ör att minska halten ozon kan 
bidra till delmål 2.4, om hållbara system f ör livsmedels försörjning.
I tabell 2.1 redovisas de delmål inom Agenda 2030 som på verkas av åtgärder som 
vidtogs under 2020 f ör att nå milj ökvalitetsmålet Frisk luft .
Tabell 2.1 Påverkan på Agenda 2030 av åtg ärder inom Frisk luft  2020
Delmål inom Agenda 2030 Exempel på åtgärder
2.4 Kan inte uppnås utan nämnda internationella överenskommelser som 
ska minska utsläpp av ozonbildande och klimatpå verkande ämnen, 
däribland luftföroreningar som kväveoxider, flyktiga organiska ämnen, 
metan och sot. Göteborgsprotokollets ikraftträdande är ett viktigt 
steg för detta.
3.9 De lokala å tgärder som kontinuerligt genomförs, som följd av de 
ovan nämnda internationella besluten för att minska människors 
exponering för luftföroreningar, är viktiga för att uppnå må l 3.
13.2 Det globala samarbetet inom klimatomr ådet öppnar för att även 
inkludera luftv årdsarbete.
11.6 Lokala å tgärder för att minska människors exponering för luft­
föroreningar bidrar till må l 11.
Tabellen redovisar delmål i Agenda 2030 som påverkats av åtg ärder under 2020 f ör att uppnå Frisk luft . 
I tabellen ges ä ven exempel på åtg ärder.
Utvecklingen i milj ön är positiv. 67
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserBARA NATURLIG FÖRSURNING
BARA NATURLIG FÖRSURNINGBara naturlig försurning
ANSVARIG MYNDIGHET : NATURVÅRDSVERKET
De försurande effekterna av nedfall och markanvändning ska underskrida 
gränsen för vad mark och vatten tål. Nedfallet av försurande ämnen ska 
 heller inte öka korrosionshastigheten i markförlagda tekniska material, 
 vattenledningssystem, arkeologiska föremål och hällristningar.
Regeringen har fastställt fyra preciseringar:
PÅVERKAN GENOM ATMOSFÄRISKT NEDFALL:  Nedfallet av luftburna svavel- 
och kväveföreningar från svenska och internationella källor medför inte att den 
kritiska belastningen för försurning av mark och vatten överskrids i någon del 
av Sverige.
PÅVERKAN GENOM SKOGSBRUK:  Markanvändningens bidrag till försurning av 
mark och vatten motverkas genom att skogsbruket anpassas till växtplatsens 
försurningskänslighet.
FÖRSURADE SJÖAR OCH VATTENDRAG:  Sjöar och vattendrag uppnår oberoende 
av kalkning minst god status med avseende på försurning enligt förordningen 
(2004:660) om förvaltningen av kvaliteten på vattenmiljön.
FÖRSURAD MARK:  Försurningen av marken inte påskyndar korrosion av tekniska 
material och arkeologiska föremål i mark och inte skadar den biologiska mång -
falden i land- och vattenekosystem.
Utvecklingen i miljön är positiv 
Nedfallet av svavel och kväve över Sverige har minskat under flera årtionden. De 
senaste mätningarna av svavel visar på att nedfallet i dag är nära förindustriella 
nivåer. Nedfallet av kväve är fortsatt högt i delar av Sverige och minskningen är inte 
lika omfattande som för svavel. Minskningen av framför allt svavel har bidragit till 
att antalet försurade sjöar och vattendrag stadigt minskat. Det är främst i södra och 
sydvästra Sverige som försurningstrycket är fortsatt högt, och en stor andel av 
sjöarna och vattendragen är försurade.
Under 2019 trädde Göteborgsprotokollet till FN:s luftvårdskonvention i kraft. 
En pågående översyn av protokollet ska avslutas 2022 varefter en revidering av 
 protokollet kan väntas. Enligt EU:s så kallade takdirektiv för luftutsläpp ska alla 
länder redovisa hur man avser att genomföra åtgärder som ingår i direktivet genom 
att upprätta och genomföra nationella luftvårdsprogram. Regeringen fattade beslut 
om det svenska luftvårdsprogrammet 2019. Ambitionsnivåerna i programmet 
 kommer minska belastningen av försurande ämnen men dock inte tillräckligt för 
att kunna uppnå miljökvalitetsmålet Bara naturlig försurning . Genom den Inter -
nationella sjöfartsorganisationen IMO har det från och med 2020 införts en ny global  68
BARA NATURLIG FÖRSURNINGgräns för tillåten svavelhalt i fartygsbränsle, och sedan 2021 är Östersjön, Nordsjön 
och Engelska kanalen utsedda till kvävekontrollområden. 
Även om depositionen fortsätter att minska bedöms mark och ytvatten vara 
försurade under lång tid framöver då återhämtningen sker långsamt.  Skogsbrukets 
bidrag till försurningen har ökat i takt med att depositionen minskat. Ökad träd-
tillväxt har lett till ökade virkesförråd och ett ökat uttag av stamved. Grenar och 
toppar (grot) som skördas till följd av efterfrågan på förnybar energi påverkar markens 
surhetstillstånd lokalt. Skogsbrukets bidrag kommer att få större relativ betydelse 
i takt med minskad deposition och bedöms även öka med ett varmare klimat.
Resultat
Påverkan genom atmosfäriskt nedfall (precisering 1)
Den försurning som sker via atmosfäriskt nedfall, deposition, bestäms främst 
av mängden svavel- och kväveföreningar från olika källor, såväl stationära som 
mobila, både inom och utom landets gränser. Landbaserade källor i andra euro -
peiska länder och internationell sjöfart i Sveriges närområde har historiskt varit 
de största bidragande faktorerna till den antropogena försurningen. Nedfallet via 
våtdeposition styrs inte bara av storleken på utsläpp till atmosfären utan också av 
hur nederbörden varierar i tid och rum. Därför blir den långsiktiga förändringen 
särskilt viktig när utvecklingen i miljön ska bedömas.
Nedfall av svavel
Minskningen av det försurande nedfallet är tydligast för svaveldioxid, särskilt i den 
södra delen av landet där svavelnedfallet är som störst (se figur 3.1). Nedfallet har 
varit och är fortfarande störst i landets sydvästra delar. Det beror både på den geo -
grafiska närheten till utsläppskällor på kontinenten och på att det här faller mycket 
regn. Svavelnedfallet via nederbörd (utan bidrag från havssalt) har under perioden 
2001–2020 minskat med 56 procent i norra Sverige, med 68 procent i sydöstra 
Sverige och med 64 procent i sydvästra Sverige. Minskningen beror på betydande 
sänkningar av utsläppen från EU-länder och från Luftvårdskonventionens övriga 
parter. Sveriges totala utsläpp av svaveldioxid har under perioden 1990–2020 
minskat med 85 procent.154
Mellan 2019 och 2020 syns en minskning av svavelnedfallet över landet som 
helhet. Att nedfallet det senaste årtiondet ökar vissa år och minskar vissa anses 
vara kopplat till årsvariationer. Trendbrottet och det något högre svavelnedfallet 
under 2014 (se figur 3.1) orsakades av ett isländskt vulkanutbrott och även något 
högre nederbördsmängder under detta år kan ha bidragit.
Utsläpp av svaveldioxid till luft kommer till största del från förbränning av 
 svavelhaltiga bränslen som kol och eldningsolja. De största internationella bidragen 
till svavelnedfall över Sverige härrör från Polen (18 procent) och Tyskland (10 procent), 
enligt den senaste analysen från FN:s mätorgan EMEP som baseras på data från 
2019.155
154  Svaveldioxid, utsläpp till luft, (naturvardsverket.se)
155  Klein, H., et al. (2021). Transboundary air pollution by sulphur, nitrogen, ozone and particulate matter in 
2019: Sweden, MSC-W Data Note 1.2021, ISSN 1890-0003 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser69Figur 3.1  Nedfall av svavel i tre olika regioner av Sverige 2001–2020
012345
2000 2005 2010 2015 2020kilo per hektarSydvästra Sverige
Sydöstra Sverige
Norra Sverige
Figuren visar årligt nedfall av svavel (utan havssalt) i tre regioner i Sverige 2001–2020 i form av 
våtdeposition (nederbörd) i granskog angivet i kilogram per hektar. Trenden visar att nedfallet har 
minskat kraftigt de senaste decennierna. Diagrammet bygger på data från 5–7 stationer per region.
Källa: Svensk miljöövervakning inom SveLoD, Krondroppsnätet samt Integrerad miljöövervakning (IVL, Svenska miljöinstitutet).
Nedfall av kväve
Nedfallet av kväve (i form av nitratkväve och ammoniumkväve) visar också en statistiskt 
säkerställd minskning för perioden 2001–2020, dock är trenden  betydligt svagare än 
för svavel (se figur 3.2). Nedfallet av kväve via nederbörd är fortsatt högt i sydvästra 
och sydöstra Sverige och här är kvävedepositionen högre än vad naturen tål.
Figur 3.2  Nedfall av kväve i tre olika regioner i Sverige 2001–2020
024681012
Figuren visar årligt nedfall av kväve (kilogram per hektar) i tre regioner i Sverige 2001–2020 i form 
av våtdeposition (via nederbörd) i granskog. Trenden visar att nedfallet långsamt har minskat de 
senaste decennierna. Diagrammet bygger på data från 5–7 stationer per region. 
Källa: Svensk miljöövervakning inom SveLoD, Krondroppsnätet samt Integrerad miljöövervakning (IVL, Svenska miljöinstitutet)
Kvävenedfallet sker i form av nitratkväve och ammoniumkväve. Nitratkväve  härrör från 
förbränning i höga temperaturer, där de främsta källorna till luft är  transporter och 
även industri. Ammoniak släpps främst ut till luft från jordbruket, vid  hantering av 
gödsel. De största internationella bidragen till kvävenedfall över Sverige  härrör från 
Tyskland (12 procent) samt från sjöfarten på Östersjön och Nordsjön (23 procent).156 
Deposition av kväve har också påverkan på möjligheten att nå miljömålet Ingen 
 övergödning .
156  Ibid. 70
BARA NATURLIG FÖRSURNINGSjöfartens försurande utsläpp
Utsläppen av svaveldioxid från sjöfarten i Östersjön har efter 2015 legat stabilt på strax 
under 10 000 ton per år.157 Utsläppen av kväveoxider från den internationella sjöfarten 
i Östersjön har sedan modelleringen startat legat runt 275 000 ton (se figur 3.3). De 
observerade utsläppsminskningarna av svavel och kväve mellan 2019 och 2020 (båda 
cirka 15 procent) tros främst bero på minskad fartygstrafik under covid-19-pandemin. 
Den internationella sjöfarten fortsätter att ge ett betydande bidrag till försurningen 
i Sverige, trots de kraftiga minskningar av svaveldioxidutsläppen som skett inom 
sektorn det senaste decenniet. Inrikesflyget och det internationella flyget är jäm-
förelsevis små källor till utsläpp av svavel- och kväveföreningar.158
Figur 3.3  Utsläpp av svaveldioxid och kväveoxider från internationell sjöfart i Östersjön 2006–2020
2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020tusen tonKväveoxider
Svaveldioxid
Figuren visar utsläpp av svavel- och kväveoxider från internationell sjöfart på Östersjön. 
 Uppgifterna baseras på positionsdata (AIS-data) från fartygen.
Källa:  Finska meteorologiska institutet och HELCOM
Internationella styrmedel för minskade utsläpp av försurande ämnen
Bakom de minskade nedfallen av svavel och kväve ligger miljöarbete både  nationellt 
och internationellt. För de landbaserade källorna har arbetet inom FN:s luftvårds -
konvention varit ledande. I dag är Göteborgsprotokollet, som antogs i sin ursprungliga 
form 1999, det viktigaste instrumentet för fortsatt minskning av försurande ämnen. 
2012 reviderades protokollet för att ytterligare begränsa utsläppen. I det reviderade 
protokollet, som trädde i kraft 2019, ålades Sverige minskningar fram till 2020 med 
22 procent för svaveldioxid, 36 procent för kväveoxider och 15 procent för ammoniak. 
En pågående översyn av protokollet ska avslutas 2022 varefter en revidering av pro -
tokollet kan väntas. Andra internationella styrmedel som är viktiga för att minska 
utsläppen av svavel, kväve och ammoniak har redovisats i den förra årliga uppfölj -
ningen.159 Under 2020 antog luftvårdskonventionen ett vägledande dokument för 
att minska jordbrukets påverkan på luft.
157  Den 1 januari 2015 trädde kravet på högst 0,1 procent svavel i fartygsbränsle i kraft inom svavelkontrollområdet 
Östersjön, Nordsjön och Engelska kanalen (Sulphur emission Control area, SECA).
158  Sveriges officiella statistik, framtagen av Svenska MiljöEmissionsData (SMED): https:/ /www.naturvardsverket.se/
data-och-statistik/luft/
159  Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2021 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser71Påverkan från skogsbruk (precisering 2)
Under trädens tillväxtfas sker en kontinuerlig försurning av marken. Det på grund 
av den ökande mängden biomassa och nettoupptag av baskatjoner.160 Samtidigt 
byggs markens förråd av organiska syror (svaga syror och oorganiskt aluminium) 
upp, vilket också kan påverka försurningsprocesserna.161
Flera faktorer påverkar skogsbrukets försurande påverkan, till exempel hur 
mängden stående biomassa (virkesförrådet) förändras i skogen och vilken avverk -
ningsmetod som används. Uttag av grenar och toppar (så kallad grot) innebär lokalt 
stor bortförsel av baskatjoner, vilket ökar försurningspåverkan. Detta uttag har därför 
större försurande påverkan än enbart stamskörd. Indikatorn som används för 
den nationella bedömningen av skogsbrukets försurande påverkan presenterades 
2018 och definieras som ”andel avverkad granskog med överskridande av kritiskt 
baskatjonupptag vid grotuttag och där askåterföring inte sker”. Indikatorn är 
tänkt att användas på regional nivå för att få en övergripande bild av  skogsbrukets 
för surande påverkan och syftar inte till att gå ner på lokal eller ståndortsnivå 
då osäkerheterna ökar. Arealen skogsmark där grot har tagits ut vid avverkning 
fördubblades under perioden 2000–2011, men har därefter minskat (se figur 3.4). 
 Variationerna på grotuttag är stora mellan olika år, och det är svårt att urskilja någon 
tydlig trend under de senaste åren. Det minskade grotuttaget under 2012–2019 kan 
delvis härledas till att användningen av rena biobränslen minskat inom fjärrvärme -
sektorn, till förmån för ökad användning av returträ och andra avfallsbränslen.162 
Vid uttag av grot från skogen och efter uppeldning finns många  näringsämnen 
kvar i askan som kan återföras till skogen. Askåterföring är en viktig del i ett hållbart 
skogsbruk, där buffrande ämnen återförs till skogen för att undvika den försurande 
påverkan från skogsbruket. Skogsstyrelsen har länge rekommenderat askåterföring 
som en viktig del i ett hållbart skogsbruk.
160  Baskatjoner i skogsmarken (kalcium, magnesium, kalium och natrium) har en viktig buffrande funktion mot 
försurning. Koncentrationen av baskatjoner ger därför en bild av hur motståndskraftigt ekosystemet är mot 
försurande nedfall.
161  Mängden kalcium och andra baskatjoner minskar i marken om inte vittring, deposition och/eller kalkning/
askåterföring balanserar uttaget. I det fallet betraktar man baskatjonerna utgående från en massbalans och inte 
ur ett syra-bas-perspektiv.
162  Slutrapport från arbetet med aktörsrådet kring askåterföring (Dnr 2012/2850) 72
BARA NATURLIG FÖRSURNINGFigur 3.4  Uttag av grenar och toppar samt askåterföring 2000–2020
010 00020 00030 00040 00050 00060 00070 00080 000
00-02 01-0302-0403-0504-06 05-0706-08 07-09 08-10 09-11 10-12 11-1312-1413-1514-16 15-1716-18 17-1918-20hektarGrotuttag
Askåterföring
Figuren visar ask återföring samt areal skogsmark där grenar och toppar (grot) tagits ut vid slut -
avverkning mellan åren 2000 och 2020 (treårsmedelvärden). Grot-data kommer från Skogs-
styrelsens åtgärdsundersökningar och bygger därmed på uppskattningar av arealer från 
skogs ägare. Preliminära jämförelser med andra datakällor har visat att dessa data är behäftade 
med betydande osäkerheter, och arbete pågår för att reducera dessa osäkerheter. Under 2018 
gjordes ingen åtgärdsundersökning, och data för det året är därför interpolerat baserat på 
2017 och 2019.
Källa: Skogsstyrelsen
Försurade sjöar och vattendrag (precisering 3)
Det bedöms att cirka sju procent av Sveriges cirka 95 000 sjöar (större än en  hektar) 
var försurade under perioden 2015–2020. Störst andel försurade sjöar finns i syd  västra 
Sverige (34 procent), lägst andel finns i Norrlands inland, där knappt en procent av 
sjöarna är klassade som försurade. I mellersta och östra Sverige  klassades cirka fem 
procent av sjöarna som försurade och även i Norrlands kustland fem procent (se 
tabell 3.1, figur 3.5 och 3.6).163 Förändringen av andelen försurade sjöar under perioden 
1990–2020 visar en tydlig nedåtgående trend (se figur 3.5). 
Tabell 3.1  Andel försurade och kalkpåverkade sjöar 2020
Landsdel Opåverkat Kalkat ej försurat Kalkat försurat Okalkat försurat
Norrlands inland 99 0,4 0,0 0,8
Norrlands kustland 90 5,0 0,4 4,2
Östra/mellersta Sverige 93 1,8 0,1 5,3
Sydvästra Sverige 59 8 7,9 26
Hela Sverige 91 2,0 1,2 5,5
Tabellen redovisar andelen försurade och kalkpåverkade sjöar 2020 fördelat på fyra regioner samt för 
landet som helhet. Bedömning av försurningspåverkan gjordes enligt bedömningsgrunderna i Havs- 
och vattenmyndighetens föreskrifter om klassificering och miljökvalitetsnormer avseende ytvatten, 
med hjälp av verktyget MAGIC-bibliotek.
Källa: Sveriges lantbruksuniversitet
163  Fölster (2021). Underlag till fördjupad utvärdering av miljömålet Bara naturlig försurning 2022, Tillstånd och 
trender i sjöar och vattendrag NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser73Figur 3.5  Andel försurade sjöar i fyra regioner i Sverige 1990–2020 samt prognos till 2030
1990 1995 2000 2005 2010 2015 2020 2025 2030procentSydvästra Sverige
Östra/mellersta Sverige
Norrlands kustland
Norrlands inland
Figuren visar andelen försurade sjöar, inklusive kalkade försurade sjöar, under perioden 1990–
2020 i fyra regioner samt en prognos fram till 2030. Resultaten bygger på omdrevssjöarna 
2015–2020 och är omräknade för att representera alla sjöar.
Figur 3.6  Karta över de fyra regionerna som används för precisering 3, försurade sjöar
Figuren visar de fyra regionerna för vilka data om försurade sjöar presenteras i tabell 3.1 och 
figur 3.5. 
Källa: Sveriges lantbruksuniversitet 74
BARA NATURLIG FÖRSURNINGKalkning
Försurning påverkar allvarligt sjöars och vattendrags ekologiska status, vilket går att 
läsa mer om i uppföljningen av miljömålet Levande sjöar och vattendrag . Kalkning 
av sjöar och vattendrag har pågått sedan slutet av 1970-talet. Kalkning är en metod 
för att motverka effekterna av försurning.164 Kalkningen påverkar dock inte dess 
orsaker och därmed inte uppfyllelsen av miljökvalitetsmålet om att de försurande 
effekterna av nedfall och markanvändning ska underskrida gränsen för vad mark 
och vatten tål. 
Under de senaste åren har kalkningsbidraget legat runt 165 miljoner kronor per 
år. Sedan 1977 har staten satsat totalt över fem miljarder kronor, vilket gör  kalkningen 
till en av de största miljövårdsåtgärder som genomförts i Sverige. Kalkning har på 
många ställen gett önskade och positiva effekter och väl fungerande kalkningar 
medför att försurningskänsliga arter kan fortleva och reproducera sig.165 Kalkning 
pågår numera i 17 län och omfattar drygt 2500 målområden i sjöar med en total 
yta av 2 325 km2 och 1 450 målområden i vattendrag med en totallängd på drygt 
9 000 km.166 Den mest omfattande verksamheten sker i Västra Götalands län och 
i Värmlands län.
Även om depositionen fortsätter att minska kommer mark och vatten att vara 
försurade under lång tid framöver och återhämtningen gå mycket långsamt. Detta 
innebär att kalkning i delar av Sverige fortsatt kommer att behövas i många  decennier 
framöver för att undvika skador på försurningskänslig fauna och flora i sjöar och 
vattendrag. Detta förutsätter dock att inte naturligt sura objekt kalkas. I den senaste 
bedömningen från 2021 klassas mer än hälften av sjöarna som kalkades 2020 som 
ej försurade (se tabell 3.1). 
Försurad mark (precisering 4)
I Sverige är marken i skogen generellt sur, det är ett normalt tillstånd för barrskog 
i norra Europa. Hur sur marken är beror bland annat på hur stor depositionen av 
sulfat och kväve är, samt i vilken utsträckning skogsbruk bedrivs, vilka träd som 
finns i skogen och dess ålder. Den mest försurade marken finns i sydvästra  Sverige. 
Anledningen är en kombination av ett stort nedfall av försurande ämnen via neder-
börden samt försurande påverkan från skogsbruk. 
Analyser inom ramen för markinventeringen 1985–2020 visar på en långsam 
återhämtning från början av 2000-talet för landet som helhet, medan en ökande 
försurning tycks ske i de sydvästra delarna (se figur 3.7).167 Indikatorerna för markens 
surhetsgrad baseras på pH i C-horisonten (mineraljord) samt basmättnadsgrad i 
B-horisonten (rostjord). De två indikatorerna redovisas separat för att bättre kunna 
följa och tolka utvecklingen i marken. pH i C-horisonten som är ett djupare mark -
skikt indikerar försurningspåverkan från deposition. Basmättnadsgrad i B-horisonten 
ska spegla skogsbrukets påverkan, såväl som depositionsbetingad försurning. 
Indikatorerna delas in i olika tillståndsklasser (2 till 5), där tillståndsklass 4 och 5 
164  Havs- och vattenmyndigheten har det nationella ansvaret för att kalkningsverksamheten bedrivs optimalt 
med avseende på biologiska effekter, ekonomisk effektivitet och anpassningen till försurningsutvecklingen, 
www.havochvatten.se
165  Se till exempel Havs- och vattenmyndighetens rapporter 2015:23 och 2018:4. 
166  Uppgifter från Havs- och vattenmyndigheten. 
167  Stendahl (2021). Underlag till fördjupad utvärdering av miljömålet Bara naturlig försurning. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser75indikerar störst försurningspåverkan. Det är andelen försurade marker som faller 
inom dessa två tillståndsklasser som visas i figur 3.7. 
Figur 3.7  Andel försurade marker i tre regioner i Sverige 1993–2017
1993–971994–981995–991996–001997–011998–021999–031900–042001–052002–062003–072004–082005–092006–102007–112008–122009–132010–142011–152012–162013–172014–18procentpH i C-horisont
Norrland
Mellan/Östra Sverige
Sydvästra Sverige
1993–971994–981995–991996–001997–011998–021999–032000–042001–052002–062003–072004–082005–092006–102007–112008–122009–132010–142011–152012–162013–172014–18procentBasmättnadsgrad i B-horisont
Norrland
Den övre figuren visar pH-värdet i C-horisonten, mineraljord, och hur stor del av området som 
bedöms i tillståndsklass 4 och 5. Den nedre visar basmättnadsgraden i B-horisonten, rostjord, 
och hur stor andel av området som bedöms i tillståndsklass 4 och 5. Notera att y-axlarna 
varierar.
Källa:  SLU Markinventeringen
Riksantikvarieämbetet publicerade under våren 2020 en kartläggning över hur 
kulturmiljöns tillstånd och förändring följs upp inom miljömålssystemet.168 Inom 
miljökvalitetsmålet Bara naturlig försurning  finns idag ingen direkt uppföljning 
av försurningens påverkan på arkeologiska lämningar eller bebyggelse. Tidigare 
projekt för att följa upp nedbrytningen av arkeologiska material i jord lades ner på 
grund av det var för kostsamt i relation till informationen som kunde utläsas.
168  Riksantikvarieämbetet. (2020). Kulturmiljön i miljömålssystemet – Kulturmiljööversikt delrapport I 76
BARA NATURLIG FÖRSURNINGAnalys 
Analysdelen fokuserar främst på de två preciseringarna Påverkan genom atmos ­
färiskt nedfall  (precisering 1) samt Påverkan genom skogsbruk (precisering 2), det 
vill säga de preciseringar som uttrycker påverkan på miljökvalitetsmålet. Preci -
seringarna Försurade sjöar och vattendrag  (precisering 3) samt Försurad mark  
(precisering 4) bedömer framför allt miljötillstånd, som kan uppnås senare när 
styrmedlen och åtgärderna fått effekt.
Regionalt åtgärdsarbete med påverkan på miljökvalitetsmålet
Det pågår ett omfattande regionalt arbete för att nå miljökvalitetsmålen kopplade 
till utsläpp av luftföroreningar. Insatserna är ofta i första hand motiverade med 
minskade växthusgasutsläpp i syfte att uppnå miljömålet Begränsad  klimatpåverkan . 
Men eftersom det finns synergier mellan minskning av koldioxidutsläpp och andra 
luftföroreningar så får åtgärder även effekt på andra miljömål, bland annat Bara 
naturlig försurning . I flera regioner genomförs askåterföring i skogar, för att minska 
skogsbrukets försurande påverkan. Askåterföring sker fortfarande i mycket liten 
utsträckning i förhållande till uttaget av grot (grenar och toppar), men flera län 
rapporterar en ökning av askåterföring. 
Utöver de åtgärder som syftar till att minska utsläppen av växthusgaser och 
luftföroreningar169 så presenteras här exempel på ytterligare åtgärder som genom -
förts under året170 och som kan bidra till att nå miljömålet Bara naturlig försurning :
• Länsstyrelsen i Norrbottens län och Sveriges geologiska undersökning (SGU) 
har bedrivit ett nationellt arbete med att kartlägga och ta fram effektiva åtgärder 
för påverkan från sura sulfatjordar. 
• Länsstyrelsen Uppsala län tillämpar Bästa tillgängliga teknik (BAT) i prövnings -
ärenden som rör utsläpp av svavel till luft. 
• Länsstyrelsen i Västerbottens län är delaktig i ett EU-projekt (tidigare Vimla , 
nu Kliva ) med syfte att kartlägga omfattningen av de problem som orsakas av 
svavelhaltiga jordar samt testa åtgärder för att minska de negativa effekterna.
• Forskningsinstitutet RISE (Research Institute of Sweden) har i samverkan med 
Västra Götalandsregionen, Skogsstyrelsen och Södra skogsägarna, Skara stift 
och Svensk Näringsåterföring genomfört ett test där ren bioaska171 har återförts 
till skogsmarken efter att ha använts som katalysator för att uppgradera biogas 
till fordonsgas. VINNOVA-projektet kommer att bygga en fullskalig anläggning 
och arbeta med informationsspridning kring tekniken fram till 2023 med målet 
att öka askåterföringen.
• Trafikverket arbetar med att ta fram ny vägledning för bedömning och hantering 
av sura sulfatjordar inom ramen för anläggning av infrastruktur. Detta är viktigt 
för att minimera försurning lokalt kring exploateringsobjekt.
• Sveriges geologiska undersökning bedriver också kartläggning av sura sulfat -
jordar och har färdigställt ett nytt kartunderlag, vilket förbättrat kunskapsnivån 
om problemet.
169  Länsstyrelsernas regionala årliga uppföljning hösten 2021, https:/ /www.rus.se/regional-arlig-uppfoljning/ 
170  Alla åtgärder som rapporterats in av länsstyrelserna för 2021 är presenterade, utan någon inbördes ordning. 
171  Aska från värmeverk som eldar med biobränsle. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser77• I Åtgärdsprogram för Västerhavets vattendistrikt  föreslås återföring av ren bioaska 
som åtgärd för 384 vattenförekomster.
• Ett exempel på en åtgärd inom näringslivet är att två färjor hos Destination 
Gotland drivs med flytande naturgas (LNG), vilket minskar utsläppen av svavel -
dioxid och kväveoxider.
Under 2019 redovisade Naturvårdsverket Sveriges första nationella luftvårds -
program.172 Programmet omfattar åtgärder för att minska utsläppen av ammoniak 
och kväveoxider i syfte att uppfylla svenska åtaganden om utsläppsminskningar 
under EU:s så kallade takdirektiv173 till 2020 respektive 2030. Arbete pågår inom 
berörda myndigheter med att identifiera och föreslå nya eller reviderade styrmedel 
i den uppdatering av luftvårdsprogrammet som ska lämnas till EU 2023.  Samordning 
pågår även med arbetet att ta fram underlag till nästa klimathandlingsplan som 
ska beslutas under 2023. Enligt den senaste utsläppsstatistiken och scenario för 
luftföroreningar behöver fler åtgärder och styrmedel genomföras för ammoniak och 
kväveoxider för att Sverige ska klara sina åtaganden under takdirektivet. Övriga 
föroreningar bedöms minska i tillräcklig takt för att uppnå åtagandena utan 
 ytterligare åtgärd. 
Under 2020 beslutades att Göteborgsprotokollet om FN:s luftvårdskonvention 
ska revideras på nytt. En pågående översyn av protokollet ska avslutas 2022  varefter 
en revidering av protokollet kan väntas. En revision kan på sikt medföra mer omfat -
tande utsläppsminskningar. De beslutade åtgärderna ökar förutsättningarna att nå 
miljökvalitetsmålet, men ytterligare skärpningar krävs för att nå målet.
Regeringen har 2022 beslutat om en elektrifieringsstrategi i syfte att nå klimat -
målen.174 Elektrifieringsstrategin respektive kommande elektrifieringsråd ska kom -
plettera varandra främst avseende elektrifiering av transportsektorn. Beroende på 
hur åtgärder kommer att utformas, kan elektrifieringen samverka med åtgärder för 
att minska utsläpp av luftföroreningar.
EU:s taxonomi för hållbara investeringar syftar till att hjälpa investerare att 
lättare identifiera och kunna jämföra hållbara investeringar som värnar om miljön. 
Detta görs genom ett gemensamt klassificeringssystem för miljömässigt hållbara 
ekonomiska verksamheter. Taxonomin antogs i juni 2020, och är ett viktigt verktyg 
för att kunna nå EU:s klimatmål och den gröna given. EU:s taxonomi är indelad 
i sex miljömål175, varav Förebyggande och kontroll av föroreningar  bedöms kunna 
bidra mest till en positiv påverkan på miljömålet Bara naturlig försurning . Även 
genom de andra fem miljömålen och att verksamheter i sin helhet blir mer hållbara 
kan miljömålet påverkas indirekt positivt.
172  Regeringsbeslut om nationellt luftvårdsprogram, 2019, dnr. M2019/00243/Kl
173  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/2284 om minskning av nationella utsläpp av vissa 
luftföroreningar.
174  https:/ /www.regeringen.se/pressmeddelanden/2022/02/elektrifieringsstrategi-for-en-historisk-
klimatomstallning-for-framtidens-grona-jobb/ 
175  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/852 av den 18 juni 2020 om inrättande av en ram för att 
underlätta hållbara investeringar och om ändring av förordning (EU) 2019/2088 78
BARA NATURLIG FÖRSURNINGKritisk belastning kvarstår på sju procent av arealen 2030
Trots den positiva utvecklingen, framför allt av svaveldeposition, finns inte till -
räckliga förutsättningar för att uppnå målnivåerna i preciseringen. År 2030 beräknas 
det fortfarande finnas delar av landets skogs- och sjöareal där den kritiska belast -
ningen överskrids. Denna areal har i de senaste beräkningarna prognostiserats att 
vara totalt sju procent 2030.176 Tidigare var bedömningen att det skulle finnas tio 
procent överskriden areal 2030. Den nya bedömningen baseras på mätdata från 
omdrevssjöarna 2015–2020, och skillnaden i prognoserna tros bero på skillnader 
i vattenkemi vid de olika tillfällena som prognoserna har beräknats.
Att den kritiska belastningen av försurande ämnen som marken tål fortfarande 
överskrids, beror framför allt på att skogsbruket för bort så pass mycket baskatjoner. 
Därför görs bedömningen att målet inte kommer att kunna nås enligt de beräknings -
modeller som används för kritisk belastning i dag. Den kvarstående arealen som 
överskrider den kritiska belastningen är dock på en mycket låg nivå i dag jämfört med 
tidigare. Överskridandet av kritisk belastning för försurning av sjöar och avrinnings -
områden förväntas minska, men ett icke-överskridande kommer inte att nås enligt 
de prognostiserade internationella och nationella utsläppsminskningarna.
Sjöfartens försurande utsläpp
Under 2020 införde Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) en maximal 
tillåten svavelhalt i fartygsbränsle på 0,5 procent, för fartyg som verkar utanför 
utsläppskontrollområden (SECA).177 Effekterna av den nya begränsningen förväntas 
dock vara relativt liten i Sverige, då fartygstrafiken i Östersjön redan regleras av 
SECA. Huruvida en effekt kan ses redan under 2020 går inte att säga, då den obser -
verade minskningen av svavelutsläpp sammanfaller med covid-19-pandemin. 
Sedan 1 januari 2021 är Östersjön och Nordsjön även ett kvävekontrollområde 
(NECA), vilket innebär att alla fartyg byggda 2021 och framåt måste använda 
katalysatorer eller köras på flytande naturgas (LNG) för att klara kraven på kväveoxid-
utsläpp. Eftersom regleringen endast gäller nybyggda fartyg förväntas en utsläpps -
minskning ske mycket långsammare än den gjorde för svavel vid införandet av SECA. 
För att sjöfartens utsläpp av kväve ska minska i snabbare takt krävs fler styrmedel 
som ger incitament till bland annat avgasrening och högre energieffektivitet. IMO:s 
mål att halvera sjöfartssektorns växthusgasutsläpp till 2050 kvarstår178, och i juni 2021 
godkände IMO:s miljökommitté MEPC179 en arbetsplan för att påskynda utvecklingen 
av åtgärder för att uppnå målet.180 Detta kan även vara positivt för miljömålet Bara 
naturlig försurning .
I juli 2021 kom ett förslag från Europeiska kommissionen till Europaparlamentets 
och rådets förordning om användning av förnybara bränslen för sjöfarten.181 För -
ordningen föreslås tillämpas från 2025 och ge en minskning av växthusgasutsläpp 
176  Fölster (2021). Underlag till fördjupad utvärdering av miljömålet Bara naturlig försurning 2022, Tillstånd och 
trender i sjöar och vattendrag
177  Årlig uppföljning 2021
178  Ibid. 
179  Marine Environment Protection Committee
180  MEPC 76/15/add.2. Annex 14.
181  EC, 2021. Proposal for a REGULATION OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL on the use 
of renewable and low-carbon fuels in maritime transport and amending Directive 2009/16/EC. COM (2021) 562 final.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser79på 75 procent till 2050, jämfört med 2015. En minskning kan även väntas av andra 
luftföroreningar som svaveldioxid och kväveoxider. 
Sedan 2011 tillämpar Sverige en nedsatt energiskattesats för el som förbrukas 
av fartyg i hamn (landström). Under 2020 förlängdes Sveriges ansökan till EU-rådet 
om skattesänkning för landströmsanläggning till och med 2023. Detta kan ha en 
viss positiv påverkan på nedfall av svavel i kustnära områden och nära hamnar, 
om fler fartyg väljer att ansluta sig till landström i stället för förbränning av bränsle 
ombord för el.
Påverkan genom skogsbruk (precisering 2)
Skogsbrukets utveckling har betydelse för om miljökvalitetsmålet som helhet ska 
kunna nås. Den kontinuerliga påverkan från skogsbruket står generellt sett för en 
stor del av försurningen till marken. Skogsbrukets påverkan är i dagsläget ungefär 
lika stor som bidraget från försurande nedfall. Ökade uttag av biomassa i framti -
den, för att använda som förnybart bränsle och som klimatåtgärd, skulle bidra till 
att arealen där uttag av grot sker kan öka avsevärt. Dock kan framtida beslut inom 
internationell skogsvårdspolitik få inverkan på skörden av svensk biomassa och hur 
utvecklingen faktiskt blir är i dag oklart. I takt med fortsatt  minskande deposition 
kommer skogsbrukets försurande påverkan få en relativt sett större betydelse för 
måluppfyllelse i framtiden.
Under 2021 publicerade EU-kommissionen en ny skogsstrategi som sätter upp 
riktlinjer för hur skogsbruket ska bedrivas inom hela EU. Varje enskilt medlems -
land har dock ansvar för skogspolitiken, men EU vill nu se över hur skogsbruket 
bedrivs i de enskilda länderna. EU:s nya skogsstrategi går inte helt i linje med den 
svenska skogsbrukspolitiken och kan komma att få konsekvenser framöver för 
hur det svenska skogsbruket bedrivs.182 Det är för tidigt att bedöma om metoder och 
rekommendationer på EU-nivå går längre än de nationellt framtagna krav och 
 riktlinjerna som driver skogsbruksarbetet i dag – eller de nya åtaganden som före -
slagits – gör. Potentiell inverkan på försurningsmålet är i nuläget svår att bedöma.
Trenden går mot färre försurade sjöar och vattendrag. Utvecklingen för sjöarnas 
och vattendragens vattenkemi liknar till stor del varandra och visar på en långsam 
återhämtning från försurningen. I sydvästra Sverige fortgår återhämtningen, trots 
att depositionsminskningen sedan länge har saktat ned. Bedömningen är att vi 
2030 fortfarande kommer att ha totalt cirka sex procent försurade sjöar och vatten -
drag i Sverige.
För pH har andelen provytor med hög eller mycket hög surhetsgrad i C-horisonten 
(klass 4 respektive 5) länge ökat i sydvästra Sverige (se figur 3.7), vilket kan bero på 
att sulfat och andra negativt laddade joner har mobiliserats nedåt i markskikten. 
Efter tillägget av inventeringsåret 2018 sker dock en minskning av andelen mark 
182  Skogsstyrelsen (2021), ”EU:s nya skogsstrategi på tvärs med svensk skogspolitik”, https:/ /www.skogsstyrelsen.
se/nyhetslista/eus-nya-skogsstrategi-pa-tvars-med-svensk-skogspolitik/ [Hämtad: 7/10–21] 80
BARA NATURLIG FÖRSURNINGi de suraste klasserna. Sommaren 2018 präglades av torr och varm väderlek. Orsakerna 
bakom minskningen i andel försurad mark och eventuell påverkan av torka kan 
behöva undersökas närmare.
I norra, östra och mellersta Sverige har ingen förändring skett men en naturlig 
mellanårsvariation finns. Basmättnadsgraden i B-horisonten visar inte på någon 
statistiskt säkerställd förbättring, även om depositionen har minskat kraftigt. Detta 
kan bero på det allt större virkesförrådet och att uttaget av trädbiomassa påverkat 
utvecklingen mot ett allt surare tillstånd, särskilt i markens humusskikt.
Åtgärder för att uppnå miljökvalitetsmålet Bara naturlig försurning  berör främst 
Agenda 2030-delmålen 15.1 och 15.5 (se tabell 3.2). Dessa mål syftar till att bevara, 
återställa och hållbart använda ekosystem på land och i sötvatten och deras eko -
systemtjänster (15.1) samt att hejda effekterna på biologisk mångfald i naturliga 
livsmiljöer (15.5).
Under 2021 har både nationella och regionala åtgärder utförts för att minska 
försurningens effekter i Sverige. Fokus har varit att fortsatt minska utsläppen till luft 
och med internationellt samarbete minska påverkan från andra länder på Sveriges 
ekosystem. Vidare har fortsatt arbete pågått med att minska skogsbrukets  försurande 
påverkan genom att kvantifiera hur stor skogsbrukets försurningspåverkan är och 
identifiera känsliga områden. Det pågår även ett arbete med att utforma rekom -
mendationer för askåterföring. Kalkning av sjöar och vattendrag är ett uppehållande 
skydd mot försurning och dess effekter på biodiversitet. Fortsatt internationellt 
arbete inom EU och FN kommer ha störst betydelse för att uppnå delmål 15 inom 
Agenda 2030-arbetet.
Tabell 3.2  Påverkan på Agenda 2030 av åtgärder inom Bara naturlig försurning  2021
Delmål Agenda 2030 Exempel på åtgärder
15.1 Minskat nedfall av försurande ämnen i Sverige, som följd av beslut om 
reviderat EU-direktiv (EU) 2016/2284.
Minskat nedfall av svaveldioxid, som följd av IMO-beslut om krav på 
lågsvavligt fartygsbränsle för internationell sjöfart.
15.5 Askåterföring i försurningskänsliga områden, som kompensation för 
skogsbrukets försurningspåverkan i mark och vatten. 
Införande av nationellt system för ekobonus för att underlätta 
 överföring av godstransporter från väg till sjöfart.
Tabellen redovisar delmål inom Agenda 2030 som påverkas av åtgärder för att uppnå miljökvalitets -
målet Bara naturlig försurning . I tabellen ges även exempel på sådana åtgärder som genomförts 
Utvecklingen i miljön är positiv. Bedömningen har därmed inte ändrats sedan förra 
årets uppföljning av miljömålen eller den fördjupade utvärderingen 2019. 81
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserGIFTFRI MILJÖ
GIFTFRI MILJÖGiftfri miljö 
ANSVARIG MYNDIGHET:  KEMIKALIEINSPEKTIONEN
Förekomsten av ämnen i miljön som har skapats i eller utvunnits av  samhället 
ska inte hota människors hälsa eller den biologiska mångfalden. Halterna av 
naturfrämmande ämnen är nära noll och deras påverkan på människors hälsa 
och ekosystemen är försumbar. Halterna av naturligt förekommande ämnen 
är nära bakgrundsnivåerna.
Regeringen har fastställt sex preciseringar.
DEN SAMMANLAGDA EXPONERINGEN FÖR KEMISKA ÄMNEN:  Den samman -
lagda exponeringen för kemiska ämnen via alla exponeringsvägar är inte skadlig 
för människor eller den biologiska mångfalden.
ANVÄNDNINGEN AV SÄRSKILT FARLIGA ÄMNEN:  Användningen av särskilt 
 farliga ämnen har så långt som möjligt upphört. 
OAVSIKTLIGT BILDADE ÄMNEN MED FARLIGA EGENSKAPER:  Spridningen av 
oavsiktligt bildade ämnen med farliga egenskaper är mycket liten och  uppgifter 
om bildning, källor, utsläpp samt spridning av de mest betydande av dessa 
ämnen och deras nedbrytningsprodukter är tillgängliga.
FÖRORENADE OMRÅDEN:  Förorenade områden är åtgärdade i så stor utsträck -
ning att de inte utgör något hot mot människors hälsa eller miljön.
KUNSKAP OM KEMISKA ÄMNENS MILJÖ- OCH HÄLSOEGENSKAPER:  Kunskap 
om kemiska ämnens miljö- och hälsoegenskaper är tillgänglig och tillräcklig för 
riskbedömning.
INFORMATION OM FARLIGA ÄMNEN I MATERIAL OCH PRODUKTER:   Information 
om miljö- och hälsofarliga ämnen i material, kemiska produkter och varor är 
tillgänglig.
Det går inte att se en tydlig riktning för utvecklingen i miljön 
Tillståndet i miljön gynnas av kontinuerlig regelutveckling inom EU. Förutsätt -
ningarna för en effektiv lagstiftning förbättras bland annat genom strategier inom 
den europeiska gröna given. Av särskild vikt för att nå miljökvalitetsmålet Giftfri 
miljö  är EU:s  Kemikaliestrategi för hållbarhet – På väg mot en giftfri miljö .
Under 2021 har flera initiativ ökat möjligheterna att riskbedöma och begränsa 
grupper av ämnen med liknande egenskaper, exempelvis den pågående bedömningen 
och regleringen av över 5 000 högfluorerade ämnen, PFAS. Initiativ sker inom 
regeringens satsning på Giftfritt från början  för att stärka möjligheterna för en giftfri 
cirkulär ekonomi. Gruppvis hantering genom generisk riskhantering i EU:s kemikalie -
strategi utgör ett viktigt nästa steg för effektivare skydd av människor och miljön.  82
GIFTFRI MILJÖVidare pågår kunskapsuppbyggnad om kombinationseffekter och en ny bedömnings -
faktor som tar hänsyn till okänd samexponering för kemiska ämnen.
Skarpare informationskrav och regelefterlevnad, samt fler farokategorier och 
kriterier för särskilt farliga ämnen, kommer att få stor betydelse för bedömning och 
hantering av risker. Över sju miljoner varor med innehåll av ämnen på kandidat -
förteckningen har hittills rapporterats till databasen SCIP.
Regeringens beslut om nya etappmål för minskad användning av särskilt farliga 
bekämpningsmedel och minskade halter av läkemedelsrester och dioxin i miljön 
tydliggör en gemensam ambitionsnivå och riktning för aktörer som behöver bidra 
till Giftfri miljö .
Resultat
Den sammanlagda exponeringen för kemiska ämnen 
(precisering 1)
Preciseringen innebär att den sammanlagda exponeringen för farliga ämnen behöver 
minska för människan och miljön. Resultat som avser särskilt farliga ämnen respek -
tive oavsiktligt bildade farliga ämnen redovisas i första hand under avsnitten för 
preciseringarna om särskilt farliga ämnen  samt oavsiktligt bildade ämnen .
Minskad exponering genom EU:s regelverk
De beslut som fattats under 2021 om att begränsa användning av farliga ämnen 
genom EU:s kemikalielagstiftning och produktregler kommer att bidra till minskad 
exponering (se vidare under avsnitt för preciseringen om särskilt farliga ämnen ). 
Tillsyn av regelefterlevnad
Under året sammanställdes resultaten från ett EU-gemensamt tillsynsprojekt om 
e-handel.183 En stor andel av de granskade kemiska produkterna (78 procent) följde 
inte begränsningarna enligt EU:s Reach-förordning184 (Reach) och en nästan lika 
stor andel av de granskade biocidprodukterna (77 procent) följde inte reglerna 
i EU:s biocidförordning.185
En granskning har också gjorts av kemiska hobbyprodukter som ofta säljs i små 
volymer via e-handel. Nästan alla granskade produkter hade brister avseende märk -
ning och många uppvisade brister i faroklassificeringen. Under året har Kemikalie -
inspektionen tagit fram arbetssätt för hur marknadskontrollen av e-handel kan 
bedrivas i fortsättningen.
Strategier på EU-nivå för minskad exponering
Under 2021 har svenska myndigheter jobbat med flera av de strategier och handlings -
planer som EU-kommissionen lagt fram de senaste åren som en del av den europeiska 
183  European Chemicals Agency, 2021. Forum REF-8 project report on enforcement of CLP, REACH and BPR duties 
related to substances, mixtures and articles sold online.
184  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 om registrering, utvärdering, godkännande och 
begränsning av kemikalier (Reach) och inrättande av en europeisk kemikaliemyndighet.
185  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 528/2012 om tillhandahållande på marknaden och 
användning  av biocidprodukter NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser83gröna given186, till exempel Kemikaliestrategi för hållbarhet – På väg mot en  giftfri 
miljö187 (EU:s kemikaliestrategi).  En del av detta arbete beskrivs närmre under 
 preciseringarna om  särskilt farliga ämnen och kunskap.  
Under senare tid har flera lagstiftningar gått mot att hantera ämnen gruppvis, 
i stället för att bedöma och riskhantera varje ämne var för sig. Sverige har under 
2021 i samarbete med flera andra medlemsstater skickat in en avsiktsförklaring 
för att ta fram ett begränsningsförslag för högfluorerade ämnen, PFAS, till EU:s 
kemikaliemyndighet Echa. Förslaget omfattar över 5 000 ämnen. En sådan bred 
begränsning har aldrig tidigare tagits fram. 
I EU:s kemikaliestrategi aviserar EU-kommissionen en fortsatt utveckling av 
gruppvis hantering i riktning mot så kallad generisk riskhantering för att skydda 
människor och miljön från de mest skadliga kemikalierna. Förutom att hantera 
kemiskt struktur  lika ämnen tillsammans utvidgas riskhanteringen till att utgå från 
ämnen som tillhör samma farokategori, till exempel cancerframkallande, hormon -
störande eller immunotoxiska ämnen. Produktgrupper som kan komma att omfattas 
av begränsningar är exempelvis konsumenttillgängliga kemiska produkter, leksaker 
och barnartiklar, material i kontakt med livsmedel, kosmetika och textil.
I linje med EU-kommissionens strategi om läkemedel i miljön188 (EU:s läkemedels -
strategi), har Läkemedelsverket under 2021 samverkat inom EU för att ta fram förslag 
för ökad miljöhänsyn inom läkemedelslagstiftningen. Det gäller främst förslag för 
ökad miljöhänsyn vid godkännande, tillverkning och användning. 
Samarbeten mellan forskare och myndigheter för att upptäcka och 
 åtgärda kemikalierisker
Toxikologiska rådet189 har under 2021 fortsatt arbetet med att förbättra meto -
derna för hur nya potentiella kemikalierisker kan identifieras och prioriteras.190 
Kemikalie inspektionen och Patent- och registreringsverket har också gjort en 
förstudie om hur man kan använda patentinformation för att kunna förutse vilka 
kemikalier som förväntas bli vanliga i nya produkter framöver.191 Målsättningen är 
att kunna välja bort särskilt farliga ämnen redan på patentstadiet.
I september 2021 skickades ansökan in för forskningsprogrammet Partnership 
for the Assessment of Risks from Chemicals192 inom EU:s forskningssatsning Horizon 
Europe. Inom programmet förväntas flera svenska myndigheter och universitet 
bidra till arbetet med att förbättra kemikalieriskbedömning och att identifiera nya 
kemikaliehot.
186  Den europeiska gröna given . EUR-Lex - 52019DC0640 - EN - EUR-Lex (europa.eu) . Den gröna given är en 
samlande färdplan med lagstiftningar, strategier och målsättningar som ska lägga grunden för en rättvis, grön 
omställning mot ett klimatneutralt Europa till år 2050.
187  Chemicals Strategy for Sustainability Towards a Toxic-Free Environment. Communication from the commission 
to the european parliament, the council, the european economic and social committee and the committee of the 
regions. Brussels, 14.10.2020 COM(2020) 667 final
188  Meddelande från Kommissionen till Europaparlamentet, Rådet och ekonomiska och sociala kommittén. 
Europeiska unionens strategi om läkemedel i miljön (COM(2019) 128 ) https:/ /eur-lex.europa.eu/legal-content/SV/
TXT/?qid=1568029284094&uri=CELEX:52019DC0128
189  Toxikologiska rådet består av representanter från svenska myndigheter och ett flertal universitet som täcker 
vetenskapliga områden relaterade till kemikalierisker. Rådet ska att förse SamTox med uppdaterad och relevant 
190  Toxikologiska rådet, 2022. Toxikologiska rådets årsrapport, opublicerad.
191  Kemikalieinspektionen,  2022. PM 1/22. Dataanalys av patentinformation med hjälp av artificiell intelligens, 
opublicerad.
192  European partnership for the assessment of risks from chemicals (PARC) https:/ /www.anses.fr/en/content/
european-partnership-assessment-risks-chemicals-parc 84
GIFTFRI MILJÖStöd för ökad substitution
Substitutionscentrum193 erbjuder utbildningar och rådgivning till näringsliv och 
offentlig sektor med syfte att ta fram alternativ till farliga kemiska ämnen. Nytt för 
året är en kurs om SCIP-databasen eftersom tillverkare, importörer och distributörer 
av varor numera ska anmäla förekomst av ämnen på kandidatförteckningen till 
denna databas. 
Kemikalieinspektionens webbaserade substitutionsverktyg PRIO har under 
året utökats med nästan 200 ämnen. Stockholm stad och byggbranschens miljö -
bedömningssystem för byggprodukter194 har under 2021 anpassat sina kemikaliekrav 
utifrån PRIO:s uppdaterade kriterier. Detta innebär att man frivilligt väljer att gå 
längre än lagstiftningen och fasa ut särskilt farliga ämnen. 
Regionalt och kommunalt arbete
Många kommuner har ställt miljökrav vid upphandling av bland annat engångs -
artiklar och byggmaterial, för att minska spridningen och exponeringen av människor 
och miljö för miljögifter. Länsstyrelsen Skåne har i samband med prövning av till -
stånd för överlåtelse av särskilt farliga kemiska produkter börjat begränsa  tillstånden 
till tre år om de gäller CMR-ämnen.195 Arbetet har under 2021 spridits till andra läns -
styrelser. Det kan leda till standardiserade tillståndsprocesser med en hög nivå på 
de krav som ställs, såsom att den som innehar ett tillstånd aktivt ska informera 
köparen om det finns mindre farliga alternativ.
GIFTFRIA OCH RESURSEFFEKTIVA KRETSLOPP 
Under 2021–2022 har Kemikalieinspektionen ett regeringsuppdrag, Giftfritt från 
början , som handlar om att stärka möjligheterna att producera material och varor 
som är säkra att återanvända och återvinna. En förutsättning för en cirkulär ekonomi 
är att vi slutar använda de allra farligaste kemiska ämnena och att företagen redan 
från början designar och producerar giftfria varor och material. Ett fokus är  utfasning 
av särskilt farliga ämnen. Förutom reglering av PFAS har till exempel insatser gällande 
hormonstörande ämnen gjorts. Under 2021 har Kemikalieinspektionen och Natur -
vårdsverket också genomfört en workshop med näringslivet för att identifiera behov 
av vägledning avseende användning av återvunnen råvara. 
Plast pekas ut som en viktig materialström i såväl EU:s som Sveriges handlings -
planer för cirkulär ekonomi. Under 2021 lanserade Naturvårdsverket Färdplan för 
en hållbar plastanvändning.196 En hållbar plastanvändning innebär att plast används 
på rätt plats, i resurs- och klimateffektiva, giftfria och cirkulära flöden med försumbart 
läckage. Färdplanen utgår från befintlig lagstiftning, strategier och mål på såväl 
nationell nivå som inom EU och globalt. Beslutsfattare inom både näringsliv och 
offentlig sektor ska kunna använda planen som stöd i vägval och underlag i strategi -
arbete, och även mer praktiskt. 
Naturvårdsverket har också tagit fram en mer detaljerad vägledning om 
 utsortering av plastavfall vid bygg- och rivningsverksamhet. En bättre sortering 
ger större möjligheter att ha kontroll på innehåll av farliga ämnen i plastavfalls flöden, 
193  Substitutionscentrum vid Research Institutes of Sweden Holding AB (RISE): https:/ /www.ri.se/sv/
substitutionscentrum
194  Basta, Byggvarubedömningen och Sunda Hus
195  CMR-ämnen, ämnen som är cancerogena, mutagena eller kan skada fortplantningen
196  Naturvårdsverket, 2021. Naturvårdsverkets Färdplan för hållbar plastanvändning. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser85vilket bör underlätta återvinningen och ge ökade incitament för återvinnings -
branschen att utveckla nya återvinningstekniker.
I linje med den svenska strategin för cirkulär ekonomi har Sverige har under året 
drivit att gränsvärden i EU:s POPs-förordning197 ska sättas lågt i syfte att minska före -
komsten av farliga ämnen vid återvinning av avfall. Nya gränsvärden för POPs i avfall 
fastställs under 2022.
MINSKA BARNS EXPONERING
Barns exponering
Barns exponering för farliga ämnen har länge varit i fokus i Sverige och även under 
2021 har marknadskontroll utförts på leksaker. Tjugofem av 62 kontrollerade mjuka 
plastleksaker och elektriska leksaker innehöll ämnen över gränsvärden. Även olje -
lampor har undersökts då barn ofta kommer i kontakt med lampolja, sex av 13 lampor 
uppfyllde inte säkerhetskraven i Reach. En oljelampa som finns hos flera svenska 
återförsäljare hade en allvarlig felmärkning då det stod att man skulle framkalla 
 kräkning vid förtäring, vilket är tvärtemot gällande råd.
Under året beslutade regeringen om ett förbud mot användning av växtskydds -
medel inom bland annat skolgårdar, lekplatser och parker. Syftet är att skydda miljön 
och människors hälsa, och då särskilt känsliga grupper som barn och gravida.198 
Regionalt arbete för minskad exponering
Inom flera regioner pågår arbete med att fasa ut leksaker som innehåller skadliga 
ämnen från väntrum. Region Kalmar, Östergötland och Jönköping  slutredovisade 2021 
projektet Giftfri sjukvård för barn , som har medfört ökad kunskap om innehållet i pro -
dukterna och att antalet produkter som innehåller särskilt farliga ämnen har minskat. 
Många kommuner har ett aktivt arbete inom förskola och skola, bland annat har 
Sollefteå kommun under 2021 bytt till nya Svanenmärkta madrasser på förskolor och 
tagit fram en kravspecifikation för madrasser med överdrag, kuddar och filtar.
MINSKA EXPONERINGEN I MILJÖN OCH VIA DRICKSVATTEN
Arbetet med att implementera ett nytt dricksvattendirektiv199 pågår. Direktivet innebär 
att fler ämnen kommer att inkluderas och att högre krav ställs på råvattenkontroll 
och riskbedömning. Den skärpta kontrollen är tänkt att leda till minskad risk för 
exponering av föroreningar från dricksvatten. 
I slutet av 2021 togs inom Helcom200 beslut om en uppdaterad aktionsplan för 
Östersjön201 med höjd ambitionsnivå på området farliga ämnen. Nya åtgärder omfattar 
gemensamma åtaganden för båtbottenfärger innehållande biocider och prioritering 
av arbete kring läkemedel respektive PFAS i miljön. Liknande åtgärder finns i den 
nya nationella åtgärdsplan för havsmiljön som också beslutades under året.202
197  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 2019/1021 om långlivade organiska föroreningar.
198  https:/ /www.kemi.se/bekampningsmedel/vaxtskyddsmedel/aktuellt-om-vaxtskyddsmedel/forbud-mot-viss-
anvandning-av-vaxtskyddsmedel
199  https:/ /www.riksdagen.se/sv/dokument-lagar/dokument/kommittedirektiv/genomforande-av-det-nya-eu-
direktivet-om_H8B176
200  Helsingforskonventionen, Baltic Marine Environment Protection Commission
201  Helcom, 2021. Baltic Sea Action Plan, 2021 Update
202  Havs- och vattenmyndigheten, 2021. Rapport 2021:20: Marin strategi för Nordsjön och Östersjön. 
Åtgärdsprogram för havsmiljön 2022–2027 enligt havsmiljöförordningen. 86
GIFTFRI MILJÖÅtgärder för att minska exponering från högfluorerade ämnen
PFAS återfinns i både yt- och grundvatten över hela Sverige och på många platser 
har vattentäkter förorenats. Många av ämnena är, förutom att de är mycket svår -
nedbrytbara, också vattenlösliga och rörliga i mark. Det medför att de kan förorena 
vatten och dricksvattentäkter för lång tid framöver. Det pågående arbetet med en 
bred EU-begränsning av PFAS är avgörande för att minska exponeringen. För att 
öka kunskapen finns en PFAS-guide203 och arbete pågår också i olika nationella och 
internationella nätverk.204 
På regional nivå har flera länsstyrelser under 2021 fokuserat på analyser av PFAS 
i yt- och grundvatten samt inom tillsyn och tillsynsvägledning prioriterat frågor 
kring PFAS.
Åtgärder för att minska utsläpp av läkemedelsrester till miljön
Läkemedelsverket redovisade i december 2021 ett uppdrag att utreda om miljö -
skadlighet ska ligga till grund för bedömning om receptfria humanläkemedel bör 
säljas på andra ställen än öppenvårdsapotek. Läkemedelsverket rekommenderar 
att miljökriterier ska ges samma relevans och dignitet som de kliniskt relaterade 
säkerhetskriterier som bedöms i dag.205
Insatser för att minska spridning av föroreningar via dagvatten och 
 avloppsvatten
Naturvårdsverket har under året haft i uppdrag att fördela bidrag, dels till åtgärder som 
syftar till att minska mängden mikroplaster206 och andra föroreningar i dagvatten, 
dels till avancerad avskiljning av läkemedelsrester vid avloppsreningsverk. Projek -
ten bidrar bland annat till att minska spridningen av dessa och andra föroreningar 
men också till en kartläggning av var i Sverige avancerad rening gör mest miljönytta. 
Inom initiativet Antibiotikasmart® Sverige har under 2021 kriterier för kommunala 
VA-anläggningar tagits fram i samverkan med yrkesverksamma och berörda parter. 
Kriterierna innefattar bl.a. krav på haltmätning av utvalda antibiotikasubstanser 
i utgående vatten från reningsverk. Kriterierna ska testas och utvärderas av pilot -
verksamheter under 2022–2023.207
Åtgärder för att minska exponering från växtskyddsmedel
Under 2021 fastställde Mark- och miljööverdomstolen Kemikalieinspektionens 
bedömning att avslå ett växtskyddsmedel som innehåller det verksamma ämnet 
acetamiprid, trots att det inte är ett kandidatämne för substitution. En så  kallad 
jämförande bedömning visade att det fanns icke-kemiska medel och metoder i 
 allmän användning inom skogsbruket som är väsentligt säkrare för hälsan eller 
miljön och som samtidigt inte leder till några betydande ekonomiska eller praktiska 
nackdelar. 
203  Guide om PFAS – Kemikalieinspektionen
204  Naturvårdsverket under året etablerat ett nätverk inom ramen för EU:s Östersjöstarategi genom Baltic 
Leadership Program. Nätverket består av ett drygt 30-tal forskare och myndigheter och leds av IVL. 
205  Miljöskadlighet förreceptfria läkemedel, Rapport från Läkemedelsverket 2021-12-21
206  Mikroplast uppstår ofta när plast slits och finfördelas, men mikrokorn av plast kan också spridas till miljön 
efter att aktivt ha tillsatts i exempelvis kosmetika och andra typer av kemiska produkter.
207  https:/ /www.folkhalsomyndigheten.se/antibiotikasmart-sverige/om-oss/ NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser87MILJÖ- OCH HÄLSOTILLSTÅND
De ämnen som mäts och övervakas i miljön visar olika trender. Halterna av flera väl-
kända, särskilt farliga, och sedan länge förbjudna eller begränsade miljögifter minskar. 
För bioackumulerande och svårnedbrytbara ämnen som redan är spridda i samhället 
och i miljön sker minskningen långsamt. För flertalet ämnen på marknaden saknas 
dock underlag för att ange halter i miljön och trender över tid. En ökande konsumtion 
och produktion av varor och kemikalier bidrar å sin sida till ökad diffus spridning av 
farliga ämnen.
Spridningen av kemikalier i samhället 
Mätningar av miljögifter i modersmjölk och blod hos människa liksom mätningar av 
miljö- och hälsofarliga ämnen i avloppsslam används som indikatorer för ämnen som 
förekommer i människa respektive i samhället i stort. Inga nya data har tillkommit för 
indikatorerna sedan föregående års uppföljning av Giftfri  miljö .208 Analyserna visade då 
att halterna av reglerade ämnen i bröstmjölk och blod har minskat sedan 1996, medan 
halter av ämnen som inte har uppmärksammats och reglerats har ökat, som till  exempel 
vissa långlivade högfluorerade ämnen.209 I slammet återfanns särskilt farliga ämnen i 
något större utsträckning bland de ämnen vars halter minskat, vilket också tyder på att 
kemikaliekontrollen har haft en positiv effekt på utfasningen av den här typen av ämnen.
Växtskyddsmedel 
De senaste 30 åren har användningen av växtskyddsmedel ökat (se figur 4.1). Jämfört 
med basåret 1988 har miljö- och hälsofarligheten hos växtskyddsmedlen minskat vilket 
syns som en nedgång i hälso- och miljöriskindex med 62 respektive 24 procent under 
hela perioden. Den stora minskningen i index skedde framför allt i början av perioden 
för att därefter plana ut och från 1995 kan ingen ytterligare nedgång påvisas.
I grundvatten hittas främst rester av i dag förbjudna ämnen, medan ämnen som 
uppmäts i ytvatten domineras av godkända växtskyddsmedel med  huvudsaklig använd -
ning inom jordbruket. Figur 4.2 visar hur den sammanlagda risken för påverkan på 
vattenlevande organismer har förändrats sedan 2002. Risken illustreras med ett toxicitets­
index för ytvatten  som är en summering av kvoten mellan halten i ytvatten och ämnets 
riktvärde210 för samtliga ämnen.211 Trenden är inte tydlig, men risken har inte minskat 
sett över hela perioden.
Ytvattenprover visar att riktvärden överskrids i flera vattendrag i jordbruks  områden.212 
Diflufenikan (ett ämne i ogräsmedel) utmärker sig genom att ofta över  skrida sitt rikt -
värde i vattendrag i Skåne. En särskild kampanj kring diflufenikan pågick 2018–2020 
med syftet att vända trenden. En rapport från juni 2021 visar dock att halterna av 
diflufenikan i de undersökta vattendragen inte har minskat.213
208  Naturvårdsverket, 2021. Rapport 6968. Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2021 – Med 
fokus på statliga insatser.
209  De högfluorerade ämnen (PFAS) som ingår i indikatorn inkluderar inte de former som förekommer i förorenat 
dricksvatten och indikatorn kan anses vara representativ för exponering på nationell nivå.
210  Riktvärdet anger den högsta halt då ämnet inte förväntas ge några negativa effekter på vattenlevande organismer.
211  Sveriges miljömål. Giftfri miljö. Växtskyddsmedel i ytvatten.  http:/ /www.sverigesmiljomal.se/miljomalen/giftfri-
miljo/vaxtskyddsmedel-i-ytvatten/
212  Lindström, B. et al. 2017. Nationell screening av bekämpningsmedel i åar i jordbruksområden 2016. Uppföljning 
av 2015 års undersökning. Sveriges lantbruksuniversitet. Rapport 2017:5.
213  Boström, G., Gönczi, M. 2021. Utvärdering av effekter av diflufenikankampanjen 2018–2020. Styrande faktorer 
för uppmätta halter av diflufenikan i ytvatten. Sveriges lantbruksuniversitet. CKB rapport 2021:1. 88
GIFTFRI MILJÖFigur 4.1  Hektardoser och riskindex för växtskyddsmedel 1988–2020
198819891990199119921993199419951996199719981999200020012002200320042005200620072008200920102011201220132014201520162017201820192020riskindex
Hektardoser Hälsorisk Miljörisk
Figuren visar att både hälso- och miljöriskindex har minskat under perioden. Den huvudsakliga 
minskningen har skett i början av tidsperioden för att sedan plana ut. 
Källa: Kemikalieinspektionen
Figur 4.2  Toxicitetsindex för växtskyddsmedel i ytvatten 2002–2020
2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020index (år 2002 = 100)
Figuren visar att risken för att växtskyddsmedel från jordbruket ska påverka vattenlevande 
organismer, uttryckt som toxicitetsindex, inte har minskat under perioden. 
Källa: Svensk miljöövervakning
Exponering via livsmedel
Under året har hälsoskadliga ämnen hos skolelever i Sverige granskats utifrån en 
analys av data insamlade 2016–2017 bland ungdomar mellan 12 och 18 år. Utvär -
deringen visar att några procent av ungdomarna har blodhalter av bly eller PFAS 
som är högre än vad som är önskvärt ur ett hälsoperspektiv. Halterna var något  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser89högre hos pojkar jämfört med flickor, vilket kan bero på skillnader i konsumtion och 
fysiologi.214 
I år var andelen överskridanden i provtagningsprogrammet för resthalter av 
bekämpningsmedel i livsmedel 4,3 procent vilket är lite högre än de senaste två åren.215 
Användningen av särskilt farliga ämnen (precisering 2)
Preciseringen handlar om att fasa ut användningen av särskilt farliga ämnen. Det 
är ämnen som är långlivade och bioackumulerande eller cancerframkallande, fort -
plantningsstörande eller som kan skada arvsmassan. Även ämnen som är hormon -
störande eller kraftigt allergiframkallande räknas som särskilt farliga ämnen liksom 
ämnen med jämförbar allvarlighetsgrad som högfluorerade ämnen och metallerna 
bly, kvicksilver och kadmium. 
INTERNATIONELLA INSATSER 
Särskilt farliga ämnen fasas ut globalt genom Stockholmskonventionen 
Stockholmskonventionen innebär att långlivade organiska föroreningar, så  kallade 
POPs-ämnen216, ska fasas ut globalt. För närvarande omfattar konventionen 30 ämnen 
och ämnesgrupper, inklusive nära 1 000 PFAS.217 Perfluorohexansulfonsyra (PFHxS), 
dess salter och ämnen som kan brytas ned till PFHxS är på väg att listas för utfasning. 
Totalt berörs 147 ämnen av rekommendationen och beslut förväntas i juni 2022. Inom 
konventionens expertgrupp har tre ämnen bedömts under 2021.218 
Under 2021 har EU nominerat bekämpningsmedlet klorpyrifos för upptag i kon-
ventionen. Kanada har nominerat långkedjiga PFAS219, vilket omfattar cirka 200 ämnen, 
och Storbritannien har nominerat mellankedjiga klorparaffiner. 
Utfasning av kvicksilver genom Minamatakonventionen
Minamatakonventionen trädde i kraft 2017 och är ett stort steg mot att minska använd-
ningen av kvicksilver på global nivå. Det är nu 137 länder som ratificerat konventionen. 
Den första fulla rapporteringen av konventionens genomförande gjordes under 2021. 
Under året har Kemikalieinspektionen stöttat Indonesiens genomförande av konven -
tionen på regional nivå genom att bistå vid utveckling av en implementeringsplan.
Nytt ramverk med globala mål
Ett globalt mål för säker hantering av kemikalier är sedan 2015 ett delmål i Agenda 
2030. Den internationella kemikaliestrategin SAICM220 är ett stöd för att nå det 
globala målet. FN tar nu fram rekommendationer för en ny global kemikalie- och 
214  Livsmedelsverket, 2021. Studien ingår i EU-projektet HBM4EU, Human Biomonitoring for Europe https:/ /
www.hbm4eu.eu/ , https:/ /www.livsmedelsverket.se/globalassets/publikationsdatabas/arsredovisningar/
livsmedelsverkets-arsredovisning-2021.pdf
215  Livsmedelsverket, 2021 https:/ /www.livsmedelsverket.se/globalassets/publikationsdatabas/arsredovisningar/
216  Persistent Organic Pollutants
217  PFOS och PFOA, deras salter och ämnen som kan brytas ned till dessa.
218  Utkast till riskprofil för stabilisatorn UV-328 och till riskhanteringsplan för bekämpningsmedlet metoxiklor ska 
tas fram. Mer data om effekter av flamskyddsmedlet dekloran plus ska samlas in. 
219  C9-C21 PFCA
220  Strategic Approach to International Chemicals Management  90
GIFTFRI MILJÖavfalls  agenda med vision, ambitiösa mål och delmål efter 2020. Kemikalieinspek -
tionen har bidragit med en konsultstudie om åtaganden som verktyg inom inter -
nationella förhandlingsområden.221 
INSATSER INOM EU
Hormonstörande ämnen 
Hormonstörande ämnen pekas idag ut som särskilt farliga i flera lagstiftningar. 
Inom Reach har identifiering av hormonstörande ämnen hittills gjorts från fall till 
fall utan EU-överenskomna kriterier. I januari 2022 fanns 20 ämnen eller ämnes -
grupper som är hormonstörande för organismer i miljön eller för människa, på 
kandidatförteckningen i Reach.
Allergiframkallande ämnen 
Det finns sex luftvägssensibiliserande ämnen på kandidatförteckningen i Reach, men 
ännu finns inget ämne upptaget på på grund av hudsensibiliserande egenskaper. 
Under året har Echa beslutat att ta fram en bred begränsning av hudsensibiliserande 
ämnen i konsumenttillgängliga kemiska produkter. 
Antalet konsumentprodukter som är märkta som allergiframkallande har ökat 
kraftigt i Sverige sedan 2013 (se figur 4.3). Den stora ökningen mellan 2014 och 2019 
kan till en betydande del förklaras av riktade inspektionsinsatser och övergången 
till EU:s förordning om klassificering och märkning (CLP)222, som medförde att många 
produkter blev märkta som allergiframkallande. 
Figur 4.3  Antalet allergimärkta konsumentprodukter 1995–2019
05001 0001 5002 0002 5003 0003 5004 000
199519961997199819992000 200120022003200420052006200720082009 2010 201120122013201420152016201720182019antal
Figuren visar att antalet konsumentprodukter märkta som allergiframkallande ökar i Sverige. 
221  Urho, N. (2021). Commitment Platforms and the Global Agenda for Chemicals and Waste Management. Center 
for Governance and Sustainability, UMass Boston. https:/ /www.environmentalgovernance.org/post/global-
commitment-platforms-to-increase-action-in-global-chemicals-and-waste-management 
222  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 om klassificering, märkning och förpackning av 
ämnen och blandningar. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser91Tillstånd och begränsningar för särskilt farliga ämnen inom Reach 
Kandidatförteckningen i Reach listar särskilt farliga ämnen som kan komma att 
kräva tillstånd för att användas. Under 2021 har Kemikalieinspektionen lämnat 
in tre förslag223 att föras upp. Efter de senaste tilläggen av tio nya ämnen 2021 och 
fyra nya ämnen i januari 2022 omfattar förteckningen nu 223 särskilt farliga ämnen 
eller ämnesgrupper (se figur 4.4). En kraftig ökning kan ses mellan 2008 och 2013. 
Därefter har tilläggstakten av nya ämnen planat ut. Tillståndslistan (Reach bilaga 
XIV) omfattar 54 ämnen eller ämnesgrupper. 
Figur 4.4  Antal ämnen eller ämnesgrupper på kandidatförteckningen 2008–2021
2008-10-28 2010-01-132010-03-302010-06-18 2010-12-152011-06-202011-12-192012-06-182012-12-192013-06-202013-12-162014-06-16 2014-12-172015-06-15 2015-12-172016-06-202017-01-122017-07-072018-01-152018-06-272019-01-152019-07-162020-01-162020-06-252021-01-192021-07-082022-01-17Antal ämnen eller ämnesgrupper
Figuren visar att antalet särskilt farliga ämnen och ämnesgrupper upptagna på kandidat -
förteckningen har ökat sedan 2008. 
Källa: Europeiska kemikaliemyndigheten
Framgång för Sverige i mål om blykromater
År 2016 beviljade EU-kommissionen tillstånd för användning av vissa blykromater, 
trots att det finns andra ämnen som kan användas i stället för dessa särskilt farliga 
färgämnen. Sverige stämde därför EU-kommissionen och efter en rad rättsprocesser 
beslutade EU-domstolen 2021 slutligen i Sveriges favör genom att ogiltigförklara 
tillståndet för blykromater. 
Jämförande bedömningar för bekämpningsmedel med kandidatämnen 
EU-regler om jämförande bedömningar och substitution av växtskyddsmedel 
tillämpas sedan 2015. Om ett växtskyddsmedel innehåller ett kandidatämne för 
substitution ska en jämförande bedömning göras för att se om det finns ett annat 
växtskyddsmedel eller annan metod som är väsentligt säkrare för människor, djur 
och miljön. Bedömningen kan leda fram till att produkten inte godkänns eller att 
användningen begränsas. Det finns motsvarande regler för biocidprodukter. I slutet 
223  Borater, aromatiska aldehyder och aldehyden glutaral. 92
GIFTFRI MILJÖav 2021 ingick 21 kandidatämnen för substitution i godkända växtskyddsmedel samt 
22 kandidatämnen för substitution i godkända biocidprodukter i Sverige.224 Under 
2021 genomfördes ett antal jämförande bedömningar, men ingen ledde till förbud 
eller begränsning. 
Stupstocksriterier för växtskyddsmedel
I växtskyddsmedelsförordningen finns en bestämmelse som gör att verksamma 
ämnen som egentligen skulle falla för så kallade stupstockskriterier (kriterier för 
icke-godkännande) kan godkännas om exponeringen bedöms som försumbar. 
Kemikalieinspektionen har under 2021 bidragit till att EU-kommissionens väg-
ledning om bestämmelsen har reviderats på ett sätt som kan underlätta arbetet med 
att förhindra att verksamma ämnen med särskilt allvarliga egenskaper släpps ut 
på marknaden.
NATIONELLA INSATSER
Regeringsuppdraget Giftfritt från början 
Vissa insatser inom regeringsuppdraget Giftfritt från början  rör utfasning av särskilt 
farliga ämnen i EU och internationellt. Insatserna har också tydliga kopplingar till 
EU:s kemikaliestrategi. Kemikalieinspektionen har bland annat arbetat med att tolka 
begreppet oumbärlig användning av kemikalier.  Syftet är att undantag från begräns -
ningar endast ska ges då användningen är oumbärlig för att skydda människors 
hälsa eller miljön eller är kritisk för samhällets funktion.
Nya etappmål 
Regeringen beslutade i januari 2021 om nya etappmål för farliga ämnen som gäller 
till 2030. Det huvudsakliga syftet är att minska miljö- och hälsoriskerna. Två av etapp -
målen handlar om att användningen av biocidprodukter och växtskyddsmedel med 
särskilt farliga egenskaper ska minska väsentligt. Etappmål har även beslutats med 
syfte att minimera läkemedelsrester i miljön samt att kartlägga och minska halterna 
av dioxin i miljön. Se även etappmålsdelen i Årlig uppföljning .
Tillsyn av kemiska produkter och varor
Flera myndigheter, kommuner och länsstyrelser har under 2021 medverkat i ett 
EU-gemensamt tillsynsprojekt för att kontrollera särskilt farliga ämnen som kräver 
tillstånd enligt Reach. Resultatet visar att många företag redan har bytt ut dessa 
ämnen. 
Trafikverket fasar ut kreosot
Trafikverket har ett nytt ramavtal för att övergå från impregnering av träsliprar med 
kreosotolja till impregnering med mindre miljö- och hälsopåverkan.
224  https:/ /ec.europa.eu/food/plant/pesticides/eu-pesticides-database/active-substances/?event=search.as   NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser93Oavsiktligt bildade ämnen med farliga egenskaper 
 (precisering 3)
Preciseringen handlar om att spridningen av oavsiktligt bildade ämnen med farliga 
egenskaper ska vara mycket liten och att uppgifter om bildning, källor, utsläpp samt 
spridning av de mest betydande av dessa ämnen och deras nedbrytningsprodukter 
ska vara tillgängliga.
Flera myndigheter har tillsammans under 2018–2021 drivit en åtgärd med målet 
att senast 2030 ska halterna av dioxin och dioxinlika PCB:er i all fisk i svenska vatten 
vara så låga att fisken kan ätas utan risk – även av barn och kvinnor i fertil ålder. En 
rapport har tagits fram i bred samverkan mellan myndigheter, industri och akademi 
i syfte att sammanställa kunskapsläget och därigenom peka ut riktningen i det fort -
satta åtgärdsarbetet. Rapporten visar att halten dioxin och furan (PCDD/F) fortfarande 
minskar med cirka 5–7 procent per år i bröstmjölk, sillgrissla och i fet fisk från Östersjön 
och de större sjöarna i Sverige. Minskningstakten för dioxin i bröstmjölk har dock 
avstannat under 2000-talet.225 
Naturvårdsverket påbörjade under 2021 ett utvecklingsprojekt tillsammans med 
industrin för att förbättra kvaliteten på den nationella utsläppstatistiken för dioxin. 
Det görs bland annat genom att revidera emissionsfaktorer för utsläpp av dioxin till 
luft från olika sektorer.
Naturvårdsverket har under året drivit en rad prövningsärenden inom bland 
annat metallindustri- och förbränningsanläggningar för att begränsa utsläppen av 
dioxin. Det handlar exempelvis om villkor med längre provtagningsperioder för en 
bättre bedömning av utsläppen och att bara vissa avfallskategorier ska få  förbrännas 
i en äldre panna eftersom den inte uppfyller bästa tillgängliga teknik för avfalls -
förbränning.
Under året har statligt finansierade avhjälpande åtgärder påbörjats på flera platser 
i landet där områden för gammal träindustri förorenats av dioxin och pentaklorfenol.
Förorenade områden (precisering 4)
Enligt preciseringen ska förorenade områden åtgärdas i så stor utsträckning att de 
inte utgör något hot mot människors hälsa eller miljön. 
Resultatet av länsstyrelsernas inventering av förorenade områden finns samlad 
i databasen EBH-stödet. I december 2021 bedöms 1 179 av de totalt cirka 85 000 inven -
terade områdena utgöra mycket stor risk för miljö och människors hälsa (riskklass 1). 
Ytterligare 8 321 områden är klassade som stor miljö- och hälsorisk (riskklass 2). Under 
2021 pågick i Sverige 3 316 avhjälpandeinsatser (totalt för alla riskklasser). Det totala 
antalet åtgärdade områden var i slutet av 2021 totalt 3 215. 
Under 2021 har åtgärdsprojektet före detta Klippans läderfabrik avslutats. Vid 
läderfabriken bedrevs verksamhet med garvning av skinn och hudar mellan åren 
1906 och 1988. Kromsalter, mestadels krom III, men även arseniksulfid  användes. 
Totalt har 138 000 ton förorenade massor tagits bort från området. Ungefär 100 000 ton 
förorenade massor finns kvar på området men har åtgärdats genom inneslutning. 
225  Hedvall Kallerman, P. et al. (2021). Levels of persistent halogenated organic pollutants (POP) in mother’s milk 
from first-time mothers in Uppsala, Sweden: results from year 2017 to 2019, and temporal trends for the time period 
1996–2019. 94
GIFTFRI MILJÖEn uppdatering av handbok 2010:1 om återvinning av avfall i anläggningsarbeten 
pågår och den första av fyra planerade delar publicerades i juni 2021. Uppdateringen 
ska underlätta för tillsynsmyndigheterna att ställa mer relevanta krav på under -
sökning och riskbedömning vid en planerad användning av avfall för anläggnings -
ändamål. Den omfattande masshanteringen inom anläggningsbranschen innebär 
stora avfallsströmmar och risk för att nya förorenade områden bildas. 
Tuffo, det teknikutvecklingsprogram inom förorenade områden som drivs av 
Statens geotekniska institut sedan 2016, ska ge effektivare och snabbare åtgärder 
av förorenade områden. Årets utlysning var inriktad på innovativa lösningar med 
prioritering av åtgärdsteknik i form av pilot- eller demonstrationsprojekt för praktisk 
tillämpning.
Inom ramen för regeringsuppdraget för förbättrad kunskap för hantering av 
förorenade sediment (RUFS) undersöktes under 2021 sediment i ett drygt 70-tal 
områden i svenska sjöar, vattendrag och kustvatten. Uppdraget genomförs i sam -
verkan mellan myndigheter och länsstyrelserna och ska slutredovisas i januari 2023
Rekommendationer för borttagning av båtbottenfärg som innehåller tributyl -
tenn (TBT) eller andra farliga ämnen har tagits fram av projektet Skrovmålet och 
har publicerats under 2021. Rekommendationerna beskriver hur sanering av en båt 
utförs för att minimera risken för att farliga ämnen sprids till miljön och hur den 
som utför arbetet bör skydda sig.226
Lagstridig avfallshantering 
Under det gångna året har flera fall uppdagats där stora mängder avfall mellanlagrats 
i strid mot gällande tillstånd. Osorterat bygg- och rivningsmaterial har lämnats på 
flera olika platser i landet och verksamhetsutövarna har gått i konkurs. Under året 
har särskilt avfallet i Botkyrka kommun inneburit olägenheter för boende i  omgivande 
områden, på grund av bränder i och rökutveckling från avfallet. Lakvattnet från 
avfallshögarna har också visat sig innehålla förhöjda halter av flera olika miljö -
föroreningar. I december 2021 tog Naturvårdsverket beslut om bidrag för akuta 
skyddsåtgärder för mark och vatten vid ett av de förorenade områdena.
Kunskap om kemiska ämnens miljö- och hälsoegenskaper 
(precisering 5)
Preciseringen handlar om att kunskap om kemiska ämnens miljö- och hälso -
egenskaper ska vara tillgänglig och tillräcklig för riskbedömning.
Kunskap om kemiska ämnens miljö- och hälsoegenskaper är fundamental för 
arbetet med att förebygga och begränsa risker med kemikalier med syfte att skydda 
hälsa och miljö. Några områden som behöver uppmärksammas särskilt tas upp 
nedan.
Skärpta informationskrav i Reach
Ändringar av informationskraven i samband med registrering i Reach har under 2021 
diskuterats på EU-nivå. Sverige har fört fram och fått stöd för förbättringsförslag 
som bland annat gäller omfattande ändringar för mutagenicitet, reproduktions -
226  Transportstyrelsen, 2021. TSS 2021–3499. Rekommendationer till båtägare, båtklubbar och andra 
verksamhetsutövare: Sanering av bottenfärg som innehåller TBT eller andra farliga ämnen från fritidsbåtsskrov. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser95störande ämnen och miljöegenskaper. Utifrån EU:s kemikaliestrategi har ett 
 intensivt arbete påbörjats under året med nödvändiga utvidgningar och förbätt -
ringar av informationskraven. Viktiga exempel i linje med miljökvalitetsmålet 
Giftfri miljö  är:
• Att effektivt kunna identifiera ämnen med kritiska faroegenskaper, såsom 
 effekter på nervsystemet och immunsystemet.
• Att säkerställa att hormonstörande ämnen kan identifieras. 
• Att kunna identifiera alla cancerframkallande ämnen som tillverkas i eller 
 importeras till EU, oavsett volym. 
• Att registrera potentiellt skadliga polymerer. Polymerer behöver inte registreras 
i dag.
Lågvolymämnen i Reach 
I dag är cirka 4 000 lågvolymämnen227 registrerade enligt Reach. För många av 
dessa omfattar informationskraven endast fysikalisk-kemiska egenskaper och 
för vissa krävs därutöver vissa hälso- och miljödata. Kraven är inte tillräckliga för 
att möjliggöra adekvata faro- och riskbedömningar. Som en följd av EU-kommis -
sionens översyn av Reach för perioden 2012–2017 har EU-kommissionen tagit fram 
kostnads-nyttokalkyler och en detaljerad analys för vad utökade informationskrav 
för låg  volymämnen skulle kunna innebära som presenterats i flera rapporter.228,229 
En översyn av delar av informationskraven inom EU har också genomförts. 
Kunskap om hormonstörande ämnen
Forskning och utveckling av nya testmetoder har ökat kunskapen om hormon-
störande ämnen och möjliggör förbättringar av Reach. Under 2021 har  arbetet varit 
intensivt på EU-nivå, med aktivt svenskt deltagande, för att åstadkomma förbätt -
ringar som gör det möjligt att identifiera och minska exponeringen av hormon-
störande ämnen. Kemikalieinspektionen har bland annat deltagit i en expertgrupp230 
för att stärka informationskraven i Reach och att införa klassificeringskriterier för 
hormonstörande egenskaper, först i CLP och senare även i FN:s globalt harmoni -
serade system för klassificering och märkning (GHS).231 Sverige har fört fram flera 
ändringsförslag som har fått stöd av olika medlemsstater. Målet är att åstadkomma 
en enhetlig bedömning av hormonstörande ämnen som kan tillämpas i samtliga 
relevanta EU-lagstiftningar. Informationskraven i biocidförordningen har också 
reviderats bland annat för att bättre kunna bedöma om ett ämne uppfyller kriterierna 
för hormonstörande ämnen.232 
227  Ämnen som tillverkas i volymer om 1–10 ton per tillverkare eller importör och år.
228  http:/ /ec.europa.eu/environment/chemicals/reach/publications_en.htm
229  https:/ /op.europa.eu/en/publication-detail/-/publication/b2572d36-561d-11eb-b59f-01aa75ed71a1/language-en
230  En expertgrupp, CASG-ED (Reach and CLP Competent Authorities Sub-Group on Endocrine Disrupters) 
under CARACAL (Competent Authorities for Reach and CLP) som i sin tur är en rådgivande expertgrupp under 
Europeiska kommissionen.
231  Globally Harmonized System of Classification and Labelling of Chemicals (GHS)
232  https:/ /eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=uriserv%3AOJ.L_.2021.106.01.0003.01.
ENG&toc=OJ%3AL%3A2021%3A106%3ATOC 96
GIFTFRI MILJÖKombinationseffekter 
Under senare år har forskning bidragit med viktigt kunskapsunderlag för att kunna 
ta hänsyn till kombinationseffekter vid riskbedömning. En åtgärd i EU:s kemikalie -
strategi är att bedöma hur en bedömningsfaktor för kombinationseffekter kan införas 
i Reach. Under 2021 har Kemikalieinspektionen fortsatt arbetet från tidigare år (se 
ÅU21233) med att ta fram en sådan bedömningsfaktor, en så kallad MAF.234 En rapport235 
som ger en översikt över den senaste vetenskapliga informationen, behovet av en 
bedömningsfaktor och vilken nivå en sådan bör ligga på togs fram. Resultaten har 
presenterats både nationellt och inom EU. Arbetet har förts vidare på flera EU-
gemensamma workshoppar, och kommer fortsatt ske inom ramen för kommissio -
nens översyn av Reach 2022.
Kunskap om nanomaterial 
För att kunna bedöma och hantera risker med nanomaterial har informations kraven 
i Reach anpassats så att de inkluderar data för karakterisering av nanomaterial. 
Från och med 2021 finns krav på nanospecifik information i säkerhetsdatabladen 
för kemiska produkter. Som grund för att ta fram en reviderad definition av nano -
material har EU-kommissionen under året genomfört ett offentligt samråd om 
den rekommenderade nuvarande definitionen. 
För att utveckla regler för nanomaterial behövs också ökad kunskap om vilka 
nanomaterial som finns på marknaden. Echa har en nanoplattform236 med sådan 
information och i Sverige finns en plattform, SweNanoSafe237 som finansieras av 
Kemikalieinspektionen. Syftet är kunskapsuppbyggnad, stärkt utbildning samt att 
inkludera säkerhetsaspekter på nanomaterial i innovationsprocesser. Under 2021 
inrättade SweNanoSafe ett nytt myndighetsnätverk och arrangerade tillsammans 
med Kemikalieinspektionen en workshop kring kriterier för hållbara kemikalier. 
Man har också bidragit till att ta fram testriktlinjer anpassade för nanomaterial 
inom OECD, vilket tidigare saknats. Vidare har Nordiska Kemikaliegruppen en 
informationssida på webben för regler kring nano med information från Echas 
nya vägledningsdokument, som uppdaterades under 2021.238
Kunskap om läkemedel i miljön 
Sedan 2018 har Läkemedelsverket på regeringens uppdrag drivit ett kunskapscentrum 
för läkemedel i miljön.239 Hösten 2021 invigdes ett nationellt myndighetsnätverk för 
läkemedel i miljön som ska underlätta informationsutbyte mellan myndigheter som 
arbetar med sådana frågor i alla delar av läkemedels livscykler, samt erbjuda en platt -
form för dialog och samverkan. Kunskapscentrum arrangerar kurser och kunskaps -
höjande aktiviteter och 2021 arrangerades ett webbinarium om antimikrobiell 
resistens i Östersjöregionen. 
233  Naturvårdsverket 2021. Årlig uppföljning av Sveriges ntionella miljömål 2021 https:/ /www.naturvardsverket.
se/978-91-620-6968-1
234  Mixture Assessment Factor
235  Kemikalieinspektionen,  2022. PM 1/22. Improving the regulatory assessment of combination effects steps 
towards implementing the mixture assessment factor (MAF) in chemical regulation
236  EUON – EU:s observatorium för nanomaterial, https:/ /euon.echa.europa.eu/
237  SweNanoSafe, vid Karolinska institutet. https:/ /swenanosafe.se/
238  REACH-Nanomaterials-Chemicals-E-learning (ereachnano.dk)
239  https:/ /www.regeringen.se/pressmeddelanden/2018/05/nytt-kunskapscentrum-for-lakemedel-i-miljon/ NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser97Testmetoder 
För att kunna bedöma olika hälso- och miljörisker med kemikalier behövs  utvärderade 
testmetoder som är accepterade av olika länder. Utveckling av sådana metoder240 
och vägledningsdokument sker framför allt på global nivå via OECD. Under 2021 
har en nordisk rapport241 om retinoidsystemet, som är en del av hormonsystemet, 
publicerats.242 Den kommer att ligga till grund för OECD:s fortsatta arbete med att 
utveckla efterfrågade testmetoder. Ett svenskt projekt lett av Kemikalieinspektionen 
har tagit fram en testriktlinje för kemikalier som utlöser en allergisk reaktion vid 
kontakt med huden (GARD).243 Testriktlinjen är sedan december 2021 ute på offentligt 
samråd inom OECD:s medlemsländer. 
Information om farliga ämnen i material och produkter 
(precisering 6)
Preciseringen handlar om att information om innehållet av miljö- och hälsofarliga 
ämnen i material, kemiska produkter och varor ska vara tillgänglig.
INFORMATION OM KEMISKA ÄMNEN OCH PRODUKTER
Klassificering och märkning av kemiska produkter 
Klassificering och märkning av kemikalier är en grund för informationsöverföring 
i leverantörskedjan och för riskhantering av kemiska produkter och varor. Även om 
betydande framsteg har gjorts för att införa GHS över hela världen, är det fortfarande 
över 100 länder som inte har infört systemet. Arbete pågår med att utveckla GHS. 
Reviderade kriterier för allvarlig ögonskada och ögonirritation antogs i juli 2021 
inom ramen för FN:s subkommitté för GHS. Kriterierna kommer att föras in i nästa 
reviderade upplaga av GHS. Arbete med att uppdatera klassificeringskritierna för 
hudsensibiliering för anpassning mot data från djurfria testmetoder har påbörjats 
under året och Kemikalieinspektionen bidrar. 
Inom EU tillhandahåller Echa ett klassificerings- och märkningsregister244 med 
informationsposter om kemiska ämnen eller ämnesgrupper och dess klassificeringar, 
enligt CLP. Under 2021 har 58 nya eller reviderade harmoniserade klassificeringar 
tillkommit på bilaga VI som för närvande omfattar drygt 4 600 kemiska ämnen. 
Kemikalieinspektionen har lämnat in fyra förslag på harmoniserad klassificering 
under året. Förslagen avser allmänkemikalier och myndigheten bedömer att tre av 
ämnena är skadliga för fortplantningsförmågan och det fjärde ämnet är könscells -
mutagent. Kommissionen tog under 2021 beslut om att 56 nya eller reviderade 
harmoniserade klassificeringar ska föras in i bilaga VI, varav tre är förslag från 
Kemikalieinspektionen. De förväntas träda i kraft under 2022.
240  Så kallade OECD testriktlinjer
241  Retinoids in Mammalian Reproduction, with an Initial Scoping Effort to Identify Regulatory Methods | Nordic 
cooperation (norden.org)
242  OECD Vägledningsdokument 334: Detailed Review Paper On The Retinoid System  https:/ /www.oecd.org/
officialdocuments/publicdisplaydocumentpdf/?cote=ENV-CBC-MONO(2021)20%20&doclanguage=en
243  GARD: Genomic Allergen Rapid Detection
244  https:/ /echa.europa.eu/information-on-chemicals/cl-inventory-database 98
GIFTFRI MILJÖI det pågående arbetet med översynen av CLP har Sverige till exempel lyft fram 
behovet av:
• kriterier för nya faroklasser vad gäller hormonstörande ämnen och persistenta, 
bioackumulerande/mobila och toxiska ämnen (PBT/PMT)
• vikten att införa regler kring e-handel för att öka skyddet för miljö och hälsa 
samt för att det ska bli rättvisa villkor för all handel
• att förtydliga märkningsregler utifrån erfarenheter från tillsynen 
• att förtydliga vilka aktörer som ska anmäla uppgifter om sina blandningar till 
Giftinformationscentraler.
INFORMATION OM KEMISKA ÄMNEN I VAROR
Informationskravet för varor i Reach 
Informationskravet för varor i Reach omfattar allt fler ämnen när särskilt far -
liga ämnen kontinuerligt identifieras och förs upp på kandidatförteckningen.245 I 
januari 2022 fanns totalt 223 särskilt farliga ämnen eller ämnesgrupper på kandidat -
förteckningen (se figur 4.4). Om ett ämne på kandidatförteckningen ingår i en vara 
ska leverantören av varan informera om detta och i vissa fall även göra en anmälan 
till Echa om i vilken typ av vara ämnet ingår. Konsumenter har på begäran rätt att 
få motsvarande information kostnadsfritt inom 45 dagar. 
Informationskrav för varor i avfallsdirektivet ska främja en 
 cirkulär  ekonomi 
Inom EU:s ramdirektiv för avfall finns krav på att tillverkare och  leverantörer ska 
rapportera innehåll av särskilt farliga ämnen i varor till en EU-gemensam databas 
(SCIP).246 Reglerna infördes i svensk lagstiftning under 2020 och under 2021 bör -
jade rapporteringskravet tillämpas. Vid årets slut fanns nästan sju miljoner varor 
som innehåller något eller flera av de 223 ämnena på kandidatförteckningen inrap -
porterade i SCIP-databasen.
Rapportering om farligt avfall
Sedan november 2020 ska den som producerar, transporterar, samlar in, behandlar, 
mäklar eller handlar med farligt avfall rapportera uppgifter om hanteringen till 
Naturvårdsverkets avfallsregister. Under 2021 lämnades totalt 3,7 miljoner rapporter 
om farligt avfall till registret. 
Information om farliga ämnen i Trafikverkets upphandlingar och 
 entreprenadkontrakt
Trafikverket bedriver ett systematiskt arbete med att implementera krav kring 
farliga ämnen, där kraven bygger på BASTA-kriterierna247 samt på miljöbalkens 
produktvalsprincip. Trafikverkets varuupphandling omfattar drygt 8 000 varor 
och målsättningen är att i första hand få tillgång till information om innehåll av 
farliga ämnen i samtliga varor och i andra hand substituera de varor som inte 
 klarar BASTA-kriterierna. Under 2021 har antalet varor med information om 
 innehåll av farliga ämnen ökat från 76 till 87 procent.
245  https:/ /www.echa.europa.eu/sv/candidate-list-table
246  SCIP – ECHA (europa.eu)  
247  www.bastaonline.se/sa-fungerar-det/bedomning-av-produkter/ NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser99Analys
Halterna av flera välkända och sedan länge förbjudna eller begränsade miljögifter 
minskar. Det visar att begränsningsåtgärder är viktiga styrmedel för att skydda 
hälsa och miljö. För bioackumulerande och svårnedbrytbara ämnen som redan är 
spridda i samhället sker dock minskningen långsamt. Dessa ämnen kan påverka 
människor och miljö under lång tid, vilket gör att miljökvalitetsmålet tar lång tid 
att uppnå. Samtidigt sprids nya och mindre reglerade ämnen och för många av 
ämnena råder brist på kunskap om effekter, användning och exponering. Någon 
klar riktning för utvecklingen av miljö- och hälsotillståndet för miljökvalitetsmålet 
Giftfri miljö  kan inte anges 2021 eftersom kemiska ämnen som mäts och övervakas 
i miljön visar olika trender. 
Hållbar utveckling kan bara nås med en säker kemikaliehantering. En  olämplig 
hantering och spridning av kemikalier påverkar människors hälsa och miljö negativt, 
både på kort och lång sikt, och medför också kostnader för samhället och företag, 
såsom sjukvård, arbetsskador och sanering av förorenad mark.248 Effektiva styr -
medel och åtgärder behövs för att minska människors och miljöns exponering för 
kemiska ämnen. Det behövs såväl förbättrad kemikaliekontroll och reglering av 
utsläpp till miljön som utökad sanering av förorenade områden. Åtgärder behövs 
både nationellt, inom EU och globalt. 
Under året har svenska myndigheter påbörjat arbetet med att ta fram underlag 
för och genomföra åtgärder inom de strategier och handlingsplaner som tagits 
fram som en del av den europeiska gröna given. Arbetet ökar möjligheterna att nå 
en giftfri miljö och det är därför angeläget att Sverige tar en tydlig roll i det fortsatta 
arbetet med att verka för åtgärder inom den gröna given och EU:s kemikaliestrategi. 
Kemikalieanvändningen är också starkt sammanlänkad med den ökande  globala 
konsumtionen, produktionen och handeln med varor. En allt större andel av produk -
tion och användning av farliga kemikalier och läkemedelssubstanser sker i länder 
med bristfällig kemikaliekontroll. Det ökar riskerna för hälso- och miljöproblem både 
globalt och i Sverige. Det är därför viktigt att verka internationellt, dels för att alla 
länder som tillverkar kemiska ämnen ska säkerställa att kunskap om ämnena tas fram 
och görs åtkomlig, dels för att utsläppen ska åtgärdas oavsett var tillverkningen sker. 
Den sammanlagda exponeringen för kemiska ämnen  
EU:s kemikaliestrategi  innehåller flera åtgärder som överensstämmer med frågor 
som Sverige drivit under många år. Av särskild vikt för att minska den sammanlagda 
exponeringen är en fortsatt utveckling av gruppvis bedömning inom kemikalie -
lagstiftningen, något som uppmärksammats både nationellt och internationellt. 
Gruppvis bedömning ökar möjligheten till effektiv utfasning av farliga ämnen. Ett 
exempel är förslaget om en bred begränsning för alla PFAS. Ett viktigt nästa steg 
för att skydda människor och miljön från de mest skadliga kemikalierna är det 
som i EU:s kemikaliestrategi benämns generisk riskhantering.
Arbetet med att se till att varor är giftfria från början är ett annat område som 
är betydelsefullt för att minska tillförseln av farliga ämnen till människa och miljö. 
När varor designas för återanvändning och återvinning möjliggörs övergången 
248  Kemikalieinspektionen Rapport 1/2020, Giftfritt från början 100
GIFTFRI MILJÖtill en giftfri cirkulär ekonomi. Åtgärder för cirkulära materialflöden inom EU och 
internationellt driver en efterfrågan på alternativ som minskar användningen av 
farliga ämnen och som ökar möjligheten att kunna återvinna material på ett säkert 
sätt. En ökad samverkan mellan företag, myndigheter, akademi och andra aktörer 
är nödvändig på området. Även i EU:s handlingsplan för cirkulär ekonomi, För ett 
renare och mer konkurrenskraftigt Europa , lyfts flera åtgärder som är viktiga för 
utveckling av en giftfri cirkulär ekonomi. 
I livsmedelsstrategin Från jord till bord  finns bland annat målsättningen att 
fram till 2030 minska användningen av och risken med kemiska växtskyddsmedel 
med 50 procent. Läkemedelsstrategin ger möjlighet att driva frågan om ökad miljö -
hänsyn inom läkemedelslagstiftningen inom EU. Läkemedelsverket driver nationellt 
och internationellt att utsläpp av aktiva ämnen vid tillverkning av läkemedel ska 
regleras inom ramen för god tillverkningssed och läkemedelslagstiftningen.
Den dom som fastställde att en ansökan om godkännande av ett växtskydds -
medel kunde avslås eftersom det fanns icke-kemiska alternativ, är principiellt 
viktig. Den kan ge viss vägledning kring möjligheterna att ersätta medel som inte 
innehåller ämnen som är kandidater för substitution. Användning av icke-kemiska 
metoder förväntas leda till minskad exponering för farliga kemiska ämnen. 
Genomförda tillsynsprojekt visar på att det finns en större risk att kemiska pro -
dukter och varor som säljs från företag utanför EU via e-handel innehåller farliga 
kemikalier som inte är tillåtna inom EU. För att säkerställa att människor och miljö 
inte exponeras för sådana reglerade ämnen behövs ökad harmonisering och effek -
tivisering av e-handelstillsynen samt en ökad kontroll av kemikalieregler för varor, 
produkter och aktörer på den globala marknaden. 
Det är också fortsatt viktigt att utveckla system för att upptäcka nya kemikalie -
risker och förbättra riskbedömningsmetodiken. Genom det nya forskningsprogram -
met PARC inom EU finns förväntningar på att ny kunskap ska kunna klargöra och 
fylla kunskapsluckor. 
Internationella konventioner spelar en stor roll för skydd av hälsa och miljö genom 
beslut om global utfasning av särskilt farliga ämnen. Det internationella arbetet är 
fortsatt prioriterat och behöver återupptas med full styrka då det är möjligt igen 
efter coronapandemin. I EU:s kemikaliestrategi föreslås att under 2022 införa ett 
generellt förbud inom flera lagstiftningar för användning av särskilt farliga ämnen 
i konsumentprodukter. 
Särskilt farliga ämnen identifieras kontinuerligt och förs upp på kandidat -
förteckningen. Tilläggstakten har avtagit, men samtidigt planeras att specificera 
ytterligare ämneskatogorier för upptag. I EU:s kemikaliestrategi planeras en ändring 
som innebär att hormonstörande ämnen, långlivade, mobila och toxiska (PMT) 
samt mycket långlivade och mycket mobila ämnen (vPvM) läggs till som specifika 
kategorier. Det bedöms fortsatt svårt att identifiera allergiframkallande ämnen som 
särskilt farliga, framför allt när det gäller ämnen som orsakar hudallergi. Att ett 
ämne tas upp på kandidatförteckningen ger upphov till flera åtgärder som främjar 
utfasningsarbetet, både genom lagstiftning och andra typer av styrmedel såsom 
företagens substitutionsarbete. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser101Tillståndssystemet i Reach fortsätter att utvecklas genom praktisk tillämpning. 
För flera ämnen i tillståndssystemet har användningen inom EU sannolikt upphört, 
eftersom inga ansökningar om tillstånd gjorts. Tillstånd för smala, väl specificerade 
användningar fungerar relativt väl. Alltför breda användningsområden har dock varit 
en stor utmaning då de riskerar att urholka avsikten med tillståndsförfarandet – att 
verka för en övergång till bättre alternativ och att användningen av särskilt farliga 
ämnen upphör. Behov av utveckling av tillståndssystemet diskuteras i kommissionens 
översyn av Reach 2022.
Svårigheterna med att hantera breda användningsbeskrivningar för tillstånd 
har i vissa fall lett till försenade eller uteblivna beslut, eller att de beslut som fattats 
har ifrågasatts rättsligt. Domen i fallet med blykromater, som ogiltigförklarade det 
tillstånd som beviljats trots att det finns andra ämnen som kan användas, är viktig 
eftersom den tydliggör lagstiftningens villkor med krav på substitution när alternativ 
till särskilt farliga ämnen finns. 
De nya etappmålen om att väsentligt minska användningen av bekämpningsmedel 
med särskilt farliga egenskaper till 2030 ger viktiga incitament för ökad substitution 
och utveckling av mindre farliga alternativ. Hittills har inga av kandidatämnena för 
substitution i godkända växtskyddsmedel eller biocidprodukter bedömts kunna 
bytas ut. Trafikverkets beslut att fasa ut kreosot kan dock komma att bidra till en 
stor minskning. Det behövs fler liknande satsningar på att använda och utveckla 
alternativa medel och metoder. Den reviderade vägledningen om bestämmelsen för 
stupstockskriterier för växtskyddsmedel har förbättrat förutsättningarna att kunna 
förhindra att verksamma ämnen med särskilt allvarliga egenskaper släpps ut på 
marknaden.
Etappmålen för farliga ämnen tydliggör den gemensamma ambitionsnivån och 
riktningen för alla aktörer som behöver bidra till miljökvalitetsmålet Giftfri miljö . 
Att införa fler etappmål kan bidra till genomförandet av EU:s kemikaliestrategi samt 
att ytterligare öka takten i arbetet med substitution. Kemikalieinspektionen har 
föreslagit etappmål om effektivare utfasning av särskilt farliga ämnen i konsument -
produkter samt effektiv hantering av kombinationseffekter. Myndigheten har också 
sammanställt förslag på strategi och nya etappmål för farliga ämnen till 2030 i sam -
verkan med en rad myndigheter och andra organisationer.249 
Oavsiktligt bildade ämnen med farliga egenskaper  
(precisering 3)
Den myndighetsgemensamma miljömålsåtgärden bedöms ha bidragit till en ökad takt 
i arbetet med att nå acceptabla nivåer av dioxin framförallt genom ökad samverkan 
mellan berörda aktörer. Sammantaget görs bedömningen att dioxinhalterna fort -
farande är för höga i miljön och att minskningstakten behöver öka kraftigt för att nå 
acceptabla nivåer till 2030, vilket också är anledningen till ett nytt etappmål för dioxin.
Revidering och utveckling av emissionsfaktorer avseende dioxinutsläpp förväntas 
leda till mer korrekta bedömningar av utsläppen, vilket även förbättrar möjligheten 
att införa så effektiva åtgärder som möjligt.
249  Rapport 1/20: Giftfritt från början – Kemikalieinspektionen 102
GIFTFRI MILJÖFörorenade områden (precisering 4)
Naturvårdsverket ansvarar för nationell samordning samt prioritering av de åtgärder 
som helt eller delvis utförs med statliga bidrag. Med anledning av coronapandemin 
har flera bidragsprojekt under året bromsats. En annan orsak till kraftigt minskade 
åtgärder är den granskning som EU-kommissionen gjort av stödet till avhjälpande 
av förorenade områden. Sammantaget har det medfört att flertalet objekt inte 
 kunnat åtgärdas. 
Länsstyrelsernas och kommunernas tillsyn är i många fall en förutsättning för 
att de åtgärder som juridiskt sett ska bekostas av förorenaren ska komma till stånd. 
Under 2021 fördelade Naturvårdsverket medel för länsstyrelsernas tillsyn och tillsyns -
vägledning. Förutsättningarna bedöms därmed öka för länsstyrelsernas tillsyn och 
effektivisera kommunal tillsyn
Sammanfattningsvis bedöms att följande krävs för att uppnå Giftfri miljö : 
• ett effektivt tillsynsarbete, så att den som är ansvarig för en föroreningsskada 
också står för avhjälpandet 
• ett stabilt statligt anslag för att kunna åtgärda de områden där ansvarig saknas 
eller där ansvarig saknar betalningsförmåga 
• teknikutveckling och innovativa lösningar för att på sikt åtgärda fler områden 
med samma ekonomiska insats
Kunskap om kemiska ämnens miljö- och hälsoegenska -
per (precisering 5)
Kunskapsläget för kemiska ämnen har avsevärt förbättrats under den senaste tioårs -
perioden, även om det fortfarande återstår mycket arbete för lågvolymämnen, 
nanomaterial, hormonstörande ämnen och kombinationseffekter. Kunskap om 
kemiska ämnens egenskaper och användning, är fundamentet för förebyggande 
kemikaliekontroll. Kunskapen ska vara tillgänglig för alla som behöver den. Globalt 
måste kraven på kunskap stärkas generellt.
Registreringen av kemiska ämnen i Reach har i hög grad förbättrat förutsätt -
ningarna för att tillgängliggöra kunskap som möjliggör riskbedömning och säker 
hantering. Det har också påbörjats förbättringar av informationskraven som går i 
linje med miljökvalitesmålet Giftfri miljö . Samtidigt finns fortfarande ett stort behov 
av att registreringarnas kvalitet blir bättre. Därför kommer Echa under perioden 
2020–2027 systematiskt gå igenom samtliga registreringsunderlag inom Reach för 
att se om de är kompletta.250 Enligt EU:s kemikaliestrategi införs nolltolerans och 
registreringsnumren återkallas om underlagen inte uppfyller kraven. Det blir då 
olagligt att tillverka och släppa ut ämnet på marknaden.
Arbetet under 2021 med att ta fram nödvändiga förstärkningar av informations -
kraven som möjliggör adekvata faro- och riskbedömningar för lågvolymämnen i 
Reach kommer att föras in som underlag i kommissionens översyn av Reach 2022.
Under de senaste 10–15 åren har kunskapsutvecklingen om hormonstörande 
ämnen och utvecklingen av testmetoder varit intensiv. De beslutade kriterierna 
i regelverken för bekämpningsmedel har varit viktiga för att kunna identifiera 
250 https:/ /echa.europa.eu/documents/10162/21877836/final_echa_com_reach_evaluation_action_plan_
en/0003c9fc-652e-5f0b-90f9-dff9d5371d17 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser103hormonstörande ämnen. Nästa steg är en enhetlig bedömning av hormonstörande 
ämnen som kan tillämpas i samtliga relevanta EU-lagstiftningar genom att införa 
klassificeringskriterier för hormonstörande egenskaper, först i CLP och därefter 
i GHS. Utökade informationskrav kommer när de genomförs, ha grundläggande 
betydelse för att förbättra möjligheten att identifiera hormonstörande ämnen. I 
slutet av 2022 förväntas EU-kommissionen föreslå utökade informationskrav för 
hormonstörande ämnen i Reach och lägga fram ett förslag till klassificeringskriterier 
i CLP.
När det gäller kombinationseffekter behövs vidare kunskapsuppbyggnad. 
Grundläggande metoder finns för riskbedömning av kända blandningar. De måste 
dock vidareutvecklas, bland annat för att i olika relevanta regelverk kunna ta hänsyn 
till kombinationseffekter även för blandningar där sammansättningen inte är känd. 
En omfattande uppbyggnad och spridning av kunskap pågår i forskningprojekt och 
genom konferenser. Arbetet med att införa en så kallad bedömningsfaktor skulle 
vara ett första steg för att kunna hantera kombinationseffekter utan att veta den 
totala exponeringen i enskilda fall. Arbetet kommer att fortsätta inom ramen för 
kommissionens översyn av Reach 2022.
Från och med 2021 gäller krav på nanospecifik information i säkerhetsdata-
bladen för kemiska produkter. Det blev möjligt genom att informationskraven i 
Reach anpassades året innan så att de innehåller data för karakterisering av nano -
material. Därmed har förutsättningarna att kunna bedöma och minska eventuella 
hälso- och miljöeffekter av nanomaterial förbättrats. Samtidigt fortgår arbetet med 
att utveckla testmetoder som är anpassade för nanomaterial inom OECD, liksom 
processen med att uppdatera vägledningar på EU-nivå. Det krävs fortfarande en 
grundläggande kunskapsuppbyggnad som underlag för att kunna göra tillräckliga 
faro- och riskbedömningar. 
Även om det saknas miljöinformation om många läkemedel, finns det ofta 
tillräcklig kunskap för att kunna vidta åtgärder. I den nya veterinärmedicinska 
 förordningen har lagstiftningen stärkts för att motverka antibiotikaresistens, och 
för att minska miljöpåverkan.Sverige verkar för att liknande förändringar sker 
inom regelverket för humanläkemedel. 
Kemikaliereglerna kräver i många fall djurförsök för att testa och bedöma 
kemikaliers effekter. Samtidigt finns det idag ett tydligt fokus på att främja utveck -
ling av alternativa testmetoder som kan minska eller ersätta djurförsök, något 
som också behöver implementeras i lagstiftningen på ett ändamålsenligt sätt. Ett 
intensivt arbete pågår såväl nationellt som inom EU och globalt kring frågor med 
koppling till 3R (Replace, Reduce, Refine). Sverige är engagerade i det samarbete 
som sker inom EU och OECD för att bidra till utveckling av alternativa  testmetoder 
samt hur metoderna kan implementeras regulatoriskt. Arbete sker även inom 
ramen för exempelvis Sveriges 3R-center.251 Den nordiska rapport252 om retinoid-
systemet som publicerades under året kommer att kunna användas i OECD:s 
 fortsatta utveckling av testmetoder som möjliggör att identifiera och i nästa steg 
fasa ut hormonstörande ämnen.253 
251  Sveriges 3R-center – Jordbruksverket.se
252  Retinoids in Mammalian Reproduction, with an Initial Scoping Effort to Identify Regulatory Methods | Nordic 
253  OECD Vägledningsdokument 334: DETAILED REVIEW PAPER ON THE RETINOID SYSTEM  https:/ /www.
oecd.org/officialdocuments/publicdisplaydocumentpdf/?cote=ENV-CBC-MONO(2021)20%20&doclanguage=en 104
GIFTFRI MILJÖInformation om farliga ämnen i material och produkter  
i leverantörskedjan och för riskhantering av kemiska produkter och varor. Många 
länder har ännu inte implementerat det globalt harmoniserade systemet för klassi -
ficering och märkning, GHS. Sverige bör fortsätta att stödja utvecklingsländer och 
länder med växande ekonomi med att utveckla och tillämpa regler som implemen -
terar GHS. Även CLP behöver fortsätta att utvecklas. I den pågående översynen 
verkar Sverige för att införa kriterier för nya faroklasser.
Informationskravet för varor i Reach har successivt kommit att omfatta allt 
fler ämnen då ytterligare särskilt farliga ämnen har förts upp på kandidatförteck -
ningen. Informationskrav behöver utökas till att gälla alla miljö- och hälsofarliga 
ämnen för att det ska vara möjligt att bedöma risker i ett livscykelperspektiv, vilket 
skulle kunna komma till stånd genom EU-kommissionens förslag om att inrätta 
produktpass. Den nyinrättade SCIP-databasen är ett steg i rätt riktning. Syftet är att 
minska andelen avfall som innehåller särskilt farliga ämnen och främja  substitution. 
Informationen i databasen ger avfallshanterare ökade förutsättningar för att kunna 
identifiera strömmar som innehåller särskilt farliga ämnen och ta ställning till 
lämplig avfallshantering. Det nya avfallsregistret kommer kunna bidra till ökad 
kunskap om avfallsflödena och utgöra ett verktyg för tillsyn av hanteringen av 
farligt avfall.
Miljökvalitetsmålet Giftfri miljö  och etappmålen för farliga ämnen bidrar direkt 
till åtta mål254 och 16 delmål i Agenda 2030. Förebyggande kemikaliekontroll och 
avfallshantering är nödvändigt för att uppfylla de globala hållbarhetsmålen i Sverige, 
inom EU och internationellt. Miljökvalitetsmålets preciseringar och etappmålen 
för farliga ämnen är mer konkreta än hållbarhetsmålen kring vad som behövs för att 
nå dem.255,256 I tabell 4.1 anges delmål inom Agenda 2030 som påverkas av åtgärder 
och resultat under 2021 för att nå Giftfri miljö . 
254  Giftfri miljö bidrar tydligt till de åtta globala hållbarhetsmålen 2. Ingen hunger, 3. Hälsa och välbefinnande, 
6. Rent vatten och sanitet, 8. Anständiga arbetsvillkor och ekonomisk tillväxt, 11. Hållbara städer och samhällen, 
12. Hållbar konsumtion och produktion, 14. Hav och marina resurser samt 15. Ekosystem och biologisk 
mångfald.
255  Kemikalieinspektionen (2016). Underlag för Sveriges genomförande av Agenda 2030. Rapport från ett 
regeringsuppdrag. Rapport 10/16.
256  Kemikalieinspektionen (2020). Giftfritt från början. Underlag till regeringen med förslag på strategi och nya 
etappmål för farliga ämnen till 2030. Rapport 1/2020. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser105Tabell 4.1 Påverkan på Agenda 2030 av å tgärder inom Giftfri miljö  2021
Delmål Agenda 2030 Exempel på resultat och åtgärder 2021 
2.1 Fortsatt implementering och utveckling av Stockholms- och Minamata -
konventionerna om reglering av POPs och kvicksilver. 
3.9 Beslut om förbud eller skärpningar av befintliga regleringar inom EU för 
särskilt farliga ämnen i konsumentprodukter som även minskar barns 
exponering. 
Förordning för veterinärmedicinska läkemedel med krav som ska minska 
spridning och utveckling av antimikrobiell resistens och ökad miljöhänsyn. 
6.1 Riskhanterande åtgärder för att minska PFAS-förorening av yt- och grund -
vatten och framför allt dricksvattenkällor. Vägledning med fokus på tillsyn 
av förorenade områden, såsom brandövningsplatser.
6.3 Beslut om förbud som tagits inom EU för särskilt farliga ämnen. 
Efterbehandling av förorenade områden.
6.6 Alla åtgärder som förebygger och minskar spridningen av farliga ämnen till 
vattenmiljöer.
8.8 58 nya eller reviderade harmoniserade klassificeringar har tillkommit på 
bilaga VI i CLP
11.6 Krav på rapportering till SCIP-databasen om innehåll av särskilt farliga 
ämnen i varor för bättre information till avfallsoperatörer om det avfall de 
ska hantera.
Förbud mot användning av växtskyddsmedel inom vissa områden, bland 
annat skolgårdar, lekplatser och parker.
12.4 Beslut som tagits om 
• begränsning inom EU för särskilt farliga ämnen i konsumentprodukter.
• upptag av ytterligare särskilt farliga ämnen på EU:s kandidatförteckning. 
Åtgärder för att främja substitution, såsom stödmaterial från Substitutions-
centrum och Kemikalieinspektionens verktyg PRIO.
12.5 Beslut som tagits om
• begränsningar inom EU för särskilt farliga ämnen i konsumentprodukter. 
12.8 Utökat informationskrav för ämnen i varor till följd av beslut om upptag av 
ytterligare särskilt farliga ämnen på EU:s kandidatförteckning. 
14.1 Riskhanterande åtgärder för att minska PFAS-förorening av vatten. 
15.3 Länsstyrelsernas och kommunernas tillsyn över förorenade områden för 
att de åtgärder som ska bekostas av förorenaren ska komma till stånd. 
Tabellen redovisar ett urval av delmål i Agenda 2030 som påverkats av åtgärder under 2021 för att 
uppnå Giftfri miljö . I tabellen ges även exempel på åtgärder.
Bedömning av utvecklingen i miljön 
Riktningen för utvecklingen av miljö- och hälsotillståndet för miljökvalitetsmålet 
Giftfri miljö  är oklar. Kemiska ämnen som mäts och övervakas i miljön visar olika 
trender. För flertalet kemiska ämnen saknas underlag för att ange halter eller 
 trender i miljön. 106
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserSKYDDANDE OZONSKIKT
SKYDDANDE OZONSKIKTSkyddande ozonskikt
ANSVARIG MYNDIGHET: NATURVÅRDSVERKET
Ozonskiktet ska utvecklas så att det långsiktigt ger skydd mot skadlig 
 UV-strålning.
Regeringen har fastställt två preciseringar:
VÄNDPUNKT OCH ÅTERVÄXT:  Vändpunkten för uttunningen av ozonskiktet har 
nåtts och början på återväxten observeras.
OFARLIGA HALTER OZONNEDBRYTANDE ÄMNEN:  Halterna av klor, brom och 
andra ozonnedbrytande ämnen i de övre luftlagren understiger den nivå där 
ozonskiktet påverkas negativt.
Globalt sett har uttunningen av ozonskiktet upphört men ozonskiktet är fortfarande 
två procent tunnare än innan nedbrytningen började. Mätdata indikerar att åter -
växten kan ha påbörjats samt att utsläppen av flertalet ozonnedbrytande ämnen 
fortsätter att minska. En säkerställd ökning av ozonhalten har hittills endast kon -
staterats i övre stratosfären samt över Antarktis. Samtidigt finns indikationer på 
att ozonhalten i nedre stratosfären, där merparten av ozonet finns, minskar. En 
globalt säkerställd påbörjad återväxt förväntas under perioden 2020–2040.
Även över Arktis uppträder emellanåt mycket kraftiga uttunningar av ozon -
skiktet, men uttunningen under våren 2020 är enligt forskare första gången som 
det varit frågan om ett regelrätt ozonhål. Eftersom de förutsättningar som gynnar 
nedbrytningen ökar på grund av att växthuseffekten kyler stratosfären finns det 
en risk för återkommande kraftiga uttunningar över Arktis. 
Osäkerheterna i bedömningen av miljökvalitetsmålet är stora på grund av ozon-
skiktets naturliga variationer samt klimatets fortsatta påverkan. Utsläpp av lustgas, 
otillåten användning av reglerade ozonnedbrytande ämnen, kortlivade ämnen som 
kan nå upp till stratosfären samt utsläpp från befintliga och uttjänta produkter 
utgör kvarstående problem. Globalt ökar utsläppen av lustgas dessutom mer än 
man tidigare bedömt.
Den fullständiga återhämtningen av ozonskiktet riskerar att fördröjas. För att 
säkerställa återväxten av ozonskiktet, och om möjligt även tidigarelägga den full-
ständiga återhämtningen, behöver både det internationella och det nationella 
arbetet inom ramen för Montrealprotokollet fortsätta med oförminskad kraft. 
Eftersom många kväveföreningar kan omvandlas till lustgas är det även viktigt 
att minska dessa utsläpp.
På nationell nivå har flera insatser påbörjats eller fortgått under 2021. Regionalt 
har frågan om såväl utsläpp från uttjänta produkter som jordbrukets utsläpp av 
lustgas fått fortsatt ökad uppmärksamhet och konkreta åtgärder har ökat. Här finns 
dock fortfarande ett behov av mer kunskap och att befintlig information förs ut.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser107I synnerhet gäller detta de aktörer som i olika steg är inblandade i hanteringen av 
klor-fluor-karboner (CFC) i rivningsavfall samt gödselanvändningen inom jordbruket, 
eftersom dessa områden utgör de två största källorna till ozonnedbrytande ämnen 
i Sverige.
Resultat
Vändpunkt och återväxt (precisering 1)
Globalt
Nedbrytningen av ozonskiktet som helhet upphörde enligt tillgängliga data omkring 
år 2000. Tack vare det trendbrottet är ozonskiktet i nuläget endast två procent 
tunnare än medelvärdet för perioden 1964–1980 (då ozonskiktet fortfarande var 
opåverkat av mänskliga utsläpp).257 
Såväl mark- och satellitmätningar som datamodelleringar har tidigare indikerat 
att den globala återväxten av ozonskiktet kan ha påbörjats. Men bilden är komplex 
och tillståndet skiljer sig åt för olika delar av stratosfären:
• En påbörjad säkerställd återhämtning i övre stratosfären mellan 60 grader nord 
och 60 grader syd.258 
• En påbörjad säkerställd ökning av ozonskiktet över Antarktis som blir alltmer 
tydlig.259
• Nedbrytning i den nedre delen av stratosfären260 mellan 60 grader nord och 
60 grader syd.
Bortsett från de säkerställda ökningarna i den övre stratosfären och ovanför Antarktis 
är övriga observationer inte säkerställda261 och en globalt påbörjad statistisk säker -
ställd återhämtning förväntas ske först under perioden 2020–2040.262 En  fullständig 
återhämtning av ozonskiktet till referensvärdet263 bedöms för norra halvklotet inträffa 
under 2030-talet medan motsvarande fullständiga återhämtning för södra halv-
klotet bedöms inträffa runt mitten av detta århundrade.264 
Den globala uppvärmningen har dämpats genom regleringen av de ozon-
nedbrytande ämnena eftersom flera av dessa också är kraftfulla växthusgaser. 
257  World Meteorological Organization (WMO), Executive Summary: Scientific Assessment of Ozone Depletion: 
2018, World Meteorological Organization, Global Ozone Research and Monitoring Project – Report No. 58, 67 pp., 
Geneva, Switzerland, 2018.
258  World Meteorological Organization (WMO), Executive Summary: Scientific Assessment of Ozone Depletion: 
259  Neale, R.E. m.fl. Environmental effects of stratospheric ozone depletion, UV radiation, and interactions with 
climate change: UNEP Environmental Effects Assessment Panel, Update 2020. Photochemical & Photobiological 
Sciences. 2021.
260 Ball, W. T. m.fl. Evidence for a continuous decline in lower stratospheric ozone offsetting ozone layer 
recovery, Atmos. Chem. Phys., 18, 1379–1394, https:/ /doi.org/10.5194/acp-18-1379-2018, 2018.
261  Environmental effects of ozone depletion, UV radiation and interactions with climate change: UNEP Environ-
mental Effects Assessment Panel, update 2017. Photochem. Photobiol. Sci., 2018.
262  WMO Global Ozone Research and Monitoring Project Report No. 57, 2017.
263  Globalt medelvärde 1964–1980.
264  World Meteorological Organization (WMO), Executive Summary: Scientific Assessment of Ozone Depletion: 
Geneva, Switzerland, 2018. 108
SKYDDANDE OZONSKIKTEnligt nya uppskattningar har genomförandet av Montrealprotokollet265 förhindrat 
en uppvärmning mellan 0,5 och 1,0 grader Celsius över stora delar av mellanlatitu -
derna och 1,1 grader Celsius över Arktis.266
Under FN:s elfte Ozone Research Meeting (ORM) i juli 2021 granskades pågående 
internationell forskning samt övervakningsprogram för att säkerställa samordning 
och identifiera luckor. Det fanns en ökande oro över gapen i de system som över -
vakar utsläppen och på mötet noterades behovet av fler markbaserade stationer, 
särskilt de som producerar långvariga tidsserier över ozon och ultraviolett (UV) 
strålning samt övriga gaser som kan påverka ozonskiktet. Mätningar av ozon, 
ozonnedbrytande ämnen och deras ersättningar förblir hörnstenen i stratosfärisk 
ozonforskning. Dessa mätningar krävs för att övervaka framgången med Montreal-
protokollet, för att bedöma nya faktorer som kan bromsa ozonåterhämtningen 
och för att stödja studier av ozonets utveckling i ett förändrat klimat, enligt ORM-
rekommendationerna.267 
WMO:s generalsekreterare betonade dock att resursbegränsningar, som fanns 
redan innan covid-19-pandemin, kommer att utgöra en stor utmaning. Under ORM-
mötet framhölls även ett fortsatt behov av vaksamhet och forskning beträffande 
samspelet mellan ozon och klimatförändringar, inte minst med tanke på de senaste 
rekordstora ozonhålen i både Arktis och Antarktis. 
Antarktis och Arktis
Den årliga variationen över Antarktis är stor. Under 2019 var ozonhålet över Antarktis 
det minsta på 20 år medan 2020 års ozonhål enligt SMHI var både tunnare och större 
än på länge. Överlag har dock ozonuttunningarna under det senaste decenniet 
varit mindre allvarliga än de kraftiga uttunningar som skedde under perioden 
1990–2010.268 Så även om det antarktiska ozonhålet 2021 är större än genomsnittet 
överensstämmer det med en fortsatt minskning av ozonnedbrytande ämnen (som 
minskar nedbrytningen) och kallare meteorologiska förhållandena i stratosfären 
som en följd av växthuseffekten (som ökar nedbrytningen).269 Ozonhålet270 över 
 Antarktis bedöms vara fullständigt återhämtat under 2060-talet.271 
Förutom att det kraftigt uttunnade ozonskiktet ökar risken för skador på djur 
och växter så påverkas även klimatet i troposfären. Under främst sommaren har 
man på södra halvklotet tidigare sett förändringar i fördelningen av både vind och 
nederbörd. Enligt ny forskning är dessa förändringar nu på väg att bromsas och 
eventuellt även återställas i takt med ozonets långsiktiga ökning över Antarktis.272 
265  Montrealprotokollet om ämnen som bryter ner ozonskiktet.
266  Neale, R.E. m.fl. Environmental effects of stratospheric ozone depletion, UV radiation, and interactions with 
267  OzoNews Volume XXI – 30 July 2021.
268  OzoNews Volume XXI – 15–30 October 2021.
269  OzoNews Volume XXI – 15–30 October 2021.
270  När ozonskiktet blir så tunt att ozonmängden understiger 220 Dobsonenheter brukar man prata om att det 
uppstått ett ozonhål.
271  World Meteorological Organization (WMO), Executive Summary: Scientific Assessment of Ozone Depletion: 
272  Antara Banerjee m.fl. A pause in Southern Hemisphere circulation trends due to the Montreal Protocol, 
Nature 2020. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser109Allt eftersom de förutsättningar som gynnar nedbrytningen ökar (på grund av att 
växthuseffekten kyler stratosfären) har även Arktis drabbats av ozonhålsliknande 
episoder under det senaste decenniet. Under 2020 var ozonskiktet över Arktis 
ovanligt tunt och enligt World Meteorological Organization var det frågan om 
det tunnaste ozonskiktet sedan mätningarna påbörjades på 1970-talet. Även om 
uttunningen över Arktis var mindre i omfång jämfört med Antarktis var det första 
gången vi hade ett regelrätt ozonhål.273 Sett som månadsmedelvärde över Arktis 
(mars–juni) så var förtunningen över Arktis som helhet inte lika allvarlig 2021.274 
I och med den pågående klimatförändringen finns dock en risk för återkommande 
kraftiga uttunningar över Arktis av samma dignitet som under 2020.275 Ozonhålet 
över Arktis bedöms vara fullständigt återhämtat cirka 2050.276
Nationellt
Ozonskiktet varierar mycket i tjocklek men nationellt framtagna data för 2021 är 
varken höga eller låga utan placerar sig mitt emellan. Samtidigt visar mätningarna 
att det på längre sikt inte skett några större förändringar beträffande ozonskiktet 
utveckling över Sverige, som även fortsättningsvis är försiktigt positiv (se figur 5.1). 
I Sverige bedöms förtunningen av ozonskiktet vara omkring 4 procent jämfört med 
referensvärdet.277
Figur 5.1 Ozonskiktets tjocklek över Sverige 1988–2021
290300310320330340350360
1988 1990 1992 1994 1996 1998 2000 2002 2004 2006 2008 2010 2012 2014 2016 2018 2020 2021totalozon (DU)
Årsmedelvärde för uppmätt totalozon (Norrköping) Trend för uppmätt totalozon
Figuren visar ozonskiktets tjocklek vid mätplatser i Sverige. Ozonskiktet varierar mycket i tjocklek 
(heldragen linje), men är i genomsnitt (prickad linje) tunnare i dag än före introduktionen av ozon -
nedbrytande ämnen. Trots allt fler indikationer på en påbörjad återhämtning syns ännu ingen 
säkerställd trend i ozonskiktets tjocklek. Tjockleken på ozonskiktet mäts i Dobsonenheter, DU. 
Källa: Svensk miljöövervakning, SMHI278
273  https:/ /www.nature.com/articles/d41586-020-00904-w
274  https:/ /ozonewatch.gsfc.nasa.gov/NH.html
275  Peter von der Gathen m.fl. Climate change favours large seasonal loss of Arctic ozone. Nature Communications 
12. 2021.
276  World Meteorological Organization (WMO), Executive Summary: Scientific Assessment of Ozone Depletion: 
277  World Meteorological Organization (WMO). Twenty Questions and Answers About the Ozone Layer: 2018 Update. 
Scientific Assessment of Ozone Depletion. 2018.
278  Bearbetade data från http:/ /www.smhi.se/klimatdata/meteorologi/ozon 110
SKYDDANDE OZONSKIKTNationella data för UV-strålningen över Sverige visar på en svagt ökande trend. 
Variation i molnighet påverkar dock UV-strålningen vid markytan kraftigt och 
molnigheten verkar ha minskat över Skandinavien de senaste cirka 35 åren, vilket 
kan vara en bidragande orsak.279 År med hög UV-strålning, såsom våren 1993 och 
somrarna 1983 och 2002, rådde ett tunt eller mycket tunt ozonskikt samtidigt som 
molnigheten var låg eller relativt låg. UV-strålningen280 bedöms vara cirka 3–5 procent 
högre i södra Sverige än den skulle ha varit utan ozonförtunning281 (se figur 5.2).
Figur 5.2 UV-strålning på marknivå 1983–2021
05001 0001 5002 0002 5003 000
19831985198719891991
19931995199719992001
2003
20052007
20092011
2013
20152017
20192021joule per kvadratmeter och dag 
Vår
Sommar
Figuren visar hur UV-strålningen över Sverige har förändrats från 1980-talet, då påverkan från 
ozonnedbrytande ämnen var som störst. UV-strålningen i Sverige ökar normalt under våren för 
att vara som högst under sommaren. Trots allt fler indikationer på att ozonskiktet återhämtar 
sig syns ännu ingen tydlig minskning av UV-strålning. UV-strålningen mäts i joule per kvadrat -
meter och dag. 
Källa: Svensk miljöövervakning, SMHI
Ofarliga halter ozonnedbrytande ämnen (precisering 2)
Globalt
Reglerade ämnen
Såväl utsläpp som halter i stratosfären av flertalet reglerade ämnen minskar inom 
ramen för Montrealprotokollets utfasningsschema.
Nya analyser visar på att utsläpp av CFC-11, som till stor del (cirka 60 procent) 
orsakats av produktion i strid mot Montrealprotokollet och som spårats till Kina, 
har minskat drastiskt de senaste åren. Detta har uppnåtts genom undersökningar 
initierade inom ramen för Montrealprotokollet i kombination med myndigheter 
i Kina som svarat upp genom att förstärka övervakningen samt införa regleringar 
279  Karl-Göran Karlsson och Abhay Devasthale. Inter-Comparison and Evaluation of the Four Longest Satellite-
Derived Cloud Climate Data Records: CLARA-A2, ESA Cloud CCI V3, ISCCP-HGM, and PATMOS-x. Remote 
sensing. 2018.
280  Erytemviktad UV-strålning = Internationellt bestämd viktning av UV-strålningens olika våglängder för att 
motsvara känsligheten hos mänsklig hud för att utveckla solbränna.
281  World Meteorological Organization (WMO). Twenty Questions and Answers About the Ozone Layer: 2018 
Update. Scientific Assessment of Ozone Depletion. 2018. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser111och högre straff.282,283 Varifrån resterande utsläpp (cirka 40 procent) kommer ifrån är 
i dagsläget inte känt.284 Diskussioner pågår mellan parterna i Montrealprotokollet 
för att utöka nätverket av övervakningsstationer för att få svar på var de  resterande 
utsläppen kommer ifrån.285 Som ett resultat har ett pilotprojekt med syfte att 
minska luckorna i den globala övervakningen av reglerade ämnen initierats 
baserat på ett policydokument framtaget av Montrealprotokollets vetenskapliga 
panel.286 
En ny studie visar att haven i framtiden kan komma att läcka ut klor-fluor-  
karboner (CFC) som absorberats och lagrats där sedan 1930-talet. Forskarna har 
funnit att haven kommer att förändras från sänka till källa omkring år 2075 för minst 
en typ av CFC (CFC-11). År 2130 bedöms halterna vara så höga att de är detekterbara 
med dagens mätutrustning, vilket även skulle kunna ske tidigare på grund av klimat -
förändringen.287
Arbetet med att förklara avvikelserna som tidigare iakttagits mellan observerade 
atmosfäriska koncentrationer och rapporterade utsläpp av koltetraklorid (CCl4) 
fortsätter.288 De oredovisade utsläppen uppges vara omkring 15 000–25 000 ton per 
år. Av dessa bedöms 13 000 ton per år komma från kemiindustrin.289
Partsmötena till Montrealprotokollet (MOP-33) och Wienkonventionen (COP-12, 
del II) hölls digitalt den 23–29 oktober 2021. Med anledning av den pågående covid-
19-pandemin ställdes det fysiska partsmötet in och hölls i stället digitalt.  Beträffande 
alternativ för att förbättra atmosfärisk övervakning, lämplig lokalisering av mät -
stationer och alternativ för att förbättra övervakningskapaciteten ska Montreal -
protokollets sekretariat vid kommande arbetsgruppsmöten i konsultation med andra 
experter ge en lägesrapport 2022 samt rapportera till parterna 2023. Europeiska 
kommissionen har givit sekretariatet ett bidrag för att identifiera luckor och pilot -
aktiviteter för ytterligare övervakning. 
Icke reglerade ämnen
Beträffande ämnen som inte regleras inom ramen för Montrealprotokollet så fort -
sätter koncentrationen lustgas (N2O) att öka.290 Även utsläppen av lustgas har ökat 
kraftigt sedan början av 1990-talet men planade ut under 2018 (data finns i dags -
läget endast fram till 2018).291 Utsläppen av lustgas, som både bryter ned ozonskiktet 
och bidrar till växthuseffekten, är sedan många år större än för någon annan ozon -
nedbrytande gas (med avseende på dess ozonnedbrytande potential).292 
282  Stephen A. Montzka m.fl. A decline in global CFC-11 emissions during 2018−2019. Nature. 2021.
283  Sunyoung Park m.fl. A decline in emissions of CFC-11 and related chemicals from eastern China. Nature. 2021.
284  OzoNews Volume XXI – 15 February 2021.
285  OzoNews Volume XXI – 15 February 2021.
286  https:/ /ozone.unep.org/eu-funded-project-regional-quantification-emissions-substances-controlled-under-
montreal-protocol
287  Peidong Wang m.fl. On the effects of the ocean on atmospheric CFC-11 lifetimes and emissions. PNAS. 2021.
288  Naturvårdsverket: Mål i sikte. Analys och bedömning av de 16 miljökvalitetsmålen i fördjupad utvärdering. 
Volym 1. Rapport 6662. 2015. 
289  David Sherry m.fl. Current sources of carbon tetrachloride (CCl4) in our atmosphere. Environmental Research 
Letters, vol. 13, nr 2. 2018.
290  https:/ /agage.mit.edu
291  climatewatchdata.org/ghg-emissions
292  A. R. Ravishankara, John S. Daniel, Robert W. Portmann. Nitrous Oxide (N2O): The Dominant Ozone-
Depleting Substance Emitted in the 21st Century. Published online 27 August 2009. 112
SKYDDANDE OZONSKIKTUtsläpp av kväveföreningar kan förr eller senare omvandlas till lustgas som, förutom 
att den angriper ozonskiktet, även de bidrar till klimatförändringarna. De globala 
utsläppen av kväveoxider slutade öka 2013293, medan utsläpp av ammoniak globalt 
bedöms öka kontinuerligt.294 
Ett viktigt styrmedel för att påverka utsläpp av lustgas från jordbrukssektorn 
och dess markanvändning är EU:s gemensamma jordbrukspolitik (CAP). I Sverige 
genomförs CAP till stor del genom landsbygdsprogrammet. I november 2021 god -
kände parlamentet reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken för perioden 
2023 – 2027. Enligt Europaparlamentets pressmeddelande295 ska den nya politiken 
stärka den biologiska mångfalden och har anpassats till EU:s lagar och åtaganden på 
miljö- och klimatområdet. Medlemsländerna måste se till att minst 35 procent av 
budgeten för landsbygdsutveckling och minst 25 procent av direktstödet går till miljö- 
och klimatåtgärder. Varje medlemsstat ska redovisa det nationella genomförandet 
i en strategisk plan som ska godkännas av EU-kommissionen. Planen omfattar stöd 
och ersättningar som motsvarar dagens jordbrukarstöd, sektorsspecifika stöd samt 
stöden och ersättningarna i nuvarande landsbygdsprogram. Regeringen fattade i 
slutet av 2021 beslut om förslaget till Sveriges strategiska plan för perioden 2023 till 
2027. I ett nästa steg har regeringen lämnat över förslaget till EU-kommissionen, som 
ska granska planen under 2022. Sverige och EU-kommissionen kommer att förhandla 
om innehållet i planen under tiden. Det kan alltså bli ändringar i stöden och ersätt -
ningarna innan kommissionen slutligen godkänner planen. Avsikten är att stöd och 
ersättningar ska vara möjliga att söka från 2023. Den slutliga miljöeffekten beror 
sedan på vilka åtgärder Sverige väljer att införa, hur många lantbrukare som väljer 
att söka stöd samt hur stor den slutliga budgeten blir.
Enligt en ny forskningsstudie är utsläppen av CFC-11 och CFC-12 från uttjänta 
produkter större än man tidigare trott och kan stå för en stor del av de i dag upp -
skattade utsläppen av CFC-er (med undantag för de tidigare nämnda utsläppen av 
CFC-11). Om dessa utsläpp inte åtgärdas kan de exempelvis försena återhämtningen 
av ozonhålet över Antarktis med cirka sex år och bidra med nio miljarder ton CO2-
ekvivalenter. Beträffande beräknade utsläpp av CFC-13 råder större osäkerhet, men 
de verkar vara betydligt större än väntat, vilket reser frågor om dess källor då CFC-13 
utgör en betydligt mindre andel av utsläppen från uttjänta produkter och i stället 
är mer förknippade med insatsvaror inom industrin.296
På senare tid har forskarna insett att kortlivade ozonnedbrytande ämnen kan nå 
upp till ozonlagret. Specifika väderförhållanden, exempelvis den asiatiska sommar -
monsunen, har förmåga att transportera kortlivade ämnen till stratosfären innan de 
hinner brytas ned. Dessa förhållanden förväntas öka i ett varmare klimat.297
Forskning har visat att även havets naturliga innehåll av jod kan spela en roll 
i nedbrytningen av ozonskiktet.298 Förklaringen är att marknära ozon från land kan 
reagera med havsytan och föra upp jod till nedre stratosfären. Mycket tyder även 
293  Tianbo Huang m.fl. Spatial and Temporal Trends in Global Emissions of Nitrogen Oxides from 1960 to 2014. 
Environmental science and technology, 2017.
294  Rongting Xu m.fl. Global ammonia emissions from synthetic nitrogen fertilizer applications in agricultural 
systems: Empirical and processbased estimates and uncertainty, 2018.
295  Europaparlamentets pressmeddelande, 23-11-2021, 16:29, 20211118IPR17613
296  Lickley Megan m.fl. Quantifying contributions of chlorofluorocarbon banks to emissions and impacts on the 
ozone layer and climate. Nature communications. 2020.
297  Naturvårdsverket. Skyddande ozonskikt – underlagsrapport till den fördjupade utvärderingen av miljömålen. 
Rapport 6858. 2019.
298  Theodore K. Koenig m.fl. Quantitative detection of iodine in the stratosphere. PNAS. 2020. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser113på att marknära ozon ökar globalt vilket kan komma att öka mängden jod som förs 
upp på detta vis.299 Modeller som simulerar återväxten av ozonskiktet omfattar för 
närvarande inte jod men om ämnet tas med i beräkningarna så kan det utgöra en 
stor del av förklaring till varför ozon i nedre stratosfären fortsätter att minska.300 
Ny forskning pekar även på att jod har en större potential än klor och bromid att 
bryta ner ozon när den väl når stratosfären och kan få ökad betydelse, inte minst 
i en  stratosfär med förändrad kemi på grund av pågående klimatförändring.301 
De nationella utsläppen av reglerade ozonnedbrytande ämnen består nästan ute -
slutande av CFC från befintliga och uttjänta produkter. Utsläppen i sig är dock inte 
reglerade i Montrealprotokollet, eftersom protokollet endast reglerar produktion och 
konsumtion av ämnen. Utsläppen från exempelvis kyl- och frysmöbler samt bygg-, 
rör- och markisolering har minskat kraftigt sedan 1990, och utsläppen har fortsatt 
att minska under de senaste åren, om än i lägre takt (se figur 5.3). År 2021 beräknas 
utsläppen av CFC i Sverige uppgå till cirka 93 ton. Det kan jämföras med utsläppen 
1990 som var cirka 1 400 ton. Den absoluta huvuddelen av de  kvarvarande nationella 
utsläppen av CFC uppstår genom bristfälligt omhändertagande av isolerings material 
vid rivningar.302
Figur 5.3  Utsläpp av klorfluorkarboner (CFC) i Sverige 1990–2030
02004006008001 0001 2001 400
199019921994199619982000200220042006200820102012201420162018202020222024202620282030Kylmöbelsisolering, 
hushåll PURByggisolering PURRörisolering PURByggisolering XPSMarkisolering XPSÖvrig isoleringKöldmedia, 
små anläggningarKöldmedier, 
stora anläggningarton
Figuren visar utsläppen av det ozonnedbrytande ämnet CFC från olika produktgrupper mellan 
1990 och 2030 utifrån modellberäkningar. De nationella utsläppen var 2021 cirka 93 ton per år 
och de bedöms fortsätta att minska ytterligare till 2030. 
Källa: Naturvårdsverket303
Den totala halten klor i atmosfären minskade mellan 1999 och 2008 (se figur 5.4). 
Det visar nationella mätningar av väteklorid (HCl) och klornitrat (ClONO2), de ämnen 
i vilket merparten av atmosfärens klor finns lagrat. Den nedåtgående trenden för 
väteklorid har dock avstannat de senaste åren. 
299  Jerry R. Ziemk m.fl. Trends in global tropospheric ozone inferred from a composite record of TOMS/OMI/MLS/
OMPS satellite measurements and the MERRA-2 GMI simulation. Atmospheric Chemistry and Physics, 2019. 
300  Theodore K. Koenig m.fl. Quantitative detection of iodine in the stratosphere. PNAS. 2020.
301  Klobas JE, m.fl. Sensitivity of Iodine-Mediated Stratospheric Ozone Loss Chemistry to Future Chemistry-
Climate Scenarios. Front. Earth Sci.2021.
302  Uppföljning av emissioner och kvarvarande mängder av CFC i Sverige, IVL 2019.
303  Uppföljning av emissioner och kvarvarande mängder av CFC i Sverige, IVL 2019. 114
SKYDDANDE OZONSKIKTFigur 5.4 Nationella mätningar av halter av klor i atmosfären 1995–2021
3E+153,5E+154E+154,5E+155E+155,5E+156E+156,5E+157E+15
1995 1998 2001 2004 2006 2009 2012 2014 2017 2020 2023Klorkolumn molekyler/cm2
Figuren visar årsmedelvärdet av klorkolumnen (blå punkt) och dess standardavvikelse (svart 
streck), mätt som mängd väteklorid (HCl) och klornitrat (ClONO2) under ca 20 mätdagar per år 
under ljusa halvåret (maj tom okt). Kolumnen är uppmätt med infraröd solabsorptionsmätning 
ovanför Harestua i Norge. Trenden har avstannat de sista 10 åren men i medeltal motsvarar 
den –0.26 procent, relativt värdet år 2020. 
Källa: Svensk miljöövervakning, Chalmers Tekniska Högskola
Nationella mätningar visar även att ökningstakten för ersättningsfreonen HCFC-22 
har minskat de senaste åren.304
De nationella utsläppen av oreglerade ämnen utgörs framför allt av lustgas. 
År 2020 var de totala antropogena utsläppen i Sverige cirka 20 000 ton, en minsk -
ning med cirka 15 procent jämfört med 1990. Utsläppen av lustgas härrör främst 
från jordbrukssektorn vars andel av de totala utsläppen under samma period 
minskat med cirka nio procent (se figur 5.5). Utsläppsminskningen inom jordbru -
ket beror främst på reducerat antal djur och lägre användning av mineralgödsel 
samt effektivisering inom sektorn. Eftersom en stor del av växthusgaserna styrs av 
biologiska processer kan utsläppen variera mycket och osäkerheterna i beräkning -
arna blir därför stora.305 Åtgärder som införts för att minska kväveförlusterna inom 
jordbruket har också bidragit till minskningen, liksom den ökade användningen av 
 flytgödsel. Även om en minskning av utsläppen har skett sedan 1990 så har det skett 
en ökning av utsläppen under de senaste åren. Sedan 2012 har utsläppen ökat med 
cirka sju procent och mellan 2019 och 2020 ökade utsläppen från jordbrukssektorn 
med 3,7 procent (se figur 5.5) vilket främst förklaras med en ökad försäljning av 
mineralgödsel gödselåret 2019/2020.306 
304  Svensk miljöövervakning, Chalmers Tekniska Högskola.
305  Naturvårdsverket. Fördjupad analys av den svenska klimatomställningen 2021, rapport 7014, 2022.
306  Naturvårdsverket. Fördjupad analys av den svenska klimatomställningen 2021, rapport 7014, 2022. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser115Figur 5.5 Nationella utsläpp av lustgas fördelat på samhällssektorer 1990–2020
05 00010 00015 00020 00025 000
199119921993199419951996199719981999200020012002200320042005200620072008200920102011201220132014201520162017201820192020tonMarkanvändning, förändrad 
markanvändning och 
skogsbruk (LULUCF)
Uppvärmning av bostäder 
och lokaler
Lösningsmedel och 
övrig produktanvändning
Jordbruk
Inrikes transporter
Industri
El och fjärrvärme
Avfall
Arbetsmaskiner
Figuren visar utsläpp av lustgas från olika sektorer under åren 1990 till 2020. De nationella 
utsläppen har minskat sakta från 1990 och är nu nere i cirka 20 000 ton per år. 
Källa: Naturvårdsverket, Sveriges officiella statistik
Insatser nationellt
Även om den avgjort största påverkan på ozonskiktet idag beror på utsläpp utanför 
Sveriges gränser, så kvarstår en del nationella utsläpp av ozonnedbrytande ämnen. 
Sådana nationella utsläpp kommer främst från: 
• hantering av uttjänta produkter 
• förbränning av fossila bränslen (kväveföreningar som kan omvandlas till lustgas) 
• jordbruket (lustgas) 
Åtgärder för att minska utsläppen från dessa källor är ändå fortsatt viktiga, inte 
minst för att få ökat gehör i internationella förhandlingar samt för att utsläppen 
i många fall även påverkar klimatförändringen och andra miljömål negativt. 
Nationella insatser som initierats eller avslutats under året
Naturvårdsverket har under 2021 fortsatt att ge stöd till regeringen i förhandlings -
arbetet, dels inom ramen för Montrealprotokollet och Wienkonventionen, dels inom 
EU. Naturvårdsverket har bland annat deltagit i Montrealprotokollets multilaterala 
fonds exekutiva kommitté och stöttat processen för en hållbar och kostnadseffektiv 
avveckling av ozonnedbrytande ämnen och utfasning av HFC.307 Naturvårdsverket 
har även bidragit till kapacitets- och kunskapsuppbyggnad internationellt genom 
att bistå FN:s nätverk för miljöhandläggare i Sydostasien med svenska och euro -
peiska erfarenheter från arbetet med ozonnedbrytande ämnen och HFC. Vidare 
har Naturvårdsverket initierat en dialog inom EU om behovet av en heltäckande 
reglering och hur man effektivast kan begränsa de undantag som fortfarande finns 
under Montrealprotokollet.
307  HFC (fluorerade kolväten) bidrar inte till att bryta ned ozon, men kan ge en indirekt negativ påverkan via sin 
klimateffekt (se även uppföljningen av miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan). 116
SKYDDANDE OZONSKIKTInom ramen för Naturvårdverkets arbete med det klimatpolitiska ramverket och 
luftvårdsfrågor bedrivs tillsammans med andra myndigheter ett regeringsuppdrag 
med uppgiften att ta fram åtgärds- och styrmedelsförslag för olika sektorer. Inom 
jordbrukssektorn har under 2021 externa studier initierats angående åtgärder som 
har potential att minska utsläppen av kväveföreningar, däribland lustgas. Två 
 exempel:
• Informationsinsatser för minskad klimatpåverkan inom jordbruket . Studien 
syftar till att utvärdera befintliga informationsinsatser avseende jordbrukets 
klimatpåverkan riktade mot jordbrukare.
• Kan nitrifikationshämmare308 vara ett alternativ i Sverige för att minska lustgas­
utsläppen?
Pågående nationella insatser
Naturvårdsverket har under 2021 givit fortsatt stöd till regeringen i förhandlings -
arbetet inom ramen för Montrealprotokollet och inom EU.
I Sverige genomförs CAP till stor del genom landsbygdsprogrammet. Inom 
ramen för det nuvarande landsbygdsprogrammet finns olika stöd och ersättningar 
för miljö, hållbarhet och innovation. Exempel på i sammanhanget relevanta 
åtgärder som kan få stöd för är skötsel av våtmarker, vallodling, skyddszoner samt 
åtgärder som i övrigt minskar kväveläckaget (exempelvis odling av fånggrödor och 
vårbearbetning). Investeringsstöd genom landsbygdsprogrammet finns också för 
olika teknikrelaterade åtgärder kopplade till gödselhantering och gödselspridning. 
Sveriges förslag till strategisk plan för perioden 2023–2027 (se avsnitt ”Ofarliga 
 halter ozonnedbrytande ämnen (precisering 2)”) innehåller även ettåriga miljö- 
och klimatersättningar (så kallade ecoschemes) för precisionsjordbruk i syfte 
att undvika att det blir outnyttjade gödselmängder kvar i marken och att tillförd 
 växtnäring utnyttjas effektivt.
Projektet Greppa Näringen  erbjuder kostnadsfri rådgivning, bland annat med 
målen att minska utsläpp av klimatgaser, att minska övergödningen samt att bidra 
till säker användning av växtskyddsmedel. Projektet drivs av Jordbruksverket, Lant -
brukarnas riksförbund och länsstyrelserna. Rådgivningarna riktar sig i de flesta län 
huvudsakligen till växtgårdar med en areal om minst 50 hektar alternativt djurgårdar 
med minst 25 djurenheter.309  Småjordbruk är på så sätt till stor del exkluderade från 
de enskilda rådgivningsbesöken. Företag med mer än 50 hektar åkermark brukade 
emellertid cirka 83 procent av åkerarealen åren 2010–2020.
Jordbruket är en fortsatt prioriterad sektor inom ramen för Klimatklivet där man 
exempelvis kan söka stöd till investeringar i syfte att öka produktionen av gödsel-
baserad biogas. Åtgärden leder till minskade utsläpp av främst metan men även lustgas 
från både lagring och spridning av gödseln samtidigt som kväve utnyttjandegraden 
ökar (vilket minskar behovet av mineralgödsel och därmed lustgas).
308  Genom att tillsätta ett kemiskt ämne (nitrifikationshämmare) vid spridning av gödsel hindras mikroorganismernas 
omvandling av ammonium till nitrat vilket bland annat minskar bildningen av lustgas från åkermark.
309  Djurenhet beräknas utifrån djurslag. Exempelvis motsvarar en mjölkko en djurenhet och en slaktkyckling 
0,005 djurenheter. De flesta län ställer kravet om 50 hektar alternativt 25 djurenheter.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser117På Naturvårdsverket pågår ett löpande arbete med syfte att ta fram styrmedel och 
åtgärder för att nå luft- och klimatmål inför kommande luftvårdsprogram och under -
lag till klimatpolitisk handlingsplan. Jordbruket är en av fokussektorerna som ingår 
i arbetet.
I Sverige pågår forskning om lustgasutsläpp vid flera universitet. Exempelvis 
bedrivs studier vid Göteborgs universitet och Sveriges lantbruksuniversitet.
Beträffande insatser i övrigt för att minska utsläpp av kväveföreningar, hänvisas 
till uppföljningen av miljökvalitetsmålen Ingen övergödning , Bara  naturlig försurning  
och Frisk luft .
Insatser regionalt
Enligt länsstyrelsernas regionala årliga uppföljning 2021 av miljömålet Skyddande 
ozonskikt310 jobbar flertalet län med rådgivningsinsatser inom ramen för Greppa 
Näringen samt har en fungerande kontroll och insamling av  köldmedieanläggningar. 
Flertalet länsstyrelser tar även upp behovet av ökad information och tillsyn beträffande 
arbetet med omhändertagande av CFC-haltigt isolermaterial. Allt fler rapporterar 
dessutom att samarbete sker mellan de kommunala byggnads- och miljönämnderna 
i samband med ärenden om rivningslov samtidigt som flera uppmärksammar beho -
vet av att detta samarbete ökar. Flera länsstyrelser har i samband med detta lyft fram 
den nya avfallsförordningen med krav på källsortering av bygg- och rivningsavfall i 
ett antal fraktioner samt förbud mot att förbränna eller deponera avfall som samlats 
in separat för att materialåtervinnas. Dessa krav har förbättrat förutsättningarna att 
ta hand om avfall som innehåller CFC vid rivningar. Många har även  uppmärksammat 
synergieffekterna till andra miljömål vid minskande utsläpp av såväl reglerade ozon-
nedbrytande ämnen som lustgas och kväveföreningar. Pandemin har i flera fall orsakat 
fördröjningar i insatser som till exempel kontroll av gränsöverskridande transporter, 
rådgivningsbesök inom ramen för Greppa Näringen och projekt i syfte att destruera 
lustgas. Nedan följer några exempel från länsstyrelsernas insatser:311
Exempel på regionala insatser som initierats eller avslutats under året
• Östersunds kommun driver under 2021 ett projekt om sortering av bygg- och 
rivningsavfall.
• Region Kronoberg har installerat en anläggning för lustgasdestruktion på sjuk -
huset. Anläggningen har installerats under hösten 2021 och kommer samtidigt 
att minska sjukhusets årliga klimatutsläpp med motsvarande 700 ton koldioxid.
• Trafikförvaltningen inom Region Stockholm arbetar för att minska utsläppen av 
kväveoxider från kollektivtrafiken på väg och vatten. Sedan 1 februari 2021 blev 
samtliga resor (på land) inom SL-trafiken godkända med Naturskyddsföreningens 
miljömärkning Bra Miljöval. Trafikförvaltningen har som mål att utsläppen ska 
till 2030 vara 75 procent lägre än 2011.
310  https:/ /www.rus.se/regional-arlig-uppfoljning
311  För en fullständig redogörelse över länens insatser se: https:/ /www.rus.se/regional-arlig-uppfoljning 118
SKYDDANDE OZONSKIKTExempel på pågående regionala insatser
• För att öka antalet våtmarker i landskapet (som potentiellt kan minska utsläppen 
av lustgas) har markägare i Jönköpings län, från 2003, fått tillstånd att anlägga 
400 hektar småvatten och våtmarker, varav 12 hektar under 2021.
• Växjö kommuns miljöförvaltning har som tillsynsmyndighet för avfallshantering -
en genomfört gemensamma tillsynsbesök med Stadsbyggnadskontoret i samband 
med rivningslov i samband med CFC-haltigt isolermaterial.
• I Dalarnas län färdigställdes totalt fyra våtmarker med en sammanlagd areal på 
cirka 25 hektar under 2020 med finansiering från landsbygdsprogrammet.
• Miljö- och hälsoskydd i Umeå kommun genomförde tillsynsbesök på byggarbets -
platser under 2021 med fokus på hantering av bygg- och rivningsavfall.
• Flertal kommuner inom Gävleborgs län arbetar aktivt med information om rätt 
omhändertagande av byggavfall i samband med rivningslov. Denna information 
har i flera kommuner tagits fram genom samarbete mellan bygglovsavdelningen 
och miljö och hälsoskyddsavdelningen.
• Länsstyrelsen Jämtlands län deltar i samarbetsprojektet Greppa Näringen , som 
erbjuder rådgivning för lantbrukare. Till december 2021 planerades det för en 
temadag för lantbrukare med fokus på hållbar, resurseffektiv foderproduktion.
• Sedan 2011 har tillsynsinsatser riktade mot gränsöverskridande transporter av 
avfall (GRÖT) genomförts i Skåne län för att hindra illegal transport av avfall, till 
exempel kylmöbler.
• Miljöprövningsdelegationen (MPD) vid Länsstyrelsen Stockholm bedömer frågan 
om lustgas- och kväveoxidutsläpp vid prövning av tillståndsansökningar för 
exempelvis reningsanläggningar och förbränningsanläggningar.
• Lidingö stad bedriver tillsyn vid rivningsärenden med fokus på CFC-material.
• Inom tillsynsvägledningen har Länsstyrelsen i Uppsala län informerat miljö -
nämnderna i länet att det är viktigt att ta hand om rivningsavfall som innehåller 
CFC på ett korrekt sätt och vilken lagstiftning som reglerar hanteringen.
platser under 2021 med fokus på hantering av bygg- och rivningsavfall. Tre objekt 
besöktes varav två hade systematiserad och fungerade avfallshantering. 
• Kommunerna i Östergötland har genom sina tillsynsinsatser kommunicerat 
vikten av att rivningsavfall innehållande ozonnedbrytande ämnen tas om hand 
som farligt avfall.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser119Analys
För att miljökvalitetsmålets preciseringar ska anses vara uppnådda ska återväxten 
av ozonskiktet ha påbörjats, och orsaken ska vara kopplad till att halterna av ozon -
nedbrytande ämnen inte längre påverkar ozonskiktet negativt. Då de båda preci -
seringarna på så vis är beroende av varandra görs en gemensam bedömning av de 
båda preciseringarna.
Vändpunkt och återväxt (precisering 1) samt  
Även om såväl utsläpp som halter av reglerade ozonnedbrytande ämnen generellt 
fortsätter att minska, kan de fortsatta utsläppen av såväl reglerade som icke-reglerade 
ämnen bidra till en betydande försening av ozonskiktets återväxt.
Redan tidigare har det funnits en osäkerhet kring frågan om ozonskiktets 
påbörjade återhämtning som grundar sig i naturliga variationer i ozonskiktets 
tjocklek och klimatets fortsatta påverkan. Denna osäkerhet har på senare tid ökat 
i takt med ökad kunskap om frågans komplexitet. Särskilt svårt är det att jämföra 
befintliga data om ozonskiktet, som vanligtvis sträcker sig några decennier bakåt 
i tiden, med prognoser om ozonskiktet hundratals år i framtiden – såsom förutsägs 
av de modeller som används. Flera andra faktorer ökar osäkerheten, bland annat:
• att förekomsten av vissa utfasade ämnen under Montrealprotokollet inte  minskar 
som förväntat samt osäkerheter beträffande uppskattningen av nutida och 
framtida utsläpp av dessa ämnen,
• upptäckten att oreglerade kortlivade ämnen kan nå stratosfären, 
• att lustgasutsläppen fortsätter att öka,
• att befintliga eller uttjänta produkter, så kallade banker, fortsätter att läcka 
ozonpåverkande ämnen till omgivningen 
• indikationer på att ozonskiktet minskar i den nedre stratosfären (där merparten 
av ozonet finns).
Trots osäkerheter och delvis negativa trender är det Naturvårdsverkets bedömning 
att Montrealprotokollet på sikt har kapacitet att hantera dessa utmaningar. Detta 
kan ske genom fortsatta insatser på ett antal områden:
• Miljöövervakning – som ger bättre mätdata och längre tidsserier.
• Forskning och utveckling – som bland annat leder till bättre modeller och ökad 
datakvalitet. 
• Åtgärder i syfte att hantera utsläpp av ämnen i strid mot Montrealprotokollet.
• Att till Montrealprotokollet införliva nya ämnen som hotar ozonskiktet.
• Att säkerställa ekonomiska resurser till den multilaterala fonden, som syftar till 
att stödja utvecklingsländernas genomförande av Montrealprotokollet.
• Fortsatt nationellt arbete med att öka kunskapen om vikten att omhänderta 
• Fortsatt arbete med att minska utsläppen av kväveföreningar. 120
SKYDDANDE OZONSKIKTTidigare bedömningar har utgått från att minskningen av ozon i nedre stratosfären 
kan ha orsakats av antingen förändringar i luftutbytet mellan troposfär och  stratosfär, 
naturliga mellanårsvariationer eller kortlivade ozonnedbrytande ämnen. Om det, 
såsom ny forskning antyder, visar sig att jod från havet spelar en roll i nedbrytningen 
av ozonet i nedre stratosfären – genom att marknära ozon från land kan reagera 
med havsytan – kan även det framöver leda till en bekymmersam utveckling för 
 ozonskiktets utveckling.
Eftersom kväveföreningar i atmosfären kan omvandlas till lustgas, är det viktigt 
att minska utsläppen även av dessa, framför allt ammoniak och kväveoxider. Den 
pågående ökningen av utsläppen av såväl ammoniak som lustgas kan komma att 
 försena en fullständig återhämtning av ozonskiktet. 
Det är i sammanhanget viktigt att poängtera att åtgärder som leder till minskade 
utsläpp av kväveföreningar även ökar förutsättningarna att nå många andra miljö -
kvalitetsmål, bland annat Begränsad klimatpåverkan, Ingen övergödning , Bara 
 naturlig försurning  och Frisk luft . 
Nationellt behöver åtgärdsarbetet mot utsläpp från uttjänta produkter och utsläpp 
av lustgas fortsätta. Inte minst i syfte att få genomslagskraft i det  fortsatta internationella 
förhandlingsarbetet, där det är viktigt att kunna visa på ett framgångs rikt nationellt 
arbete. Genom att föregå med gott exempel kan Sverige påverka det internationella 
arbetet och påskynda nödvändiga tekniska omvandlingar på ett sätt som maximerar 
den globala insatsen. Eftersom många ozonnedbrytande ämnen (inklusive lustgas) 
påverkar klimatet, kommer ett framgångsrikt åtgärdsarbete även att bidra till en 
 minskad klimatpåverkan.
Utifrån länens regionala uppföljningar av miljökvalitetsmålet Skyddande ozon ­
skikt  framgår att frågan om de kvarstående utsläppen får fortsatt ökad  uppmärksamhet. 
Det redovisas även ett antal konkreta åtgärder för att minska utsläpp av CFC, HCFC 
och lustgas, och synergieffekterna med andra miljömål lyfts allt oftare. Samtidigt pekar 
de regionala uppföljningarna även på brister där behovet av ökad tillsyn, samordning 
och mer information fortfarande utgör de vanligaste. Särskilt viktigt i sammanhanget 
är att den kunskap och information som finns tillgänglig också förs vidare till de kom -
munala aktörerna som i olika steg är inblandade i hanteringen av rivningsavfall. Detta 
kan exempelvis ske med stöd av länsstyrelserna som har ansvar för tillsynsvägledning 
mot kommunerna. Här finns fortfarande en förbättringspotential som kan åtgärdas 
med relativt enkla och kostnadseffektiva medel och som även ger klimatnytta. 
Åtgärder för att skydda ozonskiktet bidrar till att uppnå tre hållbarhetsmål i Agenda 
2030: mål 3 (hälsa och välbefinnande), mål 12 (hållbar konsumtion och produktion) 
samt mål 13 (om att bekämpa klimatförändringen). 
I tabell 5.1 redovisas de delmål inom Agenda 2030 som påverkas av åtgärder som 
vidtogs under 2021 för att nå miljökvalitetsmålet Skyddande ozonskikt . I många fall 
bidrar en och samma åtgärd till flera av Agenda 2030-målen. Som tidigare nämnts 
kommer åtgärder som vidtas i syfte att skydda ozonskiktet även att bidra till att uppnå 
andra nationella miljömål. Därmed kan ytterligare delmål i Agenda 2030 komma att 
beröras. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser121Tabell 5.1  Påverkan på Agenda 2030 av åtgärder inom Skyddande ozonskikt  2021
Delmål Agenda 2030 Exempel på åtgärder 2021
3.9 Insatser för att omhänderta ozonnedbrytande ämnen i bygg- och 
 rörisolering vid rivning och ombyggnation.
Rådgivning om kväveläckage till lantbrukare inom ramen för 
Greppa Näringen .
Insatser för att minska utsläppen av kväveoxider från kollektivtrafiken.
Insatser för att öka antalet våtmarker.
Insatser för att minska läckage av lustgas från anläggningar på till 
 exempel sjukhus.
12.4 Insatser för att omhänderta ozonnedbrytande ämnen i bygg- och 
 rörisolering vid rivning och ombyggnation. 
12.8 Information om hantering av CFC i isoleringsmaterial vid rivning och 
ombyggnation.
Information och rådgivning från Greppa Näringen .
13.2 Naturvårdsverket har gett fortsatt stöd till regeringen i förhandlings-
arbetet inom ramen för Montrealprotokollet och inom EU. 
Tabellen redovisar delmål i Agenda 2030 som påverkats av åtgärder under 2021 för att uppnå 
 Skyddande ozonskikt . I tabellen ges även exempel på åtgärder.
Det går inte att se en tydlig riktning för utvecklingen för miljötillståndet. 
 Bedömningen har därmed inte ändrats sedan förra årets uppföljning av miljö -
kvalitetsmålen eller den fördjupade utvärderingen 2019. 122
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserSÄKER STRÅLMILJÖ
SÄKER STRÅLMILJÖSäker strålmiljö
ANSVARIG MYNDIGHET: STRÅLSÄKERHETSMYNDIGHETEN
Människors hälsa och den biologiska mångfalden ska skyddas mot skadliga 
effekter av strålning.
STRÅLSKYDDSPRINCIPER:  Individens exponering för skadlig strålning 
i  arbetslivet och övriga miljön begränsas så långt det är rimligt möjligt. 
RADIOAKTIVA ÄMNEN:  Utsläppen av radioaktiva ämnen i miljön begränsas 
så att människors hälsa och den biologiska mångfalden skyddas.
ULTRAVIOLETT STRÅLNING:  Antalet årliga fall av hudcancer orsakade av 
 ultraviolett strålning är lägre än år 2000.
ELEKTROMAGNETISKA FÄLT:  Exponeringen för elektromagnetiska fält 
i arbetslivet och i övriga miljön är så låg att människors hälsa och den 
 biologiska mångfalden inte påverkas negativt. 
Strålsäkerhetsmyndigheten (SSM) bedömer att miljökvalitetsmålet Säker strålmiljö  
är nära att uppnås men att det inte kommer vara möjligt att minska antalet fall av 
hudcancer så att de 2030 kommer att vara lägre än 2000. Preciseringarna om Strål -
skyddsprinciper, Radioaktiva ämnen samt Elektromagnetiska fält bedöms uppnås 
medan preciseringen om ultraviolett (UV) strålning inte bedöms vara möjligt att 
nå till uppföljningsåret 2030. 
Antalet fall av hudcancer har ökat under lång tid. Minskad exponering för UV-
strålning är avgörande för att minska antalet hudcancerfall. Det kräver en förändrad 
livsstil och nya attityder kring utseende och solning. Enligt enkätundersökningar 
förbättras attityder till solande, vilket bidrar till att exponeringen minskar. Detta 
förväntas minska antalet cancerfall på sikt. Myndigheten bedömer att arbetet med 
hudcancerprevention kommer att resultera i ett lägre antal nya fall av hudcancer 
årligen men eftersom det kan ta decennier för hudcancer att utvecklas dröjer det 
innan vi ser effekterna i form av minskat antal cancerfall. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser1232021 var det 35 år sedan kärnkraftsolyckan i Tjernobyl. Halterna av cesium-137 i 
vildsvin är relativt höga i områden som fick ett större nedfall efter olyckan. Mätningar 
som utförts under en längre tid i ett mindre område indikerar att det finns en tydlig 
årstidsvariation med betydligt lägre halter under tidig höst. Den ökade kunskapen 
om de strålskyddsmässiga fördelarna att jaga under sommar och tidig höst kan på 
så sätt leda till en minskad stråldos till gruppen vildsvinsjägare. 
Resultat
Strålskyddsprinciper (precisering 1)
Strålskydd vid kärntekniska anläggningar
Strålsäkerhetsmyndigheten (SSM) verkar för att verksamheterna bedrivs  strålsäkert 
genom att ställa krav samt följa och kontrollera strålsäkerhetsarbetet. Inga allvarliga 
tillbud eller haverier har inträffat vid kärntekniska anläggningar i Sverige under 2021.
Det finns totalt sex kärnreaktorer i drift, fördelade på tre kärnkraftverk:  Forsmark 
Kraftgrupp AB har tre, OKG Aktiebolag har en och Ringhals AB har två. 2021 års 
samlade strålsäkerhetsvärderingar för de tre kärnkraftverken visade att verksam-
heterna bedrivs på ett strålsäkert sätt och att tillståndshavarna i stort  uppfyller SSM:s 
krav. Myndighetens samlade bedömning är att kärnkraftverken hanterar strålskydds -
frågor på ett bra sätt och att stråldoserna ligger på en rimlig nivå. SSM följer kontinu -
erligt stråldoserna från kärnkraftverken och fortsätter att driva strålskyddsfrågor 
så att stråldos till allmänheten samt personal på anläggningarna hålls så låg som 
möjligt och rimligt.312 Inga dosgränser har överskridits under de senaste dryga tio 
åren och det bedöms finnas goda förutsättningar för att stråldoserna kommer att 
minska ytterligare i framtiden.
Utöver kärnkraftverken finns ett antal andra kärntekniska anläggningar. Generellt 
har verksamheterna vid dessa anläggningar bedrivits på ett strålsäkert sätt och SSM 
bedömer att det radioaktiva avfallet generellt hanteras på ett strålsäkert sätt.
I figur 6.1 redovisas den beräknade stråldosen till närboende till följd av utsläpp 
från kärnkraftverken. Den högsta beräknade stråldosen till allmänheten till följd av 
utsläpp från de kärntekniska anläggningarna framgår av figur 6.2. Det totala dos -
bidraget från respektive anläggning är lågt. Bidraget ligger långt under gällande 
begränsning, som säger att stråldosen till närboende från en kärnteknisk förläggnings -
plats med god marginal ska understiga 0,1 millisievert per år. Ökningen i stråldos 
mellan 2018 och 2019 förklaras av att en ny metod för beräkning till allmänhet 
 började användas. Den nya metoden är anpassad efter ny kunskap och aktuella 
förhållanden. Utsläppen har inte ökat.
312  Strålskyddslag (2018:396) 124
SÄKER STRÅLMILJÖFigur 6.1  Stråldos till allmänheten från de tre kärnkraftverken 2010–2020
00,00020,00040,00060,00080,0010,00120,0014
2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020millisievert per årRinghals
Oskarshamn
Forsmark
Alla kärnkraftverk släpper ut små mängder radioaktiva ämnen. Figuren visar stråldos till 
 närboende till följd av utsläpp från Sveriges tre kärnkraftsanläggningar.
Källa: Svensk miljöövervakning, Strålsäkerhetsmyndigheten
Figur 6.2  Stråldos till allmänheten från kärntekniska anläggningar 2010–2020
00,000010,000020,000030,000040,000050,000060,000070,00008
2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020millisievert per årBarsebäck
Studsvik
Westinghouse
Ranstad
Clab
Alla kärntekniska anläggningar släpper ut små mängder radioaktiva ämnen. Figuren visar strål -
dos till närboende till följd av utsläpp från samtliga anläggningar. Observera att anläggningarna i 
 Ranstad har avvecklats och det finns från och med 2018 inga utsläpp att rapportera därifrån.
Strålskyddet inom sjuk- och tandvården
Strålning används inom sjuk- och tandvården för att ställa diagnos och behandla 
sjukdomar. SSM följer kontinuerligt stråldoserna och arbetar på drivande för att 
strålskyddet ska vara optimerat så att stråldoser till allmänheten och arbetstagare 
kan hållas så låga som möjligt och rimligt. Arbetstagarnas stråldoser har under de 
senaste åren generellt legat klart under dosgränserna. Stråldosen till ögats lins för 
arbetstagare inom interventionell radiologi kan dock i vissa fall närma sig dosgränsen. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser125För patienter som genomgår medicinska exponeringar finns inga dosgränser då det 
skulle kunna försämra diagnosen eller resultatet av en behandling. Vid  strålskydd 
av patienter ska fokus i stället ligga på berättigande och optimering. För vissa under-
sökningar har SSM dock tagit fram diagnostiska referensnivåer som ett verktyg för 
att identifiera de sjukhus där strål do sen till patienten för en viss typ av undersök -
ningar är avsevärt högre jämfört med andra sjukhus och där det därför kan finnas 
möjlighet att sänka doserna. SSM följer löpande utvecklingen av patientstråldoserna 
inom sjukvården och hur de förhåller sig till referensnivåerna. 
Under 2021 har SSM fortsatt samverka med övriga  strålsäkerhetsmyndigheter i 
Norden som i år resulterade i publicerade refe rensnivåer för röntgen undersökningar 
av barn. Det nordiska informationsutbytet bedöms därmed ha bidragit till förbätt -
rade möjlighet till optimering av strålskyddet vid röntg  en undersökningar av barn.
SSM har under 2021 genomfört en utredning i syfte att granska strålskyddet 
för forskningspersoner med utgångspunkt från de erfarenheter som myndigheten 
dragit från att tidigare ha biträtt Etikprövningsmyndigheten med att fastställa 
dosrestriktioner för individer som deltar i forskningsprojekt. I utredningen har 
ett antal områden identifierats där regleringen behöver stärkas för att säkerställa 
strålskyddet för forskningspersoner.
Under 2021 har samverkan skett med Försäkringskassan för att identifiera 
verksamheter som genomför tandröntgen utan att ha anmält sin verksamhet till 
SSM. 198 verksamheter identifierades och uppmanades anmäla verksamheten. 
Effekten av insatsen är att SSM får en mer korrekt bild över vilka som bedriver 
tandvård samtidigt som kännedomen om, och följsamheten till, aktuellt regelverk 
för strålskydd bör öka hos de verksamheterna.
Inom den europeiska samarbetsorganisationen Heads of the European Radio -
logical Protection Competent Authorities (HERCA) har SSM under 2021 varit med och 
utarbetat ett dokument om tillståndsprövning och tillsyn av protonterapianlägg -
ningar för att ge stöd till de behöriga myndigheterna att hantera de utmaningar som 
finns, vilket i många länder innebär helt ny teknik och nya typer av avancerade 
anläggningar för strålbehandling. Detta innebär förbättrade förutsättningar för 
tillsyn av den svenska protonanläggningen i Uppsala.
Under 2021 har SSM inspekterat skydd av arbetstagare och miljö inom medicinsk 
röntgen  verksamhet och nuklearmedicinsk verksamhet samt skydd av patienter 
inom strålbehandlingsverksamhet. En observation från inspektionerna är att flera 
verksamheter har brister inom egenkontrollen, exempelvis gällande internrevisions -
verksamheten och kvali tets  gransk ningen av medicinska behandlingar.
Under hösten genomförde SSM utbildningen Regelverk för strålskydd inom 
medicinsk verksamhet  med 16 deltagare med nyckelfunktioner för strålskydd inom 
sjukvården. Utbildningen förväntas bidra med ökad kunskap om regelverket för 
strålskydd, vilket bedöms leda till ökat strålskydd inom sjukvården för patienter, 
arbetstagare och allmänhet. 
Övriga verksamheter som använder strålning
Förutom vid kärntekniska anläggningar och inom sjuk- och tandvård, används 
joniserande strålning även inom ett stort antal andra verksamheter, exempelvis 
inom industrin, forskning, veterinärmedicin och i företag som säljer och installerar 
strålkällor. SSM prövar ansökningar om tillståndspliktig verksamhet, bedriver 
tillsyn samt utvecklar föreskrifter och allmänna råd så att användningen av strål -
ningen kan ske på ett säkert sätt. SSM arbetar på drivande för att strålskyddet ska  126
SÄKER STRÅLMILJÖvara optimerat så att stråldoser till allmänheten och till arbetstagare kan hållas så 
låga som möjligt. Inom övriga verksamheter som använder strålning har stråldoserna 
under de senaste åren generellt legat klart under dosgränserna.
Under 2021 har SSM inspekterat skydd av arbetstagare och miljö inom verksam -
heter som veterinärmedicin, industrier och öppen radiografering. En observation 
från inspektionerna är att flera verksamheter har brister inom upprätthållandet av 
aktuella rutiner och dokumentation. Ett helhetsgrepp bör tas för att få en översikts -
bild av ledning, styrning och ansvarsfördelning. 
Viss verksamhet med strålning som bedöms innebära en lägre risk omfattas av 
anmälningsplikt i stället för tillståndsplikt. Verksamheterna är skyldiga att anmäla 
sin verksamhet till SSM. Under 2021 har SSM färdigställt en webbaserad tjänst som 
kan användas av alla anmälningspliktiga verksamheter.
Beredskap
En möjlig radiologisk nödsituation, som exempelvis ett kärnkraftshaveri, skulle 
kunna ge upphov till stora utsläpp av radioaktiva ämnen i miljön och därmed leda 
till katastrofala konsekvenser. SSM, som bland annat har till uppgift att reglera och 
utöva tillsyn avseende beredskapsåtgärder vid de kärntekniska anläggningarna, 
bedömer att beredskapen vid anläggningarna i stort är tillfredställande. Merparten 
av anläggningarna bedöms arbeta systematiskt med ständiga förbättringar i syfte 
att ytterligare öka förmågan att hantera en radiologisk nödsituation. 
SSM har också som uppgift att ge råd om strålskydd och svara för kunskaps- 
och beslutsunderlag inom strålskyddsområdet inklusive spridningsprognoser, 
strålningsmätningar och strålskyddsbedömningar.
SSM har under 2021 utrett och redovisat de radiologiska acceptanskriterier 
avseende exponering av allmänheten för joniserande strålning som myndigheten 
anser ska gälla för nya kärnkraftsreaktorer vid värdering med deterministiska 
metoder av vissa händelser och förhållanden. Radiologiska acceptanskriterier 
anger en högsta acceptabel nivå för radiologiska konsekvenser för allmänheten vid 
värdering av händelser och förhållanden i olika händelseklasser och ska tillämpas 
för nya kärnkraftsreaktorer. Tillståndssökande för en ny kärnteknisk anläggning 
ska, som en del av underlaget för SSM:s yttrande till regeringen, visa att de radio -
logiska acceptanskriterierna för allmänheten inte överskrids. Detta skapar större 
förutsättningar för att nya reaktorer konstrueras på ett sådant sätt att risken för 
exponering av allmänheten vid radiologiska nödsituationer är låg.
SSM har utrett vilka larmnivåer som ska gälla för kärnkraftverken samt infört 
krav på att de ska ha fastställda kriterier för beslut om larm och som ska vara fram -
tagna i samverkan med de myndigheter som berörs av dessa. Detta bedöms öka 
förutsättningarna för att berörda myndigheter vidtar lämpliga åtgärder vid respektive 
larmnivå.
I syfte att öka den nationella förmågan att hantera en kärnkraftsolycka, och 
i samband med att förändrade beredskaps- och planeringszoner ska träda i kraft 
2022, har SSM bistått länsstyrelserna, främst i de län där kärnkraftverken ligger, 
i deras arbete med att revidera beredskapsplaneringen för kärnkraftsolyckor. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser127I detta arbete ingår att:
• fastställa en geografisk utformning av beredskaps- och planeringszoner
• planera för olika typer av skyddsåtgärder
• ta fram informationsmaterial som kan delas ut till allmänheten
• anpassa planeringen och organisationsstrukturen avseende strålningsmätningar
SSM har under 2021 hanterat inköp av jodtabletter för kärnenergiberedskapen i de 
utökade beredskapszonerna som börjar gälla 2022, i enlighet med regeringsbeslut, 
som bedöms öka möjligheten till skydd för allmänheten vid en eventuell kärnkrafts -
olycka. 
I syfte att öka den nationella förmågan att genomföra och hantera strålnings -
mätningar har SSM under året testat och implementerat nya mobila dosrats -
instrument. Detta bedöms ge bättre förutsättningar för länsstyrelserna och SSM 
att genomföra strålningsmätningar.
SSM har under året publicerat planeringsunderlag för strålskyddsåtgärder 
vid radiologiska nödsituationer i samband med händelser där platsen på förhand 
inte är identifierad. Rapporten beskriver grunderna i strålskydd vid radiologiska 
nöd situationer och de strålskyddsåtgärder som kan vidtas. Effekten bedöms vara 
ett bättre skydd av allmänhet och arbetstagare samt ett förbättrat stöd till andra 
 myndigheter i utveckling av deras beredskapsplanering.
Kompetensförsörjning
Myndigheten har enligt regleringsbrevet för 2021 ett återrapporteringskrav att redo -
visa hur myndigheten har arbetat för att bidra till att nationell kompetens för dagens 
och framtidens behov utvecklas inom myndighetens verksamhetsområden, samt att 
redovisa en övergripande nulägesbild inom myndigheten i förhållande till behoven. 
Myndigheten har under 2021 tagit fram ett förslag till nationell strategisk inrikt -
ning för Sveriges kompetensförsörjning som syftar till att tillgodose de  nationella 
kompetensbehoven inom strålsäkerhetsområdet under den kommande tioårs perioden. 
Förslaget grundar sig på slutsatser från myndighetens tidigare regerings uppdrag 
inom nationell kompetensförsörjning och är även föranlett av en rekommendation 
inom området Competence for Safety, som framkom vid den internationella IRRS-
granskning av det svenska ramverket inom kärnsäkerhet som genomfördes 2012. 
Förslaget313 innehåller en vision – ”Tryggad nationell kompetensförsörjning inom 
strålsäkerhetsområdet möjliggör samhällsnyttig användning av strålning och bidrar 
till att skydda människor och miljö från oönskade effekter nu och i framtiden” – med 
förslag på totalt 21 prioriterade insatser inom fem strategiska fokusområden; Natio -
nell samordning, Forskningspolitik för livskraftiga forskningsmiljöer, Internationell 
forskningssamverkan, Utbildningar för samhällets kompetensbehov och Strålsäkerhets -
områdets attraktionskraft.
Förslaget har förankrats brett genom tre digitala möten och remiss till nationella 
aktörer med ansvar eller intresse inom strålsäkerhetsområdet som har använts under 
flera år i myndighetens strategiska arbete med nationell kompetensförsörjning. 
313  Förslag till nationell strategisk inriktning för Sveriges kompetensförsörjning inom strålsäkerhetsområdet – 
SSM2022-484-1 128
SÄKER STRÅLMILJÖFörslaget överlämnas till regeringen i början av 2022 och ska ses som ett första steg 
för att skapa de strategiska förutsättningarna för upprätthållande och utveckling av 
den nationella kompetensförsörjningen på området där berörda aktörer medverkar 
i framtagandet av handlingsplaner som konkretiserar innehållet i de olika insatserna.
Under året har SSM även finansierat kompetens- och verksamhetsstödjande 
forskning för cirka 80 miljoner kronor inom ramen för sin nuvarande forsknings -
budget. Den kompetensstödjande forskningen har som överordnat mål att utveckla 
och upprätthålla nationell kompetens inom strålsäkerhetsområdet, medan den 
verksamhetsstödjande forskningens huvudsyfte är att stödja myndighetens verk -
samhet och uppdrag. SSM fördelar medel genom såväl öppna som riktade utlys -
ningar, och bevakar även forskningens kunskapsläge genom vetenskapliga råd.
Radioaktiva ämnen (precisering 2)
Radioaktiva ämnen i miljön
Strålsäkerhetsmyndigheten (SSM) har under 2021, inom ramen för myndighe -
tens nationella miljöövervakningsprogram, utfört provtagning och mätning av 
radioaktiva ämnen i miljön. Resultaten ligger till grund dels för årlig rapportering 
enligt Euratomfördraget314, OSPAR315 (Oslo-Pariskonventionen) och HELCOM316 
(Helsingfors  konventionen), dels för information till allmänheten.317 Generellt har 
låga halter uppmätts av konstgjorda radioaktiva ämnen i miljön, även när det gäller 
cesium-137 från Tjernobyl olyckan 1986 (se figur 6.3). SSM bedömer att joniserande 
strålning från sådana ämnen i dagsläget inte utgör något betydande hälso- eller mil -
jöproblem, medan naturligt förekommande radioaktiva ämnen, främst radon, för -
anleder omfattande åtgärder (se avsnitt om radon). Noterbart är dock att halterna 
av cesium-137 i vildsvin är relativt höga i områden som fick ett större nedfall efter 
Tjernobylolyckan. Mätningarna indikerar en tydlig årstidsvariation, med betydligt 
lägre halter under tidig höst då de flesta djur understiger gränsvärdet. Den ökade 
kunskapen som SSM bidrar med ökar sannolikt medvetenheten om vikten både 
av att mäta cesiumhalten i vildsvin och om de strålskyddsmässiga fördelarna att 
jaga under sommar och tidig höst. Detta leder på så sätt till en minskad stråldos till 
gruppen vildsvinsjägare. Under 2021 har regeringen även införts subventioner318 
av mätning av cesium-137 i vildsvinskött för att stimulera en ökad och strålsäker 
användning av den resurs som vildsvinskött utgör.
314  2000/473/Euratom: Kommissionens rekommendation av den 8 juni 2000 om till ämpningen av artikel 36 i 
Euratomf ördraget n är det g äller övervakning av radioaktivitetsniv ån i milj ön för att bed öma exponeringen av 
befolkningen som helhet.
315  Agreement on a Monitoring Programme for Concentrations of Radioactive Substances in the Marine 
Environment. (Reference number: 2005-8, 2018 Revision)
316  Guidelines related to HELCOM Recommendation 26/3, Revised 23 6 2020
317  https:/ /www.stralsakerhetsmyndigheten.se/press/nyheter/2021/35-ar-efter-tjernobyl--sparen-finns-kvar-men-
suddas-sakta-ut/
318  Förordning om ersättning för vissa analyskostnader av vildsvinskött – SFS 2021:576 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser129Figur 6.3  Halt av cesium-137 i mejerimjölk 1957–2021
012345678
1955 1960 1965 1970 1975 1980 1985 1990 1995 2000 2005 2010 2015 2020becquerel per liter
Halten av cesium-137 i mjölk för konsumtion har kartlagts sedan slutet av 1950-talet. Under 
senare år baseras det nationella medelvärdet på analyser från fem utvalda mejerier i landet. 
2021 var det beräknade medelvärdet för halten av cesium-137 i mjölk 0,06 becquerel per liter.
Övervakning av utsläpp av radioaktiva ämnen från kärntekniska 
 anläggningar
Utsläpp av radioaktiva ämnen övervakas kontinuerligt genom mätning vid de kärn-
tekniska anläggningarna. De uppmätta resultaten ligger generellt kvar på en låg 
nivå, vilket bekräftar att utsläppen av radioaktiva ämnen från dessa anläggningar 
har en fortsatt låg påverkan på den omkringliggande miljön. Övervakning av radio -
aktiva ämnen i den omgivande miljön genomförs enligt ett program framtaget av 
SSM. I programmet ingår bland annat provtagning och mätning av gräs, granskott, 
fisk och sediment från havsbotten. Resultaten från övervakningen rapporteras 
årligen till SSM, som även granskar provtagningen och de mätningar som genom -
förs inom ramen för den lokala miljöövervakningen. Resultaten ligger till grund 
för årlig rapportering enligt internationella fördrag och konventioner samt för 
information till allmänheten.
Hanteringen av använt kärnbränsle och kärnavfall
SSM bidrar till att radioaktivt avfall från kärntekniska verksamheter dels hanteras 
och slutförvaras på ett långsiktigt strålsäkert sätt, dels att det inte kommer på avvägar, 
används i brottsligt syfte eller belastar kommande generationer med kostnader.
Under året har myndigheten arbetat med översyn av föreskrifter för konstruktion, 
analys och drift av geologiska slutförvar. I det arbetet har SSM utvecklat regleringen 
exempelvis vad gäller acceptanskriterier för värdering av skydd av miljö. Tidigare 
har värderingen främst värderat stråldos till människa. Föreskrifterna planeras träda 
i kraft cirka år 2024.
SSM har, i samband med den pågående prövningen av Svensk Kärnbränsle -
hantering AB:s (SKB) ansökan om ett slutförvar för använt kärnbränsle i Forsmark, 
genomfört två större insatser i syfte att öka förståelse för sakfrågor och bidra med 
relevant information. Under 2021 avslutade SSM en omfattande granskning av den  130
SÄKER STRÅLMILJÖsenaste etappen i en del av SKB:s forskningsverksamhet vid Äspölaboratoriet (det så 
kallade LOT-försöket).319 SSM:s slutsats var att de senaste försöksresultaten var till-
förlitliga och i linje med etablerad kunskap kring korrosionsprocesser. SSM  svarade 
som remissinstans till regeringen320 på ytterligare frågor kring kapselprocesser. 
Myndig heten har också tagit del av ett par vetenskapliga studier som publicerats 
under året men kommit fram till att ingen av studierna innehåller fakta som inne -
bär skäl till att ändra SSM:s sedan tidigare redovisade bedömningar kring SKB:s 
förutsättningar att uppfylla myndighetens föreskriftskrav. 
Av de tre planerade slutförvaren för använt kärnbränsle och kärnavfall kommer 
det för långlivat låg- och medelaktivt avfall (SFL) att tas i drift sist. Myndigheten 
har under året färdigställt en granskningsrapport av SKB:s säkerhetsvärdering av 
slutförvarskonceptet för SFL.321 Granskningen har varit ett sätt att förbereda och 
bygga kunskap inför en kommande tillståndsprövning, samt att ge återkoppling till 
SKB rörande utvecklingsarbetet med konceptet för anläggningen, representationen 
av biosfären, kommande lokaliseringsarbete samt på arbetet med framtagande av 
krav på avfallet.
Utsläpp av radioaktiva ämnen och avfall från icke kärntekniska 
 verksamheter, inklusive ansamlande av naturligt förekommande 
 radioaktiva ämnen
Tillskott av radioaktiva ämnen i miljön samt uppkomst av radioaktivt avfall sker även 
från icke kärnteknisk verksamhet såsom industri, vård och forskning. Även ansamlat 
naturligt förekommande radioaktiva ämnen kan behöva tas om hand. Enligt strål -
skyddslagen322 är verksamhetsutövare skyldiga att se till att radioaktivt avfall ”hanteras 
och vid behov slutförvaras på ett från strålskyddssynpunkt godtagbart sätt”.
Kärnkraftsindustrins system för omhändertagande av det radioaktiva  avfallet 
nyttjas även för omhändertagande av radioaktivt avfall från icke kärntekniska 
verksamheter. SSM har identifierat att det finns vissa problem med denna lösning, 
eftersom inte alla typer av icke kärntekniskt radioaktivt avfall kan omhändertas 
i systemet. Fortfarande saknas lösningar för omhändertagande av till exempel 
urankemikalier. Det finns i dagsläget ingen planerad åtgärd för hur det radioaktiva 
avfall som fortsatt kommer att genereras från till exempel sjukvård och forskning 
ska slutförvaras. 
SSM har under året fortsatt arbetet med att säkerställa omhändertagandet av så 
kallade herrelösa strålkällor och visst historiskt radioaktivt avfall, inklusive strål-
källor från brandvarnare och rökdetektorer.323 I dag kan, i flera fall, strålkällan i rök -
detektorer och brandvarnare återanvändas/återvinnas. Cyclife Sweden AB har på 
uppdrag av SSM under 2021 behandlat och slutligt omhändertagit 16 555 herrelösa 
rökdetektorer som ansamlats. Andra radioaktiva föremål som under året omhänder -
tagits324 har påvisats av till exempel metallåtervinningsföretag och återvinnings -
centraler.
319  SSM2021-1539-1
320  SSM2021-6205-2
321  SSM2021-10359–17
322  Strålskyddslag (2018:396) 5 kap. 3§
323  SSM2021-7353
324  SSM2021-2119, SSM2021-2830, SSM2021-2831, SSM2021-2834, SSM2021-2193, SSM2021-2833, SSM2021-2845, 
SSM2021-4515, SSM2021-4611, SSM2021-4994, SSM2020-7733, SSM2021-6023, SSM2021-5523, SSM2021-5392, 
SSM2019-9530, SSM2021-5432, SSM2021-6668, SSM2020-7094 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser131Radon
Det är sedan länge väl känt att inandning av den radioaktiva gasen radon utgör 
en hälsorisk som framför allt ökar risken för lungcancer. Årligen diagnostiseras 
omkring 4 000 fall av lungcancer i Sverige varav SSM bedömer att cirka 500 av 
 fallen orsakas av radon. SSM samordnar berörda centrala myndigheters arbete med 
radon, med utgångspunkt från den nationella handlingsplanen för radon.325 SSM 
är ansvarig myndighet gällande tillsynsvägledning av kommunerna i arbetet med 
radonfrågor samt har ett delat tillsynsansvar med Arbetsmiljöverket beträffande 
radon på arbetsplatser. 
SSM har under 2021 också varit ansvarig myndighet för samverkansåtgärden 
Samverkan om genomförandet av förslag inom den nationella handlingsplanen för 
radon326 inom Miljömålsrådet . I projektet deltar SSM, Boverket, Folkhälsomyndig-
heten, Länsstyrelsen Västra Götaland, Länsstyrelsen Gävleborg samt ett antal 
kommuner. Samverkansåtgärden påbörjades under 2019 och kommer att fortsätta 
under 2022. Åtgärden syftar till att utvärdera möjligheten att förbättra förutsätt -
ningarna för kommuner att hantera radonfrågan. Dessutom ingår det i projektet 
att se över möjligheter för kommuner att rapportera status för radontillsyn till 
centrala myndigheter. 
SSM har under året finansierat ett forskningsprojekt som inkluderar analys av 
radonhalter i ett stort antal bostäder och arbetsplatser. Resultaten från forsknings -
projektet publicerades i en SSM-rapport.327 En av konklusionerna från analysen är 
att uppemot 300 000 bostadshus i Sverige kan ha radonhalter i luft som överstiger 
referensnivån för radonhalten i luft på 200 Bq/m3 (becquerel per kubikmeter luft).
Myndigheten genomförde fyra utskick till utvalda arbetsgivare som förmodades 
ha förhöjda radonhalter, antingen på grund av lokalisering (bedrivs i område med 
mycket markradon) eller art (till exempel verksamheter inom vattenrening, gruvor, 
tunnlar, lagring eller annan underjordsverksamhet). Utskicken med information om 
vad en arbetsgivare ska göra om arbetsplatsen har en radonhalt över referensnivån 
nådde ut till drygt 1 000 arbetsgivare. Det fanns även krav på att meddela myndig -
heten arbetsplatsens uppmätta radonhalt för att kunna avgöra om anmälningsplikt 
gällde eller inte. Det kortsiktiga resultatet av utskicket blev inte som förväntat då 
svarsfrekvensen var oväntat låg. Utskicken kan dock resultera i att fler arbetsgivare 
mäter radonhalten och därmed möjligen omfattas av anmälningsplikt. Effekten 
kan inte mätas förrän om ett par år då arbetsgivarna först har en möjlighet att 
genomföra åtgärder för att minska radonhalten.
Myndigheten arrangerade även kursen Radon Fördjupningskurs  med tolv del -
tagare. Kursen omfattade mätteknik för radonhalten i luft och information kring 
gällande lagstiftning för radon. Kursen riktade sig till bland annat konsulter som 
arbetar inom radonområdet. 
325  Nationell handlingsplan för radon – SSM2016-1824
326 https:/ /www.sverigesmiljomal.se/contentassets/f2f66cba53f745398381eb7346a215a6/miljomalsradets-
atgardslista-2020.pdf
327  Analysis of Radon Levels in Swedish Dwellings and Workplaces – SSM2021:28 132
SÄKER STRÅLMILJÖMyndigheten har uppdaterat metodbeskrivningen för mätning av radon på arbets -
platser328, som tillämpas från och med första oktober 2021. Syftet med den nya metod-
beskrivningen är att säkerställa att radonmätningar på arbetsplatser utförs med 
hög kvalitet och på ett sätt som inte underskattar den radonhalt som arbetstagare 
i genomsnitt utsätts för. 
Myndighetens radonlaboratorium deltog i en jämförande studie mellan euro -
peiska laboratorier som kalibrerar radoninstrument. Syftet med denna studie var 
att jämföra metrologisk spårbarhet, prestanda och precision vid kalibrering av 
radoninstrument som mäter radonhalten av isotopen radon-222 i luft. Resultatet 
av denna studie, publicerad 2021329, visar att myndighetens förmåga vid kalibrering 
av radoninstrument är jämförbar med andra europeiska kalibreringslaboratorier.
Ultraviolett strålning (precisering 3)
Antal nya årliga hudcancerfall
Hudcancer tillhör de vanligaste tumörsjukdomarna och antalet diagnosticerade fall 
har ökat med fem till sex procent årligen under två decennier. Nästan 500  personer 
avlider årligen till följd malignt melanom, en allvarligare form av hudcancer. Ungefär 
lika många kvinnor som män insjuknar i malignt melanom. I åldersgrupper under 
50 år har kvinnor en högre incidens medan det från 60 år och uppåt är männen som 
har en högre incidens. Personer över 65 år löper en ökad risk att drabbas av malignt 
melanom och de har också en sämre prognos. Hudcancer (exklusive malignt 
melanom) är i dag den näst vanligaste cancerdiagnosen i landet hos både män och 
kvinnor.330 Störst total ökning av hudtumörer, ej malignt melanom, har skett hos 
män (se figur 6.4). Det kan ha förekommit en underrapportering av hudcancerfall 
på grund av covid-19-pandemin, varför de senaste årens siffror bör tolkas med 
försiktighet. 
Den främsta orsaken till att fler fall av hudcancer diagnosticeras är den expo -
nering för UV-strålning från solen och i solarier som skett historiskt. UV-strålning 
från solen och solarier är den främsta yttre riskfaktorn för hudcancer enligt WHO:s 
organ för cancerforskning. Det finns en tidsmässig fördröjning mellan exponering 
för UV-strålning och insjuknande i hudcancer. Dagens insjuknande i hudcancer 
kan återspegla en exponering för UV-strålning som inträffade för tiotals år sedan. 
SSM:s arbete syftar till att bryta den ökande trenden av hudcancerfall orsakat av 
UV-strålning.
328  https:/ /www.stralsakerhetsmyndigheten.se/press/nyheter/2021/ny-forbattrad-metodbeskrivning-for-
matning-av-radon-pa-arbetsplatser/
329  T.R. Beck et al., “The Metrological Traceability, Performance and Precision of European Radon Calibration 
Facilities”, Int. J. Environ. Res. Public Health 2021, 18, 12150.
330  Statistik om nyupptäckta cancerfall 2020, Socialstyrelsen 2021 . Besöktes 2022-02-04 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser133Figur 6.4  Antal nya fall av hudcancer 1970–2020
1970 1975 1980 1985 1990 1995 2000 2005 2010 2015 2020malignt melanom (män)
malignt melanom
(kvinnor)
hudcancer, ej malignt
melanom (män)
melanom (kvinnor)fall per 100 000
Figuren visar antal nya fall tumörer av malignt melanom och övrig hudcancer per 100 000 invånare 
(ålderskorrigerat till befolkningen år 2000). Statistiken inkluderar ej basalcellscancer. Observera 
att det främst för övrig hudcancer sedan 2006 skett en ökning i inrapportering av antalet tumörer 
per individ. 
Källa: Socialstyrelsens statistikdatabas
Beteenderelaterad UV-exponering
SSM genomför årligen en enkätundersökning av svenskarnas solvanor. Enkäten 
som genomfördes under 2021331 visar att trenden när det gäller attityder till att vara 
solbrun har fortsatt – en ökande andel av de tillfrågade anser att hälsan är viktigare 
än att vara solbrun. När det gäller individer som bränt sig i sol eller solarium, visade 
det sig att antalet som bränt sig vid solariesolning var för låg för att resultatet skulle 
vara tillförlitligt. Över tid finns tendenser mot ökat användande av solglasögon och 
solhatt samt att skydda sig genom att vara i skuggan.
Under 2021 har SSM fortsatt arbetet med regeringsuppdraget om förstärkt arbete 
med hudcancerprevention som myndigheten haft sedan 2019.332 Uppdraget genom -
förs i samverkan med Regionala Cancercentrum, Folkhälsomyndigheten, Social-
styrelsen, Boverket, Cancerfonden, Melanomföreningen samt SSM:s vetenskapliga 
råd. Samverkansgruppen enades om att genomföra kampanjer under 2019–2021 
riktade till olika målgrupper i Sverige.333 Ett antal kortfilmer producerades som med 
utgångspunkt i SSM:s solråd uppmanar och informerar om hur man bäst skyddar sig 
mot solens skadliga UV-strålning. Med hänvisning till det uppdaterade  webverktyget 
Min soltid334 kan man individuellt uppskatta hur länge man kan vistas i solen på ett 
säkrare sätt. Kampanjen spreds via sociala medier samt annonserades i digitala 
 tidningar. Kampanjen har även kunnat följas på Youtube och Tiktok. Sammanlagt 
har filmerna setts 3 957 206 gånger i sociala medier under 2021.335 Filmerna påminner 
på ett enkelt och humoristiskt sätt människor om att ta hand om sig i solen. Konceptet 
kan användas och utvecklas över tid beroende på identifierade behov. En anpassning 
av materialet kan ske till olika situationer och riktas till olika målgrupper. Effekten 
331  Rapport Sveriges solvanor 2021 – SSM2021-7282
332  Regeringsbeslut – Uppdrag att förebygga hudcancer – SSM2019-5942-1
333  Kampanjen solsmart (SSM2019-5942), Sanny-kampanjerna (SSM2020-1709, SSM2021-1007)
334  Min Soltid : https:/ /www.stralsakerhetsmyndigheten.se/omraden/sol-och-solarier/rad-och-rekommendationer/
berakna-min-soltid/
335  Facebook, Youtube, Instagram, Tiktok och Audience network 134
SÄKER STRÅLMILJÖav SSM:s insatser med kampanjerna är att allmänheten får fortsatt information 
och utökad kunskap om riskerna med UV-strålning. Detta bedömer SSM i sin tur 
leder till en beteende- och attitydförändring. Effekterna har verifierats på flera 
sätt: Av tillfrågade i den årliga enkätundersökningen uppgav 30 procent att de sett 
någon av kortfilmerna336, dessutom har trafiken på SSM:s sidor om sol och solarier 
i anslutning till kampanjveckor följts. SSM har sett en ökning av antalet besök på 
minsoltid.se med flera hundra procent i anslutning till kampanjerna. Arbetet med 
information om risker med UV-strålning behöver fortsätta och vara långsiktigt för 
att det i förlängningen ska resultera i färre fall av hudcancer.
Många kommuner arbetar även aktivt med att förebygga barns exponering 
för UV-strålning i samband med bygglov och detaljplaner. I samband med att nya 
planprogram tas fram belyser länsstyrelserna vikten av tillgång till skugga, något 
som även brukar påpekas av SSM i yttranden över nya planer.
Vetenskapliga rådet för ultraviolett strålning
SSM har under 2021 följt arbetet i SSM:s vetenskapliga råd för UV-frågor.337 Experter 
från rådet har även varit involverade i arbetet med regeringsuppdraget om ett 
förstärkt förebyggande arbete mot hudcancer. Varje år sammanställer rådet en 
rapport med aktuell forskning, kunskapsläget och underlag till fortsatt arbete för 
myndigheten. I årets rapport338 beskrivs hur pandemin kan komma att påverka 
hudcancerincidens och prevention framöver, om hur solskyddsråd för vardags -
exponering av UV-strålning bör utformas för att passa svenska förhållanden och 
en uppdatering om vitamin D och cancerrisk. Det rapporteras även om att det finns 
en kraftigt ökande trend att individer som diagnosticeras med ett hudmelanom 
riskerar att drabbas av ytterligare  hudmelanom och om vem som är en lämplig 
avsändare i sociala medier för att påverka ungas inställning till solning. 
Rapporten innehåller även en genomgång av olika miljöinterventioner för 
hudcancerprevention riktade  till barn, samt aktuella trender inom epidemiologi 
för malignt melanom och övrig hudcancer. Den årliga rapporten presenterades vid 
ett seminarium som filmades och lades ut på SSM:s webb.339 En effekt av rapporten 
är att SSM:s riskbedömningar baseras på vetenskap och årligen kan omprövas och 
vid behov uppdateras. Det vetenskapliga rådet ger myndigheten råd om framtida 
aktiviteter kopplat till hudcancerprevention som kan ligga till grund för arbetet.
Solarier och artificiella solningsanläggningar
Den 18-årsgräns för att sola i yrkesmässigt upplåtna kosmetiska solarier som 
implementerades i strålskyddslagen 2018 har sannolikt bidragit till både minskat 
solande i solarier och till att färre bränt sig. Kommunerna utför inspektioner hos 
solarieverksamheterna, med SSM som tillsynsvägledare. Under 2021 har många 
frågor från kommunerna rört 18-årsgränsen och regelefterlevnad, men även frågor 
om hur man säkerställer att solarierna uppfyller reglerna tekniskt. Genom att ha 
regelbunden tillsyn ökar möjligheterna att dels säkerställa att verksamheterna 
336  Rapport Sveriges solvanor 2021 – SSM2021-7282
337  https:/ /www.stralsakerhetsmyndigheten.se/om-myndigheten/organisation/rad-och-namnder/vetenskapligt-
rad-for-uv-fragor/  
338  Rapport från SSM:s vetenskapliga råd om ultraviolett strålning 2020  – Rapportnummer 2021:16
339  Seminarium om ultraviolett strålning och hudcancer – Youtube NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser135upprätthåller ett tillräckligt strålskydd, dels att åldersgränsen och maxgränsen på 
15 minuter följs. SSM har under 2021 fortsatt arbetet med att uppdatera föreskriften 
för solarier och artificiella solningsanläggningar. Tillsammans med den reviderade 
föreskriften kommer även en vägledning till tillsynsmyndigheterna samt verksamhets -
utövare att tas fram.
Elektromagnetiska fält (precisering 4)
Allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält (EMF) är normalt sett låg 
jämfört med gällande referensvärden. Strålsäkerhetsmyndigheten (SSM) bedömer 
att dagens exponeringsnivåer i allmän miljö vanligtvis är så låga att de inte innebär 
några säkerställda miljö- eller hälsoproblem. SSM följer noggrant utvecklingen 
inom området. SSM genomför mätningar, utvärderar forskning inom områdena 
magnetfält och trådlös teknik, ger råd och rekommendationer samt tar fram före -
skrifter. SSM har under 2021 publicerat tre SSM-rapporter340 avseende förekomsten 
av elektromagnetiska fält i samhället. De publicerade rapporterna bidrar till att 
de riskbedömningar som myndigheten gör baseras på vetenskaplig grund samt att 
berörda aktörer har ett förbättrat underlag för beslutsfattande som gäller strålskydds -
aspekter för EMF-området. 
Mobiltelefoni och datornätverk
Världshälsoorganisationen WHO klassificerade 2011 radiovågor som ”möjligen cancer -
framkallande för människor” (riskklass 2B). SSM finner inget stöd för en ökad risk 
av hjärntumörer i cancerstatistiken som kan kopplas till den ökande användningen 
av mobiltelefoner. Slutsatserna finns beskrivna i bland annat rapporter från det 
vetenskapliga rådet för elektromagnetiska fält samt SSM:s rapport som specifikt 
studerat trender för hjärntumörincidens i Sverige.341 Vissa osäkerheter kvarstår 
dock kring långsiktiga hälsorisker, i första hand gällande barn där det hittills finns 
för få studier gjorda, men osäkerheter finns också kring långsiktiga hälsorisker av 
användandet av mobiltelefoner. När det gäller exponering för radiovågor kopplad 
till användning av trådlösa datornätverk finns i dag inget tydligt stöd för ett orsaks -
samband med hälsorisker.342
SSM har inkluderat en riskanalys avseende femte generationens mobiltelefoni 
(5G) i sitt kontinuerliga arbete med en uppdaterad riskbedömning kring hälsorisker 
med EMF. 5G använder, liksom tidigare generationers system, radiovågor för att 
överföra information trådlöst. SSM:s samlade bedömning är att det inte finns någon 
strålskyddsmässig grund för att avstå från införandet av 5G. Det gäller förutsatt att 
mobiloperatörerna säkerställer att referensvärdena inte överskrids på platser där 
människor vistas. Mobiloperatörer och tillsynsinstanser ska dessutom beakta gällande 
miljölagstiftning och miljöbalkens försiktighetsprincip. SSM har under 2021 mottagit 
många olika frågeställningar kring hälsorisker med 5G. En riskbedömning har också 
lagts ut på SSM:s webbplats343 för att ge människor en möjlighet att bilda sig en sund 
riskuppfattning.
340  SSM-rapport 2021:11, 2021:12, 2021:18
341  Trendanalys hjärntumörincidens i Sverige – SSM2015-3265
342  https:/ /www.stralsakerhetsmyndigheten.se/om-myndigheten/organisation/rad-och-namnder/vetenskapligt-
rad-for-elektromagnetiska-falt/  
343  https:/ /www.stralsakerhetsmyndigheten.se/omraden/magnetfalt-och-tradlos-teknik/5g-teknik/   136
SÄKER STRÅLMILJÖKraftledningar
Kraftledningar och transformatorstationer är källor till magnetfält som i sitt närområde 
kan ge tydligt förhöjda fält – fälten avtar dock snabbt med avståndet till källan. Det är 
fortfarande inte klarlagt om exponering för magnetfält är en bidragande faktor till den 
ökade risk för barnleukemi som observerats hos barn som bor nära kraftledningar. 
WHO klassificerade 2002 lågfrekventa magnetfält som ”möjligen cancerframkallande 
för människor” (riskklass 2B). Senare års epidemiologiska studier har inte varit helt 
samstämmiga och har inte heller i grunden förändrat misstanken om samband mellan 
lågfrekventa magnetfält och barnleukemi. Vissa framsteg har gjorts när det gäller 
möjligheten att undersöka sambandet via djurförsök men resultaten är hittills inte 
tillräckligt robusta för att förändra den misstanke som finns.
Vetenskapliga rådet för elektromagnetiska fält och forskning
SSM har under 2021 deltagit i ett digitalt möte med det vetenskapliga rådet för elektro -
magnetiska fält.344 Rådet färdigställde under året den årliga vetenskapliga rapporten345 
som innehåller kvalitetsvärderad forskning publicerad under 2020. Rapporten ger 
myndigheten en överblick över forskning inom området och utgör ett viktigt under -
lag för risk bedömningar. Inga nya säkerställda orsakssamband mellan exponering 
för EMF och hälsorisker har pekats ut i den nya rapporten och det finns inget som 
föranleder några förändringar av SSM:s rekommendationer. Effekten av rådets arbete 
är ett successivt förbättrat kunskapsläge samt att SSM:s riskbedömningar baseras på 
vetenskaplig grund –  bedömningar som årligen kan omprövas. 
I senare rapporter från rådet framgår att det finns en del som behöver utredas 
vidare, bland annat biologiska effekter. Det handlar i första hand om så kallad ”  oxidativ 
stress”, som upprepade gånger har observerats i djurstudier. Observationen av bio -
logiska effekter utgör den huvudsakliga grunden för osäkerheter kring långsiktiga 
hälsorisker. Ett projekt som omfattar en litteraturstudie som fokuserar på sambandet 
mellan EMF-exponering och oxidativ stress utfördes under 2021. Verktyget EBSCO 
information services  användes för litteratursökning och 19 studier selekterades slutligen 
för analys och förväntas att bli publicerade 2022. Studierna omfattar stora ökningar 
såväl som minskningar i relativ koncentration hos observationsparametrarna. I njurar 
och det centrala nervsystemet är förändringsmönstret i observationsparametrarna 
tydligast, medan det i andra organ är mer varierande/inga mönster. Studieuppläggen 
varierar stort vad gäller antalet exponerade objekt, vilket gör det svårt att dra robusta 
slutsatser. Flertalet av författarna till de olika studierna lyfter att deras resultat har 
verifierats i vissa studier men ej kunnat upprepas i andra studier. Detta ger upphov 
till behov av ytterligare forskning inom området.
Mätningar av exponering för radiovågor i allmänna miljöer
SSM genomförde mellan 2012 och 2020 mobila mätningar för att bedöma nivåerna 
av långtidsexponering av radiovågor i Sverige. Nära 300 000 mätningar har utförts 
under åren och resultatet presenterades i en rapport346 från SSM.  Mätningarna visar 
att nivåerna vanligtvis ligger långt under referensvärdet i både tätort och lands -
344  https:/ /www.stralsakerhetsmyndigheten.se/om-myndigheten/organisation/rad-och-namnder/vetenskapligt-
345  SSM-rapport 2021:08, Recent Research on EMF and Health Risk, Fifteenth report from SSM’s Scientific Council 
on Electromagnetic Fields, 2020
346  2021:18 Strålsäkerhetsmyndighetens mobila mätningar av radiovågor under åren 2012–2020 – Strålsäkerhets -
myndigheten (stralsakerhetsmyndigheten.se) NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser137bygd, även om det finns undantag. Under 2021 har SSM, som en konsekvens av 
covid-19-pandemin, inte genomfört mätningar av radiofrekventa elektromagnetiska 
fält. Inga stora förändringar i exponeringsnivåerna förväntas dock jämfört med 
tidigare år. 5G har visserligen introducerats på vissa platser men den först instal -
lerade 5G-tekniken skiljer sig strålskyddsmässigt väldigt lite från tidigare teknik -
generationer. Det är givetvis angeläget att återuppta de mobila mätningarna så 
snart som möjligt, i synnerhet med tanke på att 5G-tekniken stegvis kommer att 
använda sig av teknik som mer tydligt avviker från tidigare teknikgenerationer, även 
i strålskyddsavseende. Det är dock inte säkert att exponeringsnivåerna i medeltal 
kommer att förändras nämnvärt. De nya frekvensområden som är aktuella inom 
den närmaste framtiden ligger också så nära tidigare systemfrekvenser att hittills 
tillgänglig forskning om hälsorisker har hög relevans.
Exponeringsanalys för radiofrekventa fält är ett forskningsområde som är 
 prioriterat av WHO. Insamlade data kommer att användas dels för att bedöma 
risker med radiovågsexponering dels för framtida epidemiologisk forskning. Den 
snabba tekniska utvecklingen inom trådlös informationsteknologi gör det också 
angeläget att skapa ett robust och hela tiden uppdaterat kunskapsunderlag för att 
information till allmänheten ska kunna presenteras på ett trovärdigt sätt.
Kartläggning av magnetfält från transformatorstationer och 
 stöldskyddslarmbågar
Konsultföretaget AFRY har på uppdrag av SSM studerat hur exponeringen av 
 magnetfält från transformatorstationer ser ut. Dessutom har en kartläggning 
genomförts av tekniktrender för stöldskyddslarmbågar. Resultat från de båda 
studierna har publicerats på SSM:s hemsida.347 Mätningarna på oskärmade (det vill 
säga utan magnetfältsreducerande åtgärder) transformatorstationer som genom -
förts i Stockholmsområdet bekräftar att magnetfälten kan vara tydligt förhöjda 
intill transformatorerna. Styrkan i magnetfälten är dock betydligt lägre än de 
 värden som finska myndigheter rapporterat om avseende magnetfält i bostäder 
intill transformatorstationer i Helsingfors.348 Detta kan bero på nationella skillnader 
i konstruktions- och installationspraxis. Ett av de viktigaste resultaten från projektet 
är att byggmetod har stor inverkan på exponeringen. Om exempelvis strömskenor 
som leder starka strömmar ligger nära väggar kan höga lokala fält uppstå. Resultaten 
visar dock att det endast i undantagsfall finns fältstyrkor utanför själva stationen 
som tangerar på referensvärdena. 
Gällande kartläggningen av stöldskyddslarmbågar i Stockholmsområdet var 
det kanske viktigaste resultatet att så kallade elektromagnetiska system – som vid 
tidigare kartläggning varit de system som alstrat den högsta exponeringsnivån – 
inte verkar finnas kvar i någon större utsträckning i Stockholm. Inget sådant system 
identifierades under kartläggningen, utan i stället dominerar andra system som 
generellt sett ger klart lägre exponeringsnivåer. Det kan möjligen se lite annorlunda 
ut i övriga landet, där butikerna kanske inte lika ofta byter  stöldskyddsprodukter. 
Genom intervjuer med branschfolk framkom att det sker ett teknikskifte mot 
 teknologier som medför lägre exponering. 
347  2021:11 Kartläggning av stöldskyddslarmbågar – Strålsäkerhetsmyndigheten (stralsakerhetsmyndigheten.se)
2021:12 Magnetfält runt nätstationer – Strålsäkerhetsmyndigheten (stralsakerhetsmyndigheten.se)
348  Magnetfältsexponering från inomhusbaserade transformatorstationer i Finland – Presenterat av STUK vid 
nordiskt möte – SSM2021-1558 138
SÄKER STRÅLMILJÖUtbildningar 
I samband med utrullningen av 5G-näten såg SSM och Folkhälsomyndigheten ett 
ökat behov av stöd till kommunerna för att de ska kunna besvara frågor och bedriva 
sin tillsyn på ett effektivt sätt. Under 2021 genomförde därav SSM tillsammans 
med Folkhälsomyndigheten och Arbets- och miljömedicin i Uppsala en webb -
utbildningsinsats som primärt riktades mot landets kommuner och då i  synnerhet 
miljö- och hälsoinspektörer. Utbildningen riktade sig även till miljömedicinsk 
personal vid landets kliniker eftersom de vägleder kommunerna i hälsorelaterade 
frågor kopplade till exponeringar i boendemiljön. Endagsutbildningen livesändes, 
var kostnadsfri och nådde totalt 325 kommunala miljö- och hälsoskyddsinspektörer 
samt miljömedicinare. Effekten av utbildningen bedöms vara att miljöinspektörerna 
kommer att känna sig tryggare med att genomföra tillsyn av basstationer och hantera 
frågor från allmänheten. De bedöms ha kunskap om vad det är för strålning som 
basstationer avger och förstå varför en del människor är oroliga för den. De har 
 dessutom fått kännedom om relevanta rättsfall och vet vart de ska vända sig för 
att få ytterligare information och vägledning.
Programområde inom Miljömålsrådet
SSM medverkar i programområdet Hållbar elektrifiering inom Miljömålsrådet.  Syftet 
är att öka kunskapen om möjliga effekter av och förutsättningar för en ökad elektri -
fiering av elsystemet. Vidare ska det analyseras hur elektrifieringen kan bidra till ett 
everans  säkert och klimatneutralt elsystem på ett sätt som minimerar annan negativ 
miljö- och hälsopåverkan. SSM deltar som stöd gällande frågor som rör elektro -
magnetiska fält och bevakar att exponeringsnivåer för olika tekniska lösningar 
beaktas.
Analys
Sedan förra årets miljömålsuppföljning och den fördjupade utvärderingen 2019 har 
det inte skett några nämnvärda förändringar beträffande miljötillståndet eller för -
utsättningarna i övrigt för att nå miljökvalitetsmålet Säker strålmiljö . Strålsäkerhets -
myndigheten (SSM) bedömer att strålsäkerhetsarbetet är en förutsättning inte bara 
för att kunna nå Säker strålmiljö , utan för att nå en majoritet av alla miljökvalitets mål. 
En olycka vid ett kärnkraftverk kan ge mycket allvarliga konsekvenser för människor 
och miljö men även annan verksamhet som använder strålning kan ge upphov till en 
oönskad exponering för strålning och spridning av radioaktiva ämnen. Målupp -
fyllelsen för Säker strålmiljö  kopplar särskilt till miljökvalitetsmålen God bebyggd 
miljö, Skyddande ozonskikt, Frisk luft, Grundvatten av god kvalitet  samt i viss mån 
Begränsad klimatpåverkan  och Hav i balans samt levande kust och skärgård . Det 
gäller exempelvis i frågor som rör UV-exponering, solsäkra miljöer, ozonskiktets 
skydd mot skadlig UV-strålning, radon i inomhusluft, radioaktivt avfall och utsläpp 
av radioaktiva ämnen i samband med exempelvis en kärnteknisk olycka.
Svensk kärnkraftsindustri genomgår för närvarande stora förändringar. Det handlar 
bland annat om tidigarelagd avveckling av reaktorer samtidigt som omfattande 
säkerhetshöjande åtgärder genomförts vid flera kärnkraftverk för att uppfylla SSM:s 
krav. Avvecklingen innebär nya utmaningar för strålskydd, såväl för arbetstagare  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser139som för allmänhet och miljö. Det är viktigt att tillståndshavare fortsätter att arbeta 
med optimering av strålskyddet och begränsning av utsläpp under  avvecklingsskedet, 
eftersom arbetsuppgifter och utsläppsvägar då kommer att förändras. Förändringarna 
ställer också ökade krav på myndighetens tillsyn av kärnkraftverken när det gäller 
såväl strålskydd för arbetstagare, som säker drift och avveckling samt hantering av 
det radioaktiva avfallet.
God kunskap om förekomsten av cesium-137 i vildsvinskött är av betydelse både 
ur strålskyddssynpunkt och för möjligheten till ändamålsenlig förvaltning av 
vildsvinsstammen. De subventioner av mätning av cesium-137 i vildsvinskött som 
regeringen beslutat om förväntas bidra till både en effektivare vildsvinsförvaltning 
och till ett förbättrat strålskydd.
Även om halterna i miljön oftast är mycket låga är det viktigt att fortsätta övervaka 
miljön kring de kärntekniska anläggningarna. Detta för att kunna bekräfta att halterna 
fortsätter att vara låga, men också för att på ett tidigt stadium kunna upptäcka even -
tuella förändringar. Det är viktigt att utsläpp från kärntekniska anläggningar till luft 
och vatten fortsätter att begränsas genom tillämpning av bästa möjliga teknik, men 
det är också viktigt att övervakningen av utsläpp och radioaktiva ämnen  fortsätter 
i minst samma omfattning som tidigare. Kriterier och metoder för att visa att hela 
miljön, och inte bara människors hälsa, är tillräckligt skyddad med avseende på 
joniserande strålning är under utveckling internationellt och SSM deltar i detta 
arbete.
Myndigheten bedömer att arbetet med att utveckla och implementera lösningar för 
hantering och slutligt omhändertagande av använt kärnbränsle och kärnavfall i det 
svenska systemet utvecklas i rätt riktning.
I de fall en aktör inte kan bli av med sitt radioaktiva avfall finns en risk att det radio -
aktiva materialet hamnar utom kontroll ute i samhället. Då kan avfallet ge upphov 
till oacceptabla stråldoser till människor och miljö. 
Det finns i dagsläget ingen planerad åtgärd för hur det radioaktiva avfall som 
fortsatt kommer att genereras från till exempel sjukvård och forskning ska slut -
förvaras.
Radon
Det är önskvärt att öka antalet radonmätningar på såväl arbetsplatser som i bostäder 
för att få ett bättre underlag för åtgärder som sänker radonhalter där referensnivån 
för radonhalten i luft på 200 Bq/m3 överskrids. Det finns ett stort behov av att öka 
medvetenheten om radon hos både allmänhet och fastighetsägare. Berörda myndig-
heter behöver göra fler riktade och anpassade informationskampanjer. Det är även  140
SÄKER STRÅLMILJÖviktigt att kommunerna bedriver en effektiv tillsyn. I statens budget för 2021 och 
2022 finns inga medel avsatta för bidrag för radonsanering (så kallat radonbidrag) 
efter år 2021. Det innebär att det varken finns pengar till nya ärenden eller till 
 utbetalningar av tidigare ärenden. I den regionala uppföljningen lyfter nästan alla 
län problematiken med att det saknas fortsatta pengar till radonsaneringar från 
och med 2022.
Ultraviolett strålning
Det tillgängliga statistiska underlaget för samtliga typer av hudcancer indikerar att 
trenden med ökat antal hudcancerfall kommer att fortsätta. För att kunna vända 
den negativa utvecklingen krävs ökade insatser för prevention och fortsatta årliga 
analyser av incidenstrender. Regeringsuppdraget om ett förstärkt förebyggande 
arbete mot hudcancer ger en ökad möjlighet till samverkan med andra aktörer inom 
området. Uppdraget innebär bland annat kommunikationsinsatser för att nå ut 
till identifierade målgrupper och inspirera till beteenden som gör att exponeringen 
för UV-strålning begränsas. 
För att vända trenden måste människors exponering minska. Det krävs också 
en förändring av människors attityder till solande kopplat till skönhetsnormer 
och solskyddsbeteende, vilket kan leda till färre sjukdomsfall och lägre  dödlighet. 
Sociala medier kan bidra positivt. En av UV-rådets rekommendationer är att utforska 
möjligheterna att använda sociala medier för en mer effektiv kommunikation.
Elektromagnetiska fält
SSM:s fortsatta och framtida arbete kring elektromagnetiska fält kommer att fokusera 
på att dels hålla uppsikt över exponeringsnivåer i allmänna miljöer och bostäder, 
dels vara uppdaterad och informera om det vetenskapliga kunskapsläget när det 
gäller orsakssamband mellan exponering och hälsorisker. 
Undersökningen av transformatorstationer i Stockholmsområdet visar att 
exponeringsnivåerna kan vara tydligt förhöjda inom transformatorns närområde, 
men det är inte särskilt troligt att gällande referensvärden överskrids där allmän -
heten vistas. Utifrån ett miljöbalksperspektiv kan det dock finnas anledning att 
fortsatt analysera detta, eftersom exponeringsnivåerna i stationernas närområde 
kan vara tydligt förhöjda jämfört med vanligtvis förekommande nivåer. Kartlägg -
ningen av stöldskyddslarmbågar visar att utvecklingen i Stockholmsområdet är på 
rätt väg – i riktning mot ny teknik som ger en relativt låg exponering. Hur det ser 
ut i övriga landet går i nuläget inte att uttala sig om då det fortfarande kan finnas 
gamla tekniklösningar som ger kraftigt förhöjda exponeringsnivåer på platser där 
allmänheten kan vistas.
Arbetet inom miljökvalitetsmålet Säker strålmiljö bidrar till att uppfylla flera av de 
globala hållbarhetsmålen i Agenda 2030; mål 3 om hälsa och välbefinnande, mål 8 
om anständiga arbetsvillkor och ekonomisk tillväxt, mål 9 om hållbar industri, 
innovationer och infrastruktur, mål 11 om hållbara städer och samhällen, mål 12 om 
hållbar konsumtion och produktion samt mål 13 om att bekämpa klimatföränd-
ringarna. Även mål 4, 6, 14, 16 och 17 i Agenda 2030 påverkas av arbetet med miljö -
kvalitetsmålet. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser141Tabell 6.1 Påverkan på Agenda 2030 av åtgärder inom Säker strålmiljö  2021
3.4 SSM har fortsatt arbetet med regeringsuppdraget349 om hudcancer -
prevention samt fortsatt revidera föreskrifterna för medicinska solarier. 
Strålsäkerhetsmyndigheterna i Norden inklusive SSM har publicerat 
referensnivåer för röntgen undersökningar av barn.350 ,351
8.1 SSM har tagit fram ett förslag på en nationell strategisk inriktning för 
Sveriges kompetensförsörjning inom strålsäkerhetsområdet under den 
kommande tioårsperioden.
8.8 Under året har SSM genomfört utbildningen ”Regelverk för strålskydd 
inom medicinsk verksamhet” , med deltagare från nyckelfunktioner för 
strålskydd inom sjukvården. SSM har publicerat en ny metodbeskrivning 
för mätning av radon på arbetsplatser. 
9.4 Revideringar har gjorts av SSM:s föreskrifter om grundläggande bestäm -
melser för tillståndspliktig verksamhet med joniserande strålning samt 
av SSM:s föreskrifter om godkända persondosimetritjänster. 
11.1 SSM har finansierat ett forskningsprojekt som inkluderar analys av 
radonhalter i ett stort antal bostäder och arbetsplatser.352 SSM har 
 publicerat tre SSM-rapporter353 avseende förekomsten av elektro -
magnetiska fält i samhället.
11.b SSM har under året testat och implementerat nya mobila dosrats-
instrument i syfte att öka den nationella förmågan att genomföra och 
hantera strålningsmätningar. Uppföljning har genomförts av den tidigare 
införda förebyggande åtgärden om system för oberoende kylning av härd 
i reaktorer (OBH) på kärnkraftverken. SSM har bistått länsstyrelserna, 
främst i de län där kärnkraftverken ligger, i deras arbete med att revidera 
beredskapsplaneringen för kärnkraftsolyckor. 
12.4 och 12.5 Uppdaterade föreskrifter om omhändertagande av kärntekniskt avfall 
har beslutats för ikraftträdande den 1 mars 2022. SSM har under året 
handlagt och betalat ut drygt 2,7 miljoner kronor i stöd till ideella miljö -
organisationer för nationellt och internationellt arbete med frågor 
avseende använt kärnbränsle och annat radioaktivt avfall. 
13.1 SSM har redovisat sitt klimatanpassningsarbete enligt Förordning 
(2018:1428) om myndigheters klimatanpassningsarbete, vilket innefattar 
myndighetens första klimat- och sårbarhetsanalys.
Tabellen redovisar exempel på åtgärder som utförts under 2021 för att uppnå Säker strålmiljö 
som även påverkar delmålen inom Agenda 2030.
Det går inte att se en tydlig riktning för utvecklingen i miljön. Under de senaste 
åren har ingen signifikant förändring skett och det går inte att se någon tydlig 
utveckling för miljötillståndet för de närmaste åren.
349  Regeringsbeslut – Uppdrag att förebygga hudcancer – SSM2019-5942-1
350  Paediatric diagnostic reference levels for common radiological examinations using the European guidelines. 
Anja Almén Jónína Guðjónsdóttir, Nils Heimland, Britta Højgaard, Hanne Waltenburg and Anders Widmark 
Published Online:13 Dec 2021 doi: 10.1259/bjr.20210700
351  Establishing paediatric diagnostic reference levels using reference curves – A feasibility study including 
conventional and CT.ex.aminations. Anja Almén Jónína Guðjónsdóttir, Nils Heimland, Britta Højgaard, Hanne 
Waltenburg and Anders Widmark July 2021 Physica Medica 87(5):65-72 doi: 10.1016/j.ejmp.2021.05.035
352  SSM-rapport 2021:28
353  SSM-rapport 2021:11, 2021:12, 2021:18 142
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserINGEN ÖVERGÖDNING
INGEN ÖVERGÖDNINGIngen övergödning
ANSVARIG MYNDIGHET: HAVS- OCH VATTENMYNDIGHETEN
Halterna av gödande ämnen i mark och vatten ska inte ha någon negativ 
inverkan på människors hälsa, förutsättningar för biologisk mångfald eller 
möjligheterna till allsidig användning av mark och vatten.
PÅVERKAN PÅ HAVET:  Den svenska och den sammanlagda tillförseln av kväve -
föreningar och fosforföreningar till Sveriges omgivande hav underskrider den 
maximala belastning som fastställts inom ramen för internationella överens -
kommelser.
PÅVERKAN PÅ LANDMILJÖN:  Atmosfäriskt nedfall och brukande av mark inte 
leder till att ekosystemen uppvisar några väsentliga långsiktiga skadliga effekter 
av övergödande ämnen i någon del av Sverige.
TILLSTÅND I SJÖAR, VATTENDRAG, KUSTVATTEN OCH GRUNDVATTEN:  Sjöar, 
vattendrag, kustvatten och grundvatten uppnår minst god status för närings -
ämnen enligt förordningen (2004:660) om förvaltning av kvaliteten på vatten -
miljön.
TILLSTÅND I HAVET:  Havet har minst god miljöstatus med avseende på över -
gödning enligt havsmiljöförordningen (2010:134).
Mycket åtgärdsarbete pågår för att minska övergödningen. Åtgärdsarbetet sker både 
utifrån lagkrav och utifrån frivillighet. Det frivilliga åtgärdsarbetet är  omfattande 
men förutsätter att markägare och verksamhetsutövare har incitament för genom -
förande. Tillgången till finansiellt stöd har lyfts som den absolut viktigaste faktorn 
som påverkar aktörers benägenhet att genomföra övergödningsåtgärder. Statlig 
medfinansiering genom bland annat lokala vattenvårdsprojekt (LOVA) och den 
gemensamma jordbrukspolitiken är därför viktigt för åtgärdsgenomförandet. För att 
frivilliga fysiska övergödningsåtgärder ska kunna genomföras i nödvändig utsträck -
ning så måste tillgängliga ekonomiska stöd och bidrag motsvara åtgärdsbehovet. 
Långsiktighet och förutsägbarhet i finansieringen är viktigt för att kunna planera 
åtgärdsarbetet effektivt. Projektet LEVA har visat att lokal åtgärdssamordning kan 
öka takten i åtgärdsgenomförandet, och satsningen på åtgärdssamordnare behöver 
därför fortsätta långsiktigt.
Det tar ofta lång tid innan man ser effekter av åtgärdsarbetet i förbättrat miljö -
tillstånd, delvis på grund av att det finns stora mängder näringsämnen upplagrade 
i marken och i bottensediment i sjöar, vattendrag och hav. Det är i dag svårt att se 
entydiga eller generella trender i miljötillståndet, och det finns både förbättringar  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser143och försämringar. Utvecklingen i miljön bedöms därför vara neutral. På lång sikt 
förväntas genomförda åtgärder leda till förbättringar i miljötillståndet, och med 
fler åtgärder blir förbättringarna större och går snabbare.
Resultat
I detta avsnitt presenteras per precisering de viktigaste händelserna och åtgärderna 
som genomförts under 2021 som bidrar till ökad möjlighet att nå miljökvalitetsmålet 
Ingen övergödning . Miljötillståndet beskrivs kortfattat utifrån de indikatorer som 
finns på sverigesmiljomal.se. 
Påverkan på havet (precisering 1)
Preciseringen följs upp i miljömålsindikatorn Kväve ­ och fosforbelastning på havet .354 
Indikatorn uppdateras inte årligen, eftersom nya data inte finns tillgängliga varje år. 
Diagram med senaste tillgängliga siffror finns publicerade i Årlig uppföljning 2021 .355 
Inom den regionala havsmiljökonventionen Helcoms aktionsplan för Östersjön356 
har länderna kommit överens om att minska kväve- och fosfortillförseln (belastningen) 
till Östersjön till nivåer som ska leda till att miljötillståndet i havet blir fritt från över-
gödning. För att uppfylla dessa åtaganden behöver Sveriges näringsämnestillförsel 
till Egentliga Östersjön minska med 7 337 ton för kväve och 199 ton för fosfor. Fosfor -
tillförseln till Kattegatt behöver minska med åtta ton. Sverige behöver också minska 
sitt bidrag till det atmosfäriska kvävenedfallet till Finska viken med elva ton.357
För att preciseringen ska anses vara uppnådd måste alla länder runt Östersjön 
nå sina utsläppsmål inom aktionsplanen. Senaste uppföljningsdata för den totala 
belastningen från alla länder runt Östersjön visar att 2019 uppnås målen för kväve 
och fosfor i Kattegatt, Öresund, Bottenhavet och Bottenviken. Målen uppnås inte 
i Egentliga Östersjön, Finska viken och Rigabukten.358
Under 2021 har Helcom beslutat om en uppdaterad aktionsplan för Östersjön.359 
Den ursprungliga aktionsplanen, som beslutades 2007, hade 2021 som målår för 
när Östersjön skulle nå god ekologisk status. Helcom konstaterade 2018 att trots 
att betydande framsteg gjorts, bland annat med att minska tillförseln av kväve 
och fosfor, var det inte tillräckligt för att god ekologisk status skulle nås till 2021.360 
Helcom-länderna kom därför överens om att uppdatera aktionsplanen. De havs -
relaterade hållbarhetsmålen inom FN:s Agenda 2030 har utgjort ett ramverk i arbetet 
med uppdateringen. Den uppdaterade aktionsplanen behåller den ursprungliga höga 
ambitionsnivån, samtidigt som nya åtgärder har tillkommit. Totalt finns 36 över -
gödningsåtgärder i den uppdaterade aktionsplanen. Alla åtgärder i den uppdaterade 
354  https:/ /sverigesmiljomal.se/miljomalen/ingen-overgodning/kvave--och-fosforbelastning-pa-havet/  
355  Naturvårdsverket. 2021. Miljömålen. Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2021 – Med fokus på 
statliga insatser. Rapport 6968.
356  Baltic Sea Action Plan, BSAP
357  Helcom. 2020. Calculation of the fulfillment of the nutrient input ceilings by 2017. Online. 2021-01-13. https:/ /
helcom.fi/wp-content/uploads/2020/08/Calculation-of-the-fulfillment-of-the-nutrient-input-ceilings-by-2017.pdf .
358  Helcom. 2021. Inputs of nutrients to the sub-basins. Helcom core indicator report. 
359  Helcom. 2021. Baltic Sea Action Plan. 2021 update.
360  Helcom. 2018. State of the Baltic Sea – Second HELCOM holistic assessment 2011–2016. Baltic Sea Environment 
Proceedings 155. 144
INGEN ÖVERGÖDNINGaktionsplanen ska genomföras senast 2030. Parallellt har Helcom också beslutat 
om en regional strategi för cirkulering av näringsämnen.361 
Under 2021 har den regionala havsmiljökonventionen Ospar beslutat om en 
uppdaterad miljöstrategi för Nordostatlanten362 för perioden 2020–2030.363 Att lösa 
övergödningsproblematiken genom att minska näringsämnestillförseln till havet 
är en viktig fråga i Ospars miljöstrategi. Inom Ospar har det tidigare inte funnits 
några beräknade maxnivåer som visar hur stor näringsämnestillförseln kan vara för 
att Nordostatlanten ska bli helt fri från övergödning, motsvarande det som Helcom 
har för Östersjön. I den uppdaterade miljöstrategin slår Ospar fast att detta ska tas 
fram, för att man därefter ska kunna se till att tillräckligt med åtgärder genomförs 
för att uppnå de minskningar i tillförsel som behövs.
Påverkan på landmiljön (precisering 2)
Preciseringen följs upp i miljömålsindikatorn Nedfall av kväve till barrskog .364 Det 
atmosfäriska nedfallet av kväve överskrider den kritiska belastningen för barrskog, 
fem kilo kväve per hektar och år, i hela södra och delar av mellersta Sverige (se 
figur 7.1). När tillförseln av kväve är större än den kritiska belastningen kan mark -
vegetationen i skogsekosystemet påverkas och det finns en ökad risk för läckage 
av kväve till grund- och ytvatten.365 
Beräkningar av det totala kvävenedfallet till barrskog uppvisar en statistiskt 
säkerställd minskning under perioden 2001–2020 (se figur 7.2). I norra Sverige är 
minskningen cirka 40 procent, i sydöstra Sverige cirka 49 procent och i sydvästra 
Sverige cirka 35 procent. För Sverige som helhet har kvävenedfallet minskat med 
cirka 41 procent.366 
Det minskade nedfallet beror på minskade utsläpp av oorganiskt kväve både i 
Sverige och från källor i Europa, vilket är ett resultat av nationellt och inter nationellt 
luftvårdsarbete inom EU och FN:s luftvårdskonvention. Minskningen i  kvävenedfall 
är något större än minskningen av rapporterade utsläpp av  oorganiskt kväve från 
EU27 inklusive UK367 (–31 procent) och Sverige (–25 procent) under  perioden 2001–2019. 
Nederbördsmängden påverkar storleken på nedfallet. Under perioden 2001–2020 
finns en statistiskt signifikant minskning av nederbördsmängden i sydöstra Sverige. 
Minskningen i nederbördsmängd (–18 procent) är dock betydligt lägre än minsk -
ningen av kvävenedfallet (torr- och våtdeposition). Det innebär att kvävenedfallet 
verkligen har minskat och att det inte bara beror på minskningen i nederbörd. 
361  Helcom. 2021. Baltic Sea Regional Nutrient Recycling Strategy. 
362  North East Atlantic Environment Strategy, NEAES.
363  Ospar. 2021. Strategy of the OSPAR Commission for the Protection of the Marine Environment of the North-
East Atlantic 2030.
364  https:/ /sverigesmiljomal.se/miljomalen/ingen-overgodning/nedfall-av-kvave-till-barrskog/  
365  Pihl Karlsson, G., Akselsson, C., Karlsson, P.E. och Hellsten, S. 2015. Krondroppsnätet 1985–2015 – tre decennier 
med övervakning av luftföroreningar och dess effekter i skogsmark. IVL Rapport C 127.
366  Sverigesmiljomal.se. 2021. Nedfall av kväve till barrskog. Online. 2021-09-07. http:/ /sverigesmiljomal.se/
miljomalen/ingen-overgodning/nedfall-av-kvave-till-barrskog/ . 
367  Europeiska unionens 27 medlemsländer plus Storbritannien.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser145Figur 7.1  Karta över totalt nedfall av oorganiskt kväve till barrskog 2020
Kartan visar det totala nedfallet av oorganiskt kväve till barrskog år 2020. Det totala  nedfallet 
har beräknats utifrån mätningar med strängprovtagare, nedfall på öppet fält samt nedfall via 
krondropp, och inkluderar summan av torr- och våtdeposition. Kartan har tagits fram med 
hjälp av geografisk interpolation (Kriging). Enskilda mätpunkter som interpoleringen baseras 
på är markerade med svarta punkter på kartan. 
Källa: Krondroppsnätet, IVL Svenska Miljöinstitutet
Figur 7.2  Totalt nedfall av oorganiskt kväve till barrskog i olika delar av Sverige 2001–2020
2000 2005 2010 2015 2020Kvävenedfall (kilo per hektar)Hela Sverige
Norra SverigeSydöstra Sverige
Figuren visar hur det totala nedfallet av oorganiskt kväve till barrskog förändrats i Sverige 
från 2001 och framåt (svart streckad kurva), men också hur utvecklingen varit i norra Sverige 
(blå), sydöstra Sverige (röd) och sydvästra Sverige (grön). Det totala nedfallet har beräknats 
utifrån mätningar med strängprovtagare, nedfall på öppet fält samt nedfall via krondropp, 
och  inkluderar summan av torr- och våtdeposition. 
Källa: Krondroppsnätet, IVL Svenska Miljöinstitutet 146
INGEN ÖVERGÖDNINGDe senaste 20 åren har andelen skog i Sverige där den kritiska belastningen för kväve 
till barrskog368 överskrids minskat kontinuerligt.369 I början av 2000-talet överskreds 
den kritiska belastningen i hälften av den svenska skogen. 20 år senare har andelen 
av skogen där den kritiska belastningen överskrids minskat till en fjärdedel.370
Sverige har åtagit sig att minska utsläppen av luftföroreningar, bland annat 
kväveoxider och ammoniak, både under Göteborgsprotokollet inom FN:s luftvårds -
konvention och enligt EU:s takdirektiv. De svenska utsläppen av ammoniak till 
luft var cirka 53 000 ton 2020, vilket är cirka 12 procent lägre än 1990. Utsläppen 
år 2020 ökade något jämfört med året innan.371 De svenska utsläppen av  kväveoxider 
var 118 000 ton 2020, vilket är 59 procent lägre än 1990.372 2020 överskred de svenska 
utsläppen åtagandena inom takdirektivet med 4 000 ton för ammoniak och 4 000 ton 
för kväveoxider.373 
Sveriges nationella luftvårdsprogram374 ska omfatta de åtgärder och styrmedel 
som behöver genomföras för att klara kraven på nationella utsläppsminskningar 
enligt takdirektivet.375 Luftvårdsprogrammet innehåller fem åtgärdspaket riktade 
mot olika sektorer, där olika myndigheter ansvarar för att åtgärderna genomförs. 
En uppföljning och sammanställning av åtgärdsarbetet kommer ske i samband 
med den uppdatering av luftvårdsprogrammet som Naturvårdsverket kommer 
remittera i slutet av 2022.376
Tillstånd i sjöar, vattendrag, kustvatten och grundvatten 
Preciseringen följs upp i miljömålsindikatorn Status för näringsämnen enligt vatten­
förvaltningsförordningen .377 Indikatorn uppdateras inte årligen, eftersom status -
klassningen görs vart sjätte år. Karta med senaste tillgängliga data finns publicerad 
i årlig uppföljning 2020.378
Utav de vattenförekomster som vattenmyndigheterna har klassat för närings -
ämnen379 nås god eller hög status i 80 procent av sjöarna, 70 procent av vattendra -
gen och 22 procent av kustvattnen.380 I vattenmyndigheternas statusklassning 
368  Den kritiska belastningen för kväve till barrskog är fem kilo kväve per hektar och år.
369  Medelvärdet för de första tre åren av 20-årsperioden, 2001–2003, var 47 procent, medan det hade minskat till 
23 procent för de sista tre åren i perioden, 2018–2020. Områden med stora sjöar, jordbruksmark, fjällområden 
och bebyggda områden är inte inkluderade i analysen. 
370  Karlsson P.E., Akselsson C., Hellsten S., Pihl Karlsson G. 2021. Twenty years of nitrogen deposition to Norway 
spruce forests in Sweden. Science of The Total Environment, Volume 809, 2022, 152192, ISSN 0048-9697.
371  Naturvårdsverket. 2022. Ammoniak, utsläpp till luft. Online. 2022-02-09. https:/ /www.naturvardsverket.se/
data-och-statistik/luft/utslapp/ammoniak-utslapp-luft/
372  Naturvårdsverket. 2022. Kväveoxider, utsläpp till luft. Online. 2022-02-09. https:/ /www.naturvardsverket.se/
data-och-statistik/luft/utslapp/utslapp-av-kvaveoxider-till-luft/
373  Naturvårdsverket. 2021. Sveriges åtagande enligt äldre takdirektivet (Nec1). Online. 2021-12-17. https:/ /
www.naturvardsverket.se/amnesomraden/luft/internationellt-arbete-med-luft/eus-direktiv-for-utslapp-av-
luftfororeningar/sveriges-atagande-enligt-aldre-takdirektivet-nec1 .
374  Regeringen. 2019. Nationellt luftvårdsprogram. Regeringsbeslut 2019-03-28. M2019/00243/KI.
375  European Commission. 2022. Reduction of National Emissions – National Air Pollution Control Programmes. 
Online. 2022-02-09. https:/ /ec.europa.eu/environment/air/reduction/NAPCP.htm  
376  Personlig kommentar via mejl, Maria Ullerstam, Naturvårdsverket, 6 januari 2022.
377  https:/ /sverigesmiljomal.se/miljomalen/ingen-overgodning/status-for-naringsamnen-enligt-vattenforvaltnings
forordningen/  
378  Naturvårdsverket. 2020. Miljömålen. Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2020 – Med fokus på 
statliga insatser. Rapport 6919.
379  39 procent av Sveriges sjöar har klassats för näringsämnen, 30 procent av vattendragen och 77 procent av 
kustvattnen.
380  VISS. https:/ /viss.lansstyrelsen.se/ . Uppgifter hämtade 2020-03-11.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser147av kväve föreningar (nitrat, nitrit och ammonium) och fosfat i grundvatten är 
det endast ett fåtal vattenförekomster som inte uppnår god status. De flesta 
grundvatten förekomsterna har dock inte klassats för näringsämnen.381 Sämre än 
god status för näringsämnen finns främst i södra Sverige på grund av mer omfat -
tande jordbruksverksamhet och mer avloppsvatten från en större befolkning. I en 
del sjöar och kustvatten bidrar internbelastning till övergödningsproblemen.382 
Åtgärdsprogram inom vattenförvaltningen för perioden 2021–2027 är ännu 
inte beslutade så därför gäller åtgärdsprogrammen för 2016–2021 till dess att beslut 
fattas om de nya åtgärdsprogrammen.
Åtgärdsarbetet mot övergödning sker både utifrån lagkrav och utifrån frivillig -
het. Det frivilliga åtgärdsarbetet är omfattande men förutsätter att markägare och 
verksamhetsutövare har incitament för genomförande. Kontinuerligt, tillräckligt 
och förutsägbart finansiellt stöd har lyfts som den absolut viktigaste faktorn som 
påverkar aktörers benägenhet att genomföra övergödningsåtgärder.383 Under 2021 har 
107 miljoner kronor beviljats från havs- och vattenmiljöanslaget till lokala vatten -
vårdsprojekt (LOVA) som bidrar till att uppnå Ingen övergödning . Under året startades 
9 nya projekt med åtgärdsinriktningen internbelastning av fosfor, och 20 nya  projekt 
som inriktar sig på att öka återcirkuleringen av näringsämnen. Inom kategorin ”övriga 
åtgärder mot övergödning”384 startades 110 projekt upp under 2021. Under året starta -
des också 15 nya projekt med inriktning på åtgärdssamordning.385
Arbetet med lokal åtgärdssamordning inom satsningen LEVA (Lokalt engagemang 
för vatten)386 har fortsatt under 2021. Inom projektet har 20 pilotområden tilldelats 
medel från havs- och vattenmiljöanslaget under 2019–2021 för att anställa åtgärds -
samordnare som har arbetat för att öka det lokala genomförandet av  frivilliga över -
gödningsåtgärder. Havs- och vattenmyndigheten har under 2021 fortsatt att stödja 
den lokala åtgärdssamordningen genom en nationell stödfunktion till sammans 
med Jordbruksverket, Lantbrukarnas Riksförbund och Vattenmyndigheterna.387 
Flera LEVA-områden kan visa på åtgärder som inte skulle ha genomförts utan sats -
ningen på åtgärdssamordnare.388 Under 2021 har åtgärdssamordnarna inom LEVA haft 
ytterligare 115 möten med över 1 000 deltagare (totalt 325 möten eller gruppträffar med 
nästan 3 500 deltagare under 2019–2021). Det har lett till ansökningar under 2021 
för över 100 miljoner kronor till nya åtgärder (totalt har över 250 miljoner kronor 
sökts under 2019–2021, framför allt genom LOVA och från landsbygdsprogrammet). 
Många fler åtgärder i landskapet har genomförts. Under de tre åren 2019–2021 har 
exempelvis 119 hektar våtmarker och dammar anlagts och 5 900 hektar struktur-
kalkats. Utöver detta har många ytterligare åtgärder genomförts, till exempel åter -
meandring, kalkfilterdiken, skyddszoner, reduktionsfiske, svämplansrestaurering, 
avfasning av dikeskanter med mera. Majoriteten av de 20 LEVA-områdena fortsätter 
381  VISS. https:/ /viss.lansstyrelsen.se/ . Uppgifter hämtade 2021-11-26.
382  Huser, B. m.fl. 2016. Internbelastning av fosfor i svenska sjöar och kustområden – en kunskapsöversikt och 
förslag till åtgärder för vattenförvaltningen. SLU. Inst. för vatten och miljö. Rapport 2016:6.
383  Havs- och vattenmyndigheten. 2021. Redovisning av regeringsuppdrag om Pilotområden mot övergödning. 
Dnr 1177-2018. 
384  I kategorin ”övriga åtgärder mot övergödning” ingår strukturkalkning, våtmarker med mera.
385  Återrapportering av havs- och vattenmiljöanslaget 2021
386  LEVA är resultatet av de två regeringsuppdragen Pilotområden mot övergödning  och Förstärkt lokalt åtgärds­
arbete mot övergödning , inom regeringens fleråriga satsning Rent hav .
387  Havs- och vattenmyndighetens årsredovisning 2021.
388  Havs- och vattenmyndigheten. 2021. Redovisning av regeringsuppdrag om Pilotområden mot övergödning. 
Dnr 1177-2018. 148
INGEN ÖVERGÖDNINGmed åtgärdssamordning även 2022 genom finansiering med LOVA eller egen finan -
siering. Den nationella stödfunktionen fortsätter stödja deras arbete, men kommer 
även erbjudas till alla aktörer med åtgärdssamordnande roll.
Landsbygdsprogrammets miljöersättningar och miljöinvesteringar är viktiga 
verktyg för att åtgärder mot övergödning genomförs inom jordbruket. Skyddszoner 
minskar förluster av fosfor från åkermark, medan fånggrödor och vårbearbetning 
minskar läckage av kväve. Våtmarker och dammar kan fånga upp både kväve och 
fosfor. Under 2021 var den ansökta arealen för minskat kväveläckage 97 400 hektar. 
För skyddszoner var den ansökta arealen 11 400 hektar medan den för skötsel av 
våtmarker och dammar var 8 700 hektar.389
Inom jordbruket genomförs också åtgärder som inte finansieras via statliga medel 
som till exempel landsbygdsprogrammet och LOVA. I dag finns ingen statistik eller 
uppgiftsinsamling kring i vilken omfattning dessa egenfinansierade åtgärder genom-
förs. Under 2022 och 2023 kommer Jordbruksverket, Lantbrukarnas Riksförbund 
och Vattenmyndigheterna att inom EU-projektet LIFE IP Rich Waters undersöka 
metoder för att samla in statistik om åtgärder som genomförs frivilligt men utanför 
stödformer som landsbygdsprogrammet och LOVA.
Rådgivning och informationsinsatser är viktiga för att öka genomförandet av 
åtgärder. Ett exempel är Greppa Näringen , ett samarbete mellan Jordbruksverket, 
Lantbrukarnas Riksförbund, länsstyrelserna samt företag i lantbruksbranschen. 
Under 2021 har Greppa Näringen  genomfört 1 252 rådgivningsbesök med koppling 
till övergödning. 1 064 jordbruksföretag har under året fått rådgivning med kopp -
ling till övergödning.390
En ny period inom EU:s gemensamma jordbrukspolitik ska träda i kraft 2023. 
Inför den nya programperioden, som gäller till 2027, ställer EU krav på en högre 
miljö- och klimatambition. I december 2021 beslutade regeringen om Sveriges 
förslag till strategisk plan för den gemensamma jordbrukspolitiken 2023   –2027 
och gav Jordbruksverket i uppdrag att överlämna denna till EU-kommissionen.391 
Den strategiska planen visar hur Sverige ska genomföra jordbrukspolitiken och 
nå de gemensamma EU-målen. Den talar bland annat om vilka miljöersättningar 
och miljöinvesteringar som kommer att finnas, och påverkar därmed hur mycket 
åtgärder mot övergödning som kommer att genomföras inom jordbruket under de 
kommande åren. Under 2022 kommer det ske förhandlingar med  kommissionen 
för att färdigställa den strategiska planen, samt nationella förberedelser och 
 informationsinsatser. Planen ska sedan träda i kraft i januari 2023.392
Under 2021 har Jordbruksverket påbörjat en översyn av nitratkänsliga områden 
som ska slutföras under 2022. Jordbruksverket har tidigare genomfört en översyn 
av Sveriges åtgärdsprogram enligt nitratdirektivet i de delar som rör förordningar 
och föreskrifter till miljöbalken.393 Som ett resultat av det har Jordbruksverket 
beslutat vissa ändringar i reglerna för lagring och spridning av gödsel, som kommer 
att träda i kraft under 2022.394
389  Jordbruksverkets årsredovisning 2021.
390  Jordbruksverkets återrapportering till vattenmyndigheterna av genomförda åtgärder inom 
vattenförvaltningens åtgärdsprogram 2021, Jordbruksverket åtgärd 1.
391  Regeringen. 2021. Uppdrag att överlämna förslag till Sveriges strategiska plan för den gemensamma 
jordbruks politiken 2023–2027 till Europeiska kommissionen. Regeringsbeslut N2021/03087.
392  Jordbruksverket. 2021. Stöd till jordbruket och landsbygden 2023–2027. Online. 2022-01-05.  
https:/ /jordbruksverket.se/stod/stod-till-jordbruket-och-landsbygden-2023-2027  
393  Jordbruksverket. 2020. Översyn av Sveriges åtgärdsprogram enligt nitratdirektivet. Rapport 2020:12. 
394  SJVFS 2021:37 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser149Under 2021 har Jordbruksverket genomfört ett nationellt tillsynsprojekt tillsammans 
med kommuner om växtnäringsläckage från hästgårdar. Projektet fokuserade på 
uppföljning av lagstiftningen kring lagring, spridning och bortskaffande av häst -
gödsel samt hur gödsel i rasthagarna hanterades. Resultatet kommer att samman -
ställas i en rapport som publiceras våren 2022.395
Av de cirka 718 000 fastigheter i Sverige som har vattentoalett men som inte är 
anslutna till kommunalt avloppsnät, utan till så kallade små avloppsanläggningar, 
saknar 20 procent godkänd396 rening. Tio procent har okänd rening.397 Den regio -
nala miljömålsuppföljningen lyfter att arbete pågår i många kommuner för att öka 
åtgärdstakten för små avlopp genom prövning och tillsyn.398 Även återrapporteringen 
av genomförda åtgärder inom vattenförvaltningen visar att ett stort arbete med 
att kartlägga, inventera och åtgärda små avlopp har genomförts.399 Vattenmyndig -
heternas uppföljning visar dock att tillsynstakten hos kommunerna generellt är för 
låg för att säkerställa att fastighetsägares små avloppsanläggningar upprätthåller 
sin funktion över tid. En jämförelse av planerad tillsyn och utförd tillsyn visar att 
tillsynstakten är omkring hälften så hög som den behöver vara (genomförd tillsyn 
för 2020 var 55 procent av tillsynsbehovet). I Sverige som helhet behöver tillsyns -
takten därför öka, men behovet varierar mellan kommuner.400 
Under 2021 beslutades om en nationell strategi för tillsyn enligt miljöbalken. Stra -
tegin har tagits fram i samverkan mellan Naturvårdsverket, Havs- och vatten myndig-
heten, Folkhälsomyndigheten, Jordbruksverket, Socialstyrelsen Energi myndigheten 
och Svenska kraftnät. Den nationella strategin ska öka förutsättningarna för att 
reglerna i miljöbalken följs. Strategin gäller för perioden 2022–2024, därefter ska en 
ny version av strategin tas fram. Strategin syftar till att främja tillsyn inom  områden 
som ur ett nationellt perspektiv är extra angelägna under strategins period. En ökad 
tydlighet gynnar att myndigheternas samlade resurser och kompetens används 
effektivare, bidrar till en ökad likvärdighet i tillsynen och underlättar  planeringen 
av tillsyn.401 Strategin innehåller sex tillsynsområden, som vart och ett har inringade 
fokusområden och effektmål. Som exempel finns inom fokus  området Kvalitets­
säkrad kontroll – utsläpp till vatten  effektmål om förbättrad kvalitet på  provtagning 
och flödesmätning vid avloppsreningsverk. Fokusområdena Små avlopp  och Växt­
näringsläckage från jordbruk och hästgårdar  innehåller båda effektmål om att de 
kommunala tillsynsmyndigheterna ska bli bättre på att identifiera och bedriva tillsyn 
på de anläggningar och verksamheter där risken för negativ påverkan på hälsa och 
miljö är som störst.402
395  Jordbruksverkets årsredovisning 2021.
396  Dessa 20 procent har enbart slamavskiljning. Att avloppsanläggningar ska ha längre gående rening än 
slamavskiljning har varit ett lagkrav sedan 1969.
397  SMED. 2021. Datainsamling om teknikuppgifter för små avlopp. SMED rapport nr 28 2021. 
398  Regional årlig uppföljning av Ingen övergödning 2021.
399  Vattenmyndigheterna. 2020. Genomförda åtgärder för att uppnå miljökvalitetsnormer för vatten 2019. 
Vattenmyndigheternas rapport 2020:1.
400  Vattenmyndigheterna. 2021. Kommuners och myndigheters genomförda åtgärder 2020. Diarienummer: 
50596-2020. 
401  Naturvårdsverket. 2021. Nationell strategi för tillsyn enligt miljöbalken. Online. 2021-11-29. https:/ /www.
naturvardsverket.se/vagledning-och-stod/miljobalken/nationell-strategi-for-miljobalkstillsynen/  
402  Naturvårdsverket. 2021. Fokusområden och effektmål för nationella strategin för miljöbalkstillsynen 2022–
2024. Online. 2021-11-29. https:/ /www.naturvardsverket.se/globalassets/vagledning/miljobalken/tillsyn---nat-
strategi/att-anvanda-strategin/fokusomraden-och-effektmal-2022-2024.pdf   150
INGEN ÖVERGÖDNINGNaturvårdsverket redovisade under 2021 ett regeringsuppdrag om känsliga områden 
enligt avloppsdirektivet.403 Uppdraget syftade primärt till att föreslå regler för att 
säkerställa en återkommande översyn av känsliga områden samt att föreslå kriterier 
för identifiering av känsliga områden enligt vad som föreskrivs i  avloppsdirektivet. 
Avloppsdirektivets bestämmelser om känsliga områden styr krav på framför allt 
kväverening. Naturvårdsverkets utgångspunkt i uppdraget var att föreslå författ -
ningsändringar som är så lite ingripande som möjligt, med hänsyn till att större 
förändringar kan bli aktuella på några års sikt, eftersom ett nytt avloppsdirektiv 
håller på att tas fram. Regeringsuppdraget har sin grund i en formell underrättelse 
från EU-kommissionen, som identifierat ett antal brister i Sveriges genomförande 
av avloppsdirektivet.404 
Regeringen beslutade under 2021 om två etappmål för dagvatten. Syftet med 
de båda etappmålen är att främja en hållbar dagvattenhantering i syfte att anpassa 
samhället till ett förändrat klimat, minska spridning av föroreningar och närings -
ämnen samt ta tillvara vattnet som en resurs. I samband med beslutet fick Naturvårds -
verket i uppdrag att, i samverkan med ett antal andra myndigheter och i dialog med 
kommunsektorn, ta fram en nationell vägledning om hållbar dagvattenhantering.405
Under 2021 gjorde Naturvårdsverket en utlysning som ger stöd till kunskaps -
höjande utredningar kring dagvattenhantering och förbättrad vattenmiljö. Utred -
ningarna ska bland annat bidra till att Ingen övergödning  och ett flertal andra 
miljö kvalitetsmål kan nås.406 Under 2021 gjorde Naturvårdsverket också  tillsammans 
med Havs- och vattenmyndigheten en utlysning av forskningsmedel till syntes -
analyser om avloppsvatten och övergödning. Syftet är att sammanfatta och analysera 
befintligt kunskapsläge och peka på kunskapsbehov. Budgeten för utlysningen är 
cirka 12 miljoner kronor, och arbetet med synteserna kommer att pågå 2022–2023.407
Under 2021–2023 genomförs en våtmarkssatsning där mer medel tillförs  anslaget 
Åtgärder för värdefull natur  för att restaurera, återväta och anlägga våtmarker. 
Sats ningen genomförs främst genom att medel tillförs inom den lokala naturvårds -
satsningen (LONA) och till länsstyrelserna.408 En del går till Skogsstyrelsens arbete 
med återvätning av dikade torvmarker.409 I den regionala miljömålsuppföljningen 
framgår att LONA är ett viktigt komplement till LOVA och landsbygdsprogrammet 
när det gäller finansiering av våtmarker. Ett flertal våtmarksprojekt har beviljats medel 
från LONA under 2021. Flera län ser behov av en översyn och förenkling av  lagstiftning 
kopplad till markavvattning för att främja arbetet med att förbättra den naturliga 
reningen av näringsämnen genom restaurering och anläggande av våtmarker.410
403  Naturvårdsverket. 2021. Reglering för översyn av känsliga områden och lämpliga kriterier för identifiering av 
känsliga områden enligt avloppsdirektivet. Ärendenr: NV-07345-20.  
404  Naturvårdsverket. 2021. Information om överträdelseärenden mot Sverige. Online. 2021-12-14. https:/ /www.
naturvardsverket.se/vagledning-och-stod/avlopp/information-om-overtradelsearenden-mot-sverige . 
405  Naturvårdsverket. 2021. Nationell vägledning om hållbar dagvattenhantering. Online. 2021-12-14. https:/ /www.
naturvardsverket.se/om-oss/regeringsuppdrag/pagaende-regeringsuppdrag/nationell-vagledning-om-hallbar-
dagvattenhantering
406  Naturvårdsverket. 2021. Stöd till dagvattenutredningar. Online. 2021-06-15. https:/ /www.naturvardsverket.se/
Stod-i-miljoarbetet/Bidrag/Stod-till-dagvattenutredningar/
407  Naturvårdsverket. 2021. Utlysning av forskningsmedel till syntesanalyser av avloppsvatten och övergödning. Online. 
2021-06-15. https:/ /www.naturvardsverket.se/Stod-i-miljoarbetet/For-forskare-och-granskare/Miljoforskningsanslaget/
Stangda-utlysningar/Utlysning-av-forskningsmedel-till-syntesanalyser-av-avloppsvatten-och-overgodning/  
408  Naturvårdsverket. 2021. Våtmarkssatsning 2021–2023. Online. 2021-02-04. https:/ /www.naturvardsverket.se/
Miljoarbete-i-samhallet/Miljoarbete-i-Sverige/Uppdelat-efter-omrade/Vatmarker/Vatmarkssatsning-2021-2023/  
409  Skogsstyrelsen. 2021. 169 miljoner till Skogsstyrelsen för återvätning av dikade torvmarker. Online. 2022-02-28. 
https:/ /www.skogsstyrelsen.se/nyhetslista/169-miljoner-till-skogsstyrelsen-for-atervatning-av-dikade-torvmarker/  
410  Regional årlig uppföljning av Ingen övergödning 2021. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser151Tillstånd i havet (precisering 4)
Preciseringen följs upp i miljömålsindikatorn Miljöstatus för övergödning enligt 
havsmiljöförordningen .411 Indikatorn uppdateras inte årligen, eftersom bedömningen 
av miljöstatus görs vart sjätte år. Karta med senaste tillgängliga data finns  publicerad 
i årlig uppföljning 2020.412 Bedömningar inom havsmiljöförvaltningen visar att av 
Sveriges omgivande hav är det bara Skagerraks utsjövatten som är fritt från över-
gödning.413,414
Preciseringen följs också upp av miljömålsindikatorn Syrefattiga och syrefria 
bottnar .415 Ett tydligt tecken på övergödningsproblematiken i Östersjön är utbred -
ningen av syrefattiga och syrefria bottnar som är fortsatt omfattande (se figur 7.3 
och 7.4).416 
Figur 7.3  Karta över syrefattigt och syrefritt bottenvatten i Östersjön 2021
Kartan visar att syresituationen i Östersjöns djupvatten är fortsatt dålig. Svarta områden på 
kartan markerar syrefria bottnar där växt- och djurliv ofta saknas helt. Däremot finns bakterier 
som vid nedbrytning av organiskt material bildar giftigt svavelväte. Grå områden markerar 
syrefattiga bottnar där växt- och djurlivet ofta är begränsat. Kartan bygger på data från hösten 
2021. I figur 7.4 visas hur utvecklingen har sett ut över tid. 
Källa: Oceanografiska enheten, SMHI 
411  https:/ /sverigesmiljomal.se/miljomalen/ingen-overgodning/miljostatus-for-overgodning-enligt-
havsmiljoforordningen/  
412  Naturvårdsverket. 2020. Miljömålen. Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2020 – Med fokus på 
413  Havs- och vattenmyndigheten. 2018. Marin strategi för Nordsjön och Östersjön 2018–2023. Havs- och vatten-
myndighetens rapport 2018:27. 
414  Havs- och vattenmyndigheten. 2021. Marin strategi för Nordsjön och Östersjön. Åtgärdsprogram för havsmiljön 
2022–2027 enligt havsmiljöförordningen. Rapport 2021:20.
415  https:/ /sverigesmiljomal.se/miljomalen/ingen-overgodning/syrefattiga-och-syrefria-bottnar/  
416  Hansson M. & Viktorsson L. 2021. Oxygen Survey in the Baltic Sea 2021 - Extent of Anoxia and Hypoxia 1960–2021. 
SMHI, Report Oceanography no 72.  152
INGEN ÖVERGÖDNINGFigur 7.4  Utbredning av syrefattigt och syrefritt bottenvatten i Östersjön 1960–2021
Area (%)Area (10 000 km2)
Syrebrist: <2 ml O/uni2082/l (10 000 km²) Syrefritt: <0 ml O/uni2082/l (10 000 km²) Syrebrist: <2 ml O/uni2082/l (%) Syrefritt: <0 ml O/uni2082/l (%)051015202530354045
1960 1965 1970 1975 1980 1985 1990 1995 2000 2005 2010 2015 2020
Figuren visar areell utbredning av syrefattigt och syrefritt bottenvatten i Egentliga Östersjön, 
Finska viken och Rigabukten, augusti till oktober, 1960–2021. Staplarna visar utbredning i kvadrat -
kilometer (avläses mot y-axeln till vänster). Punkterna visar hur stor andel, i procent, av havs -
bassängernas bottenarea som har syrefattigt eller syrefritt vatten (avläses mot y-axeln till höger). 
Under 2021 beslutade Havs- och vattenmyndigheten om ett uppdaterat åtgärds -
program för havsmiljön.417 Åtgärdsprogrammet är det andra som beslutats enligt havs -
miljöförordningen, och ska genomföras under perioden 2022–2027. Åtgärderna riktar 
sig till myndigheter och kommuner. Det första åtgärdsprogrammet beslutades 2015, 
och flera av åtgärderna från detta fortsätter i det uppdaterade åtgärdsprogrammet, 
varav några i modifierad form. Det har även tillkommit nya åtgärder. Övergödnings -
åtgärderna i åtgärdsprogrammet för havsmiljön riktar sig mot havsbaserade akti -
viteter, och ska komplettera vattenförvaltningens åtgärdsprogram som innehåller 
åtgärder mot landbaserade aktiviteter som ska minska näringsämnestillförseln från 
land till hav. 
De tre övergödningsåtgärderna som beslutades 2015 kvarstår i det uppdaterade 
åtgärdsprogrammet för havsmiljön. Åtgärden418 om internbelastning av fosfor i 
Östersjön modifieras vid uppdateringen, för att konkretisera det kunskapsbyggande 
arbete som hittills genomförts inom ramen för åtgärden. Fokus för den modifierade 
åtgärden är att genomföra pilotprojekt för att begränsa internbelastningen – med 
förankring i resultat från tidigare utförda undersökningar samt relevanta nationella 
och internationella vägledningar. Genomförandet förväntas ske i nära samarbete 
med bland annat Finland, som har en liknande åtgärd i sitt åtgärdsprogram. De 
andra två övergödningsåtgärderna419 från det första åtgärdsprogrammet handlar 
om blå fånggrödor och vattenbrukstekniker. Åtgärderna kvarstår oförändrade i 
det uppdaterade åtgärdsprogrammet och arbetet fortsätter, både i Västerhavet där 
tångodling börjar etablera sig och med vidareutveckling av musselodlingsteknik 
i Östersjön. 
417  Havs- och vattenmyndigheten. 2021. Marin strategi för Nordsjön och Östersjön. Åtgärdsprogram för havsmiljön 
418  ÅPH10
419  ÅPH11-12 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser153Det uppdaterade åtgärdsprogrammet innebär också fortsatt arbete med de  åtgärder420 
från första åtgärdsprogrammet som innebär att förlorade livsmiljöer (till exempel 
ålgräsängar) återskapas, vilket bedöms ha en positiv – om än mest lokal – effekt på 
övergödning. I det uppdaterade åtgärdsprogrammet tillkommer också en ny åtgärd421 
som är relevant för övergödning, det är en åtgärd om att minimera miljö påverkan 
från sjöfart i den marina miljön. Åtgärden ska bland annat bidra till minskad till -
försel av övergödande ämnen från sjöfart.
Analys
Analyser av styrmedel och behov av insatser kommer att presenteras i nästa för -
djupade utvärdering av Ingen övergödning  som kommer att publiceras hösten 2022. 
Nedan görs en övergripande analys per precisering av vilka effekter insatta åtgärder 
och styrmedel har gett eller förväntas ge, samt en kort beskrivning av utvecklingen 
i miljön.
För att preciseringen om påverkan på havet ska kunna nås är internationellt arbete 
viktigt, särskilt inom de regionala havsmiljökonventionerna Helcom och Ospar. Det 
är därför positivt att det under 2021 beslutats om uppdateringar både av Helcoms 
aktionsplan för Östersjön och Ospars miljöstrategi för Nordostatlanten. Alla länder 
behöver nu omsätta dessa åtaganden i ett ökat genomförande av fysiska åtgärder 
för att få effekt på övergödningspåverkan på havet.
För att den svenska tillförseln av kväve och fosfor till omgivande hav ska minskas 
tillräckligt behövs främst åtgärdsarbete på land. Mycket åtgärdsarbete pågår, och 
tidigare har både kväve- och fosfortillförseln till havet minskat. De senaste åren 
är trenden dock inte lika tydlig. Sedan 2012 har minskningen avstannat till en del 
havsbassänger och i vissa fall har tillförseln börjat öka igen.422,423,424 Det är tydligt att 
åtgärdsarbetet behöver fortsätta, och utökas, för att målen ska kunna nås. 
Enligt vattenmyndigheternas beräkningar av hur mycket övergödningsåtgärder 
som potentiellt kan genomföras under de kommande två förvaltningscyklerna 
skulle det kunna vara tillräckligt för att minska fosfortillförseln till havet så att 
Sveriges mål inom aktionsplanen för Östersjön nås.425 För kväve räcker åtgärderna 
i vattenmyndigheternas beräkning inte för att nå målen, men åtgärder under EU:s 
takdirektiv för att minska det atmosfäriska nedfallet samt en ny åtgärd om minskad 
påverkan från sjöfart i det uppdaterade åtgärdsprogrammet för havs miljön uppges 
420  ÅPH29-31.
421  ÅPH38. Åtgärden syftar till att minimera miljöpåverkan från sjöfart i den marina miljön. Detta inkluderar 
tillförseln av övergödande ämnen bland annat från tvättvatten från de fartyg som använder öppet system för 
rökgasskrubber, vilket medför att mängderna av nitrater från denna källa minskar. Åtgärden syftar också till att 
begränsa utsläpp av lastrester, vilket kan vara ytterligare en källa till näringsbelastning genom näringstillförsel 
från fartyg som transporterar konstgödsel eller komponenter i konstgödsel.
422  Baltic Eye. 2021. Policy brief: Fortsatta åtgärder på land krävs för att nå de ambitiösa övergödningsmålen. 
Online. 2022-01-17. https:/ /balticeye.org/sv/policy-briefs/fortsatta-atgarder-kravs/
423  Havs- och vattenmyndigheten. 2021. Marin strategi för Nordsjön och Östersjön. Åtgärdsprogram för 
havsmiljön 2022–2027 enligt havsmiljöförordningen. Rapport 2021:20.
424  Havs- och vattenmyndigheten. 2020. Faktablad för att bedöma indikator till miljökvalitetsnorm enligt 
19 havsmiljöförordningen. A.1.1 Tillförsel av kväve och fosfor. Version Nr.1.0, 2020-12-11.
425  Havs- och vattenmyndigheten. 2021. Marin strategi för Nordsjön och Östersjön. Åtgärdsprogram för 
havsmiljön 2022–2027 enligt havsmiljöförordningen. Rapport 2021:20. 154
INGEN ÖVERGÖDNINGäven kunna bidra.426 Det är dock osäkert om fysiska övergödningsåtgärder inom jord -
bruket faktiskt kommer att genomföras i den utsträckning vattenmyndig heterna har 
räknat med. Ett utökat resonemang om detta finns under avsnittet Tillstånd i sjöar, 
vattendrag, kustvatten och grundvatten  nedan.
De åtgärder som genomförs i dag är viktiga för att öka möjligheterna att nå precise -
ringen, men nuvarande styrmedel förväntas inte ge tillräcklig effekt för att preciseringen 
ska kunna nås.
För preciseringen om påverkan på landmiljön syns positiva trender både gällande 
utsläpp och atmosfäriskt nedfall av kväve. Här ser man tydligt att åtgärder som minskar 
kväveutsläppen också leder till minskat nedfall och minskad påverkan på miljön. För 
att preciseringen ska kunna nås behöver nedfallet minska ytterligare, och även utsläppen 
behöver därför fortsätta att minska. En stor del av det kväve som faller ner över Sverige 
kommer från utsläpp i andra länder, vilket gör inter nationellt arbete viktigt.
De svenska utsläppen av kväveoxider och ammoniak år 2030 kommer enligt scena -
rier427 vara högre än åtagandena inom EU:s takdirektiv, vilket innebär att fler åtgärder 
behövs. Dessa åtgärder ska finnas i det nationella  luftvårdsprogrammet, men enligt en 
rapport428 från Naturvårdsverket kommer åtgärderna i Sveriges  nuvarande nationella 
luftvårdsprogram inte vara tillräckliga för att uppfylla  åtagandena för kväveoxid.
ringen, men nuvarande styrmedel förväntas inte ge tillräcklig effekt för att preciseringen 
Tillstånd i sjöar, vattendrag, kustvatten och grundvatten  
Mycket åtgärdsarbete pågår för att minska övergödningspåverkan i inlands- och kust -
vatten. Det tar ofta lång tid innan man ser effekter av åtgärdsarbetet i förbättrat miljö -
i marken och i bottensediment i sjöar och vattendrag.
Det är i dag svårt att se entydiga eller generella trender i miljötillståndet, och det 
finns både förbättringar och försämringar. Till exempel visar analyser att det i jord-
bruksdominerade vattendrag finns både ökande och minskande trender för kväve- och 
fosforhalter.429 Ett annat exempel är Stockholms skärgård, där miljötillståndet förbättrats 
i innerskärgården, men försämrats i ytterskärgården.430 När det gäller statusklassningen 
inom vattenförvaltningen är det svårt att jämföra de senaste klassificeringarna med 
de som gjorts i tidigare förvaltningscykler eftersom både arbetssätt och bedömnings -
grunder har förändrats.431
426  Havs- och vattenmyndigheten. 2021. Marin strategi för Nordsjön och Östersjön. Åtgärdsprogram för havsmiljön 
427  Naturvårdsverket. 2021. Sveriges åtagande enligt nya takdirektivet (Nec2). Online. 2021-12-17. https:/ /
luftfororeningar/sveriges-atagande-enligt-nya-takdirektivet-nec2  
428  Naturvårdsverket. 2020. Utsläpp av luftföroreningar i Sverige. Fördjupad trendanalys av historiska och framtida 
utsläpp av luftföroreningar. Naturvårdsverkets rapport 6915.
429  Näringsdepartementet. 2020. Sveriges rapportering enligt artikel 10 i rådets direktiv 91/676/EEG om skydd mot att 
vatten förorenas av nitrater från jordbruket. N2020/0119/SMF.
430  Walve J. & Rolff C. 2021. Tillståndet i kustvattnet – resultat från förbundets mätprogram. Svealandskusten 2021. 
431  Vattenmyndigheterna. 2020. Förvaltningsplan för vatten 2021–2027. Samrådshandling november 2020. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser155För att lösa övergödningsproblemen är det viktigt att det åtgärdsarbete som  påbörjats 
fortsätter, med långsiktig planering och hög ambitionsnivå. LEVA har visat att lokal 
åtgärdssamordning kan öka takten i åtgärdsgenomförandet, och satsningen på 
åtgärdssamordnare behöver därför fortsätta långsiktigt. Fortsatt statlig  finansiering 
av övergödningsåtgärder via LOVA och gemensamma jordbrukspolitiken är  avgörande 
för möjligheterna att nå miljökvalitetsmålet, och tillgängliga medel behöver  motsvara 
åtgärdsbehovet. Långsiktighet och förutsägbarhet i  finansiering är viktigt för att kunna 
planera åtgärdsarbetet effektivt. Vattenförvaltningens åtgärdsprogram ska leda till 
att tillräckligt mycket åtgärder genomförs så att miljö kvalitetsnormerna i inlands- 
och kustvatten följs, och är därför viktigt för miljö kvalitetsmålet Ingen övergödning . 
Vatten myndigheterna gör en årlig uppföljning432 av hur myndigheter och kommuner 
arbetar med åtgärdsprogrammens administrativa åtgärder. Utifrån uppföljningen 
går det inte att avgöra om detta i sin tur leder till ökat genomförande av de fysiska 
åtgärder av markägare och verksamhets utövare som behövs för att nå miljökvalitets -
normerna för övergödning. Det är därför svårt att säga vilken effekt som åtgärds -
programmen hittills har haft på miljötillståndet. Nya åtgärdsprogram skulle ha 
trätt i kraft under 2021, men inväntar nu regeringsprövning.
Mycket av åtgärderna för att minska övergödningen behöver genomföras inom 
jordbruket. Vid framtagandet av förslag till nya åtgärdsprogram gjorde vattenmyndig-
heterna en beräkning433 av hur mycket av de prioriterade fysiska övergödningsåtgärder 
som potentiellt kan genomföras inom jordbruket under de kommande två förvalt -
ningscyklerna, det vill säga fram till 2033. Enligt vattenmyndigheternas beräkningar 
kan åtgärder som motsvarar 70 procent av åtgärdsbehovet för fosfor och 50 procent 
av åtgärdsbehovet för kväve genomföras. Det finns dock flera frågetecken kring hur 
mycket fysiska åtgärder som i praktiken kommer att genomföras. Vattenmyndig -
heternas beräkningar förutsätter en större budget för statlig medfinansiering (via 
gemensamma jordbrukspolitiken och LOVA) än vad som finns i dag. Det är också 
osäkert om det är praktiskt möjligt att genomföra så mycket fysiska åtgärder under 
perioden, exempelvis är det enligt Jordbruksverket434 och flera andra remissinstanser 
inte realistiskt att strukturkalka i den omfattning som vattenmyndigheterna har 
 räknat med. Beräkningarna innebär också en rejäl ökning i genomförandetakt.
Vattenmyndigheterna har beräknat435 att de jordbruksåtgärder som genomförts 
under de senaste sex åren lett till cirka 29 ton436 i minskat fosforläckage. Nu räknar437 
man med nästan tio gånger så stor åtgärdsvolym de kommande tolv åren. Många 
övergödningsåtgärder i jordbruket är beroende av ett frivilligt genomförande, vilket 
kan medföra att anslutningsgraden inte blir den förväntade. Den gemensamma 
432  Vattenmyndigheterna. 2021. Kommuners och myndigheters genomförda åtgärder 2020. Diarienummer: 50596-
2020.
433  Vattenmyndigheterna. 2020. Metod för påverkanstypen Diffusa källor – Jordbruk. Förslag på åtgärder och 
miljökvalitetsnormer. Version 1.2. 2021-01-22.
434  Jordbruksverket. 2021. Yttrande. Vattenmyndigheternas förslag till förvaltningsplan och åtgärdsprogram 
2021–2027. Dnr: 4.1.17-16643/2020.
435  Vattenmyndigheterna. 2020. Metod för påverkanstypen Diffusa källor – Jordbruk. Förslag på åtgärder och 
436  Detta är troligtvis en underskattning av effekten av genomförda åtgärder i jordbruket under perioden, då 
bara åtgärder som registrerats inom landsbygdsprogrammet, SMHI:s våtmarksdatabas och till viss del lokala 
vattenvårdsprojekt kunnat sammanställas. Åtgärder som bekostats av jordbrukare på egen hand har inte ingått 
i beräkningarna eftersom det inte finns tillräcklig information om dessa. Siffran är ändå relevant att använda i 
jämförelsen, eftersom den effekt av potentiella genomförda åtgärder fram till 2033 som vattenmyndigheterna har 
beräknat är räknad utifrån åtgärder som finansieras via den gemensamma jordbrukspolitiken och LOVA.
437  Vattenmyndigheterna. 2020. Metod för påverkanstypen Diffusa källor – Jordbruk. Förslag på åtgärder och 
miljökvalitetsnormer. Version 1.2. 2021-01-22. 156
INGEN ÖVERGÖDNINGjordbrukspolitiken är viktig för åtgärdsgenomförandet, men i miljökonsekvens -
beskrivningen438 av förslaget till Sveriges strategiska plan för 2023–2027 konstateras 
att det finns en tydlig risk att planens åtgärder inte i tillräcklig grad hindrar jord -
brukets negativa påverkan på vatten, och inte heller bidrar tillräckligt i enlighet med 
reglerna i vattendirektivet och dess åtgärdsprogram. Stöd för strukturkalkning, som 
funnits i tidigare landsbygdsprogram, finns inte med i den strategiska planen.
Vattenmyndigheternas beräkningar bygger också på att genomförda fysiska 
åtgärder får en viss uppskattad effekt på kväve- och fosforläckaget, och även här 
finns osäkerheter. Sammantaget gör dessa faktorer att det är osäkert om fysiska 
övergödningsåtgärder inom jordbruket kommer genomföras i den utsträckning 
och uppnå den totala åtgärdseffekt som vattenmyndigheterna har räknat på. Även 
om hela den beräknade effekten skulle uppnås kommer det ändå bara motsvara 
70 procent av åtgärdsbehovet för fosfor och 50 procent av åtgärdsbehovet för kväve. 
De åtgärder som genomförs i dag är viktiga för att öka möjligheterna att nå 
preciseringen, men nuvarande styrmedel förväntas inte ge tillräcklig effekt för att 
preciseringen ska kunna nås.
Tillstånd i havet (precisering 4)
För att preciseringen om tillstånd i havet ska kunna nås behöver först preciseringen 
om påverkan på havet nås. Åtgärdsarbete för att minska tillförseln av kväve och 
fosfor från land till hav är därför avgörande. En förutsättning för att uppnå god 
miljöstatus för övergödning i svenska havsområden är att belastningen minskar även 
på angränsande havsområden. Internationellt samarbete är därför nödvändigt.
Övergödningen i havet kommer dock inte upphöra direkt när tillförseln av kväve 
och fosfor har minskat till målnivåerna satta inom aktionsplanen för Östersjön. 
Modelleringar439 visar att det då kommer ta olika lång tid att nå god miljöstatus för 
övergödning i olika delar av Östersjön, från årtionden i vissa havsbassänger till 
århundraden i andra. Därför behövs också fortsatt arbete med åtgärder som syftar 
till att öka havets förmåga till återhämtning, minska övergödningseffekter och 
hantera internbelastningen, vilket är inriktningen på övergödningsåtgärderna 
i åtgärdsprogrammet för havsmiljön.
Sedan 1980-talet, när utsläppen var som störst, har tillförseln av kväve och 
fosfor till Östersjön minskat kraftigt. Trots detta är övergödningssituationen fort -
farande allvarlig, framför allt i de centrala delarna. Koncentrationerna av kväve 
och fosfor i vattnet har inte minskat i någon större utsträckning. Under de senaste 
årtiondena har även utbredningen av syrebrist i havet varit rekordstor och cyano -
bakterieblomningarna har varit omfattande. Att vi inte ser några förbättringar 
ännu beror delvis på det begränsade vattenutbytet med omliggande hav, som gör 
att omsättningstiden i Östersjön är lång – för fosfor omkring 50 år. Dessutom har 
tillförseln från land varit hög under lång tid, vilket har byggt upp ett lager av fosfor 
i Östersjön, som cirkulerar mellan vattnet och de övre sedimentlagren. När syre -
bristen har brett ut sig i Östersjön har mer av den fosfor som ansamlats i systemet 
438  Hilding-Rydevik, T. m.fl. 2021. Strategisk miljöbedömning av Sveriges strategiska plan för den gemensamma 
jordbrukspolitiken (GJP) 2023–2027. Professional Management. 
439  Murray, C.J., Müller-Karulis, B., Carstensen, J., Conley, D.J., Gustafsson, B.G. and Andersen, J.H. 2019. Past, 
Present and Future Eutrophication Status of the Baltic Sea. Front. Mar. Sci. 6:2. doi: 10.3389/fmars.2019.00002. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser157omfördelats från sedimenten till vattnet, så kallad internbelastning. Det tar därför 
lång tid innan effekter av minskningarna i tillförsel från land syns.440 ,441
Vi ser alltså inga storskaliga förbättringar i havet ännu, men enligt modelleringar 
gjorda av Baltic Nest Institute hade miljötillståndet varit ännu värre om inga åtgärder 
hade gjorts. Om tillförseln hade fortsatt på 1980-talets nivå hade koncentrationerna av 
kväve och fosfor varit betydligt högre än i dag, primärproduktionen hade varit högre, 
och syreförhållandena sämre. Enligt modelleringarna kommer koncentrationerna 
av kväve och fosfor i havet att minska i framtiden, även om tillförseln ligger kvar på 
dagens nivåer. Det visar att de åtgärder som görs får effekt, men att det tar lång tid. 
För att nå god status behöver dock tillförseln minska ytterligare.442 ,443
Betydelsen för Agenda 2030
Miljökvalitetsmålet  Ingen övergödning  har nära kopplingar till hållbarhetsmål 6 ( Rent 
vatten och sanitet för alla ), mål 14 ( Hav och marina resurser ) samt mål 15 ( Ekosystem och 
biologisk mångfald ) i Agenda 2030. En detaljerad beskrivning av hur dessa kopplingar 
ser ut finns i Havs- och vattenmyndighetens rapport av ett tidigare regeringsuppdrag.444 
I tabell 7.1 redovisas de delmål i Agenda 2030 som påverkas av åtgärder inom Ingen 
övergödning  under 2021.
Tabell 7.1  Påverkan på Agenda 2030 av åtgärder inom Ingen övergödning  2021
6.3
 
6.6Genomförande av åtgärdsprogram inom vattenförvaltningen, åtgärds -
samordning inom LEVA, fördelning av LOVA-medel och miljöersättningar 
genom landsbygds programmet, miljöbalksprövning och miljötillsyn.
Genomförande av åtgärdsprogram inom vattenförvaltningen, åtgärds -
genom landsbygds  programmet, genomförande av nytt takdirektiv, miljö -
balksprövning och miljötillsyn.
14.1 
 
14.2Genomförande av åtgärdsprogram inom vattenförvaltningen, genom  förande 
av åtgärdsprogram för havsmiljön, åtgärdssamordning inom LEVA, fördel -
ning av LOVA-medel och miljöersättningar genom landsbygds programmet, 
genomförande av nytt takdirektiv, miljöbalksprövning och miljötillsyn.
Genomförande av åtgärdsprogram inom vattenförvaltningen,  genomförande 
av åtgärdsprogram för havsmiljön, miljöbalksprövning och miljötillsyn.
15.1 Genomförande av åtgärdsprogram inom vattenförvaltningen, åtgärds -
genom landsbygdsprogrammet, genomförande av nytt takdirektiv, miljö -
Tabellen visar delmål i Agenda 2030 som påverkats av åtgärder under 2021 för att uppnå miljökvalitets -
målet  Ingen övergödning . I tabellen ges även exempel på åtgärder.
440  Baltic Eye. 2021. Policy brief: Fortsatta åtgärder på land krävs för att nå de ambitiösa övergödningsmålen. Online. 
2022-01-17. https:/ /balticeye.org/sv/policy-briefs/fortsatta-atgarder-kravs/
441  Baltic Eye. 2020. Så övergött hade Östersjön varit om inget gjorts. Online. 2022-01-17. https:/ /balticeye.org/sv/
overgodning/sa-overgott-hade-ostersjon-varit-om-inget-gjorts/
442  Baltic Eye. 2021. Policy brief: Fortsatta åtgärder på land krävs för att nå de ambitiösa övergödningsmålen. Online. 
443  Baltic Eye. 2020. Så övergött hade Östersjön varit om inget gjorts. Online. 2022-01-17. https:/ /balticeye.org/sv/
444  Fi2016/01355/SFÖ, https:/ /www.havochvatten.se/hav/uppdrag--kontakt/vart-uppdrag/regeringsuppdrag/
regeringsuppdrag/agenda-2030-2016.html   158
INGEN ÖVERGÖDNINGBedömning av utvecklingen i miljön
Det går inte att se en tydlig riktning för utvecklingen i miljön.
På nationell nivå är det antingen svårt att se entydiga eller generella förändringar 
i miljötillståndet, eller så tar positiva och negativa förändringar ut varandra. I den 
regionala miljömålsuppföljningen av Ingen övergödning  gör 14 län bedömningen 
att utvecklingen i miljön är neutral, fyra län bedömer utvecklingen som oklar, två 
län bedömer utvecklingen som positiv och ett län bedömer att utvecklingen är 
negativ.445 Klimatförändringarna kan också få stor betydelse för hur övergödnings -
problematiken utvecklas på längre sikt och åtgärder mot övergödning blir ännu 
viktigare i ett förändrat klimat.446
445  Regional årlig uppföljning av Ingen övergödning 2021.
446  SMHI. 2020. Klimatförändringen gör det ännu viktigare att minska övergödningen. Online. 2022-02-28. 
https:/ /www.smhi.se/forskning/forskningsnyheter/klimatforandringen-gor-det-annu-viktigare-att-minska-
overgodningen-1.161307   159
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserLEVANDE SJÖAR OCH VATTENDRAG
LEVANDE SJÖAR OCH VATTENDRAGLevande sjöar och vattendrag
ANSVARIG MYNDIGHET:  HAVS- OCH VATTENMYNDIGHETEN
Sjöar och vattendrag ska vara ekologiskt hållbara och deras variationsrika 
 livsmiljöer ska bevaras. Naturlig produktionsförmåga, biologisk mångfald, 
 kulturmiljövärden samt landskapets ekologiska och vattenhushållande 
 funktion ska bevaras, samtidigt som förutsättningar för friluftsliv värnas. 
Regeringen har fastställt elva preciseringar:
GOD EKOLOGISK OCH KEMISK STATUS:  Sjöar och vattendrag har minst god 
ekologisk status eller potential och god kemisk status i enlighet med förordningen 
(2004:660) om förvaltning av kvaliteten på vattenmiljön.
OEXPLOATERADE OCH I HUVUDSAK OPÅVERKADE VATTENDRAG:  Oexploaterade 
och i huvudsak opåverkade vattendrag har naturliga vattenflöden och vattennivåer 
bibehållna.
YTVATTENTÄKTERS KVALITET:  Ytvattentäkter som används för dricksvatten-
produktion har god kvalitet.
EKOSYSTEMTJÄNSTER:  Sjöar och vattendrags viktiga ekosystemtjänster är 
 vidmakthållna.
STRUKTURER OCH VATTENFLÖDEN:  Sjöar och vattendrag har strukturer och 
 vattenflöden som ger möjlighet till livsmiljöer och spridningsvägar för vilda växt- 
och djurarter som en del i en grön infrastruktur.
GYNNSAM BEVARANDESTATUS OCH GENETISK VARIATION:  Naturtyper och 
naturligt förekommande arter knutna till sjöar och vattendrag har gynnsam 
 bevarandestatus och tillräcklig genetisk variation inom och mellan populationer.
HOTADE ARTER OCH ÅTERSTÄLLDA LIVSMILJÖER:  Hotade arter har återhämtat 
sig och livsmiljöer har återställts i värdefulla sjöar och vattendrag.
FRÄMMANDE ARTER OCH GENOTYPER:  Främmande arter och genotyper hotar 
inte den biologiska mångfalden.
GENETISKT MODIFIERADE ORGANISMER:  Genetiskt modifierade organismer 
som kan hota den biologiska mångfalden är inte introducerade.
BEVARADE NATUR- OCH KULTURMILJÖVÄRDEN:  Sjöar och vattendrags natur- 
och kulturmiljövärden är bevarade och förutsättningarna för fortsatt bevarande 
och utveckling av värdena finns.
FRILUFTSLIV:  Strandmiljöer, sjöar och vattendrags värden för fritidsfiske, badliv, 
båtliv och annat friluftsliv är värnade och bibehållna och påverkan från buller är 
minimerad.
Det går inte att se en tydlig riktning för utvecklingen i miljön Delmål Agenda 2030
Delmål 1 (E)
Delmål 2 (F)
Delmål 3 (G)
Delmål 4 (H)
Delmål 5 (I)
Delmål 6 (J)
Delmål 7 (K)
Delmål 8 (L)
Delmål 9 (M)
Delmål 10 (N)
Delmål 11 (O)
Delmål 12 (P)
Delmål 13 (Q)
Delmål 14 (R)
Delmål 15 (S)
Delmål 16 (T)
Symbolerna ligger på mallsidan för 
bekvämlighetens skull,  
tas bort på sidorna  
(eller släck instruktionslagret) 160
LEVANDE SJÖAR OCH VATTENDRAGSammanfattning
Under 2022 påbörjas arbetet med att förse vattenkraften med moderna miljövillkor. 
Det bedöms ge en stark drivkraft för att minska negativa effekter av vattenmagasinering 
och reglering, men också minska annan påverkan för att uppnå maximal kostnads -
effektivitet för åtgärderna. Trots detta behövs ytterligare åtgärder för att minska den 
fysiska påverkan och återställa habitat i vattenmiljöerna.
En ny nationell strategi ska ge fler värdefulla vattenmiljöer formellt skydd. För att 
nå miljökvalitetsmålet krävs långsiktig planering och finansiering av åtgärdsarbetet 
samt intensifierat arbete med skydd av sjöar och vattendrag. 
För att nå miljökvalitetsmålet Levande sjöar och vattendrag  behöver förvaltningen 
av sjöar och vattendrag ske utifrån ett helhetsperspektiv inom avrinningsområden.447 
Endast en liten andel av alla sjöar och vattendrag som utgör vattenförekomster uppnår 
god status. Orsakerna till detta är bland annat förekomst av miljögifter, försämrade 
livsmiljöer och vandringshinder, samt problem med övergödning och försurning. 
Ytterligare åtgärder för att minska fysisk påverkan, övergödning och tillförsel av miljö -
farliga ämnen till vatten är angeläget. 
Utbyggnad och exploatering i strandzonen och grunda vattenmiljöer, framför 
allt i tätbefolkade områden, fortsätter. Det påverkar den biologiska mångfalden och 
frilufts livet negativt genom att biotoper försämras och försvinner, och tillgänglig-
heten minskar. Mer kunskap om natur- och kulturmiljöer knutna till sjöar och 
 vattendrag är angeläget.
Resultat
Nedan presenteras ett urval av de insatser som gjorts under 2021 för att nå miljö -
kvalitetsmålet. Fokus ligger på insatser från staten eller insatser som är en följd av 
statliga styrmedel och åtgärder. 
God ekologisk och kemisk status (precisering 1)
Preciseringen utgår ifrån vattenförvaltningsförordningen448, där vattenkvalitet följs 
upp i form av bedömningar av ekologisk och kemisk status. Bedömningarna görs 
vart sjätte år, och den senaste genomfördes under 2019.449 Indikatorn ”God status för 
vatten”450 har därför inte uppdaterats i år. Den redovisades senast i ÅU21.451
I december 2021 beslutade de fem vattenmyndigheterna delegationer om nya miljö -
kvalitetsnormer för Sveriges vattenförekomster. De beskriver vilken status en yt- eller 
grundvattenförekomst ska ha vid en given tidpunkt.452 Regeringen har beslutat att 
447  Ett avrinningsområde är det område från vilket vatten från regn och snö avrinner till en specifik havsbassäng, sjö 
eller vattendrag. Det som sker i avrinningsområdet i form av utsläpp eller liknande avgör vilka förhållanden det är 
i vattenmiljön.
448  Vattenförvaltningsförordning (2004:660) Svensk författningssamling 2004:2004:660 t.o.m. SFS 2018:2103 – 
Riksdagen.
449  Arbetet med vattenförvaltning i Sverige sker i cykler om sex år. Denna bedömning av statusklassning ingår i den 
tredje förvaltningscykeln, som pågick 2017–2021.
450  God status för vatten – Sveriges miljömål (sverigesmiljomal.se)
451  Miljömålen [2021] (naturvardsverket.se)
452  Miljökvalitetsnormer för vatten | VattenmyndigheternaDelmål Agenda 2030
Miljökvalitetsmålet är uppnått eller kommer kunna nås 
Miljökvalitetsmålet är delvis uppnått eller kommer delvis att kunna 
nås 
Miljökvalitetsmålet är inte uppnått och kommer inte kunna nås 
med befintliga och beslutade styrmedel och åtgärder
Oklar utveckling i miljön, tillräckliga underlag för bedömning sak -
nas
(eller släck instruktionslagret) NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser161pröva det nya åtgärdsprogrammet för perioden 2021–2027, så tills vidare gäller de 
tidigare beslutade åtgärdsprogrammen och förvaltningsplanerna för 2016–2021.453
På Havs- och vattenmyndighetens uppdrag har SMHI utvecklat en metod för 
klassificering av parametern ”Specifik flödeseffekt”, som är en av de parametrar 
som används för att bedöma graden av fysisk påverkan. För att få en uppfattning om 
hur flödet såg ut innan utbyggnad av vattenkraft skedde, utgår man bland annat 
från historiska kartor. Syftet är att kunna se förändringar från ett historiskt tillstånd 
till det nutida tillståndet454, och tanken är att detta ska hjälpa vattenmyndigheterna 
att statusklassa och normsätta rätt.
Genom havs- och vattenmiljöanslaget (1:11) görs många åtgärder inom för -
valtningsområdena hav, vatten och fiske som har betydelse för Sveriges sjöar och 
vattendrag. En del av anslaget går till lokala vattenvårdsprojekt (LOVA). Under 2021 
fördelades drygt 219 miljoner kronor till LOVA. Av dessa beviljades 127 miljoner 
kronor till projekt som genom åtgärder som vattendragsrestaurering, biotopvård i 
rinnande vatten, fria vandringsvägar, bekämpning av invasiva främmande arter och 
bevarande av hotade arter bidrar till att målet ska kunna nås. Under 2022 förstärks 
satsningarna på LOVA och tilldelningen ökar till 275 miljoner kronor. LIFE IP Rich 
Waters  och Grip on Life IP  är ett par exempel på projekt som fått finansiering från 
havs- och vattenmiljöanslaget.
Oexploaterade och i huvudsak opåverkade vattendrag 
(precisering 2)
Det finns inget nytt att rapportera för denna precisering. Beskrivningen av miljö -
tillståndet i ÅU21 stämmer fortfarande.455
Ytvattentäkters kvalitet (precisering 3)
För att kartlägga om och var det finns PFAS i dricksvatten skickade Livsmedels -
verket ut en enkät till alla kommuner i landet under 2021. Sammanställningen av 
de inkomna svaren visar att alla inrapporterade resultat låg under den nuvarande 
svenska åtgärdsgränsen på 90 nanogram per liter.456 Medvetenheten om PFAS som 
kemikaliegrupp har ökat, men fler behöver kontrollera sitt dricksvatten. Det gäller 
både mindre kommuner och kommersiella aktörer som tillhandahåller dricksvatten 
inom ramen för sin verksamhet.457 
Ekosystemtjänster (precisering 4)
Hösten 2021 utkom en rapport som sammanställer de olika verktyg som för 
när varande finns tillgängliga för att bedöma och utvärdera ekosystemtjänster. 
 Rapporten utgår från den bebyggda miljön, men innehåller en del verktyg som 
även kan användas i andra miljöer.458 
453  Så hanterade vattenmyndigheterna synpunkterna i samrådet | Vattenmyndigheterna
454  Historiska kartunderlag för beräkning av påverkan i vattendrag | SMHI
455  Miljömålen [2021] (naturvardsverket.se)
456  Riktvärden och åtgärdsgränser för vissa ämnen – Kontrollwiki (livsmedelsverket.se)
457  Livsmedelsverkets kommunenkät: Inga PFAS-halter över åtgärdsgränsen men fler kommuner behöver 
undersöka sitt dricksvatten
458  Ekosystemtjänster – en verktygslåda 1.0. Hanna Ahlström Isacson, Felicia Sjösten Harlin, Ulrika Stenkula. 2021. 162
LEVANDE SJÖAR OCH VATTENDRAGI oktober 2021 invigdes en multifunktionell vattenpark i Västerås. Den har flera 
funktioner och renar bland annat dagvatten från staden innan det rinner ut i Mälaren. 
Miljön i parken gynnar också den biologiska mångfalden och erbjuder en fin natur -
miljö för rekreation och friluftsliv.459 Parken har anlagts inom projektet LIFE IP Rich 
Waters som pågår mellan 2017 och 2024.460
Strukturer och vattenflöden (precisering 5)
Syftet med den nationella planen för omprövning av vattenkraftens miljövillkor 
är att den ska leda till största möjliga nytta för vattenmiljön och samtidigt ge en 
nationell och effektiv tillgång till vattenkraftsel. Arbetet med omprövningarna 
börjar 2022 och beräknas pågå under 20 år.461
Figur 8.1  Antal åtgärdade fysiska hinder i sjöar och vattendrag 2000–2021
2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021
Antalet årligen åtgärdade fysiska hinder har varierat mycket sedan 2000. Åtgärderna syftar till 
att skapa framkomlighet för fiskar och andra vattenlevande djur i sjöar och vattendrag. Exempel 
på åtgärder är rivning av vandringshinder, omläggning av vägtrummor samt byggnation av 
naturlika passager (som omlöp) eller tekniska konstruktioner (som fiskvägar). 
Källa: Åtgärder i Vatten
Havs- och vattenmyndigheten har tagit fram en kunskapssammanställning om 
dammar i Sverige. Dammars för- och nackdelar för naturvård och biologisk mång -
fald samt potentiella betydelse för att minska risken för erosion, övergödning och 
översvämningar jämfört med om dammarna inte skulle finnas redovisas i den.462
459  Multifunktionell vattenpark i Västerås – LIFE IP Rich Waters
460  Om Rich Waters-arkiv – LIFE IP Rich Waters
461  Nationell plan för omprövning av vattenkraft – Vattenkraft och arbete i vatten – Havs- och vattenmyndigheten 
(havochvatten.se)
462  Kunskapssammanställning av dammar (2021) – Regeringsuppdrag – Havs- och vattenmyndigheten 
(havochvatten.se)Delmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser163För 13 år sedan påbörjade en grupp lantbrukare arbetet med att restaurera delar 
av Tullstorpsån i Skåne. Totalt har 39 våtmarker anlagts och 18 kilometer av ån 
 restaurerats. Markägarna räknar med att de 70 miljoner kronor som investerats 
kommer att ge 280 miljoner kronor tillbaka inom turism, vattenreglering och 
 biologisk mångfald.463 
Gynnsam bevarandestatus och genetisk variation  
Under 2021 har pilotövervakning gällande genetisk mångfald inom arter utförts 
på torsk, sill, lax och ålgräs. Fyra indikatorer för genetisk inomartsvariation har 
också testats.464 Arbetet har utförts av Göteborgs universitet, Stockholms universitet 
och Sveriges lantbruksuniversitet på uppdrag av Havs- och vattenmyndigheten. 
Parallellt med detta har Havs- och vattenmyndigheten, i samverkan med Natur -
vårdsverket, påbörjat arbetet med att ta fram ett datavärdskap för att kvalitetssäkra 
hantering, lagring och tillgängliggörande av data om genetisk inomartsvariation. Det 
finns inget liknande någon annanstans i världen, utan det svenska datavärdskapet 
blir det första i sitt slag. 
Havs- och vattenmyndigheten publicerade under 2021 en vägledning om hur 
miljökvalitetsnormer kan fastställas i överensstämmelse med bevarandemål för arter 
och naturtyper.465 Denna kommer förhoppningsvis leda till att vattenmyndigheterna 
beslutar om normer som bidrar till att uppfylla art- och habitatdirektivets mål om 
gynnsam bevarandestatus.
Hotade arter och återställda livsmiljöer (precisering 7)
Fisk och andra akvatiska organismer är viktiga delar av ekosystemen, men också 
källor till mat, ekonomisk försörjning och rekreation. Det ligger alltså i samhällets 
intresse att fiske och vattenbruk bedrivs hållbart och inom ramen för ekosystemens 
bärkraft. Under 2021 lanserade Havs- och vattenmyndigheten och  Jordbruksverket 
en gemensam strategi för framtidens fiske.466 Strategins syfte är att slå fast en 
gemensam väg framåt för hållbar utveckling av fiske och vattenbruk i Sverige. 
EU-projektet Grip on Life467 publicerade under 2021 en rapport om återställning 
av sjöar och vattendrag.468 Rapporten är tänkt att fungera som kunskapskälla, idé -
bank och inspiration om vad som kan genomföras för att återställa och förbättra de 
vatten som är negativt påverkade av mänskliga aktiviteter.
Restaurering av vattendrag syftar till att skapa bättre livsmiljöer f ör fiskar 
och andra vattenlevande djur. Flodpärlmussla469 är nationellt rödlistad som ”starkt 
hotad”. Den har försvunnit från drygt en tredjedel av de vattendrag där den fanns 
463  Markägarna ser vinster i att återskapa Tullstorpsån | Vattenmyndigheterna
464  Pilotövervakning – miljöövervakning av genetisk mångfald. 2022. Diarienummer 2212-2020, Havs- och 
vattenmyndigheten. 
465  Att fastställa miljökvalitetsnormer för ytvattenförekomster i överensstämmelse med bevarandemål för arter 
och naturtyper – Publikationer – Data, kartor och rapporter – Havs- och vattenmyndigheten (havochvatten.se)  
466  Gemensam strategi för fiskets framtid (2020) – Regeringsuppdrag – Havs- och vattenmyndigheten 
467  Skogsstyrelsen – GRIP on LIFE .
468  Fysisk restaurering av akvatiska miljöer – vattendrag och sjöar med kantzon och våtmarker. GRIP on LIFE:s 
rapportserie 2021.03.
469  Flodpärlmussla – Arter och livsmiljöer – Havs- och vattenmyndigheten (havochvatten.se) 164
LEVANDE SJÖAR OCH VATTENDRAGi början av 1900-talet. Föryngring sker endast i ungefär en tredjedel av de vatten -
drag där den fortfarande finns kvar (se figur 8.2). Arten har gått tillbaka på grund 
av bland annat långsiktigt försämrad vattenkvalitet, försämrat habitat och minskad 
värdfiskpopulation. I södra och mellersta Sverige har vattenkraftsutbyggnad, andra 
vattenregleringar och föroreningar påverkat populationerna kraftigt under de 
senaste hundra åren.
Figur 8.2  Antal vattendrag med flodpärlmussla 2006–2021
0100200300400500600700
2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021
Antal vattendrag utan föryngring Antal vattendrag med föryngring
Flodpärlmussla är en av arterna som gynnas av restaurering av vattendrag. Antalet identifierade 
vattendrag där flodpärlmusslan lever har sakta ökat de senaste åren, främst på grund av ökad 
kunskap om nya lokaler för arten. Under 2021 rapporterades totalt tio nya förekomster, nio nya 
föryngringar och tre upphörda föryngringar. Trots ett ökade antal vattendrag där det sker för -
yngring, är många av bestånden inte livskraftiga eftersom andelen småmusslor ofta är väldigt 
låg. Musslornas föryngring är beroende av vandrande öring eller lax, och arten påverkas därför 
mycket av förekomsten av vandringshinder.
Källa: Länsstyrelserna
Havs- och vattenmyndigheten har under 2021 beslutat om utökat fredningsområde 
och ändrade fiskebestämmelser i Vänern470 för att öka skyddet av Gullspångslaxen.471 
Den världsunika insjölevande laxen är akut hotad och de nya reglerna syftar till att 
skydda laxen vid lek i Gullspångsälven. 
Främmande arter och genotyper (precisering 8)
Under 2021 har SLU tagit fram en sammanställning över främmande sötvattens -
arter och deras utbredning i Sverige.472 En ny tropisk fiskart påträffades,  Liposarcus 
pardalis473, antagligen till följd av att någon tömt sitt akvarium i naturen. Flera 
främmande arter fortsätter att sprida sig till nya områden, till exempel smal vatten-
470  Nya regler i Vänern ska öka skydd av Gullspångslax – Nytt om fiskeregler – Havs- och vattenmyndigheten 
471  Gullspångslaxen (gullspangslaxen.se)
472  Diarienummer 1273-2021, Havs- och vattenmyndigheten.
473  https:/ /www.fishbase.se/summary/Pterygoplichthys-pardalis.htmlDelmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser165pest474, solabborre475 och signalkräfta476 som alla finns med på EU:s lista över invasiva 
främmande arter.477 Även andra invasiva främmande arter som vandrar mussla478, 
vattenpest479, sjögull480 och bäckröding481 fortsätter att sprida sig. 
Länsstyrelsen i Västra Götaland har under 2021 genomfört framgångsrika 
utrotningsåtgärder i en damm där solabborre upptäcktes 2020. Länsstyrelsen 
i Jönköpings län och Västmanlands län har tillsammans genomfört kontroll och 
utrotningsåtgärder efter kommersiell införsel från Tjeckien och avsiktlig utsätt -
ning av solabborre.482
För andra året i rad påträffades kinesisk sötvattenmanet sommaren 2021 i en 
sjö utanför Göteborg.483 Det är en främmande art som första gången upptäcktes 
i landets östra delar för cirka 50 år sedan. Den har spridit sig långsamt och räknas 
inte som invasiv.484 
Under 2021 skedde en större uppvandring av puckellax485 i vattendrag på väst -
kusten, framför allt i Ätran i Halland. Arten har framgångsrik reproduktion och 
vandrar upp för att leka vartannat år.486
Genetiskt modifierade organismer (precisering 9)
tillståndet i ÅU21 stämmer fortfarande.487
Bevarade natur- och kulturmiljövärden (precisering 10)
Havs- och vattenmyndigheten har tillsammans med Riksantikvarieämbetet, Skogs -
styrelsen och Naturvårdsverket tagit fram en nationell strategi som syftar till att 
fler sjö- och vattendragsmiljöer med höga natur- och kulturvärden i hela landet 
långsiktigt ska bevaras och även formellt skyddas.488 Strategin, som beslutades 
i januari 2022, syftar också till att bra gemensamma kunskapsunderlag tas fram. 
Det nationella geografiska kunskapsunderlaget Värdefulla vatten489, som beskriver 
vattenmiljöer med höga natur- och kulturvärden, ska därför uppdateras. 
474  Smal vattenpest – Arter och livsmiljöer – Havs- och vattenmyndigheten (havochvatten.se)
475  Solabborre – Arter och livsmiljöer – Havs- och vattenmyndigheten (havochvatten.se)
476  Signalkräfta – Arter och livsmiljöer – Havs- och vattenmyndigheten (havochvatten.se)
477  Lista över invasiva främmande arter med EU-förbud – Arter och livsmiljöer – Havs- och vattenmyndigheten 
478  Vandrarmussla – Arter och livsmiljöer – Havs- och vattenmyndigheten (havochvatten.se)
479  Vattenpest – Arter och livsmiljöer – Havs- och vattenmyndigheten (havochvatten.se)
480  Sjögull – Arter och livsmiljöer – Havs- och vattenmyndigheten (havochvatten.se)
481  Bäckröding – Arter och livsmiljöer – Havs- och vattenmyndigheten (havochvatten.se)
482  EASIN – European Alien Species Information Network (europa.eu)
483  Kinesiska sötvattensmaneter har hittats i sjö utanför Göteborg – DN.SE
484  Unikt fynd av sötvattensmanet | Länsstyrelsen Västra Götaland (lansstyrelsen.se)
485  Puckellax – Arter och livsmiljöer – Havs- och vattenmyndigheten (havochvatten.se)
486  Invasiv puckellax riskerar få fäste i Sverige | Tidningen Näringslivet (tn.se)
487  Miljömålen [2021] (naturvardsverket.se)
488  Nationell strategi för skydd av sjö- och vattendragsmiljöer med höga natur- och kulturvärden – Publikationer 
– Data, kartor och rapporter – Havs- och vattenmyndigheten (havochvatten.se)
489  Värdefulla vatten – Kartor & Gis – Data, kartor och rapporter – Havs- och vattenmyndigheten (havochvatten.se) 166
LEVANDE SJÖAR OCH VATTENDRAGRiksantikvarieämbetet har under 2021 publicerat Kulturmiljööversikten del II .490 
Utredningen syftade till att hitta möjligheter att stärka miljömålsuppföljningen, 
och den har också tagit fram ett målövergripande förslag och tolv förslag på 
utveckling av indikatorer och andra underlag för uppföljningen av de sex miljö -
kvalitetsmålen Frisk luft , Bara naturlig försurning , Levande sjöar och vattendrag , 
Hav i balans , Storslagen fjällmiljö  och Ett rikt växt ­ och djurliv .
2020 var drygt 47 500 kilometer strandlinje i inlandet påverkad av  bebyggelse. 
Det motsvarar 12 procent av den totala tillgängliga strandlinjen i Sverige. I vissa delar 
av landet är påverkansgraden betydligt högre – i Stockholms län var till exempel 
31 procent av inlandsstrandlinjen påverkad. Sett till den totala tillgängliga strand -
linjen har Norrbotten lägst påverkansgrad i landet med endast 5 procent.491 
Under 2020 uppfördes 14 359 nya byggnader inom 100 meter från en sjö eller 
ett vattendrag (se figur 8.3). De allra flesta ligger inom 50 meter från en befintlig 
byggnad och cirka en tredjedel ligger inom en tätort. 
Figur 8.3  Antal nyuppförda byggnader inom 100 meter från sjö eller vattendrag 2014–2020
02/uni00A00004/uni00A00006/uni00A00008/uni00A000010/uni00A000012/uni00A000014/uni00A000016/uni00A000018/uni00A000020/uni00A0000
2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020
Antal byggnader Inom tätbebyggt område Inom 50 m från befintlig byggnad
Över hela landet sker en fortsatt utbyggnad i strandnära områden. De flesta nya byggnader 
ligger inom 50 meter från en redan befintlig byggnad. 
Källa: Statistiska centralbyrån
Analyser av data från fastighetsregistrets byggnadsdel visar att den totala strand -
linjen längs sjöar och vattendrag som är påverkad av bebyggelse ökade med cirka 
tre procent mellan 2014 och 2020. Totalt har 1 364 kilometer bebyggelsepåverkad 
strandlinje tillkommit under de senaste sju åren (se figur 8.4). 
490  Kulturmiljööversikt del II: Förslag som kan bidra till att kulturmiljön blir en tydligare del av miljömåls -
uppföljningen (diva-portal.org)
491  http:/ /sverigesmiljomal.se/miljomalen/levande-sjoar-och-vattendrag/strandnara-byggande/  Delmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser167Figur 8.4  Bebyggelsepåverkad inlandsstrandlinje 2014–2020
45/uni00A000045/uni00A050046/uni00A000046/uni00A050047/uni00A000047/uni00A050048/uni00A0000
2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020Nytillkommen bebyggelse 
påverkad inlandsstrandlinje
Befintlig bebyggelsepåverkad 
inlandsstrandlinje
De senaste åren har andelen bebyggelsepåverkad strandlinje vid sjöar och vattendrag sakta 
ökat till att 2020 vara 47 587 kilometer. 
Havs- och vattenmyndigheten har de senaste åren granskat alla besluten för natur -
reservat som bildats sedan 2014 och bedömt om de fyller kraven för limniskt inriktade 
naturreservat, för att på så sätt få en bild av hur skyddet av sjöar och vattendrag 
fortlöper (se figur 8.5). Av all areal i Sverige som är skyddad i form av nationalparker, 
naturreservat, naturvårdsområden och Natura 2000 består tolv procent av sjöar och 
vattendrag.492
Figur 8.5  Antal nybildade limniska naturreservat i förhållande till övriga naturreservat 2014–2021
2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021
Antal limniska naturreservat Antal andra reservat
Figuren visar hur många naturreservat med limniskt syfte som bildats per år jämfört med hur 
många övriga naturreservat som bildats årligen sedan 2014. Andelen limniskt inriktade natur -
reservat har de senaste åtta åren varierat mellan som lägst nio procent och som högst 20 procent 
av det totala antalet bildade naturreservat.
Källa: VIC-Natur
492  Skyddad natur 31 december 2020 (scb.se) 168
LEVANDE SJÖAR OCH VATTENDRAGFriluftsliv (precisering 11)
Satsningen Friluftslivets år 2021493 har som målsättning att tio procent av befolk -
ningen ska vara ute mer under 2021 än tidigare. Syftet är att visa upp de värden 
som friluftslivet har och att få nya människor att hitta ut i naturen.494 
Under 2020 kan man se ett ökat intresse för fritidsfiske, både av antal utövare 
och antal fiskedagar.495 Ökningen kan vara kopplad till att fler har vistats i naturen 
under pandemin.496 Eftersom fritidsfiskets fångst är mycket större än yrkesfiskets497 
i sjöar och vattendrag är det viktigt att reglerna om minimimått och fredningstid 
följs för att målets andra preciseringar inte ska påverkas negativt.
Analys
djupade utvärdering av Levande sjöar och vattendrag  som kommer att publiceras 
hösten 2022. Nedan görs en övergripande analys per precisering av vilka effekter 
insatta åtgärder och styrmedel har gett eller förväntas ge, samt en kort beskrivning 
av den förväntade utvecklingen i miljön.
Under 2021 var vattendistriktens förslag till förvaltningsplaner och åtgärdsprogram 
för 2021–2027 ute på samråd. Dessa planer och program utgör grunden för vatten -
förvaltningsarbetet och är viktiga för att miljökvalitetsnormer för ekologisk och 
kemisk status ska kunna följas. De är också en förutsättning för att miljökvalitets -
målet skall kunna nås. Havs- och vattenmyndigheten konstaterade vid granskningen 
av samrådsdokumenten att förslaget till nytt åtgärdsprogram för 2021–2027 inte 
tillräckligt tydligt beskriver var det finns betydande påverkan. Det saknas även en 
åtgärdsanalys som beskriver vilken typ av åtgärder som behövs var för att uppnå 
god status i sjöar och vattendrag. 
Förslagen är inte anpassade utifrån de olika förutsättningar som råder i de 
olika huvudavrinningsområdena i vattendistrikten. Åtgärderna som föreslås blir 
därför för generella och uppfyller inte de formella kraven enligt vattenförvaltnings -
förordningen.498 Åtgärderna behöver vara konkreta och effektiva för att god status 
ska kunna uppnås. Det är också viktigt att åtgärderna i åtgärdsprogrammen upp -
fattas som legitima så att de genomförs och att det avsätts tillräckligt med resurser 
för detta. 
493  Luften är fri | Så gå ut och andas (luftenarfri.nu)
494   Friluftslivets år 2021 – Luften är fri (naturvardsverket.se)
495  Fångststatistik för fritidsfisket – Data och statistik – Statistik om miljötillstånd – Havs- och vattenmyndigheten 
496  Allt fler fiskar på sin fritid – Aktuellt – Havs- och vattenmyndigheten (havochvatten.se)
497  SM – Statistiska Meddelanden 2020 – Data och statistik – Statistik om miljötillstånd – Havs- och vatten-
myndigheten (havochvatten.se)
498  Yttrande om vatten myndigheternas samråd – Yttranden – Havs- och vattenmyndigheten (havochvatten.se)  Delmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser169Oexploaterade och i huvudsak opåverkade vattendrag 
De vattendrag som bedöms ha hög status enligt vattenförvaltningsförordningen 
är förhållandevis få, men klassningen innebär mycket liten eller ingen mänsklig 
påverkan.499 De flesta av dessa vattendrag finns i fjällkedjan, medan det i södra 
 Sverige bara finns ett fåtal vattendrag med hög status. Den vanligaste orsaken till 
att vattendrag inte uppnår god eller hög status är negativ påverkan från till exempel 
vattenreglering som framför allt sker vid vattenkraftverk. Fysiska strukturer såsom 
dammar och påverkan på de fysiska livsmiljöerna, exempelvis genom kanalisering, 
kulvertering och rensningar i flottleder och markavvattningar, påverkar också 
negativt.500 
Det är mycket viktigt att de kvarvarande opåverkade vattendragen får förbli 
opåverkade för att det ska finnas förutsättningar för att miljökvalitetsmålet ska 
kunna uppnås, eftersom det är mycket svårt och tar lång tid att helt återställa de 
vattendrag som redan är påverkade. Den nyligen beslutade strategin för skydd av 
värdefulla sjö- och vattendragsmiljöer med höga natur- och kulturvärden syftar bland 
annat till att opåverkade vattendrag ska omfattas av formellt skydd. Strategin blir 
därför ett värdefullt verktyg för bevarandet av dessa vattenmiljöer.
Dricksvatten är vårt viktigaste livsmedel. I Sverige använder varje invånare i genom-
snitt 140 liter vatten per person och dygn, men bara tio liter av dessa används till 
mat och dryck.501 I Sverige tar vi det för givet att vi ska kunna dricka rent och väl -
smakande vatten direkt ur kranen. Samhällsutvecklingen och klimatförändringar 
skapar dock nya utmaningar för dricksvattenförsörjningen, bland annat genom 
en ökad konkurrens om vattenresurserna, översvämningar, perioder med vatten-
brist och utsläpp av miljöfarliga ämnen som påverkar vattenkvaliteten. Att fler 
vattentäkter har vattenskyddsområden är ett viktigt verktyg för att skydda våra 
dricksvatten resurser för framtiden och påverkar preciseringen positivt. 
Våra vattenresurser används inte bara för dricksvattenförsörjning utan också 
för energiproduktion, gröna näringar, industri och ekosystemen. Sjöar och vatten-
drag används även för sjöfart, fiske och rekreation, exempelvis bad och båtliv. 
Nyttjandet av vatten inverkar på ekosystemens grundläggande funktioner. Idag 
är vattenfrågorna uppdelade mellan flera departement och myndigheter. Det gör 
att ansvaret blir otydligt och påverkar vår förmåga att hantera framtida miljöhot. 
För att säkra vattentillgången och vattenkvaliteten behöver Sverige en långsiktig 
plan.502 Utan en sådan plan riskerar man att inte se alla aspekter av vattenresurs -
förvaltningen, och det blir svårare att nå målet. 
499  Ekologisk status/potential – Viss (lansstyrelsen.se)
500  Konnektivitet beskriver möjligheten till spridning och fria passager för djur, växter, sediment och organiskt 
material i uppströms och nedströms riktning, samt från vattenförekomsten till omgivande landområden.
501  Dricksvattenfakta – Svenskt Vatten
502  Otydligt ansvar hotar framtida vattenförsörjning – IVA 170
LEVANDE SJÖAR OCH VATTENDRAGEkosystemtjänster (precisering 4)
Sjöar och vattendrag med dess ekosystem ger oss en rad olika  ekosystemtjänster som 
ger en förutsättning för människans existens och bidrar till vår välfärd. Förlusten 
av blågrön infrastruktur, konnektivitet och ekosystem innebär att vi på många 
ställen saknar ett fungerande nätverk av ekologiskt funktionella livsmiljöer och 
strukturer som bevarar biologisk mångfald och bidrar med för samhället viktiga 
ekosystemtjänster. Det är i stort sett omöjligt att från år till år mäta, eller ens upp -
skatta, en eventuell förändring i sjöars och vattendrags förmåga att tillhandahålla 
ekosystemtjänster på nationell nivå. 
För att långsiktigt trygga ekosystemens möjligheter att producera och leverera 
ekosystemtjänster krävs en central planering för hur vi använder mark och vatten, 
och för hur vi planerar och bygger. Det tar lång tid för ekosystemen att återhämta 
sig från den historiska påverkan de utsatts för, men på sikt förväntas de åtgärder 
som genomförts under fjolåret att ha en positiv effekt på målet. Välfungerande eko -
system som levererar ekosystemtjänster är också avgörande för att kunna stå emot 
effekten av klimatförändringar, till exempel ökad nederbörd och översvämningar. 
Ju fler klimatanpassningsåtgärder som genomförs för att återskapa ett naturligt 
vattenflöde i landskapet, desto större positiv effekt kan man anta att detta har på 
målet. 
Vattenkraften innebär en stor påverkan på vattenflöden som i sin tur indirekt 
påverkar strukturer i vattenmiljön. Påverkan begränsas inte enbart till att  dammar 
fungerar som vandringshinder, utan även korttidsreglering, minskade flöden, 
avskurna vattendrag, förändring av naturlig erosion och transport av sediment och 
organiskt material ingår. Att den beslutade nationella planen för omprövning av 
vattenkraften genomförs enligt tidplanen är en viktig pusselbit för att målet ska 
kunna nås. 
För att få optimal effekt för miljön av åtgärder som beslutas vid omprövningarna, 
bör även annan påverkan i vattendragen hanteras innan eller samtidigt. Det finns 
goda möjligheter till synergier om exempelvis andra vandringshinder åtgärdas 
eller biotopvård genomförs samordnat med omprövningarna. Annars finns en risk 
att de nya miljövillkoren inte får önskad effekt i miljön, till exempel om dammar 
som inte omfattas av omprövningarna eller flottledsrensningar inte åtgärdas. En 
uppdatering av kunskapsunderlaget Värdefulla vatten  planeras och det bör bidra 
till bättre koordinering av åtgärdsarbetet, och därmed också bidra positivt till att 
målet på sikt kan nås. Detta är dock under förutsättning att tillräckligt med åtgärder 
genomförs. 
Gynnsam bevarandestatus och genetisk variation 
( precisering 6)
Sveriges uppföljning av art- och habitatdirektivet från 2019 visar att  miljöarbetet inte 
haft tillräcklig effekt för att nå fram till gynnsam bevarandestatus för de arter och 
naturtyper som omfattas. Bland annat har flera fiskarter fått försämrad  status sedan 
förra rapporteringen. Det görs i dag inte tillräckligt för att vända den långsiktiga 
negativa utvecklingen för många arter. Lokalt har de åtgärder som genomförs ofta 
en god effekt efter några år, men för landet som helhet krävs det omfattande och Delmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser171långsiktiga satsningar på bland annat restaurering av vattendrag för att vända den 
nedåtgående trenden och för att målet ska kunna nås. Det är också avgörande för 
måluppfyllelsen med en ökad medföljande finansiering av åtgärderna.
För att kunna stå emot bland annat klimatförändringar är det avgörande med 
genetisk variation inom arter. Den pågående pilotövervakningen av genetisk 
 inomartsvariation bidrar positivt till möjligheten att kunna följa upp preciseringen 
och att på sikt följa utvecklingen i miljön. Ökad kunskap om genetisk inomarts -
variation är en förutsättning för att målet ska kunna nås.
Rödlistan för hotade arter från 2020 visar på ett fortsatt utsatt läge för den bio -
logiska mångfalden. Åtgärdsprogram och kunskapsuppbyggande program för 
hotade arter är viktiga verktyg för att koordinera och genomföra åtgärder på ett så 
effektivt sätt som möjligt. Eftersom effekterna av restaureringsåtgärder inom ett 
avrinningsområde är beroende av varandra behöver deras inbördes förhållanden 
analyseras så att maximala synergieffekter uppnås. Det krävs även gemensam 
 planering mellan olika aktörer över sektors-, kommun- och länsgränser för att 
säkerställa att åtgärdsarbetet blir kostnadseffektivt. En gemensam planering kan 
också bidra till en rättvisare fördelning av kostnader och möjliggöra en delad 
tillgång på kompetens. Inom de stora LIFE-projekten som pågår genomförs många 
åtgärder koordinerat och det är positivt för målet. För många av dem kan man 
direkt se vissa positiva effekter i miljön lokalt. Eftersom det tar tid för naturen 
att återhämta sig kan man dock på längre sikt förvänta sig ännu större positiva 
effekter som kan bidra till att målet kan nås i framtiden. 
Internationella erfarenheter av effekten av helt fiskefria områden har visat 
att de ger både mer och större fisk i det skyddade området och att de även kan ha 
en positiv effekt på fiskbestånd och fisk i omkringliggande områden. I Sverige har 
man sett positiva effekter av lekfredningsområden för bland annat lax vid vatten -
dragsmynningar.503 Utökade fredningsområden och ändrade fiskebestämmelser 
i Vänern bör på sikt påverka målet positivt. 
Invasiva främmande arter är redan ett allvarligt hot och problemen kan förväntas öka 
i framtiden, bland annat som ett resultat av ökad transport och klimatförändringar. 
Den svenska förordningen från 2019 är ett viktigt styrmedel för att bekämpa och 
motverka de negativa effekterna av främmande arter. Åtgärder för att bekämpa 
och utrota främmande arter är ofta mycket kostsamma, och därför är det mest 
kostnadseffektivt att försöka hindra inflödet av nya arter till landet. Övervakning 
av invasiva främmande arter behöver utvecklas, framför allt i sötvatten, för att öka 
kunskapen om deras utbredning och effektivisera åtgärder. I dag är det svårt att 
få en uppfattning om hur stora problemen är, och hur stor effekt åtgärderna har 
i ett nationellt perspektiv. Det behövs en samlad uppföljning enligt en gemensam 
standard för att på ett bra sätt kunna följa utvecklingen över tid. Under 2021 har 
det inte rapporterats om några fasta förekomster av nya främmande invasiva arter 
503  Fredningsområden – fiskefria områden | Externwebben (slu.se) 172
LEVANDE SJÖAR OCH VATTENDRAGi svenska sjöar och vattendrag, vilket är positivt. Samtidigt rapporteras att utbred -
ningen av flera redan etablerade invasiva främmande arter har ökat, vilket påverkar 
målet negativt. 
Det finns inget nytt att rapportera för denna precisering. Analysen i ÅU21 stämmer 
fortfarande.504
Skyddet av våra mest värdefulla sjöar och vattendrag går långsamt och takten 
i arbetet med områdesskydd behöver öka. I praktiken är det få limniska värden 
som ligger till grund för skyddet eller som ens beskrivs. Det finns ett stort behov 
av bättre kunskapsunderlag om var dessa värdefulla miljöer finns så att de kan 
användas både som ett brett planeringsunderlag för områdesskydd, restaurerings -
åtgärder, arbete med grön infrastruktur, prövning, tillsyn och i den strategiska 
samhällsplaneringen. Den nya nationella strategin för skydd av värdefulla sjö- och 
vattendragsmiljöer med höga natur- och kulturvärden blir ett viktigt verktyg för att 
fler områden i framtiden ska bevaras och omfattas av ett formellt skydd. Strategin 
kommer också att bidra med incitament för att goda geografiska planeringsunderlag 
tas fram som beskriver var i landskapet det finns områden med höga natur- och 
kulturvärden, vilket på sikt kommer att bidra positivt till utvecklingen i miljön.
För att målet ska kunna nås krävs det att förfallet av värdefulla kulturmiljöer 
minskar och att det tillförs mer medel för att kunna bevara fler, samt att medel till 
skötsel ökar. De medel som finns tillgängliga för skydd och bevarande av natur -
värden är otillräckliga. Det behövs ökade resurser om den nationella strategin för 
skydd av värdefulla sjö- och vattendragsmiljöer med höga natur- och kulturvärden 
ska kunna genomföras. 
Den ökande exploateringen av våra stränder påverkar möjligheterna till frilufts -
liv och är negativt för växter och djur som lever i och i närheten av strandzonen. Ökad 
privatisering av strandnära områden bidrar till försämrade upplevelsevärden, och 
ökad exploatering i strandzonen påverkar övergången mellan land och vatten som 
är mycket viktig för den biologiska mångfalden. Regeringen har föreslagit ändringar 
i strandskyddet som skulle innebära lättnader i regelverket i stora delar av landet. 
Åtstramningarna som föreslås är inte lika omfattande.505 Det generella  strandskyddet 
fyller en ytterst viktig funktion då det bidrar till att bevara sammanhängande större 
områden som grund i en funktionell grön infrastruktur till stöd för biologisk mång -
fald och ekosystemtjänster, där yta, kvalitet och konnektivitet utgör tre centrala 
delar. Vattendrag och strandzoner är generellt mycket viktiga för djur- och växtliv, 
då dessa miljöer ofta fungerar som födosöks-, reproduktions- och uppväxtområden 
och spridningskorridorer. Stränder utgör också övergångszoner mellan olika miljöer 
och är därför särskilt artrika. 
504  Miljömålen [2021] (naturvardsverket.se)
505  En ökad differentiering av strandskyddet – Regeringen.seMiljökvalitetsmålet är uppnått eller kommer kunna nås 
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser173Förslaget till lättnader i strandskyddet innebär att mycket stora arealer utan närmare 
granskning kommer att förlora sitt skydd. En ökad möjlighet att bygga strandnära 
i de delar av landet som har lägst exploateringsgrad kommer inte bara att påverka 
möjligheterna till friluftsliv, utan riskerar också att få en negativ effekt på den 
biologiska mångfalden. Om de föreslagna ändringarna genomförs kommer de att 
påverka miljökvalitetsmålet negativt.506
Friluftsliv (precisering 11)
Under de två senaste åren har friluftsorganisationer sett ett ökande intresse för 
friluftsliv i och med covid-19-pandemin.507 Detta till trots av att många frilufts -
organisationer inte kunnat ha aktiviteter i samma omfattning som de brukar just 
på grund av den pågående pandemin. Folk som vistas ute i naturen är mer benägna 
att vilja bevara den508, och därför är ett ökat friluftsliv positivt för målet på lång sikt. 
På kort sikt kan ett ökat utnyttjande av naturreservat, nationalparker, vandrings -
leder, grönytor och stadsparker ge ökat slitage på naturen vilket ger en lokal negativ 
påverkan. För att undgå detta är det viktigt att anpassa förvaltningen av natur-
områden för att klara av ett ökat besökstryck. Att fortsätta värna allmänhetens 
tillgång till friluftsliv, och samtidigt undvika slitage på naturen, är en förutsättning 
för att målet ska kunna utvecklas i positiv riktning. 
Fysisk påverkan i vattenmiljön är fortfarande den främsta orsaken till att sjöar 
och vattendrag inte uppnår god status. Rätningar, kulverteringar, sjösänkningar, 
dammbyggen och flottledsrensningar har, framför allt under de senaste 100 åren, 
förändrat den fysiska miljön i sjöar och vattendrag. Det finns också sekundära 
effekter på livsmiljöerna från vattenreglering som innebär en långsam förändring 
av livsmiljöerna till det sämre. Vattenregleringen har ökat de senaste åren när 
vindkraften har ökat, och den förväntas öka ännu mer i framtiden. 
I dag tillkommer även ny påverkan genom rensningar, markavvattning, kör-
skador i skogsbruket, urbanisering och flödesregleringar. Övergödning är fortfarande 
ett problem i många sjöar och vattendrag, men lokalt kan man se att genomförda 
åtgärder fått effekt. I sydvästra delen av landet bedöms 39 procent av sjöarna vara 
försurade och i fortsatt behov av kalkning. I alla svenska ytvattenförekomster 
(sjöar och vattendrag) överskrids gränsvärdena för kvicksilver och PBDE509, vilket 
innebär att de inte uppnår god kemisk status. 
Invasiva främmande arter är ett ökande problem på många håll. Många av dem 
är svåra att bekämpa och åtgärderna är kostsamma. Klimatförändringar påverkar 
sjöar och vattendrag och därmed miljökvalitetsmålet. Ökad avrinning och föränd -
ringar i avrinningsmönster, fler översvämningar och ökade problem med invasiva 
främmande arter är några konsekvenser av ett förändrat klimat. Flera av målets 
preciseringar bedöms bli svårare att nå i och med klimatförändringarna, bland 
annat ”God ekologisk och kemisk status” och ”Ytvattentäkters kvalitet”.
506  Remiss av betänkande Tillgängliga stränder – ett mer differentierat strandskydd SOU 2020:78 – Regeringen.se
507  SR: Mer friluftsliv under pandmin | SVT Nyheter
508  Budskap i friluftslivsarbetet (naturvardsverket.se)
509  Polybromerade difenyletrar 174
LEVANDE SJÖAR OCH VATTENDRAGUtvecklingen för miljökvalitetsmålet bedöms för närvarande vara neutral, vilket 
innebär att det inte går att se en tydlig riktning för utvecklingen i miljön på nationell 
nivå. Påverkan på livsmiljöerna har skett under mycket lång tid, och ekosystemen 
återhämtar sig långsamt. Det kan ta tiotals år att se effekten av de åtgärder som 
genomförts. Utvecklingen varierar mycket regionalt och i vissa  avrinningsområden 
har betydande förbättringar uppnåtts. I andra avrinningsområden överstiger 
tillkommande fysisk påverkan och andra belastningar de miljöåtgärder som 
genomförs. Bedömningen är att de större satsningar som har genomförts inom 
övergödning och inom fysisk påverkan, kommer att ge resultat på lång sikt. Det är 
viktigt att även åtgärder genom tillsyn och prövning stärks, så att tillkommande 
påverkan begränsas. På sikt bör målet påverkas positivt av den uppföljning av 
 vattenförvaltningsarbetet i Sverige som EU-kommissionen gör, bland annat genom 
identifiering av underskott och granskning av rapportering. Även arbetet med att 
genomföra EU:s biodiversitetsstrategi510 bör påverka målet positivt i framtiden. 
Ett av målen i strategin är att restaurera 25 000 kilometer vattendrag till 2030.511
Miljökvalitetsmålet  Levande sjöar och vattendrag  har nära kopplingar till håll-
barhetsmål 6 (om rent vatten och sanitet för alla) och till mål 15 (om ekosystem 
och biologisk mångfald). Åtgärder som bidrar till uppfyllandet av mål 6 inom 
Agenda 2030 främjar även uppfyllandet av mål 14 (om liv i havet) eftersom bland 
annat transport av näringsämnen sker från källor, via sjöar och vattendrag, till 
havet. Åtgärder som berör precisering 5 (strukturer och vattenflöden) bidrar också 
till mål 7 (om hållbar energi för alla) och mål 13 (bekämpa klimatförändringarna). 
En detaljerad beskrivning av hur dessa kopplingar ser ut finns i Havs- och vatten -
myndighetens rapport av ett tidigare regeringsuppdrag.512
I tabell 8.1 redovisas de delmål inom Agenda 2030 som påverkas av åtgärder 
som vidtogs under 2021 för att nå miljökvalitetsmålet  Levande sjöar och vattendrag.
510  Biodiversity strategy for 2030 (europa.eu)
511  Guidance on Barrier Removal for River Restoration (europa.eu)
512  Fi2016/01355/SFÖ, https:/ /www.havochvatten.se/hav/uppdrag--kontakt/vart-uppdrag/regeringsuppdrag/
regeringsuppdrag/agenda-2030-2016.html  Delmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser175Tabell 8.1  Påverkan på Agenda 2030 av åtgärder inom Levande sjöar och vattendrag  2021
6.3
6.6Nya miljökvalitetsnormer för svenska vattenförekomster har beslutats. 
Nationell plan för omprövning av vattenkraft har beslutats av regeringen. 
Ny nationell strategi för skydd av värdefulla natur- och kulturmiljöer 
i sötvattensmiljöer. 
Lokalt och regionalt arbete med restaurering av sjöar och vattendrag. 
7.1 Nationell plan för omprövning av vattenkraft har beslutats av regeringen. 
13.1 Nationell plan för omprövning av vattenkraft har beslutats av regeringen. 
Lokalt och regionalt arbete med restaurering av sjöar och vattendrag.
15.1 
 
15.5  
15.8Lokalt och regionalt arbete med områdesskydd, till exempel naturreservat 
och Natura 2000.
Ny gemensam strategi för framtidens fiske. 
Arbete med kunskapshöjande program och åtgärdsprogram för hotade 
arter. 
Sammanställning av läget 2021 för förekomst och utbredning av 
 främmande arter i sötvatten. 
Åtgärder mot bland annat solabborre. 
 Levande sjöar och vattendrag . I tabellen ges även exempel på åtgärder.
Det går inte att se en tydlig riktning för utvecklingen i miljön. 176
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserGRUNDVATTEN AV GOD KVALITET
GRUNDVATTEN AV GOD KVALITETGrundvatten av god kvalitet
ANSVARIG MYNDIGHET: SVERIGES GEOLOGISKA UNDERSÖKNING
Grundvattnet ska ge en säker och hållbar dricksvattenförsörjning samt bidra 
till en god livsmiljö för växter och djur i sjöar och vattendrag
Regeringen har fastställt sex preciseringar:
GRUNDVATTNETS KVALITET:  Grundvattnet är med få undantag av sådan  kvalitet 
att det inte begränsar användningen av grundvatten för allmän eller enskild 
dricksvattenförsörjning.
GOD KEMISK GRUNDVATTENSTATUS:  Grundvattenförekomster som omfattas 
av förordningen (2004:660) om förvaltning av kvaliteten på vattenmiljön har god 
kemisk status.
KVALITETEN PÅ UTSTRÖMMANDE GRUNDVATTEN:  Utströmmande grundvatten 
har sådan kvalitet att det bidrar till en god livsmiljö för växter och djur i källor, 
sjöar, våtmarker, vattendrag och hav.
GOD KVANTITATIV GRUNDVATTENSTATUS:  Grundvattenförekomster som omfattas 
kvantitativ status.
GRUNDVATTENNIVÅER:  Grundvattennivåerna är sådana att negativa konsekvenser 
för vattenförsörjning, markstabilitet eller djur- och växtliv i angränsande ekosystem 
inte uppkommer.
BEVARANDE AV NATURGRUSAVLAGRINGAR:  Naturgrusavlagringar av stor 
 betydelse för dricksvattenförsörjning, energilagring, natur- och kulturlandskapet 
är fortsatt bevarade.
Statliga satsningar på grundvatten har fortsatt under 2021. Från Havs- och vatten -
myndigheten via länsstyrelserna har vattenproducenter under 2021 genomfört pro -
jekt för att förbättra dricksvattenförsörjningen. I flera av dessa berörs grundvatten. 
Effekten är bland annat förbättringar av vattenskydd, mer övervakning och utökad 
rening i vattenverk. En annan statlig satsning med stor betydelse för grundvattnet 
är projekt vid länsstyrelserna gällande vattenskydd. Från den statliga satsningen på 
förbättrat kartläggning i bristområden vid SGU (2018–2020) har resultat presente -
rats även under 2021 med fokus på kartläggning, enskild vattenförsörjning och salt 
grundvatten. Inom den pågående våtmarkssatsningen kommer grundvattenaspekter 
in tillsammans med värdefulla resultat kring kvarhållande av vatten i landskapet. Delmål Agenda 2030
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser177Inom vattenförvaltningen är de mest betydelsefulla insatserna 2021 för  grundvattnet 
att nya åtgärdsprogram tagits fram, att klargörande skett kring tillämpningar av 
miljökvalitetsnormer genom domstolsutslag och att övervakningen fortsätter 
utvecklas. Framtagande av regionala och kommunala vattenförsörjningsplaner 
fortgår. Majoriteten av ovanstående insatser innebär även förbättrade förutsätt -
ningar för klimatanpassning av grundvattenförsörjningen.
Statistik finns för användningen av naturgrus för 2020 som visar en kraftig 
minskning till 7,8 miljoner ton jämfört med 8,6 miljoner ton 2019. Importen av 
betongvaror för byggnadsändamål minskade något under 2020, troligen som en 
följd av pandemin.
Resultat
Den treåriga statliga satsningen vid SGU för utökad kartläggning och karaktärisering 
av grundvattenresurser avslutades under 2020. Några moment inom satsningen 
har slutredovisats under 2021. I en studie utfördes beräkningar av grundvatten -
tillgång för enskild vattenförsörjning i Sverige med fokus på små grundvatten-
magasin.513 En kartvisare som visar resultatet har tagits fram och finns tillgänglig 
på SGU:s hemsida.514 Inom en annan del av satsningen genomfördes modelleringar 
av salt grundvatten med hjälp av maskininlärning (AI) som ett pilotprojekt.515 Salt 
grundvatten utgör ett stort problem i flera utpekade nuvarande och framtida brist -
områden för vattenförsörjningen. En viktig del i satsningen vid SGU har varit kart -
läggning av grundvattentillgångar med hjälp av geofysiska undersökningar från 
helikopter. Under 2021 slutfördes undersökningar i Skåne och Blekinge516,.517 
Enligt en tillfällig förordning518 för åtgärder för en bättre vattenhushållning och 
bättre tillgång till dricksvatten har under 2019–2021 en rad projekt med förbätt -
rande åtgärder som berör grundvattnet kunnat genomföras. Förordningen bygger 
på statligt anslag till Havs- och vattenmyndigheten som har fördelats till projekt via 
länsstyrelserna. Projekten har inneburit en rad insatser inom exempelvis vatten -
skydd, övervakning av grundvattnets kvalitet och grundvattennivåer, reservvatten -
försörjning, installationer för förbättrad rening i vattenverk och förbättringar inom 
den enskilda vattenförsörjningen.
513  Hjerne, C., Thorsbrink, M., Thunholm, B., Gustafsson, M., Lång, L.-O., Mikko, H. & Ising, J., 2021. Grundvatten-
tillgång I små magasin. SGU-rapport 2021:08. Grundvattentillgång i små magasin (sgu.se)
514  SGU:s Kartvisare
515  Åkesson, M., Bastviken, P. & Becher, M. 2021. Kloridhalter i grundvatten. Modellering med hjälp av maskin-
inlärning. SGU-rapport 2021:06. Kloridhalter i grundvatten, Modellering med hjälp av maskininlärning (sgu.se)
516  Dahlqvist, P., Åkesson, M., Erlström, M., Ising, J., Gustafsson, M., Brolin, C. & Lundberg, F. 2021. Helikopter-
burna TEM-mätningar i Vombsänkan, Skåne – Geologiska tolkningar och hydrogeologisk tillämpning. SGU-
rapport 2021:23. Helikopterburna TEM-mätningar i Vombsänkan, Skåne – Geologiska tolkningar och 
hydrogeologisk tillämpning (sgu.se)
517  Dahlqvist, P., Hellstrand, E., Erlström, M., Gustafsson, M., Ising, J. & Brolin, C. 2021. Helikopterburna TEM-
undersökningar över Nordöstra Kristianstadsslätten och Listerlandet. – Geologisk och hydrogeologisk tolkning. 
SGU-rapport 2021:30. Helikopterburna TEM-undersökningar över Nordöstra Kristianstadsslätten och Listerlandet 
– Geologisk och hydrogeologisk tolkning (sgu.se)
518  Förordning (2019:556) om statligt stöd för bättre vattenhushållning. Svensk författningssamling 2019:2019:556 
till och med SFS 2019:1280 – Riksdagen 178
GRUNDVATTEN AV GOD KVALITETGrundvattnets kvalitet (precisering 1)
Arbetet med att ta fram och revidera vattenskyddsområden för befintliga kom -
munala vattentäkter fortgår. Arbetet har förstärkts under 2021 genom den riktade 
statliga satsningen på vattenskyddsområden. I figur 1 redovisas den nationella 
indikatorn för vattenskyddsområden. Det förekommer eftersläpning i inregistrering 
av vattenskyddsområden både till SGU:s Vattentäktsarkiv och till  Naturvårdsverkets 
kartverktyg Skyddad natur . Under 2021 har emellertid 23 beslut registrerats i Natur-
vårdsverkets databas för skyddade områden519, vilket är betydligt fler än under 
tidigare år. Kommunala beslut om vattenskyddsområde står för knappt hälften av 
nyregistreringarna i databasen för skyddade områden. Enligt uppgifter i länens 
årliga uppföljning av miljömålet har ytterligare sju beslut om nya eller reviderade 
vattenskyddsområden fattats under 2021 som ännu inte registrerats.  Sammantaget 
kan alltså 30 beslut ha fattats under året, vilket kan ses som ett resultat av att 
de statliga satsningarna möjliggjort en intensifiering av vattenskyddsarbetet på 
 kommuner och länsstyrelser.
Figur 9.1  Antal kommunala grundvattentäkter med och utan vattenskyddsområde 2008–2021
02004006008001 0001 2001 4001 6001 800
2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021antal vattentäkterGrundvattentäkt med 
vattenskyddsområdeGrundvattentäkt utan 
vattenskyddsområde
Figuren visar att många kommunala grundvattenintäkter saknar vattenskyddsområde. Det 
gäller främst mindre vattentäkter. Även om 27 procent av grundvattentäkterna saknar skydd så 
produceras enbart 4,8 procent av den totala mängden vatten från sådana grundvattentäkter.
Källa: Vattentäktsarkivet vid SGU, Miljömålsindikatorn Vattenskyddsområden & Skyddad natur vid Naturvårdsverket
Havs- och vattenmyndigheten har under 2021 publicerat en ny vägledning för fram -
tagande av vattenskyddsområde.520 Den beskriver främst inrättande, förvaltning 
och upphävande av vattenskyddsområden enligt 7 kap. miljöbalken (1998:808) och 
riktar sig till myndigheter, enskilda och näringsidkare.
Arbetet med regionala vattenförsörjningsplaner fortsätter. Samtliga länsstyrelser 
har en plan eller är aktiva i arbetet. Det finns aktuella planer för sju län, revidering 
av äldre plan pågår vid fem länsstyrelser, vid fem länsstyrelser är planer snart klara 
och vid resterande fyra länsstyrelser har arbetet påbörjats.521 I den miljömåls  enkät 
som Boverket genomfört under 2021522 ingår frågan om den regionala vatten-
försörjningsplanen fungerat som stöd för den kommunala planeringen av lång -
519  Naturvårdsverket 20200107. https:/ /skyddadnatur.naturvardsverket.se/
520  Havs och Vattenmyndigheten, 2021. Vägledning om inrättande och förvaltning av vattenskyddsområden. 
Rapport 2021:4. Vägledning om inrättande och förvaltning av vattenskyddsområden (havochvatten.se)
521  Information från Havs- och vattenmyndigheten från handläggarträff 2111.
522  Boverket (2021).  Öppna data – Resultat från miljömålsenkäter . https:/ /www.boverket.se/sv/om-boverket/
publicerat-av-boverket/oppna-data/miljomalsenkaten/ Hämtad 2022-03-03.Delmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser179siktig vattenförsörjning. Svaren visar att de regionala planerna hittills har varit av 
begränsad nytta, men är bland annat avhängigt av att de är nya eller ännu inte klara.
De vanligaste problemen med kvaliteten i grundvattnet i Sverige enligt länens 
bedömningar523 är höga halter av miljögifter – perfluorerande ämnen (PFAS) och 
bekämpningsmedel – klorid samt nitrat. Flera län nämner även klorerade lösnings -
medel. I grävda brunnar bedömer länen att problem främst finns med bakterier, 
färg, grumlighet, organiskt material och järn. 
SGU har under 2021 fortsatt satsningen på att samla in information om enskilda 
vattentäkter. Totalt har cirka 86 000 analyser av vattenprov inkommit till myndig -
heten, tagna under åren 2007–2020 från brunnar anlagda i jordlager och berggrund. 
I analysmaterialet från dessa enskilda brunnar ingår en rad parametrar men det 
saknas i stort sett analys av organiska miljögifter, såsom bekämpningsmedel och 
PFAS. Dessa analyser från enskilda vattentäkter används för den nationella indika -
torn ”Enskilda brunnars vattenkvalitet” som redovisades senast i Årlig uppföljning 
2021524 och finns på sverigesmiljomal.se.525 Indikatorn uppdateras vart tredje år. 
Utökat samarbete mellan SGU och laboratorier för att förbättra  insamlingsrutiner 
har inletts under året. Detta arbete behöver utökas så att fler laboratorier kan delta. 
I dag finns stora regionala skillnader i hur många analyser som kommer in till SGU.526 
I en screeningstudie har 72 dricksvattenbrunnar undersökts för att kartlägga 
förekomst av organiska mikroföroreningar i enskilt dricksvatten.527 Brunnarna 
bedömdes riskera påverkan av avloppsvatten från enskilda avlopp. Vattenprover 
från brunnarna analyserades för cirka 130 organiska föroreningar. Dessutom ingick 
en bred uppsättning standardparametrar som bakterier, pH, nitrat och fosfat samt 
metaller. Resultaten visar att spår av organiska mikroföroreningar är vanligt före -
kommande i enskilda dricksvattenbrunnar.
Fungerande dataflöden är en förutsättning för att kunna samla in, lagra och 
tillgängliggöra data från miljöövervakningen. Under 2021 har insatser och utveckling 
gjorts vid SGU kring inlagringsstöd för grundvattendata för att underlätta kvalitets -
säkring och minska manuellt arbete i samband med inlagring av mottagna data.
God kemisk grundvattenstatus (precisering 2)
Arbetet inom vattenförvaltningen bedrivs i sexårscykler och 2021 är sista året i den 
tredje vattenförvaltningscykeln. Det innebär att arbetet på vattenmyndigheterna 
är fokuserat på att bearbeta samrådssynpunkter, göra extra kvalitetssäkring och 
förbereda för beslut av förvaltningsplaner och åtgärdsprogram. Förberedelser inför 
rapportering till EU-kommissionen i mars 2022 pågår också. 
EU:s dricksvattendirektiv från 1998 uppdaterades och kompletterades under 
2020. En statlig utredning528 om implementering av dricksvattendirektivet i Sverige 
lämnades in till regeringen i oktober 2021. Den visar på hur direktivets nya bestäm -
melser om bland annat riskbedömning och övervakning i tillrinningsområde ska 
523  Länsstyrelsernas miljömålsrapportering till Naturvårdsverket i november 2021
524  Miljömålen [2021] (naturvardsverket.se)
525  Enskilda brunnars vattenkvalitet – Sveriges miljömål (sverigesmiljomal.se)
526  Maxe, L. 2021: Vattenkvalitet enskilda brunnar – dataunderlag. SGU-rapport 2021:10. Vattenkvalitet enskilda 
brunnar – dataunderlag (sgu.se)
527  Eveborn. D., Åkesson, M., Maxe, L. & Bastviken, P. 2021. Organiska mikroföroreningar i enskild dricksvatten-
försörjning. SGU-rapport 2021:19. Organiska mikroföroreningar i enskild dricksvattenförsörjning (sgu.se)
528  En säker tillgång till dricksvatten av god kvalitet. SOU 2021:81. https:/ /www.regeringen.se/rattsliga-dokument/
statens-offentliga-utredningar/2021/10/sou-202181/   180
GRUNDVATTEN AV GOD KVALITETkunna genomföras. Nästa steg är att utredningen skickas ut på remiss. Det kommer 
sannolikt att bli en del förändringar i de förslag som ges i utredningen på myndig -
heters uppdrag och ansvarsområden. Arbetsfördelningen och bestämmelser som 
följer av direktivet ska enligt direktivet vara klart senast den 12 januari 2023.
Inom EU pågår revidering av bilaga I och II till grundvattendirektivet. I dessa 
bilagor finns de listor som styr vilka förorenande ämnen som ska eller bör ha fast -
ställda riktvärden. Bekämpningsmedelslistan kommer att utökas och två läkemedel 
kommer att tillföras. 
Arbetet med att förbättra den kemiska övervakningen av grundvattenförekom -
ster fortgår som en del av myndighetssamverkan inom Full koll på våra vatten.529 
SGU har i en utredning jämfört miljöövervakningsbehovet för grundvatten enligt 
Full koll på våra vatten  med den befintliga övervakningen.530 Resultaten har samman-
ställts i länsvisa bristanalyser. För hela landet uppskattas att den kontrollerande 
övervakningen av vattenkvalitet uppfylls i 45 procent av grundvattenförekomsterna 
och i 4 procent av förekomsterna för operativ övervakning av kvalitet. Det totala 
aktuella antalet grundvattenförekomster i landet är 3 702 stycken.
Under året har i övrigt fokus legat på övervakning av påverkade områden. SGU 
har, på uppdrag av Havs- och vattenmyndigheten, inventerat nya provtagnings -
platser och sökt vägar för att samla in information från andra aktörer som utför 
övervakning. Arbetet förväntas fortgå under 2022.
Kvaliteten på utströmmande grundvatten (precisering 3)
Utflöde av grundvatten sker främst i lågpunkter i terrängen och ibland på tydliga 
platser som källor med avrinnande ytvatten. En rapport om källor har inom ramen 
för Miljömålsrådets åtgärder tagits fram under 2021.531 Den kan utgöra ett underlag 
för vidare arbete med att effektivisera övervakning av både kvalitet, kvantitet och 
grundvattenberoende ekosystem. Inom projektet Naturnära jobb532 har under året 
ett stort antal källor inventerats i fält runt om i landet.
Våtmarkssatsningen, som under 2018 initierades inom ramen för LONA, har 
fortgått under 2021. Dess ursprungliga fokus var att stimulera projekt med  potential 
till att hålla kvar vattnet i landskapet och stärka tillgången på ett uttagbart grund -
vatten. Under året har fokus breddats till att också verka för återställning av våt -
marker med syftet att nå klimatmålen genom en minskad avgång av växthusgaser. 
SGU har under 2021 fortsatt att bidra med geologiskt kunskapsstöd i arbetet. Det 
har skett dels genom att bistå med stödgranskning av LONA-ansökningar, dels 
genom framtagande av ett webbaserat kunskapsstöd533 i frågor som rör geologi 
i samband med våtmarksåtgärder.
Till preciseringen hör en nationell indikator – ”Bevarandestatus grundvatten -
beroende naturtyper”. Indikatorn baseras på Art- och habitatdirektivet och ger 
529  Full koll på våra vatten – Miljöövervakning – Övervakning och uppföljning – Havs- och vattenmyndigheten 
530  Bastviken, P., Bovin, K., Lindahl, A., Fagerström, E., Tunemar, L. & Elenström, A.-K., 2021. Sveriges miljö -
övervakning av grundvatten år 2020 _Kartläggning av länsvisa behov och brister. SGU-rapport 2021:22. Sveriges 
miljöövervakning av grundvatten år 2020 – Kartläggning av länsvisa behov och brister (sgu.se)
531  Lång, L.-O., Wendelin, E., Thorsbrink, M., Nisell, J., Maxe, L. & Theolin, F. 2021. Samverkan kring källor. 
SGU-rapport 2021:28. Samverkan kring naturliga källor (sgu.se)
532  https:/ /www.skogsstyrelsen.se/naturnarajobb  
533  https:/ /www.sgu.se/anvandarstod-for-geologiska-fragor/geologisk-handledning-for-vatmarksatgarder/Delmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser181information om miljötillståndet för ett urval av de naturtyper som helt eller del -
vis är beroende av grundvattnets nivå, flöde, temperatur eller kvalitet. Den upp -
dateras vart sjätte år och redovisades senast i Årlig uppföljning 2020534 samt finns 
på  sverigesmiljomal.se.535
Grundvattnets kvantitativa status (precisering 4)
Under året har EU-kommissionen vid två tillfällen riktat frågor rörande imple -
menteringen av vattendirektivet till Sverige, i så kallade EU-piloter. En EU-pilot 
är ett första steg i en överträdelseprocess, där EU-kommissionen har identifierat 
områden där de misstänker att Sverige inte lever upp till sina åtaganden enligt 
något direktiv. Medlemslandet får genom att svara på piloten möjlighet att bemöta 
kritiken och vid behov förtydliga hur rapporterad information ska tolkas. 
Den första piloten536 innehöll frågor som riktades till samtliga medlemsländer 
och behandlade kartläggning av vattenuttag och andra påverkanskällor. Den andra 
piloten537 var specifikt riktad till Sverige och innehöll bland annat kritik rörande 
bristen på nivåövervakning i svenska grundvattenförekomster. I EU-kommissionens 
granskning538 av föregående förvaltningscykel från 2019 konstaterades att Sverige 
rapporterat att nivåövervakning utförs i två procent av grundvattenförekomsterna. 
Det har skett en utbyggnad av antalet stationer för nivåövervakning, och  tillsammans 
med modellering och en nyligen framtagen metodik för generalisering av resultaten, 
har Sverige i dag god täckning av kvantitativ övervakning för grundvattenförekomster 
som inte har betydande påverkan från mänsklig verksamhet. I utredningen av SGU 
gällande jämförelsen mellan miljöövervakningsbehovet för grundvatten enligt 
Full koll på våra vatten  med den befintliga övervakningen539 ingick även jämförelse 
för övervakning av grundvattennivåer. Det framkom att nivåövervakning upp -
fylls i 80 procent av grundvattenförekomsterna. Rapporteringen för innevarande 
förvaltningscykel kommer dessvärre inte att visa på någon förbättring eftersom 
resultaten blivit tillgängliga för sent i cykeln. 
Utvecklingen av rättspraxis har gått framåt under 2021. I juni kom en ny EU-
dom540 som bland annat visar att kraven på fördjupad kartläggning av grundvatten -
534  Naturvårdsverket, 2020. Miljömålen. Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2020. Rapport 6919. 
978-91-620-6919-3.pdf
535  Bevarandestatus för grundvattenberoende naturtyper – Sveriges miljömål (sverigesmiljomal.se)
536  EU Pilot (2020)9800 Hur de nationella systemen för säkerställande av efterlevnad fungerar i förhållande till 
vattendirektivet
537  EU Pilot (2021)9898 Genomförande av vattendirektivet 2000/60/EG – brister som identifierats i kommissionens 
bedömning av den andra cykelns förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt
538  SWD (2019) 57 final COMMISSION STAFF WORKING DOCUMENT Second River Basin Management Plans – 
Member State: Sweden Accompanying the document REPORT FROM THE COMMISSION TO THE EUROPEAN 
PARLIAMENT AND THE COUNCIL on the implementation of the Water Framework Directive (2000/60/EC) and 
the Floods Directive (2007/60/EC) Second River Basin Management Plans First Flood Risk Management Plans
539  Bastviken, P., Bovin, K., Lindahl, A., Fagerström, E., Tunemar, L. & Elenström, A.-K., 2021. Sveriges miljö -
540  Dom i mål C-559/19 meddelad 2021-06-24 av EU-domstolen. Den så kallade Spaniendomen. 182
GRUNDVATTEN AV GOD KVALITETförekomster är långtgående. Exempelvis ska det finnas information om samtliga 
uttag som sker ur grundvattenförekomster som riskerar att få en  försämrad status. 
Domen innehöll också förtydligande om att kravet på åtgärder för att förhindra skada 
på grundvattenberoende ekosystem som är utpekade som Natura 2000-områden 
är omfattande. I Sverige har flera uppmärksammade prövningar av miljötillstånd 
där kvantitativ påverkan på grundvattenförekomster är en nyckelfråga pågått. 
Mark- och miljööverdomstolen avvisade i juli en tillståndsansökan om fortsatt 
kalkbrytning och grundvattenbortledning i Slite på Gotland.541 Domstolen konsta -
terade att miljökonsekvensbeskrivningen inte var tillräckligt bra för att bedöma 
hur stor påverkan på grundvattenförekomsten som den ansökta verksamheten 
skulle få. Mark- och miljööverdomstolen har också meddelat dom i ett mål rörande 
en annan kalkstenstäkt på Gotland.542 Domstolen krävde på SGU:s inrådan ingående 
utredningar av påverkan från vattenbortledningen. Tillstånd till vattenuttag för 
dricksvattenförsörjning på gotländska Fårö543 meddelades via undantagsbestäm -
melserna i 4 kap. 11–12 §§ vattenförvaltningsförordningen. 
Grundvattennivåer (precisering 5)
Intresset för att följa utvecklingen av grundvattennivåer har ökat markant efter 
torråren 2016–2018, där 2018 var mest utmärkande. Klimatprognoser visar att sådana 
torrår, med den torka och vattenbrist som upplevdes på många håll, kommer att 
återkomma allt oftare för att så småningom bli ”det nya normala” i delar av landet. 
Under 2020 avslutades den statliga satsningen vid SGU avseende utökad kartlägg -
ning och karaktärisering av grundvattenresurser i främst nuvarande och framtida 
vattenbristområden.544 Resultatet av satsningen har bland annat givit flera nya 
funktioner kring information om grundvattennivåer tillgängliga på SGU:s hemsida.545 
Det gäller exempelvis möjlig utveckling för framtida grundvattennivåer.546 Den 
omfattande kompletteringen av nya mätstationer i fält inom satsningen innebär 
att betydligt fler mätdata finns tillgängliga. Det kommer att ge ett stort mervärde 
framöver när tidsserier även från de nya stationerna växer fram. 
För små grundvattenmagasin började 2021 med nivåer över eller mycket över 
de normala i hela landet. Under våren och sommaren var grundvattennivåerna 
dock under eller mycket under de normala i södra och sydöstra Götaland. Under 
hösten skedde en återhämtning till nivåer som var normala eller över de normala för 
årstiden med undantag för Gotland där nivåerna fortsatt varit under eller mycket 
under de normala. För stora grundvattenmagasin har läget under året varit för-
hållandevis likartat inom landet. Grundvattennivåerna i dessa har varit under eller 
mycket under de normala i Skåne och östra Götaland samt i sydöstra Svealand. 
I övriga delar av landet har normala nivåer eller nivåer över eller mycket över de 
normala dominerat.
541  Dom i mål M 1579-20 meddelad 2021-07-06 av Mark- och miljööverdomstolen Svea hovrätt
542  Dom i mål M 13523-19 meddelad 2022-01-14 av Mark- och miljööverdomstolen Svea hovrätt
543  Dom i mål M 4716-20 meddelad 2021-0616 av mark- och miljödomstolen Nacka tingsrätt 
544  Abelsson, J., Hjerne, C.-E., Wendelin, E., Gustafsson, M., Lång, L.-O., Dahlqvist, P. & Dahlgren, H., 2020. 
Grundvattensatsningen 2018–2020. -Utökad kartläggning och karaktärisering av grundvattenresurser. Slut -
redovisning av regeringsuppdrag. RR 2020:04. Sveriges geologiska undersökning. SGU:s diarie-nr: 21-2815/2019. 
Slutredovisning av regeringsuppdrag, Grundvattensatsningen 2018–2020 (sgu.se)
545  Grundvattennivåer (sgu.se)
546  Framtida grundvattennivåer (sgu.se)Delmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser183Bevarande av naturgrusavlagringar (precisering 6)
Tillgänglig statistik vad gäller användning av naturgrus har liksom tidigare ett års 
eftersläpning. Naturgrusanvändningen har under 2020 fortsatt minska i linje med den 
nedåtgående trend som setts under de senaste decennierna. Antal naturgrustäkter 
uppgick 2020 till 232, vilket är en minskning med sju procent jämfört med föregående år. 
Mängden ballast som brutits från naturgrustäkter under 2020 uppgår till 7,8 miljoner ton. 
Uttaget har därmed minskat med cirka 800 000 ton, eller nio procent, jämfört med 2019. 
Det totala uttaget av ballast, det vill säga inkluderat täkter i både berg, grus och morän, är 
dock i princip oförändrat sedan  föregående år, med en marginell uppgång på en procent. 
Den andel av det totala uttaget  ballast som kommer ifrån naturgrus  avlagringar minskade 
med en procentenhet  jämfört med föregående år och uppgår nu till 7,7 procent. Sett i ett 
internationellt perspektiv är detta en mycket låg nivå. I Europa utgörs cirka 40 procent 
av den produ cerade ballasten av naturgrus av olika slag. Importen av betongprodukter för 
byggändamål har minskat med sju procent under 2020 jämfört med föregående år, räknat 
i eko nomiskt värde. Detta bryter mot en annars kraftigt uppåtgående trend av importen 
av betongprodukter för byggändamål sedan 2010.
SGU genomförde under 2019 enkätundersökningar mot länsstyrelser och  kommuner 
om materialförsörjningsplanering. Enkäten visade att aktörerna såg detta som en viktig 
fråga, men att det behövs tydligare vägledning och kunskapsunderlag. Mot bakgrund av 
detta har SGU under 2021 tagit fram en handledning som innehåller användarstöd för 
kommuner och länsstyrelser som arbetar med materialförsörjningsplanering. Hand -
ledningen finns tillgänglig via SGU:s webbsida547 och tillhandahåller metodik för att 
upprätta regionala materialförsörjnings planer, såsom planeringsunderlag för alternativa 
material till naturgrus. Ett exempel är tematiska kartor för att visa bergmaterialets kvalitet 
(bergkvalitetskartor) och möjligheterna att ta ut sand från havsbotten. Kunskapsstödet 
innefattar även vägledning för tolkning av vilka användningsområden för naturgrus som 
kan ersättas med alternativa material (enligt 9 kap. 6 f § Miljöbalken). 
SGU ser att frågan kring naturgrusavlagringarnas geovetenskapliga värde blir alltmer 
central i miljötillståndsprocesser och att miljöprövningsdelegationer allt oftare efterfrågar 
information kring detta kopplat till specifika tillståndsärenden gällande naturgrustäkter. 
Figur 9.2  Användning av naturgrus 1995–2020 i miljoner ton
19951996199719981999200020012002200320042005200620072008200920102011201220132014201520162017201820192020miljoner tonAnvändningsområde 
ej redovisat
Övrigt
Fyllnad
Väg
Betong
Figuren visar hur det totala uttaget av naturgrus är fördelat på olika användningsområden. Från och 
med 2011 sker rapporteringen direkt till Svensk Miljörapporteringsportal. Data från 2010 saknas. 
Källa: ”Grus, sand och krossberg 2020. Statistics of the Swedish aggregate production 2020” , SGU periodiska publikationer 2021:3, samt 
miljömålsindikatorn Naturgrusanvändning.
547  Nytt stöd i att ta fram materialförsörjningsplaner (sgu.se)   184
GRUNDVATTEN AV GOD KVALITETAnalys
Länsstyrelsernas och kommunernas arbete med vattenskydd, planering och stöd 
är löpande, men har varit föremål för fler statliga insatser 2021 än tidigare år. De 
statliga medlen under 2021 till framtagande av vattenskyddsområden och till pro -
jekt för en bättre vattenhushållning och bättre tillgång till dricksvatten fortsätter 
att ge effekt i olika former av kunskaps- och åtgärdsarbete för grundvattnet.548 
Den statliga grundvattensatsningen vid SGU som avslutades 2020, men med viss 
redovisning 2021, har medfört betydande kunskapsuppbyggnad kring framför allt 
grundvatten i bristområden och givit bättre förutsättningar att nå grundvattenmålet. 
Dessa resultat är positiva samtidigt som takten behöver öka och uthålligheten i 
finansiering måste säkerställas för att insatserna ska ge långvarig effekt. 
En nyckelkomponent i att nå grundvattenmålet är att grundvattnets betydelse 
för miljöfrågor och i planeringssammanhang blir mer kända. Det behövs breda 
kunskapshöjande insatser riktade till berörda konsulter, verksamhetsutövare, 
 tillståndsgivare, tillsynsmyndigheter, kommuner och politiker. 
I länsstyrelsernas årliga miljömålsuppföljningar549 bedömer elva av 21 läns -
styrelser att miljökvalitetsmålet inte kommer att nås till 2030 och tio att det kommer 
vara nära att nås. Trenden för utvecklingen i miljön bedöms av 13 länsstyrelser att 
vara neutral, av fyra oklar, av tre positiv och av en negativ. Länsstyrelserna betonar 
att för att driva arbetet framåt med praktiska åtgärder krävs mer ekonomiska  resurser 
av det slag som tillförts de senaste åren. Kontinuitet i resurstilldelning över en 
längre period är helt nödvändig. Några konkreta exempel på detta är att forum är 
nödvändiga för att genomföra dialoger med markägare och andra aktörer kring 
grundvattenfrågor. Det är också mycket viktigt att kunna behålla personal från 
extrasatsningar för att undvika ständiga omstarter. 
Grundvattnets kvalitet (precisering 1)
Kunskapen om grundvattnet och dess kvalitet ökar efterhand, men från en låg nivå. 
Många verksamma med vattenrelaterade frågor saknar grundläggande kunskaper 
om grundvattnet och om hur mänsklig verksamhet påverkar grundvattnet. För att 
förbättra läget behöver SGU, länsstyrelserna och fler intressenter samverka för olika 
former för kunskapsspridning. 
Övervakningen av grundvatten pågår med statliga medel och har utvecklats 
vidare under 2021. För att kunna uppfylla de krav som ställs, bland annat i genom -
förandet av vattenförvaltningen vad gäller grundvattenkvalitet, är omfattningen 
och takten i uppbyggnad av övervakningen otillräcklig. En fungerande och fullgod 
grundvattenövervakning är helt grundläggande och mycket högt prioriterad för att 
kunna uppnå miljökvalitetsmålet. Urval av lämpliga lokaler tar tid, vilket erfarits 
både på nationell och regional nivå. Det statliga stödet till projekt för en bättre vatten -
hushållning och bättre tillgång till dricksvatten550 har i många fall på länsnivå varit 
en förutsättning för att alls kunna påbörja eller utvidga övervakningen. Det krävs 
548  Förordning (2019:556) om statligt stöd för bättre vattenhushållning. https:/ /riksdagen.se/sv/dokument-lagar/
dokument/svensk-forfattningssamling/forordning-2019556-om-statligt-stod-for-battre_sfs-2019-556
549  Länsstyrelsernas miljömålsrapportering till Naturvårdsverket i november 2021.
550  Förordning (2019:556) om statligt stöd för bättre vattenhushållning. Svensk författningssamling 2019:2019:556 
till och med SFS 2019:1280 – RiksdagenDelmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser185en långsiktighet i provtagning för att resultaten ska vara användbara. Det finns 
farhågor bland utförare att den nuvarande finansieringen, ofta utifrån tillfälliga 
projektmedel, ger en sådan ryckighet att resultaten inte blir användbara. 
Positiva effekter på grundvattnet genom framtagande och uppdatering av 
vattenförsörjningsplaner är främst bättre förståelse för grundvattnets förekomst, 
relevant användning och skydd. Fler personer blir involverade i och kunniga om 
arbetet med grundvatten genom att planerna finns framtagna. Det krävs fortsatta 
insatser med att använda resultaten i planarbetet och för att utveckla strategisk 
vattenplanering, inte minst med tanke på klimatförändringarnas effekter på vatten -
tillgången. 
Den statliga satsningen på framtagande av fler vattenskyddsområden är en 
 viktig åtgärd för grundvattnet. Det är mycket positivt att satsningen föreslås fort -
sätta kommande år och det är en förutsättning för att kunna göra de uppdateringar 
och framtagande av nya vattenskyddsområden som krävs för relevant vattenskydd. 
Erfarenheter av hur den nya vägledningen för vattenskyddsområden551 kommer att 
tillämpas blir mycket viktigt för att det framtida skyddet av grundvatten. 
Behovet av att inventera och åtgärda förorenade markområden är fortsatt stora. 
För att få en bättre överblick över hur stor påverkan som skett på grundvattnet 
och de potentiella riskerna för grundvattnet behöver systematisk insamling av 
analys resultat från förorenade områden genomföras samt ny provtagning utföras 
i  betydande omfattning. 
Vattenförvaltningsarbetet har gått framåt under den tredje förvaltningscykeln. 
Underlaget till statusklassificering och riskbedömning är bättre än i tidigare cykler. 
Samtidigt ökar antalet grundvattenförekomster som riskerar att få otillfredsställande 
kemisk status. Antalet grundvattenförekomster som redan har otillfredsställande 
kemisk status har också ökat, även om ökningen är liten. Den största utmaningen 
är att genomföra åtgärdsarbete i dessa grundvattenförekomster. 
Förutom genomförandet av åtgärder behövs även utökning och finansiering 
av övervakning för att Sverige ska leva upp till kraven i vattendirektivet. I miljö -
övervakningsutredningen552 lyftes fram att datavärdskapen är underfinansierade, 
och för att hantera ökade datamängder och samtidigt utveckla säkra IT-system krävs 
mycket mer resurser än de som i dag tillhandahålls. Statliga satsningar och klara 
besked om ansvarsfördelning för övervakning och åtgärder krävs. Implementering 
av dricksvattendirektivet kommer att öka kraven både på övervakning, kartlägg -
ning och riskbedömning. Den myndighetssamverkan som sker inom Full koll på 
våra vatten  kan varken lösa ansvarsförhållanden eller finansieringsfrågan. Följande 
citat kommer från en initierad handläggare vid en av landets länsstyrelser: ”Arbets -
bördan inom vattenförvaltningen är generellt sett hög och det finns en tydlig och 
långvarig dissonans mellan uppdragsmängd, finansiering och bemanning”.
551  Havs och Vattenmyndigheten, 2021. Vägledning om inrättande och förvaltning av vattenskyddsområden. 
552  SOU 2019_22 Sveriges miljöövervakning – dess uppgift och organisation för en god miljöförvaltning 
(regeringen.se) 186
GRUNDVATTEN AV GOD KVALITETKvaliteten på utströmmande grundvatten (precisering 3)
Kunskapen om det utströmmande grundvattens kvalitet och kvantitet förbättras 
efterhand men i långsam takt. De inventeringar som skett under 2021, inte minst 
av naturliga källor hos SGU, länsstyrelser och inom Naturnära jobb553, är en positiv 
utveckling. För att kunna göra relevanta kopplingar mellan utströmmande grund -
vatten och dess effekter på växter och djur i akvatiska miljöer krävs att fördjupade 
studier påbörjas snarast. 
God kvantitativ grundvattenstatus (precisering 4)
Insatser gällande kartläggning inom vattenförvaltningsarbetet har de senaste tre 
åren varit betydligt större än tidigare år, delvis tack vare den statliga extrasatsningen 
på grundvatten vid SGU 2018–2020. Men precis som EU i sin kritik och via pilotfrågor 
visat, så behöver övervakningen intensifieras under de kommande åren. Åtgärds -
programmen för de fem vattendistrikten måste leda till åtgärder som får konkret 
effekt i de grundvattenförekomster som har eller riskerar att få otillfredsställande 
kvantitativ status. Det är nödvändigt för att uppfylla kraven i vatten direktivet och 
för att nå miljökvalitetsmålet. 
Utvecklingen av rättspraxis har lett till ökad hänsyn till kvantitativa aspekter 
i grundvattenförekomster. Detta är en förutsättning för att försämring av grund -
vattenförekomsters kvantitativa status ska kunna förhindras. 
Effekten av den statliga satsningen för utökad kartläggning och karaktärisering av 
grundvattenresurser vid SGU554 är långsiktig vad gäller övervakning av grundvatten-
nivåers långsiktiga förändring. Men även på kort sikt sker en kunskapshöjning genom 
mätning av nivåer på fler lokaler och i olika geologiska och geografiska miljöer, även 
om de tidsmässiga variationerna inte är kända för de nya stationerna. 
Den studie som genomförts hos SGU inom denna statliga satsning av grundvatten-
tillgång för enskild vattenförsörjning i Sverige med fokus på små grundvattenmagasin555 
har under året rönt ett stort intresse. Resultaten bidrar till en kunskapshöjande nivå 
för olika aktörer och privatpersoner. 
För tillgång och skydd av grundvattnet är en avgörande fråga att geografiska 
områden som är betydelsefulla för bildningen av grundvatten värnas i planerings -
processer. Planeringen behöver ha ett tydligt framtids- och klimatperspektiv så att 
grundvattnet skyddas och framtida reservvattentäkter utpekas. Det behöver också tas 
ytterligare steg för att kartlägga de vattenuttag som sker, inte minst inom industrin 
och jordbruket. Det behövs en genomgång av befintliga styrmedel samt sannolikt 
även förslag på nya för att förbättra hushållningen av grundvatten hos alla förbrukare. 
553  https:/ /www.skogsstyrelsen.se/naturnarajobb  
554  Abelsson, J., Hjerne, C.-E., Wendelin, E., Gustafsson, M., Lång, L.-O., Dahlqvist, P. & Dahlgren, H., 2020. Grund-
vattensatsningen 2018–2020. -Utökad kartläggning och karaktärisering av grundvattenresurser. Slutredovisning av 
regeringsuppdrag. RR 2020:04. Sveriges geologiska undersökning. SGU:s diarie-nr: 21-2815/2019. Slutredovisning 
av regeringsuppdrag, Grundvattensatsningen 2018–2020 (sgu.se)
555  Hjerne, C., Thorsbrink, M., Thunholm, B., Gustafsson, M., Lång, L.-O., Mikko, H. & Ising, J., 2021. Grundvatten-
tillgång I små magasin. SGU-rapport 2021:08. Grundvattentillgång i små magasin (sgu.se)Delmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser187Bevarande av naturgrusavlagringar (precisering 6)
Uttaget och användningen av naturgrus fortsätter att minska i Sverige under 2020 
(vilket är den senaste tillgängliga statistiken). Detta gäller både mängden uttaget 
naturgrus (–9 procent) samt andelen täkter (–9 procent). Även om den globala 
ekonomin 2020 drabbades kraftigt av pandemin, påverkades konjunkturen inom 
bygg- och anläggningsbranschen inte nämnvärt. Det minskade uttaget av naturgrus 
under 2020 är snarare fortsättningen på en långsiktig nedåtgående trend. Den 
viktigaste faktorn bakom denna utveckling är den striktare tillämpning av Miljö -
balkens särskilda bestämmelser om täkt av naturgrus som trädde i kraft 2009. 
År 2020 uppgick naturgrusskatten till 16 kronor per ton. Skatten på naturgrus 
genomgår löpande en årlig höjning enligt ett index som är kopplat till utvecklingen 
av det allmänna prisläget.556 Även om det inte går att utesluta en viss effekt av den 
kontinuerliga höjningen av skatten, då den leder till en prishöjning med motsvarande 
belopp, tyder tidigare studier på att det saknas ett statistiskt säkerställt samband 
mellan skattenivån och de rapporterade uttagen av naturgrus. 
Utöver hänsyn till naturgrusavlagringarnas betydelse för dricksvattenförsörjning 
beaktas i allt högre grad både naturgrusets användningsområde och dess egenskaper 
och sammansättning under tillståndsprocessen. Detta medför att tillstånd i första 
hand ges till naturgrustäkter som producerar naturgrus för kvalificerade ändamål 
där det är svårt eller inte går att ersätta naturgrus med alternativa material. Teknik -
utvecklingen har lett till ökade möjligheter använda alternativa material som 
ersättning för naturgrus. Under tillståndsprocessen är det därför centralt att alla 
aktörer har aktuell kunskap om möjligheter och begränsningar gällande ersätt -
ningsmaterial till naturgrus. I dag hänvisas i tillståndsprocesser i stor utsträckning 
till en sammanställning från 2011557, där SGU beskriver möjligheterna till ersättnings -
material för de vanligaste produkterna och användningsområdena för naturgrus. 
Då det sker en snabb teknisk utveckling på området finns nu ett behov att uppdatera 
detta kunskapsunderlag, vilket bland annat länsstyrelser har betonat.
Även det geovetenskapliga värdet beaktas i allt högre grad i tillståndsprocessen. 
SGU ser att det under 2021 skett en större efterfrågan på kunskap om naturgrus -
täkternas geologiska naturvärden från tillståndsmyndigheter. 
En liten nedgång i importen av betongprodukter för byggändamål kan ses under 
2020, troligen en följd av minskad handel kopplat till pandemin. På längre sikt ses 
dock en tydlig trend mot ökad import av betongvaror för byggändamål. Det finns ur 
denna aspekt ett behov av att även på ett internationellt plan arbeta med kunskaps -
spridning om hållbart nyttjade av naturgrus och om möjliga ersättningsmaterial 
för naturgrus.
Åtgärder för att uppnå miljökvalitetsmålet Grundvatten av god kvalitet  berör främst 
delmål 6 ( Rent vatten och sanitet ), som ska säkerställa tillgång till och hållbar  vatten- 
och sanitetsförvaltning för alla. Åtgärder berör även andra Agenda 2030 mål, 
556  Svensk författningssamling: Lag om ändring i lagen (1995:1667) om skatt på naturgrus; utfärdad den 
30 november 2017.
557  Göransson, M. 2011. Ersättningsmaterial för naturgrus – kunskapssammanställning och rekommendationer för 
användningen av naturgrus. SGU-rapport 2011:10. Ersättningsmaterial för naturgrus -- kunskaps  sammanställning 
och rekommendationer för användningen av naturgrus (sgu.se) 188
GRUNDVATTEN AV GOD KVALITETfrämst delar av mål 11 ( Hållbara städer och samhällen ), mål 12 ( Hållbar konsumtion 
och produktion ), mål 13 ( Bekämpa klimatförändringarna ) samt mål 15 ( Ekosystem 
och biologisk mångfald ). I tabell 9.1 redovisas de delmål i Agenda 2030 som  påverkats 
av viktiga åtgärder inom arbetet med miljökvalitetsmålet Grundvatten av god 
 kvalitet  under 2021.
Tabell 9.1  Påverkan på Agenda 2030 av åtgärder inom Grundvatten av god kvalitet  2021
6.1 Många projekt avser grundvatten inom den statliga satsningen ”Åtgärder 
för en bättre vattenhushållning och bättre tillgång till dricksvatten” . 
6.1 Alla län har aktivt arbetat med regional vattenförsörjningsplan.
6.1 Arbetet med vattenskyddsområden har intensifierats hos länsstyrelser 
och kommuner.
6.1, 6.3, 6.4 
och 6.5Framtagande av åtgärdsprogram riktat till myndigheter och kommuner 
för att på nationell nivå säkerställa att landets grundvattenförekomster 
får och bibehåller god status.
6.1 SGU har inom regeringsuppdrag redovisat resultat avseende grundvatten-
tillgång för enskild vattenförsörjning.
6.1 Arbetet inom PFAS nätverket fortgår.
6.1 Samverkan mellan laboratorier och SGU utvecklad för insamling av 
 analysdata om enskilda vattentäkter.
6.3 Pågående saneringar av förorenade markområden bidrar i olika omfattning 
till förbättrad grundvattenkvalitet kort- eller långsiktigt.
6.4 Kartläggning av grundvatten vid SGU avseende tillgångar och dess 
 kvalitet fortgår.
6.5 Samarbetet inom EU förbättras kring miljögifter i grundvattnet. 
6.5 Arbetet med framtagande av övervakningsprogram för grundvatten fortgår.
6.5 och 6.6 Den statliga satsningen på våtmarker och att stärka förmågan att hålla 
kvar vattnet i landskapet pågår. 
6.5 och 6.6 Satsning på lokalisering och beskrivning av naturliga källor, bland annat 
inom den statliga insatsen Naturnära jobb .
11.4 Det geovetenskapliga värdet av naturgrusavlagringar beaktas i allt högre 
grad i tillståndsprocessen.
12.2 Antalet tillståndsgivna naturgrustäkter minskar, främst beroende på en 
striktare tillämpning av miljöbalkens särskilda bestämmelser om täkt 
av naturgrus. SGU har utvecklat kunskapsstöd för mer hållbar material -
försörjning med avseende på ballast, inklusive kartor över bergkvalitet.
13.2 
13.3Framtagande av torkaplan för Södra Östersjöns vattendistrikt.
Vattenförsörjningsplaner som inkluderar anpassning till ett  förändrat 
klimat, utökad övervakning av grundvattennivåer, kartläggning av 
 grundvattentillgångar och klimatprognoser för grundvattnet.
15.1 Se åtgärder under delmål 6.6.
Tabellen redovisar delmål inom Agenda 2030 som påverkas av åtgärder under 2021 f ör att uppnå 
Grundvatten av god kvalitet . I tabellen ges ä ven exempel på sådana åtgärder.
Det går inte att se en tydlig riktning för utvecklingen i miljön. Miljökvalitetsmålet är uppnått eller kommer kunna nås 
nås 
nas
(eller släck instruktionslagret) 189
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserHAV I BALANS SAMT
LEVANDE KUST OCH SKÄRGÅRD
HAV I BALANS SAMT
LEVANDE KUST OCH SKÄRGÅRDHav i balans samt levande 
kust och skärgård
Västerhavet och Östersjön ska ha en långsiktigt hållbar produktionsförmåga 
och den biologiska mångfalden ska bevaras. Kust och skärgård ska ha en hög 
grad av biologisk mångfald, upplevelsevärden samt natur- och kulturvärden. 
Näringar, rekreation och annat nyttjande av hav, kust och skärgård ska bedrivas 
så att en hållbar utveckling främjas. Särskilt värdefulla områden ska skyddas 
mot ingrepp och andra störningar.
GOD MILJÖSTATUS:  Kust- och havsvatten har god miljöstatus med avseende 
på fysikaliska, kemiska och biologiska förhållanden i enlighet med havsmiljö -
förordningen (2010:1341).
GOD EKOLOGISK OCH KEMISK STATUS:  Kustvatten har minst god  ekologisk 
status eller potential och god kemisk status i enlighet med förordningen 
EKOSYSTEMTJÄNSTER:  Kusternas och havens viktiga ekosystemtjänster är 
vidmakthållna.
GRUNDA KUSTNÄRA MILJÖER:  Grunda kustnära miljöer präglas av en rik bio -
logisk mångfald och av en naturlig rekrytering av fisk samt erbjuder livsmiljöer 
och spridningsvägar för växt- och djurarter som en del i en grön infrastruktur.
naturligt förekommande arter knutna till kust och hav har gynnsam bevarande -
status och tillräcklig genetisk variation inom och mellan populationer samt att 
naturligt förekommande fiskarter och andra havslevande arter fortlever i livs -
kraftiga bestånd.
sig och livsmiljöer har återställts i värdefulla kust- och havsvatten.
inte den biologiska mångfalden och kulturarvet.
BEVARADE NATUR- OCH KULTURMILJÖVÄRDEN:  Havs-, kust- och skärgårds -
landskapens natur- och kulturvärden är bevarade och förutsättningar finns för 
fortsatt bevarande och utveckling av värdena. 190
LEVANDE KUST OCH SKÄRGÅRDKULTURLÄMNINGAR UNDER VATTEN:  Tillståndet är oförändrat för kultur -
historiska lämningar under vattnet.
FRILUFTSLIV OCH BULLER:  Havs-, kust- och skärgårdslandskapens värden för 
fritidsfiske, badliv, båtliv och annat friluftsliv är värnade och bibehållna och 
påverkan från buller är minimerad.
Kust- och havsmiljön är fortfarande negativt påverkad av en för hög tillförsel av 
näringsämnen och farliga ämnen samt en ökande kustexploatering och för hög 
påverkan från fiske på vissa arter. Andra problem är förekomst av marint skräp samt 
att känsliga livs- och kulturmiljöer påverkas eller förstörs genom fysisk påverkan 
och fragmentering. Samtliga kustlän bedömer att målet Hav i balans samt levande 
kust och skärgård  inte kommer att ha uppnåtts vid utgången av 2030.558 Några län 
 rapporterar att man börjar se positiva effekter av åtgärder för att minska övergödningen 
och belastningen av miljögifter. Återhämtningstiden i havet är dock lång och alla 
de insatser som är viktiga för att nå miljökvalitetsmålet kommer ta lång tid att 
genomföra.
Åtgärdsprogrammen enligt vattenförvaltningsförordningen och havsmiljö -
förordningen samt de nyligen beslutade nationella havsplanerna är viktiga för att 
miljökvalitetsmålet ska utvecklas positivt. Åtgärdsprogrammet för havsmiljön har 
uppdaterats under 2021 och om åtgärdsprogrammet genomförs i sin helhet  kommer 
det att ge ett starkt positivt bidrag för att nå miljömålet. Mycket åtgärdsarbete för 
havsmiljön pågår, till exempel har länsstyrelserna under 2021 rapporterat in cirka 185 
olika åtgärder kopplade till Hav i balans samt levande kust och skärgård .559 Upp -
följningen av åtgärder behöver dock förbättras för att kunna avgöra vilken effekt 
åtgärderna har gett, och för att kunna besluta om nya styrmedel och åtgärder. 
Framtida klimatförändringar560,561,562 kan i flera fall förvärra effekterna av vissa 
belastningar.
Genom en nationellt och internationellt koordinerad förvaltning av både våra 
sötvatten- och havsområden, och dess flöden av vatten och ämnen från källa till 
hav, ökar möjligheterna att på sikt nå miljökvalitetsmålet.
558  Regional årlig uppföljning 2021. Länsstyrelserna. Startsida – Regional Utveckling och Samverkan i miljömåls -
systemet (rus.se)
559  Regional årlig uppföljning 2021. Länsstyrelserna. Startsida – Regional Utveckling och Samverkan i miljömåls -
560  IPCC — Intergovernmental Panel on Climate Change
561  Sveriges vattenmiljö (sverigesvattenmiljo.se)
562  Baltic EyeDelmål Agenda 2030
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser191Resultat
God miljöstatus (precisering 1)
Miljötillstånd
Påverkan på vår svenska kust- och havsmiljö är i många fall så stor att god miljö -
status inte uppnås.563 Beskrivningen av hotbilden för havs- och skärgårdsmiljöerna 
är gemensam för samtliga län och har inte ändrats sedan föregående årliga upp -
följning.564 Lokalt har åtgärder haft effekt, men problemen i Östersjön är storskaliga 
och effekterna av exempelvis fysisk exploatering av kustnära områden och för högt 
fisketryck motverkar måluppfyllelsen.565
Den senaste bedömningen av miljötillståndet i svenska havsområden enligt 
havsmiljöförordningen gjordes 2018.566 Läs mer om denna i Årlig uppföljning 2019 .567 
Skräp i havet är ett stort globalt problem och marint skräp utgör stora problem 
både för människor och djur.568, 569 Figur 10.1 visar mängden upphittat skräp på 
oexploaterade stränder längs Bohuskusten (figur 10.1a) samt på oexploaterade och 
stadsnära stränder längs Kattegatt och Östersjön (figur 10.1b). Den största delen 
av tillförseln av skräp på oexploaterade stränder kommer från havet. På stadsnära 
stränder kommer troligen skräpet mest från besökare. Det är dock en stor variation 
mellan enskilda stränder i alla havsområdena, vilket innebär att det är svårt att 
bedöma trender i förekomsten. Makroplast är det dominerande skräpmaterialet.
563  Havs- och vattenmyndigheten, 2018. Marin strategi för Nordsjön och Östersjön 2018–2023. Bedömning av 
miljötillstånd och socioekonomisk analys. Rapport 2018:27.
564  Naturvårdsverket 2021. Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2021 – Med fokus på 
statliga insatser. Naturvårdsverket rapport 6968  
565  Regional årlig uppföljning 2021. Länsstyrelserna. Startsida – Regional Utveckling och Samverkan i 
miljömålssystemet (rus.se)
566  Havs- och vattenmyndigheten, 2018. Marin strategi för Nordsjön och Östersjön 2018–2023. Bedömning av 
miljötillstånd och socioekonomisk analys. Rapport 2018:27. Microsoft Word – Inledande bedömningen 2019_
leverans_0131.docx (havochvatten.se)  
567  Naturvårdsverket 2019. Miljömålen 2019 – reviderad version – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 
2019 – Med fokus på statliga insatser. Naturvårdsverket rapport 6890  Miljömålen [2021]
568  http:/ /ec.europa.eu/environment/marine/index_en.htm
569  https:/ /www.havochvatten.se/hav/fiske--fritid/miljopaverkan/marint-skrap.html   192
LEVANDE KUST OCH SKÄRGÅRDFigur 10.1a  Skräp på stränder vid Bohuskusten 2012–2021
05 00010 00015 000
2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021skräp (antal/100 m strand)
Figur 10.1b  Skräp på stränder runt Kattegatt och Östersjön 2012–2021
0100200
Peri-urbana stränder (stadsnära) Rurala stränder (oexploaterade)
Figurerna visar skräp på oexploaterade och strandnära stränder längs (a) Bohuskusten från 
Strömstad till Kungälv (b) Kattegatt och Östersjön från Varberg till Skellefteå. Figurerna visar 
totalt antal skräp per hundra meter strand från den årliga övervakningen av stränder (siffrorna 
är medelvärden för de ingående stränderna för respektive strandtyp). Figurerna ingår i indikatorn  
Marint skräp på stränder.570 
Källa: Håll Sverige Rent
Åtgärder
Åtgärdsprogrammet för havsmiljön är viktigt för att preciseringen ska kunna upp -
nås. Det nuvarande åtgärdsprogrammet beslutades 2021.571 Under 2021 var ungefär 
75 procent av åtgärderna i det gamla programmet genomförda, pågående eller 
genomförda till hälften. Uppdateringen av åtgärdsprogrammet som gjordes 2021 
innebär att programmet har kompletterats med ytterligare 14 åtgärder som identi -
fierats som nödvändiga för att följa miljökvalitetsnormerna för havsmiljön och nio 
570  http:/ /www.sverigesmiljomal.se/miljomalen/hav-i-balans-samt-levande-kust-och-skargard/marint-skrap-pa-
strander/  
571  Åtgärdsprogram för havsmiljön 2022–2027 enligt havsmiljöförordningen – Publikationer – Data, kartor och 
rapporter – Havs- och vattenmyndigheten (havochvatten.se)Delmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser193åtgärder från det första åtgärdsprogrammet har modifierats medan andra fortsät -
ter oförändrade.
Under Helsingforskommissionens ministermöte i Lübeck hösten 2021572 
 beslutade länderna om en uppdatering av den gemensamma aktionsplanen Baltic 
Sea Action Plan . Planen innehåller såväl mål som cirka 200 åtgärder som länderna 
kommit överens om för att förbättra havsmiljön i Östersjön. Nya teman i aktions -
planen är bland annat marint skräp, klimatpåverkan, farliga ämnen som läkemedel, 
och undervattensbuller.573 
Koldioxidutsläpp från mänskliga aktiviteter kommer – om de inte minskar – att 
försura Östersjön och leda till förändringar i artsammansättningen, vilket potentiellt 
kan påverka ekosystemens funktion. För närvarande håller en indikator för havs -
försurning på att tas fram av Helcom IN Eutrophication .574,575 Projektet har finansierats 
av Havs- och vattenmyndigheten och Kustgruppen i Nordiska Ministerrådet. 
I Sverige finns ungefär 300 vrak som klassats som miljöfarliga varav 30 utgör 
en akut miljöfara då vraken kan läcka till exempel stora mängder olja. Under 2021 
togs 78,8 kubikmeter olja och 52 kubikmeter oljeblandat vatten upp från vraket 
Skytteren utanför Lysekil.576 Vraket klassas som Sveriges miljöfarligaste och arbetet 
leds av Havs- och vattenmyndigheten.577
Även om tillförseln av näringsämnen till havsbassängerna Kattegatt, Öresund, 
Bottenhavet och Bottenviken minskar är övergödning ett fortsatt stort problem, 
speciellt i Östersjön (se vidare uppföljningen av miljökvalitetsmålet Ingen över­
gödning) .
God ekologisk och kemisk status (precisering 2)
I statusklassningen578 inom den nuvarande tredje förvaltningscykeln uppnår 
21 procent av kustvattenförekomsterna minst god ekologisk status.579 Den vanligaste 
orsaken (74 procent) till att god status inte uppnås är övergödning.580 Några kustlän 
rapporterar att man trots allt börjar se positiva effekter av åtgärder för att minska 
övergödningen och belastningen av miljögifter.581
Åtgärder
Genom Havs- och vattenmiljöanslaget (1:11)582, som förvaltas av Havs- och vatten -
myndigheten, görs många åtgärder inom förvaltningsområdena hav, vatten och 
fiske som har betydelse för Sveriges havsområden. Det bidrar även till att ta fram 
kunskapsunderlag samt till att stödja förvaltning och uppföljning. Många åtgärder 
572  2021 Lübeck – HELCOM
573  Ny gemensam aktionsplan för Östersjöns miljö – Aktuellt – Havs- och vattenmyndigheten (havochvatten.se)
574  Science in brief: OMAI – Assessing acidification in the Baltic Sea | Nordic cooperation (norden.org)
575  IN Eutrophication – HELCOM
576  Havs- och vattenmyndigheten, Årsberättelse miljöfarliga vrak 2021.
577  Sveriges miljöfarligaste vrak töms på olja – Aktuellt – Havs- och vattenmyndigheten (havochvatten.se)
578 VISS. https:/ /viss.lansstyrelsen.se/AreaStatisticsForm.aspx?subUnitType=0&ReportUnitSearch=128&watertyp
e=CW&quantity=Count&area=10%2C1&tab=&managementCycleName=Cykel_3 . Uppgifter hämtade 2021-01-15.
579  Miljömålen [2021] (naturvardsverket.se)
580  VISS Exportera Färdiga exporter – Statusbedömning (lansstyrelsen.se)  Uttag 2022-02-21.
581  Regional årlig uppföljning 2021. Länsstyrelserna. Startsida – Regional Utveckling och Samverkan i miljömåls -
582  https:/ /www.havochvatten.se/hav/vagledning--lagar/anslag-och-bidrag/havs--och-vattenmiljoanslaget.html   194
LEVANDE KUST OCH SKÄRGÅRDi sötvatten är också viktiga för kustvattnets status. Under 2021 fördelades drygt 
219 miljoner kronor till länsstyrelserna för arbete med lokala vattenvårdsprojekt 
(LOVA) som bidrar till att uppnå Hav i balans . Detta resulterade i totalt 298 projekt 
varav fem har direkt koppling till Hav i balans  och utgörs av projekt inriktade på 
förlorade fiskeredskap. Återrapportering kommer att ske under våren 2022.583
Ekosystemtjänster (precisering 3)
Miljötillståndet
Samtliga län nämner kraftig, negativ påverkan på fiskbestånden som påverkar 
såväl fritids- som yrkesfisket negativt.584 Den negativa påverkan på bestånden 
består huvudsakligen av minskade rekryterings- och uppväxtområden orsakat av 
övergödning, föroreningar, klimatförändring, exploatering av grunda områden, 
högt fisketryck. Beståndsläget är fortsatt bekymmersamt för torsken i Östersjön 
samt för gös och gädda längs kusten i Egentliga Östersjön liksom för siklöjan 
i Bottenviken.585,586 
Andelen bestånd som nyttjas hållbart varierar något mellan 2015 och 2021, 
visar uppgifter från den årliga publikationen Fisk­ och skaldjursbestånd i hav 
och sötvatten.587 Andelen hållbart nyttjade bestånd ökade från 40 procent 2019 
till 52 procent 2021. Det totala antalet bedömda bestånd, vilket inkluderar både 
sådana med analytisk beståndsuppskattning och sådana med expertbedömningar, 
har ökat med nio stycken under perioden. 
Sammantaget ses en förbättring av indikatorn sedan 2019 sett till andel hållbart 
fiskade bestånd (från 27 till 36 bestånd). Denna förändring består bland annat i att 
två helt nya bestånd nu omfattas av bedömningen, braxen i Egentliga Östersjön 
respektive i Bottniska viken, vilka båda bedömts som ”hållbart nyttjande” under 2021. 
Därutöver har beståndet höstlekande sill i Nordsjön, Skagerrak och Kattegatt gått 
från ”ej hållbart nyttjande” till ”hållbart nyttjande” och beståndet sill i Bottniska 
viken har gått från ”bedömning ej möjlig” till ”hållbart nyttjande”. Även bestånden 
piggvar och vitling i Skagerrak och Kattegatt har gått från ”ej hållbart nyttjande” 
till ”hållbart nyttjande”. 
Andelen hållbara fiskbestånd i de fyra bedömda geografiska havsområdena har 
alla ökat mellan 2019 och 2021; Bottenviken (från 43 till 63 procent), Västerhavet 
(från 42 till 48 procent), Bottenhavet (från 40 till 55 procent) och i Östersjön (från 
33 till 46 procent). 
Åtgärder
Under 2022 kommer inget riktat torskfiske att tillåtas i Östersjön. I västra Östersjön 
stoppas likaså det riktade sillfisket.588 För att ytterligare skydda det svaga torsk -
beståndet är det under våren 2022 dessutom inte heller tillåtet att fritidsfiska torsk 
583  Publiceras på Havs- och vattenmyndigheten (havochvatten.se)  under våren 2022.
584  Regional årlig uppföljning 2021. Länsstyrelserna. Startsida – Regional Utveckling och Samverkan 
i miljömålssystemet (rus.se)
585  Siklöjebeståndet i Bottniska viken minskar – Aktuellt – Havs- och vattenmyndigheten (havochvatten.se)
586  Havs- och vattenmyndigheten, 2022. Fisk- och skaldjursbestånd i hav och sötvatten 2021. Resursöversikt. 
587  Havs- och vattenmyndigheten, 2016. Fisk- och skaldjursbestånd i hav och sötvatten 2016. Resursöversikt.  
Samt följande rapporter för åren 2017–2020.
https:/ /www.havochvatten.se/hav/uppdrag--kontakt/publikationer/utgivningsserier-och-andra-publikationer/
fisk--och-skaldjursbestand-i-hav-och-sotvatten-resurs--och-miljooversikt.html 
588  2022 års fiskekvoter för Östersjön beslutade – Regeringen.seDelmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser195i Öresund och södra Östersjön.589 Havs- och vattenmyndigheten har tillsammans 
med Naturvårdverket, på uppdrag av regeringen, tagit fram förslag på åtgärder för 
att skydda bestånden av torsk (utöver sådana som är fiskerelaterade).590 
Sammanfattningsvis innebär kvoterna för 2022 i Västerhavet en ökning för kolja 
och sill, en minskning för havskräfta samt oförändrad kvot för torsk i Nordsjön och 
Skagerrak, samt minskad bifångstkvot för torsk i Kattegatt.591 Givet den allvarliga 
beståndssituationen för torsk i Kattegatt, Skagerrak och Nordsjön kvarstår de 
 redskapsåtgärder som infördes 2020 i syfte att minska fiskeridödlighet av torsk 
och återuppbygga bestånden.
Ices råd för 2022 säger att allt fiske av ål för alla ändamål ska vara noll, inklusive 
fisket för utsättning och akvakultur.592 Annan dödlighet av ål, orsakad av människan, 
bör minimeras och elimineras där så är möjligt. Mot bakgrund av ålens bestånd status 
har flera EU-gemensamma bestämmelser införts för att på lång- och kort sikt minska 
framförallt fiskets och vattenkraftens påverkan. Nationellt införda restriktioner har 
minskat den landade fångsten i havet med drygt 90 procent samt antalet fiskande 
med 75 procent. Mer åtgärder krävs dock för att minska vattenkraftens påverkan. 
Det finns två system för realtidsstängningar för fiske i Skagerrak som syftar på 
att skydda områden med hög förekomst av ung räka eller unga individer av torsk, 
kolja, gråsej och vitling. Under 2021 har Havs- och vattenmyndigheten beslutat om 
tre realtidsstängningar i Skagerrak och Nordsjön.593
Havs- och vattenmyndigheten har tillsammans med Jordbruksverket utvärderat 
de nationella strategierna för yrkesfiske, fritidsfiske/fisketurism och vattenbruk.594 
Utvärderingen visar bland annat att flera mål för fiske och vattenbruk är oprecisa och 
svåra att följa upp, medan målen för innovationer, kunskapsförsörjning och närings -
utveckling har haft en god måluppfyllnad. Arbetet utmynnades i att de båda myndig -
heterna på regeringens uppdrag under 2021 utvecklade den gemensamma Strategin 
för framtidens fiske 2021–2026  med tillhörande handlingsplaner för svenskt yrkesfiske, 
vattenbruk, fritidsfiske samt fisketurism för 2021–2026.595
I februari 2022 beslutade regeringen om de statliga havsplanerna. Planerna har 
tagits fram av Havs- och vattenmyndigheten i tät samverkan med över 150 organisa tioner 
– allt från länsstyrelser och kommuner till lokala föreningar.596 Energimyndigheten har 
i samband med detta fått i uppdrag att tillsammans med berörda myndigheter peka ut 
lämpliga områden för att möjliggöra ytterligare 90 TWh elproduktion till havs utöver de 
20–30 TWh som finns i den nu beslutade havsplanen.
Under 2021 startades ett nytt projekt upp, kallat ECOnnect597 – projektets syfte är att 
skapa en konkret bild av hur klimatförändringen kan komma att påverka undervattens -
miljön i Kvarkenområdet om 100 år. I tillägg analyseras hur viktiga ekosystemtjänster 
589  Stopp för fritidsfiske efter torsk i Öresund och södra Östersjön – Aktuellt – Havs- och vattenmyndigheten 
590  Förslag till åtgärder för att skydda bestånden av torsk – Arter och livsmiljöer – Havs- och vattenmyndigheten 
591  Kvoter i Västerhavet – Fiske och handel – Havs- och vattenmyndigheten (havochvatten.se)
592  ele.2737.nea (ices.dk)
593  Realtidsstängningar skyddar unga räkor och fisk – Aktuellt – Havs- och vattenmyndigheten (havochvatten.se)
594  Utvärdering av strategier för fiskets och vattenbrukets utveckling (havochvatten.se)
595  https:/ /www.havochvatten.se/om-oss-kontakt-och-karriar/om-oss/regeringsuppdrag/regeringsuppdrag/
gemensam-strategi-for-fiskets-framtid-2020.html
596  Sveriges första havsplaner möjliggör snabbare utbyggnad av havsbaserad vindkraft – Regeringen.se
597  ECONNECT (econnect2120.com) 196
LEVANDE KUST OCH SKÄRGÅRDi området kan förändras och hur områdets livsmiljöer är sammankopplade, så kallad 
ekologisk konnektivitet. Projektet finansieras bland annat av Havs- och vatten-
myndigheten.
Grunda kustnära miljöer (precisering 4)
De för ekosystemen viktiga grundområdena som ligger på 0–6 meters  vattendjup 
är de som är mest påverkade längs kusten. Varken strandskydd eller hot om klimat -
förändringar leder till mindre exploatering av höga naturvärden i grunda kust -
områden.598 Elva av 14 kustlän nämner att det kustnära byggandet måste begränsas 
och regleras.599 En minskning av antalet fritidsbåtar är också viktigt för att begränsa 
exempelvis erosionsskador från vågsvall.
I grunda kustnära miljöer återfinns bland annat ängar av kransalger och kärl-
växter som är betydelsefulla för många ekosystemtjänster. Både ålgräsängar600 och 
kransalger är viktiga som uppväxtområden för fisk och för upptag av näringsämnen.601 
Dessutom kan framför allt ålgräsängarna fungera som kolsänka genom att de tar upp 
koldioxid, och på så sätt bidra till att motverka klimatförändringar. På de platser 
där ålgräset helt har försvunnit är både naturlig återkolonisering och restaurering 
svår.602
Även om åtgärder vidtagits för att minska övergödningen och överfisket så att 
vattenkvaliteten har förbättrats, kan man inte se någon generell återhämtning av 
ålgräsets utbredning. Tvärtom fortsätter de återstående ålgräsängarna samt vegeta -
tionen av växter och alger i de viktiga grunda vikarna i Östersjön att minska, bland 
annat till följd av den fortsatta exploateringen av grunda kustområden.603 ,604
Åtgärder 
Restaurering och områdesskydd är viktiga åtgärder i kustmiljöer. Särskilt marina 
naturreservat är viktiga då det är svårare att ge dispenser för exempelvis byggnationer 
i dessa områden. Skyddade områden reglerar i vissa fall även båttrafik och även 
fiskefria områden är en effektiv åtgärd som man kan se snabba effekter av i kust -
miljöer. 
Länsstyrelsen Västra Götaland har i samverkan med Göteborgs universitet 
under 2020 planterat ålgrässkott i södra Bohuslän där stora områden av ålgräs har 
försvunnit bland annat på grund av övergödning.605 Planteringen är en del av ett 
598  Hur mår havet längs Sveriges kust? – Aktuellt – Havs- och vattenmyndigheten (havochvatten.se)
599  Regional årlig uppföljning 2021. Länsstyrelserna. Startsida – Regional Utveckling och Samverkan i miljömåls -
600  Ålgräs är ett exempel på en marin kärlväxt.
601  Gullström, M., Dahl, M., Deyanova, D., Björk, M. och H. W. Linderholm, 2016. Friska sjögräsängar motverkar 
klimatförändringar. I ”Havet 2015/2016– om miljötillståndet i Svenska havsområden”, sid. 64–67, Havsmiljöinstitutet.
602  Moksnes, P.-O., Eriander, L., Infantes, E. & M. Holmer, 2018. Local Regime Shifts Prevent Natural Recovery and 
Restoration of Lost Eelgrass Beds Along the Swedish West Coast. Estuaries and Coasts, vol. 41, issue 6. https:/ /doi.
org/10.1007/s12237-018-0382-y  
603  Restaurering av ålgräs och ålgräsängar – Vägledningar – Vägledning, föreskrifter och lagar – Havs- och 
vattenmyndigheten (havochvatten.se)
604  Bergström, U., Sundblad, G., Hansen, J. Kustfiskens uppväxtområden – viktiga men dåligt skyddade. 
Kustfiskens uppväxtområden (havet.nu)
605  https:/ /www.lansstyrelsen.se/vastra-gotaland/om-oss/nyheter-och-press/nyheter---vastra-gotaland/2019-06-12-
forlorade-algrasangar-aterplanteras.html  Delmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser197fyraårigt projekt606 som finansieras av Europeiska havs- och fiskerifonden samt 
Havs- och vattenmyndighetens 1:11-anslag. Uppföljningen av projektet under 
2021 visar att antalet ålgrässkott som planterats har mer än fördubblats sedan 
planteringen sommaren 2020.607 Åtgärden är en del av havsmiljödirektivets 
åtgärdsprogram för att nå god miljöstatus.
Ett exempel på hur fiskevård i grunda kustområden kan fungera är våtmarken 
vid Järvsta Sjöäng i Gävles utkant som anlades under vintern 2017/2018. Under våren 
2021 har uppvandringen kontrollerats med en ryssja, och totalt har nu omkring 
500 vuxna gäddor och 150 abborrar vandrat upp för att leka.608 Dessa fiskar är med 
stor sannolikhet resultatet av de yngel som tidigare år kläckts i våtmarken. 
 (precisering 5)
tillståndet i Årlig uppföljning 2021  stämmer fortfarande.609
Åtgärder
Under 2021 har pilotövervakning utförts och indikatorer gällande genetisk mångfald 
inom arter har testats på torsk, sill, lax och ålgräs.610 Havs- och  vattenmyndigheten 
har även bedrivit arbete gällande genetisk mångfald i samverkan med Naturvårds -
verket. Framför allt har arbete gällande framtagande av datavärdskap gjorts. Denna 
typ av datavärdskap blir den första i världen.
Hotade arter och återställda livsmiljöer (precisering 6)
Generellt sett är få marina arter rödlistade.611 Detta beror på att det saknas kunskap 
om arternas status, vilket gör att de inte kan bedömas utifrån rödlistningskriterierna. 
De största hoten mot de marina arterna är utbredning av syrefria bottnar, stor-
skaliga klimatförändringar och effekter av fiske. Andra viktiga faktorer är miljö -
gifter, exploatering av grunda områden, försurning och predation från marina 
däggdjur och fåglar.
I akvatiska miljöer har östersjötumlaren nu bedömts separat, då den är  genetiskt 
skild från populationerna i Nordsjön och Bälthavet. I Östersjön finns bara en mycket 
liten population på runt 500 tumlare kvar och de hotas av bland annat bifångst 
i fiskenät och störning från undervattensbuller.
606  Havs- och vattenmyndigheten, 2017. Åtgärdsprogram för Ålgräsängar. Havs- och vattenmyndighetens 
Rapport 2017:24. 
607  Projekt dubblade antalet ålgrässkott vid Lilla Askerön – Aktuellt – Havs- och vattenmyndigheten 
608  Fiskevård fungerar: 100 gäddyngel i timmen! – Nyheter & aktuellt | Sportfiskarna
609  Miljömålen [2021] (naturvardsverket.se)
610  Detta arbete har utförts av Göteborgs universitet, Stockholms universitet och Sveriges lantbruksuniversitet.
611 Rödlista 2020 | SLU Artdatabanken 198
LEVANDE KUST OCH SKÄRGÅRDÅtgärder
Under 2021 gjorde Havs- och vattenmyndigheten och Kustbevakningen extrainsatser 
i havet längs med Skånes sydkust.612 Syftet är att kontrollera att de ljudskrämmor 
som ska hålla tumlarna borta från fiskegarnen fungerar som de ska. 
Ett nytt gemensamt delprogram inom miljöövervakningen har initierats för den 
akut hotade Östersjötumlaren. Syftet är att studera utbredning av tumlare för att 
på sikt sätta in åtgärder. Programmet finansieras av Havs- och vattenmyndighetens 
1:2-anslag samt WWF.613
Främmande arter och genotyper (precisering 7)
Invasiva främmande arter fortsätter att introduceras och sprida sig i landet. 
 ArtDatabankens experter har klassificerat arterna enligt en metodik som ger en 
uppfattning om vilka arter som kan komma att utgöra en storskalig risk för inhemsk 
biologisk mångfald.614 Den svartmunnade smörbulten har tidigare påträffats i sju 
län och fortsätter att sprida sig inom dessa.615 Sedan 2020 har den svartmunnade 
smörbulten även påträffats i Gävleborg. Den parasiterande snäckan ostronpest har 
för första gången observerats i Halland och i norrlandslänen är smal vattenpest 
(reglerad via EU:s förteckning över invasiva främmande arter) och vattenpest ett 
växande problem.616 Flera främmande arter fortsätter att sprida sig till nya områden 
och miljöer, till exempel amerikansk trågmussla och stillahavsostron. 
Mer global handel och kortare transporttider ökar antalet främmande organismer 
som oavsiktligt följer med exempelvis i fartygs barlastvatten. Dessutom medför 
förändringar i klimatet en större möjlighet för främmande arter att överleva och 
sprida sig i svensk natur. 
Åtgärder
2019 startades ett nytt miljöövervakningsprogram av främmande arter i havsmiljön 
upp. Det har hittills utgivits två fältrapporter som redovisar resultat från den nya 
miljöövervakningen.617,618
Det pågår ett internationellt forskningsprojekt, Marine Biodiversity Observation 
Network for genetic monitoring of hard-bottom communities (Arms), där man 
använder sig av så kallade autonoma settlingspaneler.619 Artidentifieringen skedde 
både visuellt och med genetiska metoder. Forskarna vid Göteborgs universitet, som 
ingår i projektet, identifierade med mycket hög säkerhet sex nya främmande arter 
på den svenska västkusten under 2018–2020. Projektet fortgår och mer resultat 
väntas. Ytterligare sju främmande arter hittades i danska vatten och betraktas som 
dörrknackararter för Sverige. 
612  Pådrag ska hjälpa den hotade Östersjötumlaren – Aktuellt – Havs- och vattenmyndigheten (havochvatten.se)
613  https:/ /www.rmo.nu/programomraden/kust-och-hav/akustisk-overvakning-av-tumlare-ostersjopopulationen/
614  Riskklassificering av främmande arter | SLU Artdatabanken
615  Svartmunnad smörbult | Externwebben (slu.se)
616  Regional årlig uppföljning 2021. Länsstyrelserna. Startsida – Regional Utveckling och Samverkan i 
617  Havs- och vattenmyndigheten, 2021. Övervakning av främmande arter i hamnar med förenklad provtagning 
enligt eRAS-metoden – Fältrapport 2019. Rapport 2020:24
618  Havs- och vattenmyndigheten, 2021. Övervakning av främmande arter i hamnar med förenklad provtagning 
enligt eRAS-metoden – Fältrapport 2020. Rapport 2021:16
619  ARMS-MBON | Assemble+ (assembleplus.eu)Delmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser199Naturvårdsverket och Havs- och vattenmyndigheten har under 2021 gemensamt 
tagit fram ett informationsmaterial, ”Farligare än du tror”, som är fritt att användas 
för till exempel länsstyrelser, kommuner och organisationer.620 
Inom Skolprojektet  genomför Länsstyrelsen i Västra Götaland pedagogiska och 
kommunikativa insatser om invasiva främmande arter. Genom projektet bidrar 
även elever med inrapportering av arter i naturen.621
Ett exempel på en lokal insats som görs för att bekämpa invasiva främmande 
arter är ett ettårigt projekt finansierat av Havs- och vattenmyndigheten där Läns -
styrelsen Gävleborg och Länsstyrelsen Uppsala län samarbetar kring reducerings -
fiske riktat primärt mot svartmunnad smörbult men även mot ullhandskrabba.622 
Projektet startades upp under våren 2021 och målet är att reducera antalet av dessa 
arter så långt det går. Havs- och vattenmyndigheten kom under 2021 ut med en 
kunskapssammanställning om svartmunnad smörbult.623
Genetiskt modifierade organismer (precisering 8)
tillståndet i Årlig uppföljning 2021  stämmer fortfarande.624
Bevarade natur- och kulturmiljöer (precisering 9)
Etappmålet Skydd av landområden, sötvattensområden och marina områden625 
innebär bland annat att minst tio procent av Sveriges marina områden senast 2020 
bidrar till att nå nationella och internationella mål för biologisk mångfald. I dags -
läget är 14,6 procent av havet skyddat.626,627,628 Men för att åstadkomma ett represen -
tativt, sammanhängande och funktionellt nätverk av marina skyddade områden 
behövs en långsiktig finansiering.
Kustens natur- och kulturmiljöer och friluftslivet är hotade av strandnära såväl 
som havsbaserad exploatering. Genom att bevara natur- och kulturmiljöer ökar 
förutsättningarna för ett rörligt friluftsliv. Förvaltning och skydd av värdefulla kust- 
och skärgårdsmiljöer behöver utvecklas för att säkerställa ett fungerande ekosystem 
och hållbart nyttjande för såväl traditionella skärgårdsnäringar som jordbruk och 
fiske som för andra verksamheter och turism. Mer resurser behövs också till kultur-
miljön, bland annat till kunskapsinsamling av maritima kulturlämningar.629
620  Farligare än du tror – Arter och livsmiljöer – Havs- och vattenmyndigheten (havochvatten.se)
621  Invasiva främmande arter | Länsstyrelsen Västra Götaland (lansstyrelsen.se)
622  Invasiv fisk hotar fiskpopulationen | Länsstyrelsen Gävleborg (lansstyrelsen.se)
623  Svartmunnad smörbult – en invasiv främmande art i våra svenska vatten – Publikationer – Data, kartor och 
rapporter – Havs- och vattenmyndigheten (havochvatten.se)
624  Miljömålen [2021] (naturvardsverket.se)
625  Miljödepartementet, 2014. Etappmål för biologisk mångfald och ekosystemtjänster. Bilagan. Regeringsbeslut 
I:3. M2014/593/Nm
626  Havs- och vattenmyndighetens årsredovisning 2021.
627  Statistisk lägesbild 2021 (scb.se)
628  Skydd av marina miljöer efter region, tabellinnehåll och år. PxWeb (scb.se)
629  Regional årlig uppföljning 2021. Länsstyrelserna. Startsida – Regional Utveckling och Samverkan i miljömåls -
systemet (rus.se) 200
LEVANDE KUST OCH SKÄRGÅRDI dagsläget saknas en nationell och regional kulturmiljöövervakning. Fortfarande 
finns endast 45 kulturreservat i landet och ett fåtal inkluderar kust och skärgårds -
miljöer.630
Åtgärder
Havs- och vattenmyndigheten har tillsammans med kustlänsstyrelserna tagit fram 
ett ramverk med vägledande principer, en gemensam struktur och en förändringsteori 
för att stärka effektiviteten av det marina skyddet.631 Ramverket ska vara tillämpbart 
i arbetet med grön infrastruktur och havplanering. Ramverket kan även vara ett 
stort stöd i den framtida ambitionshöjning av målet för marint områdesskydd till 
30 procent – varav 10 procent strikt skydd – som föreslås till år 2030. 
Miljömålsrådet har beslutat att inrätta ett nytt programområde för att intensifiera 
arbetet med grön infrastruktur i syfte att snabbare nå miljömålen. Inom program -
området finns sju projekt där flera myndigheter arbetar tillsammans för ökad samsyn, 
samverkan och för att möjliggöra en ökad takt i genomförandet av åtgärder enligt 
de regionala handlingsplanerna för grön infrastruktur.632 Vid årsskiftet 2021–2022 
tog miljömålsrådet fram en slutrapport för programområdet Ramverk för nationell 
planering , inklusive förslag till regeringen.633 
Havs- och vattenmyndigheten har även tagit ett samlat grepp kring frågan om 
fiskereglering i marina skyddade områden. Resultatet av detta fleråriga arbete, som 
genomförts tillsammans med berörda länsstyrelser, innebär att myndigheten nu 
inför regleringar i ett trettiotal områden.634
Tre pilotområden  är ett treårigt projekt finansierat av HaV med syfte att utveckla 
en regional förvaltningsmodell för ekosystembaserad havsförvaltning genom 
genomförande av studier och projekt i regionala/ lokala pilotområden (Stockholms 
skärgård, Södra Bottenhavet och 8+ fjordar i Bohuslän).635 Aktörerna i  pilotområdena 
är pådrivande i lokalt, regionalt och nationellt förändringsarbete för att nå exempel -
vis miljömålet Hav i balans samt levande kust och skärgård . Projektet är en åtgärd 
inom åtgärdsprogrammet för havsmiljön och målsättningen är att utveckla en modell 
för ekosystembaserad havsförvaltning som kan tillämpas i alla kustregioner i Sverige. 
En utvecklad samverkan i skärgårdsområden över nationsgränserna kan bidra 
till att hantera gemensamma utmaningar och till att kunna utforma insatser och 
åtgärder så att de ger verklig effekt. Detta görs genom projektet Tre skärgårdar  som 
utreder utvecklingsmöjligheter i skärgårdsområdet Stockholm-Åland-Åbo.636
Riksantikvarieämbetet och Havs- och vattenmyndigheten har under 2020 och 
2021 drivit samverkansprojekt Kulturmiljööversikten del II.637 Målsättningen med 
projektet är att utreda och föreslå hur kulturmiljöaspekterna kan synliggöras i upp -
630  Riksantikvarieämbetets hemsida Kulturreservat https:/ /www.raa.se/kulturarv/landskap/kulturreservat/
forteckning/  De fyra som inkluderar kust- och skärgårdsmiljöer är: Sandvikens fiskeläge, Axmars bruk, Brottö 
skärgårdsjordbruk och Dalarö skeppsvraksområde.
631  Ramverk för marint områdesskydd – Skyddade områden – Havs- och vattenmyndigheten (havochvatten.se)
632  Programområde Insatser för grön infrastruktur – Naturvårdsverket (naturvardsverket.se)  
633  Miljömålsrådets årsrapport 2022 (sverigesmiljomal.se)
634  Nya skyddsåtgärder för djur och natur i värdefulla havsområden genom fiskeregleringar – Aktuellt – Havs- och 
635  Havs- och vattenmyndighetens årsredovisning 2021.
636  Tre Skärgårdar – Internationellt samarbete – Planering, förvaltning och samverkan – Havs- och 
vattenmyndigheten  (havochvatten.se)
637  Kulturmiljööversikt del II: Förslag som kan bidra till att kulturmiljön blir en tydligare del av miljömåls -
uppföljningen (diva-portal.org)Delmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser201följningen av miljökvalitetsmålen Levande sjöar och vattendrag  och Hav i balans 
samt levande kust och skärgård . 
Kulturlämningar under vatten (precisering 10)
tillståndet i Årlig uppföljning 2021  stämmer fortfarande.638
Åtgärder
Genom ett regleringsbrevsuppdrag som syftar till att förbättra kunskapsunderlag 
för kulturmiljö för den statliga havsplaneringen arbetar ett flertal  kustlänsstyrelser 
i samverkan. Detta gäller bland annat kvalitetssäkring av kulturmiljöregistret, sjunkna 
landskap samt siktlinjeanalyser. Inom ramen för detta har Länsstyrelsen i Hallands 
län i samverkan med Länsstyrelsen i Skåne beställt ett planeringsunderlag som 
belyser vilka områden som kan omfatta så kallade sjunkna landskap där stenålders -
boplatser kan finnas.639 
Friluftsliv och buller (precisering 11)
En viktig ekosystemtjänst som kust- och havsmiljöerna bidrar med är friluftsliv. 
Ett aktivt friluftsliv är betydelsefullt för både vår fysiska och psykiska hälsa. Bad 
och fiske är exempel på friluftsaktiviteter som påverkas av miljökvaliteten i havet 
och av tillgängligheten till kust- och skärgårdsområden.
Av de Sveriges badvatten vid kusten som är tillräckligt stora för att klassificeras 
som EU-bad, hade 92 procent bra kvalitet eller bättre under 2021.640 I målmanualen641 
för Hav i balans samt levande kust och skärgård  anges att minst 95 procent av dessa 
badvatten ska uppnå minst bra status.
Under coronapandemin (2020–2021) har behovet av att komma ut i naturen ökat. 
Under friluftslivets år 2021 har friluftslivet nått nya höjder och kampanjen Luften 
är fri  har fått barn, ungdomar och vuxna att ge sig ut i naturen.642 Även båtlivet har 
påverkats under pandemin. Under maj–september 2020 uppgick antalet dagar då 
fritidsbåt användes till över 19 miljoner vilket är en betydande ökning jämfört med 
förra undersökningen 2015.643
Över hela landet sker en fortsatt utbyggnad i kustnära områden. Sedan 2019 har 
nybyggnationen inom 100 m från havsstrandlinjen ökat med 65 procent. Det byggs 
även strandnära i skyddade områden644 men i mindre omfattning. Under 2020 
uppfördes det 155 nya byggnader inom skyddade områden (se figur 10.2). Detta 
motsvarar en minskning med 49 procent sedan 2019 och utgör cirka 2 procent av 
638  Miljömålen [2021] (naturvardsverket.se)
639  Regional årlig uppföljning 2021. Länsstyrelserna. Startsida – Regional Utveckling och Samverkan i miljömåls -
640  Badplatser och badvatten – Havs- och vattenmyndigheten (havochvatten.se)
641  Målmanual – Hav i balans (havochvatten.se)
642  Luften är fri | Så gå ut och andas (luftenarfri.nu)
643  Båtlivsundersökningen 2020 En undersökning om båtlivet i Sverige Markus Lagerqvist, Point AB, 2021
644  ”Skyddade områden” omfattar nationalparker, naturreservat, naturvårdsområden, biotopskyddsområden 
i skog och övriga biotopskyddsområden. 202
LEVANDE KUST OCH SKÄRGÅRDden totala byggnationen i kustnära områden. Totalt var knappt 12 500 kilometer 
havsstrand påverkad av bebyggelse 2020. Det motsvarar drygt 28 procent av den 
totala svenska havsstrandlinjen. En fragmentering av kusten påverkar tillgänglig-
heten för friluftsliv. Bebyggelse medför ofta även andra aktiviteter som kan påverka 
miljön i kustområdet, som till exempel anläggning av bryggor och marinor och 
tillhörande båttrafik. 
Figur 10.2  Antal nybyggen i havsstrandnära läge i skyddade områden 2014–2020
0200400antal byggnader
Figuren visar att det byggs inom skyddade områden, till exempel naturreservat. Under 2020 
uppfördes 155 nya byggnader inom skyddade områden, vilket är en minskning med 49 procent 
sedan 2019. Figuren ingår i indikatorn Kustnära byggande .645 
Allt fler fiskar på sin fritid. Under 2020 ägnade sig ungefär 1,7 miljoner personer åt 
fritidsfiske minst en gång i svenska vatten, varav 1,2 miljoner män och 0,5  miljoner 
kvinnor.646 Fritidsfisket i Sverige omsätter årligen stora summor och utgör ett 
 viktigt bidrag till besöksnäring och upplevelseindustri. Under 2020 gjordes ungefär 
16,8 miljoner fiskedagar längs kusten eller i havet, detta kan jämföras med endast 
3,4 miljoner fiskedagar 2016.647 Den sammanlagda vikten av behållen fångst upp -
skattas under 2020 till 4900 ton, och dominerades av makrill följt av sill/strömming 
och torsk. 
Åtgärder
Flera län har under de senaste åren byggt ut sin infrastruktur i skärgårds- och kust -
områden för att möta ett ökat behov från besöksnäringen. Det kan till exempel röra 
sig om nybyggnation av toaletter, grillplatser, bryggor eller vandringsleder.648 
645  http:/ /www.sverigesmiljomal.se/miljomalen/hav-i-balans-samt-levande-kust-och-skargard/marint-skrap-pa-
strander/  
646  Fångststatistik för fritidsfisket – Data och statistik – Statistik om miljötillstånd – Havs- och vattenmyndigheten  
647  Havs- och vattenmyndigheten, 2018. Sveriges officiella statistik. Statistiska meddelanden JO 57 SM 1801 
Fritidsfisket i Sverige 2016. https:/ /www.havochvatten.se/hav/samordning--fakta/data--statistik/officiell-
statistik/sm---statistiska-meddelanden.html
648  Regional årlig uppföljning 2021. Länsstyrelserna. Startsida – Regional Utveckling och Samverkan i miljömåls -
systemet (rus.se) .Delmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser203EU:s Tekniska grupp för undervattensbuller släppte under 2021 en rapport där man 
presenterar en metod för att underlätta för exempelvis förvaltare att bedöma effek -
terna av ihållande antropogent undervattensbuller och definiera tröskelvärden på 
EU-nivå.649 Metoden är tänkt att hjälpa medlemsstater att uppfylla god miljöstatus 
enligt Havsmiljödirektivet.650
Totalförsvarets forskningsinstitut (FOI) har på uppdrag av Miljömålsberedningen651 
tagit fram en underlagsrapport652 om bland annat undervattensbuller och dess miljö -
påverkan samt hur arbete med buller hanteras inom olika direktiv, nationella miljömål 
och regelverk. I miljömålsberedningens slutbetänkande Havet och Människan  föreslås 
Havs- och vattenmyndigheten få ansvar för buller i havsmiljö.653
Analys
djupade utvärdering av Hav i balans samt levande kust och skärgård  som kommer 
att publiceras hösten 2022. Nedan görs en övergripande analys per precisering av 
vilka effekter insatta åtgärder och styrmedel har gett eller förväntas ge, samt en kort 
beskrivning av utvecklingen i miljön.  
Miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård  är ett komplext 
och omfattande mål som spänner över många områden. Flera styrmedel har betydelse 
för att nå miljökvalitetsmålet, till exempel havsmiljöförordningen, vattenförvaltnings -
förordningen, havsplanering, nationella föreskrifter för fiskets bedrivande, EU:s 
gemensamma fiskeripolitik och tillämpningen av miljöbalken samt plan- och 
 bygglagen. 
Samtliga Sveriges kustlän bedömer att förutsättningar för att uppnå målet på 
sikt inte finns på plats. För att nå miljökvalitetsmålet krävs omfattande åtgärder både 
inom Sveriges gränser och i samverkan med andra länder. Havsplanering och skydd 
av områden är viktiga verktyg, men de behöver användas mer effektivt, följas upp 
och stöttas genom långsiktig finansiering.654
Uppfyllelsen av Hav i balans samt levande kust och skärgård  är dessutom  beroende 
av att andra miljökvalitetsmål uppfylls, som Giftfri miljö , Ingen övergödning, Levande 
sjöar och vattendrag  samt Ett rikt växt ­ och djurliv . För kulturmiljövärdena i kust och 
skärgård är uppfyllelsen av God bebyggd miljö  viktig. 
God miljöstatus enligt havsmiljöförordningen är en förutsättning för att miljökvalitets -
målet ska kunna nås. Om åtgärdsprogrammet genomförs i sin helhet kommer det 
att ge ett starkt positivt bidrag för att nå god miljöstatus. Åtgärdsprogrammet kan 
649  Technical Group on Underwater Noise (TG Noise), Assessment framework for EU threshold values for continuous 
sound – Recommendations from the Technical Group on Underwater Noise (TG Noise – Deliverable 3 of the work 
programme of the Technical Group on Underwater Noise) 2020–2022
650  https:/ /eur-lex.europa.eu/legal-content/SV/TXT/PDF/?uri=CELEX:32008L0056&from=SV 
651  M 2010:04
652  Underlagsrapport om undervattensbuller, FOI Memo 7055
653  Havet och Människan – Regeringen.se
654  Regional årlig uppföljning 2021. Länsstyrelserna. Startsida – Regional Utveckling och Samverkan i miljömåls -
systemet (rus.se) 204
LEVANDE KUST OCH SKÄRGÅRDi relativt hög grad bidra till måluppfyllelse även för flera andra preciseringar. I många 
fall uppnås dock inte god miljöstatus. Åtgärdsprogrammet för havsmiljön har upp -
daterats under 2020–2021 men förväntas ändå inte nå hela vägen till god status 
2030, bland annat beroende på lång återhämtning i naturen och internationell 
påverkan som kräver lösningar på regional och global nivå.
Enligt vattenmyndigheterna uppnår 21 procent av kustvattenförekomsterna minst 
god ekologisk status. Ingen kustvattenförekomst uppnår god kemisk status i 
ytvatten. Vattenförvaltningens åtgärdsprogram kommer inte att vara tillräckligt 
för att nå målen när det gäller övergödning.655
Yrkesfiske, fritidsfiske, marin turism och rekreation är de ekonomiska aktiviteter 
som framför allt påverkas av en försämrad havsmiljö. Ekosystemtjänstanalyser 
visar att tillgången på ekosystemkomponenter för dessa förväntas förbättras fram 
till 2030 men fortfarande vara kraftigt begränsad jämfört med ett scenario där vi 
har god miljöstatus i havet. Ungefär hälften av de bedömda fiskbestånden fiskas 
inte, på ett ur ekosystemperspektiv hållbart sätt.
Då vi står inför en elektrifiering av både industri och transportsektorn förväntas 
elbehovet öka kraftigt framöver. Regeringens Elektrifieringsstrategi lyfter åtgärder 
kopplade till havsbaserad energiproduktion.656
En stor del av de grunda kustnära områdena är påverkade av fysisk påverkan och 
övergödning. Viktiga livsmiljöer förstörs och utbredningen av ålgräsängar och 
kransalgsängar minskar. Nybyggnation i strandnära lägen fortsätter tillsammans 
med anläggning av hamnar, marinor och bryggor och annan vattenverksamhet.
( precisering 5)
Det finns inget nytt att rapportera för denna precisering. Analysen i Årlig uppföljning 
2021  stämmer fortfarande.657
Antalet rödlistade arter i havsmiljön ökar så bedömningen för preciseringen är 
negativ.658 Utbredning av habitat minskar. De största hoten mot arter är just minsk -
ningen av habitat, till exempel genom exploatering, samt övergödning. Även miljö -
gifter och klimatförändringar påverkar.659
655  Årlig uppföljning 2022, Ingen övergödning
656  atgarder-i-en-nationell-strategi-for-elektrifiering.pdf (regeringen.se)  Åtgärd 53.
657  Miljömålen [2021] (naturvardsverket.se)
658  Merparten av de arter som tillkommit på rödlistan 2020 har dock inte bedömts tidigare på grund av 
kunskapsbrist. Kunskapsbristen för marina artgrupper är fortfarande stor.
659  Tillstånd och trender för arter och deras livsmiljöer – rödlistade arter i Sverige 2020 – SLU ArtdatabankenDelmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser205Främmande arter och genotyper (precisering 7)
En viktig anledning till att främmande arter fortsatt sprids är den ökande globala 
handeln. Men det finns fler spridningsvägar, till exempel sjöfart och båtar, vatten -
bruk, akvarier och dammar, utsättning och fiske. Även naturlig spridning av redan 
introducerade arter har stor betydelse.660 
Barlastvattenkonventionen661 som trädde i kraft 2017 bör leda till minskad införsel 
av främmande arter i svenska vatten. Samtidigt förväntas den globala sjöfarten öka 
betydligt fram till 2030. En viktig orsak till införsel av främmande arter är skrov-
påväxt.662 Det finns nu åtgärder i åtgärdsprogrammet för havsmiljön som riktar in 
sig på hantering av skrovpåväxt, men det finns ännu inte någon reglering kopplat till 
detta problem. Effekterna riskerar därför att ta ut varandra. Arbete med revidering av 
IMO:s663 frivilliga riktlinjer gällande hantering av biofouling pågår dock och även inom 
Helcom och Ospar planeras arbete med vägledningar och rekommendationer. Dess -
utom ökar klimatförändringar möjligheten för främmande arter att etablera sig.
2021  stämmer fortfarande.664
Bevarade natur- och kulturmiljövärden (precisering 9)
Att skydda värdefulla marina områden är en viktig åtgärd för att bevara biologisk 
mångfald och livsmiljöer. Områdesskydd kan begränsa belastningar på miljön, såsom 
fysiska störningar, skadliga fiskemetoder och andra marina aktiviteter. I dagsläget 
är etappmålet665 om att minst 10 procent av Sveriges marina områden ska vara 
 skyddade uppnått genom att drygt 14 procent av havet är skyddat. Fortfarande 
kvarstår att nå målets delar om ett ekologisk representativt, sammanhängande 
och funktionellt nätverk av skyddade områden. 
Tillsammans med rätt förvaltning är områdesskydd en viktig åtgärd och ett 
starkt styrmedel för att på sikt nå miljökvalitetsmålet. Antalet kulturreservat som 
inkluderar kust- och skärgårdsmiljöer är få och kunskapen om värdefulla kultur-
miljöer är bristfällig. Förutsättningarna för att bevara och förvalta havets och kust- 
och skärgårdslandskapets kulturmiljöer är i nuläget otillräckliga. 
Förändringar i samhället, där de traditionella kustanknutna näringarna som 
fiske och skärgårdsjordbruk minskar, är ett hot mot kulturmiljöerna. Stor efterfrågan 
på boende nära kusten kan innebära ett hårt förändringstryck i kustsamhällena, vars 
kärnor ofta har höga kulturhistoriska värden. En förutsättning för måluppfyllelse är att 
det även fortsättningsvis avsätts resurser till arbetet med marina skyddade områden för 
att nå målen om biologisk mångfald och bevarande av arter och livsmiljöer. I arbetet 
med marint områdesskydd bör även kulturmiljöer inkluderas tydligare.
660  Vad är främmande arter? – Arter och livsmiljöer – Havs- och vattenmyndigheten (havochvatten.se)
661  https:/ /www.havochvatten.se/planering-forvaltning-och-samverkan/internationellt-samarbete-och-
konventioner/konventioner/barlastvattenkonventionen.html 
662  Shucksmith, R. J. & R. L. Shelmerdine, 2015. A risk based approach to non-native species management and 
biosecurity planning. Marine Policy 59, 32-43. http:/ /dx.doi.org/10.1016/j.marpol.2015.05.001  
663  International Maritime Organization
664  Miljömålen [2021] (naturvardsverket.se)
665  Miljödepartementet, 2014. Etappmål för biologisk mångfald och ekosystemtjänster. Bilagan. Regeringsbeslut I:3. 
M2014/593/Nm 206
LEVANDE KUST OCH SKÄRGÅRDKulturlämningar under vatten (precisering 10)
2021  stämmer fortfarande.666
Exploateringstrycket längs kusterna är fortsatt högt och kan inverka negativt på 
 möjligheten att utöva friluftsliv. Nybyggnation i strandnära lägen fortsätter. Det 
finns få hänsynsområden där buller är begränsat, dock finns nu en åtgärd i Åtgärds -
programmet för havsmiljön667 som rör undervattensbuller.668 Ökad nedskräpning 
och förekomst av plast i havet och på stränder bidrar till försämrade upplevelse -
värden, men även här finns nu hela sex åtgärder i åtgärdsprogrammet.669 Kultur -
landskapet och kulturmiljöerna är viktiga delar för friluftslivet i kust och skärgård 
och arbetet för dessa är i dagsläget inte tillräckliga. Fritidsfisket är en stor och 
viktig fritidssysselsättning som bidrar positivt till preciseringen.
Miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård  är nära kopplat 
till FN:s hållbarhetsmål 14 (om hav och marina resurser) och 15 (om ekosystem och 
biologisk mångfald).670 
Kopplingar till de delmål som miljökvalitetsmålet främst kan bidra till att nå 
redovisas i tabell 10.1. Andra mål och delmål som är betydelsefulla för att miljö -
kvalitetsmålet ska nås, är speciellt mål 6 (om rent vatten och sanitet för alla) och 
delmål 14.3 (om havsförsurning).
666  Miljömålen [2021] (naturvardsverket.se)
667  Marin strategi för Nordsjön och Östersjön (havochvatten.se)
668  ÅPH 43. Vägledning för att förhindra att seismiska undersökningar orsakar skadligt impulsivt buller med 
negativa effekter på marina däggdjur.
669  ÅPH 19-23 samt 42.
670  https:/ /www.havochvatten.se/hav/uppdrag--kontakt/vart-uppdrag/regeringsuppdrag/regeringsuppdrag/
agenda-2030-2016.html  Miljökvalitetsmålet är uppnått eller kommer kunna nås 
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser207Tabell 10.1 Påverkan på Agenda 2030 av åtgärder inom Hav i balans samt levande kust och 
skärgård 2021
14.1
 
14.2
 
14.4
 
14.5Genomförande av åtgärdsprogram inom vattenförvaltningen och havs -
miljöförvaltningen. 
Bärgning av olja och spökgarn från vrak.
Fortsatt arbete med förvaltning och beslut om skyddade områden. 
 Restaureringsarbete i marina miljöer.
Långsiktigt kunskapshöjande arbete genom FN:s havsdekad.
Nationellt forskningsprogram om hav och vatten.
Fortsatt arbete inom den gemensamma fiskeripolitiken med flerårs -
planer, landningsskyldighet och skonsamma, selektiva och sälsäkra 
redskap samt fortsatt fiskerikontroll. 
Fortsatt arbete med en ekosystembaserad fiskförvaltning. 
Beslut om skyddade marina områden samt arbete för ökad kvalitet 
i dessa områden.
15.5
15.8
 
15.9Beslut om skyddade områden. 
Arbete med åtgärdsprogram för hotade arter.
Arbete med ekologisk kompensation och restaurering.
Arbete med att ta fram föreskrifter, hanteringsprogram, vägledning och 
information om invasiva främmande arter. 
Framtagande av ny metodik för att övervaka förekomst av invasiva 
 främmande arter.
Arbete med regionala handlingsplaner för grön infrastruktur. 
Kartering av marina naturvärden.
Beslutade statliga havsplaner.
Tabellen visar delmål som påverkas av åtgärder för att uppnå Hav i balans samt levande kust och 
skärgård . I tabellen ges även exempel på sådana åtgärder som genomförts under 2021.
Det går inte att se en tydlig riktning för utvecklingen i miljön. 208
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserMYLLRANDE VÅTMARKER
MYLLRANDE VÅTMARKERMyllrande våtmarker
Våtmarkernas ekologiska och vattenhushållande funktion i landskapet ska 
bibehållas och värdefulla våtmarker bevaras för framtiden.
Regeringen har fastställt nio preciseringar:
VÅTMARKSTYPERNAS UTBREDNING:  Våtmarker av alla typer finns 
 representerade i hela landet inom sina naturliga utbredningsområden.
EKOSYSTEMTJÄNSTER:  Våtmarkernas viktiga ekosystemtjänster som biologisk 
produktion, kollagring, vattenhushållning, vattenrening och utjämning av vatten-
flöden är vidmakthållna.
ÅTERSKAPADE VÅTMARKER OCH ARTERS SPRIDNINGSMÖJLIGHETER:  
 Våtmarker är återskapade, i synnerhet där aktiviteter som exempelvis dränering 
och torvtäkter har medfört förlust och fragmentering av våtmarker och arter 
knutna till våtmarker har möjlighet att sprida sig till nya lokaler inom sitt naturliga 
utbredningsområde.
naturligt förekommande arter knutna till våtmarkerna har gynnsam bevarande -
status och tillräcklig genetisk variation inom och mellan populationer.
HOTADE ARTER OCH ÅTERSTÄLLDA LIVSMILJÖER:  Hotade våtmarksarter har 
återhämtat sig och livsmiljöer har återställts.
BEVARADE NATUR- OCH KULTURMILJÖVÄRDEN:  Våtmarkernas natur- och 
kulturvärden i ett landskapsperspektiv är bevarade och förutsättningarna finns 
för fortsatt bevarande och utveckling av värdena.
FRILUFTSLIV OCH BULLER:  Våtmarkernas värde för friluftsliv är värnade och 
bibehållna och påverkan från buller är minimerad.
Regeringens ökade satsning på våtmarker de senaste åren har haft stor betydelse 
för miljökvalitetsmålet Myllrande våtmarker och bidrar också till målen i Agenda 
2030. Framför allt har restaurering av torvmarker ökat i omfattning, vilket är viktigt 
för den biologiska mångfalden och samtidigt ger klimatnytta. Viktiga insatser som Delmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser209har gjorts under året inkluderar hävd av bland annat rikkärr och strandängar på flera 
håll i landet, bekämpning av invasiva arter och fortsatt utbyggnad av vandrings -
leder och utsiktstorn i naturreservat för att tillgängliggöra för friluftslivet. 
Samtidigt fortsätter igenväxning av våtmarker på grund av historiska dikes -
företag, markanvändning, upphörd hävd och klimatförändringar. Det finns fortsatt 
mycket stora behov att bevara, restaurera och återskapa för att på lång sikt ha kvar 
livskraftiga våtmarker.
De stora insatser som har gjorts för våtmarker under de senaste åren har lett till 
att trenden för Myllrande våtmarker  bedöms som neutral i stället för negativ.
Resultat
Våtmarkstypernas utbredning (precisering 1)
Sverige är ett våtmarksrikt land, med stora arealer av flera våtmarkstyper. I Sveriges 
rapportering 2019 enligt art- och habitatdirektivet framgår att det framför allt är 
arealerna av strandängar, fuktängar, svämängar och lövsumpskog som har för 
liten utbredning för att nå gynnsam bevarandestatus.671 Det finns däremot inget 
som tyder på att utbredningen av våtmarkernas naturtyper minskar i någon större 
utsträckning, förutom när det gäller palsmyrar. Palsmyrarna i Sverige hotas av 
pågående klimatförändringar. Resultat från svensk miljöövervakning indikerar 
att nedbrytningen av dessa fortsätter, att nybildning har minskat/upphört och 
att både areal och volym har minskat.672 
Ekosystemtjänster (precisering 2)
Våtmarker har många funktioner och bidrar med viktiga ekosystemtjänster samt 
stärker den gröna infrastrukturen. Under 2021 återupptog regeringen satsningen 
på våtmarker där 775 miljoner kronor ska vara avsatt mellan 2021 och 2023 för 
restaurering och anläggning av våtmarker. Satsningen syftar precis som tidigare 
till att stärka landskapets egen förmåga att hålla kvar och balansera vattenflöden 
och öka tillskottet till grundvattnet, men även att bidra till ökad biologisk mång -
fald. Ett förstärkt fokus med den nya satsningen riktas mot våtmarkernas roll i 
kolcyklen, där restaurering av dessa miljöer bidrar till en minskad klimatpåverkan. 
Pengarna fördelas via den lokala naturvårdssatsningen (LONA) och direkt till läns -
styrelserna för åtgärder i skyddade områden och till Åtgärdsprogram för hotade 
arter och naturtyper (ÅGP). En del går till Skogsstyrelsens arbete med återvätning 
av dikade skogsmarker. 
Våtmarksprojekten i våtmarkssatsningen förväntas bidra till stärkt biologisk 
mångfald samt viktiga ekosystemtjänster, till exempel en förbättrad vattenhushåll -
ning, men också flödesutjämning (och därmed skydd mot översvämning) samt 
minskad övergödning (eftersom våtmarker generellt bidrar till att ta upp närings -
ämnen). På vissa platser kan de även bidra till ökad grundvattenbildning. Våtmarks -
projekt i organogena jordar kan även bidra till minskade koldioxidutsläpp. Utöver 
671  Naturvårdsverket, 2019. Rapportering till EU. Data finns 2020-01-23 tillgänglig via hemsidan: http:/ /cdr.eionet.
europa.eu/se/eu/art17/envxrnkmw
672  Naturvårdsverket, 2021. Svensk miljöövervakning inom programområde våtmark.  210
MYLLRANDE VÅTMARKERdessa åtgärder har även uppförande av fågeltorn, framtagande av underlag kopplade 
till miljöprövningar och andra biotopförbättrande åtgärder genomförts. 
Våtmarkssatsningen har också bidragit till ökad samverkan mellan myndigheter 
för att samordna bland annat informationsflöden och för att öka kunskapen och 
effektivisera våtmarksarbetet. På uppdrag av Naturvårdsverket har en kunskaps -
sammanställning om våtmarker och hydrologi tagits fram av SMHI673 och SGU har 
tagit fram en geologisk handledning för våtmarksåtgärder.674 
LIFE-projekt ska förbättra våtmarker
Grip on Life IP , som pågår mellan 2018 och 2023 är ett nationellt projekt där myndig-
heter, skogsägarföreningar och intresseorganisationer arbetar tillsammans för 
ökad hänsyn till skogens värdefulla vattendrag och våtmarker inom skogsbruket. 
Grip on Life  arbetar mycket med olika typer av metodutveckling, utbildning och 
informationsinsatser. Projektet leds av Skogsstyrelsen och har en total budget på 
150 miljoner kronor. Under 2021 har bland annat tre rapporter som rör våtmark 
givits ut inom projektet.675 I september 2021 höll Grip on Life  tillsammans med 
Svensk Våtmarksfond konferensen ”Medvind i våtmarksarbetet” som behandlade 
regeringens förnyade satsning på våtmarker och vilken effekt den kan få för den 
biologiska mångfalden. 
Forskning om våtmarkernas ekosystemtjänster
Under 2019 beviljade Naturvårdsverket bidrag till åtta forskningsprojekt om våt -
markernas ekosystemtjänster. De åtta projekten delar på drygt 38 miljoner kronor 
under åren 2020–2023. Forskningen finansieras av Naturvårdsverket. Formas är 
med och delfinansierar två av projekten med totalt sex miljoner kronor genom 
det nationella programmet om klimat. Projekten ska ge kunskap om våtmarkers 
ekosystemtjänster baserade på vattenhushållning, balans av vattenflöden och/eller 
grundvattenbildning i ett landskapsperspektiv. Projekten löper på som planerat 
men i skrivande stund finns inga publicerade resultat.
Återskapade våtmarker och arters spridningsmöjligheter 
Våtmarkssatsningen och andra satsningar gör det möjligt för länsstyrelser,  kommuner 
och andra aktörer att förbättra tillståndet i naturen. Arbete med anläggning och 
restaurering har pågått i samtliga län under 2021676 med medel från framför allt 
LONA samt skötselmedel i skyddade områden och ÅGP via Våtmarkssatsningen, 
men även från Lokala vattenvårdsprojekt (LOVA), Landsbygdsprogrammet (LBP), 
LIFE-programmet och Europeiska havs- och fiskerifonden (EHFF). 
673  Våtmarker | SMHI
674  Geologisk handledning för våtmarksåtgärder (sgu.se)
675  Grip on Life, 2021. Påverkan av nyttjande inom Natura 2000.områden; Grip on Life, 2021. Fysisk restaurering 
av akvatiska miljöer; Grip on Life, 2021. Arbetssätt för systematisk naturvård i nom Natura 2000-nätverket. 
676  Länsstyrelserna, 2021. Regional årlig uppföljning 2021.Delmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser211Den lokala naturvårdssatsningen (LONA)
LONA stimulerar kommuners och ideella föreningars långsiktiga naturvårds -
engagemang och ökar allmänhetens tillgång till naturen. Uppväxlingen av statliga 
medel inom ramen för LONA är god, eftersom det krävs en lokal medfinansiering. 
LONA våtmark är en särskild satsning på lokala projekt som riktar sig främst till 
kommuner, men även andra än kommunen kan initiera eller driva projekt. Under 
2021 avslutades 48 våtmarksåtgärder i 18 projekt inom LONA våtmark, samtidigt 
som det beviljades 439 åtgärder i totalt 144 nya LONA våtmarksprojekt. Naturvårds -
verket har 2021 beviljat länsstyrelserna cirka 87 miljoner för deras arbete med LONA 
våtmark. Enligt den årliga uppföljning av indikatorerna för miljömålet Myllrande 
våtmarker  så har LONA våtmarksprojekt resulterat i att drygt 300 hektar  våtmark 
kunde restaureras 2021. Av de nya LONA-projekten som har beviljats ska omkring 
100 åtgärder leda till att skapa våtmarker och dammar, och ytterligare 100  åtgärder 
syftar till att ta fram planer för skötselåtgärder eller förstudier inför anläggande 
eller restaurering av våtmarker. Omkring 40 åtgärder kommer att leda till biotop -
förbättrande åtgärder som till exempel röjning eller fräsning av vegetation. Omkring 
50 åtgärder handlar om projektledning och 20 om genomförande av prövningar 
inför anläggande eller restaurering av våtmarksprojekt. Närmare 20 åtgärder kommer 
att plugga diken i syfte att återställa våtmarkens hydrologi. 
Hydrologisk restaurerad torvmark
Dränerade torvjordar på åkermark och skogsmark läcker stora mängder kol till 
atmosfären. Indikatorn Hydrologisk restaurerad torvmark  visar hur stora arealer 
som påverkas positivt av genomförda och statligt hel- eller delfinansierade hydro -
logiska restaureringar. Indikatorn ger en indikation av hur ekosystemtjänsten 
” kollagring” ökar till följd av restaurering. 
Cirka 943 hektar torvmark restaurerades under 2021 och totalt för perioden 
2010–2021 har cirka 5 739 hektar restaurerats (se figur 11.1). 
Mellan 2010 och 2015 skedde restaurering mestadels med medel från EU:s projekt 
LIFE to ad(d)mire . Mellan 2016 och 2017 restaurerades knappt några torvmarker. 
Från och med 2018 har finansieringen främst kommit från våtmarkssatsningen via 
förstärkta insatser inom LONA och skötselmedel för skyddade områden. Även EU:s 
LIFE-projekt, LOVA, LBP, ÅGP samt Skogsstyrelsens två bidrag NOKÅS och Skogens 
miljövärden har bidragit med finansiering.
Figur 11.1  Hydrologisk restaurering av torvmarker 2010–2021hektar
01 0002 0003 0004 0005 0006 0007 000
2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021
Figuren visar ackumulerad areal restaurerad torvmark för perioden 2010–2021. Totalt har cirka 
5 739 hektar återställts sedan 2010. 
Källa: Naturvårdsverket indikatoruppdatering 212
MYLLRANDE VÅTMARKERAnlagd eller hydrologiskt restaurerad våtmark (ej på torvmark)
Indikatorn Anlagd eller hydrologiskt restaurerad våtmark visar omfattning av statligt 
miljöarbete och ger en indikation av hur restaurering och anläggning förbättrar 
 ekosystemtjänster och landskap. 
Under 2021 har cirka 1 203 hektar våtmarker nyanlagts eller restaurerats med 
statlig finansiering (jämfört med cirka 580 hektar under 2020), (se figur 11.2). För 
perioden 2010–2021 har totalt cirka 6 924 hektar våtmark anlagts eller  restaurerats 
med statliga medel. Största delen av dessa är anlagda med medel från EU:s landsbygds -
program. Från och med 2018 har den största delen finansierats genom våtmarks -
satsningen. LBP och LOVA har gett viktiga bidrag. Medel från EU:s LIFE-fonder, 
ÅGP och SÅP (särskilda åtgärdsprojekt) har också bidragit. 
Figur 11.2  Anlagda och restaurerade våtmarker 2010–2021 som inte är belägna på torvmark
JordbruksstödÖvrigt statligt 
finansierat
01 0002 0003 0004 0005 0006 0007 0008 000
2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021Hektar
Figuren visar ackumulerad areal anlagd eller restaurerad våtmark för perioden 2010–2021. Totalt 
har cirka 6 924 hektar våtmark återställts. Den största delen av arbetet har finansierats via 
landsbygdsprogrammet.
 (precisering 4)
I den nationella miljöövervakningen används satellitdata för att upptäcka förändringar 
i öppna myrar – förändringarna upptäcks i form av ökad biomassa och igenväxning. 
Övervakningen visar att i genomsnitt drygt en procent av våtmarkerna förändrats 
märkbart under 1990- och 2000-talet.677 Ett nytt nationellt omdrev förbereds och 
väntas starta 2023.
Enligt Sveriges rapportering till EU (Artikel 17, 2019)678 är de stora våtmarks -
arealerna i alpin region relativt väl bevarade, medan flertalet av naturtyperna i boreal 
och kontinental region har ogynnsam eller dålig bevarandestatus. Läs mer i Årlig 
uppföljning 2021 för Myllrande våtmarker.679 Rapporteringen till EU visar också att 
19 av 23 rapporterade arter knutna till våtmarker uppvisar dålig eller otillräcklig 
677  Hahn, N., Wester, K. & Gunnarsson, U., 2021. Satellitbaserad övervakning av våtmarker – Nationell slutrapport 
första omdrevet. Naturvårdsverket, Rapport 6950.
678  Naturvårdsverket, 2019. Rapportering till EU. Data finns 2020-01-23 tillgänglig via hemsidan: http:/ /cdr.eionet.
679  Naturvårdsverket, 2021. Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2021 – Med fokus på 
statliga insatser. Rapport 6968.Delmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser213bevarandestatus. Endast åkergroda, vanlig groda och vitmossor har över lag gynn -
sam bevarandestatus. Även otandad grynsnäcka, kalkkärrsgrynsnäcka, myrbräcka, 
långskaftad svanmossa och käppkrokmossa i alpin region samt gölgroda i kontinental 
region har gynnsam bevarandestatus.680
Prioriterad åtgärdsplan, Prioritized Action Framework (PAF), är ett strategiskt 
verktyg som tas fram av alla EU:s medlemsstater för att visa på skötselbehov och 
finansiering av de åtgärder som krävs för att nå gynnsam bevarandestatus för arter 
och habitat i Natura 2000-nätverket. I PAF beskrivs både löpande skötselbehov och 
behov av restaureringar, såväl inom Natura 2000-områdena som utanför. Naturvårds -
verket redovisade under 2021 i samråd med Jordbruksverket, Skogsstyrelsen och Havs- 
och vattenmyndigheten ett reviderat förslag till prioriterad åtgärdsplan.  Sverige 
skickade i november 2021 in sin prioriterade åtgärdsplan för Natura 2000 för år 
2021–2027 till EU-kommissionen. 
Hotade arter och återställda livsmiljöer (precisering 5)
Enligt den senaste Rödlistan  (2020)681 är 575 av de totalt 3 612 bedömda arterna, för 
vilka våtmarker är en viktig landskapstyprödlis  tade. Det motsvarar 15,9 procent.682 
Det innebär en viss ökning sedan förra Rödlistan  (14,8 procent rödlistade 2015), 
men ökningen beror sannolikt mest på ökad kunskap om arterna och inte på att 
hoten i sig har ökat. Läs mer i Årlig uppföljning 2021 för Myllrande våtmarker .
Restaurering av våtmarker – i skyddade områden och åtgärdsprogram 
för hotade arter och naturtyper (ÅGP)
Naturvårdsverket beviljade under 2021 cirka 85 miljoner kronor i bidrag till våtmarks -
åtgärder som gynnar skyddade områden eller arter och naturtyper som omfattas av 
nationella åtgärdsprogram (ÅGP), fördelat till alla länsstyrelser. Omkring 10 000 hektar 
(100 kvadratkilometer) har berörts av åtgärderna, som har haft fokus på att restaurera 
utdikade områden. Satsningarna ska bidra till gynnsam bevarandestatus för många 
våtmarksberoende naturtyper och arter, och flera varianter på åtgärderna finns därför. 
Förutom att återställa utdikade områden har till exempel tuvfräsning och borttagning 
av igenväxningsvegetation utförts. Åtgärderna har i huvudsak riktats mot skogs- 
och myrmarker, till exempel rikkärr, och förväntas gynna många olika arter. Några 
exempel är kalkkärrsgrynsnäcka, orkidéarten knottblomster, käppkrokmossa, fågeln 
svarttärna och väddnätfjäril. Så gott som alla åtgärder föregås av utredning och för 
några områden kommer åtgärderna påbörjas 2022 eller senare. 
Åtgärdsprogram för hotade arter finns bland annat för rikkärr, hotade vadare 
på strandängar samt grönfläckig padda. Inom ramen för åtgärdsprogram för hotade 
arter 2021 har flera länsstyrelser genomfört restaurering och skötsel av rikkärr. I Skåne 
har vissa åtgärder varit särskilt riktade till att gynna arten stor ögontröst och man 
har därtill sått in arten på tre lokaler. Skåne har även genomfört åtgärder för vadar -
fåglar på strandängar samt restaurerat/anlagt tre småvatten för lökgroda och ett för 
strandpadda. Åtgärder för våtmarksfåglar har också genomförts i Kronobergs län. 
680  Naturvårdsverket, 2019. Rapportering till EU. Data finns 2020-01-23 tillgänglig via hemsidan: http:/ /cdr.eionet.
681  Eide, W. m.fl. (red.) 2020. Tillstånd och trender för arter och deras livsmiljöer – rödlistade arter i Sverige 2020. 
SLU Artdatabanken rapporterar 24. SLU Artdatabanken, Uppsala.
682  Som jämförelse är totalt 2249 arter av 21 740 bedömda arter (21,8 %) rödlistade 2020, sett över alla arter och 
landskapstyper. 214
MYLLRANDE VÅTMARKERI Uppsala län har bland annat Hjälstaviken restaurerats för att gynna häckande och 
rastande fåglar, genom röjning av buskar på öar, med mera.683
Främmande arter och genotyper (precisering 6)
Regionala insatser mot främmande arter
Inventering och bekämpning av invasiva arter har skett på flera håll i landet, 
främst av gul skunkkalla och jättebalsamin. I och runt våtmarker är det framför 
allt skunkkalla, jätteloka och jättebalsamin som ökar. Kotula är en invasiv ört med 
snabb spridning som har stor spridning i södra Sverige, framför allt på Öland. 
Under 2021 har bekämpning av skunkkalla påbörjats på 90 procent av de ytor där 
skunkkalla finns i Skåne. Länsstyrelsen Blekinge har genomfört åtgärder mot den 
invasiva främmande arten gul skunkkalla inom alla sju kända lokaler i länet, dels 
inom skyddade områden men även på privat mark genom rådgivningsbesök hos 
enskilda markägare. I Jönköping utgör gul skunkkalla problem på vissa platser. 
I flera små våtmarker i länet har den åtgärdats under sommaren 2021, men i ett 
par riktigt stora områden finns den kvar. De mindre bestånden av gul skunkkalla 
har grävts bort. Även jättebalsamin och jätteloka har bekämpats i Jönköping.684
Insatser mot mårdhund, tvättbjörn och bisam
Programmet Invasiva Arter , som leds av Svenska Jägareförbundet, hanterar på 
uppdrag av Naturvårdsverket landlevande EU-listade och olistade ryggradsdjur 
i Sverige. Målet har varit att minimera, helst utrota, förekomsten och stoppa sprid -
ning av fritt levande mårdhund och tvättbjörn i Sverige. Sedan 2018 har projektet 
i uppdrag att utrota bisamråtta i dess sydliga utbredningsområde, söder om Höga 
Kusten (Västernorrlands län). Sedan 2019 ingår även nilgås, sibirisk jordekorre och 
vattensköldpaddor i projektet. De arter som har övervakats under flera år uppvisar 
en starkt nedåtgående populationstrend.
23 vuxna mårdhundar och nio valpar oskadliggjordes under 2020. Bedömningen 
är att populationen är fortsatt låg. Inom projektets förvaltningsområde, söder om 
Höga kusten, avlivades 86 bisam under 2020. Det är en minskning jämfört med 
2018 och 2019 då 253 respektive 98 bisam avlivades inom samma område. Även 
inventeringar visar på en minskande bisampopulation. Populationen av nilgäss 
uppskattades till åtta under 2020, varav två kunde avlivas. Under 2019 och 2020 har 
69 av 90 inrapporterade vattendrag med påstådd förekomst av vattensköldpaddor 
besökts. 40 Trachmys-sköldpaddor och 13 sköldpaddor av andra arter har fångats.685
Genetiskt modifierade organismer (precisering 7)
Genetiskt modifierade organismer bedöms i nuläget inte utgöra ett hot mot 
 våtmarker.
683  Länsstyrelserna, 2021. Regional årlig uppföljning 2021.
684  Länsstyrelserna, 2021. Regional årlig uppföljning 2021.
685  Svenska jägareförbundet, 2021. Årsrapport 2020 Svenska Jägareförbundet – Invasiva arter (NV-02834-19).Delmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser215Bevarade natur- och kulturmiljövärden  (precisering 8)
Myrskyddsplanens genomförande
Under 2021 bildades åtta nya naturreservat som medförde att den skyddade arealen 
för Myrskyddsplanen ökade med 1 157 hektar, vilket är det sämsta resultatet under 
de 16 år som indikatorn har följt utvecklingen. Areal med markåtkomst som enda 
genomförda åtgärd ökade med 3 473 hektar, vilket är det bästa resultatet sedan 
2014. Antalet områden där skyddsinsatser bedöms vara klara ökade med fem till 
totalt 396 stycken, vilket innebär att 249 återstår. Arealen i planen som det ännu 
inte gjorts några åtgärder för minskade med 4 114 hektar, därmed återstår nu 162 024 
hektar där det inte genomförts några åtgärder som indikatorn följer. Därutöver 
behöver skyddsinsatser för areal med endast markåtkomst eller Natura 2000 i de 
flesta fall fullföljas med formellt skydd (se figur 11.3). 
Figur 11.3  Myrskyddsplanens genomförande 2006–2021
Inga resultat
Skyddas ej
Markåtkomst
Natura
Skyddathektar
0100 000200 000300 000400 000500 000600 000700 000
Figuren visar fem olika åtgärdsnivåer i Myrskyddsplanen. Ju mörkare grön färg, desto längre 
har genomförandet nått och desto bättre är skyddet. Röd färg visar areal utan åtgärdsresultat, 
som fortfarande avses skyddas. 
Torvutvinningens omfattning
Indikatorn ”torvutvinningens omfattning” redovisar hur många miljoner kubik -
meter torv som utvinns. Indikatorn visar trycket från torvutvinning och indirekt 
mängden lagrat kol som frigörs genom utvinningen och som på så sätt minskar 
effekten av ekosystemtjänsten kollagring. Indikatorns utveckling 1980–2020 redo -
visas i figur 11.4. 216
MYLLRANDE VÅTMARKERFigur 11.4  Torvutvinning i Sverige 1980–2020
00,51,01,52,02,53,03,54,04,55,0
1980
1982
1984
1986
1988
1990
1992
1994
1996
1998
2000
2002
2004
2006
2008
2010
2012
2014
2016
2018
2020Miljoner m3 Miljoner kubikmeter 
i sni�/år för senaste 
5 års-perioden
Miljoner kubikmeter 
per år
Figuren visar den årliga torvutvinningen. Volymen visas även som glidande medelvärde för 
5-årsperioder för att undvika att år med dåligt väder slår igenom som trend. 
Källa: SCB
2020 ökade utvinningen av odlingstorv med cirka 20 procent jämfört med 2019. 
1,9 miljoner kubikmeter utvanns, vilket är det högsta värdet sedan mätningarna 
började. Exporten av odlingstorv ökade med 13 procent. Utvinningen av energitorv 
minskade med 45 procent jämfört med 2019 till 0,7 miljoner kubikmeter. Efterfrågan 
på energitorv har minskat de senaste åren, vilket delvis hänger samman med pris -
utvecklingen på utsläppsrätter.686 
Våtmarker är ofta värdefulla kulturmiljöer
Det mest utbredda kulturmiljövärdet är det biologiska kulturarvet i våtmarker som 
tidigare använts för slåtter och bete. Slåtter på våtmarker sker på många håll runt 
om i landet, till exempel i Västerbotten inom kulturreservatet Rörträsks silängar 
och i flera natur- och kulturreservat i Norrbotten. I Kalmar läns första kulturreservat 
Stensjö by, där våtmarker med äldre hävd utgör en betydelsefull del av reservatet, 
har våtmarksrådgivning med syfte att återställa en naturligare hydrologi utförts 
under året.687
Friluftsliv och buller (precisering 9)
Länsstyrelserna fortsätter med satsningar, på bland annat vandringsleder, utsikts -
torn, guidningar och informationsmaterial, främst i naturreservat. Under 2021 har 
naturum Vattenriket i Kristianstad kommun färdigställt första etappen av Vatten­
riketleden  (delfinansierat av LONA). Inom ramarna för Friluftslivets år 2021 har 
naturumet även satsat extra på att lyfta möjligheterna till friluftsliv i våtmarkerna 
genom projektet Aktivera Mera Friluftsliv.688
686  Statistiknyhet från SCB 2021-06-17 9.30
687  Länsstyrelserna, 2021. Regional årlig uppföljning 2021.
688  Läs om Aktivera Mera Friluftsliv på Kristianstads kommuns webbplatsDelmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser217Analys
Det krävs resurser och intresse inom alla sektorer, såväl hos myndigheter som inom 
de areella näringarna, för att nå miljökvalitetsmålet. Stärkt hänsyn behövs i samband 
med exploatering och markanvändning. Rådgivning, information om våtmarkernas 
värde och uppsökande verksamhet för att stötta markägare som vill arbeta med våt -
marker är också viktiga verktyg för att nå målet.
Det är främst utbredningen av palsmyr som hotas på grund av pågående klimat -
förändringar. Ökande temperaturer gör att många så kallade palsar riskerar att 
smälta och kollapsa. Miljöövervakning visar att nedbrytning av palsar sker och 
att de minskar i area och volym. 
Skadade våtmarker läcker också koldioxid och har nedsatt förmåga att leverera eko -
systemtjänster, som till exempel vattenrening och flödesutjämning. För att  långsiktigt 
vidmakthålla ekosystemtjänster och bevara hotade arter knutna till  våtmarker behöver 
arbetsinsatsen med områdesskydd, restaurering och åter  skapande fortsätta. 
Återskapade våtmarker och arters spridningsmöjligheter  
Anläggning och restaurering av våtmarker har ökat under 2021 till följd av regeringens 
nya treåriga satsning på våtmarker. På grund av ett ökat fokus på nyttan av våtmarker 
i samband med klimatfrågan, så ser man en förskjutning i vilka marker som restau -
reras. Tidigare har det främst varit våtmarker i jordbrukslandskapet, finansierat av 
LBP, men nu är det i stället en stor andel torvmarker i skogslandskap och skyddade 
områden som finansieras via våtmarkssatsningen. 
(precisering 4)
Miljötillståndet för en majoritet av våtmarkstyperna i boreal och kontinental region 
har en dålig eller otillfredsställande bevarandestatus visar 2019 års rapportering 
enligt art- och habitatdirektivet. Våtmarker fortsätter att påverkas negativt av  tidigare 
utdikningar, klimatförändringar, körskador och näringsbelastning. Samtidigt genom -
förs också många insatser som påverkar i positiv riktning. 
För våtmarker genomförs även många åtgärder i form av skydd, restaureringar 
och hävd, men det är ännu inte tillräckligt för att flertalet av naturtyperna i boreal 
och kontinental region ska få gynnsam bevarandestatus. Det finns fortsatt stora 
behov av åtgärder för att våtmarkernas status inte ska riskera att försämras. 
Generellt sett är tillståndet förhållandevis gott, base rat på rödlisteindex, för arter 
knutna till våtmarker jäm fört med arter knutna till andra landskapstyper. Dock är 
det stor skillnad mellan olika våtmarkstyper, där tillståndet bedöms vara avsevärt 
sämre för arter i rikkärr jämfört med arter i fattigare myrar.  218
MYLLRANDE VÅTMARKERRödlisteindex för arter knutna till våtmarkerna har varit relativt stabilt under 2000-
talet, men fåglar och dagfjärilar har en negativ trend medan groddjuren uppvisar 
en positiv trend. Den positiva trenden för grod djuren är resultatet av omfattande 
våtmarksrestaureringar och andra åtgärder i sydligaste Sverige, och ett av de bästa 
exemplen på lyckad svensk naturvård (tillsammans med återhämt ningen hos rov -
fåglar, stora våtmarksfåglar och däggdjur som en följd av minskat jakttryck). Den 
negativa tren den hos våtmarksfåglarna är mer svårförklarlig, eftersom det gjorts 
många åtgärder för att gynna dem, men har kanske att göra med en generellt  negativ 
trend hos (långflyttande) fåglar.
Flera län anger ökande problem med invasiva arter, men det finns ingen tydlig bild 
av hur stort och omfattande problemet är. I och runt våtmarker är det framför allt 
skunkkalla, jätteloka och jättebalsamin som ökar. Bekämpning sker på många håll i 
landet och naturnära jobb har lyfts av länsstyrelserna som en bra förutsättning för 
att lyckas. På senare år har kotula fått allt större spridning i södra Sverige och bland 
annat kommit att dominera stora ytor av strandängar på norra Öland. Framgångsrik 
bekämpning av invasiva främmande djurarter gör att populationerna minskar.
Genetiskt modifierade organismer bedöms i nuläget inte utgöra ett hot mot  våtmarker.
Bevarade natur- och kulturmiljövärden (precisering 8)
Skyddsarbete pågår, men tar lång tid. Ofta konkurrerar skyddsvärda våtmarker med 
skog och andra naturtyper som har en mer akut hotbild om resurser, vilket gör att 
våtmarker prioriteras ner när det kommer till bildande av reservat. Flera län  påtalar 
att arbetet med skydd av objekt enligt myrskyddsplanen går långsamt och att våt -
marker behöver bevaras långsiktigt i större utsträckning än vad som är planerat inom 
ramarna för myrskyddsplanen. Skyddade områden saknar i vissa fall relevant skötsel. 
Skydd av våtmarker behöver därför få högre prioritet och ökade resurser för att för -
hindra exploatering i områden med höga naturvärden.
Många våtmarker, som har en historia av hävd genom slåtter och bete, växer i 
dag igen, vilket medför att den biologiska mångfalden minskar. Fortsatt stöd i form 
av miljöersättningar till utförare av myrslåtter är avgörande för att upprätthålla 
verksamheten.
Fornlämningar och kulturhistoriska lämningar ska beaktas vid all form av exploa -
tering eller restaurering av våtmarker. Flera länsstyrelser påpekar dock att kunskapen 
om kulturmiljövärdena i våtmarker är bristfällig. Våtmarkers kulturhistoriska värden 
uppmärksammas i mycket liten utsträckning, vilket gör att de kulturhistoriska värdena 
riskerar att försvinna eller skadas vid till exempel restaureringar. Det behövs resurser 
för både kartläggning, skydd och vård av kulturmiljöer. 
Våtmarker är viktiga för friluftslivet och har ofta goda förutsättningar att erbjuda 
ostörda naturmiljöer med höga upplevelsevärden. Våtmarker är inte sällan viktiga 
fågellokaler, och har därmed ett mycket stort friluftlivsvärde. De satsningar som Delmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser219görs på vandringsleder, utsiktstorn, guidningar och informationsmaterial är viktiga 
för att öka kunskap och intresse för våtmarkernas värde, exempelvis i friluftslivs -
sammanhang. 
Buller ökar från vindkraftverk och terränggående fordon som fyrhjulingar och 
skotrar, liksom från biltrafik. Buller stör både friluftsliv och djurliv och är på vissa 
ställen omfattande, vilket är viktigt att ta hänsyn till vid fysisk planering. 
Miljökvalitetsmålet Myllrande våtmarker  berör delmålen om hållbar vattenförvaltning, 
klimatåtgärder och bevarande av ekosystem och biologisk mångfald (delmålen 6.4, 6.6, 
13, 15.1, 15.5 och 15.8). Aktiviteter som gynnar friluftsliv bidrar till att förebygga ohälsa 
(3.4). Tabell 11. 1 visar exempel på åtgärder inom Myllrande våtmarker  och hur de 
påverkar målen i Agenda 2030.
Tabell 11.1  Påverkan på Agenda 2030 av åtgärder inom Myllrande våtmarker  2021
Delmål Agenda 2030 Exempel på genomförda åtgärder 2021
3.4 Anläggning av vandringsleder, rastplatser och information för besökare 
gör våtmarker mer tillgängliga för friluftsliv.
6.4 Restaureringsåtgärder beskrivna i delmål 15.1 (se nedan) innebär troligen 
att grundvattenbildning förbättrats i några områden. Anlagda våtmarker 
ökar uppehållstiden för vatten och minskar transporten av näringsämnen 
och miljöstörande ämnen till sjöar och vattendrag och slutligen havet.
6.6 Se delmål 15.1.
13 Restaurerad torvmark (se delmål 15.1) kan antas ha bidragit till att minska 
avgången av koldioxid från skadade våtmarker.
15.1 Anlagda och restaurerade våtmarker har bidragit till att bevara och åter -
ställa ekosystem. Områden har skyddats och skötselinsatser görs bland 
annat i skyddade områden.
15.5 Många av skydds- och restaureringsåtgärderna (se delmål 15.1), syftar till 
att hejda förlusten av biologisk mångfald och skydda hotade arter. 
15.8 Flera projekt för att minska invasiva främmande arter har utförts under året. 
 Myllrande våtmarker . I tabellen ges även exempel på åtgärder.
Trenden har ändrats från negativ till neutral. 
Det är svårt att väga de positiva åtgärder som genomförs mot de försämringar 
som fortfarande sker i miljön. Utvecklingen skiljer sig dessutom mellan olika våtmarks -
naturtyper, vilket gör det svårt att bedöma trenden för målet som  helhet. Framför allt 
insatser för rikkärr bedöms ha gynnat målet. Rikkärr är en artrik naturtyp som är hotad 
av igenväxning, bland annat på grund av brist på hävd. De senaste årens restaureringar 
har gynnat många hotade arter och även om många våtmarksarter fortfarande är röd -
listade syns ingen ökning mellan de senaste rapporteringarna. Länsstyrelserna gör 
sammantaget en något mer positiv bedömning jämfört med föregående år och för en 
majoritet av länen (12) är utvecklingen neutral.  220
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserLEVANDE SKOGAR
LEVANDE SKOGARLevande skogar 
ANSVARIG MYNDIGHET:  SKOGSSTYRELSEN
Skogens och skogsmarkens värde för biologisk produktion ska skyddas 
 samtidigt som den biologiska mångfalden bevaras samt kulturmiljövärden 
och sociala värden värnas.
Regeringen har fastställt följande nio preciseringar:
SKOGSMARKENS EGENSKAPER OCH PROCESSER:  Skogsmarkens fysikaliska, 
kemiska, hydrologiska och biologiska egenskaper och processer är bibehållna.
EKOSYSTEMTJÄNSTER:  Skogens ekosystemtjänster är vidmakthållna.
GRÖN INFRASTRUKTUR:  Skogens biologiska mångfald är bevarad i samtliga 
naturgeografiska regioner och arter har möjlighet att sprida sig inom sina 
 naturliga utbredningsområden som en del i en grön infrastruktur.
GYNNSAM BEVARANDESTATUS OCH GENETISK VARIATION:  Naturtyper 
och naturligt förekommande arter knutna till skogslandskapet har gynnsam 
bevarandestatus och tillräcklig genetisk variation inom och mellan populationer.
HOTADE ARTER OCH Å TERST ÄLLDA LIVSMILJÖER:  Hotade arter har återhämtat 
sig och livsmiljöer har återställts i värdefulla skogar.
inte skogens biologiska mångfald.
BEVARADE NATUR- OCH KULTURMILJÖVÄRDEN:  Natur- och kulturmiljövärden 
i skogen är bevarade och förutsättningarna för fortsatt bevarande och utveckling 
av värdena finns.
FRILUFTSLIV:  Skogens värden för friluftslivet är värnade och bibehållna.
Genomförda åtgärder har inte varit tillräckliga för att nå samhällets uppsatta 
miljömål för skogen och är inte tillräckliga för att stoppa förlusten av viktiga livs -
miljöer i skogslandskapet. Trenden för utvecklingen i miljön bedöms vara negativ. 
Åtgärder och styrmedel som syftar till att minska fragmentering och ytterligare 
förlust av livsmiljöer för hotade och känsliga arter, behöver fortgå och förstärkas. 
Det pågår många åtgärder för att förbättra tillståndet i skogslandskapet. Flera 
av insatserna kräver tid för att ge full utväxling i miljön. Insatser som långsiktigt 
skydd av skogar med höga naturvärden motverkar ytterligare förlust av livsmiljöer. Delmål Agenda 2030
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser221Skogsstyrelsens arbete med formellt skydd resulterade 2021 i låga nivåer naturvårds -
avtal och biotopskyddsområden. Det akuta skötselbehovet av Skogsstyrelsens tidigare 
skyddade områden har ökat ytterligare, trots att omfattningen ökat jämfört med 
Arbetet med att förhindra skador på kulturmiljön är fortsatt viktigt, och statistik 
visar att kulturstubbar ger en god effekt.689 Åtgärder för att öka arealen som brukas 
med hyggesfria metoder förväntas bidra till ökad variation i landskapet. Insatser för 
att skapa en sammanhängande grön infrastruktur är centrala, och genomförande -
fasen av de regionala handlingsplanerna är viktig för att ge effekter i skogen. Klimat -
förändringarna ökar behovet av att ge arter spridningsmöjligheter i landskapet.
En effektiv naturvård bygger på kännedom om var i landskapet områden med 
höga naturvärden är lokaliserade. Ett fullständigt kunskapsunderlag saknas fortsatt 
och myndigheternas kunskapsbrist om skogslandskapets naturvärden är ett stort 
problem ur ett miljömålsperspektiv. Det är osäkert hur rättsutveckling och pågående 
EU-processer kommer att påverka förutsättningarna att nå målet.
Resultat
Skogsmarkens egenskaper och processer (precisering 1)
Skogsstyrelsen saknar fortsatt underlag för att kunna presentera statistik om 
 Miljöhänsyn vid föryngringsavverkning. Skogsstyrelsen arbetar med att ta fram en 
ny metod för hänsynsuppföljning och arbetet är försenat. Ett viktigt  underlag är den 
forskningsstudie om hänsyn till skogslandskapets vattendrag som utförts av SLU, 
där resultaten indikerar att många vattenöverfarter utfördes med risk för  skador 
på vattendraget samt att de förhållandevis smala kantzonerna riskerar körspår i 
anslutning till vattendraget. Studien visade vidare att de flesta avverkningarna hade 
körspår, diken och mark beredningsfåror inom 30 meter från vattendragen.690 ,691
Körskador bidrar till ökad uttransport av metylkvicksilver och kvicksilver.692 
Vissa körskador orsakar även ökad bildning av metylkvicksilver. Skogsbruk är inte 
källan till kvicksilvret i marken, men skogsbruk påverkar kvicksilvers omvandling 
och transport från landmiljön till sjöar och vattendrag. Gränsvärden för kvicksilver 
överskrids i alla Sveriges ytvattenförekomster. Samtliga ytvatten i Sverige klassificeras 
till ”Uppnår ej god kemisk status” med avseende på kvicksilver.693
689  https:/ /www.skogsstyrelsen.se/nyhetslista/mindre-skador-pa-kulturlamningar-2021/
690  Lenka Kuglerova, Swedish University of Agricultural Sciences, Department of Forest Ecology and Management, 
Timo Muotka, University of Oulu, John Richardson, University of British Columbia. Cutting edge: A comparison 
of contemporary practices of riparian buffer retention around headwaters in Canada, Finland and Sweden. 2020
691  SLU FAKTA SKOG. Rön från Sveriges lantbruksuniversitet Nr 5 2020. Hur hanteras små vattendrag vid 
skogsavverkning i nordliga områden? Lovisa Lind, Eliza Maher Hasselquist, William Lidberg, Antti Leinonen, 
Jussi Jyväsjärvi, Erik Emilson, Brian Kielstra och Lenka Kuglerová
692  Skogsstyrelsen kunskapsunderlag 2020. Inverkan av skogsbruksåtgärder på kvicksilvers transport, omvandling 
och upptag i vattenlevande organismer.
693  www.vattenmyndigheterna.se – Tillståndet i vattnet 20211217. 222
LEVANDE SKOGARRestaurering av våtmarker
Regeringen har satsat resurser till våtmarksåtgärder vilket givit möjlighet till fler 
våtmarksprojekt via olika myndigheter och aktörer. Skogsstyrelsen har tillsammans 
med Naturvårdsverket påbörjat ett arbete med återvätning av dikade torvmarker, 
och förbereder tillsammans med länsstyrelserna för en större verksamhet. Skogs -
styrelsen har utvecklat en app. för utredning och planering av återvätning, och 
ett ekonomiskt stöd i form av ett avtal är utformat. Under 2021 inkom ett 80-tal 
intresse  anmälningar och avtal om 40 hektar tecknades under året.694 Aktiviteter 
inom EU-projektet Grip on Life  och LONA har fortgått under 2021.695 
Skogsstyrelsen bedömer att sju ekosystemtjänster har otillräcklig status. Biologisk 
mångfald som är en av dessa tjänster utgör även grunden för ett vidmakthållande 
av de flesta övriga ekosystemtjänster.696 Statusen är fortsatt god för de ekosystem -
tjänster som kan gynnas vid produktion av virke.697 De högsta nivåerna av de flesta 
ekosystemtjänsterna finns i skogar äldre än 120 år.698 Inom ramen för miljömåls -
rådets samverkansåtgärder pågår projektet Ekosystemtjänster i fysisk planering.  
Länsstyrelserna ansvarar för att driva projektet. Syftet är att i samverkan fortsätta 
utveckla länsstyrelsernas och de nationella myndigheternas arbete med att integrera 
ekosystemtjänster i verksamheten. 
Grön infrastruktur (precisering 3)
Grön infrastruktur i den boreala skogen har stora brister. I norra Sveriges inland 
och kustområde har skogslandskapet förändrats så påtagligt att nuvarande värde -
kärnor inte räcker till för att skapa en funktionell grön infrastruktur, utan särskilda 
åtgärder i form av restaurering kommer att behövas.699,700 ,701 
Det finns förutsättningar för en fortsatt fungerande grön infrastruktur i fjäll -
området och det fjäll nära området. Den fjällnära skogens gröna bälte som finns 
längs hela fjällkedjan, är ett mycket viktigt kärnområde och spridningsområde för 
det i övrigt mer påverkade skogslandskapet i norra Sverige. Ur ett europeiskt och 
globalt perspektiv har Sverige ett specifikt ansvar for dessa skogars bevarande.702 
Fjällnära skogar
Det finns över 500 000 hektar skyddsvärd produktiv skog i områden nära fjällen i 
Sverige enligt en inventering som länsstyrelserna har utfört på uppdrag av Natur -
694   Skogsstyrelsen Årsredovisning 2021
695  Skogsstyrelsen – GRIP on LIFE
696  Skogsstyrelsen Rapport 2017/13 Skogens ekosystemtjänster – status och påverkan
697  Skogsstyrelsen Årsredovisning 2021
698  Micael Jonsson, Jan Bengtsson, Jon Moen, Lars Gamfeldt and Tord Snäll. Stand age and climate influence 
forest ecosystem service delivery and multifunctionality. Environ. Res. Lett. 15 Publicerad 4 september 2020. 
699  Naturvårdsverket Forskning, 2020. Grön infrastruktur i den fjällnära skogen och norra Sveriges 
skogslandskap, Johan Svensson, Grzegorz Mikusinski, Bengt-Gunnar Jonsson.
700  Naturvårdsverket Forskning 2020. Grön infrastruktur i den fjällnära skogen och norra Sveriges 
skogslandskap. Informationsblad delresultat från projektet.
701  Naturvårdsverket Forskning, 2020. Grön infrastruktur i den fjällnära skogen och norra Sveriges 
702  Naturvårdsverket Rapport 6910 2019. Det boreala skogslandskapets gröna infrastruktur. Johan Svensson, 
Grzegorz Mikusinski, Bengt-Gunnar Jonsson. Delmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser223vårdsverket.703 Inventeringen visade att det finns ett stort, i princip sammanhäng -
ande, område längs hela fjällkedjan med höga naturvärden. Områdena består ofta 
av en mosaik av naturskogar, fjällbjörkskog, myrar och fjäll och har på grund av sin 
storlek och naturliga dynamik en unik betydelse för bevarande av biologisk mång -
fald.704 Intresset för att avverka i området har ökat i stor omfattning i och med rätts -
utvecklingen som inneburit att markägare som vill avverka fjällnära skogar med höga 
naturvärden men får avslag på sin tillståndsansökan ska ersättas. 313 ansökningar 
på sammanlagt 12 600 hektar har behandlats av Skogsstyrelsen under 2021. Cirka 
två tredjedelar av avverkningsansökningarna fick avslag eller delvis anslag och 
i resterande tredjedel har tillstånd för avverkning givits.705
Värdekärnor nedan fjällnäragränsen
Ett exempel på inventering av värdekärnor nedan fjällnäragränsen är Länsstyrelsen 
i Jämtlands inventering med inriktning mot kalkbarrskogar, där många nya objekt 
med höga naturvärden identifierats. Markägarna informerades under hösten 2020. 
En stor andel av värdekärnorna har anmälts för avverkning. Efter en första sållning 
av de nyfunna värdekärnorna valdes 45 stycken med högst prioritet för skydd ut. 
Länsstyrelsens analys visar att 18 av dessa nu är avverkningsanmälda och att nio 
stycken av dem redan avverkats.706 Samma mönster syns även för de övriga identi -
fierade områdena. 
Nyckelbiotoper
Skogsstyrelsen upphörde att registrera nyckelbiotoper i samband med tillsyns -
verksamhet i december 2020 och i december 2021 upphörde myndigheten med all 
registrering av nyckelbiotoper som en konsekvens av rättsutveckling och domstols -
utslag. En annan konsekvens av rättsutvecklingen är att om markägare begär 
 avregistrering av en nyckelbiotop som är registrerad från och med den 27 juni 2019, 
så genomför Skogsstyrelsen avregistreringen. Forskning har visat att nyckelbiotoper 
är viktiga områden att bevara i skogslandskapet eftersom de kan utgöra ett viktigt 
nätverk som bidrar till att arter kan sprida sig i ett fragmenterat skogslandskap och 
att de hyser många rödlistade och hotade arter.707 Områden med sådana höga natur-
värden är sällsynta i skogslandskapet. Cirka två procent av den produktiva skogs -
marken utanför formella skydd och de största skogsägarnas frivilliga avsättningar 
skattas bestå av skogar med så höga naturvärden.708 Det är främst oregistrerade 
nyckelbiotoper som avverkas.709
703  Naturvårdsverket 2020. Skogar med höga naturvärden ovan och i nära anslutning till fjällnära gränsen – 
Statistik och sammanställning
704  Naturvårdsverket. Ny inventering visar stora områden med höga naturvärden i fjällnära skogar, 
Pressmeddelande publicerad: 2020-11-09 
705  Skogsstyrelsen Årsredovisning 2021
706  Länsstyrelsen Jämtland, Thomas Stålhandske
707  Lena Gustafsson, Jan Weslien, Mats Hannerz, Yvonne Aldentun..Naturhänsyn vid avverkning. SLU och 
Skogforskning 2016
708  Skogsstyrelsen dnr 2019/3066 Nyckelbiotoper Redovisning av underlag till Skogsutredningen 2019. 
Skogsstyrelsen och Naturvårdsverket, 2020-02-14.
709  Skogsstyrelsen dnr 2019/3066 Nyckelbiotoper Redovisning av underlag till Skogsutredningen 2019. 
Skogsstyrelsen och Naturvårdsverket 2020-02-14. 224
LEVANDE SKOGARKontinuitetsskogar
Avverkning av kontinuitetsskogar ger en stor negativ påverkan på många av skogs -
landskapets hotade arter.710 Sådana skogar, som inte tidigare varit slutavverkade, 
minskar. Den totala arean produktiv skogsmark som inte avverkats sedan mitten av 
1900-talet är liten, och de kvarvarande skogarna är utspridda, fragmenterade och 
påverkade av kanteffekter från intilliggande hyggen. Dessa kvarvarande skogar är 
ofta i slutavverkningsbar ålder och avverkas därför för närvarande i stor utsträck -
ning.711
Miljöhänsyn i skogsbruket
Skogsstyrelsen saknar fortfarande underlag för att kunna presentera statistik för 
Miljöhänsyn vid föryngringsavverkning.  Skogsstyrelsen arbetar med att ta fram en 
ny metod för uppföljning av miljöhänsyn, arbetet är dock försenat.
Skogsstyrelsen har under 2021 initierat en extern utvärdering av målbilderna 
i dialog med målbildsförvaltningen.712
För antal lämnade hänsynsträd per hektar som lämnas vid avverkning713, syns 
en minskande trend.714 Volymen lämnad hård död ved ökar.
Skogsstyrelsen har genomfört en förstudie om, och i så fall hur, förutsättningar 
för naturvärden i skogen kan kartläggas med hjälp av nationella och heltäckande 
dataunderlag. Förstudien visar att det finns potential, men att utmaningarna är 
stora.715
Regionala handlingsplaner för grön infrastruktur
Arbetet med grön infrastruktur har gått in i en ny fas med fokus på att implementera 
grön infrastruktur i viktiga samhällsprocesser och genomföra åtgärder i samverkan 
med olika aktörer. Naturvårdsverket avsatte medel till 15 pilotprojekt under 2021 för 
att skapa möjlighet för länsstyrelserna att i samverkan öka takten i genomförandet 
av åtgärder som stärker och binder ihop biologiska värden i hela landskapet.716 
Rådgivningsinsatser
I samverkan med andra aktörer utvecklar Skogsstyrelsen kunskapen om hygges -
fria metoder, bland annat genom att skapa demonstrations- och försöksområden. 
Ett viktigt policyutvecklande arbete har varit att ta fram en tydlig definition för 
hyggesfritt skogsbruk. Rådgivning om hyggesfritt skogsbruk sker normalt i fält, på 
informationsträffar, via distansutbildningar på webben och i form av temadagar. 
På grund av covid-19-pandemin har möjligheterna att träffas fysiskt varit begränsade. 
Under 2021 har rådgivningen nått fram till 1 730 deltagare fördelat på 548  kvinnor 
och 1 151 män. 2020 anger de tillfrågade markägarna att de har intentionen att 
710  Artdatabanken SLU 2020, Tillstånd och trender för arter och deras livsmiljöer – rödlistade arter i Sverige 2020
711  Naturvårdsverket rapport 6948 2021, Utarmning och restaurering av landekosystem. Ett svenskt perspektiv på 
IPBES-rapporten Land degradation and restoration.
712  Skogsstyrelsen 2021. Effekter av skogssektorns gemensamma arbete med målbilder för miljöhänsyn. 
Skogsstyrelsens Rapport 2021/10.
713  uppmätt fem till sju år efter föryngringsavverkning
714  Skogsstyrelsen Årsredovisning 2021
715  Skogsstyrelsen Årsredovisning 2021
716  Samverkansprojekt 2021 (naturvardsverket.se)Delmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser225bruka 644 000 hektar med hyggesfria metoder, vilket innebär cirka tre procent av 
produktiv skogsmarksareal utanför formellt och frivilligt skydd. 
Arbetet för ett mer varierat skogsbruk handlar också om att öka intresset för 
 skötsel med inriktning på löv- och blandskogar och myndigheten har nått 596  deltagare, 
fördelat på 176 kvinnor och 395 män. En viktig del i arbetet för bättre miljö hänsyn är 
att befästa samsyn i skogsbruket om hur målbilderna för god miljöhänsyn ska tillämpas. 
Omfattningen av sådana aktiviteter var under 2021 betydligt lägre än planerat till följd 
av pandemin och nedprioriteringar på grund av resursbrist. Inom ramen för Skogs -
styrelsens rådgivningssatsning Smart skogsbruk  med fokus på skogsskötsel för ökad 
produktion, lyfts också vikten av att aktivt återskapa briststrukturer i den brukade 
skogen i samband med skogsbruksåtgärder.717
Formellt skyddad skog, frivilliga avsättningar, hänsynsytor och improduktiv 
skogsmark
Under 2020 har arealen formellt skyddad skogsmark ökat med 11 700 hektar på produk -
tiv skogsmark. De frivilliga avsättningarna har ökat med 4 300 hektar under 2020.718 
Hänsynsytorna skattas till att omfatta två procent av Sveriges produktiva skogs -
marksareal. Preliminära siffror för 2020 visar att nästan 481 000 hektar hänsynsytor 
har ackumulerats sedan 1993. Ingen mätning av hänsynsytornas varaktighet är gjord. 
Eventuella förluster av hänsynsytor är därför okända och har därmed inte kunnat 
reduceras. Även överlapp mot frivilliga avsättningar är okänt. 
Figur 12.1 Areal formellt skyddad skog, frivilliga avsättningar och hänsynsytor i Sverige 2020
05001/uni00A00001/uni00A05002/uni00A00002/uni00A05003/uni00A00003/uni00A0500
Formellt skydd
Produktiv
skogsmarkFormellt skydd 
All skogsmarkFrivilliga 
avsättningarHänsynsytor Improduktiv 
skogsmarktusen hektar
Figuren visar arealen formellt skyddad skog på produktiv skogsmark, totalt i Sverige 2020. Figuren 
visar även arealen formellt skyddad skog totalt i Sverige samt frivilliga avsättningar och hänsyns -
ytor. I figuren redovisas dessutom arealen improduktiv skogsmark. Obs. Delmängderna i de olika 
staplarna ska inte summeras. 
Källa: SCB 2020719
717  https:/ /www.skogsstyrelsen.se/aga-skog/smart-skogsbruk/
718  Tidserien för statistiken sträcker sig från avverkningssäsongerna 2000/2001 till 2014/2015, samt en enskild 
skattning för 2017/2018. Därefter är värdena preliminära prognosvärden, där den senaste skattningen av andelen 
hänsyn från säsongen 2017/2018 har återanvänts. Tidserien har även interpolerats tillbaka till 1993, med hjälp av 
tidigare enstaka uppföljningar.
719  Formellt skyddad skogsmark, frivilliga avsättningar, hänsynsytor samt improduktiv skogsmark 2020. Statistiskt 
meddelande MI 41 SM 2002. 226
LEVANDE SKOGARFormellt skydd 
Nästan sex procent av Sveriges produktiva skogsmark är formellt skyddad.  Produktiv 
skogsmark som är formellt skyddad omfattade drygt 1,3 miljoner hektar vid utgången 
av 2020. Det är stora skillnader i hur det formella skyddet av skogsmark fördelar sig 
mellan olika delar av Sverige. I den fjällnära regionen är hälften av den produktiva 
skogsmarken skyddad. Det motsvarar 561 000 hektar. Nedan den fjällnära gränsen är 
andelen tre procent för den produktiva skogsmarken, vilket motsvarar 751 000 hektar. 
Skogsstyrelsens arbete med biotopskydd och naturvårdsavtal 
Under 2021 bildade Skogsstyrelsen 118 nya biotopskyddsområden och 26 nya natur-
vårdsavtal. Det är det lägsta antalet sedan Skogsstyrelsens arbete med formellt 
skydd inleddes i början av 1990-talet.720
Att anslagstillskottet kom först vid halvårsskiftet försvårade arbetet och inflödet 
av ansökningar om tillstånd att avverka områden med mycket höga naturvärden 
ovan gränsen för fjällnära har varit fortsatt högt. Skogsstyrelsen har därför inte 
kunnat bidra som förväntat till de beslutade målen om formellt skydd i strategin för 
formellt skydd av skog. Ett avslagsbeslut är inte samma sak som ett formellt skydd. 
Arbetet med bevarandet av den vitryggiga hackspetten i enlighet med fastställt 
åtgärdsprogram721 har fortsatt framför allt i det mellansvenska stråket, från Dalsland 
i väster till Uppland i öster. En utvärdering av programmet inleddes under 2021 
och förväntas bli klar 2022. 
Bildandet av formellt skydd har skett på skogsfastigheter som ägs av såväl män 
som kvinnor och speglar könsfördelningen av enskilt ägda skogsfastigheter i landet.
De höga populationerna av granbarkborre i Götaland och i stora delar av  Svealand 
innebär även angrepp i skyddade områden. Åtgärder har genomförts för att begränsa 
angreppen i de skyddade områdena för att bevara de naturvärden som är tänkta att 
skyddas.722
Strukturer i skogen
Arealen gammal skog ökar.723 Även arealen med hög andel död ved och grova träd 
ökar nationellt. Äldre lövrik skog ökar i södra Sverige och minskar i norra Sverige. 
Områden med störst ökning av död ved ses i mellersta Norrland och fläckvis i 
 Svealand och Götaland. En minskande mängd död ved ses i norra Norrland samt 
i ett område i sydvästra Norrland och nordvästra Svealand.724 Ökningen härrör till 
stor del från stormar och skador efter angrepp av granbarkborre.725
720   Statistiska meddelande från Skogsstyrelsen Biotopskydd och naturvårdsavtal 2020. JO1402 SM 2101
721   Naturvårdsverket 2017. Åtgärdsprogram för vitryggig hackspett 2017–2021. Rapport 6770.
722  Skogsstyrelsen, Årsredovisning 2021
723  SLU Riksskogstaxeringen. 
724  Källa: SLU Riksskogstaxeringen, Skogsdata 2020
725  SLU Riksskogstaxeringen. Skogsdata 2020Delmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser227Figur 12.2  Areal produktiv skog med död ved, grova träd och äldre lövrik skog 2006–2019
05001 0001 5002 0002 500
2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019
Grova träd Död ved Äldre lövrik skogtusen hektar
Figuren visar arealen produktiv skogsmark med död ved, grova träd och äldre lövrik skog 
i  Sverige i hektar, inklusive i formella skydd.726 
Källa: Riksskogstaxeringen, SLU
( precisering 4)
Den senaste rapporteringen till EU av bevarandestatus för de arter och naturtyper 
som är listade i art- och habitatdirektivet genomfördes år 2019.
Av svensk skogsmark håller sju procent i boreal- och fem procent i kontinental 
region naturtypsklass. I den alpina regionen håller 50 procent naturtypsklass. En 
andel på 20 procent anses nödvändig för att långsiktigt nå gynnsam bevarande -
status. Avverkningar av naturtypsklassad skog sker främst på fast skogsmark 
 nedanför den alpina regionen, där cirka en procent avverkas årligen.727
Figur 12.3  Bevarandestatus skogslevande direktivsarter
0 20 40 60 80KontinentalBorealAlpin
Antal direktivarterDålig status, negativ trend
Dålig status, stabil/okänd trend
Dålig status, positiv trend
Otillfredsställande status, negativ trend
Otillfredsställande status, stabil/okänd trend
Otillfredsställande status, positiv trend
Gynnsam status
Figuren visar antal skogslevande arter upptagna i EU:s art- och habitatdirektiv med dålig, 
 otillfredsställande respektive gynnsam bevarandestatus enligt Sveriges senaste artikel 
17-rapportering (2019). Analysen är begränsad till de arter för vilka skogslandskapet utgör 
en viktig livsmiljö. Resultaten presenteras separat för landets tre terrestra biogeografiska 
regioner; alpin, boreal och kontinental.
Källa: SLU, ArtDatabanken
726  Med död ved avses vedsubstrat som är 20 cm eller mer i diameter. Arealen avser produktiv skogsmark med 
mer än 20 kubikmeter per hektar av sådan död ved. Med grova träd avses för tall, gran och ädellöv, träd som är 
45 cm eller mer i diameter. För övriga lövträd gäller minst 35 cm i diameter. Arealen avser produktiv skogsmark 
med minst 60 sådana träd per hektar. Med äldre lövrik skog avses skog som i medeltal är äldre än 80 år i boreal 
region och äldre än 60 år i boreonemoral och nemoral region samt där minst 3/10 av grundytan utgörs av lövträd.
727  Sveriges arter och naturtyper i EU:s art och habitatdirektiv, Naturvårdsverket 2020 228
LEVANDE SKOGARHotade arter och återställda livsmiljöer (precisering 5)
Uppföljning av biologisk mångfald
Under 2021 har fältinventering av inventeringen av biologisk mångfald i nyckel -
biotoper utförts i begränsad omfattning, ett resultat av prioriteringar inom Skogs -
styrelsen. Planen är att växla över uppföljningen till att omfatta hela det brukade 
skogslandskapet. Hösten 2021 startade en förstudie över hur uppföljningen av 
biologisk mångfald kan utvecklas för att nå en effektiv uppföljning av hela det 
brukade skogslandskapet. Förstudien görs av Skogsstyrelsen i samverkan med 
Naturvårdsverket och Sveriges lantbruksuniversitet och ska vara avslutad hösten 
2022. Under året slutfördes arbetet med att rätta till tidigare kvalitetsproblem i 
databasen. Resultat från data insamlade fram till 2021 kommer publiceras under 
2022. Några trender som syns i resultaten är728: 
• Bland nyckelbiotoper är det genomsnittliga antalet signalarter (naturvårdsarter) 
per område högre i norra och södra Norrland (cirka 26 respektive cirka 28) än i 
Svealand (cirka 17) och Götaland (cirka 14). Det är främst arter som lever på död 
ved som ökar i antal norrut.
• Bland nyckelbiotoper i Norrland är det granskogar som har flest antal signalarter 
jämfört med skogar som domineras av andra trädslag. I Götaland är det ädel-
lövskogar som har flest signalarter bland nyckelbiotoperna. 
• Slutavverkningsmogna skogar som inte är nyckelbiotoper har, som ett genom -
snitt för hela landet, cirka hälften så många signalarter per område jämfört med 
nyckelbiotoperna. 
Den svenska rödlistan
Den svenska rödlistan uppdaterades senast 2020. För 43 procent av de rödlistade 
arterna är skogen en viktig livsmiljö.729 Flera av de skogslevande hotade arterna har 
förekomster som minskar och/eller är kraftigt fragmenterade.730 1 800 arter  påverkas 
negativ av avverkning. Oftast är det fråga om arter som är knutna till skoglig kon-
tinuitet. I en ny studie som utförts av SLU tittade forskarna på förekomsten av 
hotade och vedlevande skalbaggar i Sveaskogs ekoparker jämfört med traditionellt 
brukade skogar. Resultaten visar att förekomsten av rödlistade skalbaggsindivider 
var väldigt mycket högre i ekoparkens skogsområden jämfört med referensområdet 
i närliggande konventionellt brukad skog.731 Forskarna upptäckte även att de tradi -
tionellt brukade skogarna nästan bara hyste vanliga skalbaggsarter. De sällsynta 
arterna som har höga krav på sin livsmiljö hittades bara i ekoparkerna. 
728  Skogsstyrelsen Årsredovisning 2021
729  Rödlistade arter i Sverige 2020, Artdatabanken SLU
730  Artdatabanken SLU 2020, Tillstånd och trender för arter och deras livsmiljöer – rödlistade arter i Sverige 2020
731  Can multifunctional forest landscapes sustain a high diversity of saproxylic beetles? Albin Larsson Ekström, 
Paulina Bergmark, Anne-Maarit Hekkala. Swedish University of Agricultural Sciences, Department of Wildlife, 
Fish and Environmental Studies, Umeå, Sweden, 2021Delmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser229Häckande fåglar i skogen
Svensk Fågeltaxering har sedan 1975 årligen följt populationsutvecklingen av ett antal 
fågelarter. För perioden 2002–2021 finns en minskning för gruppen med arter knutna 
till död ved (se figur 12.8). För de övriga grupperna finns inga säkra förändringar.732 
Figur 12.4  Häckande fåglar i skogen 2002–2021
00,20,40,60,811,21,41,61,8
20022003200420052006200720082009 2010 2011201220132014201520162017201820192020 2021Fågelarter i skogen
Fågelarter  beroende 
av död ved
Fågelarter i lövrik skog
Fågelarter i äldre skogindex (år 2002 = 1)
Figuren visar årliga index för fyra grupper av utvalda fågelarter knutna till skogsmiljön. De fyra 
grupperna består av arter knutna till höga naturvärden i den svenska skogen i stort (blå linje), 
arter som är beroende av död ved (röd linje), arter som är knutna till äldre lövskog eller skog 
med stort lövinslag (grön linje) samt arter knutna till äldre skog (lila linje). Dessa gruppers 
populationsutveckling har analyserats baserat på data från Svensk Fågeltaxerings standard -
rutter för åren 2002–2021. 
Källa: Svensk fågeltaxering, Lunds universitet 
Tillsyn och artskydd 
Flera domar från Mark- och miljööverdomstolen och mark- och miljödomstolarna 
under senaste året har visat att artskyddsförordningens förbud behöver tillämpas 
strikt när det gäller skydd av fåglar och andra fridlysta arter. Enligt den rättspraxis 
som utvecklat sig i Sverige sedan mars förra året, är det tydligt att samtliga fågel-
arter omfattas av förbuden i artskyddsförordningens fjärde paragraf. År 2021 har 
105 beslut rörande fridlysta arter fattats med stöd av miljöbalken och 384 beslut 
enligt skogsvårdslagen733 där skyddade arter berörs. Under 2020 fattades 218 beslut 
där fridlysta arter berördes, varav 34 var beslut med stöd av miljöbalken och 184 
beslut enligt skogsvårdslagen.734 Prioriterade områden inom Skogsstyrelsens objekts -
tillsyn under 2021 var bland andra beslut om hänsyn till naturvårdens eller kultur -
miljövårdens intressen enligt skogsvårdslagen eller miljöbalken, samt beslut om 
hänsyn till rennäringens intressen. 
732  Svensk fågeltaxering, Lunds universitet
733  Det vill säga inom intrångsbegränsningen.
734  Det vill säga inom intrångsbegränsningen. 230
LEVANDE SKOGARFrämmande arter och genotyper (precisering 6)
Det främmande trädslag som är vanligast förekommande i svenska skogar är 
 contortatall. Contortatallskog totalt svarar för två procent av den produktiva 
 skogens areal, och andelen i södra Norrland är 4,8 procent.735 Leveransen av 
 plantor av contortatall till skogsodling har fortsatt att minska de senaste åren.736 
Se Årlig uppföljning  av Levande skogar  2021.
Bevarade natur-och kulturmiljövärden (precisering 8)
Naturvårdande skötsel
Skogsstyrelsen har fortsatt att öka omfattningen och genomfört mer naturvårdande 
skötsel än tidigare år. Myndigheten har dock inte nått myndighetens planerade 
ambitionsökning om naturvårdande skötsel under året. Det har inneburit att det 
akuta skötselbehovet av tidigare skyddade områden ökat ytterligare.737 Kartläggning 
visar att mer än hälften av områdena har skötselbehov och att behovet av  åtgärder i 
många fall är akuta. Under 2021 publicerades en slutrapport738 som  beskriver omfatt -
ningen av skötselbehoven. I samband med arbetet med prioriterade åtgärdsplan 
för Natura 2000 (PAF739) har Skogsstyrelsen gjort en fördjupad analys av resultatet 
från kartläggningen. Inom ramen för miljömålsrådets samverkansåtgärder har 
Skogsstyrelsen tillsammans med Naturvårdsverket fortsatt arbetet med att ta fram 
en gemensam nationell strategi för natur- och kulturvårdande skötsel i trädbärande 
marker som sköts med naturvårdsmål. Arbetet utförs i bred samverkan med ett 
tjugotal aktörer inom området.740 
Ekonomiska stöd
Skogsstyrelsens internrevision granskade under 2021 myndighetens hantering av 
stöden Nokås  och Ädellövskogsbruk . Revisionen identifierade ett antal utvecklings -
områden för att få en effektivare hantering. I oktober fastställde Skogsstyrelsens 
styrelse utifrån detta en åtgärdsplan. Bland annat ska organisation, utbildning av 
handläggare och rutiner ses över.
735  Riksskogstaxeringen SLU, Skogsdata 2021
736  Skogsstyrelsen, Plantundersökningen
737  Skogsstyrelsen Årsredovisning 2021
738  Rapport 2021/5 – Behov av naturvårdande skötsel i skogar med biotopskydd och naturvårdsavtal
739  Diarienr 2021/1708 – Underlag för komplettering av Sveriges prioriterade åtgärdsplan för Natura 2000 (PAF)
740  Skogsstyrelsen, Årsredovisning 2021Delmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser231Tabell 12.1  Nokås, fördelning på miljövärden som främjas (hektar)
Miljövärde 2021 2020 2019
Beviljade Utbetalade Beviljade Utbetalade Beviljade Utbetalade
Biologisk mångfald 360 147 148 118 84 311
Vattenmiljö 1 1 1 1 2 34
Kulturmiljö 14 13 9 12 2 3
Biologiskt kulturarv 14 8 1 4 0 8
Landskapsbild/ friluftsliv 50 34 46 56 52 47
Övrigt 172 147 191 144 89 76
Summa 611 350 396 335 229 479
LBP stödet Skogens miljövärden  har under 2021 lett till bland annat skötsel av natur- 
och kulturmiljöer på 946 ha och 248 ha naturvårdsbränning. Total budget för stödet 
är 157,7 miljoner kronor.741 Av de enskilda markägare som sökt och beviljats stödet 
är 23 procent kvinnor och 77 procent män. Skogsstyrelsen saknar en förklaring till 
varför kvinnor är underrepresenterade.742 
Kulturmiljövärden
Andelen kulturlämningar som blir påverkade (ringa skada, skada eller grov skada) 
vid föryngringsavverkning ligger i år på samma nivå som 2019. Det är den lägsta 
påverkansnivå sedan inventeringen startade 2012, dock är andelen grov skada idag 
däremot högre än 2019. När ingen utmärkning med kulturstubbar har skett före -
kommer skada och grov skada på 21 procent av kulturlämningarna. När kultur -
stubbar har använts har 92 procent av lämningarna ingen skada eller grov skada. 
Skogs  styrelsens satsning Kraftsamling kulturmiljövård  tillsammans med skogs -
bruket och länsstyrelsen i norra delen av landet ger märkbart positiva effekter 
i skogen.743
Figur 12.5  Skador på forn- och kulturlämningar vid avverkning 2012–2021
Figuren visar skador på forn-och kulturlämningar vid avverkning under perioden 2012–2021. 
Statistiken baseras på årsvisa resultat. 
741  Skogsstyrelsen Årsredovisning 2021
742  Skogsstyrelsen Årsredovisning 2021
743  Skogsstyrelsen Årsredovisning 2021 232
LEVANDE SKOGARFriluftsliv (precisering 9)
Tätortsnära skog utgör knappt en procent av den produktiva skogsmarken. Säsongen 
2019/2020 avverkades 23 000 hektar tätortsnära skog.744
I genomsnitt har Sveriges befolkning 2,1 kilometer till närmsta skyddade område. 
Medelavståndet är kortast i Stockholms län med 1,2 kilometer. Längst är medel-
avstånden i Norrbottens län med 3,7 kilometer. Nästan 30 procent av Sveriges national-
parker, naturreservat och naturvårdsområden har bildats med syftet att tillgodose 
områden för friluftslivet. Det motsvarar mer än 1 500 områden. Av dem har mer än 
500 områden det preciserade syftet att skydda tätortsnära natur.745 I pandemins spår 
ser Naturvårdsverket tecken på att naturen blir extra viktig och att fler upptäcker 
naturen och väljer att vistas där. Besöken har ökat i naturreservat och  nationalparker.746 
Analys
För att miljömålen ska kunna nås krävs frivilliga insatser som går utöver vad lagen 
kräver. Ett sammanfattande motto för skogspolitiken är ”frihet under ansvar”. I den 
skogspolitiska propositionen från 2008 skrev regeringen att ”Skogsvårdslagstiftningen 
utgör den miniminivå som skogsägaren har att uppfylla i sitt skogsbrukande. För att 
uppfylla de skogspolitiska målen förutsätts dock att skogsägaren, i genomsnitt, har 
ambitioner på en högre nivå än vad som uppnås genom att enbart följa skogsvårds -
lagens krav.”747 Flera av insatserna kräver tid för att ge full utväxling i miljön. Exempel-
vis är leveranstiden på äldre skogar som avverkats med lämnad miljöhänsyn lång, 
de äldsta börjar i dag nå upp till en ålder av cirka 30 år.748 Det är för närvarande 
osäkert hur rättsutvecklingen kommer att påverka miljömålet. Det pågår även flera 
EU- processer, exempelvis inom ramen för EU:s gröna giv, som kan få mycket stor 
 påverkan på skogen och tillämpningen av olika styrmedel. I dagsläget är det för tidigt 
att bedöma vad det kommer att innebära för miljömålen, men betoningen av biologisk 
mångfald och klimat är tydlig.
Arbetet med målbilder för förbättrad miljöhänsyn förväntas bidra positivt till att 
öka den hänsyn som tas till skogslandskapets vattendrag, samt till att minska kör -
skador. Myndigheternas arbete med att restaurera våtmarker förväntas bidra positivt 
till målet. Satsningen på återvätning inom ramen för klimatarbetet förväntas bidra 
positivt även för biologisk mångfald. EU-projektet Grip on Life IP  bidrar till att öka 
kunskap och engagemang för bättre vattenkvalitet.
744  Skogsstyrelsen Årsredovisning 2021
745  SCB MI 41 2020A01. Skyddad natur 2020-12-31
746  https:/ /www.naturvardsverket.se/om-miljoarbetet/uppfoljningar/resultat-av-anslagen-for-vardefull-natur/
besok-i-nationalparker/
747 Regeringens proposition 2007/08:108. En skogspolitik i takt med tiden. 
748  Skogsstyrelsen Rapport 2019/24 Skogsskötsel med nya möjligheterDelmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser233Ekosystemtjänster (precisering 2)
Statusen är fortsatt god för de ekosystemtjänster som kan gynnas vid produktion 
av virke. De ekosystemtjänster som kan påverkas negativt av åtgärder i skogen har 
fortsatt en måttlig eller otillräcklig status, dock inte enbart till följd av skogsbruks -
åtgärder.749 För insatser som styr mot att förbättra statusen för flera av de ekosystem -
tjänster som har otillräcklig status se övriga preciseringar.
Arbete med att integrera ekosystemtjänster vid beslut pågår på flera myndig -
heter. Värdering av ekosystemtjänster syftar till att belysa och bygga en förståelse 
för  människans beroende av fungerande och friska ekosystem genom att beskriva 
de värden som är förknippade med ekosystemtjänsterna. Utan värdering riskerar 
 ekosystemtjänsterna att få för liten vikt i beslutsfattandet, vilket äventyrar både 
dagens och kommande generationers välfärd.750 Inom skogsbruket saknas tydliga 
styrmedel för att styra mot en värdering av skogens alla ekosystemtjänster. Skogs -
styrelsen har inlett en fördjupad analys av styrmedel och åtgärder som kan bidra 
till att förbättra statusen på ekosystemtjänsterna Naturlig kontroll av skadedjur 
och sjukdomar , Habitat och livsmiljöer  samt Biologisk mångfald . Analysen blir 
klar 2022 och ska bland annat kunna användas som underlag för den fördjupade 
utvärderingen av miljökvalitetsmålet Levande skogar .
Insatser för att bevara skogar med höga naturvärden motverkar ytterligare förluster 
av livsmiljöer för hotade och känsliga arter. Formellt skydd är därmed en viktig 
åtgärd som styr tydligt mot målet. Även skogsbrukets frivilliga avsättningar bidrar 
på ett betydelsefullt vis till bevarandet. Etappmålet för skydd av skog nåddes inte till 
målåret 2020. Det saknades då cirka 12 500 hektar för måluppfyllelse för formella 
skydd, och för målet om frivilliga avsättningar saknades cirka 145 000 hektar.751 
Att ökningen inte uppnådde önskad nivå påverkar målet negativt. 
Skogsstyrelsen har hög tilltro till att arbetet med målbilder för god miljöhänsyn 
har givit förutsättningar till förbättringar av miljöhänsynen, även om det i dag saknas 
statistikunderlag. Lämnad miljöhänsyn begränsar ytterligare förluster av livsmiljöer 
och värdet ökar med tiden. En färsk konsultutvärdering visar att målbildsarbetet 
har bidragit till en ökad samsyn om miljöhänsyn i skogen.752 Konsulten  bedömer 
vidare att målbildsarbetet på sikt även bör påverka miljötillståndet i skogen positivt. 
De lyfter behovet av fortsatta aktiviteter från både Skogsstyrelsen och  skogsbruket 
för att förvalta och förstärka målbildernas effekter långsiktigt, annars riskerar kun -
skap och samsyn om målbilderna att erodera.753 Det är också viktigt att aktivt skapa 
briststrukturer754 och i Skogsstyrelsens rådgivningsprojekt Smart skogsbruk  lyfts detta 
fram. En stor andel av skogsmarken är certifierad. I den nya FSC-standarden755 har 
749  Skogsstyrelsen Årsredovisning 2021
750  Boverket, Naturvårdsverket
751  Uppföljning av etappmålet Skydd av landområden, sötvattensområden och marina områden 2021 
752  Skogsstyrelsen 2021. Effekter av skogssektorns gemensamma arbete med målbilder för miljöhänsyn. 
753  Skogsstyrelsen Rapport 2021/10. Effekter av skogssektorns gemensamma arbete med målbilder för god 
miljöhänsyn
754  Skogsstyrelsen Rapport 2019/24. Skogsskötsel med nya möjligheter
755  En ny FSC-standard för skogsbruk i Sverige började gälla den 1 juli 2020. 234
LEVANDE SKOGARkravet på avsättningar för naturvårdsändamål kompletterats med krav på att ytter -
ligare fem procent ska skötas med anpassade metoder för att bevara och utveckla 
naturvärden eller sociala värden. Trots pandemin har intresset varit stort för miljö -
målsrådsprojektet Ett mer variationsrikt skogsbruk . Drygt 30 organisationer deltar 
i projektet som leds av Skogsstyrelsen tillsammans med Naturvårdsverket. Med 
hjälp av workshoppar med fokus på dialog och praktiska lösningar, samt regionala 
arbetsgrupper som ska lyfta goda exempel på åtgärder och jobba med demonstrations 
områden, är förhoppningen att arbetet på sikt ska ge effekter i skogen.
förlust av livsmiljöer för hotade och känsliga arter, behöver fortgå och  förstärkas. 
I dag sker en betydande förlust av livsmiljöer i landskapet vilken påverkar biologisk 
mångfald negativt. Det behövs ökad kunskap och medvetenhet om att många natur -
värden inte kan återskapas under överskådlig tid och att värdena går förlorade om 
dessa skogar avverkas. Det är därför avgörande att bevara sådana befintliga värden, 
såsom exempelvis natursskogsrester och andra skogar med naturvärden som är 
knutna till lång kontinuitet. 
En fungerande grön infrastruktur är avgörande för att bevara biologisk mång -
fald. I takt med klimatförändringarna ökar behovet av att ge arter spridningsvägar 
i landskapet. Grön infrastruktur i den boreala skogen har i dag stora brister och i 
norra Sveriges inland och kustområde har skogslandskapet förändrats så påtagligt 
att nuvarande värdekärnor inte räcker till för att skapa en funktionell grön infra -
struktur. Särskilda åtgärder i form av restaurering behövs utöver bevarandet av 
befintliga värden.756,757,758 Sverige har ett utpekat ansvar för att skydda exempelvis 
kalkbarrskogar. Efter Länsstyrelsen i Jämtlands inventering av värdekärnor har 
flera sådana värdekärnor avverkningsanmälts och även avverkats. Lagstiftningen 
skyddar inte dessa eller andra värdekärnor med höga naturvärden per  automatik. 
Skogsstyrelsens tillämpar förbud enligt 12 kap 6§ miljöbalken, som inte berör art -
skyddsförordningen, restriktivt. Skogsstyrelsen och Länsstyrelsen har tagit initiativ 
till dialog med sektorn för att diskutera framtida hantering av kalkbarrskogarna. 
området och det fjällnära området. Den fjällnära skogens gröna bälte som finns 
längs hela fjällkedjan är ett mycket viktigt kärnområde och spridningsområde 
för det i övrigt mer påverkade skogslandskapet i norra Sverige. Dessa  naturvärden 
behöver förvaltas eller bevaras på ett sätt som innebär bibehållna värden. De 
ekologiska kvaliteterna i landskapet påverkar nybildandet och utvecklingen av 
naturvärden över tid. Skattningar från nordvästra Sverige visar exempelvis att det 
i skogar med bibehållen kontinuitet funnits förutsättningar för befintliga höga 
naturvärden att utvecklas till nyckelbiotoper, genom att de inte har påverkats av 
skogsbruk.759 
756  Naturvårdsverket Forskning, 2020. Grön infrastruktur i den fjällnära skogen och norra Sveriges 
757  Naturvårdsverket Forskning 2020. Grön infrastruktur i den fjällnära skogen och norra Sveriges skogslandskap. 
Informationsblad delresultat från projektet.
758  Naturvårdsverket Forskning, 2020. Grön infrastruktur i den fjällnära skogen och norra Sveriges 
759  Skogsstyrelsen Rapport 2019/12. Utveckling av metod för nyckelbiotopsinventering i nordvästra SverigeDelmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser235Sverige har länge haft en tydlig ambition att skyddsvärda skogar ska bevaras, 
antingen frivilligt eller formellt.760 Det saknas dock en tydlig plan och tillräckliga 
resurser för hur våra befintliga skogar med höga naturvärden ska bevaras. Vidare 
så bygger en effektiv naturvård på kännedom om var i landskapet områden med 
höga naturvärden är lokaliserade. Ett fullständigt kunskapsunderlag saknas i 
dag. Myndigheternas kunskapsbrist om skogslandskapets naturvärden är ett stort 
 problem ur ett miljömålsperspektiv. Det saknas även en uppdaterad bristanalys 
över hur mycket av olika livsmiljöer som behöver bevaras för att bibehålla biologisk 
mångfald i skogslandskapet. 
Se precisering Hotade arter .
Åtgärder som formellt skydd är en viktig åtgärd som styr tydligt mot målet. Även 
frivilliga insatser i form av frivilliga avsättningar bidrar på ett betydelsefullt vis. 
Slutavverkning av kontinuitetsskogar ger negativa effekter för många hotade arter 
och är den enskilt största påverkansfaktor som utarmar svampfloran i stor skala, 
och är det främsta hotet för skogslevande fjärilar. Trädbevuxna marker med lång 
trädkontinuitet är även mycket viktiga för många rödlistade lavar, både för de 
som växer på träden och för de som växer på sten, mark och ved. Myndigheternas 
arbete med hyggesfritt skogsbruk har sannolikt bidragit positivt till det ökade 
intresset för sådana brukningsmetoder och vissa former av hyggesfritt skogsbruk 
kan sannolikt bibehålla kontinuitetsvärden i den brukade skogen. Att mängden 
död ved ökar i landskapet är positivt eftersom många hotade arter är beroende av 
sådant substrat. Pågående åtgärdsprogram för hotade skogslevande arter förväntas 
bidra positivt till bevarandet, exempelvis åtgärdsprogrammet för vitryggig hackspett. 
Hotade arter är beroende av tillräcklig mängd livsmiljö och en fungerande grön 
infrastruktur. 
FN:s mångfaldspanel IPBES slår fast att förlusten av biologisk mångfald är ett 
lika stort hot mot mänskligheten som klimatförändringarna.761,762 Skogen spelar en 
viktig roll både i bevarandearbetet och i klimatarbetet, och trycket på vad skogen 
ska räcka till ökar.763 Vi står i dagsläget inför den stora utmaningen att bevara den 
biologiska mångfalden i skogslandskapet, samtidigt som trycket på virkesproduk -
tionen ökar för att förse samhället med råvara.764 Skogsvårdslagen och miljöbalken 
gäller parallellt med varandra och ställer olika krav på både markägare och myndig -
het. Eftersom skogsbruksåtgärder ofta berör båda lagstiftningarna blir otydligheten 
stor. 
760  Regeringen. Prop. 2020/21:1
761  Naturvårdsverket rapport 6948 2021, Utarmning och restaurering av landekosystem. Ett svenskt perspektiv på 
762  Naturvårdsverket rapport 6917 2020, Global utvärdering av biologisk mångfald och ekosystemtjänster. 
Sammanfattning för beslutsfattare.
763  SMHI Klimatologi Nr 56 2020, Klimatförändringar och biologisk mångfald
764  Felton A. m.fl. 2019. Keeping pace with forestry: Multi-scale conservation in a changing production forest 
matrix. Ambio. https:/ /doi.org/10.1007/s13280-019-01248-0. 236
Användningen av främmande trädarter regleras i skogsvårdslagen. Preciseringen 
innebär inte något hinder för användning av främmande trädslag i skogsbruket, 
förutsatt att riskanalyser genomförs i enlighet med gällande lagstiftning.765 
Naturvårdande skötsel är en viktig åtgärd för att bibehålla naturvärden i både 
formella skydd och i frivilliga avsättningar, framför allt i södra Sverige. Under året 
har deltagarna i Naturnära jobb haft möjlighet att utföra enklare skötselåtgärder 
i områden formellt skyddade av Skogsstyrelsen. Arbetet med att ta fram en gemen -
sam nationell strategi för natur- och kulturvårdande skötsel i trädbärande marker 
som sköts med naturvårdsmål förväntas på sikt bidra positivt till målet. Arbetet med 
målbilder för god miljöhänsyn förväntas påverka hänsynen till forn- och kultur -
lämningar positivt. Statistiken visar att tillämpning av kulturstubbar fungerar för att 
undvika skador på kända lämningar. Inom ramen för miljömålsrådets samverkans -
åtgärder har Skogsstyrelsen tillsammans med Naturvårdsverket fortsatt arbetet med 
att ta fram en gemensam nationell strategi för natur- och kulturvårdande skötsel 
i trädbärande marker som sköts med naturvårdsmål. Strategin förväntas bland 
annat ge möjlighet att sätta fokus på viktiga insatser i linje med EU:s strategi för 
biologisk mångfald och ge mer naturvårdsnytta genom samverkan mellan olika 
aktörer.
Friluftsliv (precisering 9) 
Ökningen av hyggesfritt skogsbruk kan sannolikt ha påverkat sociala värden positivt 
när det tillämpats tätortsnära. Även arbetet med målbilder för god miljöhänsyn 
förväntas gynna upplevelsevärden.
Naturnära jobb  har bidragit positivt till målet genom åtgärder som natur-
vårdande skötsel, inventering av källor, uppsättning av fågelholkar, bekämpning 
av invasiva arter samt tillgängliggörande av natur för friluftsliv och rekreation.766 
Åtgärder som har positiv påverkan på måluppfyllelsen av Levande skogar  påverkar 
också flera av de globala hållbarhetsmålen inom Agenda 2030.
765  Regeringskansliet. Miljödepartementet. 2012. Svenska miljömål – preciseringar av miljökvalitetsmålen och 
en första uppsättning etappmål. Ds 2012:23
766  Regional uppföljning, 2O21 Levande skogarMiljökvalitetsmålet är uppnått eller kommer kunna nås 
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser237Tabell 12.2  Påverkan på̊ Agenda 2030 av åtgärder inom Levande skogar  2021
3.4 Målbilder för god miljöhänsyn: Arbete med förbättrad hänsyn till upplevelse­
värden och stigar och leder. NOKÅS­stöd till åtgärder som gynnar rekreation 
och friluftsliv. LONA ­stöd.
6.3 och 6.6 Målbilder för god miljöhänsyn: Arbete med förbättrad hänsyn till  våtmarker 
och vattendrag vid skogsbruksåtgärder för att undvika körskador som medför 
risk för utlakning av giftigt metylkvicksilver, uttransport av slam och organiskt 
material samt pH förändringar. Systematisk dialog mellan Skogsstyrelsen och 
skogsbruket. Återkoppling av miljöhänsyn till yrkesverksamma. Handlings ­
planer för grön infrastruktur. NOKÅS­stöd till åtgärder för att stärka vatten ­
miljöer. Återvätning av våtmarker och dikade torvmarker.
Mål 7 Ett hållbart uttag av förnybar energi från skogen förutsätter god hänsyn till 
biologisk mångfald och för att nå detta krävs tydliga hållbarhetskriterier för 
uttag. Det förutsätter även en god skogsskötsel som understödjer en god 
tillväxt.
8.4 Formellt skydd av skog. Frivilliga avsättningar. Målbilder för god miljöhänsyn. 
Systematisk dialog mellan Skogsstyrelsen och skogsbruket. 
Handlingsplaner för grön infrastruktur.
11.4 och 11.7 Uppföljning av hänsyn till forn­  och kulturlämningar vid avverkning.
Målbilder för god miljöhänsyn: Hänsyn till forn­  och kulturlämningar samt 
upplevelsevärden. Formellt skydd av skogar med höga sociala värden.
12.2 Målbilder för god miljöhänsyn. Handlingsplaner för grön infrastruktur.
13.1 Handlingsplaner för grön infrastruktur. Återvätning av dikad skogsmark.
Samverkansprocess för ökad skogsproduktion.
15.1, 15.2, 15.5 
och 15.9Handlingsplaner för grön infrastruktur. Skydd av skog – formellt skydd och 
frivilliga avsättningar. Statistik om formella skydd, frivilliga avsättningar, 
hänsynsytor och improduktiv skogsmark. Målbilder för god miljöhänsyn. 
Systematisk dialog mellan Skogsstyrelsen och skogsbruket.
Återkoppling av miljöhänsyn till yrkesverksamma inom skogsbruket.
Kunskapsuppbyggnad och rådgivning om hyggesfritt skogsbruk. Utveckling 
av uppföljning av miljöhänsyn vid avverkning. Medfinansiering EU:s LIFE ­
program. Naturvårdande skötsel. NOKÅS­stöd till åtgärder för att stärka 
biologisk mångfald. Stöd inom Landsbygdsprogrammet. Utvecklad mark ­
täckedata. Restaurering av våtmarker. ÅPG
 Levande skogar . I tabellen ges även exempel på åtgärder.
Utvecklingen i miljön är negativ. 238
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserETT RIKT ODLINGSLANDSKAP
ETT RIKT ODLINGSLANDSKAPEtt rikt odlingslandskap
ANSVARIG MYNDIGHET:  JORDBRUKSVERKET
Odlingslandskapets och jordbruksmarkens värde för biologisk produktion och 
livsmedelsproduktion ska skyddas samtidigt som den biologiska mångfalden 
och kulturmiljövärdena bevaras och stärks.
Regeringen har fastställt tolv preciseringar:
ÅKERMARKENS EGENSKAPER OCH PROCESSER:  Åkermarkens fysikaliska, 
kemiska, hydrologiska och biologiska egenskaper och processer är bibehållna. 
JORDBRUKSMARKENS HALT AV FÖRORENINGAR:  Jordbruksmarken har så låg 
halt av föroreningar att ekosystemens funktioner, den biologiska mångfalden 
och människors hälsa inte hotas.
EKOSYSTEMTJÄNSTER:  Odlingslandskapets viktiga ekosystemtjänster är 
VARIATIONSRIKT ODLINGSLANDSKAP:  Odlingslandskapet är öppet och variations-
rikt med betydande inslag av hävdade naturbetesmarker och slåtter  ängar, små -
biotoper och vattenmiljöer, bland annat som en del i en grön infra struktur och 
erbjuder livsmiljöer och spridningsvägar för vilda växt- och djurarter.
arter knutna till odlingslandskapet har gynnsam bevarandestatus och tillräcklig 
genetisk variation inom och mellan populationer.
VÄXT - OCH HUSDJURSGENETISKA RESURSER:  Husdjurens lantraser och de 
odlade växternas genetiska resurser är hållbart bevarade.
HOTADE ARTER OCH NATURMILJÖER:  Hotade arter och naturmiljöer har 
 återhämtat sig.
FRÄMMANDE ARTER OCH GENOTYPER:  Främmande arter och genotyper 
hotar inte den biologiska mångfalden. 
BEVARADE NATUR- OCH KULTURMILJÖVÄRDEN:  Biologiska värden och kultur -
miljövärden i odlingslandskapet som uppkommit genom långvarig traditionsenlig 
skötsel är bevarade eller förbättrade. 
KULTUR- OCH BEBYGGELSEMILJÖER:  Kultur- och bebyggelsemiljöer i odlings -
landskapet är bevarade och förutsättningar finns för fortsatt bevarande och 
utveckling av värdena. 
FRILUFTSLIV:  Odlingslandskapets värden för friluftslivet är värnade och 
 bibehållna samt tillgängliga för människor.
Utvecklingen i miljön är negativ Delmål Agenda 2030
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser239Sammanfattning
Det pågår omfattande insatser på nationell, regional och kommunal nivå för att bevara 
ett rikt odlingslandskap. De omfattar allt från genomförandet av EU:s gemen samma 
jordbrukspolitik, möjliggörande av hävd av stora arealer betesmarker,  inventeringar, 
rådgivning, riktade insatser för bevarande av speciellt hänsynskrävande arter till 
tillgängliggörande av odlingslandskapet för rekreation och friluftsliv.  Lantbrukarnas 
brukande av åkrar och betesmarker är dock grunden för att bevara ett öppet och 
variationsrikt odlingslandskap. Jordbrukets lönsamhet är därför av central betydelse 
för möjligheten att nå miljökvalitetsmålet. Trots ökade priser för vissa jordbruks -
produkter är det senaste årets högre kostnader för lantbruket därför oroande.
Ekonomiska styrmedel är betydelsefulla för att nå miljökvalitetsmålet. Ett  exempel 
är landsbygdsprogrammets ersättningar som bidrar till att cirka 420 000 hektar ängs- 
och betesmarker hävdas årligen, att våtmarker anläggs och att rådgivnings- och 
kompetensutvecklingsinsatser genomförs. Arealen slåtteräng fortsätter att öka, medan 
arealen betesmark har varit relativt stabil under en längre tid. Antalet företag med 
nötkreatur fortsätter dock att minska. Detta är problematiskt då Sveriges  rapportering 
enligt art- och habitatdirektivets artikel 17 visar att behovet av insatser för att förbättra 
bevarandestatusen för våra gräsmarker är stort. Regeringens höjning av miljöersätt -
ningen till vissa betesmarker är därför betydelsefull. 
Resultat
Åkermarkens egenskaper och processer (precisering 1)
Jordbruksmarkens produktionsförmåga
Jordbruksmarkens produktionsförmåga bedöms generellt som god. Trenden för 
den genomsnittliga avkastningen per hektar (hektarskörd) från marken ökar på 
nationell nivå (se figur 13.1). Den kraftiga minskningen 2018 beror på torkan det 
året. Data från mark-och grödoinventeringen767, 768 inom svensk miljöövervaknings 
programområde jordbruksmark visar att åkermarkens tillstånd överlag varit stabilt 
de senaste två decennierna. Inga större förändringar i de variabler som mäts (till 
exempel pH, kväve, kadmium) har skett under den tid som mätningar genomförts. 
Däremot finns en gradvis ökning av mullhalten mellan omdreven.769
767  https:/ /www.slu.se/institutioner/mark-miljo/miljoanalys/akermarksinventeringen/undersokningar/mark-
grodoinventeringen/  
768  Mark- och grödoinventeringen har hittills genomförts i tre inventeringsperioder: 1988–1997, 2001–2007 samt 
2011–2017.
769  Eriksson, J. 2021. Tillståndet i svensk åkermark och gröda. Data från 2011–2017. Ekohydrologi 168. 240
ETT RIKT ODLINGSLANDSKAPFigur 13.1 Hektarskörd av vårkorn och höstvete 1967–2020
1965 1970 1975 1980 1985 1990 1995 2000 2005 2010 2015 2020kg/hektarHektarskörd 
vårkorn, kg/ha 
(treårigt glidande 
medelvärde)Hektarskörd 
hösvete, kg/ha 
medelvärde)
Figuren visar hur den genomsnittliga avkastningen per hektar (hektarskörd) från svenska åkrar 
har utvecklats sedan 1967 för två odlade grödor. Avkastningen presenteras som glidande 
treåriga medelvärden.
Källa:  Jordbruksverkets statistikdatabas
Markpackning är sannolikt ett ökande problem i Sverige då utvecklingen inom 
jordbruket går mot allt tyngre jordbruksmaskiner.770 Modellering av vilken effekt de 
tyngre maskinerna har på markpackningen visar att problemet kan vara omfattande 
med tydliga effekter på skördar och miljön.771 Det finns pågående miljöövervakning 
om markpackning772 men resultaten är ännu så länge inte tillräckliga för att uttala 
sig om utvecklingen mer generellt.
Vattenhantering inom jordbruket
Vattenhantering inom jordbruket handlar dels om vattenhushållning i växtodlingen 
för att öka markens bördighet dels vattenförsörjning till djurhållning och annan 
verksamhet på gården. En väl fungerande markavvattning är en förutsättning för 
hög avkastning på fälten, minskad risk för markpackning, minskat växtnärings -
läckaget och minskade utsläpp av växthusgaser.773 
Nationella, regionala och lokala insatser
Inom rådgivningsprojektet Greppa näringen  har flera insatser gjorts under året 
genom rådgivning om jordbruksmarkens produktionsförmåga, till exempel mull -
halt och bördighet, markpackning och dränering. Jordbruksverket har tillsammans 
med Sveriges lantbruksuniversitet lanserat appen Hur mår min jord?  där bland 
annat lantbrukare kan lära sig mer om markstruktur.774
770  Keller et al. 2019. Historical increase in agricultural machinery weights enhanced soil stress levels and 
adversely affected soil functioning. Soil & Tillage Research 194: 1-12.
771  Keller et al. 2019. Historical increase in agricultural machinery weights enhanced soil stress levels and 
772  https:/ /www.slu.se/institutioner/mark-miljo/forskning/jordbearbetning/miljoovervakning/  
773  https:/ /greppa.nu/vara-tjanster/radgivning/oversyn-av-dranering
774  https:/ /www.slu.se/ew-nyheter/2021/2/hur-mar-min-jord--ny-app-for-markvard/  Delmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser241Flera regionala satsningar har också genomförts.775 Länsstyrelsen Gävleborg ger råd-
givning till länets lantbrukare för att komma till rätta med såväl läckage av närings -
ämnen som bekämpningsmedel. Länsstyrelsen Jönköping har anordnat kursserien 
Livet i marken  som fokuserar på att förbättra jordhälsan. I Västmanlands län är 
ett större våtmarksprojekt på väg att avslutas. Syftet är bland annat att stärka land -
skapets egen förmåga att hålla kvar och balansera vattenflöden och öka tillskottet 
till grundvattnet.
Jordbruksmarkens halt av föroreningar (precisering 2)
Halterna av kadmium, zink och bly i jorden har förändrats ytterst lite över de senaste 
decennierna enligt svensk miljöövervakning inom mark- och grödoinventeringen. 
Tillståndet för dessa ämnen kan därför betraktas som stabilt.776 Halterna av kvick -
silver i matjorden ökar dock mellan det första och tredje inventeringsvarvet, men 
man bör avvakta resultaten från kommande inventeringsomgångar innan några 
slutsatser om kvicksilver dras.777
Kadmium tillförs åkermarken främst genom luftdeposition men också genom 
tillförsel av mineralgödsel, kalk och slam. Luftdepositionen har minskat betydligt 
över tid, även om en tillfällig ökning skedde 2018.778 
Exempel på nationella, regionala och lokala insatser
• Miljöövervakningsprogrammet mark- och grödoinventeringen genomför regel -
bundna provtagningar av Sveriges jordbruksmark.779
• I Norrbotten arbetar SGU med att kartlägga sulfithaltiga jordar och Länsstyrelsen 
i Norrbotten informerar om problematiken och möjliga åtgärder.
Exploatering av jordbruksmark 
Under perioden 2016–2020 exploaterades cirka 3 000 hektar jordbruksmark, vilket i 
stort sett är i samma storleksordning som de två föregående femårs perioderna. Det 
är nästan bara åkermark som exploaterats och byggandet av bostäder är den främsta 
orsaken till att jordbruksmark exploateras.780 
Förslag på etappmål inom miljömålssystemet om pollinatörer
Naturvårdsverket har under året haft ett regeringsuppdrag om att ta fram etapp -
mål om förbättrade förutsättningar för vilda pollinatörer och att redovisa metoder 
för hur vilda pollinatörer kan gynnas vid förvaltning av mark. Förslaget till etapp -
mål avser kvantitativa mål för skötsel av övergångszoner mellan skogs- och jord -
bruksmark och sträcker sig till 2027.
775  Regional årlig uppföljning – Regional Utveckling och Samverkan i miljömålssystemet (rus.se)
776  Eriksson, J. 2021. Tillståndet i svensk åkermark och gröda. Data från 2011–2017. Ekohydrologi 168.
777  Eriksson, J. 2021. Tillståndet i svensk åkermark och gröda. Data från 2011–2017. Ekohydrologi 168.
778  Fredricsson, M. m.fl. 2021. Nationell luftövervakning: Sakrapport med data från övervakning inom Program-
område Luft t.o.m. 2019. Rapport C 584, IVL Svenska Miljöinstitutet.
779  https:/ /www.slu.se/institutioner/mark-miljo/miljoanalys/akermarksinventeringen/undersokningar/mark-
grodoinventeringen/
780  Jordbruksverket 2021. Exploatering av jordbruksmark 2016–2020. Rapport 2021:8 242
ETT RIKT ODLINGSLANDSKAPExempel på nationella, regionala och lokala insatser781
• Jordbruksverket och länsstyrelserna har informerat kommuner om jordbruks -
markens värden så att välgrundade avvägningar mellan exploatering och 
 framtida livsmedelsförsörjning kan göras.
• Länsstyrelsen Västra Götaland har genomfört inventeringar av vildbin, 
 informationsspridning, röjning, grävning, stängsling samt insådd för ökad 
blomning i odlingslandskapet.
• Flera kommunala insatser görs för att gynna pollinatörer. Dessa finansieras ofta 
genom Lokala naturvårdssatsningen (LONA). I centrala Härnösand anläggs en 
pollineringspark med det dubbla syftet att både gynna pollinatörer samt att sprida 
information om värdet av pollination och biologisk mångfald.782 I Jönköpings 
län har tolv kommuner under 2021 beviljats LONA-medel för projekt som syftar 
till att gynna vilda pollinatörer.
• Under 2018 infördes åtgärden blommande träda inom ramen för förgrönings -
stödet.783 Åtgärden ger stöd till mark i träda som sås med pollen- och  nektarrika 
växter som är attraktiva för pollinerare, andra nyttodjur och fjärilar. Första 
året anlades knappt 600 hektar sådan mark. Under 2021 har arealen ökat och 
omfattar nu cirka 2 300 hektar.784 
• Hushållningssällskapen driver projektet Hela Sverige blommar , där fältkanter 
och trädor sås med blommande örter för att gynna pollinatörer. Drygt 700 lant -
brukare ingår i projektet och under 2021 har cirka 700 hektar trädor såtts med 
blommande örter.785
• Rådgivningsprojektet Mångfald på slätten  har tillsammans med produktions -
rådgivare och lantbrukare fortsatt arbetet för att bevara biologisk mångfald och 
medföljande ekosystemtjänster i den mer intensivt odlade slättbygden.
• Under året har Greppa Näringen  lanserat en ny rådgivningsmodul om biologisk 
mångfald i åkerlandskapet.786 Syftet är att informera lantbrukare om hur de kan 
gynna biologisk mångfald på och vid åkermark. I konceptet ingår också att lant -
brukaren ska genomföra minst tre av åtgärderna på sin gård.
• En kunskapssammanställning visar att det vetenskapliga stödet för att honungs -
bin påverkar vilda bin negativt genom konkurrens om föda är förhållandevis 
svagt. Rapporten visar dock att det finns en risk för negativa effekter på vilda 
bin av att sätta ut honungsbin. För att identifiera var riskerna är som störst och 
hur de kan minskas ges även förslag på upplägg av framtida fältstudier.787 
• Under året har flera seminarier riktade till biodlare genomförts på temat kon -
kurrens mellan vilda pollinerare och tambin.788
781  Regional årlig uppföljning – Regional Utveckling och Samverkan i miljömålssystemet (rus.se)
782  LONA-databasen 2021. https:/ /lona.naturvardsverket.se/Project/Edit/7745  
783  Förgröningsstödet är obligatoriskt att söka för alla lantbruksföretag som söker gårdsstöd. I delar av 
landet behöver företagarna anlägga ekologiska fokusarealer, som kan bestå av olika åtgärder. https:/ /
nya.jordbruksverket.se/stod/lantbruk-skogsbruk-och-tradgard/jordbruksmark/forgroningsstod#
h-Dukanbehovahaekologiskafokusarealer  
784  Datauttag ur Jordbruksverkets handläggningssystem.
785  Personlig kommunikation med Mattias Hammarstedt, Hushållningssällskapet i Skåne.
786  https:/ /greppa.nu/vara-tjanster/radgivning/biologisk-mangfald-i-akerlandskapet  
787  Lindström, S.A.M. & Smith, H.G. 2021. Konkurrens mellan honungsbin och vilda bin – evidens, kunskaps -
luckor och möjliga åtgärder. CEC Rapport Nr 6. Centrum för miljö- och klimatvetenskap, Lunds universitet.
788  Jordbruksverket 2022. Jordbruksverkets årsredovisning 2021.Delmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser243Variationsrikt odlingslandskap (precisering 4)
Jordbruket minskar i omfattning
Den långsiktiga trenden för jordbrukets omfattning är negativ (se figur 13.2). 
Åkermarken fortsätter att minska enligt statistik från Jordbruksverket789, vilket 
påverkar den landskapliga variationen. Åkermarksarealen har dock minskat med 
endast cirka 3 500 hektar (cirka 0,1 procent) mellan 2020 och 2021, vilket är lägre 
än genomsnittet för de föregående åren. Sedan 2010 har den svenska åkerarealen 
minskat med totalt cirka 88 000 hektar (3,3 procent), vilket motsvarar knappt en 
hektar i timmen. Ängs- och betesmarksarealen har till skillnad från åkermarken ökat 
marginellt sedan i fjol och bekräftar därmed en svagt stigande trend sedan 2014.790 
Lantbrukarna upplever en försämrad lönsamhet 
Produktionskostnaderna för lantbrukarna har stigit betydligt den senaste tiden 
och både mineralgödsel och diesel har ökat kraftigt i pris.791 Stigande produktions -
kostnader innebär försämrad lönsamhet för lantbrukarna, om de inte kan kom -
pensera med högre produktpriser eller kan minska användningen av insatsvaror.792 
Enligt Swedbanks lönsamhetsbarometer hösten 2021 upplever lantbrukarna en 
försämrad lönsamhet gentemot 2020 och de tror heller inte på en förbättring inom 
ett år.793 
Antalet nötkreatur oförändrat men fåren har ökat sedan i fjol
Tillgången på betande djur, främst nötkreatur och får, är avgörande för om Sverige 
kan behålla ett öppet och variationsrikt odlingslandskap. Antal nötkreatur är i stort 
sett oförändrat jämfört med 2020, och därmed fortsatt cirka 0,9 procent lägre än 
2019. Det är antalet mjölkkor, kvigor, stutar och tjurar som minskar, medan antalet 
dikor återigen ökar.794 Antalet får har ökat med 22 000 djur sedan 2020, men det är 
trots årets uppgång cirka 80 000 färre djur än år 2017, då det fanns runt 600 000 får 
i Sverige.795 
Färre företag med betesdjur
Antal företag med nötkreatur fortsätter att minska, medan antalet företag med 
får har ökat något sedan 2020. Antal företag med får är fortsatt cirka nio procent 
färre än vad som fanns 2017.796 Utvecklingen kan påverka hävden. Länsstyrelsen 
Västmanland konstaterar till exempel att miljöstödskontrollerna visar att många 
av länets betesmarker fortfarande inte har ett tillräckligt betestryck och/eller röjs 
i sådan omfattning att värdena långsiktigt bevaras.797
789  Jordbruksverkets statistiska meddelanden JO 10 SM 1902
790  Arealer 2021. Jordbruksverkets statistikdatabas.
791  Jordbruksverkets statistikdatabas, produktionsmedelsprisindex: https:/ /statistik.sjv.se/PXWeb/pxweb/sv/
Jordbruksverkets%20statistikdatabas/Jordbruksverkets%20statistikdatabas__Priser%20och%20prisindex__
Prisindex__Prisindex%20med%20basar%202015=100/JO1001APMM15.px/table/tableViewLayout1/?rxid=5adf4929-
f548-4f27-9bc9-78e127837625  
792  Jordbruksverket 2021. Den svenska maten – om livsmedelsstrategin: Skenande kostnader https:/ /
densvenskamaten.com/2021/11/10/skenande-kostnader/  
793  Swedbank 2021. Lantbruksbarometern 2021, höstsiffror download (swedbank.se)  
794  Lantbrukets djur i juni 2021. Jordbruksverkets statistikdatabas.
795  Lantbrukets djur i juni 2021. Jordbruksverkets statistikdatabas.
796  Lantbrukets djur i juni 2021. Jordbruksverkets statistikdatabas.
797  Västmanlands län – Regional Utveckling och Samverkan i miljömålssystemet (rus.se) 244
ETT RIKT ODLINGSLANDSKAPFigur 13.2  Jordbrukets utveckling 1975–2021
1975 1980 1985 1990 1995 2000 2005 2010 2015 2020andel av vad som fanns 1975Åkermark
Nötkreatur
Jordbruksföretag
Företag med 
nötkreatur
Figuren visar att jordbruket minskar i omfattning. Antalet jordbruksföretag och företag med 
nötkreatur har minskat snabbt sedan 1975. Antal nötkreatur och åkermarken har också minskat, 
men i en långsammare takt. Observera att andelen jordbruksföretag numera endast uppdateras 
vart tredje år.
Källa: Jordbruksverkets statistikdatabas
Ekologisk produktion i slättbygd ökar
I slättbygd har andelen åkermark som odlas ekologiskt ökat från cirka åtta  procent 
till drygt 14 procent under perioden 2009–2020 (se figur 13.3), men mellan 2019 och 
2020 var andelen i stort sett oförändrad. Arealen jordbruksmark under omställning 
till ekologisk produktion minskade under 2020 med 12 600 hektar (27 procent) 
jämfört med 2019.798
Figur 13.3  Andelen ekologiskt odlad åkermark i slättbygd
2009 2010 2011 2012 2013 2014 2915 2016 2017 2018 2019 2020procent av åkermarken
Figuren visar att andelen åkermark i den mest utpräglade slättbygden som odlas ekologiskt 
har ökat sedan 2009.
798  Jordbruksverkets statistikdatabas.Delmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser245Ängs- och betesmarker med miljöersättning 
Under 2021 uppgick den totala arealen ängs- och betesmarker med miljöersättning 
till knappt 419 000 hektar, vilket är i stort sett detsamma som fanns 2020. Av denna 
areal var cirka 53 procent (drygt 223 000 hektar) marker med höga naturvärden, 
det vill säga ängs- och betesmarker med ersättning för särskild skötsel, alvarbete, 
skogsbeten, fäbodbeten och mosaikbeten samt gräsfattiga marker (se figur 13.4a). 
Efter uppgång 2020 ligger nu den totala arealen ängs- och betesmarker med miljö -
ersättning på ungefär samma nivå som 2012. 
Arealen slåtteräng med särskilda värden uppgick till 14 254 hektar 2021. Det är 
en ökning med 590 hektar jämfört med 2020, och en ökning med drygt 2 900 hektar 
sedan 2019 (se figur 13.4b). Nästan hela ökningen av slåtterängsarealen har skett i 
Norrbotten. 
Ersättningsnivåerna för betesmarker med allmänna eller särskilda värden höjdes 
under 2021 med 300 kronor per hektar för allmänna värden och 400 kronor för 
särskilda värden.799
Figur 13.4a  Areal ängs- och betesmark med miljöersättning 2001–2021
0100/uni00A0000200/uni00A0000300/uni00A0000400/uni00A0000500/uni00A0000600/uni00A0000
200120022003200420052006200720082009201020112012201320142015201620172018201920202021Betesmarker 
och slåtterängar 
totalt (hektar)
Varav marker med 
höga natur- och 
kulturvärden (hektar)hektar
Figuren visar den totala arealen ängs- och betesmarker som hade miljöersättning 2001–2021. 
Arealen ängs- och betesmarker med höga natur- och kulturvärden särredovisas men ingår 
även i den totala arealen. Data saknas för perioden 2015–2017.
Källa: Jordbruksverkets databas BLIS
799  Jordbruksverket 2021. Miljöersättning för betesmarker och slåtterängar – Jordbruksverket.se 246
ETT RIKT ODLINGSLANDSKAPFigur 13.4b Areal slåtteräng med miljöersättning för särskild skötsel
02/uni00A00004/uni00A00006/uni00A00008/uni00A000010/uni00A000012/uni00A000014/uni00A000016/uni00A0000
2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021hektar
Figuren visar arealen slåtterängar med miljöersättning för särskilt höga natur- och kulturvärden. 
Data saknas för åren 2015–2017. Arealen slåtterängar särredovisas här, men arealen ingår 
även i arealen betesmarker och slåtterängar i figur 13.4a ovan.
Sveriges genomförande av EU:s gemensamma jordbrukspolitik
Under 2021 har Jordbruksverket och andra berörda myndigheter arbetat med att 
ta fram förslag på stöd och ersättningar inom den gemensamma jordbrukspolitik 
som ska börja gälla 2023. I december 2021 beslutade regeringen om vilka stöd som 
ska ingå i den strategiska planen och vilka ersättningsnivåer som ska gälla.
Nationella, regionala och lokala insatser800
• Under året har cirka 420 000 hektar ängs- och betesmarker hävdats med ersätt -
ningar från landsbygdsprogrammet.
• Ominventeringen av ängs- och betesmarker har fortsatt och drygt 3 000 marker 
har besökts under året. Sedan ominventeringen startade 2016 har cirka 26 000 
marker av ett urval på 32 000 marker ominventerats. Av dessa bedöms cirka 4 700 
(18 procent) som restaurerbara, medan 3 200 (12 procent) bedöms ha  förlorat 
sina biologiska värden. Av de kvarvarande 18 000 markerna är cirka 2 500 utan 
hävd (10 procent).801 Förutom att följa naturvärden omfattar ängs- och betes -
marksinventeringen även kulturmiljöer. Det innebär att ominventeringen också 
medför en uppdatering av tillståndet för de kulturmiljöer som finns inom ängs- 
och betesmarksobjekten. Det samlade resultatet från inventeringen finns i 
databasen TUVA på Jordbruksverkets webbplats. 
• Länsstyrelsen Halland anger att en ökad tillgång till skötselmedel under 2021 har 
lett till flera nya restaurerings- och stängslingsprojekt inom skyddade områden.
• Länsstyrelsen Stockholm marknadsför och driver en betesförmedling som 
 bidrar till att fler betesmarker betas och ger en ökad trygghet i djurhållningen. 
21 markägare och 27 djurägare har använt betesförmedlingen under året.
• Länsstyrelsen i Västerbotten driver ett projekt där betesförmedlingen nu utökats 
med markförmedling för odling.
800  Regional årlig uppföljning – Regional Utveckling och Samverkan i miljömålssystemet (rus.se)
801  Fokus i ominventeringen har legat på att besöka marker som bedöms vara i riskzonen för att överges, det är 
därmed inget slumpmässigt stickprov av samtliga ängs- och betesmarker i TUVA.Delmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser247• I Örebro län har sammanlagt sju våtmarker om totalt knappt tio hektar färdigställts 
och slutbesiktigats sedan oktober 2020.
Bevarandestatusen för odlingslandskapets fåglar och fjärilar 
Miljöövervakningen av odlingslandskapets vanliga fåglar visar att populations -
utvecklingen har planat ut sedan 2016, dock noterades en nedgång 2021. För gräs -
marksfjärilarna är utvecklingen negativ, vilket innebär att dessa arter har svårt 
att klara sig i dagens odlingslandskap (se figur 13.5a och 13.5b).
Figur 13.5a Populationsutveckling för fåglar i odlingslandskapet 1975–2021
0255075100125150175
1975 1980 1985 1990 1995 2000 2005 2010 2015 2020populationindexPunktrutterStandardrutter
Figuren visar populationsutvecklingen för 15 fågelarter i odlingslandskapet mellan 1975–2021. 
Den längre linjen visar populationsutvecklingen sedan 1975 utifrån inventeringar längs punkt -
rutter. Den kortare linjen visar utvecklingen sedan 1998 utifrån inventeringsdata från standard -
rutterna. Basåret är 1998, då index är satt till 100. Utvecklingen för fåglarna har planat ut de 
senaste fem åren från att under lång tid varit minskande.
Källa: Svensk Fågeltaxering, Lunds universitet
Figur 13.5b  Populationsutveckling för gräsmarksfjärilar 2010–2021
0,00,20,40,60,81,01,2
2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021populationsIndex
Figuren visar populationsutvecklingen 2010–2021 för de tolv svenska arter som ingår i den 
europeiska miljöindikatorn för gräsmarksfjärilar, Grassland Butterfly Indicator. Trenden är 
minskande. Basåret är 2010, då index är satt till 1.
Källa: Svensk Dagfjärilsövervakning, Lunds universitet 248
ETT RIKT ODLINGSLANDSKAPMiljöövervakning av ängs- och betesmarker
Kvalitetsuppföljningen av ängs- och betesmarker har pågått sedan 2006. En samman-
ställning av resultaten som presenterats 2021 visar att blomrikedom varierar både 
över tid och mellan regioner, men i norra Sverige har den ökat signifikant under 
inventeringsperioden. Vegetationshöjden och antalet fjärilar har varit relativt 
konstant de senaste 15 åren, medan antalet humlor har ökat under den senaste 
tioårsperioden.
Nationella, regionala och lokala insatser802
• Miljömålsrådet har lämnat förslag till regeringen om flera nya etappmål för 
grön infrastruktur inom miljömålssystemet. Förslagen omfattar bland annat 
skogen och odlingslandskapet samt hur grön infrastruktur ska beaktas i beslut 
och planer vid mark- och vattenanvändning.803 
• Under 2021 har Länsstyrelsen Blekinge vidareutvecklat kunskapsunderlag för 
• Kommunerna i Jämtlands län beaktar från och med 2020 gräsmarksvärdetrakter 
inom grön infrastruktur i samtliga planärenden.
• Med värdetrakter inom grön infrastruktur som utgångspunkt har Länsstyrelsen 
Jönköping fortsatt arbetet med uppsökande rådgivning och åtgärder, främst 
avseende pollinering och fladdermusarten barbastell.
• Länsstyrelsen Stockholm arbetar med den regionala handlingsplanen för grön 
infrastruktur. 2021 har fokus legat på grön infrastruktur i fysisk planering. Regio -
nala GIS-skikt med värdekärnor för värdefulla gräsmarker finns tillgängligt på 
Länsstyrelsens webbplats.
Växt- och husdjursgenetiska resurser (precisering 6)
Bevarandearbetet vid Nationella genbanken har fortsatt och i dag hyser genbanken 
drygt 2 300 olika sorter av frukt, bär, köksväxter, prydnadsväxter och andra vedartade 
växter. Utbyggnaden av lokala klonarkiv har fortsatt och är i dag 14 för frukt och 24 
för köks- och prydnadsväxter. Arbetet med lansering av sorter märkta Grönt kultur­
arv®  bedrivs oavbrutet. I dag omfattar sortimentet 108 sorter, fröförökade växtslag 
inte inräknade. Arbete kring in situ-bevarande har också fortsatt under året.
Husdjursgenetiska resurser
Under 2021 har sperma samlats från sju lantrasbockar. Mot slutet av 2021 ska även 
sperma från hundrasen hamiltonstövare samlas in. Det huvudsakliga syftet med 
Jordbruksverkets frysta genbank är att det ska finnas en genetisk reserv för hotade 
svenska husdjursraser. 
Drygt 900 personer har under 2021 fått beviljad ersättning för att hålla hotade 
husdjursraser, vilket är en ökning jämfört med föregående år. Anslutningsgraden är 
dock fortfarande lägre än vad den var i slutet av förra programperioden, då omkring 
1 300 personer sökte och beviljades ersättning.
802  Regional årlig uppföljning – Regional Utveckling och Samverkan i miljömålssystemet (rus.se)
803  Miljömålsrådet 2021. Miljömålsrådets årsrapport 2021Delmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser249Nationella, regionala och lokala insatser804
• Föreningen Sörmlandsäpplen arbetar för att fler fruktträd planteras på olika 
gårdar, men även för att äldre fruktodlingar fortsätter att skötas. Antalet träd 
på de 14 nyanlagda odlingarna uppgår till cirka 5 000 där äpple dominerar men 
även päron finns.
• Insatser för hotade husdjursraser har gjorts i bland annat Blekinge län och 
 Gotlands län. I Blekinge har ringamålakon och blekingeankan ökat i antal, men 
ökningen har planat ut de senaste åren. I Gotlands län följs särskilt utvecklingen 
kring gotlandsrusset, gutefåret, gotlandskaninen och gotlandshönsen. Det har 
skett en viss ökning för de två sistnämnda, medan utvecklingen för gotlands -
russet och gutefåret är stabil.
Hotade arter och naturmiljöer (precisering 7)
Stora arealer ängs- och betesmarker hävdas med ersättning från landsbygds -
programmets miljöersättningar. Inom ramen för arbetet med skötsel av  skyddade 
områden läggs också betydande resurser på hävdberoende marker. Trots detta 
bedöms bevarandestatusen för gräsmarkernas naturtyper och arter som dålig.805 
I slutet av 2021 lämnade Sverige in sin PAF (Prioritized Action Framework) för 
perioden 2021–2027. PAF redovisar behoven av åtgärder för att nå gynnsam 
 bevarandestatus för arter och naturtyper inom främst Natura 2000-områden. 
 Rapporten visar på stora åtgärdsbehov för gräsmarkernas naturtyper.806
Riktade skötselåtgärder krävs i många fall för att förbättra situationen för 
hotade arter. Trumgräshoppa, ängshök och gulyxne är exempel på arter som 
 gynnats av artanpassade åtgärder. Trots stora insatser finns det dock exempel 
på artutarmning och två fjärilsarter, veronikanätfjäril och kronärtsblåvinge, har 
troligen försvunnit från landet det senaste året.807
Nationella, regionala och lokala insatser808
• Under 2021 använde länsstyrelserna drygt 80 miljoner kronor från skötselmedlen 
för skyddade områden till att finansiera ängsskötsel och betesdrift. Utöver detta 
lades närmare 70 miljoner kronor av skötselmedlen på restaurering av natur.
• I Gävleborgs län har restaurering av älvängar skett vid Hedesunda och 
 Österfärnebo.809
• Naturvårdsverket har under 2021 avsatt 11,9 miljoner kronor till arbetet med att 
gynna utrotningshotade vilda bin. Arbetet sker inom åtgärdsprogram för hotade 
arter och medlen har riktats till åtta länsstyrelser i områden där det finns förut -
sättningar att rädda många hotade vilda pollinatörer.810 Arbetet är en del av den 
särskilda satsningen under perioden 2020–2022 för att gynna vilda pollinatörer.811
804  Regional årlig uppföljning – Regional Utveckling och Samverkan i miljömålssystemet (rus.se)
805  Naturvårdsverket 2020. Sveriges arter och naturtyper i EU:s art- och habitatdirektiv- resultat från 
rapportering 2019 till eu av bevarandestatus 2013–2018, sidorna 26–28.
806  se-final-paf-22-nov-2021.pdf (naturvardsverket.se)
807  Naturvårdsverket, 2021. Dagfjärilar som omfattas av åtgärdsprogram för hotade arter och naturtyper.
808  Regional årlig uppföljning – Regional Utveckling och Samverkan i miljömålssystemet (rus.se)
809  Gävleborg Regional årlig uppföljning av miljömålen 2021 (rus.se)
810  Naturvårdsverket 2021. Fortsatt riktad satsning på åtgärder för vilda pollinatörer (naturvardsverket.se)
811  https:/ /www.regeringen.se/pressmeddelanden/2019/09/70-miljoner-for-att-gynna-pollinerande-insekter/   250
ETT RIKT ODLINGSLANDSKAPFlera storskaliga projekt, delvis finansierade genom EU:s Life-program, pågick 
under 2021. Ett nytt projekt har påbörjats under året.812 Life RestoRED   restaurerar 
och skapar förutsättningar för att ängs- och betesmarker bevaras som en del 
inom nätverket Natura 2000.813 Projektet ska bland annat återskapa livsmiljöer 
i utpekade Natura 2000-områden samt informera om hur man kan använda de 
ekonomiska stöden som lantbrukare i dag kan ta del av genom EU:s gemensamma 
jordbrukspolitik.
Åtgärdsprogram för hotade arter814
• Naturvårdsverket har beslutat om ett nytt åtgärdsprogram  för ljunghed.
• I Dalarna har ett 20-tal ängar slagits sedan 2016 med pengar från åtgärdsprogram 
för hotade arter och reservatskötselmedel.
• Länsstyrelsen Gotland har bekostat röjningar och stängsling av betesmarker 
och slåtterängar samt slåtter med pengar från åtgärdsprogram för hotade arter.
• Länsstyrelsen Värmland arbetar med åtgärdsprogram för särskilt skyddsvärda 
träd i kulturlandskapet, gentianor i naturliga fodermarker, låsbräknar i hävdade 
marker, vildbin och småfjärilar på torräng samt vildbin på ängsmark.
• Länsstyrelsen Stockholm arbetar med åtgärdsprogrammen för arter som kräver 
specialanpassad skötsel. Fältgentiana, finnögontröst, mnemosynefjäril och trum-
gräshoppa är exempel på arter som har svårt att klara sig i ett rationellt jordbruks -
landskap och är anpassade till biotoper i gräsmarker som är ovanliga.
• Länsstyrelsen Kalmar arbetar med att stärka populationerna av hotade vilda 
bin. Arbetet sker i sex områden med torra, sandiga och blomrika marker med 
hög mångfald av vildbin.
• I Södermanland har uppfödning av trumgräshoppa startat i samarbete med 
Nordens ark och Nynäs naturreservat.
• Under 2021 har Länsstyrelsen Uppsala arbetat med 14 program för hotade arter 
i odlingslandskapet.
• Länsstyrelsen Västernorrland restaurerar och underhåller elva ängsmarker i länet. 
Detta i syfte att bevara och stärka arter med specifika behov, vars livsmiljöer 
annars skulle försvinna.
• I ett LONA-projekt i Kungälvs kommun kommer 37 hektar naturbetesmark 
 restaureras med hjälp av ideella insatser.
Arbete pågår med att ta fram en förteckning över invasiva främmande arter som är 
speciellt problematiska i Sverige. Arterna på listan kan omfattas av förbud och ger 
möjligheter till bekämpning.815 Främmande arter sprider sig numera i allt snabbare 
takt. I Kalmar län utgör blomsterlupin och parkslide ett hot i de artrika vägkanterna, 
kotula i de strandnära betesmarkerna och spärroxbär på alvaret.816  Länsstyrelsen 
812  För övriga pågående eller under året avslutade Life-projekt hänvisas till årlig uppföljning 2021.
813  https:/ /www.liferestored.se/  
814  Regional årlig uppföljning – Regional Utveckling och Samverkan i miljömålssystemet (rus.se)
815  Frågor och svar om nationell förteckning (naturvardsverket.se)
816  Kalmar län – Regional Utveckling och Samverkan i miljömålssystemet (rus.se)Delmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser251Skåne konstaterar att utbredningen av flera invasiva arter ökar, framför allt i utkanten 
av brukad mark.817 I Värmlands läns odlingslandskap finns stora problem med sprid -
ning av framför allt blomsterlupin, men även av jättebalsamin, kanadensiskt gullris, 
parkslide och jätteloka.818
Nationella, regionala och lokala insatser819
• Länsstyrelsen Dalarna har genomfört åtgärder för att minska utbredningen av 
invasiva arter i skyddade områden. Trafikverket har utsett ett antal prioriterade 
vägsträckor som slås innan växterna hunnit sätta frö.
• Ett ökat bidrag till bekämpning av invasiva främmande arter har resulterat i fler 
åtgärder i Skåne län. Under 2021 har man haft fokus på gul skunkkalla. En infor -
mationssatsning om jätteloka och markägarens skyldigheter har genomförts.
• Ett flertal kommuner i Skåne län arbetar aktivt med att bekämpa invasiva 
Någon kommersiell odling av genetiskt modifierade växter förekommer inte i dags -
läget i Sverige. Verksamhet med fältförsök med genetiskt modifierade växter minskar 
och har legat på cirka sju hektar årligen sedan 2012, medan upp till 400 hektar  odlades 
runt millennieskiftet. Det är ett 20-tal företag och forskningsinstitutioner som bedriver 
verksamhet med innesluten användning av genetiskt modifierade växter. 
Jordbruksverket ansvarar för tillsyn av verksamheter som odlar genetiskt modi -
fierade växter. Kontroll av försöksodlingar utförs med en riskbaserad frekvens som 
bestäms utifrån den risk ett specifikt tillstånd kan medföra. Kontroller görs också 
på odlingsplatserna efter avslutade försök. Avvikelser från beviljade tillstånd för 
fältförsök och innesluten användning förekom i mindre än en femtedel av fallen 
2021, vilket är i samma storleksordning som tidigare år.820 Det handlar främst om 
små avvikelser från gällande tillstånd.
Bevarade natur- och kulturmiljöer samt kultur- och 
 bebyggelsemiljöer (precisering 10 och 11)
Under året har sammanlagt 37 miljoner kronor från anslaget 7:2, Bidrag till kultur ­
miljövård , använts till landskapsvård med koppling till Ett rikt odlingslandskap.821 
Riksantikvarieämbetet har under året lämnat förslag på åtgärder som kan bidra till 
att kulturmiljön blir en tydligare del av miljömålsuppföljningen. Förslagen omfattar 
bland annat att utveckla nya uppföljningsmått som gör det möjligt att följa kultur -
miljöernas utveckling över tid.822
817  Skåne län – Regional Utveckling och Samverkan i miljömålssystemet (rus.se)
818  Värmlands län – Regional Utveckling och Samverkan i miljömålssystemet (rus.se)
819  Regional årlig uppföljning – Regional Utveckling och Samverkan i miljömålssystemet (rus.se)
820  Personlig kommunikation med Helene Ström, Jordbruksverket.
821  Underlag från Michael Frisk, RAÄ, om hur 7:2-anslaget använts under 2021. 
822  Riksantikvarieämbetet 2021. Kulturmiljööversikt del II: Förslag som kan bidra till att kulturmiljön blir en 
tydligare del av miljömålsuppföljningen. 252
ETT RIKT ODLINGSLANDSKAPNationella, regionala och lokala insatser823
• Länsstyrelsen Blekinge har rengjort hällristningar och runstenar samt genomfört 
sly- och trädröjning för att bland annat öka tillgängligheten till kulturmiljöerna.
• Antalet fäbodar i Dalarna som sköts med miljöersättning för fäbodbete  ligger 
sedan 2015 stabilt kring 80–90 fäbodar. Många sköts även med medel från  någon 
av de andra stödformerna inom miljöersättningarna.
• I Hallands län har den statliga arbetsmarknadssatsningen Naturnära jobb   bidragit 
till röjning av fornlämningsmiljöer och andra kulturmiljöer.
• Länsstyrelsen Kronobergs län har genomfört ett 30-tal olika kurser, fält vandringar, 
informationsträffar och studieresor med syfte att sprida kunskap om natur- och 
kulturvärden, skötsel, verktyg för lönsamma jordbruks- och förädlingsföretag. 
• Länsstyrelsen Västerbotten har medverkat till att kulturreservatet Rörträsks 
silängar har restaurerats och att slåtterytor återskapats under 2021. I reservatet 
pågår även byggnadsvård på lador, skvaltkvarn och spånhyvel.
• Länsstyrelsen Västmanland har ordnat rådgivning om natur- och kulturmiljö -
värden för lantbrukare. Rådgivningar har utförts inom ämnena skötsel av betes -
marker, landskapets kulturmiljövärden och byggnadsvård i odlingslandskapet.
Friluftsliv (precisering 12)
Ett öppet, variationsrikt och tillgängligt odlingslandskap är grunden för landskapets 
attraktionskraft för turism och friluftsliv. Allemansrätten är en förutsättning för till -
gängligheten till odlingslandskapet, men landsbygdsprogrammets ersättningar och 
stöd till information, skötsel och tillgängliggörande av odlingslandskapet är viktiga 
för att behålla ett attraktivt odlingslandskap. Naturvårdsanslaget, skötsel anslaget för 
åtgärder för värdefull natur samt den lokala naturvårdssatsningen (LONA) är andra 
viktiga satsningar för att möjliggöra friluftsliv och rekreation.
Nationella, regionala och lokala insatser824
• Länsstyrelsen Dalarna arbetar med att öka tillgängligheten i skyddade områden 
och med att förbättra vandringsleder.
• Länsstyrelsen Skåne har utökat sin information om allemansrätten samt arbetat 
med att få ut folk i naturen, bland annat genom aktiviteten Hittaut . På Kullaberg 
har Länsstyrelsen anlagt en tillgänglighetsanpassad led. 
• Flera kommunala LONA-projekt omfattar odlingslandskapet och har inriktning 
mot friluftslivet. Vid Höjens Hagar i Laxå kommun har åtgärder genomförts för 
att gynna biologisk mångfald. Insatser har också gjorts för att möjliggöra för fler 
 besökare att åka kollektivtrafik till Tiveden och därefter vandra till Höjens Hagar. Ett 
annat exempel är Friluftssatsning Mesta, Eskilstuna kommun, som ska tillgänglig -
göra ett tätortsnära friluftsområde som består av odlingslandskap och skogspartier.
• Leader Gute har finansierat flera projekt, bland annat för att tillgängliggöra 
 natur- och kulturmiljövärden med koppling till ökat friluftsliv.825
823  Regional årlig uppföljning – Regional Utveckling och Samverkan i miljömålssystemet (rus.se)
824  Regional årlig uppföljning – Regional Utveckling och Samverkan i miljömålssystemet (rus.se)
825  Gotland Regional årlig uppföljning av miljömålen 2021 (rus.se)Delmål Agenda 2030
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser253Analys
Flera av preciseringarna under miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap  har ett 
godtagbart tillstånd utifrån dagens kunskap, men för Gynnsam bevarandestatus 
och genetisk variation , Hotade arter och naturtyper , Bevarade natur ­ och kultur­
miljöer  samt Kultur ­ och bebyggelsemiljöer  är tillståndet i miljön sämre.
För att förbättra tillståndet för dessa preciseringar, och för möjligheten att nå 
hela miljökvalitetsmålet, är en långsiktigt förbättrad lönsamhet i jordbruket en nöd-
vändighet. Upphörd hävd av enskilda marker eller nedläggning av hela jordbruks -
företag på grund av dålig lönsamhet försvårar bevarandet av odlingslandskapets 
natur- och kulturvärden. Många åtgärder genomförs inom de regionala livsmedels -
strategierna för att öka intresset för lokala råvaror och därmed bidra till att stärka 
lantbrukets lönsamhet.826 Länsstyrelsen Kronoberg menar att genom att visa upp 
en mångfald av lokala och regionala livsmedel bedöms evenemanget MAT  ha 
inspirerat både till produktion och konsumtion av lokalt producerade livsmedel.827 
Utöver detta är samhällets åtgärder i form av informationsinsatser, miljöersätt -
ningar, miljöinvesteringar och skötselmedel centrala för att miljöåtgärder genom -
förs i odlingslandskapet, men de bidrar även till att stärka lantbrukets ekonomi. 
Miljöåtgärder blir därmed ytterligare en produkt som lantbruket levererar.
Sett i ett längre tidsperspektiv bedöms utvecklingen i miljön vara negativ, men 
det betyder inte att samhällets insatser inte har effekt. Mycket av det som görs ger 
positiva resultat och leder till att miljötillståndet långsamt förbättras.
Tillståndet för åkermarkens egenskaper är relativt stabilt över tid, men markpackning 
är sannolikt ett ökande problem. Miljöövervakning och rådgivning om markpackning 
och markavvattning behöver fortsätta för att följa utvecklingen och genom infor -
mation hantera problemet.
Tillståndet bedöms som relativt stabilt över tid. Förekomsten av metaller som 
kvicksilver och kadmium måste dock fortsatt följas, speciellt om mineralgödsel 
med högre kadmiumhalter börjar användas i större omfattning.
Det pågår många insatser för att gynna pollinatörer och deras livsmiljöer, både 
 privata initiativ och sådana som initieras av myndigheter. Insatserna förväntas 
leda till bättre villkor för pollinerande insekter men även öka kunskapen hos lant -
brukare och allmänheten om betydelsen av pollinering och biologisk mångfald.
826  Regional årlig uppföljning – Regional Utveckling och Samverkan i miljömålssystemet (rus.se)
827  Kronobergs län – Regional Utveckling och Samverkan i miljömålssystemet (rus.se) 254
ETT RIKT ODLINGSLANDSKAPVariationsrikt odlingslandskap (precisering 4)
Fortsatt jordbruk i hela landet är avgörande för att bevara ett variationsrikt odlings -
landskap. De pågående insatserna inom landsbygdsprogrammet är därför av stor 
betydelse i miljömålsarbetet. Det finns flera studier som visar att utan till exempel 
landsbygdsprogrammets miljöersättningar till betesmarker skulle arealen hävdad 
mark minska betydligt.828 Den höjning av betesmarksersättningar som skett under 
2021 är därför betydelsefull. Även naturvårdsanslaget samt anslaget för åtgärder 
för värdefull natur möjliggör skydd och skötsel av ängs- och betesmarker med höga 
naturvärden i områden där den framtida hävden inte är säkrad.
Ökningen av arealen ekologiskt odlad mark i den mest utpräglade slättbygden 
har i stort sett upphört det senaste året och även arealen som är under omställning 
minskar. På längre sikt kan detta bland annat påverka situationen för den biologiska 
mångfalden negativt.
Den pågående ominventeringen av ängs- och betesmarksinventeringens objekt 
visar att många av de biologiskt mest värdefulla markerna redan har förlorat sina 
värden och att ytterligare marker är utan hävd och därmed riskerar att tappa sina 
värden framöver. Även om ominventeringens urval av objekt fokuserar på marker 
som är i riskzonen för att överges är det uppenbart att varken miljöersättningar 
eller naturvårdsmedel lyckats hindra de förluster som noterats.
Miljöövervakningen av gräsmarker inom ängs- och betesmarksinventeringen, den 
så kallade Kvalitetsuppföljningen, visar att tillståndet är relativt stabilt över tid. Att 
index för odlingslandskapets vanliga fåglar verkar ha stabiliserats något de senaste 
åren kan innebära att de miljöåtgärder som genomförs har gett effekt. Resultaten 
måste dock utvärderas närmare innan slutsatser kan dras om vad som lett fram 
till förändringen. Till skillnad från fåglarna så fortsätter gräsmarksfjärilarna att 
minska enligt Svensk dagfjärilsövervakning.
Växtgenetiska resurser
Arbetet med de växtgenetiska resurserna är framgångsrikt, men den nationella 
genbankens fortsatta verksamhet står inför betydande utmaningar på grund av 
brist på pengar.
Ersättningarna som djurägare och föreningar får via landsbygdsprogrammet är en 
viktig stimulans för bevarandearbetet. Det är därför positivt att det skett en ökning 
jämfört med 2020 i antalet djurägare som beviljats ersättning för att hålla hotade 
husdjursraser. 
828  Smith, H.G. m. fl. 2016. Slututvärderingen av det svenska landsbygdsprogrammet 2007–2013, Delrapport II: 
Utvärdering av åtgärder för bättre miljö. Utvärderingsrapport 2016:3. Sidorna 135–136.Miljökvalitetsmålet är uppnått eller kommer kunna nås 
nås 
nas
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser255Hotade arter och naturmiljöer (precisering 7)
Platsspecifika skötselåtgärder krävs i många fall för att förbättra situationen för 
hotade arter med speciella krav på tillvaron. I de fallen är de riktade insatser som 
genomförs inom åtgärdsprogram för hotade arter och Life-projekt viktiga komple -
ment till naturvårdsanslag och landsbygdsprogrammets stöd och ersättningar. 
Främmande arter sprider sig snabbt och påverkar bevarandestatusen för arter och 
naturtyper. De invasiva arterna är i allmänhet svårbekämpad och medför dryga 
kostnader vid bekämpning. Det förebyggande arbetet måste intensifieras och medel 
skjutas till för att bekämpa arterna innan de blir alltför talrika. 
Odlingsarealen med fältförsök av genetiskt modifierade växter i Sverige har minskat 
kraftigt över tid. Fortsätter utvecklingen på likartat sätt kan forskning och försöks -
odling av GMO-grödor upphöra i Sverige inom en snar framtid och kompetens 
flytta utomlands.
Ersättningar inom landsbygdsprogrammet till hävd av ängs- och betesmarker samt 
anslaget 7:2 till kulturmiljövård är viktiga årliga insatser som bidrar till att bevara 
och synliggöra odlingslandskapets natur- och kulturmiljöer. Ett uppföljningssystem 
för kultur- och bebyggelsemiljöer behövs för att kunna följa den generella utveck -
lingen för odlingslandskapets kulturmiljöer och för att bedöma hur det går för 
preciseringen. 
Mycket av det arbete som sker inom andra preciseringar, till exempel röjning för att 
synliggöra kulturmiljöer eller hävd av betesmarker i kombination med tillgänglig-
görande åtgärder som anläggning av vandringsleder, parkeringsplatser och skylt -
ning med mera, bidrar även till att förbättra för friluftslivet. 
I tabell 13.1 redovisas exempel på delmål inom Agenda 2030 som påverkas av 
 åtgärder som genomförts under 2021 för att nå Ett rikt odlingslandskap . 256
ETT RIKT ODLINGSLANDSKAPTabell 13.1 Exempel på  påverkan på Agenda 2030 av åtgärder inom Ett rikt odlingslandskap  2021
2.1
2.4
2.5Arbetet med regionala livsmedelsstrategier.
Miljöövervakning inom mark- och grödoinventeringen.
Rådgivning Greppa Näringen  och Mångfald på slätten.
Landsbygdsprogrammets miljöersättningar.
Arbetet inom Programmet för odlad mångfald (POM). 
Arbetet med hotade husdjursraser.
15.1
15.5Landsbygdsprogrammet genom rådgivning och miljöersättningar. 
Områdesskydd och naturvårdsanslaget.
Tabellen redovisar delmål i Agenda 2030 som påverkats av åtgärder under 2021 för att uppnå Ett rikt 
odlingslandskap . I tabellen ges även exempel på åtgärder.
Utvecklingen i miljön är negativ.Delmål Agenda 2030
nås 
nas
(eller släck instruktionslagret) 257
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserSTORSLAGEN FJÄLLMILJÖ
STORSLAGEN FJÄLLMILJÖStorslagen fjällmiljö
Fjällen ska ha en hög grad av ursprunglighet vad gäller biologisk mångfald, 
 upplevelsevärden samt natur- och kulturvärden. Verksamheter i fjällen ska 
bedrivas med hänsyn till dessa värden och så att en hållbar utveckling främjas. 
Särskilt värdefulla områden ska skyddas mot ingrepp och andra störningar. 
Regeringen har fastställt åtta preciseringar:
FJÄLLENS MILJÖTILLSTÅND:  Fjällens värden för rennäringen är bevarade och 
fjällens karaktär av betespräglat, storslaget landskap med vidsträckta samman-
hängande områden är bibehållen. 
EKOSYSTEMTJÄNSTER:  Fjällmiljöernas viktiga ekosystemtjänster är vidmakthållna. 
naturligt förekommande arter knutna till fjällandskapet har gynnsam bevarande -
status och tillräcklig genetisk variation inom och mellan populationer. 
sig och livsmiljöer har återställts i värdefulla fjällmiljöer. 
inte den biologiska mångfalden. 
som kan hota den biologiska mångfalden är inte introducerade. 
BEVARADE NATUR- OCH KULTURMILJÖVÄRDEN:  Fjällmiljöer med höga natur- 
och kulturmiljövärden är bevarade och förutsättningar finns för fortsatt bevarande 
och utveckling av värdena. 
FRILUFTSLIV OCH BULLER:  Fjällmiljöers värden för friluftsliv är värnade och 
 bibehållna och påverkan från buller är minimerad.
Under 2017–2021 har åtgärdstakten varit hög tack vare ökade medel till skydd, skötsel 
och inventering. Där åtgärder genomförs kan man se en positiv utveckling i naturmiljön.
Arbetet med restaurering av fjälleder och utökade lavinprognoser är positivt för 
såväl naturmiljön som friluftsliv och fjällsäkerhet. Fjällturismen ökar, särskilt under 
pandemiåren 2020–2021, med både fler och nya typer av friluftslivsutövare. Läns -
styrelserna rapporterar om ett ökat problem med nedskräpning och annan åverkan på 
naturmiljön med risk för negativ påverkan på fjällmiljön. Åtgärder och kommunikation  
kring allemansrätten har blivit allt viktigare.
Åtgärdsarbetet för att rädda fjällräven har gett goda resultat och populationen 
fortsätter att öka. 258
STORSLAGEN FJÄLLMILJÖKlimatförändringarna utgör ett allt större hot mot fjällens känsliga miljöer och arter. 
De senaste årtiondenas varmare klimat har börjat ge synbara effekter i fjällmiljön.
Den fysiska exploateringen av fjällen är fortsatt begränsad, men lokalt kan den 
medföra betydande negativ påverkan på naturmiljön. 
Terrängkörning är fortsatt ett problem och det finns ett stort behov av att stärka 
existerande terrängkörningslagstiftning.
Kulturmiljöarbetet har kännetecknats av en del bra regionala initiativ, men 
resurs- och kunskapsbrist är fortsatt ett problem. 
Resultat
Fjällens miljötillstånd (precisering 1)
Storslaget landskap med vidsträckta sammanhängande områden 
Den direkta fysiska exploateringen i fjällen är relativt låg, och inom de utpekade 
obrutna fjällområdena mycket låg. Lokalt finns ett större exploateringstryck, speciellt 
i de södra fjälltrakterna, särskilt i samband med utveckling av nya och befintliga 
turistcenter, fjällanläggningar samt nya bostadsområden.
Inga nya vindkraftverk är beviljade eller under prövning inom fjällområdet.829 
Under 2021 har prisutvecklingen på metaller viktiga för framställande av batterier 
ökat kraftigt830, vilket återspeglar den starka efterfrågan på denna typ av metaller. 
Det pågår i fjällområdet en hel del prospektering och några ärenden om att påbörja 
gruvdrift. Inga nya projekt har fått slutliga tillstånd under året, men projekt med 
potentiell påverkan på fjällmiljöns obrutenhet befinner sig i olika stadier av pröv -
ning. Det gäller bland annat återöppnande av gruvdrift i Stekenjokk- och Viscaria -
gruvorna, samt en ansökan om att bryta vanadin i Oviken väster om Storsjön. 
Data från den nationella miljöövervakningen visar att marktäckningen av ris -
växter har ökat på senare år, såväl i björkskog som på kalfjäll (se figur 14.1a och 14.1b 
i Årlig uppföljning 2021 ).831 
Betespräglat fjäll och bevarade värden för rennäringen
Under sommaren är renen det viktigaste större betande däggdjuret i fjällområdet 
och den kan därför ses som en viktig nyckelart i fjällmiljön. Andra viktiga betare 
i fjällen är smågnagare (fjällämmel, vissa sorkarter), som framför allt under de åter -
kommande gnagaråren utövar ett hårt betestryck på framför allt fjällhedarna. Data 
från miljöövervakningen visar på ökade förekomster av smågnagare under 2021.832
Renbruksplanerna (RBP)833, som i nuläget finns upprättade för 50 samebyar, är 
same byarnas verktyg för att beskriva renskötselns markanvändning. Dessa används 
i samråd och vid samhällsplanering mellan rennäringen och andra aktörer för att 
minimera intressemotsättningar exempelvis i kommunal samhällsplanering och 
829  Enligt vindbrukskollen; https:/ /vbk.lansstyrelsen.se/
830  https:/ /www.sgu.se/om-sgu/nyheter/2022/januari/metallpriser-under-2021/
831  Data till indikatorn Täckningsgrad av vegetation har fram till och med 2020 samlats in genom NILS-programmet. 
Från och med 2021 har byte av metod skett vilket innebär att endast data för kalfjäll hämtas från NILS-programmet, 
medan data för fjällbjörkskog hämtas från Riksskogstaxeringen. Detta har medfört en försening av dataleverans 
för 2021 års data vilket innebär att indikatorn inte hinner uppdateras i tid för att komma med i årets uppföljning 
av Storslagen fjällmiljö. Nästa uppdatering av indikatorn sker i samband med ÅU23.
832  Miljöövervakning av smågnagare. URL: http:/ /www.slu.se/mo-smagnagare
833  https:/ /www.sametinget.se/renbruksplaner   NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser259myndighetsutövning. För en välmående renskötsel är grön infrastruktur en förut -
sättning, där såväl landskapet som årscykeln är sammanhållet och ekologiskt stabilt.
Samebyarnas arbete med att ta fram klimat- och sårbarhetsanalyser samt 
handlingsplaner för klimatanpassning fortsätter. Arbetet sker med stöd av Same -
tinget och länsstyrelserna i de fem nordligaste länen. Till hjälp finns klimatdata från 
SMHI att tillgå i RenGIS834, det geografiska informationssystemstöd som används 
i arbetet med renbruksplanerna.835 Sedan starten 2018 har nu nio samebyar arbetat 
fram klimat- och sårbarhetsanalyser samt handlingsplaner för klimatanpassning. 
Under 2021 påbörjade ytterligare två samebyar arbetet som förväntas färdigställas 
under året. 
Två vindval-rapporter om påverkan av vindkraft på rennäring har publicerats 
under året.836,837 
Den nordamerikanska hjortdjurssjukdomen CWD (Chronic Wasting Disease, 
avmagringssjuka) utgör ett potentiellt hot mot rennäringen. 2019 påvisades de 
första fallen av CWD hos älg i Sverige och året därpå hade totalt fyra fall påvisats. 
Sedan dess har man inte funnit några fler fall av sjukdomen. Forskningsresultat 
tyder på att CWD hos älg inte är en smittsam variant av sjukdomen, utan kan ha 
uppkommit spontant hos djuren.838
CWD-övervakningen som genomfördes under åren 2018–2020 har förlängts och 
genomfördes även under 2021. Viltlevande hjortdjur (älg, kronhjort, rådjur), hägnad 
kronhjort och ren ingår i övervakningen. Prover på vilt tas geografiskt fördelat över 
hela landet. Prover på ren tas i samtliga samebyar. Jordbruksverket och SVA ansvarar 
gemensamt för att övervakningen i Sverige genomförs. Det har utförts en intensivare 
övervakning av CWD i Norrbotten och Västerbotten där fall hos älg tidigare har 
påvisats. Där har också friska djur provtagits i samband med slakt eller jakt. Den 
nationella provtagningen på ren och vilda hjortdjur har nu avslutats. Nationell 
provtagning av kronvilt i hägn pågick till den 28 februari 2022.
Förvaltningsverktyget för förekomst av rovdjur baserat på en toleransnivå för 
rennäringen  är en arbetsmodell för att åstadkomma en bättre samexistens mellan 
rennäring och stora rovdjur i syfte att upprätthålla en hållbar rennäring, samtidigt 
som en gynnsam bevarandestatus för stora rovdjur uppnås. Centralt är den av 
riksdagen beslutade toleransnivån om maximalt tio procent skador orsakade av 
rovdjur som renskötseln ska behöva utstå. Sametinget rapporterar fortsatt att inga 
särskilda resultat uppnåtts vad det gäller nivån på renförluster eller ersättning. 
Toleransnivåerna ligger fortfarande över tio procent i majoriteten av samebyarna.839
I den pågående revideringen av Naturvårdsverkets strategi för svensk viltför -
valtning 2022–2029 har arbetet med förvaltningsverktyget preciserats med ett 
fokusområde där Sametinget och Naturvårdsverket tillsammans med berörda läns -
styrelser och samebyarna ska utvärdera användningen av förvaltningsverktyget när 
det gäller rennäring och stora rovdjur. Syftet är att utveckla tillämpningen av verk -
tygets olika steg, sprida goda exempel, minska skadorna för rennäringen och öka 
legitimiteten för rovdjursförvaltningen inom ramen för gällande regelverk. Arbetet 
834  https:/ /www.sametinget.se/120669  
835  https:/ /www.sametinget.se/120669  
836  https:/ /www.naturvardsverket.se/om-oss/publikationer/7000/renar-renskotsel-och-vindkraft/
837  https:/ /www.naturvardsverket.se/om-oss/publikationer/7000/markkonflikt-mellan-vindkraft-och-renskotsel/
838  Information om CWD från SJV, se https:/ /jordbruksverket.se/djur/djurskydd-smittskydd-djurhalsa-och-
folkhalsa/aktuellt-lage-for-smittsamma-djursjukdomar/cwd-chronic-wasting-disease#h-OmCWD
839  https:/ /www.sametinget.se/158400 260
STORSLAGEN FJÄLLMILJÖska bidra till den återrapportering som myndigheterna ska göra när det gäller att 
upprätthålla en hållbar rennäring och gynnsam bevarandestatus för stora rovdjur.
I 2019 års fördjupade utvärdering av Storslagen fjällmiljö840 utfördes en kvalitativ 
värdering av förekomst av och trender för viktiga ekosystemtjänster i fjällen. 
( precisering 3)
Generellt sett råder gynnsam bevarandestatus för fjällens naturtyper och arter, men 
några av gräsmarkstyperna har inte gynnsam bevarandestatus841,842, främst på grund 
av bristande hävd.
2021 publicerade Naturvårdsverket två rapporter med förslag på arter, metoder 
och uppskattade kostnader för miljöövervakning av genetisk variation843,844, som tagits 
fram av en grupp forskare i populationsgenetik på uppdrag av Naturvårdsverket. 
Rapporterna är en del i myndighetens arbete med att utveckla miljöövervakning av 
genetisk variation i enlighet med det tidigare etappmålet Kunskap om genetisk mång­
fald. Bland förslagen finns ett antal fjällarter representerade, inklusive pollinatörer 
knutna till fjällen.
Rapporterna har använts som underlag i Naturvårdsverkets fortsatta arbete med 
att utveckla miljöövervakningen genom ett antal uppdrag under 2021, varav några 
är av relevans för uppföljningen av Storslagen fjällmiljö :
• Utveckling av metoder för undersökning av genetisk variation hos skogshare.
• Undersökning av genetisk variation hos fjäll- och dalripa.
• Undersökning av genetisk variation hos fjällhumlor.
Hotade arter och återställda livsmiljöer (precisering 4)
Hotade arter
Tillståndet för fjällarterna är över lag god, jämfört med arter i andra landskapstyper, 
baserat på rödlisteindex.845,846 Trenden är dock negativ för fjällens fåglar, dagfjärilar 
och mossor. De viktigaste negativa påverkansfaktorerna för rödlistade fjällarter är 
klimat förändringar, igenväxning och exploatering (se figur 14.3 i Årlig uppföljning 
2021 ). 
840  Se sida 22–26 i Storslagen fjällmiljö. Underlag till den fördjupade utvärderingen av miljömålen 2019. 
Naturvårdsverket, rapport 6872. Januari 2019 . 
841  https:/ /cdr.eionet.europa.eu/
842  Miljömålen Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2021 – Med fokus på statliga insatser. 
Naturvårdsverkets rapport 6919. 2020
843  Laikre et al. 2021. Mapping and monitoring genetic diversity in Sweden – Suggestions for pollinating species. 
Naturvårdsverkets rapport nr 6958, ISBN 978-91-620-6958-2
844  Laikre et al. 2021. Mapping and monitoring genetic diversity in Sweden – A proposal for species, methods and 
costs. Naturvårdsverkets rapport nr 6959, ISBN 978-91-620-6959-9
845  Se figur 11 i Eide, W. m.fl. (red.) 2020. Tillstånd och trender för arter och deras livsmiljöer – rödlistade arter 
i Sverige 2020, Artdatabanken rapporterar 24. SLU, Artdatabanken, Uppsala. 
846  Miljömålen Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2021 – Med fokus på statliga insatser. 
Naturvårdsverkets rapport 6968. 2021 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser261Inom åtgärdsprogrammet för fjällräv visar den senaste inventeringen en fortsatt tillväxt 
i fjällrävspopulationen i Skandinavien847 och populationen bedöms nu vara uppe i strax 
över 471 vuxna individer. Genom intensiva bevarandeåtgärder (rödrävsjakt, utfodring 
och skabb-bekämpning) har avståndet minskat mellan lokala populationer och migra -
tion av fjällrävar har ökat i Skandinavien. Årets tillväxt tros även delvis förklaras av en 
ökad tillgång på fjällrävens huvudföda, små gnagare, vilka har ökat under 2021.848 
Åtgärdsprogrammet för fjällgås849, som till stor del organiseras inom  Projekt Fjäll ­
gås850 leds av Svenska Jägareförbundet i samarbete med Nordens Ark. I  Norrbottens 
län har man under sommaren 2021 satt ut 31 fjällgäss i Arjeplogs fjällen och 23 fjällgäss 
i Gällivarefjällen. 
Länsstyrelsen i Norrbotten har under året genomfört inventeringar av den hotade 
dagfjärilen violett guldvinge i Padjelanta, men arten har inte återfunnits.851
Målindikatorn, häckande fåglar i fjällen, visar en positiv trend på senare år både 
för kalfjället och fjällnära skog. Sett över hela perioden 2002–2021 är dock trenden 
fortfarande negativ för fågelarter i fjällnära skog (se figur 14.1). Antalet dalripor och 
fjällripor varierar kraftigt mellan olika år, till största delen beroende av rovdjurens 
påverkan på ripornas häckningsframgång. Riporna kan till viss del påverkas av 
 smågnagartillgången men sambandet är inte helt klarlagt.
Figur 14.1 Häckande fåglar i fjällen 2002–2021
00,20,40,60,811,21,4
2002 2004 2006 2008 2010 2012 2014 2016 2018 2020Fjällbjörkskog 
data
Fjällbjörkskog 
trend
Kalfjället 
data
trend
Figuren visar årliga index för två grupper av utvalda fågelarter typiska för kalfjäll (röd linje) 
 respektive fjällbjörkskog (blå linje). För den analyserade perioden uppvisas totalt sett ingen 
statistiskt säkerställd förändring för gruppen med kalfjällsfåglar. Den negativa trenden 
(–0,8  procent per år) för gruppen med fjällbjörkskogsfåglar är däremot fortsatt statistiskt 
 säkerställd. Ser vi enbart till de senaste tio åren (2012–2021) så uppvisar båda grupperna 
 statistiskt säkra ökningar. Gruppen med kalfjällsarter har ökat med 3,3 procent per år och 
 gruppen med arter knutna till fjällbjörkskog har ökat med 1,6 procent per år under denna 
 kortare period. För båda grupperna av fjällfåglar föll index från 2020 till 2021. Det senare året 
var ett generellt något sämre år än året innan sett till fågelantalen i fjällmiljö. Index för 2021 
låg 17 procent (kalfjäll) respektive 14 procent (fjällskog) under startårets värde. 
Källa: Svensk miljöövervakning (Svensk Fågeltaxering)
847  2021. Beståndsstatus för fjällräv i Skandinavien NR 1 2021. Inventering av fjällräv i Sverige och Norge 2021. 
J. Wallén, K, Ulvund, B, Sandercock och N. E. Eide 
848  Miljöövervakning av smågnagare. URL: http:/ /www.slu.se/mo-smagnagare
849  Naturvårdsverket 2011. Åtgärdsprogram för fjällgås 2011–2015 . ISBN 978-91-620-6434-1
850  https:/ /jagareforbundet.se/Fjallgas/
851  Fridlysta växter och djur på Länsstyrelsens i Norrbottens hemsida   262
STORSLAGEN FJÄLLMILJÖÅterställda livsmiljöer
I Dalarna är flera sjöar kraftigt försurade och kalkas med syfte att motverka för -
surningens negativa inverkan på växt- och djurliv. Fulufjället är hårt drabbat av 
försurning och man har tidigare provat att minska mängden kalk, men med dåligt 
resultat. Länsstyrelsen i Dalarnas län har under året utökat mängden kalk till totalt 
100 ton och genomfört kalkning av fem sjöar på Fulufjället.
Inför Malung-Sälen kommuns arbete med flottledsrensning av Stora Tandån har 
Länsstyrelsen i Dalarnas län genomfört en arkeologisk utredning av vattendraget. 
För fjällens kulturmiljöer rapporterar samtliga län om stora kunskapsbrister 
och behov av mer resurser till både skydd och skötsel, särskilt för att inte delar av 
det samiska kulturarvet ska riskera att gå förlorat.
Länsstyrelsen i Dalarnas län för dialog med Idre sameby om framtida naturvårds -
bränningar i fjällen.
Länsstyrelsernas arbete med att bedriva slåtter är viktiga insatser för att mot -
verka igenväxning och bevara fjällens kulturmiljöer och dess biologiska mångfald. 
I Dalarnas län har man under året bedrivit slåtter vid sju lokaler i syfte att bevara 
biologisk mångfald, biologiskt kulturarv och kulturmiljöer.
Under 2021 har Länsstyrelsen i Västerbotten fortsatt riktat skötselinsatser mot 
de fjällnära kulturmarkerna. Den totala arealen som hävdas har successivt utökats 
under åren 2018–2021. 
De fyra länsstyrelserna i fjällområdet har en gemensam satsning för projekt om 
samiska kulturmiljöer. Satsningen innebär att privatpersoner, kommuner, organi -
sationer och företag kan söka bidrag för att ta fram ny kunskap, sprida information 
eller vårda och restaurera samiska kulturmiljöer. 
Främmande arter och genotyper (precisering 5)
Ingen invasiv främmande art eller genotyp utgör för närvarande ett hot mot 
fjällområdet. Blomsterlupin förekommer från Västerbottens län och söderut, 
längs en del vägar som når in i fjällområdet, och sandlupin har brett ut sig längs 
väg E12 i Västerbottensfjällen.852 Framför allt vid Hemavan finns en spridning upp 
mot kalfjället av sandlupin, bland annat i samband med nyanlagd slalombacke och 
husbyggen.853 Risken är stor att arten kommer att sprida sig i de svenska fjällen om 
den inte stoppas. Risk finns också för att växter som exempelvis lappvedel, isvedel 
med flera utkonkurreras av en starkare sandlupin. Det finns även äldre förekomster 
av jätteloka och Tromsöloka i både Storumansfjällen söder om E12 och i Vilhelmina-
fjällens östra delar.
Planteringar med contortatall i fjällnära skogsområden förekommer fort -
farande. Contortatallen har en förmåga att sprida sig naturligt i hela det område 
där den är planterad i Sverige. Spridning från planterade contortabestånd till 
omgivande skogar skulle kunna innebära ekosystemförändringar. Särskilt 
allvarlig betraktas risken för att contortatallen sprids in i skyddade skogar, 
på myrmarker eller upp i fjällkedjan . Om plantorna inte röjs bort utanför 
de planterade bestånden riskerar de att bli nya frökällor och därmed öka 
852  Källa för båda arter sökningar i Artportalen.  
853  Muntlig uppgift, Andreas Press, SLU.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser263 spridningen i landskapet.854 Arten ingår inte i EU-förteckningen över invasiva 
främmande arter. Dock omfattas användningen contortatall av särskilda regler.855 
Contortatall får med vissa undantag inte användas i södra Sverige och inte heller 
i fjällnära skog. Contorta får inte användas närmare än en kilometer från national -
parker och naturreservat.
Genetiskt modiﬁerade organismer (precisering 6)
Såvitt känt har inga genetiskt modifierade organismer satts ut eller påträffats 
under 2021, varken i den terrestra eller den akvatiska fjällmiljön.
Bevarade natur- och kulturmiljövärden (precisering 7)
Naturskydd
Det finns ett stort, i princip sammanhängande, område längs hela fjällkedjan med 
höga naturvärden. Området består av ett stort antal redan skyddade områden och 
oskyddade områden bestående av fjäll, fjällbjörkskogar, myrar och stora naturskogar. 
Naturskogarna i det fjällnära området är ett av de få intakta skogslandskap som 
fortfarande finns kvar i Europa och det är därför även av internationellt intresse 
att dessa kan bevaras i så stor utsträckning som möjligt.
Under 2020 tog Naturvårdsverket tillsammans med länsstyrelserna fram under -
lag856 om värdefulla fjällskogar till Skogsutredningen (se även sida 361 och figur 14.5 
i Årlig uppföljning 2021857). Utifrån Skogsutredningens förslag till skydd av cirka 
500 000 hektar fjällnaturskog genomförde Naturvårdsverket 2021 en samtalsserie 
med ett tjugotal berörda aktörer. Några av de konkreta resultaten från de  samtalen 
var en avsiktsförklaring858 med de tre största skogsbolagen som bland annat innebär 
att de i två år frivilligt avstår från avverkning i dessa områden. Dessutom inleddes 
ett samarbete som lett fram till en överenskommelse om skydd av cirka 13 000 hektar 
produktiv skog på tre allmänningar i Västerbottens län.
Under 2021 har Länsstyrelsen Jämtlands län påbörjat revision av  föreskrifter för 
Vålådalens naturreservat. Revisionen förväntas ge förvaltningen verktyg som kan 
hantera ett föränderligt och starkt friluftsliv i området, vilket förbättrar utgångs -
läget för renskötsel, besökare och reservatets bevarandevärden.
I Västerbottens län pågår reservatsbildning i tre större fjällområden (omföring 
av gamla domänreservat till naturreservat). Ett av dessa är Södra Gardfjället inom 
Vilhelmina kommun som varit ute på remiss under 2021 och beslut är nära före -
stående. Området är cirka 38 900 hektar stort.
854  Jacobson och Hannerz. 2020. Contortatallens självspridning i svensk skogsmark, Skogforsk arbetsrapport 
1046-2020
855  Skogsstyrelsen 2020. Skogsvårdslagstiftningen gällande regler 1 april 2020
856  Skogar med höga naturvärden ovan och i nära anslutning till fjällnära gränsen – Statistik och samman-
ställning. Naturvårdsverket rapport 2020 .
857  Miljömålen Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2021 – Med fokus på statliga insatser. 
Naturvårdsverkets rapport 6968. 2021
858  https:/ /www.naturvardsverket.se/om-oss/aktuellt/nyheter-och-pressmeddelanden/avsiktsforklaring-om-
fjallnaturskogar 264
STORSLAGEN FJÄLLMILJÖKulturmiljöskydd
Länsstyrelsen i Dalarna rapporterar att kunskapsunderlaget om kulturmiljöerna 
i Dalarnas fjällnära skog är bristfälligt, vilket utgör en risk för förlust av ännu ej 
kända kulturmiljöer då området hotas av skogsavverkning.
Länsstyrelsen Jämtlands län bidrar till kulturmiljöinventeringen inom det 
treåriga projektet Gaskelante  vid Skalstugan, Åre kommun. Inventeringen bidrar 
till att uppmärksamma samernas tidiga historia i länet och till den av regeringen 
tillsatta sanningskommission som ska utreda den svenska statens assimilerings -
politik som bedrevs under 1800- och 1900-talet.
Länsstyrelsens inventering av kulturmiljöer i Sösjöfjällen, Njaarke sameby, Åre 
kommun avslutades under 2021. Den har kompletterats med en metodstudie för 
identifiering av stenåldersboplatser med hjälp av drönare längs med stränder.
Ett program för det samiska kulturlandskapet 2021–2025  har tagits fram av 
Stiftelsen Gaaltije, Ájtte – Svenskt fjäll- och samemuseum och Sametinget. Syftet  
är att det ska tjäna som inspiration och underlag för myndigheter, organisationer 
och institutioner vid samhällsplanering och bidragsfördelning samt utgöra stöd 
vid initierande av kunskapsprojekt och forskningsinsatser. Programmet ska även 
ge en nulägesbeskrivning av hot och möjligheter för det samiska kulturlandskapet, 
och användas för att motivera insatser att vårda, dokumentera och bruka det. 
Programmet ska också kunna användas för att: 
• Öka kunskapen om aktörer som verkar inom det samiska kulturmiljöområdet 
för att underlätta samordning och nätverksbildning. 
• Visa på kunskapsluckor och särskilda behov. 
• Vara till hjälp vid upprättande av kulturmiljöprogram och strategiprogram för 
länsstyrelser och kommuner.
I augusti 2021 arrangerade Riksantikvarieämbetet, i samarbete med stiftelsen 
Gaaltije, Jamtli och Länsstyrelsen i Jämtland, den nationella konferensen Forum 
för klimat och kulturarv.859 Under konferensen som genomfördes digitalt fick del -
tagarna ta del av föreläsningar och förinspelade platsbesök ute i länet. I filmerna 
berättade fäbodbrukare, renskötare och forskare hur de tror att verksamheterna 
påverkas i ett förändrat klimat.
För att öka synligheten av kulturmiljön i miljömålssystemet har Riksantikvarie -
ämbetet genomfört en kulturmiljööversikt under 2018–2021. Kulturmiljööversikt 
del två  publicerades 2021, i vilken förslag på hur miljömålsuppföljningen kan 
belysa kulturmiljön tydligare presenteras.860
Friluftsliv och buller (precisering 8)
Sedan 2020 har besökstrycket i fjällen varit högt med en ökning av turister i fjällen, 
som en följd av coronapandemin. Som exempel kan Sonfjällets nationalpark  nämnas, 
där antalet besökare ökade med cirka 75 procent 2020 jämfört med sommaren 2019. 
Under 2021 fortsatte den ökande besökstrenden med ytterligare 17 procent jämfört 
859  https:/ /www.raa.se/evenemang-och-upplevelser/vara-andra-seminarier-och-konferenser/forum-for-klimat-
och-kulturarv/
860  http:/ /raa.diva-portal.org/smash/get/diva2:1614003/FULLTEXT01.pdf NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser265med 2020. Länsstyrelserna rapporterar om ett ökat problem med nedskräpning 
och annan åverkan på naturmiljön. 
Insatser för friluftslivet på lokal och regional nivå:
• Länsstyrelsen Jämtlands län har, i samverkan med kommuner och turist -
destinationer, lagt stort fokus på att minska nedskräpning och sophantering 
i naturen. Signalerna efter sommaren 2021 är att sopmängden minskat drastiskt.
• Naturum Fulufjället har under 2021 arrangerat guidade turer, ibland i samverkan 
med entreprenörer och föreningar, i syfte att ge kunskap om och upplevelser 
i naturen. Det har resulterat i fina naturupplevelser för deltagarna.
• Länsstyrelsen i Dalarnas län har ökat antalet parkeringar för rörelsehindrade 
vid Naturum Fulufjället i syfte att öka tillgängligheten.
• Länsstyrelsen i Dalarnas län arbetar med uppdragsbeskrivning för utredning 
av trafikproblem vid Fulufjällets nationalpark till följd av högt besökstryck.
• Dorotea kommun i Västerbottens län har under 2021 haft ett kommunalt arbets -
lag inom naturnära jobb. Vid sidan av att deltagarna i arbetslaget fått viktiga 
kunskaper och erfarenheter av betydelse för framtida anställning har även 
 viktiga friluftslivsåtgärder utförts i Borgafjällsområdet. Finansiering via Natur -
nära Jobb samt reservatsmedel från Naturvårdsverket.
• Det sker en fortlöpande uppdatering av Länsstyrelsen Norrbottens webb och 
appen Norrbottens Naturkarta där friluftsutövare får information om bland 
annat vandringslederna, renskötsel, samisk kultur, allemansrätten och regler. 
Med information och kanalisering till vandringsleder ökar möjligheten för ett 
hållbart vandrande.861
• Svenska Turistföreningen är en betydande aktör i fjällområdet och jobbar aktivt 
med hållbarhet ur flera perspektiv.
• Under 2021 har Naturvårdsverkets fjällsäkerhetsråd publicerat två olika rapporter, 
baserade på genomförda enkätundersökningar. I den ena rapporten undersöktes 
besöksutveckling och trender i svenska fjällen sommartid. Undersökningen 
 riktades till destinationsbolag, STF:s fjällstationer samt STF:s stugor. Nedan 
följer några av de viktigaste resultaten från undersökningen:
 -Coronapandemin bedöms ha en mycket stor påverkan på besöksantalet och 
att pandemin långsiktigt kommer att innebära fler besökare i fjällen.
 -Nio av tio aktörer har upplevt en positiv besöksutveckling under de senaste 
fem åren.
 -Fler ovana besökare i fjällen.
 -Kunskapen om och respekten för allemansrätten bland fjällbesökarna 
 bedöms ha försämrats, vilket innebär att informationsinsatser om allemans -
rätten har blivit allt viktigare.
 -Säkerhetsmedvetandet bland fjällbesökarna bedöms något försämrat.
861  https:/ /www.lansstyrelsen.se/norrbotten/besoksmal/naturkartan.html   266
STORSLAGEN FJÄLLMILJÖI den andra rapporten862, som tagits fram tillsammans med skidsajten Freeride , 
undersöktes trender kring offpiståkning hos svenska skid- och snowboardåkare. 
Resultaten visar bland annat på en utveckling mot alltmer ansvarsfulla normer 
vid offpiståkning och att allt fler använder lavinprognoser för att kunna fatta väl -
grundade beslut inför åkning i brant och potentiellt lavinfarlig terräng. 
Naturvårdsverket har i utvalda områden genomfört en pilotstudie med tjänsten 
Telia Crowd Insight, som med hjälp av mobildata kartlägger människors rörelse -
mönster. Det återstår ytterligare analyser av data, men preliminära resultat tyder 
på en ökning av antalet besökare i fjällen under 2021 jämfört med 2019. Tänndalen, 
Kittelfjäll, Grövelsjön, Kvikkjokk, Sylarna samt Skäckerfjällen visar på en ökning 
i antalet besökare medan en minskning har skett i Hemavan, Abisko, Arjeplog, 
Saltoluokta samt Kebnekaise.
Allt fler fjällbesökare använder lavinprognoser som besluts underlag, något 
som också är tydligt i den rapport om offpiståkning och laviner som nämns ovan. 
Besöksstatistiken från 2021 visar på en tydlig ökning sedan föregående år.863 
Ökningen beror troligtvis på flera samverkande faktorer så som ökat intresse för 
aktiviteter i lavinterräng, nya resmönster under pandemin samt de senaste årens 
intensiva arbete med att utveckla lavinprognostjänsten. Under 2021–2023 genom -
för Naturvårdsverket ett projekt att sätta upp tio väderstationer i högfjällsmiljö 
i syfte att öka förutsättningarna för lavinprognostjänstens fortsatta utveckling. 
Det statliga ledsystemet
Länsstyrelsernas arbete med leder 2021:
• I Jämtland har det ökade anslaget till ledsystemet resulterat i påbörjade för-
ändringar som ska bli mer långsiktigt hållbara. Länsstyrelsen har under året 
dragit om 16 kilometer sommarled för att minska framtida underhållsbehov 
och mark slitage längs leden.
• Länsstyrelsen i Dalarnas län har inventerat och underhållit leder genom 
 markering och spångning med syfte att underlätta för besökare, bibehålla 
 säkerheten och begränsa markslitage.
• Länsstyrelsen i Västerbotten rapporterar att länets ledsystem förväntas vara 
fullt upprustat under 2022.
• Under 2019 beslutade Naturvårdsverket om fyra nya statliga skid- och 
 vandringsleder som, tillsammans med befintliga statliga leder, kommer att 
 skapa en sammanhängande led för skidåkning och vandring mellan Hemavan 
och Borgafjäll. Under 2019–2021 har Lapplandsleden anlagts och i november 
2021 invigdes leden av landshövdingen i Västerbottens län. Landsbygds -
programmet samt skötselmedel från Naturvårdsverket har finansierat arbetet. 
862  https:/ /www.fjallsakerhetsradet.se/globalassets/rapporter/freeriderapporten_2021.pdf
863  Säsongsrapport Lavinprognoser vintern 2020/2021. Naturvårdsverket 2021.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser267Figur 14.2 Upprustning av fjälleder 2015–2021
0102030405060708090100
Antal 
nya broarAntal 
upprustade 
broarAntal km 
spångAntal nya 
rastskyddAntal 
renoverade 
rastskyddAntal km 
förbättrad 
ledmarkAntal km 
röjd ledUtfört 2021
Utfört 2020
Utfört 2019
Utfört 2018
Utfört 2017
Utfört 2016
Utfört 2015procent
Under 2021 har arbetet fortsatt med upprustning av ledsystemet.
Terrängkörning och buller
Trots att körning med terrängfordon på barmark är förbjuden enligt lag så är mark -
skador vanliga i fjällen. Barmarkskörning för renskötseländamål är undantagen 
från lagen och flertalet av samebyarna har tagit fram terrängkörningsplaner i vilka 
samebyarna ser över sin barmarkskörning och kartlägger de viktigaste färdstråken 
som används för renskötselns behov. Samebyn kan utifrån prioriteringar i terräng -
körningsplanen sedan ansöka om medel för att genomföra markförstärkningsåtgärder 
mot markslitage, vilket har resulterat i att en del körning har kanaliserats och tidigare 
markskador minskat på flera ställen. Under 2021 fick sju samebyar i Norrbotten stöd 
för att jobba med markförstärkningsåtgärder. 
Antalet snöskotrar ökar och numera finns 347 000 snöskotrar registrerade, vilket 
är en ökning med omkring 10 000 under 2021. Fortsatt efterfrågas, från både organi -
sationer och myndigheter, en lägesrapport från Regeringskansliet kring vad som 
händer med en möjlig proposition efter den stora statliga utredningen  Hållbar 
 terrängkörning  som levererades under hösten 2019. Detta är en viktig förutsättning 
för att kunna nå en hållbar nivå av terrängkörning i framtiden.
Insatser på lokal och regional nivå:
• Länsstyrelsen Jämtlands län registrerar terrängkörningsdispenser i digitala 
kartmaterial för att skapa överblick och underlag för framtida tillsyn. Fortsatt 
dialog förs med samebyar kring fyrhjulingsleder och terrängkörningsplaner. 
Arbetet med nya föreskrifter för skoterleder inom statliga regleringsområden 
fortgår liksom stöd till kommuners arbete med regleringsområden.
• Länsstyrelsen Jämtlands län har infört en policy för eldrivna cyklar på renbetes -
fjäll. Syftet är att bevara det allemansrättsliga friluftslivet samt minska risken 
för störningar för miljö, rennäring och djurliv.
• Många kommuner och då framför allt fjällkommuner jobbar aktivt med att reglera 
skotertrafiken för att minska störningen för rennäringen. Även andra åtgärder 
utförs, exempelvis har Arjeplogs kommun dialog med berörda samebyar kring 
nya påverkansaspekter där diskussion om åtgärder förs. 268
STORSLAGEN FJÄLLMILJÖ• Länsstyrelsen i Västerbotten, Storumans kommun, Vilhelmina kommun, Sorsele 
kommun och Dorotea kommun har under vårvintern reglerat skoteråkningen 
inom olika delar av fjällområdet till skydd för framför allt rennäring och natur -
värden.
• Länsstyrelsen i Västerbotten har tillsammans med Polisen genomfört riktad 
tillsyn över terrängkörning med snöskoter och terrängkörning på barmark.
• Älvdalsdelegationen har under 2021 hållit möten, där exempelvis snöskoter-
frågor diskuterats, vilket resulterat i ökad kommunikation och förståelse mellan 
olika parter.
Analys
och inventering. Där åtgärder genomförs kan man se en positiv utveckling i natur -
miljön.
Bland styrmedel och åtgärder som verkar fungera bra kan nämnas: 
• stödet till förvaltning och utveckling av samebyarnas renbruks- och terräng-
körningsplaner, samt markförstärkningsåtgärder
• åtgärdsprogrammet för fjällräv
• arbetet med att rusta upp det statliga ledsystemet
• arbetet med lavinprognoser
Områden där befintliga styrmedel och åtgärder är bristfälliga och behöver stärkas är: 
• existerande terrängkörningslagstiftning
• stödformerna till fjäll- och fjällnära jordbruk 
• resurserna för inventering, skydd och skötsel av kulturmiljön
Många intressen nyttjar fjällen och för att kunna uppnå ett hållbart brukande 
av fjällen finns det fortfarande behov av större grepp för att kartera och sedan 
väga samman olika intressenters anspråk på fjällområdet, såsom föreslogs i 
fjäll strategin.864 I fjällen måste friluftsliv, turism och rennäring samsas med till 
exempel gruvnäring, terrängkörning och vindkraft. Intressena måste ta hänsyn 
till varandra och till den känsliga fjällnaturen. Former för ett hållbart nyttjande 
behöver vidareutvecklas i fjällområdet. 
Preciseringen om fjällens miljötillstånd, men även flera andra delar av miljö -
kvalitetsmålet, är beroende av att betet med tamren i fjällen kan fortsätta på 
minst nuvarande nivå. Detta förutsätter tillgång på tillräckligt med vinterbete i 
stora delar utanför fjällområdet. Renskötseln är beroende av en fungerande grön 
infrastruktur där såväl landskapet som årscykeln är sammanhållet och ekologiskt 
stabilt. För att bevara fjällområdets värden för renskötseln och bibehålla områdets 
karaktär av betespräglat, storslaget landskap med vidsträckta sammanhängande 
864  https:/ /www.svenskaturistforeningen.se/app/uploads/2015/10/Remiss-om-strategi-for-Storslagen-
fjallmiljo-2014-06-23.pdf NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser269områden behöver renen kunna följa sin årscykel och vandra mellan betesmarkerna 
från fjäll till kust. Tillgången till olika betesmarker och flexibilitet att nyttja dem vid 
olika årstider och väderförhållanden är en förutsättning för renskötseln och viktigt 
för dess möjligheter till klimatanpassning. Nuvarande sätt att bedriva skogs bruk och 
en påverkan från fysisk exploatering i ett område större än i fjällområdet gör att 
betesmarker fragmenteras och förstörs. Det medför att såväl tillgång till vinterbete 
som möjligheten för renar att nå bra vinterbetesmarker hotas. 
Klimatförändringarna utgör ett allt större hot mot fjällens känsliga miljöer och 
arter. Det utgör även ett hot mot renskötseln. De senaste årtiondenas varmare klimat 
har börjat ge synbara effekter i fjällmiljön och dess ekosystem. Glaciärer och snölegor 
minskar, träd- och skogsgränser har successivt flyttats uppåt och marktäckningen 
av risväxter ökar. Därmed har kalfjällsarealen reducerats något. Klimatförändringen 
kommer att fortsätta påverka fjällens ekosystem och det behövs samhällsförändringar 
på lokal, regional och framför allt nationell och global nivå för att lösa problemen som 
den globala uppvärmningen orsakar i fjällen.
Att bedriva uppföljning och miljöövervakning av arter, naturtyper samt antropo -
gena processer för att kunna bedöma tillståndet i fjällmiljön är viktigt. Det är också 
angeläget med bra meteorologiska underlag för fjällområdet som kan sättas i  paritet 
till övriga parametrar och visa på faktiska förhållanden. Det finns ett behov att utveckla 
nya indikatorer, i första hand från befintliga miljöövervakningsdata, för att följa 
effekterna av klimatförändringen. 
Renen bidrar med flera ekosystemtjänster i fjällen – kulturella, försörjande (livs -
medel) och biologiska. Även smågnagare spelar en viktig roll. De har stor effekt på 
fjällandskapet genom konsumtion av växter och utgör basföda för fjällens rovdjur. 
Smågnagarcyklerna har generellt försvagats, sannolikt relaterat till klimatföränd -
ringen.865 En mer kvantifierad uppföljning av fjällens ekosystemtjänster får avvakta 
utveckling av bra beräkningsmodeller.
( precisering 3) samt Hotade arter och återställda 
 livsmiljöer (precisering 4) 
Generellt sett råder gynnsam bevarandestatus för fjällens naturtyper och arter. Kom -
binationen av stora arealer skyddad natur och relativt lågt  exploateringstryck förklarar 
till stor del varför fjällmiljöerna generellt ligger bra till. Dessutom är påverkan från 
invasiva främmande arter än så länge mycket låg. Dock utgör klimat  förändringar 
och bristande hävd ett hot mot några naturtyper och arter. 
fortsätter att öka.
Fjälljordbruk har ett utsatt läge både klimatmässigt och logistiskt, och är  viktigt för 
hävdberoende arter och naturtyper. Stöd som inte kraftigt gynnar fjällnära läge räcker 
därför inte till för att kompensera för dålig lönsamhet. Slåtter är en viktig åtgärd för att 
främja den biologiska mångfalden och gynna hävdberoende arter och naturtyper.
865  Elmhagen, B., Angerbjörn, A., Kindberg, J. & Hellström, P., 2011. Changes in vole and lemming fluctuations in 
northern Sweden 1960–2008 revealed by fox dynamics. Annales Zoologici Fennici, volym 48, s ida 167-179. 270
STORSLAGEN FJÄLLMILJÖDet saknas fortfarande tillräckliga data för att kunna följa upp genetisk variation. 
Arbetet med att utveckla miljöövervakning av genetisk variation är därför en viktig 
åtgärd i detta sammanhang. Resurser kommer även fortsättningsvis att behöva 
avsättas för utveckling mot en löpande övervakning för underlag till miljömåls -
uppföljningen, men även till förvaltning av arter och internationell rapportering.
Främmande arter och genotyper (precisering 5) samt 
fjällområdet. Inte heller genetiskt modifierade organismer bedöms utgöra ett hot. 
Några invasiva växtarter förekommer dock, framför allt längs vägar och annan 
exploatering. Det finns en risk att dessa arter kan sprida sig ytterligare och hota 
den biologiska mångfalden i fjällen. Åtgärder för att förhindra spridning av, 
och i bästa fall utrota, dessa invasiva arter är därför viktiga.
Stora delar av fjällområdet har ett bra naturskydd och det finns goda möjligheter att 
uppleva en storslagen fjällmiljö. Dock minskar detta utrymme från norr till söder. 
Fjällområdets ekologiska funktion och stora sammanhängande oexploaterade 
naturmiljöer riskerar att på sikt kraftigt försämras till följd av olika anspråk på 
exploatering inklusive skogsbruk.
Det finns ett stort, i princip sammanhängande, område längs hela fjällkedjan 
med höga naturvärden. Naturskogarna i det fjällnära området utgör ett viktigt 
ekosystem och är ett av de få intakta skogslandskap som fortfarande finns kvar i 
Europa. Det är därför även av internationellt intresse att dessa kan bevaras i så stor 
utsträckning som möjligt. Skogsbruket i fjällnära lägen behöver ta mer hänsyn till 
naturmiljön. Naturvårdsverket har sedan tidigare i budgetunderlaget 2021–2023 
pekat på behov av förstärkta anslag för att hantera situationer i samband med 
nekade avverkningstillstånd i fjällnära skog, där formellt skydd som naturreservat 
med full ersättning bedöms vara en ändamålsenlig lösning för såväl markägaren 
som staten. Myndigheten bedömer att en riktad satsning behöver göras för att 
kunna genomföra skyddet av dessa skogar inom rimlig tid.
Mer kunskap och fler åtgärder krävs för fjällens kulturmiljö. Olika typer av inven-
teringar behövs för att göra en kvalificerad bedömning av de samiska befolknings -
gruppernas avtryck, fäbodbruk och andra typer av utmarksbruk. För att nå en bättre 
måluppfyllelse avseende kulturmiljöns värden behöver vi dels veta var dessa värden 
finns samt skydda och vårda dem, dels utveckla system för uppföljning av tillståndet 
i kulturmiljön. Arbetet med fornminnesinventeringar, projekt om samiska kultur -
miljöer och arbetet med att stärka kulturmiljöernas synlighet i miljömålsuppfölj -
ningen är viktiga åtgärder. 
skador vanliga i fjällen. Användningen av terrängfordon har ökat markant under 
de senaste 30 åren och markskador som uppstått från terrängfordon är ett ökande  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser271problem i fjällen (se figur 14.7 i Årlig uppföljning 2021866). Störningar från terräng -
fordon och annat rörligt friluftsliv påverkar renarnas betes- och kalvningsro och 
är ett problem för rennäringen på många håll. 
Samebyarnas arbete med terrängkörningsplaner utgör en viktig del i arbetet 
för att nå miljökvalitetsmålet. Även de markförstärkningsåtgärder som genomförs 
är viktiga åtgärder som har resulterat i att del körning har kanaliserats och tidigare 
markskador minskat på flera ställen. Dock krävs det ytterligare åtgärder för att 
möta problemet. En proposition till följd av SOU:n om Hållbar terrängkörning  som 
levererades under hösten 2019 är därför mycket angelägen och en viktig förutsätt -
ning för att kunna nå en hållbar nivå av terrängkörning i framtiden.
Arbetet med restaurering av fjälleder och utökade lavinprognoser är positivt för 
pandemiåren 2020–2021, med både fler och nya av friluftslivsutövare. Åtgärder och 
kommunikation kring allemansrätten har blivit allt viktigare.
De flesta av åtgärderna kopplar till mål 15 ( Ekosystem och biologisk mångfald ), 
främst genom delmål 15.1, 15.4, 15.5 och 15.8. Åtgärderna kopplar även till mål 11 
(Städer och bosättningar ska vara inkluderande, säkra, motståndskraftiga och 
hållbara ), genom delmål 11.4 samt mål 3 ( Säkerställa hälsosamma liv och främja 
välbefinnande för alla i alla åldrar ) genom delmål 3.4.
Tabell 14.1 Påverkan på Agenda 2030 av åtgärder inom Storslagen fjällmiljö  2021
3.4 Upprustning av fjälleder. 
11.4 Projekt om samiska kulturmiljöer.
Skydd, skötsel och restaurering av natur- och kulturområden. 
15.1 Skydd och förvaltning av värdefull natur.
15.4 Renbruksplaner.
Fjällrävsprojekten.
Skydd och förvaltning av värdefull natur.
15.5 Kommunikationsinsatser mot olovlig terrängkörning.
Renbruksplaner.
Tabellen redovisar de delmål inom Agenda 2030 som påverkas av åtgärder för att uppnå miljö -
kvalitetsmålet Storslagen fjällmiljö . I tabellen ges även exempel på sådana åtgärder som 
 genomförts under 2021.
Utvecklingen i miljön är negativ. 
Varmare klimat, upphörd hävd, fysisk exploatering, påverkan från terräng-
körning och skogsbrukets påverkan är de viktigaste faktorerna som direkt drabbar 
fjällområdet. Ett annat problem är bristande inventeringsunderlag beträffande 
kulturmiljövärden och vissa naturtyper.
866  Miljömålen Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2021 – Med fokus på statliga insatser. 
Naturvårdsverkets rapport 6968. 2021 272
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserGOD BEBYGGD MILJÖ
GOD BEBYGGD MILJÖGod bebyggd miljö
ANSVARIG MYNDIGHET: BOVERKET
Städer, tätorter och annan bebyggd miljö ska utgöra en god och hälsosam 
livsmiljö samt medverka till en god regional och global miljö. Natur- och 
kulturvärden ska tas till vara och utvecklas. Byggnader och anläggningar ska 
lokaliseras och utformas på ett miljöanpassat sätt och så att en långsiktigt 
god hushållning med mark, vatten och andra resurser främjas.
HÅLLBAR BEBYGGELSESTRUKTUR:  En långsiktigt hållbar bebyggelsestruktur 
har utvecklats både vid nylokalisering av byggnader, anläggningar och verksam -
heter och vid användning, förvaltning och omvandling av befintlig bebyggelse 
samtidigt som byggnader är hållbart utformade. 
HÅLLBAR SAMHÄLLSPLANERING:  Städer och tätorter samt sambandet  mellan 
tätorter och landsbygd är planerade utifrån ett sammanhållet och hållbart 
 perspektiv på sociala, ekonomiska samt miljö- och hälsorelaterade frågor. 
INFRASTRUKTUR:  Infrastruktur för energisystem, transporter,  avfallshantering 
och vatten- och avloppsförsörjning är integrerade i stadsplaneringen och i övrig 
fysisk planering samt att lokalisering och utformning av infrastrukturen är 
anpassad till människors behov, för att minska resurs och energianvändning 
samt klimatpåverkan, samtidigt som hänsyn är tagen till natur- och kulturmiljö, 
estetik, hälsa och säkerhet. 
KOLLEKTIVTRAFIK, GÅNG OCH CYKEL:  Kollektivtrafiksystem är miljöanpassade, 
energieffektiva och tillgängliga och det finns attraktiva, säkra och effektiva 
gång- och cykelvägar. 
NATUR- OCH GRÖNOMRÅDEN:  Det finns natur- och grönområden och grönstråk 
i närhet till bebyggelsen med god kvalitet och tillgänglighet.
KULTURVÄRDEN I BEBYGGD MILJÖ:  Det kulturella, historiska och arkitektoniska 
arvet i form av värdefulla byggnader och bebyggelsemiljöer samt platser och 
landskap bevaras, används och utvecklas. 
GOD VARDAGSMILJÖ:  Den bebyggda miljön utgår från och stöder människans 
behov, ger skönhetsupplevelser och trevnad samt har ett varierat utbud av 
bostäder, arbetsplatser, service och kultur. 
HÄLSA OCH SÄKERHET:  Människor utsätts inte för skadliga luftföroreningar, 
kemiska ämnen, ljudnivåer och radonhalter eller andra oacceptabla hälso- eller 
säkerhetsrisker.
HUSHÅLLNING MED ENERGI OCH NATURRESURSER:  Användningen av energi, 
mark, vatten och andra naturresurser sker på ett effektivt, resursbesparande 
och miljöanpassat sätt för att på sikt minska och att främst förnybara energi -
källor används.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser273HÅLLBAR AVFALLSHANTERING:  Avfallshanteringen är effektiv för samhället, 
enkel att använda för konsumenterna och att avfallet förebyggs samtidigt som 
resurserna i det avfall som uppstår tas till vara i så hög grad som möjligt samt 
att avfallets påverkan på och risker för hälsa och miljö minimeras.
Statliga satsningar på god gestaltad livsmiljö, vägledning inom grönplanering, samt 
kunskapshöjande satsningar om god inomhusmiljö kan på sikt bidra positivt till 
målet. Allt hänger på implementeringen hos kommunerna, bygg- och fastighets -
branschen och andra aktörer. 
Många kommuner saknar aktuella planeringsunderlag och har begränsade 
tillgång till kompetens för grönstruktur eller kulturmiljö. Samtidigt genomförs 
många satsningar lokalt och regionalt för att öka andelen resor med gång, cykel 
och kollektivtrafik, och för att förbättra tillgång till och kvalitet i tätortsnära grön -
områden. 
Bygg- och fastighetsbranschen står för en betydande del av samhällets miljö -
påverkan. Utsläppen av växthusgaser minskar långsamt och från väldigt höga 
nivåer, medan utsläppen av partiklar och användningen av miljöfarliga kemikalier 
ökar. Införda krav på klimatdeklarationer av byggnader, systematiskt arbete för 
att minska fel brister och skador i byggandet, samt mätsystem för värme, kyla och 
vatten är några av de satsningar som kan bidra till att minska den negativa miljö -
påverkan.
Resultat
Hållbar bebyggelsestruktur och Hållbar samhällsplanering 
(precisering 1 och 2)
Preciseringarna är övergripande för målet och flera av de insatser som redovisas 
under efterföljande preciseringar berör också Hållbar bebyggelsestruktur  och 
 Hållbar samhällsplanering . 
Bostäder i kollektivtrafiknära lägen (kärnindikatorn)
En övervägande del (84,2 procent) av bostäder färdigställda under 2019 (det senaste 
året med redovisade uppgifter) finns i kollektivtrafiknära lägen. Andelen har minskat 
med 0,9 procentenheter jämfört med året innan. Situationen varierar över landet. 
Andelen av befolkningen inom tätort som har tillgång till hållplats inom 400 meter 
ligger på 84 procent och är i stort sett oförändrat 2019 jämfört med året innan. 
Jordbruksverket har följt upp exploatering av jordbruksmark. Rapporten visar 
att exploateringen för bebyggelse och anläggningar har ökat något under perioden 
2016–2020 jämfört med tidigare period 2011–2015. Småhusen står för den största  274
GOD BEBYGGD MILJÖandelen av byggnader som byggdes på jordbruksmark.867 Samtidigt byggdes det 
under samma period nästan dubbelt så många bostäder som under den tidigare 
perioden.868
Jordbruksverket har tagit fram ett stödverktyg för värdering av  jordbruksmark.869 
Syftet med verktyget är att underlätta kommunernas värdering och syn på jordbruks -
marken. Det ska även bidra till en större likformighet mellan kommuner i hur 
jordbruks marken hanteras i den kommunala planprocessen.
Länsstyrelsen i Västerbotten, Uppsala och Stockholm tog fram vägledning om 
jordbruksmarkens värden i planeringen till kommunerna. 
Arkitektur och gestaltad livsmiljö
Under 2021 har Boverket tagit fram vägledningar om skolors870 och vårdens fysiska 
miljöer.871 Vägledning om förskolor och skolor ger stöd till såväl beslutsfattare och 
beställare som till praktiker kring kvalitativ, tillgänglig och hållbar gestaltning av 
förskolors och skolors fysiska miljö. Vägledningen om vårdens byggda miljö fokuse -
rar på att samla, sprida och främja kvalitet i planering, utformning och förvaltning 
av dessa miljöer.
Boverket har även tagit fram en vägledning om hur begrepp i Plan- och bygg -
lagen (PBL) kopplade till gestaltad livsmiljö kan tolkas vid prövning av bygglov 
utanför detaljplanelagt område och områdesbestämmelser samt tolkning av god 
helhetsverkan vid detaljplanering.872 
Beställarstöd kvalitet i upphandling
Boverkets regeringsuppdrag om gestaltad livsmiljö pekar bland annat särskilt ut 
främjande av det statliga arbetet för ökad arkitektonisk kvalitet och omsorgsfullt 
gestaltade livsmiljöer i offentliga inköp och offentlig upphandling.
Boverket och Upphandlingsmyndigheten har tagit fram ett processtöd för 
offentlig upphandling som verktyg för att nå kvalitet i gestaltad livsmiljö. Syftet 
är att höja kompetensen hos målgrupperna om hur kvalitet kan skapas genom 
offentliga inköp inom området arkitektur och gestaltad livsmiljö och på så sätt 
bidra till hög arkitektonisk kvalitet i hela landet.873
Arkitekturstrategier
Boverket har tagit fram en föreläsningsserie i fyra delar som bygger på vägledningen 
om arkitekturstrategier.874 En arkitekturstrategi är ett viktigt verktyg för att öka 
kvaliteten i den byggda miljön, både när man bygger nytt och vid förvaltning av 
det befintliga. Föreläsningsserien riktar sig till den som arbetar inom kommun 
eller som konsult med att ta fram en arkitekturstrategi som projektledare, projekt -
867  Exploatering av jordbruksmark 2016–2020 – Jordbruksverket
868  Färdigställda lägenheter i nybyggda hus efter region, hustyp och år. PxWeb (scb.se)
869  Slutrapportering värdering av jordbruksmark i planeringsprocesser (jordbruksverket.se)
870  Utveckla förskolors och skolors fysiska miljö för att lyfta hela samhället – Boverket
871  Boverket (2020). Dokumentation vårdens miljöer.  https:/ /www.boverket.se/sv/samhallsplanering/arkitektur-
och-gestaltad-livsmiljo/arbetssatt/vardens-miljoer/dokumentation/  Hämtad 2022-01-11.
872  Boverket (2022). Mer vägledning om gestaltning i detaljplanering.  https:/ /www.boverket.se/sv/PBL-kunskaps -
banken/nyheter-pa-pbl-kunskapsbanken/gestaltning_dp/  Hämtad 2022-01-12.
873  Processtöd – Offentlig upphandling som verktyg för att nå kvalitet i gestaltad livsmiljö – Boverket
874  Vägledning om arkitekturstrategier – Boverket NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser275deltagare eller som processtöd. Föreläsningarna ger kunskap om processen bakom, 
hur man kan beskriva och samtala om arkitektur och exempel från olika kommuner 
presenteras.875 För att engagera och stödja målgrupperna har Boverket fört dialog, 
nätverkat och haft föredrag. Både vägledningsarbetet och samverkan med aktörer 
på nationell, regional och lokal nivå är av stor vikt för att nå riksdagens mål för 
gestaltad livsmiljö.
Naturvårdsverket har tagit fram en vägledning om naturbaserade lösningar.876 
Syftet är att sprida kunskap och information om naturbaserade lösningar och hur 
dessa kan planeras och genomföras för att möta de klimatutmaningarna och sam -
tidigt bidra med andra värden.
Länsstyrelserna har en vägledande roll i plan- och byggprocessen och har under 
året gett stöd till kommunerna bland annat genom att ta fram regionala målbilder 
för God bebyggd miljö (Jämtland), planering (regioner Halland och Kronoberg) 
och strukturanalyser (Halland, Västra Götaland, Sörmland och Norrbotten).
Miljömålsrådet har inom ramen för programområdet Ramverk för nationell 
planering lämnat ett förslag till regeringen. Förslaget innebär inrättande av ett råd 
för samhällsplanering, en arena för samverkan mellan statliga myndigheter samt 
ett forum för dialog mellan planeringsaktörer.877 I rådets uppdrag skulle bland annat 
ingå att ta fram underlag till nationell rumslig strategi och handlingsprogram. För -
slaget syftar till att skapa en gemensam nationell målbild för rumsliga strukturer, 
stärka samverkan mellan sektorsmyndigheterna för att lösa komplexa problem, 
samt synliggöra olika intressens funktionella samband och rumsliga sammanhang.
Boverket har under 2021 slutredovisat regeringsuppdraget om översyn av kri -
terierna för och anspråk på områden av riksintresse har slutredovisats under 2021. 
Trafikverket, Tillväxtverket och Riksantikvarieämbetet har reviderat, för  tydligat 
eller tagit fram nya kriterier inom sina respektive riksintressen. Riksintresse -
myndigheterna878 har konstaterat att deras riksintresseanspråk är i behov av över -
syn. Majoriteten bedömde att deras samlade riksintresseanspråk inte i alla delar 
motsvarar kriterierna och att det sannolikt finns ett behov av att ändra enskilda 
anspråk.
Boverket konstaterar i slutrapporten att det finns ett behov av att förtydliga 
ansvarsfördelningen mellan riksintressemyndigheterna och länsstyrelserna, speci -
ellt när det gäller ansvaret för att tillhandahålla kunskapsunderlag. Eventuellt kan 
det behöva nyanseras i förhållande till olika kategorier av riksintressen. Likaså kan 
det finnas skäl att utveckla hur dialogen mellan stat och kommun bör ske kring 
statens intressen.879
875  Boverket (2021). Utbildningsmaterial om arkitekturstrategier.  https:/ /www.boverket.se/sv/samhallsplanering/
arkitektur-och-gestaltad-livsmiljo/arbetssatt/arkitekturstrategi/vagledning-arkitekturstrategier/utbildnings -
material/  Hämtad 2022-01-12
876  Naturbaserade lösningar (naturvardsverket.se)
877  Miljömålsrådets årsrapport 2022 (sverigesmiljomal.se)
878  I uppdraget ingick Trafikverket, Tillväxtverket, Riksantikvarieämbetet, Naturvårdsverket och Energi-
879  Översyn av kriterierna för och anspråk på områden av riksintresse (boverket.se) 276
GOD BEBYGGD MILJÖStartbidraget till byggemenskaper
Från 1 januari 2020 finns möjlighet för byggemenskaper att få ett statligt stöd för 
kostnader i det inledande skedet av projektet.880 Tio projekt beviljades under 2020 
och första hälften av 2021. Merparten av stödmottagarna avser bygga mellan tio och 
femton lägenheter men såväl mindre som större projekt förekommer. Upplåtelse -
formen varierar och projekten fördelar sig jämnt mellan större städer och mindre 
orter/landsbygd. Många lyfter fram miljömässiga aspekter i sitt projekt. En del har 
hög ambitionsnivå när det gäller miljövänliga material och byggmetoder, i syfte att 
begränsa miljöpåverkan.
Infrastruktur och Kollektivtrafik, gång och cykel 
( precisering 3 och 4)
Trafikverket leder inom ramen för ett regeringsuppdrag forumet Arena för transport­
effektiv stadsmiljö . Arenan ska bidra till att transportsektorn når klimatmålen 2030 
och 2045. Arenan arbetar med kunskapsuppbyggnad om hur omställningen till 
ett transporteffektivt samhälle kan gå till. I arbetet ingår även vägledning för att 
underlätta ett genomförande, till exempel genom att identifiera hinder och lös -
ningar, potentialer och möjligheter. Arenan ska även underlätta samverkan mellan 
aktörer för att skapa projekt och genomföra åtgärder. Kunskapsområden som ligger 
i fokus under 2020–2022 är godstransporter i städer, parkeringsplanering i städer, 
mobility management i städer, hållbar stadsutveckling samt digitalisering inom 
transportsystemet.881
Trafikverket har tagit fram ett Förslag till nationell plan för transportinfra ­
struktur 2022–2033.882 Planen beskriver hur den statliga transportinfrastrukturen 
ska utvecklas och underhållas. Den är därmed en viktig förutsättning för att skapa 
en infrastruktur som bidrar till minskad resurs- och energianvändning samt minskad 
klimatpåverkan. Förslaget har varit ute på remiss under vintern 2021–2022. Flera 
remissinstanser pekar på att planen inte leder till att klimatmålen nås inom den 
utsatta tiden.
Utrustning för laddning av elfordon
I januari 2021 fattade Boverket beslut om Boverkets föreskrifter och allmänna råd 
(2021:2) om utrustning för laddning av elfordon. Författningen, som trädde i kraft 
den 1 februari 2021, preciserar de krav i fråga om laddning av elfordon som gäller 
vid uppförande och ändring av byggnad med mera och som infördes i PBL och PBF 
under 2020.883
Inom ramen för Rådet för hållbara städer har Boverket formulerat förslag på 
åtgärder som kan bidra till att stärka förutsättningarna för ökad andel gång- cykel- 
och kollektivtrafik. Utgångspunkt för förslagen har varit rådets samverkansåtgärd 
Informationsutbyte samt tillgängliggörande av stöd för ökad gång­, cykel­ och 
kollektivtrafik  som redovisades 2020. Åtgärdsförslagen kommer bland annat att 
880  Startbidraget till byggemenskaper (boverket.se)
881  Arena för transporteffektiv stadsmiljö – Trafikverket
882  Trafikverket redovisar förslag till nationell infrastrukturplan | Trafikverket (tt.se)
883  https:/ /www.boverket.se/sv/lag--ratt/forfattningssamling/gallande/boverkets-foreskrifter-och-allmanna-rad-
20212-om-utrustning-for-laddning-av-elfordon/ NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser277utgöra underlag till rådets förslag rörande hur statens politik för hållbara städer 
och samhällen kan utvecklas. 
Kommunerna spelar en viktig roll i hur transportinfrastrukturen utvecklas i 
städerna och tätorterna. Majoriteten av kommunerna (72 procent) har planerings -
underlag för att främja miljöanpassade transporter och minska transportbehov och 
ytterligare 19 procent håller på att ta fram sådana dokument. Många har genomfört 
åtgärderna för att öka cykling (87 procent), gång (50 procent) och användning av 
kollektivtrafik (48 procent), en femtedel har jobbat med att minska biltrafiken i tät -
orter och städer och något färre med att öka transporteffektiviteten.884
Sedan 2015 finns det ett stöd till åtgärder för kollektivtrafik och cykel som 
genomförs av kommuner och regioner – de så kallade stadsmiljöavtalen. Syftet är 
att främja hållbara transporter.885
Under 2021 har länsstyrelserna fortsatt arbetet med det gemensamma projektet 
Klimatsmarta länstransportplaner  som syftar till att stödja länsstyrelserna i att vara 
samrådspart i infrastrukturplaneringen.886
Även regionerna arbetar aktivt för att bidra till mer hållbara transporter genom 
bland annat projekt om kombinerade mobilitetstjänster i glesare områden (Västra 
Götalandsregionen), utveckling av Bus Rapid Transit (Örebro) eller satsningar på 
hållbara arbets- och tjänsteresor (Region Västerbotten).887 
Natur- och grönområden (precisering 5)
Ungefär hälften av kommunerna har tillgång till aktuella planeringsunderlag för grön- 
och vattenstruktur.888 Inom ramen för Rådet för hållbara städer889 har Boverket890 
och Naturvårdsverket891 tagit fram en gemensam vägledning om grönplanering. 
Vägledningen vänder sig i första hand till kommuner och konsulter som arbetar 
inom park, miljö, naturvård, stadsbyggnad, kulturmiljö, friluftsliv och strategisk 
planering. Den kan även vara till nytta för beslutsfattare och tjänstepersoner på 
länsstyrelse eller regioner. Syftet är att stötta kommunernas arbete med att främja 
och utveckla grönstruktur i planeringen och skapa långsiktigt hållbara, hälsosamma 
och attraktiva miljöer. Ett av nyckelåtagandena i EU:s Strategi för biologisk mång -
fald892 är att städer med över 20 000 invånare bör ha ambitiösa grönplaner för stads -
miljö. Vägledningen ger bättre förutsättning för att nå detta åtagande och att även 
bidra med bättre planeringsunderlag för kommunerna.
White, Urbio och Gaia arkitektur har med stöd av Boverket och Naturvårdsverket 
tagit fram en verktygslåda för ekosystemtjänster som har skickats till alla landets 
kommuner under 2021. Skriften sammanställer ett urval av verktyg, metoder och 
vägledningar som kan användas för att integrera ekosystemtjänster i planeringen.893
884  Öppna data – Resultat från miljömålsenkäter – Boverket
885  Elva nya stadsmiljöavtal för hållbar stadsutveckling | Trafikverket (tt.se)
886  https:/ /www.rus.se/stod-i-atgardsarbetet/transporter/
887  Regional årlig uppföljning, sammanställning för God bebyggd miljö, 2021.
888  Öppna data – Resultat från miljömålsenkäter – Boverket . Andel av kommuner som svarade på frågan.
889  Rådet för hållbara städer – Hållbar Stad (hallbarstad.se)
890  Grönplanera! – En vägledning om kommunal grönplanering – PBL kunskapsbanken – Boverket
891  Vägledning om grönplanering (naturvardsverket.se)
892  Strategi för biologisk mångfald 2030 (europa.eu)
893  EST_en-verktygslada_low.pdf (whitearkitekter.com) 278
GOD BEBYGGD MILJÖLänsstyrelserna har etablerat ett nätverk för ekosystemtjänster med en kontakt -
person per länsstyrelse i syfte att hålla frågan levande i länsstyrelsernas verksamhet. 
Länsstyrelserna i Blekinge, Kronoberg och Kalmar lyfter även arbetet med kommu -
nala naturreservat samt planskydd av tätortsnära natur.894
Under 2021 inrättades stödet för gröna och trygga samhällen.895 Stödet gavs för 
åtgärder som innebar att stadsgrönska eller ekosystemtjänster ökar eller utvecklas 
i eller i anslutning till områden med socioekonomiska utmaningar. 133 projekt har 
beviljats stöd som totalt uppgick till drygt 255 miljoner kronor. Åtgärderna som 
förnyelse och upprustning av grönska på bostadsgårdar, komplettering av  befintlig 
grönska med växter för pollinatörer, gemensamma utrymmen för trivsel och 
rekreation, gröna lösningar för hantering av dagvatten och liknande ska genom -
föras under två år från det att stödet beviljades. Åtgärderna ska även bidra med 
ökad trygghet i områden och att fler använder miljöerna. De förväntas resultera 
i förbättrat kvalitet i bostadsnära grönområden lokalt men väldigt litet tillskott 
av nya grönytor. 
Sedan tidigare finns även LONA896 bidraget som kan användas för satsningar 
i tätortsnära natur.
Kulturvärden i bebyggd miljö (precisering 6)
Skyddad bebyggelse (kärnindikator)
Byggnader och bebyggelsemiljöer är en viktig del av vårt kulturarv, de synliggör vår 
historia och berikar vår livsmiljö. Kärnindikatorn för Skyddad bebyggelse syftar 
till att följa upp i vilken utsträckning samhället aktivt har skyddat kulturhistoriskt 
värdefulla byggnader och miljöer. 
Antalet byggnader skyddade som byggnadsminne har ökat något jämfört med 
året innan och ligger på 10 592 byggnader år 2021. Ökningen går långsamt och sker 
från en mycket låg nivå. Även andelen planskyddad bebyggelse har under lång tid 
ökat endast mycket långsamt. Den svaga ökningen visar att arbetet med att skydda 
kulturhistoriskt värdefull bebyggelse inte är något som prioriteras i det kommunala 
detaljplanearbetet. Det finns en tydlig koppling mellan skydd och tillgången till 
antikvarisk kompetens samt kulturmiljöunderlag i kommunerna. 
Inte heller staten har möjlighet att prioritera skydd av bebyggelsemiljöer. För att 
snabbare öka antalet skydd krävs ökade resurser på såväl kommunal som regional 
nivå.897
Webbutbildningen PBL och kulturvärden , som publicerades i februari 2020, 
är gemensamt framtagen av Boverket, Riksantikvarieämbetet och länsstyrelserna. 
Varje länsstyrelse har därefter ansvarat för att arrangera ett antal  kommunträffar i 
syfte att sprida kunskap om utbildningen och dess innehåll i respektive län. Genom-
förda insatser har i en rapport följts upp under 2021 av Boverket.898 Rapporten ger 
också en bild av framtida aktiviteter.
894  Regional årlig uppföljning 2021, Sammanfattning för God bebyggd miljö.
895  Nytt stöd för gröna och trygga samhällen – Boverket
896  LONA – Lokala naturvårdssatsningen (naturvardsverket.se)
897  Boverkets kärnindikator Skyddad bebyggelse, 2022. Data kommer från Riksantikvarieämbetets 
 Bebyggelseregister.
898  Uppföljning av webbutbildningen PBL och kulturvärden – Boverket NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser279Uppföljningen visar att utbildningen har varit såväl uppskattad som behövd, vilket 
bekräftas i länsstyrelsernas regionala uppföljning av målet. Kommunerna lyfter 
särskilt insatser för att nå kommunpolitiker. Att erbjuda samtliga kommuner i landet 
denna utbildning är ett viktigt steg i att förbättra hanteringen av våra kulturvärden. 
Boverket ser gärna att utbildningarna genomförs kontinuerligt, eftersom detta vid -
makthåller en god kunskapsnivå i ett län eller kommun. 
Riksantikvarieämbetet har gjort en studie av kulturmiljövårdsanslagets kopp -
ling till miljökvalitetsmålen. Bedömningen är att kulturmiljöanslaget bidrar till 
bevarande och utveckling av kulturmiljöer och därigenom även till att uppfylla 
miljömålens preciseringar för kulturmiljö. Det är dock oklart hur stort bidraget till 
måluppfyllelse är, då detta är svårt att mäta. Kulturmiljövårdsanslaget går i första 
hand till byggnadsvård, men det finns utrymme för andra prioriteringar. Riks -
antikvarieämbetet ser det som betydelsefullt att länsstyrelserna tar ett helhetsgrepp 
kring hur medlen ska användas.899
Utöver att fördela medel till vård av kulturhistoriskt värdefull bebyggelse anger 
flera länsstyrelser att det statliga kulturmiljöanslaget 7:2 till exempel för bidrag 
till kommunala kulturmiljöunderlag (Gotland, Gävleborg, Halland, Västmanland, 
Halland, Gävleborg, Jönköping, Kalmar, Skåne, Östergötland, Stockholm,  Västra 
Götaland, Örebro). Länsstyrelserna genomför även satsningar för att bemöta utma -
ningar för kulturmiljön som klimatförändringar (Halland, Västerbotten) och energi -
effektivisering (länsstyrelsen och regionen i Örebro) för med sig.900
Boverket har under 2021 ingått ett samverkansavtal med  Riksantikvarieämbetet. 
Avtalets mål ringar in väsentliga områden där myndigheterna ser ett  gemensamt 
intresse av att arbeta tillsammans för att stärka och öka kunskapen om kultur-
miljöarbetet internt och externt. Avtalet är ett sätt att uppnå den samverkan mellan 
myndigheterna som uttrycks i ”Strategi för Boverkets arbete med kultur miljöfrågor”.901
Energimyndigheten har sedan 2007 finansierat programmet Spara och bevara902 
i syfte att öka kunskapen om energieffektivisering i kulturhistoriskt värdefull bebyg-
gelse. Energimyndigheten har avsatt 50 miljoner kronor för programperioden 
2019–2024. Under perioden pågår flera forskningsprojekt som berör bland annat 
avvägningar mellan energieffektivisering och bevarande av kulturmiljövärden, 
metoder och verktyg för åtgärder i äldre byggnader, styrmedel med mera. Som 
exempel ska ett av projekten ska utveckla en metod för stadsutvecklingsprojekt och 
åtgärder på befintliga byggnader där både miljömässiga och kulturmässiga aspekter 
får maximalt genomslag.903
899  Bevara, använda och utveckla: en studie av kulturmiljövårdsanslagets koppling till miljökvalitetsmålen (diva-
portal.org)
900  Regional årlig uppföljning 2021, sammanfattning för God bebyggd miljö.
901  Boverket (2019). Strategi för Boverkets arbete med kulturmiljöfrågor.  https:/ /www.boverket.se/sv/om-boverket/
publicerat-av-boverket/publikationer/2019/strategi-for-boverkets-arbete-med-kulturmiljofragor/  Hämtad 2022-01-12.
902  Spara och bevara – Energimyndighetens forskningsprogram för energieffektivisering i kulturhistoriskt värde -
fulla byggnader
903  Riva, cirkulera, bygga nytt eller renovera? Energianvändning i hela livscykeln – Spara och bevara 280
GOD BEBYGGD MILJÖGod vardagsmiljö (precisering7)
Tillgång till service och grönska (kärnindikator)
Andelen människor med tillgång till skyddad natur inom en kilometer från bostaden 
har ökat med en procentenhet till 30 procent år 2020 jämfört med året innan. Det 
finns stora regionala skillnader. Högst andel har Stockholm, Örebro och Gotlands 
län, där nästan hälften av invånarna har tillgång till skyddad natur. 
Andelen är generellt större för de som bor inom tätort jämfört med utanför tätort. 
Tillgången till service i gles- och landsbygdsområden har generellt sett för  sämrats 
över tid i stora delar av landet. Antalet småbutiker har minskat, samtidigt som 
de allra största butikerna har blivit fler. Orsaken bakom utvecklingen är enligt 
Tillväxt verkets analys minskad befolkning i de mindre tätorterna, en ökad kon-
kurrens från stora köpcentra i större tätorter samt förändrade köpmönster.904
Flera av insatserna under preciseringar om gång, cykel och kollektivtrafik, 
natur- och grönområden, kulturvärden, hållbar bebyggelsestruktur och hållbar 
samhällsplanering är även relevanta för denna precisering.
Hälsa och säkerhet (precisering 8)
Regeringsuppdrag God inomhusmiljö  löpte under tiden 2018–2021.905 Boverket skulle 
förstärka arbetet för att nya och befintliga byggnader ska ha en god  inomhusmiljö. 
I uppdraget ingick att samla in, kvalitetsgranska och sprida information om bygg -
naders inomhusmiljö. Syftet var att öka medvetenheten om vilka brister i byggnaders 
inomhusmiljö som kan uppstå, vanliga orsaker till bristerna och hur de kan undvikas 
eller åtgärdas. Vidare skulle myndigheten identifiera och utreda systematiska 
fel inom byggandet och utbredda skador i byggnadsbeståndet, som kan påverka 
 människors hälsa eller säkerhet.
Under 2020 sammanställde RISE, på uppdrag av Boverket, sex rapporter om 
den mest aktuella informationen om hälsoeffekter som kan uppstå till följd av 
inomhusmiljöparametrarna ljud, ljus, termisk komfort, luftkvalitet, radon och fukt, 
mögel och mikroorganismer. Detta material utgör en kunskapsbank som användes 
under 2021 för att ta fram information om inomhusmiljö och hälsoeffekter, som 
publicerades på Boverkets kunskapsplattform för god inomhusmiljö.906 
Ovannämnda rapporter om konsekvenser för hälsan är bara en del av ett större 
informationsmaterial som baseras på Boverkets rapport 2018:36, Kartläggning av fel, 
brister och skador inom byggsektorn . Under 2021 sammanställdes och publicerades 
texter på Boverkets webbplats om vilka konsekvenser som kan uppstå i samhället 
på grund av fel, brister och skador inom byggsektorn, där även konsekvenser för 
miljö, klimat och ekonomi beskrivs.907 
I de underliggande texterna utvecklas information ytterligare inom områdena 
”Riskbedömning”, ”Risker”, ”Kontroller”, ”Systematiska fel” och ”Stöd för föränd -
ring”. Syftet med informationen är att öka medvetenheten om konsekvenserna av 
alla fel som görs inom byggbranschen och att förklara hur de vanligaste orsakerna 
904  Tillgänglighet till kommersiell och offentlig service 2021 klar.pdf (tillvaxtverket.se)
905  Slutrapport för uppdraget att förstärka arbetet för en god inomhusmiljö – Boverket
906  https:/ /www.boverket.se/sv/byggande/forebygg-fel-brister-skador/konsekvenser-samhallet/konsekvenser-
halsan/
907  https:/ /www.boverket.se/sv/byggande/forebygg-fel-brister-skador/ NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser281och problemen kan kontrolleras, undvikas eller åtgärdas. Ytterligare material är 
under bearbetning och kan publiceras under 2022 om finansiering för fortsatt 
verksamhet kan säkras. 
Under 2021 har en tipsfunktion908 tagits fram inom arbetet med systematiska 
fel. Det innebär att vem som helst inom byggbranschen kan lämna information till 
Boverket om upptäckta byggskador eller fel, tipsa om goda exempel eller om bra 
processer, tekniska lösningar med mera. Syftet är att minimera mängden fel, brister 
och skador inom byggbranschen som kan leda till kostnader och konsekvenser för 
Under 2021 har diskussionen intensifierats kring bra ventilation och lösningar 
för att kontrollera om bra ventilation finns. Detta är delvis pådrivet av diskussioner 
kring covid-19 och ventilationens betydelse för smittskydd. Arbetet med nordisk 
samverkan fortgår, där bland annat ett gemensamt webbinarie909 kring ventilation 
hölls under hösten 2021. 
Byggbranschen har på Boverkets initiativ tagit fram ett antal rapporter inom 
områden ventilation, termisk komfort och fukt.910 Rapporterna remitterats och ska 
publiceras under 2022. Flera aktörer driver nu fram helt automatiserad styrning 
och kontroll av ventilationen med hjälp av sensorer. I kombination med digitala 
tvillingar och artificiell intelligens (AI) som detekterar avvikande data kan inomhus -
miljö nu säkras upp på ett mycket tydligare sätt. Boverket har deltagit i ett flertal 
föreläsningar för att synliggöra möjligheterna med tekniken, bland annat via 
 Fastighetsdatalabbet.911
Boverket har deltagit i samverkan med andra myndigheter vid flera före -
läsningar kring termisk komfort och värmestress. Inomhusmiljöfaktorn kommer 
gradvis att försämras i takt med global uppvärmning om inte klimatanpassnings -
insatser sker i byggnadsbeståndet. 
Boverket har genomfört informationssatsningar för att förändra projektkulturen 
i byggbranschen.912 I kampanjen ingick bland annat filmen Schystare projektkultur 
i byggbranschen.913 Brister i motivation och engagemang är en avgörande faktor 
när det kommer till risken för fel, brister och skador i byggsektorn. Det framgår av 
Boverkets rapport Kartläggning av fel, brister och skador i byggsektorn  från 2018.914 
Inom Upphandlingsmyndighetens beställarstöd för området bygg och anläggning 
har Boverket med flera tagit fram en vägledning med metodstöd för beställare, bygg-
herrar, entreprenörer, arbetsledare och chefer. Vägledningen presenterar kunskap 
och praktiska förslag på hur man kan gå till väga för att skapa en god projektkultur.915
Radonbidraget regleras i förordningen (2018:158) om bidrag till åtgärder mot 
radon i småhus. Bidraget handläggs av länsstyrelsen. Under 2021 inkom samman -
lagt 1051 ansökningar om radonbidrag. Samma år har 734 sökande fått stöd utbetalt 
908  https:/ /www.boverket.se/sv/byggande/forebygg-fel-brister-skador/Systematiska-fel/tipsa-om-byggskador/
tipsa-oss/
909  Webinar_2021 (scanvac.eu)
910  Projekt – Bygglearn (mah.se)
911  Slutrapport för uppdraget att förstärka arbetet för en god inomhusmiljö – Boverket
912  Förändra projektkulturen i byggbranschen – Boverket  
913  Tillsammans skapar vi schystare projektkultur – Boverket
914  Förebygg fel, brister och skador – Boverket
915  Slutrapport för uppdraget att förstärka arbetet för en god inomhusmiljö – Boverket 282
GOD BEBYGGD MILJÖsom sammanlagt gick upp till drygt 15 miljoner kronor.916 Efter 2021 finns inga 
medel avsatta för radonbidraget, varför 2021 är sista året som bidraget kan sökas. 
Söktrycket har varit fortsatt högt under 2021.
Hushållning med energi och naturresurser (precisering 9)
Bygg- och fastighetssektorns miljöpåverkan (kärnindikator)
Bygg- och fastighetssektorn släppte ut nära tolv miljoner ton koldioxidekvivalenter 
i Sverige under 2019, vilket motsvarar ungefär 21 procent av Sveriges totala utsläpp 
av växthusgaser. Sektorn stod även för 19 procent av Sveriges totala kväveoxid-
utsläpp, 25 procent av partikelutsläppen, 34 procent av den totala energianvänd-
ningen, 13 respektive 4 procent av användningen av hälso- och miljöfarliga 
kemikalier. Samtliga data gäller för 2019.
Bygg- och fastighetssektorns utsläpp av partiklar har beräknats utifrån ett under -
lag från SCB. Den delbransch som främst bidrar till mängden utsläpp av partiklar 
2019 är byggverksamhet, som står för cirka 60 procent av totala utsläppen. Sett 
över tid visar trenden att byggsektorns bidrag till partikelutsläpp har ökat under 
åren från drygt 15 000 ton 2008 till knappt drygt 20 000 ton 2019.
Utsläppen från fastighetsförvaltningen – uppvärmning har en minskande trend 
från 11 000 ton 2008 till 6 000 ton 2019.
Naturvårdsverket följer via miljömålet Frisk luft  ”partiklar (PM 2,5), utsläpp till 
luft”. Från sektorn ”Egen uppvärmning av bostäder och lokaler” har dessa utsläpp 
mer än halverats under perioden 1990–2019.917 
Den totala energianvändningen i bygg- och fastighetssektorn uppgick till cirka 
112 TWh 2019 när importerade produkter inkluderades. Av dessa användes cirka 
107 TWh i Sverige. Detta motsvarar ungefär 34 procent av Sveriges totala energi-
användning samma år, vilken var på 310 TWh.918
Energianvändningen i bygg och fastighetssektorn919 av både inhemsk och 
importerad energi uppgick i snitt till cirka 112 TWh för perioden 2008–2019. Energi-
användningen för 2019 ligger således cirka en procent högre jämfört med genom -
snittsvärdet för hela perioden och är två TWh lägre än 2018. Samtidigt bör påpekas 
att sysselsättningen minskade med en procent i bygg- och fastighetsbranschen 
mellan 2018 och 2019, medan branschens förädlingsvärde ökade med knappt 
0,5 procent över samma tidsperiod.
Cirka 62 procent av den totala energianvändningen utgörs av förnybar energi 
(70 TWh), medan fossil energi bidrar med 33 TWh och kärnkraft med nio TWh. 
Andelen förnybar energi ökar samtidigt som den fossila energianvändningen 
minskar långsamt.920
916  Antal utbetalade ansökningar mellan 02.02.2021 och 01.02.2022. Data kommer från Boverkets statistiksystem. 
(hämtad 2022.02.08)
917  (Sveriges officiella statistik) https:/ /www.naturvardsverket.se/data-och-statistik/luft/utslapp/partiklar-pm25-
utslapp-till-luft/
918  Boverket, Miljöindikatorer 2021.
919  Bygg- och fastighetssektorns energianvändning har beräknats utifrån ett underlag från SCB. Användning 
som kopplas till import har här beräknats som om produktion skett i Sverige. Beräkningarna är gjorda utifrån ett 
livscykelperspektiv.
920  I fossil energianvändning ingår kol och koks, olja och petroleumprodukter, natur  och stadsgas samt torv, fossilt 
avfall med mera. I förnybar energi ingår fast biobränsle, flytande biobränsle, biogas och biogent hushållsavfall. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser283Uppvärmning av lokaler och byggnader (fastighetsförvaltning) står för majoriteten 
av energianvändningen i bygg- och fastighetssektorn (inhemsk plus import). Totalt 
sett stod uppvärmning för cirka 70 procent av den totala energianvändningen 2018 
medan byggverksamheten stod för cirka 21 procent. Alla tre delbranscher uppvisar 
minskningar i energianvändning 2019 jämfört 2018.
Bygg- och fastighetssektorns inhemska utsläpp av växthusgaser har minskat 
under perioden 1993–2019, med en större minskning 1993–2007. En intressant utveck -
ling kan ses i den sammansatta tidsserien för 1993–2019. En minskning av utsläpp 
från uppvärmningen av byggnader har skett, medan utsläppen från byggande och 
renovering inte har ändrats nämnvärt över tid. Av de totala utsläppen ( inhemska 
och import) av växthusgaser från sektorn står byggverksamhet för knappt 50 procent 
2019 och ”uppvärmning i fastighetsförvaltning” för knappt 25 procent. Jämfört 
med 2018 ökar utsläppen i alla tre verksamheterna.921
Under 2021 har Boverket fått ett uppdrag att inrätta och förvalta ett informations -
centrum för hållbart byggande (ICHB). Informationscentret ska bidra till hållbar 
renovering som leder till; effektivare energianvändning, minskad  klimatpåverkan, 
ökad robusthet för klimatförändringar samt uppfyllande av EU-direktivet 2018/844.922 
I december 2021 slutrapporterade Boverket och Upphandlingsmyndigheten ett 
regeringsuppdrag om att främja minskad klimatpåverkan vid offentlig upphandling 
av bygg-, anläggnings- och fastighetsentreprenader. I arbetet med uppdraget har 
det tagits fram referensvärden för byggnaders klimatpåverkan under uppförande 
och en modell för byggprocessen. Det har även utarbetats upphandlingsstöd och 
hållbarhetskriterier för att underlätta för upphandlare att ställa klimatrelaterade 
krav.923
Klimatdeklarationer av byggnader
Från den 1 januari 2022 gäller krav på klimatdeklaration vid uppförande av nya 
byggnader. Det innebär att byggherrar ska redovisa vilken påverkan på klimatet en 
ny byggnad har. Syftet med lagen om klimatdeklaration för nya byggnader är att 
bidra till att minska klimatpåverkan från byggskedet. Det betyder att nya byggnader 
som uppförs där bygglov söks efter den 1 januari 2022 berörs.924 I samband med 
detta presenterade Boverket en giltig klimatdatabas och en e-tjänst för klimat -
deklarationsregister i sin handbok om klimatdeklarationer. I handboken finns 
även ny vägledning om innehållet i e-tjänsten, både en webbsida och en muntlig 
presentation.925
Mätsystem för värme, kyla och vatten
Boverkets föreskrifter (2020:3) och allmänna råd om energimätning i byggnader 
trädde i kraft den 1 juli 2021. Föreskrifterna gäller individuell mätning och debite -
ring (IMD) för uppvärmning i de energimässigt sämsta flerbostadshusen och vid 
nyinstallation eller väsentlig förändring av en tappvarmvatteninstallation i befintliga 
921  Miljöindikatorer – aktuell status – Boverket
922  Regeringsbeslut V 1, Uppdrag att inrätta och förvalta ett informationscentrum för hållbart byggande 4739/2021
923  https:/ /www.upphandlingsmyndigheten.se/nyheter/2021/okad-kunskap-om-byggupphandling-minskar-
klimatpaverkan/
924  https:/ /www.boverket.se/sv/byggande/hallbart-byggande-och-forvaltning/klimatdeklaration/
925  Ny lag om klimatdeklaration och uppdaterad klimatdatabas – Klimatdeklaration – Boverket 284
GOD BEBYGGD MILJÖflerbostadshus. En tillsynsvägledning har publicerats som stöd för kommunernas 
tillsyn av IMD. Förslag på ny lag och förordning om energimätning i byggnader har 
sänts ut på remiss från Regeringskansliet under året. Boverket har lämnat svar på 
båda remisserna. Boverket har sänt föreskriftsförslag på remiss i december 2021 
med anledning av den nya lagen och förordningen. Föreskrifterna, liksom ny lag 
och förordning, kommer att träda i kraft under 2022.
Stöd för energieffektivisering
Regeringen beslutade den 30 juni 2021 att införa ett nytt stöd till energieffektivisering 
i flerbostadshus. Stödet som regleras genom förordningen (2021:664) om stöd till 
energieffektivisering i flerbostadshus trädde i kraft den 1 oktober 2021 och har gått 
att söka från detta datum till den 31 december 2021.
Fram till och med den 31 december 2021 inkom och inregistrerades totalt 1 630 
ansökningar till länsstyrelsen, omfattande totalt sökt belopp om 2 405 miljoner 
kronor. Stöd gavs till energieffektiviseringsåtgärder som förbättrar en byggnads 
energiprestanda med minst 20 procent.926 Länsstyrelsen beviljade 120 ansökningar 
och 40,7 miljoner kronor betalades ut i förskott. Projekten fördelar sig med 65 procent 
i hyresrätt, 34 procent i bostadsrätt och en procent i kooperativ hyresrätt. De tre 
vanligaste förekommande åtgärderna är effektivisering av ventilation och värme -
återvinning, byte av fönster och/eller dörrar samt effektivare styr- och reglersystem.
Även investeringsstödet för hyresbostäder och bostäder för studerande avvecklas 
efter 2021. Inga nya ansökningar som inkommer under 2022 får stöd.927
Hållbar avfallshantering (precisering 10)
Mängden avfall som genererades i Sverige ökade mellan 2014 och 2018. Under 2018 
genererades 35,2 miljoner ton avfall i Sverige, exklusive gruvavfall från gruvsektorn. 
Omräknat per person har mängden avfall ökat från 2,9 ton per person 2014 till 3,4 ton 
per person 2018. Samtidigt ökar andelen avfall som återvinns på olika sätt. För att 
nå en cirkulär ekonomi krävs både att avfallsvolymerna minskar och att återanvänd -
ning och återvinning av avfall ökar väsentligt. 
Uppgifter för 2020 finns tillgängliga från sommaren 2022, vilket innebär att 2018 
är det senaste året det finns statistik för. Utifrån miljökvalitetsmålet om God bebyggd 
miljö är frågor om avfall från boende och byggande extra intressant. I kommande 
avsnitt tittar vi närmare på statistik rörande bygg- och rivningsavfall samt kommunalt 
avfall.
Det finns ett etappmål om att ”förberedandet för återanvändning, material-
återvinning och annan återvinning av icke-farligt bygg- och rivningsavfall, med 
undantag av jord och sten, årligen fram till 2025 ska uppgå till minst 70 viktprocent”. 
Första utvärderingsår är 2020 och för detta år kommer data finnas tillgängligt från 
andra halvan av 2022.
Inom byggbranschen uppkom det i Sverige under 2018 totalt cirka 12,4 miljoner 
ton bygg  och rivningsavfall, varav drygt 0,6 miljoner ton farligt avfall. Det motsvarar 
35 procent av allt genererat avfall i Sverige och 22 procent av allt farligt avfall, efter 
att gruvavfallet räknats bort. Det uppstår byggavfall även utanför byggbranschen, 
men dessa mängder är dock små i jämförelse med mängderna från byggbranschen.
926  Stöd till energieffektivisering i flerbostadshus – Boverket
927  Stöd för hyresbostäder och bostäder för studerande – Boverket NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser285Kommunalt avfall
Genom att omhänderta kommunalt avfall på ett långsiktigt och hållbart sätt kan 
miljöpåverkan minimeras och avfallet kan nyttjas som en resurs. Resurseffektivitet 
och cirkulär ekonomi är prioriterade områden både i Sverige och i EU. Det finns 
ett etappmål att ”senast 2025 ska förberedelse för återanvändning och material-
återvinning av kommunalt avfall ha ökat till minst 55 viktprocent, 2030 till minst 
60 viktprocent och 2035 ha ökat till minst 65 viktprocent”. 
Flera kommuner arbetar aktivt med återbruk (Kronoberg) och avfallsförebyggande 
åtgärder. Södermanlands kommuner arbetar för att öka insamling av produkter och 
avfallsförebyggande, till exempel matavfall och öka återanvändning av möbler och 
kläder.928
Region Gotland arbetar med genomförandet av Avfallsplan 2020–2030  med 
målet att göra avfall till en resurs genom bland annat avfallsförebyggande åtgärder 
och rätt sortering. Smarta avfallsbehållare som drivs med solceller och komprimerar 
soporna har installerats, vilket sparar resurser.929
Analys
God bebyggd miljö  är ett komplext mål som omfattar många områden, från samhälls -
planering, till byggande, infrastruktur, olika aspekter i utom- och inomhusmiljön, 
avfallshantering med mera. Den byggda miljön är ett område där det genomförs 
många olika satsningar som kan påverka målet både positivt och negativt. Upp -
följningen försvaras av att det inte alltid är tydligt vilka insatser som är de mest 
relevanta för att uppfylla målet. Även insatser som inte finansieras av staten spelar 
stor roll. Till exempel har kommunal fysisk planering och satsningar på gång och 
cykelinfrastruktur en betydande roll för flera preciseringar.
I den regionala årliga uppföljningen gör tolv län bedömningen att utvecklingen 
för målet är neutral år 2021, vilket innebär att det inte går att se en tydlig riktning 
för utveckling i miljön och/eller att positiva och negativa utvecklingsinriktningar 
inom målet tar ut varandra. Fyra län vardera gör bedömningen om oklar respektive 
positiv utveckling och ett län (Stockholm) bedömer att utvecklingen är negativ. 
Hållbar bebyggelse och Hållbar samhällsplanering 
( precisering 1 och 2)
Att en övervägande majoritet av bostäder byggs i närheten av kollektivtrafik ger 
förutsättningar för att fler använder buss eller tåg i stället för bil. Det går inte att 
säga hur trenden ser ut för denna indikator. Utvecklingen varierar mycket mellan 
regionerna.
Bidraget till byggemenskaper omfattar inte så många lägenheter men är ett 
 viktigt steg. Det är ett gott exempel som kan inspirera fler på längre sikt och det 
bidrar positivt till flera preciseringar.
Jordbruksmarken exploateras fortfarande, dock verkar takten ha minskat med 
tanke på den ökade omfattningen på bostadsbyggandet. 
928  Boverket, Miljömålsenkäten 2021
929  https:/ /www.gotland.se/106936 286
GOD BEBYGGD MILJÖMyndigheternas vägledning som tas fram för att ge stöd till kommunerna i  planering 
av bland annat vård- och skolmiljöer, begrepp i PBL kopplade till gestaltad livs -
miljö kan tolkas vid prövning av bygglov och detaljplanearbete samt användning 
av naturbaserade lösningar för klimatanpassning ger förutsättningar för att på 
sikt skapa en hållbar bebyggelsestruktur. Det är svårt att i förväg bedöma vilket 
genomslag vägledningarna kommer att ha.
Den nationella planen för transportinfrastruktur är ett viktigt styrdokument för 
utveckling av transportinfrastruktur i landet. Planen skulle kunna vara en viktig 
förutsättning för att skapa en transportinfrastruktur som bidrar till att minska 
resurs- och energianvändning samt klimatpåverkan. Men då direktiven till planen 
anger att tidigare beslutade objekt ska genomföras samtidigt som det råder en stor 
tilltro till prognosstyrning i stället för målstyrning så kommer planen inte bidra 
till måluppfyllelse tillräckligt snabbt. 
Generellt sett ökar insatserna för att främja kollektivtrafik, cykel och gång, 
vilket är positivt, men personbilen intar fortfarande en dominerande ställning som 
fortskaffningsmedel. 
Förutsättningarna för resande med kollektivtrafik, gång och cykel skiljer sig 
dock stort mellan de olika regionerna i Sverige och framför allt mellan glesbygd och 
tätorter. Åtgärderna för cykel och gång är viktiga ur ett jämställdhetsperspektiv. 
Att bygga ut alternativa trafikslag är svårt inte minst i norra Sverige, men även 
andra mer glesbefolkade delar av landet.
Allt fler svenskar har tillgång till skyddad natur, vilket är positivt. Samtidigt finns 
det stora skillnader i tillgången regionalt. Hög byggtakt och förtätning riskerar att 
påverka tillgången till grönområden negativt. Dels genom att dessa bebyggs, dels 
genom att fler får vistas på samma yta. 
Behovet av grönytor blir allt tydligare, inte minst genom ökat behov av tillgäng-
liga grönområden i vardagen och vid längre ledigheter som resultat av ändrade 
beteendemönster i pandemin. Även behov av åtgärder för klimatanpassning sätter 
krav på tillgång till grönytor i den byggda miljön. 
Myndigheters vägledning kan ge stöd till kommunerna att ta fram bättre 
 planeringsunderlag för grönstruktur som grund för avvägningar vid planerings -
beslut. Att vikten av grönytor i den byggda miljön lyfts i kommunal fysisk planering 
kan på sikt bidra till att tillgången till och kvaliteten i natur- och grönområden 
ökar. Etablerade ekonomiska stöd ger flera kommuner möjlighet att genomföra 
åtgärder för tätortsnära natur och bidra till målet.
En enhetlig och god handläggning av ärenden inom plan- och bygglagen avseende 
kulturvärden främjas genom att öka kommunernas kunskap om styrmedel för 
att tillvarata kulturvärden i den fysiska miljön samt om vilka krav lagen ställer 
på hanteringen av kulturvärden. Med ökad kunskap hos kommunerna följer med  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser287stor sannolikhet en tydligare kravställning i hanteringen av kulturvärdena. Något 
som troligen gynnar en ökad kunskap hos dem som kommunerna har kontakt med, 
exempelvis allmänhet, byggherrar och konsulter. Boverket arbetar därför kontinuerligt 
med digitala webbutbildningar och vägledningar med kommunerna som särskild 
målgrupp.
Boverket har följt upp länsstyrelsernas ansvar att i sina respektive län säkerställa 
distribution och genomförande av webbutbildningen PBL och kulturvärden . Utbild -
ningen har varit såväl uppskattad som behövd, både internt och externt, samt har ökat 
utbytet mellan olika professioner och yrkesroller. Detta är positivt eftersom förbättrad 
samverkan och ökad kunskap om kulturvärden är viktiga delar i ett framgångsrikt 
kulturmiljöarbete.
I den årliga regionala miljömålsuppföljningen lyfter flera länsstyrelser behovet 
av antikvarisk kompetens samt bristande finansiering inom kulturmiljöområdet. 
Boverket delar denna syn. Även om insatser görs krävs fortsatt kraftfulla åtgärder: 
förbättrad tillämpning av befintligt regelverk, kunskapsuppbyggnad samt ökade 
ekonomiska och personella resurser. Om berörd precisering ska nås måste frågan 
om bebyggelsens kulturvärden prioriteras på såväl nationell som regional och 
 kommunal nivå.
God vardagsmiljö (precisering 7)
Utvecklingen inom preciseringarna om kollektivtrafik, gång och cykel,  grönområden 
och kulturvärden påverkar utfallet för denna precisering. Förutsättningar för till -
gången till service har förändrats under pandemin med snabb utveckling av digitala 
tjänster för både handel och kulturevenemang. Även möjligheter till arbete och 
utbildning har påverkats. Hur denna utveckling påverkar den byggda miljön och 
preciseringen i längden är svårt att säga. 
De satsningar som genomförts under 2021 bidrar till en positiv utveckling av God 
bebyggd miljö . Nya kartläggningar har gjorts, ny information har tagits fram och 
publicerats och nya satsningar i form av bidrag och nya uppdrag har påbörjats. 
 Sammantaget förväntas detta leda till ökad förståelse och kunskap för byggandet 
och hälsan och säkerheten så att en förbättrad inomhusmiljö kan uppnås liksom 
ett hållbart byggande med färre fel, brister och skador.
Utvecklingen för de indikatorer vi följer går åt olika håll, såväl på ett års sikt bakåt 
såväl som under en längre tidscykel. Jämfört med året innan, har utsläpp av växthus -
gaser, kväveoxider, total energianvändning och användning av hälsofarliga kemikalier 
minskat, medan partikelutsläpp och användning av miljöfarliga kemikalier har ökat. 
Samtidigt minskade sysselsättningen kopplad till bygg- och fastighetsbranschen 
med en procent 2019 jämfört med 2018. Över samma tidsperiod ökade förädlings -
värdet kopplat till bygg- och fastighetsbranschen med knappt 0, 5 procent. Vidare har 
den totala temperaturkorrigerade energianvändningen per areaenhet för bostäder och 
lokaler minskat med 20 procent mellan 1995 och 2019, vilket är positivt. Tendensen 
är nedåtgående och en fortsatt energieffektivisering inom sektorn är att förvänta. 288
GOD BEBYGGD MILJÖHållbar avfallshantering (precisering 10)
Ingen uppdaterad statistik sedan förra året finns tillgänglig för hushållsavfall och 
byggavfall. Vad gäller kommunalt avfall som materialåtervinns eller förbereds för 
återanvändning är det osäkert om målnivån på 55 procent nås år 2025 (ligger på 
38 procent år 2020).
Miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö kopplar till många delmål i Agenda 2030. 
Framför allt berörs mål 11 (Hållbara städer och samhällen), men även mål 3, 7, 9, 12 
och 15 inom Agenda 2030 kopplar till miljökvalitetsmålet.
Tabell 15.1 Påverkan på Agenda 2030 av åtgärder inom God bebyggd miljö  2021
Delmål Agenda 2030 Exempel på åtgärder/resultat 2021
3.9 Åtgärder om radon. 
Uppdraget om god inomhusmiljö och rapporter om ventilation, fukt och 
termiskt klimat.
4.A Uppdrag om arkitektur och gestaltad livsmiljö: vägledning om lärande 
miljöer.
7.3 Stöd för energieffektivisering i bostadshus. 
Individuell mätning och debitering för värme, kyla och vatten.
11.2 Stadsmiljöavtalen. 
Kommunala insatser för gång, cykel och kollektivtrafik.
11.4 Forskningsprogram Spara och bevara.  
Webbutbildning om kulturvärden i PBL.
11.5 Vägledning om naturbaserade lösningar
11.6 Stadsmiljöavtalen. 
Individuell mätning och debitering. Klimatdeklarationer.
11.7 Vägledning om grönplanering samt verktygslåda för ekosystemtjänster. 
15.9 Vägledning om grönplanering samt verktygslåda för ekosystemtjänster.
Tabellen redovisar delmå l i Agenda 2030 som på verkats av å tgärder under 2021 f ör att uppnå God be -
byggd miljö . I tabellen ges ä ven exempel på å tgärder.
Utvecklingen i miljön är neutral. 
Flera av preciseringarna är svåra att bedöma utifrån de statliga satsningar som 
redovisas. Statliga satsningar på god gestaltad livsmiljö, vägledning inom grön-
planering, god inomhusmiljö och krav på klimatdeklarationer kan på sikt bidra 
 positivt till målet. Men allt hänger på implementeringen hos kommunerna, bygg- 
och fastighetsbranschen och andra aktörer. Det genomförs många satsningar lokalt 
och regionalt för att till exempel öka andelen resor med gång, cykel och kollektiv-
trafik, förbättra tillgång till och kvalitet i tätortsnära grönområden vilket bidrar 
positivt till målet. Samtidigt finns det konflikter mellan olika åtgärder som exempelvis 
energieffektivisering och bevarande av kulturvärden, eller förtätning av bebyggelsen 
i kollektivtrafiknära lägen och tillgång till och kvalitet i tätortsnära grönområden. 
Utvecklingen varierar också starkt i landet. Länens redovisning ger en tydlig bild 
av geografiska skillnader inom regionerna, med en tydlig uppdelning mellan gles -
bygd och mer tätbefolkade områden. Glesbygdernas problematik är mer utbredd  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser289och märkbar i norra Sverige, men finns också i stor omfattning även i södra delen av 
landet. Arbetet med att bevara, använda och utveckla värdefulla byggnader, bebyggelse -
miljöer, platser och landskap påverkas av den pågående samhällsutvecklingen som 
innebär avfolkning av landsbygden och ökat exploateringstryck i städerna.
Storleken på kommunen, kopplat till förmågan att hålla adekvat kompetens, är 
en faktor som kan påverka dels kvaliteten i de underlag som tas fram. Men också hur 
dessa vid detaljplanering och genomförande används för att ta hand om de olika 
aspekterna av den byggda miljön. Ett sätt att lösa kompetensbehov är samverkan 
i förvaltning mellan kommuner.
Det går inte att se en tydlig riktning för utvecklingen i miljön. Det går inte att se 
någon tydlig utveckling för miljötillståndet nu eller framåt de närmaste åren. Det 
genomförs många satsningar som bidrar positiv till målet, dock sker förändringar 
långsamt på flera områden (exempelvis kulturmiljövärden). Det finns fortfarande 
negativa trender i miljön och satsningar som inte träffar rätt, som motarbetar den 
positiva utvecklingen. 290
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserETT RIKT VÄXT- OCH DJURLIV
ETT RIKT VÄXT- OCH DJURLIVEtt rikt växt- och djurliv
Den biologiska mångfalden ska bevaras och nyttjas på ett hållbart sätt, för 
nuvarande och framtida generationer. Arternas livsmiljöer och ekosystemen 
samt deras funktioner och processer ska värnas. Arter ska kunna fortleva i 
långsiktigt livskraftiga bestånd med tillräcklig genetisk variation. Människor 
ska ha tillgång till en god natur- och kulturmiljö med rik biologisk mångfald, 
som grund för hälsa, livskvalitet och välfärd.
GYNNSAM BEVARANDESTATUS OCH GENETISK VARIATION:  Bevarandestatusen 
för i Sverige naturligt förekommande naturtyper och arter är gynnsam och för 
hotade arter har statusen förbättrats samt att tillräcklig genetisk variation är 
bibehållen inom och mellan populationer. 
PÅVERKAN AV KLIMATFÖRÄNDRINGAR:  Den av klimatscenarier utpekade 
förhöjda risken för utdöende har minskat för de arter och naturtyper som löper 
störst risk att påverkas negativt av klimatförändringar. 
EKOSYSTEMTJÄNSTER OCH RESILIENS:  Ekosystemen har förmåga att klara 
av störningar samt anpassa sig till förändringar, som ett ändrat klimat, så att 
de kan fortsätta leverera ekosystemtjänster och bidra till att motverka klimat -
förändringen och dess effekter. 
GRÖN INFRASTRUKTUR:  Det finns en fungerande grön infrastruktur, som upp -
rätthålls genom en kombination av skydd, återställande och hållbart nyttjande 
inom sektorer, så att fragmentering av populationer och livsmiljöer inte sker 
och den biologiska mångfalden i landskapet bevaras. 
BIOLOGISKT KULTURARV:  Det biologiska kulturarvet är förvaltat så att viktiga 
natur- och kulturvärden är bevarade och förutsättningar finns för ett fortsatt 
bevarande och utveckling av värdena. 
TÄTORTSNÄRA NATUR:  Tätortsnära natur som är värdefull för friluftslivet, 
 kulturmiljön och den biologiska mångfalden värnas och bibehålls samt är 
 tillgänglig för människan.
Utvecklingen i miljön är negativ  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser291Sammanfattning
Stora statliga resurser har lagts på att nå miljökvalitetsmålet Ett rikt växt ­ och 
djurliv , till exempel genom miljöersättningar, områdesskydd, och åtgärdsprogram 
för hotade arter. Satsningar görs också för att förbättra situationen för våtmarker 
och pollinerande insekter. Ansträngningar görs för att förhindra introduktion 
och spridning av främmande arter med negativ påverkan på biologisk mångfald, 
människors och djurs hälsa samt ekonomiska värden. Sveriges uppföljning av 
habitat- och fågeldirektivet 2019 och rödlistan för hotade arter 2020 visar på ett 
fortsatt utsatt läge för den biologiska mångfalden. 
För att förbättra situationen för växt- och djurlivet behöver nyttjandet av 
naturresurser bli hållbart ur ett ekologiskt/miljömässigt perspektiv. Bättre hänsyn 
behöver tas och skydd och skötsel av naturmiljöer öka i omfattning. Naturen har 
haft stor betydelse för många människor under coronapandemin när många delar 
i samhället stängt ned. 
Ett rikt växt ­ och djurliv är beroende av att merparten av de övriga miljökvalitets -
målen nås. Nya etappmål inom området behövs också för att driva på arbetet.
Resultat
En ny strategisk plan för FN:s konvention om biologisk mångfald, med nya mål för 
perioden efter 2020, håller på att tas fram. Planen skulle ha behandlats vid parts -
mötet i Kunming i Kina i oktober 2020. Mötet har dock skjutits fram till 2022 på grund 
av coronapandemin. I början av 2021 publicerades en svensk översättning930 av de 
viktigaste slutsatserna från IPBES globala rapport om utarmning och restaurering 
av landekosystem.931 Slutsatserna illustreras med svenska exempel som visar hur 
förändrad och mer intensiv användning av mark och vatten har accelererat utarm -
ningen av svenska landekosystem, men också hur restaureringsinsatser och hållbara 
bruksmetoder kan vända den negativa trenden och återställa utarmade områden. 
( precisering 1) 
Sveriges uppföljning av habitat- och fågeldirektivet 2019 (se Årlig uppföljning 2020 ) 
och rödlistan för hotade arter 2020 (se Årlig uppföljning 2021 ) visar på ett fortsatt 
utsatt läge för den biologiska mångfalden. Inga senare uppgifter finns.
Sverige skickade under 2021 in sin prioriterade åtgärdsplan för Natura 2000 för 
år 2021–2027, även kallad PAF (Prioritized Action Framework). PAF är ett strategiskt 
och habitat i Natura 2000-nätverket. I PAF beskrivs både löpande skötselbehov 
och behov av restaureringar, såväl inom Natura 2000-områdena som utanför. 
930 Ebenhard, T., Bergström, L., Hägerhäll, C., Johansson, M., Lennartsson, T., Sandström, C., Tunón, H., Öberg 
Ben Ammar, L. 2021. Utarmning och restaurering av landekosystem Ett svenskt perspektiv på IPBES-rapporten 
Land degradation and restoration Naturvårdsverket rapport 6948
931  IPBES (2018): The IPBES assessment report on land degradation and restoration. Montanarella, L., Scholes, R., 
and Brainich, A. (eds.). Secretariat of the Intergovernmental Science-Policy Platform on Biodiversity and 
Ecosystem Services, Bonn, Germany. 744 pages. https:/ /doi.org/10.5281/zenodo.3237392   292
ETT RIKT VÄXT- OCH DJURLIVEU-kommissionen öppnade i maj 2020 ett överträdelseärende mot Sverige för 
 otillräckligt utpekande av områden till Natura 2000 och vissa brister i kunskaps -
underlaget för utpekande. Några brister är åtgärdade och arbete pågår för de 
övriga. Under 2021 har till exempel ytterligare inventeringar genomförts av 
inlandssandmarker och fördjupade analyser av havsområden har påbörjats. För 
gråsäl har myndigheterna under 2021 på regeringens fråga föreslagit att arten 
läggs till i sex befintliga Natura 2000-områden i marin baltisk region. Arbete 
fortsätter också med bevarandeåtgärder för tumlare, bland annat genom svenska 
förslag inom ramen för EU:s gemensamma fiskeripolitik. 
Åtgärder i Natura 2000-områden
Life-projekten är en viktig del i arbetet med att utveckla och genomföra prioriterade 
åtgärder.932 Under 2021 beviljades inget svenskt projekt medel från EU:s Life-fond 
inom natur och biologisk mångfald. Sedan tidigare pågår dock flera projekt.933 
Övrig skötsel och förvaltning av Natura 2000 och annan värdefull natur redovisas 
under Grön infrastruktur.
Åtgärdsprogram för hotade arter och naturtyper
Åtgärdsprogram för hotade arter och naturtyper (ÅGP) är ett verktyg för att iden -
tifiera och genomföra viktiga åtgärder där de gör störst naturvårdsnytta.934 Totalt 
pågår 133 terrestra åtgärdsprogram. Under 2021 beslutade Naturvårdsverket att 
fastställa ett nytt åtgärdsprogram för ljunghed. 
Läget har försämrats för flera av de hotade dagfjärilsarterna. Två av arterna har 
med hög sannolikhet dött ut från landet – kronärtsblåvinge har inte återfunnits 
sedan 2019 och veronikanätfjäril inte sedan 2018. Minskande av livsmiljöer har 
lett till små populationer av arterna, vilket har ökat risken för att de ska försvinna. 
En sammanställning över tillståndet av tio hotade dagfjärilsarter finns i rapporten 
som kom 2021.935 
Resultatet från en extern utvärdering av hela ÅGP-verksamheten kommer att 
publiceras under 2022. Naturvårdsverket har under 2021 genomfört digitala möten 
med samtliga länsstyrelser för att intervjua dem om ÅGP-arbetet och få inspel till 
vidare utvecklingsarbete av ÅGP-verksamheten.
Övervakning av genetisk mångfald
Under 2021 bedrev Havs- och vattenmyndigheten utvecklingsarbete baserat på ett 
pilotprogram för övervakning av genetisk inomartsvariation hos torsk, lax, sill och 
ålgräs936, med avsikt att bygga ut övervakningen ytterligare. På uppdrag av Natur -
vårdsverket har populationsgenetiska forskare vid Stockholms och Uppsala univer -
sitet under 2021 tagit fram rapporter937,938 som innehåller förslag på arter, metoder 
932  Environment – LIFE by Theme (europa.eu)
933  Resultat av LIFE-bidrag i Sverige (naturvardsverket.se)
934  Åtgärdsprogram för hotade arter och naturtyper – Naturvårdsverket (naturvardsverket.se)
935  Dagfjärilar som omfattas av åtgärdsprogram för hotade arter och naturtyper. En statusrapport med 
erfarenheter och resultat från en serie möten under november 2020.
936  Miljöövervakning av genetisk mångfald. Slutrapportering av uppdrag (dnr. HaV 3642-2018, 3643-2018) 
937  Mapping and monitoring genetic diversity in Sweden a proposal for species, methods and costs. 
Naturvårdsverkets rapport 6959. 2021
938  Mapping and monitoring genetic diversity in Sweden. Suggestions for pollinating species Naturvårdsverkets 
rapport 6958. 2021 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser293och uppskattade kostnader för övervakningsprogram för genetisk mångfald. 
Slutsatser därifrån har använts som underlag för att initiera projekt om genetisk 
variation hos vilda pollinatörer, älg, skogshare samt fjäll- och dalripa.
Påverkan av klimatförändringar (precisering 2) 
I SMHI:s årliga uppföljning av det svenska klimatanpassningsarbetet pekar ett stort 
antal nationella myndigheter och länsstyrelser på de risker man ser för biologiska 
och ekologiska effekter till följd av ett förändrat klimat.939 Länsstyrelsen i Väster -
norrland publicerade under 2021 en sammanställning om klimatförändringar och 
effekter på naturmiljön i länet.940 EU/Life-fonden och Havs- och vattenmyndigheten 
har finansierat en rapport framtagen av SLU om avrinningsområdenas ekosystem -
tjänster i ett framtida klimat.941 
Under 2021 har Naturvårdsverket fortsatt arbetet med att klimatanpassa skyddade 
områden. Bland annat har ett översiktligt metodstöd för klimat- och sårbarhets -
analys av skyddade områden tagits fram och redovisats vid ett webbinarium för 
länsstyrelserna under 2021.942 Naturvårdsverket har också påbörjat implementering 
av metoden Conservation Standards för att beakta klimatförändringens effekter på 
skyddade områden och vid beslut om nya områdesskydd. Ett flertal länsstyrelser ha 
även inlett arbetet med att klimatanpassa förvaltningen av skyddade områden.943 
Exempelvis har Länsstyrelsen Västra Götaland påbörjat identifiering av naturvärden 
som är hotade av klimatförändringen, vilka värden som har förutsättningar för att 
kunna bevaras och vilka förluster som kommer bli oundvikliga.
Flera myndigheter arbetar också med att främja naturbaserade lösningar för 
 klimatanpassning, där Naturvårdsverket under 2021 publicerade en vägledning.944 
SGI har lanserat en ny webbportal för information om naturbaserade erosions -
skydd.945 Länsstyrelsen Skåne deltar i projektet Life Coast Adapt  som testar natur -
baserade lösningar mot klimatrelaterade kustutmaningar och Länsstyrelsen 
Östergötland har analyserat möjliga platser för restaurering av våtmarker och 
strandängar. Länsstyrelsen Jämtland har genomfört restaureringar i vattendrag 
för att förbättra livsbetingelserna och robustheten i dessa ekosystem.
Ekosystemtjänster och resiliens (precisering 3) 
Arbetet med att integrera ekosystemtjänstperspektivet i olika aktörers verksamheter 
och beslut har utvecklats under 2021 och innefattar kunskaps- och erfarenhetsutbyte 
om ekosystemtjänster via samverkansmöten mellan myndigheter946 och  webbinarier 
939 Myndigheters arbete med klimatanpassning 2020. Klimatologi Nr 62 2021. SMHI
940  Klimatförändringar och effekter på naturmiljön i Västernorrland (lansstyrelsen.se)
941  Aqua reports 2021:2. Vad händer med avrinningsområdenas ekosystemtjänster i ett framtida klimat? Sara 
Bergek och Leonard Sandin. SLU 2021.
942  https:/ /www.naturvardsverket.se/globalassets/amnen/klimatanpassning/fastighetsforvaltning/presentation-
20210208---instruktion-metod-klimatanalys.pdf  
943  Myndigheters arbete med klimatanpassning 2020. Klimatologi Nr 62 2021. SMHI 
944  Naturbaserade lösningar– ett verktyg för klimatanpassning och andra samhällsutmaningar, Rapport 7016 2021 
945   Katalog över naturanpassade erosionsskydd – SGI
946  Samverkande myndigheter är Boverket, Försvarsmakten, Havs- och vattenmyndigheten, Jordbruksverket, 
Länsstyrelsen, Naturvårdsverket, Riksantikvarieämbetet, Sametinget, SGU, Skogsstyrelsen, SMHI, Trafikverket. 294
ETT RIKT VÄXT- OCH DJURLIVmed olika teman.947 Värdet av ekosystemtjänster har även kommunicerats via 
webbsidor948, sociala medier och nyhetsbrevet Insatser för grön infrastruktur och 
ekosystemtjänster . En viktig målgrupp har varit nätverket för ekosystemtjänster, 
som består av cirka 350 representanter från nationella myndigheter, länsstyrelser, 
kommuner, universitet och företag.
Naturvårdsverket skickade under 2021 ut en enkät till länsstyrelserna för att 
följa upp deras arbete med att beakta ekosystemtjänster i beslut enligt miljöbalken 
och undersöka behov av stöd i arbetet. Resultatet visar att det finns många hinder 
och svårigheter i arbetet. En vägledning har därför tagits fram för att ge stöd till 
handläggare på länsstyrelsen.949 Ett stödpaket för medarbetare på  Naturvårdsverket 
om hur ekosystemtjänstperspektivet ska integreras har också tagits fram, som grund 
för dialog inom respektive sakområde. Vägledningen och stödet ska inspirera och 
få externa målgrupper att beakta ekosystemtjänster i sin verksamhet, och minska 
negativ påverkan på ekosystem och ekosystemtjänster.
Regeringsuppdrag och särskild satsning på vilda pollinatörer 
Arbetet med Naturvårdsverkets treåriga regeringsuppdrag (2020–2022) om vilda 
pollinatörer och den ekonomiska satsning som görs är viktiga bidrag för att förbättra 
förutsättningarna för vilda pollinatörer. Målsättningen är att öka åtgärderna att 
bevara och skapa bra livsmiljöer för vilda pollinatörer. Viktiga delar i uppdraget är 
samverkan, vägledning och kommunikation. 
Naturvårdsverket har sedan tidigare etablerat två nätverk, ett med flera centrala 
myndigheter och ett med representanter från samtliga länsstyrelser samt tagit fram 
en vägledning/sammanställning om åtgärder och skötselmetoder för att förbättra 
situationen för vilda pollinatörer. Genom denna satsning beviljade Naturvårds -
verket år 2021: 
• Cirka 15 miljoner kronor till länsstyrelserna, för att de i sin tur skulle fördela ut 
bidrag till lokala pollineringsprojekt inom LONA. 
• Cirka 12 miljoner kronor till ett antal län för insatser inom ÅGP-verksamheten 
i utvalda områden i åtta län i södra Sverige. Detta för att stärka bestånden av ett 
urval av de mest hotade arterna av vildbin. 
Åtgärder inom ramen för LONA 
Den lokala naturvårdssatsningen (LONA) stimulerar kommuners och ideella 
föreningars långsiktiga naturvårdsengagemang och ökar allmänhetens tillgång 
till naturen. En ny satsning på pollinatörer tillkom 2020, och fortsatte under 2021. 
Det pågår sedan tidigare en satsning på våtmarker. Projekten är ofta fleråriga, och 
resultaten kommer allt eftersom åtgärderna genomförs. Många projekt som startade 
2021 är ännu inte avslutade. 
För år 2021 beviljades 297 nya ansökningar med 912 åtgärder om bidrag inom 
ordinarie LONA. Ansökningarna omfattande cirka 59 miljoner kronor i sökt stöd 
och den totala projektkostnaden uppgick till cirka 128,5 miljoner kronor. De åtgärds -
kategorier som  projekten behandlar är: 
947  Om hur miljöåtgärder inom transportinfrastruktur kan främja grön infrastruktur och ekosystemtjänster 
(tillsammans med Trafikverket, cirka 250 deltagare), om vägledning om grönplanering (tillsammans med 
Boverket, cirka 350 deltagare), om betalning för ekosystemtjänster (cirka 300 deltagare) m fl. 
948   Ekosystemtjänster – Naturvårdsverket (naturvardsverket.se)
949   Beakta ekosystemtjänster inom länsstyrelsens sakområden (naturvardsverket.se) NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser295• 126 åtgärder för framtagande av underlag, som naturvårdsprogram, fiskevårds -
planer, skötselplaner för oskyddat natur- eller kulturområde samt friluftsplaner. 
• 258 åtgärder handlar om information och folkbildning, som informations -
broschyrer, vandringskartor, naturguidningar och naturskolor. 
• 136 åtgärder för kunskapsuppbyggnad, till exempel inventeringar. 
• 30 åtgärder bidrar till områdesskydd av värdefull natur som att bilda kommunala 
naturreservat, eller ta fram skötselplaner. 
• 84 åtgärder med restaureringsinsatser som biotopförbättrande åtgärder, nyskapande 
av naturmiljöer, slyröjning, framröjning av grova träd, eller stängsling för betes -
drift genomförs på hundratatals hektar mark. 
• 278 åtgärder för vård och förvaltning av naturområden, främst anläggningar för 
friluftsliv, exempelvis rastplatser, vandringsleder och vindskydd. 
Under 2021 fick LONA cirka 15 miljoner kronor extra för finansiering av pollinerings -
projekt. Av de projekt som påbörjades 2020 har 53 åtgärder nu hunnit avslutats och 
2021 beviljades 97 nya projekt. Projekten bedöms förbättra den biologiska mångfalden 
dels genom att skapa förutsättningar för boplatser för hotade pollinerare, dels genom 
att underlätta för människor att komma ut och uppleva naturen, öka sin kunskap samt 
bevara och återskapa skyddsvärda naturområden. Om LONA våtmark, se Myllrande 
våtmarker .
En utvärdering som gjordes 2021950 visar att projekten och åtgärderna inom LONA 
medverkar till många långsiktiga positiva effekter på naturvärden i miljön. LONA 
bidrar till gynnsam utveckling för såväl miljömål som friluftsmål. 
Grön infrastruktur (precisering 4) 
Naturvårdsverket har under 2021 arbetat i samverkan med länsstyrelserna och natio -
nella myndigheter för att öka takten i genomförande av åtgärder för grön infrastruktur 
och att sprida kännedom och kunskap. Naturvårdsverket beviljade tolv länsstyrelser 
medel till 15 samverkansprojekt inom olika naturtyper951 för att skapa möjligheter för 
länsstyrelser att öka takten i genomförandet av åtgärder som stärker biologiska värden 
i hela landskapet. 
Naturvårdsverket har genomfört flera webbseminarier under 2021: 
• Ett om grön infrastruktur och ekologiska analyser i fysisk kommunal planering 
med kommuner som särskild målgrupp. 
• Ett med Jordbruksverket riktat till rådgivare i odlingslandskapet och samordnare 
inom landsbygdsprogrammets olika kompetensutvecklingsområden för att öka 
 kunskap och engagemang att ge rådgivning utifrån ett landskapsperspektiv. 
• Ett med Skogsstyrelsen för de som arbetar med rådgivning inom skogslandskapet 
med syftet öka kunskapen, stärka dialogen och ge inspiration för rådgivning om 
skogen kopplat till grön infrastruktur. 
Naturvårdsverket och Skogsstyrelsen genomförde också en workshop som gemensamt 
med länsstyrelserna beslutade om arbetsgrupper för att öka takten i genomförande 
av åtgärder som stärker biologisk mångfald i skogslandskapet. 
950  Den lokala naturvårdssatsningens (LONA) bidrag till insatser kring naturvård och friluftsliv i Sverige -Analys av 
data från LONA-tjänsten. Martin Eriksson, Edvin Nordell och Åslög Dahl. Naturvårdsverket. Rapport 7018. 2021.
951  Samverkansprojekt 2021 (naturvardsverket.se) 296
ETT RIKT VÄXT- OCH DJURLIVEftersom det finns behov av styrmedelsutveckling för att ge fler incitament till att 
utföra åtgärder som stärker grön infrastruktur har Naturvårdsverket låtit göra en 
styrmedels- och bristanalys, som ska ligga till grund för fortsatt arbete. En för  djupad 
styrmedelanalys förväntas bli klar våren 2022.
En referensmätning av kunskap och kännedom om grön infrastruktur visar 
att behovet av vägledning och kunskapsspridning fortsatt är stort. Flera filmer 
har tagits fram under året.952,953,954 För att sprida nyheter har fem nummer av det 
digitala nyhetsbrevet Insatser för grön infrastruktur och ekosystemtjänster  getts 
ut under 2021.
Anslaget för skydd av värdefull natur 
Den del av anslaget för skydd av värdefull natur som Naturvårdsverket disponerade 
2021 uppgick till drygt 1 680 miljoner kronor, det vill säga nästan en fördubbling 
jämfört med anslaget för 2020. Under 2021 tecknade Naturvårdsverket 672 avtal 
och beslut om godkännande om intrångsöverenskommelse, vilket var en rejäl 
ökning jämfört med 2020. Under året har totalt cirka 33 000 hektar säkerställts 
genom 1:14-anslaget (skydd av värdefull natur). Eftersom en stor andel av  Sveriges 
landyta utgörs av skog har det stor betydelse för miljökvalitetsmålet Ett rikt växt ­ 
och djurliv  vad som sker i skogen, såväl areellt som kvalitetsmässigt. Andelen av den 
produktiva skogen som är formellt skyddad i nationalpark, naturreservat, natur -
vårdsområde eller Natura 2000 ökar i långsam takt (se figur 16.1). Den officiella 
statistiken publiceras av SCB.955 Där ingår fler kategorier av skydd956 jämfört med 
kärnindikatorn för Ett rikt växt ­ och djurliv  som redovisas i figur 16.1.
Figur 16.1  Andel produktiv skog med formellt skydd 1909–2020
1909191319171921192519291933193719411945194919531957196119651969197319771981198519891993199720012005200920132017andel (procent)
Figuren visar hur stor andel av den totala arealen produktiv skog (enligt Nationella Marktäcke -
data) i Sverige som är formellt permanent skyddad i Nationalpark, naturreservat, naturvårds -
område, skogligt biotopskyddsområde eller Natura 2000 och utgör en kärnindikator för Ett 
rikt växt- och djurliv.
Källa: Metria 
952  Grön infrastruktur – forskning – Funktionell konnektivitet i gräsmarker
953  Grön infrastruktur i praktiken – Fältgentiana projekt om livskraftiga gräsmarker
954 Grön infrastruktur i praktiken – Grunda havsvikar
955  SCB, Formellt skyddad skogsmark, frivilliga avsättningar, hänsynsytor samt improduktiv skogsmark 2020 
MI 41 2020A02
956  Där ingår också naturreservat där besluten är fattade men ännu inte har vunnit laga kraft. Likaså mark -
ersättningar för blivande naturreservat, samt arealer inom Naturvårdsverkets överenskommelse med 
Fortifikationsverket. Ekoparksavtal och vitryggsavtal.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser297Landsbygdsprogrammet och miljöersättningarna 
Landsbygdsprogrammets miljöersättningar är viktiga för att stärka den biolo -
giska mångfalden, framför allt genom att behålla marker i hävd (se tabell 16.1). 
Jordbruksverkets bedömning är att cirka 50 procent av gårdsstödet, förgrönings -
stödet och ekologisk produktion gynnar biologisk mångfald. Vissa av miljöstöden 
är inriktade på att minska läckage av växtnäring till vattenmiljöer. I förslaget till 
en prioriterad åtgärdsplan för Natura 2000 (Prioritized Action Framework, PAF) 
bedömde Naturvårdsverket och Jordbruksverket gemensamt att det är viktigt att 
medel riktas mer effektivt framöver för att nå politiskt beslutade naturvårdsmål. 
Tabell 16.1  Utbetalade medel 2021 till biologisk mångfald och minskat växtnäringsläckage i 
Sverige inom EU:s gemensamma jordbrukspolitik 
Kategori År 2021
tKrKommentar
Betesmarker och slåtterängar 1 026 257 Inklusive restaureringar.
Våtmarker och småvatten 33 932 Syfte kan vara både biologisk mångfald och 
minskat växtnäringsläckage.
Fäbodar 16 432  
Hotade husdjursraser 8 755  
Miljöinvestering  
i landsbygdsprogrammet57 756 Det mesta går sannolikt till våtmarker och 
 rovdjursstängsel.
Gårdsstöd 3 740 671 50% av detta går till biologisk mångfald.
Förgröningsstöd 2 071 318 50% av detta går till biologisk mångfald.
Ekologisk produktion 637 430 50% av detta går till biologisk mångfald.
Minskat kväveläckage 121 017  
Skyddszoner 39 266 Främsta funktion är att hindra fosforläckage.
Vallodling 94 981 Syftet är både hållbar odling och minskat 
 näringsläckage.
Tabellen visar en sammanställning av utbetalade medel under 2021 från landsbygdsprogrammet 
och miljöersättningarna, inklusive nationella medel, som helt eller delvis går till biologisk mångfald 
och minskat växtnäringsläckage. 
Källa: Jordbruksverket
Sveriges nuvarande landsbygdsprogram gäller för åren 2014–2020. Nästa program -
period skulle ha startat 2021, men kommer på grund av förseningar inte i gång förrän 
2023. Landsbygdsprogram som begrepp kommer i och med detta att försvinna och 
ersättas av en strategisk plan som omfattar både pelare 1 och 2 i jordbrukspolitiken, 
det vill säga både gårdsstöd och miljöersättningar. 
Naturvårdsverket redovisade i februari 2021 ett uppdrag om att peka ut typer 
av ängs- och betesmarker med natur- och kulturvärden som kan vara lämpliga att 
hantera utanför den gemensamma jordbrukspolitiken samt föreslå ett nationellt 
stöd för dessa marker. I december 2021 beslutade regeringen att lämna in Sveriges 
förslag till strategisk plan för 2023–2027 till EU-kommissionen för godkännande.
Anslag till förvaltning av skyddade områden 
Av Naturvårdsverket fördelade medel i bidrag använde länsstyrelserna, Stiftelsen 
Tyrestaskogen och Laponiatjuottudus under 2021 knappt 195 miljoner kronor för 
naturtypsskötsel i skyddade områden. Det gick framför allt till odlingslandskapets 
betesmarker och slåtterängar som har den mest krävande skötseln. Restaurering är 
en viktig del av de skötselåtgärder som genomförs. Under 2021 har bland annat en 
satsning på restaurering och nyanläggning av våtmarker gjorts i skyddade områden. 298
ETT RIKT VÄXT- OCH DJURLIVGenetiskt modifierade organismer (precisering 5) 
Ingen genetiskt modifierad växt odlades kommersiellt i Sverige under 2021. Antalet 
fältförsök fortsätter att minska. Fältförsök pågår med genetisk modifierad hybridasp, 
backtrav och oljekål. För vattenlevande organismer finns ett fåtal aktuella tillstånd 
från Havs- och vattenmyndigheten om att använda genetiskt modifierad zebrafisk 
för forskningsverksamhet i inneslutna system. Genetiskt modifierade organismer 
har introducerats i miljön i väldigt liten utsträckning och befintliga styrmedel är 
väl utvecklade och används. Dock saknas uppgifter om eventuell oavsiktlig intro -
duktion och spridning av genetiskt modifierade organismer från till exempel 
fältförsök. 
Främmande arter och genotyper (precisering 6) 
Arbetet med invasiva främmande arter samordnas av Naturvårdsverket och Havs- 
och vattenmyndigheten. Under året har arbetet bland annat innefattat: 
• Samhällsekonomiska analyser av högriskarter som kan komma att tas upp på 
en förteckning över invasiva främmande arter av nationell betydelse. 
• Samverkan med berörda myndigheter kring centrala frågor om övervakning 
(gränskontroll) och bekämpning (kemikalieanvändning). 
• Vägledning till både myndigheter, branscher och allmänheten om hantering 
av invasiva främmande arter. 
Naturvårdsverket fick en särskild förstärkning på 50 miljoner kronor från regeringen 
för att förebygga och förhindra introduktion och spridning av invasiva arter, cirka 
28 miljoner kronor delades ut som bidrag till länsstyrelsernas arbete. Naturvårds -
verket finansierar även Svenska Jägareförbundet i projektet  Invasiva arter  (tidigare 
Mårdhundsprojektet), som framgångsrikt bekämpar invasiva ryggradsdjur som 
mårdhund, bisam, nilgås och vattensköldpadda.957 Personal från projektet kan vara 
på plats för att genomföra bekämpningsåtgärder inom ett dygn över hela landet, 
vilket ger god beredskap för att snabbt hindra spridning av nya invasiva fågel-, 
däggdjurs- och reptilarter i Sverige. För åtgärder mot invasiva växter och vatten-
levande djur ansvarar länsstyrelserna. Den särskilda satsningen innebär att många 
kända förekomster av invasiva arter har hanterats. Även satsningen på Naturnära 
jobb  har haft arbetsuppgifter med att avlägsna invasiva växtarter. 
957  Invasiva främmande arter – Svenska Jägareförbundet (jagareforbundet.se)   NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser299Kommunikation och vägledning om främmande arter 
Årets informationsinsats riktad till allmänheten, som från början initierades av 
den svenska IUCN-kommittén, har haft temat Farligare än du tror . Syftet var att 
få allmänheten att känna igen olika invasiva arter och förstå problematiken. Den 
sammanlagda räckvidden i sociala medier, som är ett mått på antal potentiella 
mottagare av informationen, blev tre miljoner personer. Naturvårdsverket har även 
med hjälp av SLU Centrum för biologisk mångfald tagit fram stödmaterial till 
 kommuner. Ett undervisningsmaterial om invasiva främmande arter för grundskola 
har tagits fram i samarbete med Uppsala universitet. Undervisningsmaterialet är 
fritt tillgängligt för lärare att använda i undervisningen och innebär att även den 
yngre generationen kan nås med information om invasiva arter. Under 2021 har 
Naturvårdsverket skickat ut fyra nyhetsbrev om arbetet med invasiva främmande 
arter till nästan 1 000 prenumeranter samt svarat på närmare 800 kundfrågor. 
I Naturvårdsverkets kundundersökning framgår att information och vägledning 
når fram till länsstyrelser och kommuner. 
Arbetet med att ta fram digitala verktyg för hantering och tillgängliggörande 
av data och kunskap har fortsatt under året. Nu finns en första version av en digital 
metodkatalog på plats samt ett pilotprojekt med länsstyrelserna för att skapa en 
struktur för validering av observationer i fält. 
Biologiskt kulturarv (precisering 7) 
Under 2021 har Riksantikvarieämbetet och Naturvårdsverket fortsatt samarbetet 
för att få till stånd en bättre uppföljning av det biologiska kulturarvet. Det har 
resulterat i en rapport958 och mer konkret i en figur som visar bevarandestatus för 
de naturtyper i art- och habitatdirektivet som är beroende eller gynnas av hävd 
(se figur 16.2). Där framgår att gräsmarker, dyner och kust men även skog lokalt 
i kontinental region har störst andel naturtyper med dålig bevarandestatus. 
En vägledning om skötselplanering i skogsbetesmarker959 har tagits fram under 
2021. Parallellt har en kunskapssammanställning om skogsbete tagits fram och 
publiceras under våren 2022.960 Inom projektet Skötsel av kulturpräglad natur961, 
kommer kurser i skogsbete och nordlig fodertäkt att genomföras under 2022
Under 2021 bildades två nya kulturreservat, Dikarbacken i Falu kommun och 
kulturens Östarp i Skåne län. Totalt finns nu 47 kulturreservat i Sverige.962 
958  Kulturmiljööversikt del II: Förslag som kan bidra till att kulturmiljön blir en tydligare del av miljömåls -
uppföljningen (diva-portal.org)   
959  Skötselplanering i skogsbetesmarker. Vägledning Riksantikvarieämbetet 2021
960  Westin, Lennartsson, Ljung. 2021. Skogsbete i Sverige – Historia, ekologi, natur ­ och kulturmiljövård , under 
tryckning. Riksantikvarieämbetet, SLU Centrum för biologisk mångfald, Naturvårdsverket, Skogsstyrelsen. 
961  Ett samverkansprojekt mellan Naturvårdsverket, Riksantikvarieämbetet, Skogsstyrelsen och Centrum för 
biologisk mångfald
962  https:/ /www.raa.se/app/uploads/2021/01/Förteckning-över-kulturreservat-i-Sverige-2021-01-13.pdf  300
ETT RIKT VÄXT- OCH DJURLIVFigur 16.2  Bevarandestatus för naturtyper listade i Art- och habitatdirektivet som är beroende 
eller gynnas av hävd
Fjäll generellt
Fjäll lokalt
Gräsmarker generellt
Sjöar & vattendrag lokalt
Skog lokalt
Våtmarker lokalt
Dyner generellt
Dyner lokalt
Kust generellt
Alpin Boreal Kontinental
Gynnsam Otillfredsställande Dåligantal naturtyper
Gynnsam bevarandestatus ska uppnås för alla naturtyper som listas i EU:s art- och habitat -
direktiv. En naturtyps bevarandestatus anses gynnsam när det naturliga  utbredningsområdet är 
stabilt eller ökar, strukturer och funktioner som krävs för att livsmiljön ska bibehållas finns under 
överskådlig framtid och bevarandestatusen hos dess typiska arter är gynnsam. Gynnsam = grön, 
otillfredsställande = gul, dålig = röd. Naturtyper som hävdas eller har hävdats kategoriseras 
som generellt beroende eller gynnad av hävd. Vissa naturtyper kan ha påverkats av hävd men 
detta kan ha varierat i olika delar av landet varför hävd i dessa fall kategoriseras som lokalt. 
Källa: Bevarandestatus, Artdatabanken
Jordbruksverket, Naturvårdsverket, Riksantikvarieämbetet och länsstyrelserna tog 
under 2018 fram en plan för att bevara odlingslandskapets biologiska mångfald.963 
Flera av förslagen i planen kan dock endast beslutas av regeringen, till exempel att 
höja miljöersättningen för skötsel av ängs- och betesmarker. 
Under 2021 har arbetet med att ta fram en prioriteringsmodell för formellt skydd 
i odlingslandskapet påbörjats, och behov av att komplettera  landsbygdsprogrammet 
med nationell finansiering för lämplig skötsel av vissa ängs- och betesmarker 
utretts. 
Hinder och möjligheter för att nå ökad naturbetesdrift 
Behovet av åtgärder är fortsatt stort i naturbetesmarkerna. De hyser en rik biologisk 
mångfald men genererar också ekosystemtjänster av stor betydelse för kulturarv, 
rekreation och andra kollektiva nyttigheter. Samtidigt växer många sådana marker 
igen eller förlorar värden på grund av upphörd eller otillräcklig betesdrift. För att 
nå miljökvalitetsmålen, framför allt Ett rikt odlingslandskap  och Ett rikt växt ­ och 
djurliv , behöver så gott som all betesmark hävdas, inte enbart naturbetesmarkerna. 
Det är dock viktigt att de betesdjur som går ute och betar också betar de mest 
värdefulla markerna varav många ingår i det europeiska nätverket Natura 2000, 
där det finns ett särskilt stort ansvar att upprätthålla eller återställa en gynnsam 
963  Plan for odlingslandskapets biologiska mångfald – Ett samverkansprojekt inom Miljömålsrådet. 
Jordbruksverkets rapport 2019:1.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser301För att kunna bevara och utveckla nuvarande naturbetesmarker på ett effektivt 
sätt, startade Jordbruksverket, Naturvårdsverket, Riksantikvarieämbetet och läns -
styrelserna under 2020 projektet Hinder och möjligheter för att nå ökad naturbetes ­
drift.964 Projektet, som pågår till och med 2022, ska bidra till ökat och återupptaget 
bete på fler naturbetesmarker, inklusive sådana som behöver restaureras, genom 
att stärka kunskaperna om hur naturbetesdrift kan bli lönsamt. Projektet ska också 
belysa vilka möjligheter som finns för att främja de befintliga djurbesättningarnas 
betesgång mot naturbetesmarker. 
Tätortsnära natur (precisering 8) 
Kommunerna har en särskild roll när det gäller att tillgodose medborgarnas behov 
av tätortsnära natur. Möjligheten att styra användningen av markområden och att 
tillgängliggöra områden för friluftslivet beror bland annat på kommunens ekonomi, 
markägarnas inställning till anpassningar eller åtgärder och den lokalpolitiska viljan 
att planera för rekreation och friluftsliv. I en enkät från 2021965 uppger en majoritet 
(84 procent) av kommunerna att de arbetar med att bevara, utveckla och restaurera 
bostadsnära natur. Det är en ökning med 3 procent jämfört med föregående år. 
Lokala naturvårdssatsningar 2021 till tätortsnära projekt 
Genom LONA-dagarna uppmärksammas naturens samtliga värden och vad den 
tätortsnära naturen kan erbjuda. I augusti 2021 anordnades som vanligt LONA-
dagarna med över 30 arrangemang över landet och tusentals besökare. Genom att 
visa upp resultatet från olika naturvårds- och friluftslivsprojekt är förhoppningen 
att skapa ett ökat intresse hos invånarna att besöka och upptäcka nya sidor av den 
tätortsnära naturen. Lokala naturvårdssatsningar (LONA) stärker förutsättningarna 
för kommuners och ideella föreningars långsiktiga naturvårdsengagemang och 
ökar därigenom allmänhetens tillgång till naturen. Av de 912 åtgärder (297 projekt) 
som beviljades bidrag under 2021 inom ordinarie LONA är 67 procent kopplade till 
tätortsnära områden. En utvärdering966 visar att LONA-projekt har lett till att en 
mängd olika anläggningar för det rörliga friluftslivet planerats och/eller anlagts, 
stora arealer mark har restaurerats i naturvårdssyfte, olika typer av planerings- och 
kunskapsunderlag har tagits fram, natur eller kulturreservat har bildats, skötsel -
planer har tagits fram och en stor mängd information förmedlats till allmänheten.
Skydd av tätortsnära natur 
Naturreservat är den mest allmänt förekommande skyddsformen kring tätorter. 
Totalt fanns vid årsskiftet (2021/2022) 5 232 naturreservat, varav 442 kommunala. 
375 av de kommunala reservaten har som syfte att tillgodose behov av område 
för friluftsliv. De flesta ligger dessutom tätortsnära. Under 2021 beviljades cirka 
37 miljoner kronor i markåtkomstbidrag till kommunala reservat i nio kommuner, 
vilket beloppsmässigt är en ökning från året innan. 
964  Inom regeringsuppdraget CAP & hållbarhet. 
965  Naturvårdsverket, 2021: Sveriges Friluftskommun 2021, rapport 6984. 
966  Den lokala naturvårdssatsningens (LONA) bidrag till insatser kring naturvård och friluftsliv i Sverige – Analys 
av data från LONA-tjänsten. Martin Eriksson, Edvin Nordell och Åslög Dahl. Naturvårdsverket. Rapport 7018. 2021.  302
ETT RIKT VÄXT- OCH DJURLIVUtveckling av styrmedel och uppföljning av tätortsnära natur
Det finns behov av utveckling och förbättring av styrmedel kopplade till tätortsnära 
natur.967 Under 2021 har Naturvårdverket och Boverket tagit fram en vägledning om 
kommunal grönplanering.968,969 Som ett underlag till vägledningen har en kunskaps -
sammanställning, Indikatorer för hälsopromoverande urbana grönområden,  gjorts av SLU 
på uppdrag av Naturvårdsverket. Den publiceras 2022 men en populärversion finns 2021.970 
En utvärdering av ESTER (ett verktyg för kartläggning av ekosystemtjänster) som 
gjordes 2021971 visar att det upplevs som ett mycket bra dialog- och samarbetsverktyg 
som öppnar upp för diskussioner mellan olika kompetenser, och ger stor nytta och 
styrka i arbetet med ekosystemtjänster i fysik planering.
Folkhälsomyndigheten har under 2021 publicerat Miljöhälsorapport 2021972 och 
Vår livsmiljös betydelse för en god och jämlik hälsa.973 Den förstnämnda har indikatorer 
på vistelse i grönområden nära bostaden och i den senare lyfts bland annat vikten av 
bostadsnära natur för jämlik hälsa. Naturvårdsverket, Länsstyrelsen, Skogsstyrelsen 
och Folkhälsomyndigheten har inom ramen för Friluftslivets år  2021  tagit fram stöd-
material till länsstyrelser och kommuner om värdet av vardagsnära natur för folkhälsan. 
Materialet publiceras under våren 2022. 
På uppdrag av Naturvårdsverket har SCB under 2021 gjort en pilotstudie om metod 
för uppföljning av tillgången till tätortsnära natur och trycket på grön områdena över 
tid, exempelvis till följd av förtätning av bebyggelse. Rapport publiceras under 2022. 
Analys
Stora statliga resurser har lagts på att nå miljökvalitetsmålet Ett rikt växt ­ och djurliv , 
till exempel genom jordbrukets miljöersättningar, områdesskydd, skötsel och åtgärds -
program för hotade arter. Mer resurser behövs för att nå målet. En särskild satsning har 
gjorts för vilda pollinatörer och våtmarker. De av länsstyrelserna efterfrågade naturnära 
jobben har återinstallerats. För att förbättra situationen för biologisk mångfald och 
ekosystem behöver också nyttjandet av naturresurser bli hållbart ur ett ekologiskt/miljö -
mässigt perspektiv och skydd och skötsel av naturmiljöer öka i omfattning. Se respektive 
precisering för vidare analys. Alla etappmål för biologisk mångfald och ekosystemtjänster 
har löpt ut. Nya etappmål behövs inom området för att driva på arbetet.
Miljökvalitetsmålet Ett rikt växt ­ och djurliv  är beroende av att andra miljö -
kvalitetsmål nås, särskilt gäller det Levande skogar , Ett rikt odlingslandskap ,  Myllrande 
våtmarker , Levande sjöar och vattendrag , Hav i balans samt levande kust och skärgård , 
Storslagen fjällmiljö , Begränsad klimatpåverkan  och de delar av Giftfri miljö  som handlar 
om biologisk mångfald och ekosystem. 
967  Naturvårdsverket 2017, Tätortsnära natur och friluftsliv. Redovisning av ett regeringsuppdrag. Skrivelse 2017-12-
20. http:/ /www.naturvardsverket.se/upload/stod-i-miljoarbetet/remisser-och-yttranden/remisser-2017/Skrivelse_
Tatortsnara-natur_o_friluftsliv.pdf
968  Grönplanera! – En vägledning om kommunal grönplanering – PBL kunskapsbanken – Boverket
969  Grönplanera! (naturvardsverket.se)  
970   Movium Fakta 3 2021, Urbana grönområden, Patrik Grahn & Jonathan Stoltz 
971  Utvärdering av ESTER – ett verktyg för analys av ekosystemtjänster Tankesmedjan Movium SLU 2021
972  Miljöhälsorapport 2021 – Folkhälsomyndigheten (folkhalsomyndigheten.se)  
973  https:/ /www.folkhalsomyndigheten.se/publicerat-material/publikationsarkiv/v/var-livsmiljos-betydelse-for-en-god-
och-jamlik-halsa2/ NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser303Gynnsam bevarandestatus och genetisk variation 
Den rapportering som gjordes till EU 2019974 visar att miljöarbetet inte gett tillräcklig 
effekt för att nå fram till gynnsam bevarandestatus för arter och naturtyper som 
omfattas av EU:s habitatdirektiv. Odlingslandskapets arter och naturtyper hör till 
dem med sämst bevarandestatus.975 Naturvårdsverkets redovisning av de  åtgärder 
som krävs för att nå gynnsam bevarandestatus för arter och habitat i Natura 
2000-nätverket (Prioritized Action Framework, PAF) visar stora behov av skötsel 
och finansiering. En jämförelse av rödlisteindex över tid (se figur 16.1 i Årlig upp ­
följning 2021 ) visar att förlusten av rödlistade arter fortgått under perioden 2000–
2020. De enda artgrupperna med tydligt positiv utveckling är grod- och däggdjur. 
En försämring ses för artgrupperna fåglar och mossor. Skog och jordbruksmark är 
de två landskapstyper där flest rödlistade arter förekommer.976 
Brukande och nyttjande av naturresurser påverkar biologisk mångfald oftast 
 negativt, men ibland positivt och kan också bidra till klimatförändringar samt 
ge möjligheter till klimatanpassningsåtgärder. Det är ofta svårt att upptäcka 
och förutsäga effekter av klimatförändringar, eftersom effekter av mark- och 
vatten användning på biologisk mångfald vanligen har varit eller är så mycket 
kraftigare.977 Ett hållbart nyttjande av mark och vatten samt genomförande av 
klimatanpassningsåtgärder behöver ske med hänsyn till biologisk mångfald och 
helst samtidigt stärka ekosystemtjänsterna. Mest fokus i det fortsatta arbetet med 
att nå miljökvalitetsmålet bör läggas på hållbar mark- och vattenanvändning för 
att hantera såväl indirekta som direkta effekter av klimatförändringar. Det handlar 
om att upprätthålla och att skapa resilienta ekosystem, stabila populationer och 
god genetisk variation. 
När arter eller ekologiska funktioner försvinner försämras ekosystemens förmåga 
att leverera ekosystemtjänster. Det är i första hand de reglerande, kulturella och 
stödjande tjänsterna som påverkas negativt. Många ekosystemtjänster kräver en 
försiktig förvaltning för att nyttjande ska vara hållbart och för många tjänster är 
kunskapen otillräcklig. För att nå uppsatta mål kopplade till ekosystemtjänster 
krävs att arbetet utvecklas vad gäller arbetssätt, framtagande av underlag, sam-
ordning, kommunikation, vägledning och uppföljning. Förståelsen behöver öka 
om att människors överlevnad och välmående är beroende av de tjänster som 
ekosystemen ger. 
974  Sveriges arter och naturtyper i EU:s art- och habitatdirektiv. Resultat från rapportering 2019 till EU av 
bevarandestatus 2013–2018
975 Sveriges arter och naturtyper i EU:s art- och habitatdirektiv. Resultat från rapportering 2019 till EU av 
bevarandestatus 2013–2018 
976  Eide, W. m.fl. (red.) 2020. Tillstånd och trender för arter och deras livsmiljöer – rödlistade arter i Sverige 2020. 
SLU Artdatabanken rapporterar 24. SLU Artdatabanken, Uppsala. 
977  Sverige inför klimatförändringarna – hot och möjligheter SOU. Kapitel 4.5 Naturmiljön och miljömålen 
2007:60. Miljödepartementet 304
ETT RIKT VÄXT- OCH DJURLIVMånga länsstyrelser behöver utveckla arbetssätt för att samordna den  gemensamma 
kunskapspoolen och på så vis få fram mer underbyggda och utvecklade  yttranden 
som hjälper kommunerna att göra rätt avvägningar, exempelvis kopplat till hus -
hållnings- och exploateringsfrågor. Här behövs ett aktivt arbete hos myndigheterna. 
Vissa kommuner och företag har kommit relativt långt i arbetet med ekosystem -
tjänster. Nationella och regionala myndigheter behöver följa med i utvecklingen, 
annars finns risk att olika aktörer inte får den vägledning de behöver. Det finns därför 
anledning att tydliggöra olika myndigheters uppdrag vad gäller arbete med eko -
systemtjänster. För att vi även i framtiden ska kunna ta del av alla ekosystemtjänster 
som naturen levererar måste vi skapa bra förutsättningar för produktion av dem. 
Det som sker i vardagslandskapet är viktigast för att nå målet gynnsam bevarande -
status för naturligt förekommande naturtyper och arter. Ökad miljöhänsyn vid 
nyttjande av mark och vatten, liksom skötselåtgärder utanför skyddade områden, 
är därför av största betydelse. Förslag till ändringar av styrmedel som tagits fram 
under 2021 räcker inte för att ändra på detta. Detta bekräftas i årets regionala upp -
följningar som också tar upp att drivkrafter i samhället som påverkar markanvänd -
ningen, till exempel ekonomi, kunskap och innovationstänk, måste förändras.978 
Skogar med höga biologiska, sociala och kulturella värden avverkas och skogs -
landskapet fortsätter att fragmenteras. Utvecklingen av miljöhänsyn i skogen är 
bekymmersam. Påverkan på hänsynskrävande biotoper har tidigare i många fall 
visat på en negativ trend, statistik saknas dock sedan flera år tillbaka.
Bilden bekräftas av de regionala uppföljningarna979 som tar upp att skogar med 
höga naturvärden behöver undantas från skogsbruk i högre utsträckning än i dag 
och att skogsbruksmetoderna behöver naturvårdsanpassas. Kunskapen om var 
i landskapet höga skogliga naturvärden finns är fortsatt bristfällig. Det finns en 
ambition inom skogsbruket att bidra till måluppfyllelse och bra insatser för hotade 
arter och naturmiljöer görs. Kunskapen behöver dock höjas och spridas i hela 
brukningskedjan för att fler känsliga miljöer ska skyddas och rätt hänsyn ska tas. 
Kunskapsinhämtning och hänsyn till skogar med höga naturvärden har  försvårats 
till följd av den avvecklade nyckelbiotopsinventeringen. Det behövs mer av den 
ovanliga naturtypen breda skogsbryn med blommande träd och buskar. Det behövs 
också en bättre balans mellan viltstammar, fodertillgång och jakt i områden där 
viltbetet försvårar tall- och lövföryngring. 
Fler och mer omfattande åtgärder behövs för att återskapa livsmiljöer för hotade 
arter i sötvatten. Restaureringstakten bör öka i och med den nationella planen för 
omprövning av vattenkraft där omfattande verksamheter ska få moderna miljö -
villkor. Styrmedel inom havs- och fiskeriförvaltning verkar i positiv riktning, men 
är inte tillräckliga. De marina ekosystemen påverkas framför allt av övergödning, 
fiske och en ökad vattentemperatur. För våtmarker ger genomförda åtgärder bra 
resultat, men åtgärdsarbetet behöver öka i omfattning för att vända den negativa 
trenden. Natur- och kulturvärden samt ekosystemtjänster i våtmarker påverkas 
fortfarande negativt av förändrad hydrologi, klimatförändringar, upphörd havd 
och kvävenedfall. 
978  RUS. 2022. Regional årlig uppföljning av miljömålen 2021
979  RUS. 2022. Regional årlig uppföljning av miljömålen 2021  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser305Hur vi använder mark och vatten, planerar och bygger är centralt. Förekomsten av en 
grön infrastruktur där olika genotyper, arter och ekosystem finns representerade 
i tillräcklig omfattning och kvalitet är grundläggande. I de regionala handlings planerna 
för grön infrastruktur kvarstår mycket arbete med att inkludera även ekosystem -
tjänster. Kopplat till detta behövs olika former av kartläggning av förutsättningar för 
ekosystemtjänster för att uppföljning ska bli möjlig. För de areella näringarna är det 
viktigt att hitta modeller och styrmedel som synliggör värdet av att beakta stödjande 
och reglerande tjänster både ur det enskilda (företagsekonomiska) intresset och ur 
det allmänna (samhällsekonomiska) intresset – och när det finns synergieffekter 
respektive målkonflikter mellan allmänna och enskilda intressen. 
Den ansats som regeringen gör för att stärka arbetet med grön infrastruktur är en 
central del i arbetet med att bevara biologisk mångfald och främja ekosystemtjänster. 
De regionala handlingsplanerna utgör viktiga planerings- och beslutsunderlag och 
bidrar till ökad implementering av åtgärder ur ett landskapsperspektiv. Att kunna 
rikta åtgärder i landskapet där de bedöms göra störst nytta leder till en mer kostnads -
effektiv naturvårdspolitik. Länsstyrelserna har tagit fram regionala handlingsplaner 
för grön infrastruktur. Vidareutveckling av handlingsplanerna pågår, dels utifrån 
ny kunskap, dels genom att involvera fler aktörer genom dialog och samverkan. 
Kunskapen om nyttan av att arbeta utifrån ett landskapsperspektiv för att bevara och 
stärka biologisk mångfald och ekosystem ökar generellt. Det är viktigt att handlings -
planerna för grön infrastruktur får tid och resurser att verka och ge effekt i landskapet. 
Genetiskt modifierade organismer (precisering 5) 
Genetiskt modifierade organismer har introducerats i miljön i mycket liten utsträck -
ning och befintliga styrmedel är väl utvecklade och används, varför den preciseringen 
kan anses vara uppnådd. 
Arbetet med att genomföra EU-förordningen om invasiva främmande arter i Sverige 
fortsatte under 2021, men tyngdpunkten låg alltmer på utvecklingen av det nationella 
strategiska arbetet. Myndigheter, branscher och allmänhet måste engageras i arbetet 
mot invasiva främmande arter för att nå goda resultat. Fortsatt arbete behöver även 
bedrivas mot de invasiva arter som ännu inte omfattas av EU-förordningen, men 
som utgör ett möjligt nationellt hot mot den biologiska mångfalden och relaterade 
ekosystemtjänster i Sverige. 
Planen för odlingslandskapets biologiska mångfald980 förväntas föra arbetet framåt. 
i odlingslandskapet påbörjats, samt behov av att komplettera  landsbygdsprogrammet 
med nationell finansiering för lämplig skötsel av vissa ängs- och betesmarker utretts. 
Lantbrukare gör ett viktigt arbete med konkreta naturvårdsåtgärder. För att stärka 
den gröna infrastrukturen behövs regional/lokal samverkan om dessa åtgärder. 
980  Plan for odlingslandskapets biologiska mångfald. Ett samverkansprojekt inom Miljömålsrådet. Jordbruks -
verkets rapport 2019:1.  306
ETT RIKT VÄXT- OCH DJURLIVMålen för den nationella livsmedelsstrategin kan leda till en ökad produktion 
av livsmedel i Sverige, vilket i huvudsak skulle innebära positiva konsekvenser 
för miljökvalitetsmålet. Aktiva jordbrukare med betesbaserad produktion är en 
förutsättning för många arter som behöver öppna och hävdade miljöer. Samtidigt 
kan en intensifiering av livsmedelsproduktionen innebära ökade skador på miljön 
om det leder till minskad variation i landskapet. Utgångspunkten för livsmedels -
strategin är en hållbar produktion av livsmedel, det är därför viktigt att stärkt 
konkurrenskraft och ökad produktion går hand i hand med arbetet att nå miljö -
målen. Betande djur är avgörande för hävden av naturbetesmarker, som är livsmiljö 
för många växt- och djurarter. Samtidigt som ett konkurrenskraftigt jordbruk är 
nödvändigt för betesbaserad produktion, är det viktigt att betesdjuren inte bara 
betar på de mest produktiva markerna utan även på de biologiskt sett mest värde -
fulla markerna. Ett problem i arbetet med att bevara den biologiska mångfalden 
i odlingslandskapet är att betesdjuren inte alltid finns där de värdefulla naturbetes -
markerna finns. Dessa marker riskerar därmed att bli övergivna och så småningom 
växa igen. Om miljökvalitetsmålet ska kunna uppnås behöver fler naturbetesmarker 
restaureras och betas. Projektet Hinder och möjligheter  för att nå ökad naturbetes -
drift inom regeringsuppdraget CAP & hållbarhet981 kan bidra till att detta sker. 
Biologiskt kulturarv återfinns i många naturreservat, och behöver lyftas fram 
och skötas för att värdena ska bestå. En stor del av medlen för skötsel som Natur -
vårdsverket fördelar går till odlingslandskapets betesmarker och slåtterängar. 
De fördelade medlen räcker dock inte till. 
Traditionell kunskap bör få en större roll i bevarande och hållbart nyttjande 
av biologisk mångfald såväl i fjällen som i skogs- och jordbrukslandskap. 
Natur i närheten av människor har varit särskilt viktig under coronapandemin och 
visar tydligt behovet av tillgång till tätortsnära natur. När andra aktiviteter och 
många delar i samhället stänger ned är naturen fortsatt öppen. 
Tidigare utvärderingar982 visade att lokala naturvårdssatsningar har haft en 
positiv inverkan på intresset för naturvård och friluftsliv hos kommunala politiker 
och ännu mer hos allmänheten. Det fanns ett stort upplevt behov hos kommunerna 
att skydda mer tätortsnära naturområden. Arbetet har fortsatt och mycket har gjorts 
och görs idag för tätortsnära natur inom olika nya LONA-projekt. Många tätortsnära 
naturreservat finns och fler tillkommer. 
Vägledning och finansiering från nationell och regional nivå är fortsatt viktigt 
för att stödja kommunernas arbete. Naturvårdsverkets förslag om ett regerings -
uppdrag983 till länsstyrelserna för att i samråd med berörda kommuner ta fram 
regionala program för skydd av tätortsnära natur kring landets medelstora och stora 
städer är fortfarande aktuellt. Andelen offentligt ägd mark är ibland låg, vilket i 
viss mån försvårar åtgärder som främjar tätortsnära friluftsliv. En del kommuner 
har inte personella eller ekonomiska möjligheter att arbeta fokuserat med frågor 
som rör friluftsliv och rekreation. Vem som äger marken har betydelse för vilka 
981  CAP & hållbarhet – Jordbruksverket.se 
982  Tio års erfarenheter med LONA – lokala naturvårdssatsningen. Rapport 6748. Naturvårdsverket 2017. 
983 Naturvårdsverket 2019: Uppföljning av målen för friluftslivspolitiken 2019. Rapport 6904. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser307åtgärder som är möjliga. Närmare hälften av den totala grönytan i tätorter ägs 
och disponeras av privatpersoner. Näst störst andel, 33 procent, ägs av offentliga 
institutioner som stat och kommun. Andelen grönyta som ägs av privatpersoner 
varierar stort mellan tätorter och korrelerar relativt tydligt med tätorternas storlek. 
I mindre tätorter finns i regel en mindre andel offentlig mark, vilket gör det svårare 
att styra brukandet av marken, varför kommunerna behöver arbeta mer i dialog 
och samverkan med markägare. 
När det gäller den kommunala reservatsbildningen bör länsstyrelserna presen -
tera regionala prioriteringar så att kommunerna får en helhetsbild av regionen. 
Väg ledningen gentemot kommunerna bör samordnas och inriktas på att hjälpa 
dem, dels att bedöma områdens lämplighet och avgränsningar, dels att författa 
föreskrifter och skötselplaner. 
De regionala handlingsplanerna för grön infrastruktur och den nya vägledningen 
om kommunala grönplaner kan ge underlag och förbättra den kommunala plane -
ringen. Tätortsnära natur hanteras i samtliga regionala handlingsplaner för grön 
infrastruktur, till exempel genom kartläggningar. Handlingsplanerna är tänkta att 
användas som underlag i fysisk planering och pågående mark- och vattenanvändning 
och därigenom tydliggöra och stärka den biologiska mångfaldens, ekosystem-
tjänsternas och friluftslivets betydelse. 
Kommunala grönplaner är också viktiga dokument som kan belysa grön infra -
struktur och konkretisera den gröna infrastrukturen på kommunal och lokal nivå. 
Fler aktörer har härigenom fått kännedom och ökad kunskap om den gröna infra -
strukturen. Naturvårdsverkets insatser för att utveckla friluftslivet har bidragit till 
att friluftslivets värden bevaras och utvecklas i tätortsnära natur i större utsträckning.
Miljökvalitetsmålet Ett rikt växt ­ och djurliv kopplar till många delmål i Agenda 
2030. Framför allt berörs mål 15 (om ekosystem och biologisk mångfald), men även 
målen 3, 6, 8, 9, 11, 12, 13 och 14 inom Agenda 2030 kopplar till  miljökvalitetsmålet. 
I tabell 16.2 redovisas samtliga delmål inom Agenda 2030 som påverkas av de 
åtgärder som vidtogs under 2021 för att nå Ett rikt växt ­ och djurliv. 308
ETT RIKT VÄXT- OCH DJURLIVTabell 16.2 Påverkan på Agenda 2030 av åtgärder inom Ett rikt växt- och djurliv  2021
3.4 Arbete med tätortsnära natur och friluftsliv. 
LONA-projekt.
Vägledning om grönplanering.  
6.1 Skydd och återställande av vattenrelaterade ekosystem.
8.5 Naturnära jobb.
11.4 Arbetet med biologiskt kulturarv och tätortsnära natur. 
Lantbrukets miljöersättningar, skötselmedel och LONA-projekt.
11.7 Grön infrastruktur. 
12.2 Arbetet med grön infrastruktur samt kommunikation och vägledning om 
ekosystemtjänster och biologisk mångfald.
13 Klimatanpassning av skyddade områden, vägledning för naturbaserade 
lösningar.
14.2 Grön infrastruktur.
14.5 Skydd av marina områden.
15.1 Arbete med skydd, skötsel och grön infrastruktur inklusive naturnära jobb
15.4 Bevarande av bergsekosystem (fjällmålet).
15.5 Åtgärdsprogram för hotade arter.
Insatser för pollinatörer.
15.7 Åtgärder mot artskyddsbrott.
15.8 Åtgärder mot invasiva arter inklusive naturnära jobb.
15.9 Kommunikation och vägledning om ekosystemtjänster och biologisk 
mångfald .
Tabellen visar de delmål inom Agenda 2030 som påverkas av åtgärder för att uppnå miljökvalitets -
målet Ett rikt växt- och djurliv . I tabellen ges även exempel på åtgärder och resultat under 2021. 
Utvecklingen i miljön är negativ. Samlad regional bedömning 310
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserHur har miljöarbetet gått 
i länen?
Länsstyrelsernas och Skogsstyrelsens regionala årliga uppföljning av miljömålen 
lämnas 30 november. Den utgör underlag för den nationella uppföljningen och 
stärker miljöarbetet genom att kommunicera kunskap till olika aktörer.  Uppföljning 
sker av samtliga miljökvalitetsmål och generationsmålet. Denna gång utgör upp -
följningen också ett underlag för den fördjupade utvärderingen av miljömålen. 
Länsstyrelsernas samverkansorgan RUS (Regional Utveckling och Samverkan i 
miljömålssystemet) ansvarar för anvisningar på Naturvårdsverkets uppdrag och 
har gjort denna sammanställning. Uppföljningen redovisas i sin helhet på läns -
styrelsernas webb ( Regional årlig uppföljning – Regional Utveckling och Samverkan 
i miljömålssystemet (rus.se) ), med länk från Sverigesmiljömål.se.
Regionala målbedömningar
Liksom tidigare har länen bedömt måluppfyllelse (ja, nej eller nära) och utveckling 
i miljön (trendpilar) för alla miljökvalitetsmål utom Begränsad klimatpåverkan, 
Skyddande ozonskikt och Säker strålmiljö, där läget regionalt inte kan skilja sig 
från nationell bedömning. För första gången har målen följts upp mot år 2030 
istället för år 2020. Miljömålen som den miljömässiga delen av Agenda 2030 följs 
därmed upp mot målåret för de globala målen för hållbar utveckling. Uppföljning 
av etappmålen sker inte regionalt.
I tablån (i slutet av detta avsnitt) redovisas länens bedömningar av utvecklingen 
i miljön. Mest positiv utveckling bedöms för Frisk luft, Bara naturlig försurning, 
Levande sjöar och vattendrag, Grundvatten av god kvalitet och God bebyggd miljö. 
Mest negativ utveckling bedöms för Ett rikt odlingslandskap och Ett rikt växt- och 
djurliv. Jämfört med föregående år bedöms utvecklingen för Ingen  övergödning mer 
negativ. Antalet positiva och negativa trendpilar sammantaget för alla bedömda 
mål är mer eller mindre oförändrat (tre färre positiva och en ytterligare negativ). 
Fler oklara trendpilar bedöms jämfört med föregående år (32 jämfört med 20). Det 
är då framför allt neutrala bedömningar som ändrats till oklara.
I bedömningarna om målen nås har det nya uppföljningsåret tio år framåt inte 
påverkat nämnvärt, enligt de regionala bedömningarna. För Frisk luft görs en mer 
positiv bedömning än tidigare, där ett län nu bedömer att målet nås och färre län 
att det inte nås. För Myllrande våtmarker bedömer nu ett län att målet är nära att 
nås, tidigare bedömde samtliga att det inte nås. De mest positiva bedömningarna 
görs liksom tidigare för Frisk luft, Bara naturlig försurning, Ingen övergödning och 
Grundvatten av god kvalitet. För sju mål bedömer samtliga län att målen inte nås 
till 2030: Giftfri miljö, Levande sjöar och vattendrag, Hav i balans samt levande 
kust och skärgård, Levande skogar, Ett rikt odlingslandskap, God bebyggd miljö 
och Ett rikt växt- och djurliv.
Skillnader mellan de regionala och nationella bedömningarna beror på olika 
regionala förutsättningar. Generellt ger skillnaderna för vissa mål ett mer  positivt 
miljötillstånd i en del län jämfört med riket. Miljötillståndet i norr är generellt  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser311bättre än i söder. Koppling finns här också till befolkningstäthet, men också till 
 intensiteten i markanvändningen. Liksom nationellt är den samlade bilden att det 
återstår mycket för att nå flertalet miljökvalitetsmål och generationsmålet.
Övergripande analys utifrån den regionala uppföljningen
Energianvändningen är en central och högaktuell fråga, som i förlängningen knyter 
samman såväl frågor om markanvändning som påverkan på människors livsmiljö och 
hälsa i flertalet mål. Klimatförändringarna påverkar olika miljövärden, eko  system-
tjänster och kulturmiljöer. Samtidigt som miljöproblemen är tydligt kopplade till 
mänsklig påverkan i olika skalor är människan – i bruket av landskapet – en viktig 
aktör för att upprätthålla och förstärka biologisk mångfald, kulturmiljöer och eko -
systemtjänster.
Miljöfrågorna blir alltmer etablerade i samhället, i politiken, i media och myndighets -
arbetet på olika nivåer och inom många olika politikområden. Agenda 2030 har inneburit 
ett steg för en hållbar utveckling, inte minst på regional och lokal nivå. Helhetsperspek -
tivet är viktigt både när det gäller rumslig och geografisk omfattning, men också sett 
till att nå aktörer. Framöver kommer detta kräva ett ökat fokus på att utveckla styrmedel 
och arbetsformer som kan ge ett brett genomslag, men också en ökad uthållighet.
Samtidigt som arbetet för miljömålen utvecklas positivt, förefaller mål- och intresse -
konflikter i samhället öka. Sådana visar sig nu inte minst när olika mål och intressen för 
mark- och vattenanvändning, kulturmiljö, biologisk mångfald och energiförsörjning 
möts. Ekonomiska och sociala värden utgör då också faktorer som behöver hanteras. Att 
bidra till genomtänkta målavvägningar samt till acceptans och förankring för åtgärder 
framstår som en alltmer viktig uppgift, inte minst för länsstyrelserna.
Det ökade genomslaget för miljöfrågorna har också inneburit ett ökat tryck mot 
myndigheter. Djurhållning, naturskydd och klimat är exempel på frågor som väcker 
reaktioner både bland enskilda, allmänheten och olika opinionsbildare. Att länsstyrel -
serna agerar opartiskt, objektivt och rättssäkert är då en förutsättning för det statliga 
miljöarbetet på regional nivå.
Det genomförs många bra åtgärder lokalt och regionalt, som även om de är 
 begränsade geografiskt, ger positiva och påtagliga förändringar i miljön. Inte minst 
kommunerna har utvecklat sina förutsättningar för mer hållbar utveckling inom 
områden som markanvändning, transporter, utsläpp och avfall. Flera länsstyrelser 
 lyfter utmaningar med bristande rådighet i olika frågor. Detta ställer ökade krav på 
mer samverkan mellan olika aktörer och även väl fungerande målstyrning. Trots behov 
av ökat fokus vid åtgärder, finns även ett fortsatt behov av uppföljning och miljö -
övervakning. Sammantaget krävs fortsatta långsiktiga insatser för att miljöarbetet 
ska nå ut på bredden och få genomslag regionalt och nationellt. Det gäller att ”hålla 
i och hålla ut”.
Länsstyrelsegemensamt arbete
Länsstyrelserna samarbetar sinsemellan, med nationella myndigheter och även med 
andra aktörer kring kunskapsförmedling, erfarenhetsutbyte och metodstöd till nytta 
för miljömålsarbetet. RUS och LEKS (Länsstyrelserna energi- och klimatsamordning) 
är två av de samverkansorgan som bidrar till att realisera insatser i samarbete med 
berörda verksamheter. 312
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserEn insats 2021 har handlat om målkonflikter med fokus på klimat och biologisk 
mångfald i skogen och en annan om miljö-, klimat- och energimålens genomslag 
i kommunal översiktsplanering. Insatser bedrivs också kring länsstyrelsernas roll 
i cirkulär ekonomi och bioekonomi i jordbruket. Inom hållbar konsumtion har 
frukostmöten om olika nationella uppdrag ordnats med deltagande från  kommuner, 
regioner och länsstyrelser. Andra insatser som RUS bidragit till är kurser i förändrings -
ledning, bildandet av ett kommunnätverk för miljömålen samt dialog om näringsliv 
och miljömål med såväl Naturvårdsverket som Svenskt Näringsliv. Gemensamt 
arbete kring Agenda 2030 har fortsatt, bland annat processtöd och samarbete med 
nationella samordnaren och myndighetsnätverket GD-forum.
Länsstyrelserna har fortsatt deltagit i Miljömålsrådets sju programområden och 
årets ledningskonferens mellan länsstyrelserna, Naturvårdsverket och Boverket 
ägnades området ramverk för nationell planering.
Sammanfattning av uppföljningen för de olika 
 miljökvalitetsmålen
BEGRÄNSAD KLIMATPÅVERKAN:  Åtgärderna är många och av vitt skilda slag, vilket 
är naturligt med tanke på att klimat och energi dyker upp i de flesta av samhällets 
verksamheter. Transporter är ett centralt område med omställning till fossilfria 
transporter med ändrade bränslen, produktion av biobränslen, effektivare trans -
porter, kollektivtrafik och gång och cykel. Kommuner fokuserar både på den egna 
verksamheten och att skapa förutsättningar för invånare och företag. Näringslivet 
ställer om bland annat med hjälp av klimat- och industriklivet och en stor omställ -
ning har påbörjats av industrier som både är stora energianvändare och som släpper 
ut stora mängder koldioxid. Den ökade efterfrågan på energi syns i olika projekt. 
Inom området energiförsörjning finns åtgärder kring lagring och effektlager och på 
flera håll uppmärksammas kapacitetsbrist i elnätet. Det finns många åtgärder kring 
förnybar energi som vind- och solkraft.
FRISK LUFT:  Preciseringarna för partiklar (PM10), marknära ozon, ozonindex och 
kvävedioxid är svårast att klara. Generellt saknas mätdata för att bedöma halter av 
butadien, formaldehyd och bens(a)pyren. Vägtrafikens utsläpp skapar luftkvalitets -
problem i städer, medan vedeldning påverkar luftkvaliteten främst i mindre tätorter. 
Alla län beskriver pågående åtgärdsarbete inom transportsektorn i syfte att minska 
klimatpåverkan och uppnå god luftkvalitet. Det är viktigt att nationellt styra mot 
utbyte av äldre pannor samt att höja kunskapen om att elda rätt. Trots att äldre pannor 
byts ut mot modernare går det långsamt och de höga halterna riskerar kvarstå flera 
år framöver.
BARA NATURLIG FÖRSURNING:  Nedfallet av försurande ämnen har minskat de 
senaste decennierna men återhämtningen i mark och vatten går långsamt. Ett ökat 
helträdsutnyttjande i skogsbruket bidrar till ökad försurning i skogsmark och vatten-
drag. Därför krävs fortsatta åtgärder för att minska skogsbrukets påverkan, men även 
fortsatt kalkning av vattendrag för att bibehålla eller uppnå god ekologisk status. I de 
flesta län är askåterföringen i dagsläget liten eller obefintlig. Skogsstyrelsen arbetar 
aktivt med att öka askåterföringen både regionalt och nationellt.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser313GIFTFRI MILJÖ:  Trots åtgärder sker spridning både från punktkällor och diffusa 
källor, lokalt såväl som genom långväga transport. Det finns även en stor förorenings -
skuld. Miljöövervakning och verksamheters kontrollprogram är viktiga verktyg 
för att öka kunskapen om spridning av miljögifter. För att nå målet behövs fortsatt 
kunskapsuppbyggnad och utvecklade styrmedel, bland annat stärkt lagstiftning, 
tillsyn och prövning. Bättre samverkan mellan olika aktörer och kemikaliekrav vid 
upphandling är andra exempel. 
SKYDDANDE OZONSKIKT:  Kompetenshöjande åtgärder sker via Greppa näringen 
som minskar läckaget av kväveföreningar, som lustgas, från jordbruket. Fem läns -
styrelser har utökade resurser att arbeta med tillsyn över gränsöverskridande 
avfallstransporter (GRÖT) i syfte att minska illegala transporter av bland annat 
CFC-haltig utrustning. Insatser i länen som bidrar till att minska utsläppen av 
bland annat kväveoxider från trafik och annan förbränning av fossila bränslen är 
viktiga. Majoriteten av länen har destruktionsanläggningar på sjukhus som minskar 
utsläppen av lustgas. Rätt omhändertagande av uttjänta produkter innehållande 
CFC är viktigt och information och tillsyn har här ökat i flera kommuner. 
SÄKER STRÅLMILJÖ:  Antalet hudcancerfall uppvisar en ökande trend i flertalet 
län. Arbete med att tillgängliggöra skuggiga miljöer för barn på skola och förskola 
ökar och tas upp i det kommunala detaljplanearbetet. Flera regioner arbetar med 
att höja kunskapen om vikten av att skydda sig mot för hög UV-strålning, speciellt 
när det gäller barn. Flera kommuner arbetar med tillsyn av solarieverksamheters 
egenkontroll samt hur de säkerställer 18-årsgränsen. I kommunal planering och 
vid ledningskoncessioner bevakas allmänhetens exponering för elektromagnetisk 
strålning i enlighet med SSM:s försiktighetsprincip.
INGEN ÖVERGÖDNING:  Övergödande ämnen kommer från jord- och skogsbruk, 
avloppsreningsverk, enskilda avlopp samt utsläpp från industrier. Problemen är 
större i södra Sverige och framförallt i kustvattnen. Utvecklingen sker långsamt 
och miljötillståndet påverkas alltjämt av inlagrade tidigare utsläpp. Även klimat -
förändringarna påverkar, till exempel genom ökad transport av framförallt fosfor. 
LOVA, LONA, och kommunernas arbete med enskilda avlopp,  avloppsreningsverk 
och dagvatten är viktiga åtgärder. Även åtgärder inom lantbruket via Greppa 
näringen och Landsbygdsprogrammet är viktiga. Det är viktigt att stöden har 
 långsiktighet.
LEVANDE SJÖAR OCH VATTENDRAG:  Åtgärder för vattenkvalitet, naturmiljö och 
ekosystem har positiva effekter. Vattendragens status är fortfarande bättre i norr 
än i söder. Den höga åtgärdstakten har fortsatt tack vare satsningar och projekt 
till exempel EU-projekt, Landsbygdsprogrammet, LOVA, LONA, ÅGP, Våtmarks -
satsningen och Greppa näringen. Åtgärdsarbetet ökar engagemanget och deltagandet 
från kommuner och aktörer längs vattendragen. Avrinningsområdesvisa åtgärds -
planer skapar en helhetsbild av det långsiktiga åtgärdsbehovet. Inventeringen av 
kulturmiljöer pågår i de flesta län och strategier tas fram för att kunna hantera 
motstående intressen. Det behövs mer fysiska åtgärder, kunskapsunderlag och 
skydd för natur- och kulturmiljöer. 314
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserGRUNDVATTEN AV GOD KVALITET:  Tillgången och kvaliteten på vattnet i Sverige 
är i stort god. Ökat vattenuttag och klimatförändringar har negativa effekter som 
minskad tillgång. Trycket ökar under vissa perioder på året och på vissa platser, 
som exempelvis Gotland och Åre. För att nå målet krävs ytterligare vattenskydds -
områden, sanering av förorenad mark och minskad påverkan från industri och 
jordbruk. samt en fortsatt satsning på dricksvatten. Länsstyrelserna i Blekinge, 
Halland, Kronoberg och Kalmar län har tillsammans med kommunerna lanserat 
kampanjen Vattensmart som uppmuntrar invånarna att hushålla med dricksvatten. 
Under 2018–2021 har de flesta län tagit fram vattenförsörjningsplaner. 
HAV I BALANS SAMT LEVANDE KUST OCH SKÄRGÅRD:  Många insatser sker, men 
för att nå målet krävs omfattande åtgärder inom Sveriges gränser och i samverkan 
med andra länder. Havsplanering, skydd av områden samt åtgärdsprogrammen för 
vatten- och havsmiljöförvaltningen är viktiga verktyg, men de behöver användas 
mera effektivt, följas upp och stöttas genom långsiktig finansiering. Uttag, utsläpp 
och fysisk påverkan måste styras av vad havsmiljön faktiskt tål och fokus på över-
vakning och åtgärder måste öka. Kunskapsuppbyggnaden om marina miljöer måste 
fortsätta för att säkerställa att resurser prioriteras till åtgärder som gör störst nytta. 
Insamlade data behöver tillgängliggöras och analyseras mer.
MYLLRANDE VÅTMARKER:  Restaureringar av våtmarker är en av flera åtgärder 
som bidrar till att förbättra ekosystemen. De åtgärder som görs är mycket positiva 
men det finns fortsatt mycket stora behov att bevara, restaurera och återskapa 
våtmarker för att nå miljömålet. Historiska dikningsföretag fortsätter dränera 
 våtmarker, samtidigt som dagens markanvändning och exploatering inte tar till -
räcklig hänsyn. Igenväxning på grund av upphörd hävd, kvävenedfall och klimat -
förändring är också ett växande problem. De senaste årens klimat med både torka 
och översvämningar har bidragit till ökat fokus på våtmarkernas positiva och för 
människan livsviktiga ekosystemtjänster.
LEVANDE SKOGAR:  Många insatser sker med skydd, hänsyn och skogsprogramarbete. 
I inget län är bedömningen att målet nås till 2030 med nu beslutade styrmedel. Den 
huvudsakliga trenden inom miljömålet är att utvecklingen är negativ. Trenden för 
Levande skogar är negativ i Norra Norrland, Södra Norrland, delar av Svealand 
(Värmland, Dalarna) samt delar av Götaland (Västra Götaland, Halland, Gotland). 
Kalmar län bedömer utvecklingen som oklar. I övriga län bedöms trenden som 
neutral. Behovet av naturvårdande skötsel i formellt skyddade områden lyfts allra 
tydligast av län belägna i södra delen av Sverige. Formellt skydd av skog är en viktig 
åtgärd i samtliga län, och detta lyfts även som ett behov framåt.
ETT RIKT ODLINGSLANDSKAP:  Åkerarealen i de sydligare länen minskar till större 
del på grund av rationalisering och tätortsutbyggnad jämfört med länen i norr där 
nedlagda jordbruk och igenväxning är den främsta orsaken. Utbyggd infrastruktur, 
fungerande service samt god livsmiljö är förutsättningar för att landsbygdsföretagare 
med familjer ska ha möjlighet till utveckling och konkurrenskraft. Kompetenshöjande  
insatser via landsbygdsprogrammet och lokala naturvårdssatsningen LONA bidrar 
till konkreta åtgärder i hela landet. Samverkansåtgärder med koppling till regionala 
livsmedelsstrategier ökar och ger nya förutsättningar till företagande och variation 
i landskapet med fokus på närproducerad mat. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser315STORSLAGEN FJÄLLMILJÖ:  Möjligheten att nå målet bedöms nära i den nordliga 
halvan av fjällområdet och som inte möjlig i den södra halvan, där exploatering 
och påverkan är större. Åtgärdstakten har varit hög tack vare ökade medel till 
skydd, skötsel och inventering. Där åtgärder genomförs kan man se en positiv 
utveckling och stora delar av fjällen har ett bra naturskydd. Klimatförändringar 
utgör ett allt större hot mot fjällens känsliga miljöer och arter, till exempel genom 
förändrad vegetation eller påverkan på fiskarternas sammansättning. Samtidigt 
ökar också fjällturismen vilket innebär ökat behov av hänsyn i känsliga miljöer. 
Exempel på åtgärder som bidrar till målet är renbruksplaner i Norrbotten, anläg -
gande av Lapplandsleden i Västerbotten, inventering av kulturmiljöer i Jämtland 
och arkeologisk utredning av Tandån i Dalarna.
GOD BEBYGGD MILJÖ:  Den bebyggda miljön präglas av målkonflikter mellan olika 
samhällsintressen. Ökad förtätning får fortsatt negativa konsekvenser för såväl 
fysisk miljö som för hälsa och livsmiljö. Natur- och kulturmiljö drabbas negativt 
och påverkan på människors hälsa tilltar. Åtgärder på olika platser bidrar dock 
till förbättringar och ett stort antal regioner och kommuner vidtar åtgärder för att 
stärka förutsättningarna för en hållbar planering, miljöanpassade transporter och 
för att hantera olika resurs- och materialflöden. Sett till befolkningsmängd och 
täthet finns samtidigt tydliga geografiska skillnader när det gäller kommunernas 
förutsättningar att ta fram planeringsunderlag, vidmakthålla kompetens och kunna 
göra investeringar. Genom den gröna omställningen är det i norra Sverige högre 
tryck på planering och byggande än tidigare. 
ETT RIKT VÄXT- OCH DJURLIV:  Ett omfattande åtgärdsarbete pågår i länen för att 
gynna biologisk mångfald och stärka ekosystemen. Trots detta minskar värdefulla 
habitat, många arter är hotade och främmande arter sprids. Markanvändning och 
exploatering bedöms som den främsta orsaken till att många arters livsmiljöer 
krymper och fragmenteras. Kunskapen om artskyddslagstiftning behöver öka men 
för att vända utvecklingen krävs större hänsyn och förändringar i markanvändning, 
exploatering och konsumtionsmönster inom flera samhällssektorer. Ytterligare tid 
och resurser krävs för att framtagna planer och strategier ska få effekt i hela land -
skapet, däribland för grön infrastruktur. 316
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserDe regionala bedömningarna för utvecklingen i miljön 2021
RÅU 2021 
(målen för klimat, ozon 
och strålmiljö bedöms 
inte regionalt)Frisk luft Bara  
naturlig 
försurningGiftfri 
miljöIngen över -
gödningLevande 
sjöar och 
vattendragGrundvatten 
av god  
kvalitetHav i balans samt 
skärgårdMyllrande 
våtmarkerLevande 
skogarEtt rikt  
odlings -
landskapStorslagen 
fjällmiljöGod  
bebyggd 
miljöEtt rikt 
växt- och 
djurliv
Blekinge
Dalarna
Gotland
Gävleborg
Halland
Jämtland
Jönköping
Kalmar
Kronoberg
Norrbotten
Skåne
Stockholm
Södermanland
Uppsala
Värmland
Västerbotten
Västernorrland
Västmanland
Västra Götaland
Örebro
Östergötland
Förklaring trendpilar:
riktning för utvecklingen i miljön.NEGA TIV: Utvecklingen i miljön är negati v.
OKLAR : Tillräckliga underlag för utvecklingen 
i miljön saknas Etappmålen 318
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserEtappmål om begränsad 
 klimatpåverkan 
ANSVARIG MYNDIGHET:  NATURV ÅRDSVERKET
Utslä pp av v äxthusgaser till år 2020 
Utsläppen f ör Sverige år 2020 b ör vara 40 procent lägre än utsläppen år 1990 och gäller 
för de verksamheter som inte omfattas av EU:s system f ör handel med utsläpps rätter. 
Detta innebär att utsläppen av v äxthusgaser år 2020 ska vara cirka 20 miljoner ton 
koldioxidekvivalenter lägre f ör den icke handlande sektorn i f örhållande till 1990 års 
nivå. Minskningen sker genom utsläppsreduktioner i Sverige och i form av investeringar 
i andra EU-länder eller flexibla mekanismer som mekanismen f ör ren utveckling 
(CDM). 
Utslä pp av v äxthusgaser till år 2030 
Växthusgasutsläppen i Sverige i ESR-sektorn (verksamheterna utanför EU:s system 
för handel med utsläppsrätter EU ETS) bör senast år 2030 vara minst 63 procent lägre 
än utsläppen år 1990. Hö gst åtta procentenheter av utsläppsminskningarna får ske 
genom kompletterande åtgärder. 
Utslä pp av v äxthusgaser till år 2040 
för handel med utsläppsrätter EU ETS) bör senast år 2040 vara minst 75 procent lägre 
än utsläppen år 1990. Hö gst tv å procentenheter av utsläppsminskningarna får ske 
Utslä pp av v äxthusgaser till år 2045 
Senast år 2045 ska Sverige inte ha några nettoutsläpp av v äxthusgaser till atmosf ären, 
för att därefter uppnå negativa utsläpp. F ör att nå nettonollutsläpp får kompletterande 
åtgärder tillgodoräknas. Utsläppen från verksamheter inom svenskt territorium ska 
vara minst 85 procent lägre än utsläppen år 1990.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser319Utslä pp av v äxthusgaser fr ån inrikes 
transporter 
Växthusgasutsläppen från inrikes transporter (utom inrikes luftfart som ingår i 
EU:s utsläppshandelssystem, EU ETS) ska minska med minst 70 procent senast år 
2030 jämf ört med år 2010. 
En omfattande redogörelse över arbetet i Sverige för att nå de fem etappmålen finns 
i Naturvårdsverkets underlag till regeringens klimatredovisning som publicerades 
i mars 2022.984
984  Naturvårdsverkets underlag till klimatredovisning enligt klimatlagen. Redovisning av regeringsuppdrag 
mars 2022.  320
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserEtappmål om  luftföroreningar
Minskning av nationella utsläpp av 
luftföroreningar
Utsläpp av kväveoxider, svaveldioxid, flyktiga organiska ämnen, ammoniak och 
partiklar PM2,5 ska senast år 2025 motsvara de indikativa reduktionsnivåerna för 
år 2025 som framgår av Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/2284 
om minskning av nationella utsläpp av vissa luftföroreningar, om ändring av direktiv 
2003/35/EG och om upphävande av direktiv 2001/81/EG.
Det har inte tagits fram någon ny scenarioberäkning sedan senaste årliga uppföljningen och 
bedömningen har därför inte ändrats. Sverige klarar inte det indikativa målet inom EU:s 
tak direktiv985 för kväveoxider och ammoniak med nuvarande styrmedel. 
Målet är inte uppnått än och bedöms inte  heller kunna nås till målåret.
Resultat
Ingen ny scenarioberäkning har tagits fram och bedömningen av etappmålet är därför 
 oförändrad jämfört med föregående år. Sverige klarar inte det indikativa målet för kväve -
oxider och ammoniak med nuvarande styrmedel. Inga beslut har fattats det senaste året 
som har en signifikant påverkan på etappmålet.
Analys
Målet är inte uppnått än och bedöms inte heller kunna nås till målåret. Nuvarande luft -
vårdsprogram behöver kompletteras med ytterligare åtgärder för att minska utsläppen 
av ammoniak och kväveoxider och dessa åtgärder behöver leda till minskade utsläpp 
redan till 2025.
985  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/2284 om minskning av nationella utsläpp av vissa luftföroreningar NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser321Betydelse för Agenda 2030
Åtgärder som genomförs för att klara de indikativa målen till 2025, samt åtaganden 
inom EU:s takdirektiv till 2030, kommer att bidra positivt till flera delmål inom 
Agenda 2030: 
• 2.4 (om hållbar livsmedelsproduktion och motståndskraftiga jordbruksmetoder), 
• 3.9 (om att minska antalet sjukdoms- och dödsfall till följd av skadliga kemikalier 
och föroreningar), 
• 11.6 (om att minska städernas miljöpåverkan) samt
• 13.2 (om att integrera åtgärder mot klimatförändringar i politik och planering).
Läs mer under uppföljningen av miljökvalitetsmålet Frisk luft . 322
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserEtappmål om farliga ämnen
Användning av biocidprodukter 
ANSVARIG MYNDIGHET:  KEMIKALIEINSPEKTIONEN 
Användningen av biocidprodukter med särskilt farliga egenskaper ska minska 
väsentligt till 2030.
Användningen av biocidprodukter med särskilt farliga egenskaper, så kallade 
 kandidatämnen, ska minska väsentligt till 2030.986 Syftet är att minska miljö- och 
hälsoriskerna kopplade till användningen av biocidprodukter och därmed bidra 
till att uppnå Generationsmålet  och flera miljökvalitetsmål.
Under 2021 har en kartläggning av nuläget genomförts och en plan för framtida 
uppföljning påbörjats. I dagsläget finns 22 kandidatämnen i biocidprodukter i  Sverige. 
Siffran kommer att ändras vartefter fler bedömningar av verksamma ämnen görs. 
Ett ämne, kreosot, stod för 98 procent av den försålda mängden kandidatämnen. 
Samverkan mellan myndigheter behövs för att etappmålet ska kunna nås.
Målet är inte uppnått än – osäker bedömning om målet kan nås till målåret.
Resultat 
Kartläggning av nuläget
För att möjliggöra uppföljning av användningen av biocidprodukter som  innehåller 
kandidatämnen har en kartläggning av nuläget gjorts avseende kandidatämnen 
i biocidprodukter i Sverige. 
Bakgrund
Biocidprodukter ska vara godkända för att få tillhandahållas på marknaden och 
användas. EU:s biocidförordning delar in biocidprodukter i 22 produkttyper, till 
exempel träskyddsmedel, insektsmedel och båtbottenfärger. Det är Kemikalie -
inspektionen, eller EU-kommissionen när det gäller unionsgodkända produkter, 
som ansvarar för att pröva ansökningar om godkännande av biocidprodukter 
avsedda för den svenska marknaden. 
Innan en biocidprodukt kan godkännas behöver produktens verksamma ämne 
utvärderas och godkännas inom EU. Verksamma ämnen kan vara godkända för 
användning i en eller flera produkttyper. Ämnen fastställs som kandidatämnen 
för substitution om de uppfyller något av kriterierna i artikel 10.1 i EU:s biocid-
förordning. Dessa kriterier är baserade på egenskaper som persistens, potential för 
986  Etappmål om användning av biocidprodukter 2021-01-28 M2021/00196 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser323bioackumulering, ekotoxicitet, hormonstörande egenskaper, toxicitet för människor 
eller potential att överföras till grundvatten. 
Kemikalieinspektionen gör bedömningen att verksamma ämnen i  biocidprodukter 
som är godkända som kandidatämnen för substitution under EU:s biocidförordning987, 
kan likställas med ”särskilt farliga ämnen” i miljökvalitets målet Giftfri miljö  eftersom 
målsättningen är att sådana ämnen på grund sina särskilt farliga egenskaper ska bytas 
ut och användningen upphöra.
Kandidatämnen i biocidprodukter i Sverige
Flera verksamma ämnen utvärderas fortfarande inom EU:s så kallade gransknings -
program988 för existerande verksamma ämnen. Det innebär att det för flera ämnen 
ännu inte är fastställt om de uppfyller något av kriterierna för att vara kandidat ämnen 
för substitution. Enligt EU-kommissionens senaste uppskattning i december 2021 
har drygt 40 procent av granskningsprogrammet slutförts. Övergångs bestämmelser 
i EU:s biocidförordning gör att medlemsstaterna kan tillämpa sina nationella regler 
för biocidprodukter som innehåller sådana ämnen som är under utvärdering. Det 
betyder för Sveriges del att flera biocidprodukter på den svenska marknaden ännu 
inte prövats för godkännande, då svenska äldre regler undantar vissa typer av biocid -
produkter från krav på godkännande.989 
Enligt EU:s kemikaliemyndighets (Echa) sammanställning990 i november 2021 
finns det 39 godkända verksamma ämnen som är kandidatämnen för substitution 
varav 22 förekommer i godkända produkter i Sverige.
Den 4 december 2021 fanns 450 biocidprodukter registrerade i Kemikalieinspek -
tionens register över godkända bekämpningsmedel. Av dessa innehöll 120  produkter 
minst ett kandidatämne för substitution.
Kandidatämnena ingår i produkter som tillhör fyra produkttyper, slembekämpnings -
medel (ett ämne), insektsmedel (sju ämnen), träskyddsmedel (fem ämnen) och medel 
mot gnagare (nio ämnen). 
Kemikalieinspektionens bekämpningsmedelsregister innehåller inte biocid-
produkter som innehar ett unionsgodkännande och för vilka EU-kommissionen 
fattar beslut om godkännande. Sådana godkända produkter finns registrerade i Echas 
offentliga databas för information om verksamma ämnen och godkända biocid-
produkter.991 I början av december 2021 fanns 139 unionsgodkända biocidprodukter 
registrerade. Det är osäkert hur många av dessa produkter som finns eller är avsedda att 
sättas ut på den svenska marknaden. För att undersöka om unionsgodkända produkter 
satts ut på den svenska marknaden kan uppgifter inhämtas från  Kemikalieinspektionens 
produktregister. Företag ska rapportera anmälningspliktiga kemiska produkter, inklusive 
biocidprodukter, till registret senast året efter utsättandet på den svenska marknaden. 
Ingen av de 139 produkterna innehöll dock något kandidatämne för substitution.
987  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 528/2012 av den 22 maj 2012 om tillhandahållande på 
marknaden och användning av biocidprodukter.
988  Kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1062/2014 av den 4 augusti 2014 om arbetsprogrammet för 
en systematisk granskning av alla existerande verksamma ämnen som används i biocidprodukter som avses 
i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 528/2012
989  Vilka biocidprodukter som omfattas av undantag från godkännandekravet framgår av Kemikalieinspektionens 
föreskrifter (KIFS 2008:3) om bekämpningsmedel. 
990  Listan ändras kontinuerligt utifrån att nya ämnen godkänns och fastställs som kandidatämnen eller när redan 
godkända ämnen ändrar status utifrån ny kunskap samt när godkännandet av ett kandidatämne inte förnyas. 
Sammanställningen från november 2021 är inte publicerad.
991  Echas databas innehåller information om samtliga biocidprodukter som godkänts enligt EU:s biociddirektiv 98/8/
EG eller EU:s biocidförordning. 324
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserTabell E.1  Kandidatämnen för substitution som ingår i godkända biocidprodukter i Sverige 
(december 2021) samt försålda mängder av ingående ämne i produkterna (år 2020)
Kandidatämne för substitution Försåld mängd (ton) Ingår i typ av biocidprodukt (produkttyp, PT)
Acetamiprid – Insektsmedel (PT 18)
Borsyra 70,4 Träskyddsmedel (PT 8)
Brodifakum < 0,1 Medel mot gnagare (PT14)
Bromadiolon < 0,1 Medel mot gnagare (PT14)
Difenakum < 0,1 Medel mot gnagare (PT14)
Difetialon < 0,1 Medel mot gnagare (PT14)
Dinatriumtetraborat1  0,8 Träskyddsmedel (PT 8)
Etofenprox – Insektsmedel (PT 18)
Fipronil – Insektsmedel (PT 18) 
Flokumafen * Medel mot gnagare (PT14)
Glutaraldehyd 14,8 Slembekämpningsmedel (PT12)
Imidakloprid < 0,1 Insektsmedel (PT 18)
Klorfacinon < 0,1 Medel mot gnagare (PT14)
Klotianidin < 0,1 Medel mot gnagare (PT14)
Kolekalciferol * Medel mot gnagare (PT14)
Kreosot 4651 Träskyddsmedel (PT 8)
Kumatetralyl < 0,1 Medel mot gnagare (PT14)
Lambda-cyhalotrin < 0,1 Insektsmedel (PT 18)
Permetrin 0,3 Träskyddsmedel (PT 8)
Insektsmedel (PT 18)
Propikonazol 12,3 Träskyddsmedel (PT 8)
Spinosad < 0,1 Insektsmedel (PT 18)
* Företagen anser sig inte kunna offentliggöra uppgifterna.  
– Försäljning saknas.  
1 Avser dinatriumtetraborat och dinatriumtetraboratpentahydrat. 
När det gäller biocidprodukter som för närvarande är undantagna från kravet på god -
kännande i Sverige visar uppgifter från Kemikalieinspektionens  produktregister att två 
kandidatämnen, glutaraldehyd och PHMB (1600; 1.8)992, förekommer i sådana produkter. 
Försålda mängder av verksamma ämnen i godkända biocidprodukter som ingår i 
försäljningsstatistiken993 var år 2020 cirka 7 320 ton och ungefär 65 procent (4 750 ton) 
av den mängden utgjordes av de 22 kandidatämnena.994 Ett verksamt ämne, kreosot, 
stod för 98 procent (4 651 ton) av den försålda mängden kandidat ämnen. 
Vid ett godkännande av en produkt som innehåller ett kandidatämne, och som 
ska prövas enligt EU:s biocidförordning, ska en jämförande bedömning göras för att 
avgöra om produktens användning helt eller delvis kan begränsas. Till november 2021 
har Kemikalieinspektionen genomfört närmare ett 60-tal jämförande bedömningar. 
Ingen av bedömningarna har resulterat i några begränsningar av godkännanden. 
992  Polyhexametylenbiguanidhydroklorid med ett genomsnittligt antalsmedelvärde för molekylmassa [Mn] på 1600 
och en genomsnittlig polydispersitet [PDI] på 1.8.
993  Försäljningsstatistiken innehåller inte ämnen som ingår i unionsgodkända biocidprodukter eller ämnen 
i biocidprodukter som för närvarande är undantagna från krav på godkännande. Inrapporterade kvantiteter av 
sådana produkter kan vid behov inhämtas från Kemikalieinspektionens produktregister.
994  Försålda kvantiteter av bekämpningsmedel år 2020. Kemikalieinspektionen, 2021. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser325Uppföljning av användningen av biocidprodukter 
Till en början begränsas uppföljningen av användningen till de biocidprodukter 
som innehåller kandidatämnen och som har ett godkännandeförfarande i dag. Allt 
eftersom verksamma ämnen i biocidprodukter identifieras som kandidatämnen, 
kommer vi ta in dem i uppföljningen. 
Uppgifter om vilka och antalet godkända biocidprodukter som innehåller 
 kandidatämnen kan inhämtas från Kemikalieinspektionens och Echas databaser 
över godkända biocidprodukter.  
För att följa upp om användningen av kandidatämnen för substitution minskar 
används den statistik över försålda mängder verksamma ämnen (i ton) av godkända 
bekämpningsmedel som Kemikalieinspektionen publicerar årligen. När det gäller 
unionsgodkända biocidprodukter som innehåller kandidatämnen inhämtas upp -
gifter om inrapporterade kvantiteter (i ton) från Kemikalieinspektionens produkt -
register.  
Halten av ett kandidatämne i biocidprodukter varierar stort, från 0,002 vikt- 
procent till 100 vikt-procent i godkända produkter, vilket påverkar den försålda 
mängden ämne per produkt. Ett kandidatämne, kreosot, som uppgår till 100 vikt-
procent i biocidprodukter stod för 98 procent av den försålda mängden kandidat -
ämnen. Vi avser därför att följa upp etappmålet per produkttyp och kandidatämne 
snarare än att mäta förändring av den sammanlagda mängden kandidatämnen.
Det är angeläget att följa upp tillgången på lämpliga biocidprodukter eller 
metoder som innebär lägre risk för hälsa och miljö. Ett sätt att göra detta, är att att 
följa upp antal jämförande bedömningar som leder till att biocidprodukter med 
kandidatämnen avslås eller begränsas.
Påbörjade insatser
Uppgifterna om vilka godkända biocidprodukter som innehåller kandidatämnen 
för substitution kommer att göras mer tillgängliga när Kemikalieinspektionens 
bekämpningsmedelsregister görs om och förbereds för att hantera öppna data. Det 
ökar möjligheten för användare av biocidprodukter att jämföra produkter och utifrån 
det kunna välja bort produkter som innehåller kandidatämnen för substitution om 
det finns bättre alternativ. Arbetet med att förbättra bekämpningsmedelsregistret 
påbörjas våren 2022. Ett förarbete har redan gjorts för att man ska kunna lägga in 
information om att ett ämne är ett kandidatämne. Denna information har också 
lagts till för befintliga produkter.
Kemikalieinspektionen har på olika EU-möten under året drivit att biocid-
behandlade varor tydligare ska regleras via villkor i ämnesgodkännanden. Detta 
för att undvika att biocidbehandlade varor för vilka riskerna inte har bedömts kan 
importeras och säljas på den svenska marknaden.  
Echa håller på att ta fram en vägledning om hur en analys av potentiella alter -
nativ till verksamma ämnen som är kandidatämnen ska utföras. Vägledningen riktar 
sig till både företag och behöriga myndigheter. Arbetet med vägledningen påbörjades 
under 2021. 
Trafikverket har ett nytt ramavtal för att övergå från impregnering av träsliprar 
med kreosotolja till impregnering med mindre miljö- och hälsopåverkan. Trafik -
verkets långsiktiga mål är att sluta använda miljö- och hälsofarliga ämnen så långt 
det är tekniskt och ekonomiskt möjligt. 326
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserAnalys
Kartläggningen av nuläget visar att en stor andel av biocidprodukterna på den 
svenska marknaden innehåller kandidatämnen, samt att de jämförande bedöm -
ningar som gjorts hittills inte lett till att något kandidatämne kunnat bytas ut.
Den vägledning som Echa arbetar med när det gäller analys av alternativ till 
verksamma ämnen kan bland annat leda till bättre jämförande bedömningar av 
icke-kemiska alternativ, eftersom sådan vägledning i stort sett saknas i dag. Men 
för att regeln ska vara effektiv krävs det också att det på marknaden finns tillgång 
till alternativa bekämpningsmedel eller metoder som är väsentligt säkrare för 
hälsa och miljö än de befintliga. De ska också vara tillräckligt effektiva och inte 
innebära andra nackdelar för användarna. Genom att framöver titta närmare på de 
jäm förande bedömningar som genomförts kan man få en bättre bild av om bristen 
på  substitution beror på att det saknas alternativ överlag eller på att tillgängliga 
alternativ inte är tillräckligt säkra eller effektiva.
I dagsläget ingår kandidatämnena i fyra olika produkttyper som vid använd -
ning exponerar människa och miljö på vitt skilda sätt. Kreosot utgör den absoluta 
merparten (98 procent) av kandidatämnen i biocidprodukter. Trafikverkets beslut 
att fasa ut kreosot kan visserligen bidra till en minskning av användningen av 
kreosot i Sverige och därmed minskade miljörisker. Men huvuddelen av den för -
sålda mängden kreosot används för att impregnera virke som sedan exporteras till 
andra länder. Det finns därför flera skäl till att minska användningen och därmed 
riskerna även från övriga kandidatämnen. En djupare analys av riskerna med olika 
typer av biocidprodukter som innehåller kandidatämnen för substitution kan visa 
på möjligheter att minska användningen och riskerna på andra sätt än genom 
substitution. 
Användning av växtskyddsmedel 
Användningen av växtskyddsmedel med särskilt farliga egenskaper ska 
minska väsentligt till 2030.
Användningen av växtskyddsmedel med särskilt farliga egenskaper ska minska 
väsentligt till 2030.995 Syftet är att minska miljö- och hälsoriskerna kopplade till 
användningen av växtskyddsmedel och därmed bidra till att uppnå Generations -
målet och flera miljökvalitetsmål. Etappmålet stämmer väl överens med kommis -
sionens målsättning kring växtskyddsmedel i dess jord-till-bord-strategi.
uppföljning påbörjats. I dagsläget finns 21 kandidatämnen i växtskyddsmedel i 
995  Etappmål om användning av växtskyddsmedel 2021-01-28 M2021/00195 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser327Sverige och försäljningen uppgick 2020 till 98,2 ton. Samverkan mellan flera myndig-
heter behövs för att etappmålet ska kunna nås.
Resultat
För att möjliggöra uppföljning av användningen av växtskyddsmedel som innehåller 
kandidatämnen, det vill säga verksamma ämnen med särskilt farliga egenskaper, har en 
kartläggning av nuläget gjorts avseende kandidatämnen i växtskyddsmedel i Sverige. 
Bakgrund
Ett verksamt ämne behöver vara godkänt inom EU för att få användas i växtskydds -
medel. Det är Kemikalieinspektionen som ansvarar för att pröva ansökningar om 
godkännande av växtskyddsmedel avsedda för den svenska marknaden.
Ämnen godkänns som kandidatämne för substitution om det uppfyller något 
av de villkor som finns uppräknade i punkt 4 i bilaga II till växtskyddsmedels -
förordningen (EG) nr 1107/2009.996
Kandidatämnen i växtskyddsmedel i Sverige
I december 2021 är 55 ämnen godkända som kandidatämnen för substitution inom 
EU. I Sverige finns 21 stycken av dessa ämnen i totalt 64 godkända produkter. Dessa 
kandidatämnen omfattas för närvarande av etappmålet. De förekommer endast i 
produkter för yrkesmässig användning. Det innebär att 16 procent av alla i Sverige 
godkända växtskyddsmedel (av totalt 388 produkter december 2021) innehåller 
 kandidatämnen för substitution. 
Försäljningen av verksamma ämnen i växtskyddsmedel var år 2020 totalt cirka 
2 000 ton. De kandidatämnen som fanns i godkända växtskyddsmedel 2021 utgjorde 
ungefär 5 procent (98,2 ton) av den totala mängden 2020. 
Sedan mitten av 1980-talet har Sverige arbetat med handlingsprogram som ska 
minska riskerna med växtskyddsmedel. Den senaste nationella handlingsplanen997 
för hållbar användning av växtskyddsmedel beslutades av regeringen i april 2019 
och den gäller för perioden 2019–2022. Jordbruksverket ansvarar för att samordna 
genomförande, uppföljning och utvärdering av målen, och för att ta fram en ny 
plan vart femte år. Det första målet i handlingsplanen är att riskerna för hälsa och 
miljö ska minska. En av indikatorerna för detta är Kemikalieinspektionens  riskindex. 
Indexet är framtaget som ett sätt att redovisa hur olika åtgärder har inverkat på 
hälso- och miljöriskerna med växtskyddsmedel i Sverige. Sedan beräkningarna 
 inleddes på 1980-talet och jämfört med 1988, då indexet = 100, har indikatorerna 
för både miljö och hälsa minskat med cirka 24 procent respektive 62 procent. De 
största minskningarna har dock skett tidigt under tidsperioden och de senaste 
decennierna har ingen minskning av indexet skett.998 
996  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1107/2009 av den 21 oktober 2009 om utsläppande av 
växtskyddsmedel på marknaden och om upphävande av rådets direktiv 79/117/EEG och 91/414/EEG
997  Sveriges nationella handlingsplan för hållbar användning av växtskyddsmedel för perioden 2019–2022 – 
Regeringen.se
998  Utvärdering av den nationella handlingsplanen för hållbar användning av växtskyddsmedel för perioden  
2019–2022, Rapport 2021:10 328
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserTabell E.2  Kandidatämnen för substitution som ingår i godkända växtskyddsmedel i Sverige 
(december 2021)
Kandidatämnen för substitution Försåld mängd 2020 (ton) Typ av växtskyddsmedel
Aklonifen 11,9 Herbicid
Bensovindiflupyr 7 Fungicid
Cyprodinil 2,7 Fungicid
Difenokonazol 9,5 Fungicid
Diflufenikan 19,1 Herbicid
Esfenvalerat <0,1 Insekticid
Fludioxonil 8 Fungicid
Fluopikolid 3,2 Fungicid
Gamma-cyhalotrin 0,3 Insekticid
Imazamox < 0,1 Herbicid
Ipkonazol < 0,1 Fungicid
Isopyrazam 2,6 Fungicid
Kizalofop-P-tefuryl -  Herbicid
Metalaxyl < 0,1 Fungicid
Metkonazol 0,5 Fungicid
Metribuzin 4,7 Herbicid
Metsulfuronmetyl 0,1 Herbicid
Paklobutrazol < 0,1 Tillväxtregulator
Pirimikarb < 0,1 Insekticid
Propyzamid 7,6 Herbicid
Tebukonazol 20,9 Fungicid
SUMMA 98,2
-  En produkt med kizalofop godkändes första gången 2021 och var därför inte med i statistiken.
För att övervaka tendenserna vad gäller minskade risker vid användning av växt -
skyddsmedel, vilket är ett av syftena med direktiv 2009/128/EG999, ska harmoniserade 
riskindikatorer fastställas. De ska mäta framstegen att uppnå syftet på unionsnivå. 
Indikatorerna kan också användas nationellt för att se om riskerna ökar eller minskar 
i respektive land. Det finns två harmoniserade riskindikatorer för  växtskyddsmedel, 
HRI1 som baseras på de mängder verksamma ämnen i växtskyddsmedel som släpps 
ut på marknaden och HRI2 som baserad på antalet beviljade nöddispenser. För 
etappmålet är indikatorn HRI1 den mest relevanta. Trenden för HRI1 är positiv och 
nedåtgående, både inom EU och i Sverige. Inom EU har det varit en minskning med 
30 procent1000 och i Sverige är trenden en minskning med 37 procent1001 räknat från 
2011-års värde.
Tabell E.3 Trenden för HRI1 inom EU och Sverige
HRI1 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019
EU-27 123 108 103 106 108 102 91 92 87
Sverige 101 117 82 94 88 74 77 67 64
999  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/128/EG av den 21 oktober 2009 om upprättande av en ram för 
gemenskapens åtgärder för att uppnå en hållbar användning av bekämpningsmedel
1000  https:/ /ec.europa.eu/food/plants/pesticides/sustainable-use-pesticides/farm-fork-targets-progress/eu-trends_en  
1001  https:/ /jordbruksverket.se/jordbruket-miljon-och-klimatet/giftfri-miljo#h-Riskindikatorerforvaxtskyddsmedel   NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser329Vid ett godkännande av en produkt som innehåller ett kandidatämne ska en 
jämförande bedömning göras för att avgöra om produkten kan substitueras. Till 
oktober 2021 har ett 30-tal jämförande bedömningar genomförts av Kemikalie -
inspektionen. Ingen har resulterat i att någon användning av produkter med 
 kandidatämnen har kunnat substitueras. 
Uppföljning av användningen av växtskyddsmedel 
används den statistik över försäljningsmängder (i ton) av bekämpningsmedel som 
Kemikalieinspektionen publicerar årligen. För att följa upp om det blir en förändring 
av antalet godkända växtskyddsmedel med kanditatämnen används Kemikalie -
inspektionens databas över godkända växtskyddsmedel. 
Risker för hälsa och miljö som påverkas av användningen av kandidatämnen 
kan följas upp genom Kemikalieinspektionens riskindex och EU-kommissionens 
harmoniserade riskindikator 1(HRI1).
Det är angeläget att följa upp tillgången på lämpliga växtskyddsmedel eller 
följa upp antal jämförande bedömningar som leder till att växtskyddsmedel med 
Om ett ämne är ett kandidatämne för substitution framgår sedan våren 2021 i 
bilaga 1 till Kemikalieinspektionens beslut om växtskyddsmedel, vilka publiceras 
i Kemikalieinspektionens bekämpningsmedelsregister. Uppgifterna kommer att 
göras mer tillgängliga när bekämpningsmedelsregistret görs om och förbereds för 
att hantera öppna data. Det ökar möjligheten för användare av växtskyddsmedel 
att jämföra produkter och utifrån det kunna välja bort produkter som innehåller 
kandidatämnen för substitution om det finns bättre alternativ. Arbetet med att 
förbättra bekämpningsmedelsregistret påbörjas våren 2022.
Många produkter med kandidatämnen har kommit in på den svenska mark -
naden genom ömsesidigt erkännande av en annan medlemsstats godkännande. 
Kemikalieinspektionen kommer under 2022 att påbörja ett arbete med att se om 
det går att begränsa möjligheten för ömsesidigt erkännande av produktgodkän -
nanden som innehåller kandidatämnen. Enligt Växtskyddsmedelsförordningens 
artikel 41 ska en medlemsstat godkänna ett växtskyddsmedel genom ömsesidigt 
erkännande. I det fall ansökan gäller ett medel som innehåller ett kandidatämne 
för substitution, så får medlemsstaten godkänna medlet.
Användningen av växtskyddsmedel kan minskas och göras mer effektiv med 
hjälp av riktade behandlingsmetoder så som precisionsbekämpning och annan 
teknikutveckling. Det pågår arbete både nationellt och internationellt som kan 
vara intressant att följa. 
Tre av kandidatämnena stod för drygt hälften av den totala användningen av 
kandidatämnen under 2020. Det gäller tebukonazol, diflufenikan och aklonifen. 
I juni 2018 lanserades den så kallade diflufenikankampanjen genom Säkert växtskydd  
där bland andra Kemikalieinspektionen, Jordbruksverket och Naturvårdsverket 
samarbetat för att genomföra en fördjupad dialog och informationskampanj kring 
diflufenikan i Skåne. Inriktningen på arbetet har varit att medvetandegöra lant -
brukare om miljöproblem med diflufenikan, öka implementeringen av integrerat  330
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserväxtskydd, skapa högre efterlevnad av användarvillkor och förstärkt hänsyn vid 
användning av produkter som innehåller ämnet, och att sänka den totala använd -
ningsintensiteten av diflufenikan. Resultatet av diflufenikankampanjens första tre 
år 2018–2020 har nu utvärderats1002 för att ge underlag till beslut om möjliga behov 
av och inriktning på ytterligare åtgärder. Utvärderingen visar att kampanjen så här 
långt inte haft någon effekt på den försålda mängden diflufenikan eller på halterna 
i ytvatten. 
Analys
Kartläggningen av nuläget visar att 16 procent av växtskyddsmedlen på den svenska 
marknaden innehåller kandidatämnen, samt att de jämförande bedömningar som 
gjorts hittills inte lett till att något kandidatämne kunnat bytas ut. För att regeln om 
jämförande bedömningar ska vara effektiv krävs det att det på marknaden finns 
tillgång till alternativa bekämpningsmedel eller metoder som är väsentligt säkrare 
för hälsa och miljö än de befintliga. De ska också vara tillräckligt effektiva och inte 
jämförande bedömningar som genomförts kan man få en bättre bild av om bristen 
på substitution beror på att det saknas alternativ överlag eller på att tillgängliga 
En djupare analys av riskerna med olika typer av växtskyddsmedel som inne -
håller kandidatämnen för substitution kan visa på möjligheter att minska använd -
ningen och riskerna med hjälp av andra insatser än substitution. Etappmålet handlar 
primärt om att begränsa användningen av dessa ämnen. De handlingsplaner som 
genomförts sedan 80-talet i Sverige, med mål och åtgärder för att begränsa risker 
och användning av växtskyddsmedel, har visat att användningen kan begränsas 
utan att det har äventyrat odlingssäkerheten. I detta sammanhang är Jordbruks -
verkets utbildningsprogram för användare, stöd genom rådgivning samt regler om 
integrerat växtskydd med mera viktiga instrument. En grundläggande förutsätt -
ning för att detta arbete ska fungera är att det synliggörs för alla parter till exempel 
rådgivare och lantbrukare vilka verksamma ämnen och produkter som berörs av 
etappmålet. Förändringarna som görs i bekämpningsmedelsregistret kommer att 
bidra till detta men informationen kan behöva spridas även på andra sätt. 
Värt att notera är att tre av kandidatämnena i dag står för drygt hälften av 
den totala användningen av kandidatämnen. Ett av dessa ämnen är diflufenikan. 
Diflufenikankampanjen har inte lett till någon minskad användning eller försälj -
ning av växtskyddsmedel i Skåne. Man behöver även i fortsättningen tillämpa 
integrerat växtskydd och rekommendationer om förstärkt hänsyn men kan också 
behöva föreslå andra tillvägagångssätt för att minska riskerna i miljön. 
1002  Boström, G., Gönczi, M. 2021. Utvärdering av effekter av diflufenikankampanjen 2018 – 2020. Styrande 
faktorer för uppmätta halter av diflufenikan i ytvatten. Sveriges lantbruksuniversitet. CKB rapport 2021:1. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser331Läkemedel i miljön
ANSVARIG MYNDIGHET:  NATURVÅRDSVERKET OCH LÄKEMEDELSVERKET
Regleringar och andra åtgärder för att minimera negativa miljöeffekter av 
läkemedel ska finnas på plats i Sverige, i EU eller internationellt senast 2030.
Det pågår en rad intiativ på nationell och EU-nivå som sammantaget leder mot 
minskade negativa miljöeffekter av läkemedel. Här redovisas de intaitiv som pågår 
inom ramen för Läkemedelverkets respektive Naturvårdsverkets arbete med att 
mininera miljöeffekter av läkemedel.
Den sammantagna bedömningen som myndigheterna gör är att målet inte är 
uppnått än, men bedöms kunna uppnås till målåret. För att etappmålet som helhet 
ska nås krävs dock fortsatt politisk prioritering och samverkan nationellt, inom EU 
och internationellt. 
Målet är inte uppnått än, men bedöms kunna uppnås till målåret.
Resultat
Det tidigare etappmålet för Läkemedel i miljön  (dnr M2013/2682/Ke) baserades på 
det förslag som togs fram i strategin för Sveriges arbete för miljökvalitetsmålet 
Giftfri miljö1003 och har varit centralt för att driva frågor om ökad miljöhänsyn i 
läkemedelslagstiftningen. Det nya etappmålet (dnr M2021/00194) är en vidare -
utveckling av det tidigare etappmålet och innefattar förutom regleringar även 
andra åtgärder. 
Läkemedelsverkets utveckling och förtydligande av det tidigare  etappmålet 
pekade på fyra områden inom läkemedelslagstiftningen som skulle bidra till 
 minskad miljöpåverkan av läkemedel vid tillverkning och användning: 
a) förbättra kunskap, 
b) tillgängliggöra miljöinformation, 
c) ökad miljöhänsyn i nytta-/riskbedömning och 
d) begränsa utsläpp av aktiv substans vid tillverkning.1004 
Med avseende på det nya etappmålet är ett läkemedels hela livcykel och de identifie -
rade områdena viktiga delar för åtgärder genom lagstiftning eller annat förändrings -
arbete.
Läkemedelsverket genomför löpande insatser genom föreläsningar och semi -
narier, nationellt och på EU-nivå, för att öka den internationella förståelsen för 
ökad miljöhänsyn inom läkemedelslagstiftningen inom EU och internationellt. 
Bland annat betonar Läkemedelsverket behovet av att begränsa utsläpp av aktivt 
1003  SOU 2012:38 (2013) Minska riskerna med farliga ämnen! Strategi för Sveriges arbete för en giftfri miljö. 
Delbetänkande av Miljömålsberedningen. http:/ /www.regeringen.se/rattsdokument/statens-offentliga-utredningar
1004  Miljöhänsyn i läkemedelslagstiftningen (2020), rapport från Läkemedelsverket . 332
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserämne, speciellt antibiotika, från tillverkningen. Efter Upphandlingsmyndighetens 
publicering av kriterier vid upphandling av läkemedel har regionerna tagit fram 
en vägledning som innehåller skärpta upphandlingskriterier. Regionerna har ökat 
arbetet med att minska förskrivning av vissa miljöbelastande läkemedel.
Den EU-gemensamma arbetsgrupp för läkemedel i miljön som bildades under 
2020 på anmodan från EU-kommissionen (DG SANTE), och där Läkemedelsverket 
är ordförande, har arbetat vidare i syfte att konkretisera strategins mål. En enkät 
har skickats ut för att kartlägga hur EU:s medlemsländer arbetar med de områden 
som rör strategins mål, för att på så sätt få information även från de länder som 
inte ingår i arbetsgruppen. Sammanställning och fortsatt arbete med enkätsvaren 
kommer att fortsätta under 2022. Arbetsgruppen fick under 2021 även ett utökat 
mandat att ta fram ett så kallat ”concept paper” inom miljö inför revision av lag -
stiftningen för humanläkemedel. Dokumentet beskriver möjligheter till förbättrad 
lagstiftning med avseende på miljöriskbedömningar vid ansökan om godkännande, 
villkor för användning av läkemedel samt miljöhänsyn vid tillverkning av antibiotika 
och lämnades över till EU-kommissionen i mars 2022.
För att åstadkomma förbättrad kunskap genom bättre krav i miljöriskbedöm -
ningar har Läkemedelsverket verkat för att EU ska genomföra en översyn av riktlinjen 
för miljöriskbedömningar som görs för human läkemedel.1005 En arbetsgrupp, i vilken 
Läkemedelsverket deltar, har tagit fram ett utkast på ny riktlinje. Remissförfarande 
har pågått under 2019–2020, och den nya riktlinjen planeras att slutföras under 
2022.1006
Arbetet med att implementera den nya EU-förordningen för  veterinärmedicinska 
läkemedel (EU 2019/6), som trädde i kraft den 28 januari 2022, har inletts med del -
tagande från Läkemedelsverket där bland annat åtgärder för att minska antibiotika-
resistens via miljön och restriktioner för ämnen med särskild miljörisk ingår. I 
skälssatserna 32 och 68 anges lagstiftningens syfte och vilka åtgärder som bör vidtas 
för att minska utsläpp av aktiva kemiska ämnen vid tillverkningen av veterinär-
medicinska läkemedel. En utredning från EU-kommissionen som genomförts 
enligt Artikel 156 i EU 2019/6 indikerar att det går att utveckla ett aktivsubstans -
baserat system (till skillnad från dagens produktbaserade system) för att granska 
och sammanställa miljö  egenskaper hos de kemiska ämnen som ingår i veterinär -
medicinska läkemedel.1007 Läkemedelsverket har gett sitt stöd till denna tanke och 
kommer att följa utvecklingen av detta. Vidare deltar Läkemedelsverket fortlöpande 
i översynen av de nya riktlinjerna för miljöriskbedömningen av veterinärläkemedel. 
En avsiktsförklaring mellan Läkemedelsverket och E-hälsomyndigheten har 
formulerats under 2021 i syfte att utveckla tillgängliggörande av miljöinformation 
om läkemedelssubstanser med särskild fokus på statistik.
Trots mångårig nationell och internationell rapportering om läkemedels -
substanser i miljön är regleringen otillräcklig för att begränsa spridning och  därmed 
miljöpåverkan. Ett läkemedels eventuella miljörisker kan till exempel enligt gällande 
nationellt regelverk inte beaktats i den sammantagna bedömningen vid beslut om 
försäljning utanför öppenvårdsapotek. I regleringsbrevet för 2021 fick Läkemedels -
verket i uppdrag att utreda om miljöskadlighet ska ligga till grund för  bedömning om 
1005  Environmental risk assessment of medicinal products for human use (EMA/CHMP/SWP/4447/00 corr1, juni 
2006) http:/ /www.ema.europa.eu/ema/
1006  https:/ /www.ema.europa.eu/en/environmental-risk-assessment-medicinal-products-human-use
1007  https:/ /op.europa.eu/en/publication-detail/-/publication/03055c4d-42a6-11ec-89db-01aa75ed71a1/language-
en/format-PDF/source-243449059 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser333receptfria humanläkemedel bör säljas på andra försäljningsställen än öppenvårds -
apotek. Uppdraget redovisades till regeringen i december 2021 med slutsatsen att 
det är vetenskapligt och praktiskt genomförbart och även lämpligt att miljörisker vägs 
in som ett av flera kriterier när myndigheten bedömer om ett receptfritt human -
läkemedel ska få säljas även utanför öppenvårdsapotek. Fyra olika alternativa till -
vägagångssätt för miljöriskbedömningen föreslogs och att miljöklassningar enligt 
andra regelverk ska kunna beaktas. För att möjliggöra detta föreslogs författnings -
ändringar.
I maj 2021 fick Läkemedelsverket ett regeringsuppdrag att, i samverkan med 
Tandvård- och läkemedelsförmånsverket (TLV) och E-hälsomyndigheten, utveckla 
och förbereda för en försöksverksamhet gällande att införa en miljöpremie i 
 läkemedelsförmånssystemet. Läkemedelsverket har under 2021 arbetat med 
informationsinsamling och framtagande av miljökriterier. Försöksverksamheten 
ska inledningsvis omfatta en begränsad del av periodens vara-systemet (human -
läkemedel) och inriktas på könshormoner, antibiotika och NSAID. Uppdraget 
ska slutrapporteras i oktober 2022. 
Läkemedelsverket deltar i Nordiska ministerrådets expertgrupp för antimikrobiell 
resistens där diskussioner om fortsatt nordiskt samarbete inom AMR diskuteras 
löpande. Ett exempel är resultatet av den kartläggning av miljöövervakning av 
antibiotika och antibiotikaresistens i de nordiska länderna som publicerades av 
Läkemedelsverket i december 2020.1008 
Läkemedelsverket har i uppdrag att inrätta och ansvara för ett Kunskapscentrum 
för läkemedel i miljön. Kunskapscentrumet ska bidra till att minimera miljö påverkan 
av läkemedel för människor, djur och miljö – nu och för framtida generationer. 
Verksamheten har under 2021 fortsatt sitt arbete för att öka kunskapen inom 
området bland annat genom omvärldsbevakning och kommunikation. Kunskaps -
centrum har stärkt dialog och samverkan genom att fungera som en nationell 
platt form för svenska aktörer. I november 2021 invigdes ett nationellt myndighets -
nätverk som syftar till att komplettera befintliga nätverk och underlätta informa -
tionsutbyte mellan myndigheter som arbetar med frågor kopplande till läkemedel 
i miljön genom läkemedels hela livscykel, samt erbjuda en plattform för dialog och 
samverkan. Utöver detta har Kunskapscentrum även initierat dialog och samverkan 
med internationella aktörer, bland annat inom ramen för EU:s Östersjöstrategi. Ett 
exempel är det nära samarbete med Policy Area Hazard  som leds av Naturvårds -
verket och Baltic Sea Pharma Platform och som under 2021 resulterade i ett gemen -
samt webbinarium kring läkemedel i miljön med fokus på antimikrobiell resistens 
i Östersjöregionen. Seminariet samlade över hundra deltagare från 16 länder. 
Kunskapscentrum har tillsammans med Uppsala universitet tagit fram en kurs, 
”Läkemedel i miljö” (7,5 hp), för farmacistudenter som gavs för första gången hösten 
2021. Fokus på kursen var att ge en bred översikt av konsekvenser av läkemedel i 
miljön och öka kunskaper kring möjligheter att minska belastningen av läkemedel 
i miljön längs hela livscykeln. Antibiotika och antibiotikaresistens var ett genom -
gående tema. Föreläsarna var inbjudna experter från hela livscykeln och utöver att 
Kunskapscentrum deltog som föreläsare och examinatorer har även andra kollegor 
på Läkemedelsverket deltagit under kursens gång. Kursen planeras att ges två 
gånger per år.
1008  Nordic environmental monitoring of antibiotics and antibiotic resistance, Report from the Swedish Medical 
Products Agency, date: 2020-11-27, dnr: 1.1.5-2020-101810. 334
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserNaturvårdsverkets har sedan 2018 fram till 2023 i uppdrag att fördela bidrag till 
kommuner för kunskapshöjande åtgärder och investeringar i teknik för rening av 
läkemedelsrester och andra mikroföroreningar på avloppsreningsverk. Satsningen 
har hittills resulterat i att ett antal fullskaleanläggningar har uppförts och ett brett 
kunskapslyft för bransch, konsult- och entreprenörsled samt hos prövningsmyndig-
heter. Samtliga beviljade projekt har i uppfylllande av sina kommunikationsplaner 
bidragit till uppmärksamhet kring satsningen och informationsspridning till 
allmänheten. Projektens egna kommunikationsinsatser har förstärkts av visat 
intresse från riks- och lokalmedia. 
Inom initiativet Antibiotikasmart® Sverige1009 pågår arbete med att ta fram 
 kriterier för ”antibiotikasmarta” verksamheter i kommun och region. Under 2021 
har kriterier för kommunala VA-anläggningar tagits fram i samverkan med yrkes -
verksamma och berörda parter. Kriterierna innefattar bland annat krav på halt -
mätning av utvalda antibiotikasusbtanser i utgående vatten från reningsverk.
De framtagna kriterierna ska testas och utvärderas av pilotverksamheter under 
2022–2023. Därefter ska de finaliseras och implementeras i de verksamheter som 
är intresserade. Initiativet leds av Folhälsomyndigheten och RISE.
Resultat och arbete inom nationella och regionala miljöövervaknings- och 
screeningprogram, liksom arbete med havs- och vattenförvaltning, bidrar till att 
skapa en bild av vilka områden som bör prioriteras vid framtida insatser och 
att tydliggöra miljöpåverkan. Kunskapsluckor finns fortfarande gällande under 
vilka förutsättningar uppgradering av avloppsreningsverken kan motiveras givet 
svenska förhållanden. Resultat från en kommande systematisk litteraturöversikt 
över avloppsvattens miljöpåverkan, utförd av Formas i samverkan med Naturvårds -
verket och av Naturvårdsverket initierade utredningar, kommer tillsammans med 
kostnadsdata och erfarenheter från bidragsprojekten ge ett kunskapsunderlag att 
bygga vidare på, innan det kan avgöras om nationell reglering av avloppsrenings -
verkens utsläpp behövs och hur en sådan reglering i så fall bör se ut för att balansera 
kostnader med miljönytta. 
Analys
Målet kan sägas vara delvis uppnått, bland annat genom att revidering av riktlinjen 
för miljöriskbedömning för humanläkemedel pågår och att arbetet med att inför 2022 
implementera den nya EU-förordningen för veterinärmedicinska  läkemedel har 
inletts. Vid framtagandet av förordningen har Sverige haft möjlighet att påverka 
EU-lagstiftningen med ökade krav på miljöhänsyn för veterinärmedicinska läke -
medel. För flera av miljökraven behöver dock detaljerade regler utformas inom 
ramen för denna lagstiftning eller annan lämplig EU-lagstiftning.
En revidering av lagstiftningen för humanläkemedel är inte beslutad, men 
förberedelser inför en eventuell revidering har påbörjats.1010 Läkemedelsverkets 
medverkan till det dokument (concept paper) som ska beskriva möjligheter till 
 förbättrad lagstiftning är exempel på detta. Detta samarbete med andra medlems -
länder bidrar till att nå europeisk samsyn kring behovet av krav på miljöhänsyn 
1009  https:/ /www.folkhalsomyndigheten.se/antibiotikasmart-sverige/om-oss/
1010  https:/ /ec.europa.eu/info/law/better-regulation/have-your-say/initiatives/12963-Oversyn-av-EUs-allmanna-
lakemedelslagstiftning_sv NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser335inom läkemedelslagstiftningen. Två exempel på föreslagna åtgärder är att miljö -
information om läkemedelssubstanser görs sökbar och tillgänglig i en officiell 
databas samt att utsläpp begränsas vid tillverkning av läkemedel. Krav om utsläpps -
begränsningar inom ramen för god tillverkningssed (GMP) behöver samordnas med 
länder även utanför EU, dels för att nå största möjliga effekt, dels för att harmonisera 
kraven.
Den arbetsgrupp som finns för att konkretisera åtgärder kopplade till EU- 
kommissionens strategi för läkemedel i miljön1011, och där Läkemedelsverket har en 
ledande roll som ordförande, arbetar inom flera områden, exempelvis effektivare 
miljöriskbedömning av läkemedel och förbättrad hantering av oanvända läkemedel 
bland medlemsstaterna. EU-strategin liksom den nya veterinärmedicinska för -
ordningen samt ett ökande konsumentintresse är exempel på initiativ som leder 
till en större internationell vilja framöver att genomföra åtgärder för att minska 
miljöpåverkan av läkemedel.
Enligt Läkemedelsverkets uppfattning har miljölagstiftningen och human -
läkemedelslagstiftningen tidigare haft få beröringspunkter. Genom att beakta 
miljörisker vid bedömning av försäljning utanför öppenvårdsapotek kommer de 
båda i princip skilda rättsområdena att närma sig varandra. Även om ett begränsat 
antal läkemedel säljs utanför öppenvårdsapotek bedömer Läkemedelsverket att 
införande av ett miljökriterium har ett signalvärde genom att miljörisker med vissa 
läkemedel medvetandegörs, både för konsumenten och läkemedelsindustrin.
Uppdraget med att utveckla en försöksverksamhet gällande att införa en miljö -
premie i läkemedelsförmånssystemet förväntas i förlängningen leda till att de 
läkemedel som TLV utser till periodens vara, och därmed omfattas av läkemedels -
förmånen i högre grad än tidigare, kommer att vara tillverkade på ett mer hållbart 
sätt, sett ur aspekten utsläpp av aktiv substans vid tillverkning.
Kunskapscentrums arbete förväntas underlätta måluppfyllelse av nationella 
och internationella miljömål som är kopplade till området läkemedel i miljön (till 
exempel Agenda 2030, Generationsmålet , Giftfri miljö  och etappmålet för Läke ­
medel i miljön ). Genom sitt arbete verkar Kunskapscentrum som en katalysator 
för dialog och samverkan kring åtgärder längs läkemedels hela livscykel på både 
nationell och internationell nivå. Genom de aktiviteter (seminarium, workshops, 
kurser med mera) som arrangeras bidrar Kunskapscentrum till att öka och sprida 
kunskapen om läkemedel i miljön samt vilka åtgärder som krävs för att minimera 
negativ påverkan av läkemedel i miljön. Genom att medverka i interna och externa 
arbetsgrupper på nationell och internationell nivå bidras även till arbetet med att 
utvärdera och utveckla nya styrmedel inklusive lagstiftning.
I många fall finns tillräckligt med kunskap för att kunna vidta åtgärder som 
minskar negativa effekter av läkemedelsrester i miljön, exempelvis genom att minska 
utsläpp vid produktion, utveckla riskminskningsåtgärder och, där möjligt, minska 
användningen av ämnen som påverkar miljön eller bidrar till utveckling av anti-
mikrobiell resistens och modernisera avloppsrening. På flera områden behövs dock 
ytterligare kunskap om läkemedels påverkan på miljö och hälsa. För att etappmålet 
som helhet ska nås krävs politisk prioritering och samverkan nationellt, inom EU 
och internationellt.
1011  Europeiska unionens strategi om läkemedel i miljön, COM(2019) 128 final/2  336
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserFrågeställningar kring svenska avloppsreningsverks roll som spridningsväg och 
relevans av utsläppsreglering eller annan typ av reglering kommer att behöva 
 hanteras i kommande EU-förhandlingar om nytt avloppsdirektiv och nytt slam -
spridningsdirektiv.
Insatser för att nå etappmålet bidrar till uppfyllelse av följande delmål i Agenda 
2030: 3.8, 3.9, 6.3, 6.6, 12.4, 14.1 och 15.1.
Utsläpp av dioxin
Senast 2030 ska utsläpp av dioxin från punktkällor vara kartlagda och 
 minimerade.
Minskningstakten för halten dioxin i miljön behöver öka för att inom rimlig tid nå 
en acceptabel nivå i enlighet med miljömålet om giftfri miljö. Fortsatt forskning 
och utredning behövs därför för att bättre kunna kartlägga och kvantifiera signifi -
kanta punktkällor till utsläpp av dioxin. 
Beroende på utsläppskällans karaktär varierar sannolikt förutsättningarna för 
effektiva åtgärder och det är i dagsläget svårt att bedöma i vilken omfattning och var 
och hur som utsläppen kan minskas ytterligare. Nya åtgärder för att nå ytterligare 
minskningar förväntas bli svårare och mer kostsamma jämfört med åtgärder som 
vidtagits fram till i dag.
Resultat
Dioxinrapport för underlag till och vägledning i det 
 fortsatta arbetet med etappmålet
År 2018 initierades en samverkansåtgärd av Naturvårdsverket tillsammans med 
andra intresserade och berörda myndigheter inom Miljömålsrådets ram. Den över -
gripande målsättningen med denna miljömålsrådsåtgärd var att halterna dioxin och 
dioxinlika PCB:er i all fisk i svenska vatten senast 2030 ska vara så låga att fisken 
kan ätas utan risk – även av barn och kvinnor i fertil ålder.
Samverkansåtgärden avslutades under förra året med en rapport skriven i bred 
samverkan mellan myndigheter, industri och akademi i syfte att sammanställa 
kunskapsläget och peka ut riktningen i det fortsatta åtgärdsarbetet. Rapporten 
– Nationella åtgärder för en förbättrad dioxinsituation , Rapport 6991 – samman-
ställer översiktligt nuvarande kunskapsläge kring dioxinsituationen i Sverige  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser337 avseende hälso- och miljötillståndet och de åtgärder som har vidtagits, fortsatt 
vidtas och de nya åtgärder som övervägs att vidtas i framtiden.
Miljömålsrådsåtgärden bedöms ha skapat förutsättningar för en ökad takt i 
arbetet med att nå acceptabla nivåer av dioxin, framför allt genom ökad samverkan 
mellan berörda aktörer. Rapporten har även bidragit till ökad kunskap om bland 
annat dioxinsituationen i Sverige, behovet av förbättring för hälsa och miljö, samt 
gett en ökad insikt om både utmaningar och möjligheter i det fortsatta arbetet med 
nationella åtgärder, framför allt avseende olika källors inbördes betydelse och prio -
ritering bland dessa i det fortsatta arbetet. Bland annat har ett utvecklings projekt 
påbörjats mellan Naturvårdsverket och industrin för att förbättra kvaliteten på 
den nationella utsläppstatistiken av dioxin. Det har lett till att emissionsfaktorer 
avseende dioxinutsläpp till luft från skogsindustrin har reviderats och utveckling 
av motsvarande emissionsfaktorer för bland annat mellanlager av avfall kommer 
att fortsätta under kommande år. 
Analys
Halterna av dioxin fortsätter att sjunka, men för att nå en acceptabel nivå i enlighet 
med miljömålet om giftfri miljö, det vill säga att exponeringen av farliga ämnen inte 
är skadlig, behöver åtgärdsarbetet effektiviseras. De största  utsläppsminskningarna 
av dioxin är gjorda sedan decennier tillbaka från höga nivåer och nuvarande åtgärder 
är framför allt inriktade mot stora kända primära punktkällor inom tillverknings -
industri och energiproduktion. Att motsvarande förbättring inte kan observeras 
avseende dioxinhalterna i miljön kan bero på att även de små, men många källorna 
i betydande omfattning bidrar till dagens miljösituation. Det kan också bero på 
att det finns okända källor alternativt att kända källor släpper ut mer än förväntat. 
Ansatsen i det fortsatta arbetet med att kartlägga relevanta källor till dioxin bör 
därför vara att tillämpa en bred tolkning av begreppet ”punktkällor” så att inte 
relevanta källor förbises och att bredden av framtida åtgärder blir ändamålsenlig.
Revidering och utveckling av nya emissionsfaktorer avseende dioxinutsläpp 
från redan identifierade punktkällor förväntas förvisso leda till mer korrekta 
bedömningar av dioxinutsläppen. Men som ett första steg i etappmålsarbetet 
behövs ytterligare kartläggning och kvantifiering av relevanta källor för att skapa 
förutsättningar att utarbeta och införa nya och så effektiva åtgärder som möjligt. 
I det arbetet bedöms att fortsatt forskning behövs för att vidareutveckla teknik för 
källspårning, så att nya åtgärder, som ofta är mycket dyra att genomföra, verkligen 
sätts in på rätt ställe. Det första steget i en ”ny” kartläggning av svenska dioxinkällor 
inleds under 2022.
Förutom att kunskapen om dioxinutsläpp i Sverige behöver öka både  kvalitativt 
och kvantitativt behövs en ökad samsyn kring de olika dioxinkällornas betydelse. 
Därför bedöms behovet av fortsatt stark och utvecklad samverkan mellan ansvariga 
myndigheter och andra relevanta aktörer inom industri och akademi vara avgörande 
så att det fortsatta åtgärdsarbetet prioriterar de mest förorenande primära och 
sekundära dioxinkällorna. 
Mer än hälften av det dioxin som deponeras i Sverige kommer från källor i andra 
länder. Därför krävs troligen internationella åtgärder, det vill säga utöver de som 
kommer att tas fram inom ramen för etappmålet, för att uppnå en situation där 
intaget av dioxin via livsmedel ligger på en så låg nivå att människors hälsa inte  338
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserpåverkas negativt. Därför är vårt bidrag i det internationella arbetet för att minska 
dioxinutsläppen sannolikt också mycket viktigt och behöver prioriteras framgent. 
Insatser för att nå etappmålet bedöms bidra till uppfyllelse av följande delmål 
inom Agenda 2030: 
3.9 – Minska antalet sjukdoms- och dödsfall till följd av skadliga kemikalier och 
9.4 – Uppgradera all industri och infrastruktur för ökad hållbarhet.
11.6 – Minska städers miljöpåverkan.
12.4 – Ansvarsfull hantering av kemikalier och avfall.
12.8 – Öka allmänhetens kunskap om hållbara livsstilar.
Läs mer under uppföljningen av miljökvalitetsmålet Giftfri miljö . NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser339Etappmål om hållbar 
stadsutveckling
Integrering av stadsgrönska och 
ekosystemtjänster i urbana miljöer
ANSVARIG MYNDIGHET:  BOVERKET
En majoritet av kommunerna ska senast år 2025 ta tillvara och integrera 
stadsgrönska och ekosystemtjänster i urbana miljöer vid planering, byggande 
och förvaltning i städer och tätorter.
De framtagna vägledningarna och verktygen för grönplanering och ekosystem -
tjänster ger förutsättningar för att stadsgrönska och ekosystemtjänster ska kunna 
integreras i planering, byggande och förvaltning i städer och tätorter. Dessa måste 
dock användas och arbetssätt måste utvecklas både inom planeringsprocesser, 
byggprojekt och skötsel. Allt fler kommuner kartlägger och tar fram underlag för 
ekosystemtjänster. Utveckling av ytterligare metoder, till exempel för kartläggning 
av trädtäckning i tätorts- och stadsmiljö, kan på sikt bidra med bättre underlag för 
planering och skötsel.
Resultat
Hälften av kommunerna har tillgång till aktuella planeringsunderlag för grön- 
och vattenstruktur för hela eller en del av kommunen. Andelen ligger på ungefär 
samma nivå som vid tidigare undersökning (2018). Ytterligare 23 procent håller 
på att ta fram sådana dokument. 
Grönområden eller grönska hanteras i 80 procent av dokumenten. Allt fler 
kommuner inkluderar även ekosystemtjänster i sina planeringsunderlag för grön- 
och vattenstruktur. År 2021 hade ekosystemtjänster inkluderats i drygt hälften av 
kommunala planeringsunderlagen, vilket är en ökning med 23 procentenheter 
jämfört med resultat i tidigare enkät (2018).
Den stora ökningen kan bero på de tidigare informationssatsningarna om eko -
systemtjänster och vägledning om ekosystemtjänster i planeringen. 
Kommunernas tillgång till kompetens för att beakta grön- och vattenstrukturen 
i planeringen är en viktig förutsättning för att bra underlag tas fram och integreras 
i planeringen. Majoriteten av kommunerna anger i miljömålsenkäten att de har 
tillgång till sådana resurser (90 procent 2021). Över hälften (55,9 procent) av dessa 
har helt egen kompetens. Detta är betydligt färre än vid tidigare mätning 2018 då 
71,5 procent hade det. Andelen kommuner som använder sig delvis eller helt av  340
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserinhyrd kompetens har ökat med knappt 18 procentenheter och ligger på 33,4 procent 
2021. Hur mycket arbetstid läggs på frågorna varierar stort i kommunerna. En tredje -
del av kommunerna har personal på över ett årsarbete, vilket är på samma nivå som 
tidigare. Precis under hälften av kommunerna (46,3 procent) har 0,5 årsarbeten eller 
mindre, vilket är i stort sett samma andel som 2018.1012
Boverket har tillsammans med SCB genomfört en pilotstudie för att utveckla 
metodik för kartläggning av trädtäckning i städer och tätorter. Förekomst av träd är 
en viktig förutsättning för flera ekosystemtjänster. Genom att kombinera satellitdata 
med höjddata och ytmodeller kan andel trädtäckning i byggd miljö samt förändring 
över tid mätas.1013 Om metoden kan skalas upp till nationell nivå kan dessa data, på 
sikt, även ge en bild av om de kunskapshöjande insatserna fått genomslag i miljön.
Under 2021 har Boverket arbetat med att vidareutveckla ESTER  – ett verktyg för 
kartläggning av ekosystemtjänster. Bland annat har frågorna setts över för att bättre 
spegla ekosystemtjänsterna i den byggda miljön. 
vägledningar som kan användas för att integrera ekosystemtjänster i planeringen.1014
Inom ramen för Rådet för hållbara städer1015 har Boverket1016 och Naturvårds -
verket1017 tagit fram en gemensam vägledning om grönplanering. Vägledningen 
vänder sig i första hand till kommuner och konsulter som arbetar inom park, miljö, 
naturvård, stadsbyggnad, kulturmiljö, friluftsliv och strategisk planering. Den 
kan även vara till nytta för beslutsfattare och tjänstepersoner på länsstyrelse eller 
regioner. Syftet är att stötta kommunernas arbete med att främja och utveckla grön-
struktur i planeringen och skapa långsiktigt hållbara, hälsosamma och attraktiva 
miljöer. Ett av nyckelåtagandena i EU:s Strategi för biologisk mångfald1018 är att 
städer med över 20 000 invånare bör ha ambitiösa grönplaner för stadsmiljö. Väg -
ledningen ger bättre förutsättning för att nå detta åtagande och att även bidra med 
bättre planeringsunderlag för kommunerna.
Länsstyrelserna har etablerat ett nätverk för ekosystemtjänster med en kontakt -
Under 2021 inrättades stödet för gröna och trygga samhällen.1019 Stödet gavs för 
i eller i anslutning till områden med socioekonomiska utmaningar. 133 projekt fått 
stöd som totalt uppgick till drygt 255 miljoner kronor. Åtgärderna som förnyelse och 
upprustning av grönska på bostadsgårdar, komplettering av befintlig grönska med 
växter för pollinatörer, gemensamma utrymmen för trivsel och rekreation, gröna 
lösningar för hantering av dagvatten och liknande ska genomföras under två år från 
det att stödet beviljades. Åtgärderna ska även bidra med ökad trygghet i områden 
och att fler använder miljöerna. De förväntas resultera i förbättrat kvalitet i bostads -
nära grönområden lokalt men väldigt litet tillskott av nya grönytor. 
1012  Öppna data – Resultat från miljömålsenkäter – Boverket
1013  Kartläggning av träd i städer och tätorter – Boverket
1014  EST_en-verktygslada_low.pdf (whitearkitekter.com)
1015  Rådet för hållbara städer – Hållbar Stad (hallbarstad.se)
1016  Grönplanera! – En vägledning om kommunal grönplanering – PBL kunskapsbanken – Boverket
1017  Vägledning om grönplanering (naturvardsverket.se)
1018  Strategi för biologisk mångfald 2030 (europa.eu)
1019  Nytt stöd för gröna och trygga samhällen – Boverket NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser341Analys
Kommuner och länsstyrelser tar fortsatt fram underlag för grönstruktur och eko -
systemtjänster. Kommuner arbetar även med att bevara och skapa ekosystemtjänster 
och innovativa naturbaserade lösningar, till exempel för att klimatanpassa den 
byggda miljön. Kommunernas tillgång till kompetens är i stort samma som tidigare, 
men det syns en trend mot att i högre grad använda inhyrd personal. Kompetensen 
är en viktig förutsättning för relevanta planeringsunderlag ska kunna tas fram och 
användas på ett avsett sätt.
Vägledning och metoder som myndigheter tagit fram uppdateras och utvecklas 
vidare för att ge kommunerna, länsstyrelserna och andra aktörer som bygger och 
förvaltar våra urbana miljöer stöd i arbetet. 
Det finns relativt goda förutsättningar att nå målet på så sätt att det finns en hel 
del vägledning och verktyg. För att nå målet krävs emellertid också att vägledning 
och verktyg används i praktiken, det vill säga ett utvecklat arbetssätt. För att det ska 
ske krävs ökad kunskap om och ökad förståelse för att människors överlevnad och 
välmående är beroende av de tjänster som ekosystemen ger. Därför behövs fortsatt 
och utvecklad kommunikation och vägledning både till länsstyrelser, kommuner 
och särskilt också till andra aktörer som med sin verksamhet påverkar möjligheten 
att uppnå etappmålet (såsom markägare och entreprenörer).
Ekonomiska bidrag för utveckling av tätortsnära grönområden är särskilt viktiga 
för kommuner som saknar tillräckliga resurser för att genomföra åtgärderna på 
egen hand. Etablerade stöd ger fler kommuner möjlighet för att genomföra åtgärder 
i bostads- och tätortsnära natur och grönområden. Kortvariga stöd används främst 
av kommuner som har vana av att söka bidrag, och de som har beredskap för att 
med kort varsel kunna ta fram och genomföra ett projekt.1020 
1020  WSP, 2021. Nationell samordning av finansiering och kunskap inom hållbara städer och samhällen 342
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserAndelen gång-, cykel- och kollektivtrafik
ANSVARIG MYNDIGHET : TRAFIKANALYS
Andelen persontransporter med kollektivtrafik, cykel och gång i Sverige ska 
vara minst 25 procent 2025, uttryckt i personkilometer, i riktning mot att på sikt 
fördubbla andelen för gång-, cykel- och kollektivtrafik.
Andelen gång-, cykel och kollektivtrafik (GCK-andelen) av det totala inrikesresandet 
som personer bosatta i Sverige gjorde under 2020 ligger enligt den nationella resvane -
undersökningens resultat på knappa 20 procent. Det är en stor nedgång sedan 2019 
som till stor del beror på ett minskat kollektivt resande till följd av coronapandemin. 
Målet är att GCK-andelen ska vara 25 procent till 2025. Det är svårt att svara på hur 
coronapandemin kommer påverka hur vi reser i framtiden, bedömningen är att målet 
ännu inte är uppnått – och det är osäkert huruvida målet kan nås till målåret.
Resultat
Statistik över resandet
Trafikanalys ansvarar för officiell statistik inom områdena transporter och kommuni -
kationer. Den återkommande resvaneundersökningen är den viktigaste datakällan1021 
för att uppskatta andelen gång-, cykel- och kollektivtrafik (GCK-andelen). Resandet, 
eller persontransportarbetet, mäts i personkilometer.1022 Undersökningen bygger på 
resandet som görs av personer bosatta i Sverige. Resvaneundersökningen återupptogs 
2019 efter några års paus och undersökningsresultat för 2020 publicerades våren 2021 
(se tabell E.4). 
Tabell E.4  Andelen gång-, cykel och kollektivtrafik av det totala resandet 2020  
Andel gång-, cykel- 
och kollektivtrafikAndel 
 kollektivtrafikAndel 
 cykeltrafikAndel 
 gångtrafik
Män 16,5 ± 3,6 % 11,4 ± 3,4 % 3,4 ± 1,0 % 1,6 ± 0,2 %
Kvinnor 24,3 ± 3,2 % 18,2 ± 3,1 % 3,3 ± 0,5 % 2,8 ± 0,3 %
Samtliga 19,7 ± 2,5 % 14,2 ± 2,4 % 3,4 ± 0,6 % 2,1 ± 0,2 %
Tabellen visar genomsnittlig andel gång-, cykel- och kollektivtrafik av det totala resandet med felmarginal 
(±) mätt som personkilometer år 2020 efter kön, enligt Trafikanalys resvaneundersökning. 
1021  www.trafa.se/kommunikationsvanor/RVU-Sverige/
1022  En personkilometer är en person som rest i en kilometer. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser343GCK-andelen låg på knappa 20 procent, vilket är en stor nedgång från 2019 där 
andelen var knappa 25 procent. Nedgången gäller framför allt kollektiva färdsätt 
och beror till stor del på coronapandemin. Kvinnor hade en något högre GCK-andel 
än män och skillnaden märks främst för kollektiva färdsätt, men även till fots.
Sedan flera år publicerar Trafikanalys även Transportarbete i Sverige på sin 
webbplats.1023 Detta är en sekundärpublicering där uppgifter om transportarbete 
samlas från flera statistikpublikationer. Den statistiken redovisar ungefär lika stor 
GCK-andel (20,1 procent år 2020). En viktig skillnad jämfört med resvaneundersök -
ningen är att Transportarbete i Sverige delvis inkluderar transportarbete av personer 
bosatta utanför Sverige. 
Resvaneundersökningen är den lämpligaste källan att använda för bedömningen 
av andelen gång-, cykel och kollektivtrafik, anser Trafikanalys. Det är den enda 
nationella källan avseende gång- och cykelresandet. 
Analys 
Etappmålet för att öka gång-, cykel- och kollektivtrafik lanserades 20181024 och är nära 
kopplat till arbetet för bättre luftkvalitet och hälsa. Det anses även kunna bidra till 
arbetet för att uppnå miljökvalitetsmålen Frisk luft, Begränsad klimatpåverkan  
och God bebyggd miljö, i den mån som utvecklingen mot målet också leder till ett 
minskat trafikarbete med personbil . 
Resultatet för 2020 påverkades i hög utsträckning av coronapandemin. Rekom -
mendationer har inneburit att alla som haft möjlighet uppmanats att undvika kollek -
tivt resande, för att minska trängsel i kollektivtrafiken för de som varit tvungna att 
använda den. Under stora delar av året har gymnasieungdomar och studenter vid 
högskolor och universitet haft distansundervisning. Det är grupper som normalt 
sett står för ett betydande resande med kollektivtrafik och cykel. Tidvis gällde även 
rekommendationer att inte resa utanför den egna regionen, vilket reducerade bland 
annat de interregionala tågresorna under våren. Hemarbete och distansmöten har 
minskat arbets- och tjänsteresor. Det minskade resandet har därmed också påverkat 
färdsätt som inte ingår i GCK-andelen, som bil och inrikesflyg. 
Det går i nuläget inte bedöma vilka bestående förändringar av resmönstren vi 
kommer ha efter pandemin. Att göra en bedömning om målet kan nås till målåret 
är därför svårt. Trafikanalys bedömer att målet inte är uppnått än och anser det är 
svårt att göra en säker bedömning om målet kan nås till målåret. 
Åtgärder för att uppnå etappmålet bedöms bidra till delmål 11.2 inom Agenda 2030 
om att tillgängliggöra hållbara transportsystem för alla. 
1023  www.trafa.se/ovrig/transportarbete/
1024  Regeringens skrivelse 2017/18:230, www.regeringen.se/4971fa/contentassets/b5640fd317d04929990610e1a20
a5383/171823000webb.pdf   344
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserDagvattenhantering i ny eller ändrad 
bebyggelse
Alla kommuner har senast 2023 integrerat en hållbar dagvattenhantering 
i planläggning av ny bebyggelse eller vid påtagliga ändringar av befintlig 
bebyggelse.
Dagvattenhantering i befintlig 
De kommuner där det finns risk för betydande påverkan av dagvatten på 
mark, vatten och den fysiska miljön i befintlig bebyggelse, har senast 2025 
genomfört en kartläggning och tagit fram handlingsplaner för en hållbar 
 dagvattenhantering samt påbörjat genomförandet av planerna.
Etappmålen beslutades av regeringen i januari 2021.1025 I samband med beslutet 
så uppdrogs åt Naturvårdsverket att, i samverkan med ett antal utpekade myndig -
heter och i dialog med kommunsektorn, vägleda om en hållbar dagvattenhantering. 
Det vägledande uppdraget syftar till att stötta kommuner i arbetet med att nå de 
två beslutade etappmålen. En nulägesanalys på dagvattenområdet finns framtagen 
i redovisningen av regeringsuppdraget om förslag till etappmål (2019)1026 och en 
behovsanalys pågår inom nu aktuellt regeringsuppdrag om dagvatten.
Etappmålen förväntades inte uppnås 2021 men bedöms som rimliga att uppnå 
till 2023 respektive 2025. För att uppnå de två etappmålen så krävs  politisk priori -
tering, kommunintern samverkan, mellankommunal samverkan inom avrinnings -
områden och extern samverkan. Ambitionsnivån i målformuleringen av etappmålet 
om Dagvatten i planläggning av ny bebyggelse eller vid påtagliga ändringar av befintlig 
bebyggelse  är till viss del öppen för tolkning och med det så bedöms förutsättningar 
finnas för att etappmålet kan uppnås senast 2023. Måluppfyllelsen av  etappmålet 
som berör Dagvatten i befintlig bebyggelse1027 kräver handling i kommunerna. Genom 
politisk prioritering, samverkan och med stöd av den myndighetsvägledning som 
kommer, bedöms även etappmål två som rimligt att nås.
1025  Nya etappmål för en giftfri miljö och giftfri cirkulär ekonomi – Regeringen.se
1026  Bilaga 1 – Dagvattenhanteringen idag (naturvardsverket.se)
1027  Nationell vägledning om hållbar dagvattenhantering (naturvardsverket.se) NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser345En statlig utredning kring vattenfrågor vid planläggning och byggande initierades 
hösten 2021.1028 Utredningen innebär en översyn av de bestämmelser i plan- och 
bygglagen som avser vatten. Behovet av en översyn av regelverken (miljöbalken, 
plan- och bygglagen, och lagen om allmänna vattentjänster) som träffar dagvatten-
frågan har lyfts i tidigare redovisade regeringsuppdrag1029 och det behovet kvarstår 
trots pågående SOU-arbete. Så länge motsägelser upplevs mellan miljöbalken, 
plan- och bygglagen, och lagen om allmänna vattentjänster, så försvåras dagvatten-
arbetet generellt och med det också arbetet mot etappmålen. Utmaningarna kring 
dagvattenfrågor lokalt ser olika ut från norr till söder och beroende på kommun -
storlek och karaktär.
Hur uppföljningen av de två etappmålen kan gå till är inte klarlagt. För att nå 
de två etappmålen krävs att dagvattenfrågor prioriteras, beslut fattas, samt att 
samverkan och handling sker i praktiken.
Målen är inte uppnådda än men bedöms kunna uppnås till beslutade målår. 
Resultat
För att nå en hållbar dagvattenhantering, vilket de två beslutade etappmålen syftar 
till, så har regeringen, parallellt med beslut om de två etappmålen, beslutat att ge 
Naturvårdsverket i uppdrag att vägleda om en hållbar dagvattenhantering. Upp -
draget ska genomföras i samverkan med Boverket, Havs- och vattenmyndigheten, 
Kemikalieinspektionen, Statens jordbruksverk, Myndigheten för samhällsskydd 
och beredskap, Sveriges geologiska undersökning, Sveriges hydrologiska och 
meteorologiska institut, och i dialog med kommunsektorn.
Under 2021 har Naturvårdsverket tillsammans med Boverket formerat en styr-
grupp och arbetsgrupp för regeringsuppdraget. En processbild1030 har tagits fram och 
publicerats på webben som ett första steg att synliggöra arbetet framåt. Workshops 
i syfte att lyssna in kommuners behov av vägledning har hållits med ett urval 
kommuner fördelade efter storlek och geografiskt läge nationellt. Information om 
regeringsuppdraget har kommunicerats till utpekade myndigheter. Arbete med 
att beskriva innebörden av begreppen i etappmålsformuleringarna har påbörjats, 
liksom förberedelser inför skapande av en webbplattform för vägledningen. 
Den statliga utredning kring vattenfrågor vid planläggning och byggande, som 
initierades av regeringen hösten 2021, innebär en översyn av de bestämmelser i 
plan- och bygglagen som avser vatten. Utredningen kan förväntas bidra med tydlig -
göranden kopplat till dagvattenfrågor. Uppdraget ska redovisas senast den 20 juni 
2023.
Parallellt med beslutet om etappmål så har regeringen, genom Havs- och vatten-
myndighetens regleringsbrev 20211031, ännu ett år möjliggjort för Naturvårdsverket 
att fördela statsstöd/bidrag till förstudier inför åtgärder och till åtgärder som minskar 
spridning av mikroplaster och andra föroreningar via dagvatten. Även kunskaps -
höjande studier på dagvattenområdet har genomförts med stöd av 1:11-anslaget 
1028  Vattenfrågor vid planläggning och byggande – Regeringen.se
1029  Regeringsuppdrag att föreslå etappmål om dagvatten (naturvardsverket.se)
1030  flodeschema2 (naturvardsverket.se)
1031  Regleringsbrev 2021 Myndighet Havs- och vattenmyndigheten – Ekonomistyrningsverket (esv.se) 346
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatseri Havs- och vattenmyndighetens regleringsbrev. Genomförda åtgärder bidrar till 
hållbar dagvattenhantering, nationella miljömål, generationsmål och delmål inom 
Agenda 2030.
Under 2021 har fokusområdet dagvatten1032 fastställts som ett av alla fokus -
områden inom den myndighetsgemensamt framarbetade nationella  strategin för 
miljöbalkstillsyn för åren 2022–2024.1033 Arbete för en forskningssyntes på dagvatten -
området startades hos Naturvårdsverket 2021 inför en eventuell syntes utlysning 
2022. Naturvårdsverket har genom samverkan med Havs- och vattenmyndigheten 
bidragit i dagvattenfrågorna inom Helcom och Ospar. 
Analys
Då arbetet med dagvattenfrågor kommit olika långt i kommunerna så finns det ett 
fåtal kommuner som antytt att de redan anser sig vara i fas med etappmålen. Mer -
parten av landets kommuner bedöms däremot inte ha kommit så långt och väg-
ledning om en hållbar dagvattenhantering är efterfrågad. Beroende på kommuners 
kännedom om etappmålen, på ambitionsnivå, politisk prioritering, kommunintern 
samverkan, mellankommunal samverkan inom avrinningsområden och extern 
samverkan, så finns förutsättningar för att uppnå etappmålen. Utmaningarna för 
att nå etappmålen och behovet av vägledning ser olika ut i olika geografiska delar 
av landet och mellan kommuner av olika storlek och karaktär. Faktiska förutsätt -
ningar och prioriteringar för att uppnå etappmålen styrs av kommunerna.
Innebörden av etappmålet med formulering: ”Alla kommuner har senast 2023 
integrerat en hållbar dagvattenhantering i planläggning av ny bebyggelse eller vid 
påtagliga ändringar av befintlig bebyggelse”, är öppen för tolkning och betydelsen 
av exempelvis integrerat  har 2021 inte tydliggjorts inom vägledningsarbetet. Med 
det tolkningsutrymme som finns så bedöms också förutsättningar finnas för att 
etappmålet kan uppnås senast 2023. Om den bedömningen står sig efter att inne -
börden av begreppet integrerat tydliggjorts, inför Årlig utvärdering 2023 , återstår 
att se.
Måluppfyllelsen av etappmålet med formulering: ”De kommuner där det finns 
risk för betydande påverkan av dagvatten på mark, vatten och den fysiska miljön 
i befintlig bebyggelse, har senast 2025 genomfört en kartläggning och tagit fram 
handlingsplaner för en hållbar dagvattenhantering samt påbörjat genomförandet av 
planerna”, kräver handling i kommunerna. Genom politisk prioritering, samverkan 
och med stöd av den myndighetsvägledning som kommer, bedöms förutsättningar 
finnas att uppnå även det etappmålet.
Gemensamma förutsättningar för att uppnå de två etappmålen är att ambitioner 
finns, att dagvattenfrågor prioriteras, beslut fattas samt att samverkan och handling 
sker i praktiken.
Etappmålen är inte kopplade till åtgärder finansierade med stöd av statliga 
medel och det finns inte heller någon uttalad metod för uppföljning av åtgärderna 
i etappmålen. Det finns inga effekter eller förväntade effekter att följa upp inom 
Årlig utvärdering 2021 . Som förväntat kan däremot konstateras att av de kommuner 
1032  Fokusområden Miljöfarlig verksamhet (naturvardsverket.se)
1033  Nationell strategi för tillsyn enligt miljöbalken (naturvardsverket.se) NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser347som deltagit i genomförd workshop, så hade de flesta, men inte alla, hört talas om 
de två etappmålen. En positiv sidoeffekt är att myndigheter nu har ett pågående 
samverkansarbete på gång kring dagvattenfrågor.
Åtgärderna i de två etappmålen kan bidra till att uppnå en hållbar dagvatten -
hantering, bidra till flera nationella miljömål, till generationsmålet och till delmål 
inom Agenda 2030.1034 De nationella miljömål etappmålen har betydelse för är 
Giftfri miljö, Ingen övergödning, Levande sjöar och vattendrag, Grundvatten av god 
kvalitet, Hav i balans samt levande kust och skärgård, Myllrande våtmarker, God 
bebyggd miljö och  Ett rikt växt ­ och djurliv.
De två etappmålen bidrar till delmål 6.3, 6.4, 6.5, 6.6, 11.6, 11.7, 11.b, 13.1, 13.3, 15.1, 
15.5, 15.8 och 15.9 inom Agenda 2030.
1034  Bilaga 2 – Koppling till befintliga mål (naturvardsverket.se) 348
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserEtappmål om avfall
Mer bygg- och rivningsavfall 
materialåtervinns och förbereds 
för återanvändning
Förberedande för återanvändning, materialåtervinning och annan återvinning 
av icke-farligt bygg- och rivningsavfall, med undantag av jord och sten, ska 
årligen fram till 2025 uppgå till minst 70 viktprocent.
Första året för uppföljning avser 2020 och där kommer uppgifter finnas  tillgängliga 
först under 2022. Naturvårdsverket bedömer dock att Sverige inte kommer att uppnå 
målet för 2021 för de avfallsströmmar som är möjliga att kvantifiera. Den senaste 
uppskattningen, från 2018, är att graden av återanvändning, återvinning eller 
materialutnyttjande av icke-farligt bygg- och rivningsavfall uppgår till 52 vikt -
procent. Men det saknas uppgifter om stora strömmar av anläggningsavfall. 
Den 1 augusti 2020 började nya bestämmelser att gälla för den som hanterar 
bygg- och rivningsavfall. Den som producerar bygg- och rivningsavfall ska sortera 
ut vissa avfallsslag och förvara dem skilda från varandra och från annat avfall.
Resultat
Den senaste bedömningen från 2018 visar att andelen icke-farligt bygg- och rivnings -
avfall i Sverige som återanvänds, återvinns eller på annat sätt materialutnyttjas var 
52 viktprocent.
ut vissa avfallsslag och förvara dem skilda från varandra och från annat avfall. 
Kraven motsvarar bestämmelser i avfallsdirektivet. Den som samlar in bygg- och 
rivningsavfall som har sorterats ut ska samla in de avfallsslagen separat. Syftet 
med utsorteringskraven är att komma högre upp i avfallshierarkin så att både 
 förberedelse för återanvändning och materialåtervinning kan öka.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser349Analys
Återvinningen av bygg- och rivningsavfall behöver öka väsentligt för att etappmålet 
ska kunna nås. Kravet på utsortering av vissa avfallsslag, som nämns i avsnittet om 
resultat ovan, är ett bra steg på vägen. Men då måste det också finnas tillräckliga 
tekniska och ekonomiska förutsättningar och incitament för återvinning av det avfall 
som sorteras ut. Statistiken för bygg- och rivningsavfall behöver också utvecklas 
ytterligare för att redovisningen ska bli mer tillförlitlig. En förutsättning för att för -
bättra statistiken är att Naturvårdsverket och andra aktörer samarbetar och hjälps 
åt för att lösa de bakomliggande problem som indirekt påverkar förutsättningarna 
att producera statistik.
Den statistik som finns tillgänglig baseras på uppgifter från  tillståndspliktiga 
avfallsanläggningar. En brist i statistiken är att den inte omfattar bygg- och rivnings -
avfall som tas emot på mindre, så kallade anmälningspliktiga, avfallsanläggningar. 
Hur mycket avfall som hanteras på sådana anmälningspliktiga anläggningar är 
okänt, men sammantaget kan det handla om betydande mängder anläggnings -
avfall. Dessutom uppskattas återvinningen av dessa avfallsflöden som inte ingår 
i det statistiska underlaget vara nära hundraprocentigt.
Bygg- och anläggningssektorn utnyttjar jämförelsevis stora kvantiteter material 
och energi, och genererar stora mängder avfall. Ett uppfyllande av etappmålet 
bidrar närmast till mål 11 i Agenda 2030, främst delmål 11.6. Ett uppfyllande av 
etappmålet bidrar också till mål 12, främst delmål 12.4 och 12.5 samt även till mål 13.
Ökad utsortering och biologisk 
behandling av matavfall
Senast år 2023 ska minst 75 procent av matavfallet från hushåll,  storkök, 
butiker och restauranger sorteras ut och behandlas biologiskt så att 
 växtnäring och biogas tas tillvara.
Allt fler kommuner erbjuder separat insamling av matavfall, och de separat 
 insamlade matavfallsmängderna har ökat de senaste åren. Uppföljning av mat -
avfall som behandlades biologiskt år 2020 visar att omkring 40 procent av det 
uppkomna matavfallet från butiks- och konsumentled rötades, så att växtnäring 
och energi i form av biogas togs tillvara. Detta innebär att målnivån på tidigare 
etappmål mot 2020 uppnåddes samtidigt som det återstår ett stort arbete för att 
nå målnivån på 75 procent 2023. 
Målet är inte uppnått än och bedöms inte heller kunna nås till målåret. 350
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserResultat
Uppföljning av biologisk behandling av matavfall
Frågor om att förebygga matsvinn och att källsortera matavfall har fått ett stort 
genomslag i debatten under de senaste åren. De allra flesta kommuner har numera 
en separat insamling av det matavfall som ändå uppstår. 2020 erbjöd 87 procent1035 
av kommunerna system för separat insamling av matavfall i någon form. 
Uppföljning av etappmålet 2020 visar att omkring 40 procent av det uppkomna 
matavfallet från butiks- och konsumentled rötades, så att växtnäring och energi 
i form av biogas togs tillvara. Detta innebär att målnivån på tidigare etappmål mot 
2020 uppnåddes samtidigt som det återstår ett stort arbete för att nå målnivån 
på 75 procent 2023. För uppkommet matavfall från butiks- och konsumtionsledet 
rötades eller  komposterades 45 procent så att växtnäringsämnen togs tillvara. 
Detta innebär att det tidigare etappmålets målnivå på 50 procent 2020 inte upp -
nåddes. 
År 2020 samlades 482 000 ton utsorterat matavfall in separat, varav 363 000 ton 
(75 procent) kan tillgodoräknas vid uppföljning av målet för tillvaratagande av både 
energi och näringsämnen. Anledningen till att inte allt insamlat matavfall kan till -
godoräknas beror på uppkomna rejektmängder vid förbehandling, samt att delar 
av framför allt rötslammet som uppstår vid rötning i avloppsreningsverk används 
för ändamål som inte klassas som återföring av näringsämnen. Den uppskattade 
andelen matavfall som blev rejekt sjönk under perioden 2018–2020 från 24 till 
17 procent, vilket är en positiv utveckling. En positiv utveckling syns även när det 
gäller återföring av växtnäring då 82 procent av det matavfall som gick till rötning 
2020 bedömdes kunna tillgodoräknas etappmålet 2020 jämfört med 75 procent1036 
2018.
Stöd till svensk biogasproduktion
Investeringsstödet Klimatklivet  har gett stöd till ett flertal biogasanläggningar med 
biologisk avfallsbehandling. De anläggningar som Klimatklivet  medfinansierat 
beräknas ha ökat den svenska biogasproduktionen med 45 procent.1037 Under 2021 
beviljades närmare en miljard till investeringar i biogasanläggningar.1038 Därigenom 
har man ökat kapaciteten i Sverige för att behandla matavfall och tillvarata energi -
innehållet i form av biogas. 
1035  Svensk Avfallshantering 2020 
1036  Uppföljning av etappmålet för ökad resurshushållning i livsmedelskedjan, SMED Rapport Nr 15, 2019 
1037  Data från Klimatklivet
1038  Klimatklivet 2022-01-25 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser351Analys
Målet är inte uppnått än och bedöms inte heller kunna nås till målåret. 
Målet svårt att nå trots nya krav på utsortering av 
 matavfall 
Regeringen beslutade hösten 2020 att kommunernas system för insamling av 
matavfall från hushåll ska vara på plats den 31 december 2023, så att detta kan 
samordnas med genomförandet av EU:s krav på separat insamling av allt bioavfall 
(mat-, trädgårds- och parkavfall) enligt artikel 22 i avfallsdirektivet. Under 2021 
genomförde Naturvårdsverket ett regeringsuppdrag där förslag på hur detta kan 
genomföras i svensk lagstiftning.1039
Krav på separat hantering är ett kraftfullt styrmedel för ökad utsortering och 
biologisk behandling av matavfall. 
Samtidigt bedöms en återvinningsnivå på 75 procent vara högt satt då rejekt 
och bortfall av insamlat material alltid uppkommer under biologisk behandling. 
Kommunernas plockanalyser visar dessutom generellt att även då system för käll -
sortering tillhandahålls så sorteras inte allt matavfall ut. Krav på utsortering införs 
också först vid utgången av målåret 2023.
Åtgärder för att öka återvinningsgraden
Etappmålet för ökad resurshushållning i livsmedelskedjan har generellt sett en 
positiv utveckling, men det bedöms vara svårt att uppnå inom utsatt tid. Tre 
 åtgärder bedöms ha störst potential att öka återvinningsgraden ytterligare:
• Att fler kommuner erbjuder system för separat insamling av matavfall till 
 biologisk behandling. Samtidigt krävs åtgärder för att öka utsorteringen från 
de hushåll som redan erbjuds separat insamling. 
• Att fortsatt minska rejektmängderna, det vill säga den rest vid förbehandlingen 
av matavfall vid samrötningsanläggningar som varken blir biogas eller växtnäring. 
Det har skett ett byte av förbehandlingsteknik vid vissa biogasanläggningar där 
de nya förbehandlingsteknikerna ofta har lägre rejektmängder och därmed ser 
vi en trend om mindre förlust av biologiskt avfall.
• Att öka behandlingen av insamlat matavfall vid anläggningar med säkerställd 
återföring av växtnäring.
En förutsättning för en positiv utveckling inom området är fortsatt god avsättning 
för de återvunna produkterna biogas och biogödsel. 
Utveckling av statistiken påverkar uppskattade 
 matavfallsmängder
Statistiken över matavfall lär fortsätta att bli bättre, med tanke på kraven i avfalls -
direktivet1040 på årlig rapportering av livsmedelsavfall till EU från och med referensår 
1039  Genomförande av artikel 22 om bioavfall i svensk lagstiftning (naturvardsverket.se)
1040  Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG av den 19 november om avfall och om upphävande av 
vissa direktiv, i lydelsen enligt Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/851 352
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser2020. Om förfinad statistik visar på att mängden matavfall i butiks- och konsument -
led är större eller mindre än vad som tidigare uppskattats påverkar det redovisad 
nivå på återvinningsgraden. 
Framställande av biogas och biogödsel från biologiskt behandlat matavfall minskar 
beroendet av fossila bränslen och andra ändliga resurser. Ett uppfyllande av etapp -
målet bidrar närmast till mål 7 i Agenda 2030, främst delmål 7.2, men även mål 12 
i Agenda 2030 och i synnerhet delmål 12.5. Slutligen bidrar etappmålet till mål 11 
i Agenda 2030, främst 11.6.
Öka andelen kommunalt avfall som 
materialåtervinns och förbereds för 
återanvändning
Senast 2025 ska förberedelse för återanvändning och materialåtervinning av 
kommunalt avfall ha ökat till minst 55 viktprocent, 2030 till minst 60 viktprocent 
och 2035 till minst 65 viktprocent.
Etappmålet om kommunalt avfall är en bearbetning av de nya återvinningsmål som 
finns i EU:s avfallsdirektiv.1041 Första rapportering till EU enligt de nya kraven  gjordes 
i november 2021 avseende 2020 och uppföljningen visar att andelen kommunalt 
avfall som materialåtervinns eller förbereds för återanvändning är 38 procent,  jämfört 
med målnivån på 55 procent 2025. På grund av osäkerheter i uppföljningen, samt 
kring vilka förslag på åtgärder för ökad materialåtervinning som kommer genom -
föras och deras effekt, är bedömningen om målet kan nås inom utsatt tid osäker. 
Resultat
Ny EU-rapportering av kommunalt avfall
Genom att hantera kommunalt avfall på ett långsiktigt och hållbart sätt kan miljö -
påverkan minimeras och avfallet nyttjas som en resurs. Resurseffektivitet och 
cirkulär ekonomi är prioriterade områden både i Sverige och i EU.
1041  Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG av den 19 november om avfall och om upphävande av 
vissa direktiv, i lydelsen enligt Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/851 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser353Etappmålet om kommunalt avfall är en bearbetning av de nya återvinningsmål som 
finns i avfallsdirektivet. Etappmålets målår och -nivåer är desamma som i direktivet. 
Första rapportering till EU enligt de nya kraven gjordes i november 2021 avseende 
2020 och visar att andelen kommunalt avfall som materialåtervinns eller förbereds 
för återanvändning är cirka 38 procent. Detta är lägre än målnivån på 55 procent 2025 
och utgörs i stort sett uteslutande av materialåtervinning då redovisad förberedelse 
för återanvändning är marginell.
EU:s tidigare återvinningsmål för hushållsavfall och därmed jämförligt avfall 
har följts upp med dåvarande beräkningsregler. Enligt den uppföljningsmetod som 
tidigare använts, i enlighet med EU:s tidigare regelverk, var materialåtervinnings -
graden 60,8 procent 2020. EU:s tidigare återvinningsmål hade en mindre omfattning 
och den uppföljningsmetod som använts enligt tidigare regelverk omfattar endast 
avfall som utgörs av papper, metall, plast, glas, bioavfall, batterier och elavfall, 
medan den metod som krävs enligt EU:s regelverk från och med referensår 2020 
ska omfatta allt kommunalt avfall. Tidigare uppföljning utgick ifrån utsorterat 
avfall avsett för materialåtervinning, inte utifrån hur mycket som faktiskt material-
återvinns, vilket krävs enligt nya regler i avfallsdirektivet. 
Ny vägledning om definitionen kommunalt avfall
Kommunalt avfall infördes som definition i svensk lagstiftning i augusti 2020 och 
Naturvårdsverket har under 2021 tagit fram ny vägledning avseende  begreppets 
omfattning. Liksom vid rapportering till EU ska kommunernas ansvar utgå från 
definitionen.1042 Definitionen är EU-gemensam och oberoende av om avfalls -
insamlingen görs av offentliga eller privata aktörer. Definitionen och dess efter-
levnad är därför också avgörande för en jämförbar rapportering och uppföljning 
av EU:s återvinningsmål mellan medlemsstater.
Flertal förslag i syfte att förbättra återvinningsgraden
Under 2021 genomförde och redovisade Naturvårdsverket ett flertal regerings -
uppdrag inom avfallsområdet i syfte att skapa förutsättningar för ökad material-
återvinning som på sikt också bedöms ha en positiv effekt på återvinningsgraden 
av kommunalt avfall: 
• Förslag på genomförande av artikel 22 i avfallsdirektivet som innebär krav på 
separat hantering av bioavfall från den 31 december 2023.1043
• Förslag för ökad servicenivå för kommunernas insamling av grovavfall och 
farligt avfall för att förenkla för medborgarna och förbättra möjligheterna för 
återanvändning, förberedelse för återanvändning, återvinning eller annat 
 omhändertagande.1044 
• Förslag på åtgärder för att materialåtervinning av plast ska öka.1045
Regeringen har även presenterat ett förslag som syftar till förbättrad förpacknings -
insamling. Förslagen styr mot att kommunerna ges ett större ansvar för fastighetsnära 
1042  vagledning-definition-kommunalt-avfall-version-1.pdf (naturvardsverket.se)
1043  Genomförande av artikel 22 om bioavfall i svensk lagstiftning (naturvardsverket.se)
1044  Grovavfall och farligt avfall (naturvardsverket.se)  
1045  Öka materialåtervinningen av plast i Sverige (naturvardsverket.se) 354
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserinsamling från hushåll i syfte att öka materialåtervinningen.1046 Ett genomförande 
enligt förslag på producentansvar för textil1047 i december 2020, bedöms också kunna 
öka andelen textilavfall som kan förberedas för återanvändning såväl som återvinnas 
och därmed ha en positiv påverkan på återvinningsgraden för kommunalt avfall. 
Under 2021 undersöktes också ansvarsfördelningen mellan kommuner och 
privata aktörer avseende verksamheters kommunala avfall i syfte att skapa bättre 
förutsättningar för cirkulär ekonomi.1048
Förbud mot att förbränna avfall som sorterats ut för 
 materialåtervinning
Regeringen införde under 2020 i avfallsförordningen ett förbud mot att förbränna 
eller deponera sådant avfall som samlats in separat för att förberedas för återanvänd -
ning eller materialåtervinnas. Detta förbud har införts som ett led i arbetet att upp -
fylla kraven i EU:s avfallsdirektiv. Förbudet blir också en naturlig del i arbetet att 
nå etappmålet om kommunalt avfall.
Analys
Förutsättning att nå etappmålet
Uppföljningen av andel kommunalt avfall som materialåtervanns eller för bereddes 
för återanvändning 2020, visar på 38 procent återvinningsgrad. Målnivån på 55 procent 
2025 innebär att målet inte är uppnått än och att det kommer bli en utmaning att nå 
målet inom utsatt tid.
Uppgifterna baseras på en ny rapportering till EU, vilket innebär att det finns osäker-
heter i de uppgifter som sammanställts. Bland annat kan noteras en  underrapportering 
till följd av förtydligande av vad som omfattas av definitionen kommunalt avfall i svensk 
lagstiftning. Det har under 2021 genomförts ett flertal utredningar som genererat 
förslag på styrning mot ökad materialåtervinning i Sverige. Beroende på vilka förslag 
som genomförs, samt vilken effekt de får avseende framtida hantering av kommunalt 
avfall, finns en potential att öka andelen kommunalt avfall som materialåtervinns 
eller förbereds för återanvändning. Sammantaget innebär detta en osäker bedömning 
om målet kan nås till målåret.
Avfallsplaner och avfallsförebyggande program 
Insatser och ansvar för en mer resurseffektiv avfallshantering sammanställs av Natur -
vårdsverket i Sveriges nationella avfallsplan och avfallsförebyggande program.1049 
Kommunerna är ålagda att ta fram avfallsplaner för att gynna en positiv utveckling. 
Kommunerna har också enligt avfallsförordningen ett utpekat ansvar att samman -
ställa och lämna uppgifter om kommunalt avfall till Naturvårdsverket. 
1046  En förbättrad förpackningsinsamling – nya roller för kommuner och producenter (regeringen.se)
1047  Producentansvar för textil – en del av den cirkulära ekonomin – Regeringen.se
1048  Äga avfall – en del av den cirkulära ekonomin – Regeringen.se
1049  Planen för att minska och förebygga avfall (naturvardsverket.se) NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser355Eftersom målen ingår i EU:s reviderade avfallsdirektiv har Sverige krav på sig att 
vidta alla nödvändiga åtgärder för att nå dessa mål. Målår och målnivåer är EU-
rättsligt bindande, därför följer etappmålet samma nivåer och år som direktivet. 
Kommuner, myndigheter och regioner såväl som näringsliv, återvinningsbransch 
och konsumenter behöver alla bidra för att etappmålet ska nås. 
Skillnader gentemot tidigare uppföljning av EU:s 
 återvinningsmål
Uppföljning av EU:s tidigare återvinningsmål för hushållsavfall och därmed jäm -
förligt avfall är baserad på EU:s dåvarande beräkningsregler.1050 Som jämförelse 
visar uppföljning 2020, enligt metod 2 i delegerat beslut för referensår 2020, att 
60,8 procent av hushållsavfall och därmed jämförligt avfall materialåtervinns. 
Detta innebär att det tidigare återvinningsmålet på 50 procent  materialåtervinning 
2020 nås vid uppföljning enligt dåvarande återvinningsmål och tillhörande regel -
verk för rapportering. Det pekar också på en positiv utveckling jämfört 2018, då 
57 procent återvanns enligt tidigare uppföljning.
Två viktiga faktorer som påverkar skillnaden i resultat för de olika uppföljnings -
metoderna är:
• Metod 2 enligt dåvarande regler för uppföljning omfattar endast ett urval av 
materialflöden. Sveriges rapportering enligt tidigare regelverk omfattar papper, 
metall, plast, glas, bioavfall, batterier och elavfall. Detta innebär att rapporte -
ringen inte ger hela bilden av det som i dag definieras som kommunalt avfall, 
utan endast för valda flöden.
• Tidigare uppföljning har också utgått från insamlad mängd avsedd för material-
återvinning medan de nya rapporteringsreglerna ställer striktare krav på upp -
följning av faktisk materialåtervinning i nya material och produkter.
Etappmålet blir en del i att genomföra Agenda 2030, framför allt mål 12 om hållbar 
konsumtion och produktion (bland annat delmål, 12.2, 12.4, 12.5) samt mål 11 om 
hållbara städer och samhällen (bland annat delmål 11.6).
1050  COMMISSION DECISION of 18 November 2011 establishing rules and calculation methods for verifying 
compliance with the targets set in Article 11(2) of Directive 2008/98/EC of the European Parliament and of the 
Council (notified under document C(2011) 8165) (2011/753/EU) 356
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserEtappmål för en cirkulär 
ekonomi
Återanvändning av förpackningar
Av de förpackningar som släpps ut på marknaden i Sverige för första gången 
ska andelen som är återanvändbara öka med minst 20 procent från år 2022 
till år 2026 och med minst 30 procent från år 2022 till år 2030.
Från 2020 finns ett nytt etappmål för återanvändbara förpackningar inom det 
svenska miljömålssystemet. Av de förpackningar som släpps ut på marknaden 
i Sverige för första gången ska andelen som är återanvändbara öka med minst 
20 procent från 2022 till 2026 och med minst 30 procent från 2022 till 2030. Syftet 
med etappmålet är ändrat beteende hos konsumenter och andra aktörer så att 
 förpackningar används flera gånger innan de blir avfall eller materialåtervinns. 
Förordning (2018:1462) om producentansvar för förpackningar innehåller krav 
på aktörer att lämna uppgifter till Naturvårdsverket om hur stor mängd återanvänd-
bara förpackningar som sätts på marknaden för första gången och hur många gånger 
återanvändbara förpackningar roterar inom system för återanvändning innan de 
blir avfall. Datainsamling för att följa upp etappmålet har påbörjats, men är ännu 
inte heltäckande. Det första nationella underlaget om återanvändbara förpackningar 
kommer presenteras under hösten 2023 inom ramen för förpackningsstatistiken. 
Målet kommer att följas upp först vid den årliga miljömålsuppföljningen 2024 
(för basåret 2022). 
Resultat
Utveckling av förpackningsstatistiken
Förordningen1051 om producentansvar för förpackningar innehåller krav på aktörer 
att lämna uppgifter till Naturvårdsverket. Rapporteringen ska bland annat innehålla 
uppgifter om mängden återanvändbara förpackningar som sätts ut på  marknaden 
för första gången, och hur många gånger dessa sedan roterar innan de blir avfall. 
Det första nationella underlaget om återanvändbara förpackningar kommer att 
presenteras inom ramen för förpackningsstatistiken 2023, och först vid Årlig 
 uppföljning 2024  kommer det finnas data för målets basår 2022.
1051  2018:1462 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser357Analys
Förpackningsflödet i Sverige
I Sverige är förpackningar det största enskilda användningsområdet för plast, sett 
till vikt, enligt en undersökning från 2019.1052 Mängden förpackningar som släpps 
ut på marknaden inom producentansvaret för förpackningar ökade med 29 procent 
under perioden 2012–2020 (från 1 045 400 ton till 1 353 600 ton).1053 Mängden för -
packningar per person ökade under samma tid med 17 procent.
Avfallshierarkin
I EU:s avfallsdirektiv1054 lyfts avfallshierarkin fram som den prioriteringsordning 
för lagstiftning och politik som medlemsstaterna ska ha avseende förbyggande och 
hantering av avfall. Följande prioriteringsordning ska gälla:
I. Förebyggande
II. Förberedelse för återanvändning
III. Materialåtervinning
IV. Annan återvinning, till exempel energiåtervinning
V. Bortskaffande
Etappmålet är ett sätt att sträva högre upp i avfallshierarkin, så att förpackningar 
cirkulerar fler gånger på marknaden och avfall därmed förebyggs. Det är därför 
av vikt att, förutom att följa syftet med etappmålet, också sträva efter att de åter -
användbara förpackningar som sätts på marknaden faktiskt också används flera 
gånger under sin livscykel. 
Användandet av engångsförpackningar nyttjar jämförelsevis stora  kvantiteter 
material och energi, och genererar stora mängder avfall. Ett uppfyllande av 
 etappmålet bidrar närmast till mål 12 i Agenda 2030, främst delmål 12.5. 
1052  Kartläggning av plastflöden i Sverige, 2019
1053  Förpackningsrapport, 2020
1054  2008/98/EG 358
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserEtappmål om minskat 
matsvinn
Det finns två etappmål f ör minskat matsvinn, som tillsammans bildar en 
 helhet. Dels ska matsvinnet minska så att det sammantagna livsmedels-
avfallet per capita minskar, dels ska andelen av livsmedelsproduktionen 
som når butik och konsument öka. Etappmålen syftar till att ge drivkraft f ör 
åtgärder och bidra till beteendeförändringar genom hela livsmedelskedjan.
Matsvinnet ska minska mätt i mängd 
livsmedelsavfall
Matsvinnet ska minska så att det sammantagna livsmedelsavfallet minskar 
med minst 20 viktprocent per capita från 2020 till 2025.
Livsmedelsavfall är livsmedel som blivit avfall. Uppgifter om mängden livsmedels -
avfall längs livsmedelskedjan 2020 kommer att tas fram för den nya årliga rappor -
teringen av livsmedelsavfall enligt EU:s avfallsdirektiv1055 och finnas tillgängliga 
i juni 2022. Uppkommen mängd livsmedelsavfall används som en indikator för att 
uppskatta matsvinn och uppföljning av målet kommer att göras baserat på resultat 
från uppföljande undersökning.
En del av livsmedelsavfallet är oundvikligt såsom ben och skal, och en del är 
matsvinn1056 såsom matrester, frukt, grönsaker och andra matvaror som blir dåliga 
innan konsumtion.
Det kan konstateras att det finns ett stort intresse för att minska matsvinnet 
hos såväl hushåll som kommuner och livsmedelsföretag. Detta är en förutsättning 
för aktiv handling och genomförandet av avfallsförebyggande åtgärder.
Målet är inte uppnått än – osäker bedömning om målet kan nås till målåret. 
1055  Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG av den 19 november om avfall och om upphävande av 
vissa direktiv, i lydelsen enligt Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/851
1056  Matsvinnsbegrepp 2020-10-23 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser359Resultat
Utveckling av livsmedelsavfallsstatistiken
Naturvårdsverket har under 2021 arbetat med att utveckla metoder för  datainsamling 
av livsmedelsavfall för livsmedelskedjans alla led. Från och med etappmålets referensår 
2020 ställer EU krav på alla medlemsstater att enligt EU:s avfallsdirektiv rapportera 
mängden livsmedelavfall och sammanställningen av 2020 års data ger ett underlag 
avseende etappmålets referensår. Uppföljning av målet och utvecklingen av mängden 
genererat livsmedelsavfall kommer att göras baserat på resultat från uppföljande 
undersökningar.
Åtgärder för minskat matsvinn
Livsmedelsverket, Jordbruksverket och Naturvårdsverket fick 2020 ett nytt gemen -
samt sexårigt regeringsuppdrag om minskat matsvinn. Uppdraget ger möjlighet för 
myndigheterna att fortsätta att spela en central roll som samordnare, motor och 
katalysator i arbetet med att minska matsvinnet. Regeringsuppdraget är en del av 
den nationella livsmedelsstrategin1057 och myndigheterna ska jobba tillsammans för 
att minska matsvinnet i hela livsmedelskedjan, i enlighet med handlingsplanen för 
minskat matsvinn.1058 Det innebär åtgärder hela vägen från jordbruket och producenter 
av mat via butiker till konsumenterna som äter den. En redovisning av uppdragets 
genomförande lämnas årligen (senast den 28 februari) till Näringsdepartement och 
Tillväxtverket. Livsmedelsverket har inom regeringsuppdraget delfinansierat en 
frivillig överenskommelse inom livsmedelsbranschen, kallad Samarbete for minskat 
matsvinn1059, som lanserades under 2020 och utvecklades under 2021. Inom samarbetet 
finns aktörer från livsmedelskedjans alla led, samt de tre myndigheterna, represen -
terade som gemensamt utvecklar mätmetoder samt åtgärder för minskat matsvinn. 
Utvecklade mätmetoder ger kunskap så att rätt åtgärder för att minska matsvinnet 
görs.
Analys
Arbete som syftar till att minska matsvinnet pågår på många håll, såväl internationellt 
som i Sverige. Det finns ett stort intresse för att minska matsvinnet hos såväl hushåll 
som kommuner och livsmedelsföretag. Detta är en förutsättning för aktiv handling 
och genomförande av avfallsförebyggande åtgärder. Åtgärdernas effekt, att de verk -
ligen leder till en minskad mängd livsmedelsavfall, kommer att följas upp utifrån de 
uppgifter som tas fram för EU-rapporteringen om mängden livsmedelsavfall. Under -
laget för 2020 kommer ligga till grund för uppföljning av etappmålet och rapporteras 
till EU i juni 2022.
1057  En livsmedelsstrategi för jobb och hållbar tillväxt i hela landet – Regeringen.se
1058  Fler gör mer! Handlingsplan för minskat matsvinn 2030 (livsmedelsverket.se)
1059  Samarbete för minskat matsvinn – IVL Svenska Miljöinstitutet 360
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatserBetydelse för Agenda 2030
Ambitionsnivån i etappmålen för minskat matsvinn är hög och satt utifrån delmål 12.3 
i Agenda 2030 om att ”till 2030 halvera det globala matsvinnet per person i butik- och 
konsumentled, och minska matsvinnet längs hela livsmedelskedjan, även förlusterna 
efter skörd”. Etappmålet för minskat matsvinn mätt i livsmedelsavfall håller en högre 
takt än delmålet i Agenda 2030, eftersom det dels tar sikte på perioden 2020–2025, dels 
omfattar den uppkomna mängden av livsmedelsavfall längs hela livsmedelskedjan.
Livsmedelsförlusterna ska minska och 
mer ska bli mat
En ökad andel av livsmedelsproduktionen ska nå butik och konsument 2025.
I början av 2021 presenterades metoden för uppföljningen genom rapporten Livsmedels -
förluster i Sverige.1060 Därefter har Jordbruksverket och Sveriges lantbruksuniversitet, 
i samråd med Naturvårdsverket och branschaktörer, genomfört uppföljning av  potatis, 
morötter, jordgubbar, vete, nötkött, griskött och mjölk i produktionsflödet från primär-
produktion till livsmedelsindustri. 
Uppföljningen fortsätter under 2022 och kompletteras även med undersökningar 
inom fiske och beredning av sjömat. Resultat om mängder, destinationer, orsaker och 
diskussion om åtgärder för att mer ska bli mat, ska presenteras i en eller flera rapporter 
hösten 2022. 
Resultat
Livsmedelsförluster  är en benämning för det som producerades i syfte att bli livs -
medel men som inte går vidare i livsmedelskedjan. Det är förluster och svinn som 
uppkommer framför allt i de tidigare leden av livsmedelskedjan och som oftast inte 
klassas som livsmedelsavfall. Livsmedelsförluster är till exempel potatis eller bröd som 
blir foder eller biogas hos producenten, i stället för att bli mat. Även tidiga förluster 
när livsmedelsproducerande djur dör och blir avfall eller grönsaker som blir kvar i fält 
ingår i uppföljningen. Det gör också biprodukter från livsmedelsindustrin som med 
annan hantering, förädling eller efterfrågan hade kunnat bli mat.
Undersökningarna som Sveriges lantbruksuniversitet har genomfört på uppdrag 
av Jordbruksverket har 2021 omfattat studier i morots- respektive potatisfält, insam -
ling av sorteringsdata från morotspackerier och intervjuer med veteodlare, enkät till 
1060  Jordbruksverket 2021:2. Livsmedelsförluster i Sverige – Metoder för ökad kunskap om livsmedelsproduktionens 
förluster och resurser.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser361jordgubbsodlare samt intervjuer med nöt- och grisslakterier om biprodukter med 
livsmedelspotential. Jordbruksverket har även beräknat förluster på gård inom 
nötkötts-, gris och mjölkproduktion och påbörjat en intervjuundersökning med 
livsmedelsindustrin. Resultaten redovisas i arbetsmaterial och visar  mängder, 
destinationer, orsaker och diskussion om åtgärder. 
Drygt tio referensgruppsmöten har genomförts med deltagare från Jordbruks -
verket, Naturvårdsverket, SLU och branschföreträdare för respektive sektor; kött, 
potatis, vete, jordgubbar/morot. Referensgruppsmötena har resulterat i en kvalitets -
säkring av frågeunderlagen, tillvägagångssätt, urval och synpunkter på resultaten 
och slutsatserna. De uppgifter som presenterats är ännu preliminära och eftersom 
odlingsåret spänner över två år ska resultaten från undersökningar 2021 kompletteras 
med undersökningar under 2022 för att ge en helhet för hela produktionsflödet; 
från primärproduktion till och med livsmedelsindustri för de åtta produkterna. 
Inför och efter att slutrapporten presenteras planeras dialogmöten med bransch-
företrädare för att diskutera åtgärder utifrån uppföljningens resultat. 
Uppföljningen sker inom ramen för det sexåriga regeringsuppdrag inom livs -
medelsstrategin som Livsmedelsverket, Jordbruksverket och Naturvårdsverket har 
gemensamt sedan 2020.1061 Myndigheterna ska jobba tillsammans för att minska 
matsvinnet i hela livsmedelskedjan i enlighet med den nationella handlingsplanen 
för minskat matsvinn.1062 Det innebär åtgärder hela vägen från jordbruket och pro -
duktionen av maten via butiker till konsumenterna som äter den. En redovisning 
av uppdragets genomförande lämnas årligen (senast den 28 februari) till Närings -
departement och Tillväxtverket.
Livsmedelsverket har inom regeringsuppdraget delfinansierat en frivillig överens -
kommelse inom livsmedelsbranschen kallad Samarbete för minskat matsvinn1063, 
som lanserades under 2020 och utvecklats under 2021. Inom samarbetet finns aktörer 
från livsmedelskedjans alla led, samt de tre myndigheterna, representerade som 
gemensamt utvecklar mätmetoder samt åtgärder för minskat matsvinn. Jordbruks -
verket deltar i arbetsgrupper och styrgruppen för samarbetet. 
Även när det gäller de tidiga förlusterna före skörd och slakt, pågår åtgärder och 
insatser av olika slag. Ett exempel är regeringens så kallade vildsvinspaket1064, för 
att bland annat begränsa skador på grödor och mark. Sveriges lantbruksuniversitet 
har också tillsammans med branschen beviljats forskningsmedel från Formas för ett 
flerårigt projekt med syftet att utreda förebyggande åtgärder och utökad nödslakt så 
att fler nötkreatur kan gå in i livsmedelskedjan i stället för att bli avfall.
I arbetet med uppföljningen av livsmedelsförluster är en central del att utifrån 
undersökningarna och beräkningarnas resultat diskutera åtgärder. Detta har gjorts 
i olika referensgrupper där branschen och myndigheter deltar, men ytterligare och 
ökat fokus kommer att läggas på åtgärder när uppföljningen och slutrapporten är klar. 
1061  En livsmedelsstrategi för jobb och hållbar tillväxt i hela landet – Regeringen.se
1062  Fler gör mer – handlingsplan för minskat matsvinn 2030
1063  Samarbete för minskat matsvinn – IVL Svenska Miljöinstitutet
1064  https:/ /www.regeringen.se/pressmeddelanden/2020/04/regeringen-ger-uppdrag-till-myndigheter-for-att-
forenkla-forsaljning-av-vildsvinskott/ 362
Arbete för att minska matsvinn och främja cirkulära affärsmodeller pågår på många 
håll, i Sverige och internationellt, men livsmedelsförluster är ett relativt nytt 
begrepp som också anses svårt att mäta. Den uppföljningsmetod som översattes 
till engelska, i rapporten Food loss in Sweden1065, blev en av Sveriges leveranser till 
FN-toppmötet om livsmedelssystem september 2021, där den också omnämndes. 
Den svenska metoden för att följa upp livsmedelsförluster har även presenterats i 
ett flertal internationella sammanhang såsom för FAO:s statistiker inom matsvinn, 
FN:s Agenda 2030-statistikforum IAEG-SDG, i kommissionens matsvinnsplattform, 
för Europeiska bondeorganisationen COPA-COGECA, samt nationellt för andra 
myndigheter såsom i Agenda 2030-nätverket. Även EU-kommissionen är intresserad 
av att undersöka livsmedelsförluster i primärproduktionen.1066 
Det finns ett stort intresse hos branschaktörer och många företag av att minska 
matsvinnet, öka avsättningen till livsmedel och använda flödena mer resurseffektivt. 
Ett exempel är investeringar i teknik för att ta tillvara mer av det som tidigare blev 
svinn eller innovationer till nya livsmedelsprodukter. Det kan också vara att öka 
andelen biprodukter som blir foder i stället för avfall. Arbete pågår hos företag, 
organisationer och myndigheter för att öka exporten av bland annat animaliska 
produkter som inte efterfrågas i Sverige så att mer av djuren, tex grisfötter, kan tas 
tillvara. Andra exempel är innovationer där forskning och försök pågår om att ta 
tillvara på mer av broccoliplantan1067, ny teknik för att könssortera ägg så att tupp -
kycklingar inom äggproduktionen inte behöver kläckas fram1068, samt utveckling 
av nya produkter såsom ost av överblivet gurkspad och kärnmjölk.1069 Något som 
framöver också kan bidra till att minska livsmedelsförlusterna är den nya lagstift -
ning som infördes i november 2021, vilken förbjuder vissa affärsmetoder såsom 
sena avbeställningar som kan leda till matsvinn hos leverantörer av livsmedel.1070 
Arbetet med uppföljning har lett till givande dialoger och ökad kunskap hos 
branschföreträdare, forskare och myndigheter. Det har dessutom skapat ökad 
samsyn om livsmedelsproduktionens resursanvändning och framtida möjligheter. 
Samarbete med aktörerna är en förutsättning för att få tillgång till deras uppgifter 
men också för att kunna arbeta med åtgärder. En ökad kunskap om mängden livs -
medelsförluster och orsakerna bakom, väntas leda till en ökad medvetenhet och på 
sikt till fler åtgärder hos både företag, organisationer, forskare och myndigheter. 
1065  Jordbruksverket 2021:2. Food loss in Sweden – National follow up methods for increased knowledge about 
losses and resources in food production. 
1066  EU:s livsmedelsstrategi Farm to fork. 
1067  https:/ /www.slu.se/institutioner/vaxtforadling/Forskning/vaxtens-produktkvalitet-hortikultur/utveckling-
av-vegetariska-inblandningsprodukter-av-sidostrommar-fran-broccoliproduktion/  
1068  https:/ /www.vretakluster.se/projekt/pagaende-projekt/324-konssortering-av-befruktade-agg  
1069  https:/ /www.food-supply.se/article/view/740249/gurkspad_karnmjolk_blir_till_ny_ost_med_svinnovation
1070   SFS 2021:579. Lag om förbud mot otillbörliga handelsmetoder vid köp av jordbruks- och livsmedelsprodukter. 
https:/ /svenskforfattningssamling.se/sites/default/files/sfs/2021-06/SFS2021-579.pdf   NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7033
Miljömålen – Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser363Betydelse för Agenda 2030
Ambitionsnivån i etappmålen för minskat matsvinn är hög och är satt utifrån del -
mål 12.3 i Agenda 2030 om att ”till 2030 halvera det globala matsvinnet per person 
i butik- och konsumentled, och minska matsvinnet längs hela livsmedelskedjan, 
även förlusterna efter skörd”. Etappmålet för minskat matsvinn mätt i livsmedels -
förluster håller en högre takt än delmålet i Agenda 2030, eftersom det dels tar sikte 
på perioden 2020–2025 dels omfattar mer av livsmedelsproduktionen även förluster 
som sker före skörd, slakt och fångst.  RAPPORT 7033 | MARS 2022  I SBN 978-91-620-7033-5  I SSN 0282-7298
Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 
– Med fokus på statliga insatser 
Den årliga uppföljningen av miljömålen är en rapport till regeringen 
med fokus på statliga myndigheters åtgärder under föregående år. Både myndigheter och andra aktörer arbetar för att miljömålen ska nås. För många av målen krävs fortsatt stora insatser, både nationellt och internationellt. Det gäller inte minst de mål som rör de globala frågorna, klimatet och den biologiska mångfalden. Insatser för miljö­
målen bidrar också till hållbarhetsmålen i Agenda 2030.  R apporten 
tar upp viktiga statliga satsningar under det senaste året för att förbättra miljön i riktning mot miljömålen. 
Mer information om miljömålen finns på sverigesmiljömål.seMiljömålen. Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 2022 – Med fokus på statliga insatser  NV-rapport  7033  2022
Beställningar tel: +46 8-505 933 40, e-post: natur@cm.se , www.naturvardsverket.se/publikationerNaturvårdsverket, 106 48 Stockholm. E-post: registrator@naturvardsverket.se , www.naturvardsverket.se    

Identifiering av potentiella riskområden för höga halter av benso(a)pyren: Nationell kartering av emissioner och halter av B(a)P från vedeldning i småhusområden

Identification of potential risk areas for high levels of benzo(a)pyrene: National mapping of emissions and levels of B(a)P from wood burning in residential areas

METEOROLOGI Nr 159, 2015  
Identifiering av potentiella riskområden 
för höga halter av benso(a)pyren  
Nationell kartering av emissioner och halter av B(a )P från 
vedeldning i småhusområden 
Stefan Andersson, Johan Arvelius, Marina Verbova, G unnar Omstedt och Martin 
Torstensson 
 
ISSN: 0283-7730  © SMHI 
    
  METEOROLOGI Nr 159, 2015 
Identifiering av potentiella riskområden för höga halter  av 
benso(a)pyren  
Nationell kartering av emissioner och halter av B(a )P från vedeldning i 
småhusområden  
Torstensson   
   
  Report Summary / Rapportsammanfattning 
Issuing Agency/Utgivare 
Swedish Meteorological and Hydrological Institute  Report number/Publikation 
SMHI Meteorologi nr 159 
S-601 76 NORRKÖPING 
Sweden  Report date/Utgivningsdatum 
December 2015 
Author (s)/Författare 
Stefan Andersson, Johan Arvelius, Marina Verbova, G unnar Omstedt och Martin Torstensson  
Title (and Subtitle/Titel 
Identifiering av potentiella riskområden för höga h alter av benso(a)pyren 
Nationell kartering av emissioner och halter av B(a )P från vedeldning i småhusområden 
Abstract/Sammandrag 
Den här studien är en kartläggning och screening av  emissioner och halter av benso(a)pyren (B(a)P) i S verige. Syftet är att identifiera potentiella risko mråden 
för överskridande av miljökvalitetsnormen (MKN). Et t övervägande bidrag till haltnivåerna till B(a)P ä r emissioner från den småskaliga vedeldningen, varf ör 
studien går ut på att beräkna och fördela emissione rna från uppvärmning av småhus. 
Metodiken består översiktligt av tre delar; beräkni ng av kommunvisa emissioner av B(a)P i Sverige, för delning av dessa årsemissioner inom kommunerna på e tt 
raster om 1 km × 1 km samt beräkning av årsmedelhal ter utifrån detta emissionsraster. För att beräkna kommunvisa årsemissioner av B(a)P utnyttjas statist ik 
från MSB över antalet eldstäder, modellerade värden  på småhusens energibehov från ENLOSS, antaganden o m eldvanor och emissionsfaktorer per typ av 
eldstad. De kommunvisa emissionerna fördelas sedan inom kommunen i ett grid om 1 km × 1 km utgående fr ån antal kvadratmeter boyta småhus per km2 från 
fastighetsregistret. För pannor används dessutom tä tortsvis statistik från Energimarknadsinspektionen över antal anslutna småhus till fjärrvärmenät, som vi 
enligt egen fördelning applicerar tätortsvis. 
Slutligen beräknas årsmedelhalter av B(a)P utifrån emissionsrastret på 1 km × 1 km utgående från linjä ra samband mellan emissioner och halter från tidiga re 
genomförda lokalskaliga spridningsberäkningar med S IMAIR-ved i Västerbottenprojektet.  
Huvudslutsatserna från studien är följande: 
• De högsta årsemissionerna av B(a)P från vedpannor , som står för i särklass högst emission per enhet och därmed har störst påverkan på den lokala 
luftkvaliteten, beräknas för Skellefteå (18 200 g å r –1) följt av Örnsköldsvik (13 600 g år –1), Gotland (13 500 g år –1), Sundsvall (12 900 g år –1) och Hudiksvall (12 
300 g år –1). 
• Utifrån ett linjärt antagande mellan emissioner o ch halter fås kommunvisa årsmedelhalter av B(a)P 20 12 på 0.03 – 1.03 ng m –3 för haltmåttet kartans högsta 
värde (KHV). Motsvarande värden för kartans ytmedel värde (KYM) är 0.01 – 0.25 ng m –3. 
• Beräkningarna indikerar att det föreligger risk f ör överskridande av MKN (>1.0 ng m–3) i vissa enski lda gridrutor i tätorterna Sollefteå och Laholm (av seende 
årsmedelhalt av B(a)P uttryckt som KHV). Höga årsme delhalter (>0.8 ng m–3) fås även för Kramfors, Säff le, Arvidsjaur, Boden, Skellefteå och Trollhättan. 
Detta är kommuner med en stor andel vedpannor i för hållande till lokaleldstäder. 
• Merparten (273 av 290) av kommunerna i Sverige ha r haltnivåer (KHV) högre än miljökvalitetsmålet Fri sk luft (>0.1 ng m–3). Här är påverkan även 
betydande för utsläpp från trivseleldning med lokal eldstäder. 
• Studien ska ses som en översiktlig kartläggning o ch screening av emissioner och halter av B(a)P från  småskaliga vedeldningen. Beräkningarna kan anses 
representera ett ”worst case”. 
• Den i särklass största osäkerheten vad gäller ind ata är statistiken från MSB över antalet eldstäder per kommun, samt hur eldstäderna fördelas mellan ol ika 
kommuner i gemensamma räddningstjänstområden. Detal jeringsgraden av underlaget samt klassificeringen a v eldstäderna kan variera betydligt mellan olika 
kommuner/räddningstjänstförbund. För kommuner som e nligt beräkningarna har haltnivåer som överskrider eller är nära att överskrida MKN rekommenderas, i 
ett första steg, att en noggrannare granskning/inve ntering görs av indata som används i beräkningarna,  i synnerhet antalet eldstäder.   
Key words/sök-, nyckelord 
 
Luftkvalitet, beoso(a)pyren, småskalig vedeldning, emissioner, halter, MKN, miljökvalitetsmål Frisk 
Luft 
Supplementary notes/Tillägg 
 
 Number of pages/Antal sidor 
 
45 Language/Språk 
 
Svenska 
ISSN and title/ISSN och titel 
 
0283-7730 SMHI Meteorologi 
Report available from/Rapporten kan köpas från: 
 
SMHI 
Sweden     Innehållsförteckning 
1 SAMMANFATTNING .................................... ........................................ 1  
2 BAKGRUND .......................................... ................................................ 3  
3 SYFTE ............................................. ................................................... ... 3 
4 METODIK ........................................... ...................................................  4 
4.1 Beräkning av emissioner av B(a)P .............. ................................................... . 4 
4.1.1  Bearbetning av eldstadsinformation per kommun ..... ................................................... . 4 
4.1.2  Modellering av småhusens energibehov .............. ................................................... ...... 6 
4.1.3  Antaganden om eldvanor och fördelning mellan olika bränslen .................................... 7  
4.1.4  Emissionsfaktorer, verkningsgrad och beräkning av e ldstädernas emissioner ............. 8  
4.1.5  Bearbetning av statistik om antal småhus anslutna t ill fjärrvärmenät ............................ 9  
4.1.6  Fördelningsnyckel inom kommuner ................... ................................................... ....... 11  
4.2 Beräkning av halter av B(a)P................... ................................................... ... 12 
5 RESULTAT .......................................... ............................................... 14  
5.1 Emissioner av B(a)P ........................... ................................................... ....... 14 
5.1.1  Kommunvisa emissioner av B(a)P .................... ................................................... ........ 14  
5.1.2  Nationellt emissionsraster 1 km × 1 km av B(a)P ... ................................................... .. 17  
5.2 Halter av B(a)P ............................... ................................................... ........... 21 
6 DISKUSSION ........................................ .............................................. 25  
6.1 Osäkerheter ................................... ................................................... ............ 26 
7 SLUTSATSER ........................................ ............................................. 28  
8 REFERENSER ........................................ ............................................ 29  
9 BILAGOR ........................................... ................................................. 3 1  
9.1 Bilaga 1: Kommunvisa emissioner av B(a)P ...... ............................................ 32 
9.2 Bilaga 2: Kommunvisa halter av B(a)P .......... ................................................ 36  
9.3 Bilaga 3: Beskrivning av modellen ENLOSS för be räknings av småhusens 
energibehov ....................................... ................................................... ........ 42 
 
      SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015 1 1 Sammanfattning 
Den här studien är en kartläggning och screening av  emissioner och halter av benso(a)pyren (B(a)P) i 
Sverige. Syftet är att identifiera potentiella risk områden för överskridande av miljökvalitetsnormen 
(MKN). Ett övervägande bidrag till haltnivåerna til l B(a)P är emissioner från den småskaliga 
vedeldningen, varför studien går ut på att beräkna och fördela emissionerna från uppvärmning av 
småhus. 
 
Metodiken består översiktligt av tre delar; beräkni ng av kommunvisa emissioner av B(a)P i Sverige, 
fördelning av dessa årsemissioner inom kommunerna p å ett raster om 1 km × 1 km samt beräkning av 
årsmedelhalter utifrån detta emissionsraster. 
 
För att beräkna kommunvisa årsemissioner av B(a)P u tnyttjas: 
 
• Statistik från MSB över antalet eldstäder (vedpanno r, lokaleldstäder, pelletspannor och 
oljepannor) i de olika kommunerna/räddningstjänstfö rbunden. Ett medianvärde över åren 
2008-2012 används eftersom datamaterialet innehålle r större osäkerheter för enskilda år. 
 
• Småhusens energibehov beräknas med modellen ENLOSS (Taeser och Andersson, 1984; 
Taeser et al., 2006) för två fall; år 2012 samt ett  normalår (dvs. energibehovet för ett 
genomsnittligt meteorologiskt år för referensåren 1 960-1990). 
 
• Antaganden om eldvanor och andel bränsle görs utifr ån erfarenheter från 
Västerbottenprojektet (Omstedt et al., 2014) samt k ännedom om antal anslutna småhus till 
fjärrvärmenät per kommun. 
 
• Emissionsfaktorer per typ av eldstad samt verknings grad används utifrån en sammanställning 
över dagens kunskapsläge (överensstämmande med Väst erbottenprojektet). 
 
De kommunvisa emissionerna fördelas sedan inom komm unen i ett grid om 1 km × 1 km utgående 
från antal kvadratmeter boyta småhus per km 2 från fastighetsregistret. För pannor används dessu tom 
tätortsvis statistik från Energimarknadsinspektione n över antal anslutna småhus till fjärrvärmenät, so m 
vi enligt egen fördelning applicerar tätortsvis. 
 
Slutligen beräknas årsmedelhalter av B(a)P utifrån emissionsrastret på 1 km × 1 km utgående från 
linjära samband mellan emissioner och halter från t idigare genomförda lokalskaliga 
spridningsberäkningar med SIMAIR-ved i Västerbotten projektet. Olika faktorer används för områden 
som domineras av vedpannor respektive lokaleldstäde r, eftersom emissionerna är större och mer 
koncentrerade från vedpannor. De haltmått som tas f ram är kartans högsta värde (KHV) samt kartans 
ytmedelvärde (KYM), vilket sedan sammanställs kommu nvis för maximala gridrutan i varje kommun 
i syfte att identifiera potentiella riskområden för  överskridande av MKN. 
 
Årsemissioner av B(a)P 
 
• Beräkningarna i studien ger nationella totalemissio ner av B(a)P från småskalig uppvärmning 
(år 2012) på 880 kg år –1 för vedpannor, 630 kg år –1 för lokaleldstäder, 3.6 kg år –1 för 
pelletspannor och 4.3 kg år –1 för oljepannor. 
 
• Beräkningarna av kommunvisa totala årsemissioner av  B(a)P från småhusens småskaliga 
uppvärmning (summan av vedpannor, lokaleldstäder, p elletspannor och oljepannor) ger nivåer 
på mellan 300 – 25 000 g år –1. Störst totalemission (mellan 20 000 och 25 000 g år –1) beräknas 
för Skellefteå, Stockholm, Sundsvall, Norrtälje och  Gotland. 
  2 SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015  • De högsta årsemissionerna av B(a)P från vedpannor, som står för i särklass högst emission per 
enhet och därmed har störst påverkan på den lokala luftkvaliteten, beräknas för Skellefteå (18 
200 g år –1) följt av Örnsköldsvik (13 600 g år –1), Gotland (13 500 g år –1), Sundsvall (12 900 
g år –1) och Hudiksvall (12 300 g år –1). 
 
Årsmedelhalter av B(a)P 
 
• Utifrån ett linjärt antagande mellan emissioner och  halter fås kommunvisa årsmedelhalter av 
B(a)P 2012 på 0.03 – 1.03 ng m–3 för haltmåttet kartans högsta värde (KHV). Motsvar ande 
värden för kartans ytmedelvärde (KYM) är 0.01 – 0.2 5 ng m–3. 
 
• Beräkningarna indikerar att det föreligger risk för  överskridande av MKN (>1.0 ng m–3) i vissa 
enskilda gridrutor i tätorterna Sollefteå och Lahol m (avseende årsmedelhalt av B(a)P uttryckt 
som KHV). Höga årsmedelhalter (>0.8 ng m –3) fås även för Kramfors, Säffle, Arvidsjaur, 
Boden, Skellefteå och Trollhättan. Detta är kommune r med en stor andel vedpannor i 
förhållande till lokaleldstäder. 
 
• Merparten (273 av 290) av kommunerna i Sverige har haltnivåer (KHV) högre än 
miljökvalitetsmålet Frisk luft (>0.1 ng m –3). Här är påverkan även betydande för utsläpp från 
trivseleldning med lokaleldstäder. 
 
• Skillnaden är liten mellan år 2012 och normalåret a vseende referensåren 1960-1990; halterna 
(och emissionerna) är generellt 4 % högre för norma låret, men värdet varierar mellan olika län 
eftersom energibehovet är beräknat länsvis (från 1 % lägre halter/emissioner i Kronobergs län 
till 7 % högre halter/emissioner i Örebro län för n ormalåret). 
 
Resultatens osäkerhet och användning 
 
• Studien ska ses som en översiktlig kartläggning och  screening av emissioner och halter av 
B(a)P från småskaliga vedeldningen. Beräkningarna k an anses representera ett ”worst case”. 
 
• Det finns många osäkerheter och felkällor att beakt a. Exempel på indata som påverkar 
beräkningarna är antalet eldstäder per kommun, anta let småhus anslutna till fjärrvärme, 
antaganden om eldvanor och emissionsfaktorer. 
 
• Den i särklass största osäkerheten vad gäller indat a är statistiken från MSB över antalet 
eldstäder per kommun, samt hur eldstäderna fördelas  mellan olika kommuner i gemensamma 
räddningstjänstområden. Detaljeringsgraden av under laget samt klassificeringen av 
eldstäderna kan variera betydligt mellan olika komm uner/räddningstjänstförbund. 
 
• En annan osäkerhet vad gäller indata är statistik f rån Energimarknadsinspektionen över antalet 
anslutna småhus till fjärrvärmenät, men de indata b edöms emellertid vara mindre osäkra än 
antalet eldstäder, åtminstone på kommunnivå. Osäker heten ligger främst i den geografiska 
spridningen av de anslutna fastigheterna. 
 
• Metodiken vad gäller att beräkna lokala halter från  emissionsraster på 1 km × 1 km med 
antagande om linjära samband är också givetvis osäk er. Många lokala parametrar som 
påverkar spridningen fångas inte i beräkningarna. D ock verkar metodiken ändå reproducera 
gradienter bra och fungerar tillfredställande till översiktliga kartläggningar såsom denna 
studie. 
 
• För kommuner som enligt beräkningarna har haltnivåe r som överskrider eller är nära att 
överskrida MKN rekommenderas, i ett första steg, at t en noggrannare granskning/inventering 
görs av indata som används i beräkningarna, i synne rhet antalet eldstäder.    SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015 3 2 Bakgrund 
Den småskaliga vedeldningens påverkan på luftkvalit en i Sverige är relativt dåligt känd. Orsakerna är 
flera, bland annat beroende på svårigheter att välj a representativa mätplatser och svårigheter att få 
fram relevanta indata till spridningsmodeller (eldn ingsutrustning, emissionsfaktorer, 
bränsleförbrukning mm). Påverkan är främst lokal kn uten till bostadsområden som använder 
biobränslen för uppvärmning i pannor och lokaleldst äder. Få mätningar har gjorts i sådana områden.  
 
Inom Biobränsle-Hälsa-Miljö-projektet (BHM, 2003) g jordes i början på 2000-talet mätningar i 
Lycksele och Växjö. Mätdata finns också rapporterad e till Naturvårdsverkets datavärdskap för 
luftkvalitet (IVL, 2015), men endast ett fåtal härr ör från bostadsområden med vedeldning (se, t.ex. 
Omstedt et al., 2008; SLB-analys, 2010). På senare år har ett projekt på uppdrag av Naturvårdsverket 
med mätningar och modellering av luftkvaliteten i s måhusområden i Västerbotten (Omstedt et al., 
2014) visat att haltnivåerna väl understiger miljök valitetsnormerna (MKN), men trots det finns 
hälsorisker; den uppskattade dödligheten beräknades  till 4 personer per år och 100 000 invånare. 
 
En förorening med betydande bidrag från småskalig v edeldning är benso(a)pyren (B(a)P). B(a)P är en 
polycyklisk aromatisk kolväteförning (PAH) som är c ancerframkallande och kan bland annat orsaka 
lungcancer, urinblåsecancer och hudcancer. Den smås kaliga vedeldningen uppskattas svara för ca 65% 
av Sveriges totalemissioner av B(a)P år 2013 (SMED och Naturvårdsverket, 2015). Ur ett 
befolkningsexponeringsperspektiv är den småskalig v edeldning troligen ännu mer dominerande i och 
med att utsläppen sker i områden där människor bor.  
 
Miljökvalitetsnormen för B(a)P ingår i Luftkvalitet sförordning (2010:477). Normen är 1 ng m –3 för 
årsmedelvärde och utvärderingströsklarna är 0.6 och  0.4 ng m –3 för övre respektive nedre 
utvärderingströskel. I Sverige har även en preciser ing av miljökvalitetsmålet Frisk luft gjorts; 
miljökvalitetsmålet för B(a)P har satts till 0.1 ng  m –3 som årsmedelhalt (Regeringen, 2012). 
 
Utgående från de fåtal studier som har gjorts är de t är svårt att bedöma hur väl miljökvalitetsnormen 
för benso(a)pyren i bostadsområden med småskalig ve deldning generellt uppfylls i Sverige. I dessa 
studier används relativt detaljerad information om eldningsutrustning som tagits fram med hjälp av 
sotarna för att beräkna halter av B(a)P. Sådana dat a finns inte generellt att tillgå i landet.  
 
Denna studie är den första av sitt slag och syftar till att bedöma haltnivåerna av B(a)P utifrån 
beräknade emissioner, utan direkt användning av lok alskalig spridningsmodellering. Istället utnyttjas 
erfarenheter avseende samband mellan emissioner frå n småskalig vedeldning och halter av B(a)P från 
tidigare genomförda projekt för att bedöma om det f öreligger risk för överskridande av MKN i 
bostadsområden i Sverige. Emissioner beräknas enlig t bottom-up-principen i ett grid med en rumslig 
upplösning om 1 km × 1 km utifrån kommunvisa data ö ver pannor och lokaleldstäder från MSB, antal 
anslutna småhus till fjärrvärmenät på tätortsnivå, modellerat energibehov, antaganden om eldvanor 
och bränslefördelning samt vedertagna emissionsfakt orer. Mer om metodiken återfinns i Avsnitt 4. I 
Avsnitt 5 presenteras resultaten i form av emission er och halter i Sverige och i Avsnitt 6 diskuteras 
resultaten och osäkerhet kopplat till metodiken. Sl utsatser presenteras i Avsnitt 7. 
 
Målsättningen är att metodiken även ska leda till f örbättringar inom projektet SMED geografisk 
fördelning av emissioner till luft (SMED, 2015), so m utförs på uppdrag av Naturvårdsverket. Dessa 
data används inom internationell rapportering, regi onal miljömåls- och klimatuppföljning samt för 
spridningsberäkningar bland annat med det nationell a luftkvalitetsmodellsystemet SIMAIR (Omstedt 
et al., 2011; Gidhagen et al., 2009). 
3 Syfte 
Projektet syftar till att kartlägga potentiella ris kområden för överskridanden av MKN för B(a)P-halter  
från vedelning i småhusområden i Sverige. Metodiken  kommer även att möjliggöra förbättringar i 
förfördelningen av emissioner från småskalig vedeld ning inom SMEDs geografiska fördelning 
(nationella emissionsdatabasen för luftutsläpp i Sv erige).  4 SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015  4 Metodik 
Metodiken i detta projekt går ut på att med hjälp a v beräknade emissioner uppskatta halterna av B(a)P 
genom att utnyttja erfarenheter och samband mellan emissioner och halter från tidigare detaljerade 
lokalskaliga spridningsmodelleringsstudier i vedeld ade bostadsområden i Västerbotten (Omstedt et al., 
2014). I Avsnitt 4.1 beskrivs hur emissionerna av B (a)P har beräknats och vilka data som har utnyttjat s 
och i Avsnitt 4.2 redovisas vilka antaganden som ha r gjort när halter har beräknats utifrån 
emissionsrastret. 
4.1 Beräkning av emissioner av B(a)P 
Beräkning av emissioner av B(a)P görs i ett grid öv er Sverige med en upplösning om 1 km × 1 km.  
 
Metodiken är bottom-up, det vill säga utgår från de  aktivitetsdata som finns på kommunnivå och 
beräknar kommunvisa emissioner. Vid dessa beräkning ar utnyttas: 
 
• Eldstadsinformation per räddningstjänstområde från MSB, omräknat till kommunnivå 
• Modellerat energibehov för småhus på länsnivå 
• Antaganden om eldvanor och fördelningen mellan olik a bränslen 
• Emissionsfaktorer för B(a)P 
 
I nuvarande metodik inom SMEDs geografiska fördelni ng (SMED, 2015) beräknas inte kommunvisa 
emissioner, utan Sverige indelas i fyra temperaturz oner varpå emissionerna i dessa områden beräknas 
utifrån nationella energibalanser och SCBs undersök ningar av energianvändning i småhus. 
 
För att få en så bra uppfattning som möjligt av hur  den geografiska fördelningen av vedeldning ser ut 
inom kommuner har vi inom denna studie försökt att ta hänsyn till några viktiga påverkansfaktorer. De 
kommunvisa emissionerna fördelas i ett raster på 1 km × 1 km utgående från: 
 
• Boyta för småhus (1 km × 1 km) från fastighetsregis tret 
• Antal småhus anslutna till fjärrvärmenät från Energ imarknadsinspektionen, där data bearbetas 
med vår egen metodik för omräkning till tätortsnivå  
 
I SMEDs geografiska fördelning fördelas i nuläget e missionerna över boyta småhus och emissionerna 
skalas ner med en faktor 0.3 i tätorter med mer än 20 000 invånare, som anses ha utbyggt 
fjärrvärmenät. I den nya metodiken i denna studie b eräknas denna faktor separat för varje tätort, 
utgående från antal anslutna småhus till fjärrvärme nät. 
4.1.1 Bearbetning av eldstadsinformation per kommun  
Varje år genomför Myndigheten för samhällsskydd och  beredskap (MSB) tillsammans med 
länsstyrelserna en uppföljning över kommunernas arb ete enligt Lagen om skydd mot olyckor (LSO) i 
kommunen (MSB, 2015). Årsuppföljningen är ett av fl era underlag som Länsstyrelsen använder sig av 
i sin tillsyn över kommunerna. 
 
Statistik över antal eldstäder av olika typer finns  tillgänglig från MSBs databas IDA 
(http://ida.msb.se ). De typer av eldstäder som har utnyttjas inom det ta projekt är: 
 
• Vedpannor (summan av fastbränslepannor keramik samt  fastbränslepannor konventionella) 
• Lokaleldstäder (summan av lokaleldstäder och lokale ldstäder med pellets) 
• Pelletspannor 
• Oljepannor (under 60 kW, villapannor) 
 
I databasen är antalet eldstäder uppdelade på lande ts räddningstjänstförbund. Vissa kommuner driver 
en egen räddningstjänst och är då upptagna under ko mmunnamnet, medan andra kommuner har gått in 
i ett räddningstjänstförbund med en eller flera gra nnkommuner. Dessa räddningstjänstförbund ändrar 
sammansättning över tid och flera sådana ändringar kan observeras varje år. Uppgifter om  SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015 5 räddningstjänstförbundens sammansättning varje år k ommer från MSB. För att få en så jämförbar 
statistik som möjligt har vi valt att dela upp anta let eldstäder mellan kommunerna i 
räddningstjänstförbunden varje år.  
 
För lokaleldstäder, som här antas inte används som huvudsaklig uppvärmning av huset, har vi viktat 
denna uppdelning med antal småhus i kommunen, hämta t från SCBs statistikdatabas 
(http://www.statistikdatabasen.scb.se ) enligt 
 
/g1811/g2921= /g1811/g2928/g1020/g1169
/g1020/g1176 (1) 
 
där /g1811/g2921 är antalet lokaleldstäder i kommunen, /g1811/g2928 är antalet lokaleldstäder i räddningstjänstområdet , /g18−5/g2921 
är antalet småhus i kommunen och /g18−5/g2928 är antalet småhus i räddningstjänstområdet. 
 
För pannor (vedpannor, pelletspannor och oljepannor ), som antas användas som huvudsaklig 
värmekälla, har vi istället valt att subtrahera ant alet småhus anslutna till fjärrvärme från antalet s måhus 
i vikterna. Antalet pannor av en viss typ blir då 
 
/g1811/g2921= /g1811/g2928/g1020/g1169/g2879/g1007/g1169
/g1020/g1176/g2879/g1007/g1176 (2) 
 
Där /g1812/g2921 är antalet anslutna småhus till fjärrvärme i kommu nen och /g1812/g2928 är antalet anslutna småhus till 
fjärrvärme i räddningstjänstområdet.  
 
På det sättet erhålls en bättre fördelning av antal et pannor mellan kommuner som har mer eller mindre 
utbyggd fjärrvärme. Mer om denna metodik i Avsnitt 4.1.5. 
 
Uppdelningen av eldstäder mellan kommuner i ett räd dningstjänstförbund ger en viss osäkerhet för 
antalet enheter inom en kommun, i synnerhet i tidss erien för kommuner som byter 
räddningstjänstförbund. Räddningstjänsternas statis tik har dock större osäkerheter än detta fel; det 
finns gott om dataluckor där det saknas redovisning  för vissa typer av eldstäder något eller flera år.  
Det finns också exempel på mycket stora skillnader i rapporteringen från år till år mellan tiotals och  
tusentals eldstäder av en viss typ. Det tyder på at t det finns skillnader i insamlingsmetodik, inte ba ra 
mellan förbund, utan också över tid. I några fall b eror detta på att klassificeringen varierar; när en  typ 
av eldstad drastiskt ökar mellan två år inom ett om råde minskar en annan inom samma område. Det 
har vi tolkat som att det troligen är samma eldstäd er som av någon anledning klassificerats annorlunda  
och klassificeringen inte alltid är tillförlitlig. 
 
Den datakälla som har störst osäkerheter i den här studien bedöms vara statistiken över antalet 
eldstäder. Den osäkerheten gör det i praktiken omöj ligt att föra någon statistik för varje år. Detta h ar 
lösts genom att göra beräkningarna som beskrivs ova n för de år där statistik finns över eldstäder och 
slutligen ta medianvärdet av de framräknade värdena . Medianvärdet har valts för att det i många fall ä r 
vissa år som har mycket kraftigt avvikande statisti k som skulle påverka ett aritmetiskt medelvärde, 
men som förmodligen beror på en avvikande metodik i  statistikinsamlingen något år. Trots att det bara 
är en datakälla som har så stora variationer att de t föranleder att vi använder en median för samtliga  år, 
måste beräkningarna ske årsvis och medianberäkninge n efteråt eftersom räddningstjänstförbundens 
sammansättning ändras mellan åren. 
 
I Figur 1 visualiseras i kartform kommunvis statist ik över antalet vedpannor samt antalet 
lokaleldstäder som har tagits fram med ovan beskriv na metodik. Från sammanställningen framgår att 
antalet lokaleldstäder beror i hög utsträckning på antalet småhus i kommunen, vilket är att vänta 
eftersom de främst används för trivseleldning. Anta let vedpannor däremot beror i högre grad på 
tillgången till fjärrvärme. Mest vedpannor enligt s ammanställningen (> 2000 per kommun) beräknas 
finnas i Skellefteå, Örnsköldsvik, Gotland, Sundsva ll, Hudiksvall, Falun, Örebro, Vårgårda, Alvesta, 
Laholm, Hässleholm och Växjö.  6 SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015   
Figur 1.  Antalet vedpannor per kommun (till vänster) och ant alet lokaleldstäder per kommun (till höger) 
utgående från bearbetningen av eldstadsstatistiken från MSB (2015). 
 
Figur 2 (vänster figur) visar antalet eldstäder enl igt fördelningsmetodiken i studien för alla kommune r 
utom storstadsområdena (definieras i Avsnitt 4.1.5)  uppdelat på pannor, som är summan av de typer 
som antas användas som huvudsaklig värmekälla för h ushållet, och lokaleldstäder, som antas 
trivseleldas. Figur 2 (höger figur) visar motsvaran de förhållanden för storstadskommunerna. 
Statistiken för eldstäder skiljer inte ut vilken ty p av byggnad eldstaden finns i; det är alltså summa n av 
eldstäder i småhus, fritidshus och lägenheter. Det är därför inte orimligt att det finns fler lokaleld städer 
än småhus, såsom observeras i figuren. För pannor f inns en effektgräns på 60 kW vilket skiljer ut 
pannor i småhus från flerbostadshus. Som synes i fi gurerna understiger antalet värmepannor antalet 
småhus i samtliga kommuner.  
    
Figur 2.  Antalet värmepannor (×) samt lokaleldstäder (+) i Sveriges kommuner i relation till antalet småhus i 
kommunen. Till vänster visas alla kommuner utom sto rstadskommuner och till höger visas 
storstadskommuner. Den heldragna linjen anger förhå llandet 1:1. 
4.1.2 Modellering av småhusens energibehov 
En av faktorerna som avgör bränsleförbrukningen vid  den småskaliga förbränningen är småhusens 
energibehov. Vädret har en stor inverkan på byggnad ers uppvärmningsbehov. Med hjälp av modellen 
ENLOSS (Taeser och Andersson, 1984; Taeser et al., 2006) kan meteorologins samlade betydelse för 
energiåtgången i byggnader beräknas för olika delar  av Sverige. Denna modell används bland annat 
för normalårskorrigering av Sveriges utsläpp av kol dioxid från uppvärmning (SMED, 2012). Modellen 
beskrivs i mer detalj i Bilaga 3. 
 
 SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015 7 Småhusens energibehov har länsvis beräknats för met eorologiska förutsättningar för år 2012, eftersom 
haltberäkningarna görs för detta år (Avsnitt 4.2). Vidare beräknas energibehov även för ett normalår. 
Med normalår menas småhusens genomsnittliga energib ehov för de meteorologiska referensåren 
1960-1990. På så sätt kan en känslighetsanalys av e missionsberäkningarna senare göras. 
 
Vid beräkningarna med ENLOSS beräknas energibehovet  för det totala uppvärmningsbehovet av 
boytan för småhus länsvis. Vid beräkning av emissio ner från eldstäder behöver dock energibehovet 
uttryckas per småhusenhet, varför en boyta på ett g enomsnittshus (152 m 2) har antagits i dessa 
beräkningar (SCB, 2015). 
 
I Tabell 1 redovisas beräknade energibehov för ett genomsnittshus länsvis. Värden anges för år 2012 
samt ett normalår. Av tabellen framgår att uppvärmn ingsbehovet, som väntat, är störst i nordligaste 
Sverige. 2012 var överlag ganska nära ett genomsnit tligt år; energibehovet var något mindre än ett 
normalår överlag i Sverige, men skillnader kan obse rveras mellan olika län. 
 
Tabell 1.  Energibehov för småhus länsvis beräknat med ENLOSS- modellen. Energibehovet redovisas dels för 
år 2012, dels för ett normalår (energibehov för ett  genomsnittligt meteorologiskt år för 
referensperioden 1960-1990). Antagende har gjorts o m ett genomsnittligt småhus med en boyta på 
152 m 2. 
 Energibehov [kWh år –1] 
per genomsnittligt småhus 
2012 Normalår 
Stockholms län 12 808 13 259 
Uppsala län 13 554 13 961 
Södermanlands län 13 056 13 667 
Östergötlands län 12 738 13 294 
Jönköpings län 13 357 13 794 
Kronobergs län 13 013 12 877 
Kalmars län 12 338 12 788 
Gotlands län 12 278 12 738 
Blekinge län 11 969 12 372 
Skåne län 11 380 12 080 
Hallands län 12 067 12 714 
Västra Götalands län 12 472 12 969 
Värmlands län 13 658 14 259 
Örebro län 13 428 14 403 
Västmanlands län 13 450 13 950 
Dalarnas län 14 812 15 779 
Gävleborgs län 14 600 14 884 
Västernorrlands län 15 680 16 566 
Jämtlands län 17 653 17 600 
Västerbottens län 17 128 17 910 
Norrbottens län 18 681 19 059 
4.1.3 Antaganden om eldvanor och fördelning mellan olika bränslen 
En annan faktor som har stor påverkan på småhusens bränsleförbrukning är eldvanor och fördelningen 
mellan olika bränslen. 
 
Detta är en parameter som i hög grad påverkar beräk ningen av emissioner från eldstäder. Tyvärr är ett 
begränsat antal undersökningar gjorda avseende eldv anor. I beräkningar i denna rapport utnyttjas 
erfarenheter från Västerbottenprojektet (Omstedt et  al., 2014) där en enkätundersökning skickades ut 
till 176 hushåll i Vännäs, Vännäsby, Sävar och Tavl eliden/Tomtebo (villaförorter till Umeå). 
Vedpannor klassificerades i två typer enligt sotarr egistret i Västerbottenstudien; vedpannor liten  8 SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015  användning och vedpannor stor användning. Enkätstud ien kunde emellertid inte påvisa någon skillnad 
i vedförbrukning mellan dessa två typer av vedpanno r, varför ett genomsnittligt värde (oavsett 
klassificering) om 14.9 m 3 vedförbrukning per år antas för områden som saknar  fjärrvärme 
(motsvarande ca 11 309 kWh år –1). Detta motsvarar ca 63 % av husets totala energib ehov. 
 
I Tabell 2 redovisas, utgående från eldvaneundersök ningen i Västerbottenstudien, bränslefördelningen 
enligt de fyra klasser av eldstäder som ingår i den na studie. Resultat visas för områden utan fjärrvär me 
respektive områden med tillgång till fjärrvärme. So m framgår av tabellen påverkas vedpannorna av 
fjärrvärmetillgången; för områden med fjärrvärme vä rms småhusen upp med i genomsnitt 21 % ved, 
för områden utan fjärrvärme 63 % ved. Fjärrvärmefak torn som beskrivs i Avsnitt 4.1.5 (genomsnittligt 
för kommunen) utnyttjas för beräkningen av de kommu nvisa emissionerna; en fjärrvärmefaktor om 
0.2 (mycket fjärrvärme) ger andel ved på 21 % och s edan ökar andelen ved linjärt för att för en 
fjärrvärmefaktor om 1 (fjärrvärme ej tillgängligt) ge andel ved på 63 %. För de andra elstäderna 
(lokaleldstad, pelletspanna och oljepanna) antas an vändningen inte påverkas av fjärrvärmetillgång. 
Tabell 2.  Uppskattad andel bränsle (el/fjärrvärme, ved, pelle ts och olja) jämfört med småhusets totala 
energibehov, som används i denna studie för vedpann or, lokaleldstäder, pelletspannor och 
oljepannor för områden med respektive utan fjärrvär me. Uppgifterna bygger på erfarenheter från 
Västerbottenprojektet (Omstedt et al., 2014). 
 Område med fjärrvärme Område utan fjärrvärme 
 El  
[%] Ved 
[%] Pellets 
[%] Olja 
[%] El  
[%] Ved 
[%] Olja 
[%] 
Vedpanna 79 21 0 0 37 63 0 0 
Lokaleldstad 89 11 0 0 89 11 0 0 
Pelletspanna 39 61 0 0 39 61 0 0 
Oljepanna 0 0 0 100 0 0 0 100 
4.1.4 Emissionsfaktorer, verkningsgrad och beräknin g av eldstädernas 
emissioner 
I Tabell 3 framgår emissionsfaktorerna av B(a)P som  används i beräkningarna i denna studie. Notera 
att de delvis skiljer sig från dem som redovisas i Västerbottenprojektet (Omstedt et al., 2014), 
emellertid avviker värdena som redovisas i Tabell 1 0 i Omstedt et al. (2014) från dem som verkligen 
användes i studien och de riktiga värdena överensst ämmer med Tabell 3 nedan. Emissionsfaktorn är 
störst för vedpannor (0.1 mg MJ –1), vilken baseras på Todorovic et al. (2007) med an tagande om 50 % 
gamla pannor, 50 % nya pannor och 10 % pyreldning 1 av de gamla pannorna. Motsvarande 
emissionsfaktor som används inom internationella ra pporteringen (SMED och Naturvårdsverket, 
2015) är 0.08 mg MJ –1. Tabell 3 är ett sammanvägt värde mellan Todorovic  et al. (2007), SMED 
(2015) och uppskattningar som görs av EMEP/EEA (201 3). 
Tabell 3.  Emissionsfaktorer av B(a)P som används i denna stud ie. 
Typ av eldstad Emissionsfaktor för B(a)P  
[mg MJ –1] 
Vedpanna 0.1 
Lokaleldstad 0.05 
Pelletspanna 0.001 
Oljepanna 0.001 
Verkningsgraden som används för olika typer av elds täder visas i Tabell 4. De överensstämmer med 
värden som användes i Omstedt et al. (2014). Observ era att verkningsgranden kan skilja en del mellan 
gamla och nya pannor, men det använda värdet är ett  uppskattat genomsnittligt värde. 
Tabell 4.  Antagen verkningsgrad för de olika typer av eldstäd er som ingår i beräkningarna i denna studie. 
Typ av eldstad Verkningsgrad ɳ 
[%] 
Vedpanna 70 
Lokaleldstad 70 
Pelletspanna 75 
Oljepanna 90 
                                                      
1 Med pyreldning avses eldning med strypt eller minsk ad syretillförsel, vilket innebär att bränslet inte  blir fullständigt 
förbränt. Detta leder till högre utsläpp. 
  SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015 9  
Med hjälp av metodiken i Avsnitt 4.1.1 till 4.1.4 k an slutgiltigen årsemissionen från varje enskild 
eldstad i sammanställningen av eldstäder beräknas g enom 
 
/g18−1[mg	år /g2879/g2869] =/g1006/g1001[/g2921/g2907/g2918	å/g2928 /g1127/g1117]∙/g2871./g287−∙/g1012 /g116−[/g2921/g2917	/g2897/g289− /g1127/g1117]
/g1086∙ /g1851/g2912/g2928ä/g292−/g2929/g2922/g2915  (3) 
 
där /g18−1 är årsemissionen, /g1811/g1828  är småhusets energibehov, /g1857/g2916 är emissionsfaktorn, ɳ är verkningsgraden 
och /g1851/g2912/g2928ä/g292−/g2929/g2922/g2915  är andelen av aktuellt bränsle som används för små husets uppvärmning. 
 
Därefter summeras alla eldstäders emissioner för at t erhålla kommunvisa emissioner av B(a)P. Det 
som sedan återstår är att beräkna fördelningen av B (a)P inom kommunerna i ett grid om 1 km × 1 km. 
Denna metodik beskrivs i Avsnitt 4.1.5 till 4.1.6.  
4.1.5 Bearbetning av statistik om antal småhus ansl utna till fjärrvärmenät 
 
Den statistik som används för att uppskatta andelen  fjärrvärmeanslutna småhus är 
Energimarknadsinspektionens register över fjärrvärm enät (Energimarknadsinspektionen, 2015). I 
denna statistik finns listat antal anslutna småhus för varje år per prisområde. Bearbetning av dataset et 
visar att prisområde oftare är något som gäller för  flera fysiska nät från samma leverantör, snarare ä n 
att ett fysiskt nät är uppdelat på olika prisområde n. I rapporteringen av detta finns angivet vilka 
tätorter som prisområdet omfattar. De inrapporterad e namnen är ofta, men inte alltid, tätorter enligt 
SCB:s definition; i många fall avses uppenbart komm uner snarare än tätorter och ibland stadsdelar 
inom en tätort. Vi har manuellt gått igenom listan och lagt in en lista på vilka kommuner och/eller 
tätorter (enligt SCB:s definition) som varje prisom råde omfattar. Sedan har en fördelning gjorts av 
kunderna i området. Nedan sammanfattas algoritmen f ör beräkningarna. 
 
Fjärrvärmefaktorn för varje tätort, som fältet med boyta småhus multipliceras med (se Avsnitt 4.1.6), 
beräknas sedan genom: 
 
/g1858/g2916/g2920ä/g2928/g2928/g2912ä/g2928/g2921/g2915 = 1 −/g1002/g1171/g1176/g1178 
/g1001/g1171/g1176/g1178  (4) 
 
där /g1827/g2925/g2928/g2910  är antalet anslutna på orten och /g1828/g2925/g2928/g2910  är ortens befolkning. 
 
En nedre gräns på 0.2 har satts på fjärrvärmefaktor n. Det betyder att faktorn varierar mellan 0.2 för 
tätorter med en mycket hög andel fjärrvärmeanslutna  småhus till 1 för tätorter där fjärrvärme saknas. Algoritm 1 
 
För varje prisområde: 
    T = summan av befolkning i listade tätorter och  alla tätorter  
        större än 3000 inv. i listade kommuner. 
    F = antal anslutna småhus i prisområdet 
     
    för varje listad tätort: 
        antal ansluta på orten = F (befolkning på o rten / T) 
        F = F - antal ansluta på orten 
 
    R = T - summan av befolkningen i de listade tät orterna  
      + befolkningen i största tätorten för de komm uner som inte har  
        någon tätort över 3000 inv. 
 
    för varje listad kommun: 
        om R > 0 (det finns fler tätorter över 3000  invånare): 
            för varje tätort > 3000 inv: 
                antal anslutna på orten = F (befolk ning på orten / R) 
        annars: 
            antal anslutna på största orten i kommu nen  
            = F (befolkning på orten / R) 
  10 SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015   
Vi antar att hus som är inkopplade till ett fjärrvä rmenät inte använder pannor för sin huvudsakliga 
uppvärmning, men att trivseleldning i lokaleldstäde r följer samma mönster oavsett vilken som är den 
huvudsakliga uppvärmningen för huset. Eftersom fjär rvärme främst finns i tätorter har vi gjort en 
fördelning av antalet fjärrvärmeanslutna småhus per  tätort som beskrivs i Avsnitt 4.1.1. 
 
Antalet småhus som är anslutna till fjärrvärmenätet  som funktion av antalet småhus visas i Figur 3 (ti ll 
vänster). Där syns problematiken med att identifier a vilka tätorter som omfattas av fjärrvärmenäten. 
Den svarta linjen i figuren visar förhållandet 1:1.  Det är orimligt att det skulle finnas fler 
fjärrvärmeanslutna småhus än det totala antalet. At t vi får det beror troligen på att fjärrvärmen i de ssa 
fall koncentrerats för mycket till några orter. Vår t grundantagande är att all fjärrvärme distribueras  i 
tätorter vilket inte heller nödvändigtvis är sant. I de tätorter som har mer än 80 % anslutningsgrad h ar 
vi satt den till 80 %. Summerat över kommuner jämna r det ut sig och det finns inga kommuner i vilka 
detta fel uppkommer.  
 
Vi har också antagit att tätorter helt ligger inom den kommun där den är listad i SCBs 
befolkningsstatistik över tätorter. Huvudtätorten f ör storstäderna Stockholm, Göteborg och Malmö är 
större än respektive kommun och innehåller även hel a eller delar av fler kommuner. I dessa fall har de t 
varit ännu svårare att definiera vad som menas med ort i fjärrvärmestatistiken. Vi har därför lyft ur 
storstadskommunerna Stockholm, Huddinge, Solna, Jär fälla, Sollentuna, Botkyrka, Haninge, Tyresö, 
Sundbyberg, Nacka, Danderyd, Göteborg, Mölndal, Par tille och Malmö som inte är med i vänstra 
Figur 3 utan visas på samma sätt i högra Figur 3.  
 
Figur 3.  Antal fjärrvärmeansluta småhus enligt fördelningsme todiken som funktion av totala antalet småhus. 
Till vänster visas alla kommuner samt tätorter med fjärrvärme, utom storstadsområden. Till höger 
visas antal fjärrvärmeanslutna småhus i anslutning till Stockholms, Göteborgs och Malmö tätorter.  
 
För Stockholms del har vi löst det genom att dela u pp Stockholms tätort i delar så att var och en av 
Stockholmskommunerna ovan fått en påhittad tätort; fördelningen har gått till på samma sätt som för 
alla andra kommuner och slutligen har fjärrvärmeans lutningarna i alla påhittade tätorter slagits ihop 
till Stockholm. I Figur 3 (till höger) visas punkte r för de påhittade tätorterna. 
 
I Göteborg har vi från rimlighetsbedömning av hur f järrvärmestatistiken såg ut kommit fram till att 
inte låta Mölndal tillhöra Göteborgs tätort. Det in nebär att fjärrvärmen fördelas mellan Lindome och 
Kållered. Mölndals centrum täcks sedan geografiskt av Göteborgs tätort. För Partilles del finns bara 3  
abonnenter i Jonsered så vi har låtit hela Partille  kommun gå upp i Göteborgs tätort. 
 
För Malmö har vi inte gjort någon speciallösning. 
  
 SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015 11 4.1.6 Fördelningsnyckel inom kommuner 
 
De kommunvisa emissionerna fördelas i ett grid på 1  km × 1 km, med en fördelningsnyckel som 
bygger på boyta per kvadratkilometer av småhus. Boy tan är hämtad från fastighetsregistret. Antal 
pannor och eldvanor styrs i hög grad av tillgänglig heten av fjärrvärmenät. För att ta hänsyn till det har 
rastret med boyta småhus för pannor multiplicerats med en faktor tätortsvis, vars storlek beror på and el 
anslutna småhus till fjärrvärmenät (hur faktorn har  beräknats finns beskrivet i Avsnitt 4.1.5). I Figu r 4 
visualiseras principen för fördelningsnyckeln schem atiskt, med Linköping som exempel. Linköping är 
en tätort med stor andel småhus anslutna till fjärr värme enligt beräkningarna (fjärrvärmefaktorn 
beräknades till 0.2). Av figuren framgår att emissi onerna från pannor inom Linköpings tätort fördelas 
över boyta för småhus, men skalas ner med en faktor  om 0.2 för att ta hänsyn till fjärrvärmetillgången . 
Notera dock att för lokaleldstäder, som huvudsaklig en används för trivseleldning och där 
fjärrvärmetillgång har en underordnad betydelse, fö rdelas emissionerna direkt över boyta småhus. 
 
Figur 4.  Illustration av hur fördelningsnyckeln på 1 km × 1 km har skapats. Emissionerna fördelas över 
boyta för småhus (övre vänstra figur), men för pann or skalas dessa emissioner ner tätortsvis med en 
faktor vars storlek har beräknats utifrån andelen a nsluta småhus till fjärrvärmenät (övre högra 
figur). Tillsammans bildar dessa en fördelningsnyck el för pannor (nedre figur). För lokaleldstäder 
fördelas emissionerna enbart över boyta småhus (övr e vänstra figur). 
 
I Figur 5 visas en karta med fördelningsnyckeln för  pannor som har skapats utifrån metodiken 
beskriven i detta avsnitt. 
 
Linköping Linköping 
Linköping  12 SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015    
Figur 5.  Fördelningsnyckel som används för fördelning av emi ssioner från pannor (ved, pellets och olja). För 
lokaleldstäder används motsvarande fördelning, men utan införandet av faktor för fjärrvärme. 
4.2 Beräkning av halter av B(a)P 
SIMAIR-ved (Omstedt, 2007; Omstedt et al., 2011), s om är ett nationellt modellverktyg för 
spridningsberäkningar i områden med småskalig biobr änsleeldning, har i ett annat projekt utvecklats 
för att kunna beräkna B(a)P (Omstedt et al., 2013).  Det är detta verktyg som utnyttjades för 
modellering av luftkvalitet i Västerbottenprojektet  (Omstedt et al., 2014), vars resultat ligger till grund 
för metodiken att beräkna halter av B(a)P från de b eräknade emissionerna. 
 
För att beräkna halter av B(a)P utgående från det b eräknade emissionsrastret på 1 km × 1 km antas i 
denna studie ett linjärt samband mellan emissioner och halter. Notera att metodiken är relativt grov, 
men bedöms ändå ge en översiktlig lägesbeskrivning av B(a)P-halterna ur ett nationellt perspektiv i 
syfte att identifiera potentiella riskområden för ö verskridande av MKN. 
 
Det linjära sambandet mellan emissioner på 1 km × 1  km och lokala årsmedelhalter av B(a)P har tagits 
fram utifrån resultaten av högupplösta modelleringa r i Västerbottenprojektet på 50 m x 50 m med 
SIMAIR-ved. I Figur 6 framgår vilka områden som har  använts. Vännäs och Sävar representerar 
typiska vedeldningsområden med stor andel vedpannor  (fjärrvärme ej tillgängligt), medan 
småhusområdena i Umeå representerar områden som är anslutna till fjärrvärme och där vedeldningen 
domineras av trivseleldning med lokaleldstäder. Not era att för de beräknade halterna av B(a)P i 
Västerbotten ingår enbart den småskaliga vedeldning ens haltbidrag, dvs. regionala bakgrundshalter 
och vägkällor inkluderas ej. Mer om detta i diskuss ionen i Avsnitt 6. 
 
 SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015 13 
             
Figur 6.  SIMAIR-veds simulerade haltfält (årsmedelvärde) av B(a)P (upplösning 50 m × 50 m) som 
beräknades i Västerbottenprojektet (Omstedt et al.,  2014) i Sävar, Vännäs samt två småhusområden 
i Umeå. Respektive områdes totala storlek är 1 km 2 (likvärdigt med upplösningen på 
emissionsrastret i denna studie).   
 
I Tabell 5 visas sambanden mellan emissioner och år smedelhalterna av B(a)P från de fyra områdena i 
Figur 6, där årsmedelhalterna är uttryckta som kart ans ytmedelvärde 2 (KYM) samt kartans högsta 
värde (KHV). Vidare beräknas en faktor mellan dessa  halter och emissionerna. Av tabellen framgår att 
faktorn skiljer sig en del, i synnerhet mellan områ den med mycket vedpannor (Sävar och Vännäs) 
samt områden som domineras av lokaleldstäder (Umeå 1 och 2). Faktorn är, som väntat, högre för 
områden med mycket pannor (uppåt 2 gånger så stor f ör KHV). Orsaken är att emissionen 
koncentreras mer i punkter, vilket leder till högre  haltnivåer lokalt kring dessa utsläpp. 
 
Tabell 5.  Samband mellan emissioner och årshalter av B(a)P fö r områdena i Figur 6. Q representerar 
emissionen inom hela beräkningsområdet, halten KHV representerar kartans högsta värde och 
halten KYM representerar kartans ytmedelvärde. Vida re anges faktorn mellan halt och emission. 
Småhusområde Beräkningsarea 
[km 2] Q B(a)P 
[g år –1] KHV 
[ng m –3] KYM 
[ng m –3] Faktor  
(KHV/Q) 
per km 2 Faktor  
(KYM/Q) 
per km 2 
Sävar 1.0 308.6 0.327 0.101 1.06*10 -3 3.27*10 -4 
Vännäs 1.0 296.1 0.418 0.101 1.41*10 -3 3.41*10 -4 
Umeå 1 1.0 136.1 0.110 0.032 8.00*10 -4 2.35*10 -4 
Umeå 2 1.0 165.3 0.100 0.029 6.05*10 -4 1.75*10 -4 
 
2 Kartans ytmedelvärde (KYM) representerar haltmedel värdet för alla 40 gridpunkter som ingår i 
beräkningsområdet i den högupplösta modelleringen ( 20 × 20 gridpunkter med 50 m upplösning mellan varj e 
gridpunkt, dvs. 1 km × 1 km stort område totalt). O mrådets totala storlek (1 km × 1 km) är således jäm förbart 
med emissionsrastrets upplösning på 1 km. På motsva rande sätt kan kartans högsta värde (KHV) beräknas som 
det maximala haltvärdet för gridpunkterna i beräkni ngsområdet i den högupplösta modelleringen.  
Sävar Vännäs 
Umeå 1 Umeå 2 
 14 SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015  Eftersom faktorn mellan årsmedelhalt och emission a v B(a)P varierar betydligt, i synnerhet mellan 
områden med mycket vedpannor och områden som domine ras av lokaleldstäder, används olika 
faktorer vid beräkning av halter från emissionsrast ret på 1 km × 1 km; om antalet vedpannor utgör 
minst 30 % av summan av vedpannor och lokaleldstäde r (mycket vedpannor) väljs högre faktor 
(1.41*10 –3 för KHV, 3.41*10 –4 för KYM), medan lägre faktor (8.00*10 –4 för KHV, 2.35*10 –4 för 
KYM) väljs för områden med mindre än 30 % vedpannor  (områden vars emissioner domineras av 
lokaleldstäder). I emissioner uttryckt (se ekvation  3) blir detta tröskelvärde om emissionerna från 
vedpannor är minst 2.3 gånger emissionerna från lok aleldstäder. Orsaken till att de högre faktorerna i  
Tabell 5 väljs är att halterna i denna studie syfta r till att hitta potentiella riskområden för 
överskridanden av MKN.  
 
I Figur 7 visas kvoten mellan emissioner från vedpa nnor och lokaleldstäder. Röda områden innebär att 
kvoten överstiger 2.3, dvs. områdena domineras av v edpannor och högre faktor i Tabell 5 används. 
Som framgår av figuren är dessa områden belägna uta nför storstäderna, främst i Norrland samt 
inlandet i Götaland och Svealand. Variationer inom kommuner kan även förekomma, då huvudtätorten 
(som ofta har större fjärrvärmetillgång) generellt har ett lägre värde än mindre tätorter och 
landsbygden. 
 
Figur 7.  Beräknad kvot mellan emissioner av B(a)P från vedpa nnor och emission av B(a)P från 
lokaleldstäder. För röda områden överstiger kvoten 2.3, vilket betyder att områdena domineras av 
vedpannor. Högre faktor i Tabell 5 används därmed v id haltberäkningarna. 
5 Resultat 
5.1 Emissioner av B(a)P 
5.1.1 Kommunvisa emissioner av B(a)P 
I Figur 8 presenteras kommunvisa emissioner av B(a) P från småskalig uppvärmning år 2012 utgående 
från metodiken beskriven i Avsnitt 4.1.1 till 4.1.4 . I Figur 9 visas motsvarande emissioner men för et t 
normalår (det vill säga genomsnittligt energibehov uträknat för referensåren 1960-1990). Numeriska 
värden återfinns i Bilaga 1. I figurerna visas emis sioner från vedpannor, lokaleldstäder samt 
totalemissioner för samtliga eldstäder. Pelletspann or och oljepannor särredovisas ej på grund av 
avsevärt lägre emissioner; dessa resultat finns att  tillgå i Bilaga 1. 
 
De kommunvisa totalemissionerna av B(a)P varierar m ellan ca 300 – 25 000 g år –1, men då bör det 
understrykas att orsaken till de låga emissionerna i vissa kommuner kan vara bristfällig rapportering 
av eldstäder till MSB-statistiken. Av figuren framg år att emissionerna (till följd av olika energibeho v) 
 SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015 15 är något lägre för 2012 än ett normalår; i genomsni tt ca 4 % lägre. Variationer förekommer dock 
mellan olika län, se Avsnitt 4.1.2. 
 
I Tabell 6 visas de 20 kommunerna med högst beräkna de totalemissioner av B(a)P år 2012. Att några 
kommuner i storstadsområden ingår här (Stockholm, N orrtälje och Göteborg) beror på det stora antalet 
lokaleldstäder som finns rapporterade enligt MSB-st atistiken över eldstäder. Emissionerna från 
vedpannor, vars emissioner per enhet är betydligt s törre och därmed har större påverkan lokalt på 
luftkvaliteten, är störst i medelstora kommuner i N orrland samt kommuner i inlandet i Götaland och 
Svealand. I Tabell 7 framgår vilka 20 kommuner som svarar för de högsta emissionerna av B(a)P från 
enbart vedpannor. I särklass högst emission beräkna s för Skellefteå (18 200 g år –1), följt av 
Örnsköldsvik (13 600 g år –1), Gotland (13 500 g år –1), Sundsvall (12 900 g år –1) och Hudiksvall 
(12 300 g år –1). 
 
Figur 8.  Beräknad emission per kommun av B(a)P för vedeldnin g, lokaleldstäder samt totalemissioner 
(vedpannor, lokaleldstäder, pelletspannor och oljep annor) för år 2012 utgående från metodiken i 
denna studie.  
 
Figur 9.  Beräknad emission per kommun av B(a)P för vedeldnin g, lokaleldstäder samt totalemissioner 
(vedpannor, lokaleldstäder, pelletspannor och oljep annor) för ett normalår utgående från metodiken 
i denna studie.  Med ett normalår menas genomsnittl igt energibehov uträknat för referensåren 1960-
1990. 
 16 SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015  Tabell 6.  De 20 kommunerna med högst beräknade totalemissione r av B(a)P år 2012 från småskalig 
vedeldning. Till totalemissioner har bidraget summe rats för vedpannor, lokaleldstäder, 
pelletspannor och oljepannor. Emissioner för samtli ga kommuner listas i Bilaga 1. 
Kommun B(a)P-emission från eldstäder per kommun: Q [g år –1] 
Totalt Vedpannor Lokaleldstäder 
Skellefteå 25 038 18 221 6745 
Stockholm 23 793 1593 22 023 
Sundsvall 21 742 12 867 8785 
Norrtälje 21 360 6784 14 532 
Gotland 19 591 13 466 6058 
Örnsköldsvik 18 959 13 572 5251 
Örebro 17 069 10 519 6473 
Göteborg 16 917 4142 12 677 
Uppsala 15 487 4283 11 134 
Umeå 15 134 7805 7282 
Hudiksvall 15 106 12 295 2752 
Falun 14 761 8902 5781 
Borås 14 743 9870 4784 
Jönköping 13 573 6509 6993 
Växjö 13 307 6156 7108 
Gävle 13 307 7119 6143 
Karlskrona 12 877 7048 5773 
Östersund 12 625 7651 4952 
Piteå 12 215 7677 4492 
Laholm 11814 9199 2529 
 
Tabell 7.  De 20 kommunerna med högst beräknade emissioner av B(a)P år 2012 från vedpannor. Emissioner 
för samtliga kommuner listas i Bilaga 1. 
Kommun B(a)P-emission från eldstäder per kommun: 
Q [g år –1] 
Vedpannor 
Skellefteå 18 221 
Örnsköldsvik 13 572 
Gotland 13 466 
Sundsvall 12 867 
Hudiksvall 12 295 
Örebro 10 519 
Borås 9870 
Laholm 9199 
Falun 8902 
Kramfors 8697 
Sollefteå 8484 
Umeå 7805 
Piteå 7677 
Östersund 7651 
Hässleholm 7637 
Östhammar 7551 
Ljusdal 7242 
Gävle 7119 
Karlskrona 7048 
Boden 7021  SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015 17 5.1.2 Nationellt emissionsraster 1 km × 1 km av B(a )P 
De kommunvisa emissionerna av B(a)P har fördelats m ed fördelningsnycklarna beskrivna i Avsnitt 
4.1.6 och ett nationellt emissionsraster har produc erats med en upplösning om 1 km × 1 km. 
 
I Figur 10 visas emissionerna av B(a)P för småskali g uppvärmning med vedpannor. Som framgår av 
figuren är emissionerna lägre i storstäderna, vilke t är väntat då antalet vedpannor är färre och 
tillgången till fjärrvärme generellt större. De hög sta emissionerna kan observeras i småhusområden i 
medelstora och små tätorter i Norrland samt tätorte r i Götalands och Svealands inland. En betydande 
parameter, förutom antalet pannor per kommun, är fj ärrvärmefaktorn som har tagits fram tätortsvis, 
vilket påverkar emissionernas fördelning inom kommu ner. Nationella totalemissioner år 2012 av 
B(a)P från vedpannor uppgår till 0.88 ton år –1 enligt beräkningarna. 
 
I Figur 11 visas motsvarande figur men för emission er av B(a)P från lokaleldstäder. Notera den stora 
skillnaden jämfört med vedpannor; emissionsrastret skiljer sig här i och med att emissionerna är störs t 
i storstadsområden (i synnerhet Stockholm, Göteborg , Uppsala och Norrtälje). Det beror på att antalet 
lokaleldstäder enligt statistiken över eldstäder är  i särklass störst i dessa kommuner. De kommunvisa 
emissionerna fördelas proportionellt mot boytan för  småhus, vilket är rimligt i och med att 
lokaleldstäder huvudsakligen används för trivseleld ning. Nationella totalemissioner av B(a)P år 2012 
från lokaleldstäder uppgår till 0.63 ton år –1 enligt beräkningarna, vilket motsvarar ca 70 % av 
emissionerna från vedpannor. Emellertid är emission erna från lokaleldstäder mer utsmetade i och med 
att fördelningen inte påverkas av fjärrvärmetillgån g. 
 
I Figur 12 visas totalemissionerna av B(a)P från el dstäder (summan av emissionerna från vedpannor, 
lokaleldstäder, pelletspannor och oljepannor) år 20 12. Maximala gridrutan uppgår till 823 mg år –1 och 
den finns i Norrtälje tätort. Om storstadsområden b ortses (där lokaleldstäderna dominerar) återfinns d e 
två högsta gridrutorna på 775 mg år –1 i Östersund samt Nyköping. Östersund ingår i både ett 
räddningstjänstförbund och delar i fjärrvärmestatis tiken prisområde med 9 andra tätorter och har 
därför större osäkerheter. Nationella totalemission er av B(a)P år 2012 beräknas till 1.52 ton år –1. 
 
   18 SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015    
Figur 10.  Beräknade emissioner av B(a)P från vedpannor för år  2012 med en upplösning om 1 km × 1 km. 
Enhet: [mg år –1] 
 SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015 19   
Figur 11.  Beräknade emissioner av B(a)P från lokaleldstäder f ör år 2012 med en upplösning om 1 km × 1 km. 
 20 SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015   
  
Figur 12.  Beräknade totalemissioner av B(a)P från eldstäder ( vedpannor, lokaleldstäder, pelletspannor och 
oljepannor) för år 2012 med en upplösning om 1 km × 1 km. Enhet: [mg år –1] 
 
 SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015 21 5.2 Halter av B(a)P 
Resultaten från metodiken att beräkna årsmedelhalte r av B(a)P från småskalig uppvärmning utifrån 
linjära samband med emissioner år 2012 visas i Figu r 13 (KHV, kartans högsta värde 3) och Figur 14 
(KYM, kartans ytmedelvärde). KYM understiger med go d marginal såväl MKN (1 ng m –3) som 
miljökvalitetsmålet Frisk Luft (0.1 ng m –3). För de flesta kommuner/tätorter underskrider äve n KHV 
MKN med stor marginal. Några undantag finns; enligt  beräkningarna är årsmedelhalterna av B(a)P 
strax över 1 ng m –3 för några gridrutor i ett par tätorter och det för eligger risk för överskridande i 
Sollefteå och Laholm. Indata vad gäller statistik ö ver i synnerhet eldstäder, men även fjärrvärme, är 
emellertid osäker, vilket diskuteras i Avsnitt 6.  
 
I Figur 15 och Figur 16 visas kommunvisa årsmedelha lter av B(a)P uttryckt som KHV och KYM för 
år 2012 samt ett normalår avseende småhusens energi behov. Här har den högsta gridrutan i varje 
kommun filtrerats ut. De 20 kommunerna med högst år smedelhalt av B(a)P för KHV visas i Tabell 8. 
Samtliga beräknade kommunvisa årsmedelhalter av B(a )P (maximala gridrutan) i studien redovisas i 
Bilaga 2. Av figurerna och tabellen framgår, precis  som konstaterats tidigare, att kommunernas högsta 
årsmedelhalter av B(a)P (KHV) överskrider MKN i Sol lefteå och Laholm. Detta gäller såväl för 2012 
som ett normalår. Vidare finns ett antal kommuner e nligt beräkningarna som har höga årsmedelhalter 
strax under MKN (0.8-0.99 ng m –3); Kramfors, Säffle, Arvidsjaur, Boden, Skellefteå (samt Trollhättan 
normalår). Årsmedelhalten (KHV) varierar mellan 0.0 3 – 1.03 ng m –3 för år 2012 för kommunerna i 
Sverige. 
 
I 273 av 290 kommuner beräknas KHV överstiga miljök valitetsmålet Frisk Luft, som har ett betydligt 
lägre gränsvärde än MKN (årsmedelvärden på 0.1 ng m–3). Beräkningsresultaten visar att även 
områden som domineras av trivseleldning med lokalel dstäder överskrider miljökvalitetsmålet Frisk 
luft (exempelvis Stockholm).  
 
Vad gäller de kommunvisa maximala gridrutorna för å rsmedelvärden av B(a)P uttryckt som KYM 
(kartans ytmedelvärde) är dessa halter betydligt lä gre; de 20 kommuner med högst halter har ett värde 
på mellan 0.17 – 0.25 ng m –3.  
 
Noterbart är att årsmedelhalten av B(a)P uttryckt s om KHV i särklass är störst för kommuner med 
mycket vedpannor, medan årsmedelhalten uttryckt som  KYM kan vara hög även för kommuner med 
mycket lokaleldstäder. Detta är rimligt, eftersom e nskilda vedpannor med höga emissioner har störst 
påverkan på den lokala luftmiljön och därmed inverk ar på måttet KHV i högre grad. 
 
Skillnaden är liten mellan år 2012 och normalåret; halterna (och emissionerna) är generellt 4 % högre 
för normalåret, men värdet varierar mellan olika lä n eftersom energibehovet är beräknat länsvis (från 
1 % lägre halter/emissioner i Kronobergs län till 7  % högre halter/emissioner i Örebro län för 
normalåret). 
 
Det bör återigen understrykas att osäkerheterna vad  gäller indata till beräkningarna (särskilt statist iken 
med eldstäder samt antaganden om samband mellan emi ssioner och halter) är stora. Mer om detta i 
diskussionen i Avsnitt 6. 
 
3 Kartans högsta värde (KHV) representerar vad den m aximala haltnivån uppskattningsvis skulle vara om e n 
lokalskalig modellering (50 m upplösning) skulle ge nomföras inom området. På motsvarande sätt represen terar 
kartans ytmedelvärde (KYM) vad haltmedelvärdet inom  området skulle vara enligt den lokalskaliga 
modelleringen. I Avsnitt 4.2 förklaras metodiken oc h antagandena i mer detalj.   22 SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015    
Figur 13.  Beräknade årsmedelhalter av B(a)P uttryckt som KHV (kartans högsta värde) från emissioner från 
småskalig uppvärmning (vedpannor, lokaleldstäder, p elletspannor och oljepannor) för år 2012 med 
en upplösning om 1 km × 1 km. Enhet: [ng m –3] 
 SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015 23   
Figur 14.  Beräknade årsmedelhalter av B(a)P uttryckt som KYM (kartans ytmedelvärde) från emissioner från 
 24 SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015       
Figur 15.  Kommunvisa beräknade årsmedelhalter av B(a)P uttryc kt som KHV (kartans högsta värde) från 
emissioner från småskalig uppvärmning (vedpannor, l okaleldstäder, pelletspannor och oljepannor) 
med en upplösning om 1 km × 1 km. Beräkningarna grundar sig på energibehov för  år 2012 (vänster 
figur) respektive ett normalår (höger figur) och vä rdena representerar den maximala gridrutan i 
varje kommun. 
    
Figur 16.  Kommunvisa beräknade årsmedelhalter av B(a)P uttryc kt som KYM (kartans ytmedelvärde) från 
  
 SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015 25 Tabell 8.  De 20 kommunerna med högst beräknade årsmedelhalter  av B(a)P år 2012 och ett normalår. 
Värdena som anges är den maximala gridrutan i varje  kommun för haltmåtten KHV (kartans högsta 
värde) och KYM (kartans ytmedelvärde). 
Kommun Årsmedelhalter av B(a)P 
[ng m–3] 
KHV 2012 KHV normalår KYM 2012 KYM normalår 
Sollefteå 1.03 1.09 0.25 0.26 
Laholm 1.02 1.08 0.25 0.26 
Kramfors 0.93 0.98 0.23 0.24 
Säffle 0.90 0.94 0.22 0.23 
Arvidsjaur 0.87 0.89 0.21 0.22 
Boden 0.83 0.84 0.20 0.20 
Skellefteå 0.82 0.85 0.20 0.21 
Trollhättan 0.77 0.80 0.19 0.19 
Hudiksvall 0.74 0.76 0.18 0.18 
Strömsund 0.73 0.73 0.18 0.18 
Krokom 0.72 0.72 0.17 0.17 
Vindeln 0.70 0.73 0.17 0.18 
Robertsfors 0.69 0.72 0.17 0.18 
Herrljunga 0.66 0.69 0.16 0.17 
Norrtälje 0.66 0.68 0.19 0.20 
Falköping 0.66 0.68 0.16 0.16 
Skara 0.65 0.68 0.16 0.16 
Tidaholm 0.65 0.67 0.16 0.16 
Åmål 0.65 0.67 0.17 0.18 
Örnsköldsvik 0.64 0.67 0.15 0.16 
6 Diskussion 
Denna studie indikerar att det föreligger det risk för överskridande av MKN (> 1.0 ng m –3) i ett par 
områden med mycket vedeldning. Miljökvalitetsmålet Frisk luft, som har ett tuffare gränsvärde på 0.1 
ng m –3, överskrids dock i merparten av kommunerna. Det bö r betonas att beräkningarna i denna studie 
kan anses representera ett ”worst case”. Orsaken är  bland annat att de högsta faktorerna väljs för 
sambanden mellan emissioner och halter (Tabell 5), ett högre värde används på emissionsfaktorn för 
vedpannor än vad som görs inom SMED (0.10 mg MJ –1 jämfört med 0.08 mg MJ –1) och att tidigare 
valideringar har visat att SIMAIR-ved anses överska tta halterna av B(a)P något jämfört med mätdata 
(se resonemang nedan). Vidare antas samma eldvanor i hela Sverige som resultaten från enkätstudien i 
Västerbottenprojektet, vilket kan vara överskattat för södra Sverige. 
 
Utgående från resultaten i studien kan det konstate ras att det inte nödvändigtvis är de kommuner med 
högst kommunemissioner av B(a)P som beräknas ha de högsta halterna. Ett exempel på detta är 
Sundsvalls kommun, som är kommunen med 3:e högst to talemission av B(a)P år 2012 (21 700 g år –1), 
men ligger betydligt längre ner i listan vad gäller  årsmedelhalter av B(a)P uttryckt som kartans högst a 
värde (76:e plats). Detta beror dels på att andelen  lokaleldstäder i Sundsvall är relativt stor. Dessu tom 
påverkas fördelningen av boytan för småhus och hur denna i sin tur är fördelad i kommunen. Sollefteå, 
å andra sidan, har högst beräknade halter, men har enbart den 24:e högsta kommunvisa 
totalemissionen. Här är andelen vedpannor hög. 
 
Validering av SIMAIR-veds beräknade halter av B(a)P  mot mätdata i Västerbottenprojektet visade att 
modellen överskattade halterna med ca 30 %. Korrige ring av beräkningarna mot mätningar införs inte 
i denna studie, eftersom syftet är att identifiera potentiella riskområden för B(a)P. Till viss del 
kompenseras överskattningen med att bakgrundshalter  och bidrag från vägtrafik ej har inkluderats i 
denna studie; beräkningarna kan anses representera ett ”worst-case” scenario.  26 SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015   
Vid beräkningen av halter av B(a)P i Västerbottenst udien (Omstedt et al., 2014) ingick ej regionala 
bakgrundsbidrag och vägtrafik. Dessa bidrag uppskat tades emellertid som små; 0.05 ng m –3 respektive 
0.005 ng m –3 som årsmedelvärde. I en genomgång av Datavärdskape t för Luftkvalitet (IVL, 2015) 
finns enbart en regional mätstation rapporterad för  B(a)P; Vavihill i Skåne. År 2009 var halten av 
B(a)P 0.096 ng m –3 som årsmedelvärde. Grovt antaget varierar bakgrund shalter således från 0.05 i 
norra Sverige till 0.1 i södra Sverige. Emellertid är vedeldningens haltbidrag mindre i sydligaste 
Sverige, varför slutsatserna om bakgrundshaltens un derordnade påverkan på överskridande av MKN 
även gäller där. 
 
Beräknade nationella totalemissioner av B(a)P från denna studie kan jämföras med de nationella 
totalemissionerna som tas fram av SMED i den intern ationella rapporteringen (SMED och 
Naturvårdsverket, 2015). De nationella totalemissio nerna från vedpannor, lokaleldstäder, 
pelletspannor samt oljepannor beräknas i denna stud ie till 1.52 ton år –1 för år 2012. Motsvarande värde 
i den internationella rapporteringen (koden 1.A.4.b .i) är 2.49 ton år –1, dvs. ca 60 % högre. Vilket av 
dessa värden som är rimligast är svårt att fastslå utan att en mer ingående jämförelsestudie genomförs . 
Emellertid bygger metodiken i denna studie på en bo ttom-up teknik där mer detaljerade data sannolikt 
har använts. Om nationella totalemissioner enligt S MED skulle användas och metodiken istället skulle 
bli top-down skulle antalet kommuner med överskrida nde av MKN av B(a)P blir fler. 
 
Vid jämförelse med beräknade emissioner från småska lig vedeldning i Stockholms län (SLB, 2010) 
har de beräknade emissionerna för de flesta kommune r i Storstockholm i denna studie minst dubbelt så 
höga emissioner jämfört med SLBs. Orsaken till dett a är troligen att högre emissionsfaktorer används 
för lokaleldstäder i kombination med annan typ av i ndata och metodik. Även om emissionerna 
beräknas vara högre i denna studie är ändå slutsats erna avseende årsmedelhalter likvärdiga; 
haltnivåerna av B(a)P i Stockholms län underskrider  MKN med stor marginal. 
 
Skillnaderna mellan 2012 och ett normalår (genomsni ttligt energibehov för referensåren 1960-1990) är 
relativt liten avseende emissionerna och halterna b eräknade i denna studie (normalåret uppvisar 
generellt något högre emissioner och halter, men de t varierar mellan olika län, se Tabell 1). I Sverig e 
som helhet var 2012 lite varmare än det normala jäm fört med referensperioden 1961-90 (SMHI, 
2013). Under de kalla månaderna, där emissionerna f rån småskalig uppvärmning är som störst, var 
2012 ur ett meteorologiskt perspektiv ett relativt normalt år. Notera att vid känslighetsanalysen med 
normalår avses enbart emissionernas storlek till fö ljd av olika uppvärmningsbehov hos småhusen. 
Olika spridningsmeteorologiska förutsättningar har inte undersökts, eftersom enbart ett år (2012) har 
funnits att tillgå vad gäller det linjära sambandet  mellan emissioner och halter. 
 
Erfarenheter från denna studie kommer även att komm a till nytta inom SMEDs geografiska 
fördelningen av utsläpp till luft (SMED, 2015). För delningsnyckeln där liknar den som används i 
denna studie, men fjärrvärmen är mer schablonmässig t antagen (antagande görs att tätorter > 20 000 
invånare har fjärrvärme, och där skalas emissionern a ner med en faktor om 0.3). Vidare beräknas inga 
kommunvisa emissioner, utan emissionerna beräknas f ör fyra temperaturzoner i Sverige. Stor potential 
finns att metodiken i detta projekt, både vad gälle r kommunvisa emissioner och fördelningen av 
emissioner inom kommuner, kan implementeras i SMEDs  arbete med geografisk fördelning under 
nästkommande år. 
 
Metodiken att genom enkla linjära samband beräkna l okala halter av B(a)P har visats ge goda resultat i  
denna studie.  Det bör betonas att en förutsättning  att genomföra nationella screeningar liknande denn a 
är god tillgång till detaljerade lokalskaliga model leringsstudier liknande Västerbottenprojektet. 
Således kan inte denna metodik ersätta lokalskalig spridningsmodellering, men den fungerar som ett 
bra komplement för att genrealisera dess slutsatser  nationellt. 
6.1 Osäkerheter 
Det finns många osäkerheter att beakta i metodiken som används i denna studie. Detta kan gälla de 
ingående indata som används i beräkningarna, samt s jälva bearbetningen av dem eller metodiken i sig. 
  SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015 27 Den mest osäkra parametern bedöms vara statistiken från MSB över eldstäder och tillhörande 
bearbetning av dessa data. Det är oundvikligt att e missionerna som har beräknats för vissa kommuner 
kan vara felaktig till följd av brister i förfarand et med inrapportering av eldstäder. För kommuner so m 
enligt beräkningarna har haltnivåer som överskrider  eller är nära att överskrida MKN rekommenderas, 
i ett första steg, att en noggrannare granskning/in ventering görs av de indata som används i 
beräkningarna, i synnerhet antalet eldstäder. En br a sotarinventeringar är en av de viktigaste 
aspekterna för att kunna bygga upp en högkvalitativ  lokal emissionsdatabas i kommunen för småskalig 
vedeldning. 
 
Det kan nämnas att bland de kommuner som har allra högst halter finns rapportering av 
fastbränslepannor med keramikhärd som skiljer mer ä n 10 gånger från ett år till nästa. Dessutom ökar 
antal oljepannor med 40 % mellan två år. Detta är i nte troliga scenarion utan indikerar snarare att de t 
inte finns en inarbetad rutin i rapporteringen av e ldstäder, vilket i bästa fall kan vara orsaken till  att det 
förefaller vara normöverskridande halter. För kommu ner som i denna sammanställning pekas ut att ha 
höga halter, och därmed är intressanta att följa up p, är rekommendationen att börja med att granska 
statistiken över antal pannor som inrappoterats och  se som den håller god kvalitet. 
 
Det finns å andra sidan på analogt sätt också en up penbar risk att det finns räddningstjänster som 
rapporterat in en mängd pannor som är för låg. De o rterna riskerar vi då att ha missat i denna screeni ng 
över landet. 
 
Även de data från Energimarknadsinspektionen som ha r använts vad gäller antal småhus anslutna till 
fjärrvärme är osäker. Exempelvis antas att alla fjä rrvärmeanslutna småhus är belägna inom tätorter, 
vilket inte behöver vara fallet i verkligenheten. V idare finns det fjärrvärmeleverantörer med stora 
prisområden som levererar fjärrvärme i flera kommun er (särskilt i storstäderna) och för dessa blir 
osäkerheten i beräkningarna större. Dock bedöms sta tistiken över antal anslutna småhus till 
fjärrvärmenät vara mindre osäker än statistiken öve r antal eldstäder. 
 
En annan parameter som i hög grad påverkar beräknin gsresultaten är eldvanor (dvs. andelen ved som 
används för att värma upp huset jämfört med andra b ränslen). Här är osäkerheten stor, exempelvis vad 
gäller lokaleldstäder som antas trivseleldas, men s om troligen i viss utsträckning för vissa småhus 
används för mer renodlad uppvärmning. Likaså har em issionsfaktorerna stor påverkan på 
beräkningsresultatet, och i denna studie används et t genomsnittligt värde för alla eldstäder i respekt ive 
kategori. Variationer kan emellertid vara stora exe mpelvis mellan gamla och nya vedpannor (Omstedt 
et al., 2007), men eftersom vedpannornas egenskaper  inte framgår av dataunderlaget från MSB antas i 
denna studie genomsnittliga värden. Miljövinsterna är dock ofta stora att byta ut äldre vedpannor mot 
moderna miljöklassade vedpannor med ackumulatortank  (Omstedt et al., 2008). 
 
Notera att vid fördelningen av emissioner från elds täder görs detta enbart över boyta för småhus. 
Vedeldning kan ju dock även förekomma i fritidshus,  sannolikt främst med lokaleldstäder och främst i 
norra Sverige. Vid fördelningen har vi dock valt at t exkludera fritidshus, eftersom det är oklart hur stor 
omfattningen av vedledning i fritidshus är i förhål lande till småhus och det faktum att emissionerna 
sker under mer begränsade tidsperioder. 
 
Slutligen finns det även stora osäkerheter i metodi ken att anta linjära samband mellan emissioner och 
halter. Få lokalskaliga modelleringar har utförs oc h underlaget till dessa samband är begränsat. En ri sk 
med en sådan metodik är dessutom att gradienterna m issas, i och med att emissionerna kan bli 
utsmetade över stora områden. Detta kanske till vis s del även gäller resultaten i denna studie, men 
haltgradienten bedöms överlag reproducerades väl.  
   28 SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015  7 Slutsatser  
 
på mellan 300 – 25 000 g år –1. Störst totalemission beräknas för Skellefteå, Sto ckholm, 
Sundsvall, Norrtälje och Gotland (mellan 20 000 och  25 000 g år –1). 
 
• De högsta årsemissionerna av B(a)P från vedpannor, som står för i särklass högst emission per 
 
anslutna småhus till fjärrvärmenät, men de indata b edöms emellertid vara mindre osäkra än  SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015 29 antalet eldstäder, åtminstone på kommunnivå. Osäker heten ligger främst i den geografiska 
 
studie. 
 
görs av indata som används i beräkningarna, i synne rhet antalet eldstäder. 
 
Tack 
 
Studien har utförts på uppdrag av Naturvårdsverket (överenskommelsenr 2251-14-013). Tack till 
Matthew Ross-Jones, Titus Kyrklund och Johan Genber g på Naturvårdsverket för värdefulla 
synpunkter och kommentarer under arbetets gång. 
BHM, 2003: Biobränsle-Hälsa-Miljö. Ett projekt inom Energimyndighetens FoU-program ”Ut släpp och Luftkvalitet” och 
”småskalig uppvärmning” . http://www.energimyndigheten.se/Global/Forskning/Byg g/13127-1%20BHM%20-
%20Emissionsklustret.pdf  
EMEP/EEA, 2013: EMEP/EEA air pollutant emission inventory guidebook  2013 . EEA technical report, No. 12/2013. 
http://www.eea.europa.eu/publications/emep-eea-guid ebook-2013  A.4 Small combustion Appendix D 20+13update of 
methodologies for Small combustion(1A4) 
Energimarknadsinspektionen, 2015: Levererad värme p er prisområde. 
http://ei.se/Documents/Publikationer/arsrapporter/f jarrvarme/rapporter_om_drift_och_affarsforhallanden /Levererad_var 
me_per_prisomrade.xlsx . 
Energimyndigheten, 2015: Det svenska genomsnittshuset 2013 . https://www.energimyndigheten.se/Hushall/Din-
uppvarmning/  
Gidhagen, L., Johansson, H. and Omstedt, G., 2009: SIMAIR - Evaluation tool for meeting the EU directi ve on air pollution 
limits . Atmospheric Environment, 43, 1029-1036, doi:10.10 16/j.atmosenv.2008.01.056. 
IVL, 2015: Datavärdskapet för luftkvalitet. 
http://www.ivl.se/tjanster/datavardskap/luftkvalite t.4.7df4c4e812d2da6a41680004804.html  
MSB, 2015: https://www.msb.se/sv/Forebyggande/Tillsyn--tillsyn svagledning/Skydd-mot-
olyckor/Tillsynsvagledning/Arsuppfoljning-LSO/  
Omstedt, G., 2007: VEDAIR - ett internetverktyg för bedömning av luftkvalitet vid småskalig biobränslee ldning. 
Modellbeskrivning och slutrapport mars 2007. SMHI M eteorologi rapport, Nr. 123, 37 pp. 
http://www.smhi.se/polopoly_fs/1.10010!/meteorologi _123.pdf  
Omstedt, G., Andersson, S., Johansson, C. och Löfgre n, B-E., 2008: Luftkvalitet och småskalig biobränsleeldning 
Tillämpningar av SIMAIRved för några kommuner . SMHI Meteorologi Rapport, Nr. 135, 57 pp. 
http://www.smhi.se/polopoly_fs/1.296!/Meteorologi_1 35.pdf  
Omstedt, G., Andersson, S., Gidhagen, L. and Roberts on, L., 2011a: Evaluation of new model tools for meeting the target s of 
the EU Air Quality Directive: A case study on the s tudded tyre use in Sweden . International Journal of Environment and 
Pollution, Vol. 47, No. 1/2/3/4, 79-96, DOI: 10.150 4/11.47328. 
Omstedt et al., 2013: Simulering av B(a)P i SIMAIR. P rojekt på uppdrag av Naturvårdsverket, avtalsnummer  5011208. 
Omstedt, G., Forsberg, B. och Persson, K., 2014: Vedrök i Västerbotten – mätningar, beräkningar och hälsokonsekvenser . 
SMHI Meteorologi rapport, nr. 156, 83 pp. 
http://www.smhi.se/polopoly_fs/1.80218!/Menu/genera l/extGroup/attachmentColHold/mainCol1/file/Meteorolog i_156. 
pdf   30 SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015  Regeringen, 2012: Svenska miljömål – Preciseringar av miljökvalitetsm ålen och en första uppsättning etappmål . 
http://www.regeringen.se/contentassets/1941c045c62d 446c9ed4392bfaf80130/svenska-miljomal---precisering ar-av-
miljokvalitetsmalen-och-en-forsta-uppsattning-etapp mal-ds-201223  
SLB-analys, 2010: Kartläggning av bens(a)pyrenhalter i Stockholms- och  Uppsala län samt tätorterna Gävle och Sandviken . 
LVF 2010:06. http://slb.nu/slb/rapporter/pdf8/lvf2010_006.pdf  
SMED, 2012: Normalårskorrigering av fossil kildioxidemission frå n fastighetsuppvärmning och elproduktion 2010-2011 
varav 2011 avser preliminära data . Natuvårdsverkets avtalsnummer 309 1221. http://www.smed.se/wp-
content/uploads/2013/08/SMED-Rapport-nr-133.pdf  
SMED och Naturvårdsverket, 2015: Informative Inventory Report Sweden 2015 . https://www.naturvardsverket.se/upload/sa-
mar-miljon/klimat-och-luft/luft/luftfororeningar/ii r-sweden-2015-report.pdf  
SMED, 2015: Metod och kvalitetsbeskrivning av Geografiskt förde lade emissioner till luft . 
http://projektwebbar.lansstyrelsen.se/rus/SiteCollec tionDocuments/Statistik%20och%20data/Nationell%20em issionsdat 
abas/Metod_och_kvalitetsbeskrivning_Geografisk_f%C3% B6rdelning_2015.pdf 
SMHI, 2013: Året 2012 - Mycket nederbördsrikt med nya rekord i nordöstra Norrland . 
http://www.smhi.se/klimatdata/arssammanstallningar/ aret-2012-mycket-nederbordsrikt-med-nya-rekord-i-no rdostra-
norrland-1.28148  
Taeser, R. och Andersson, C., 1984: A method for solar radiation computations using rou tine meteorological observations.  
Energy and Buildings Vol. 7, p 341 – 352. 
Taeser, R., Andersson, C., Nord, M. och Gollvik, L., 2006: Analyses of impacts of weather and climate on buildn ing energy 
performance with special regard to urban climate cha racteristics . Preprint, 6 th  International Conference on Urban 
Climate, Göteborg, Sweden, June 12 th  – 16 th  2006. 
Todorovic, J., Broden,H., Pader, N., Lange, S., Gust avsson, L., Johansson, L., Paulrud, S. och Löfgren,  B., 2007: Syntes och 
analys av emissionsfaktorer för småskalig biobränsl eförbränning . Slutrapport för avtal 503 0506 och 503 0507 
 
   SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015 31 9 Bilagor 
 
Förteckning bilagor 
 
9.2 Bilaga 2: Kommunvisa halter av B(a)P .......... ................................................. 3 6 
energibehov ....................................... ................................................... ......... 42 
 
   32 SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015  9.1 Bilaga 1: Kommunvisa emissioner av B(a)P 
Tabell A.   Beräknade kommunvisa emissioner av B(a)P för vedp annor, lokaleldstäder, pelletspannor samt 
oljepannor utgående från metodiken beskriven i Avsn itt 4.1.1 till 4.1.4. Emissionerna redovisas för 
år 2012 samt ett normalår (beräknat genomsnittligt energibehov för referensåren 1960-1990). 
  Q [g/år] B(a)P år 2012 Q [g/år] B(a)P normalår 
 Ved-
pannor Lokal-
eldstäder Pellets-
pannor Olje-
pannor Totalt Ved-
pannor Totalt 
114 Upplands Väsby 300 1498 2.2 8.5 1809 311 1551 2.2 8.8 1873 
115 Vallentuna 426 3867 2.9 27.9 4324 441 4003 3.0 28.9 4476 
117 Österåker 645 5838 4.2 41.4 6529 668 6043 4.3 42.9 6758 
120 Värmdö 638 5727 4.0 36.9 6406 660 5929 4.1 38.2 6631 
123 Järfälla 808 2669 3.7 15.3 3496 836 2763 3.9 15.9 3619 
125 Ekerö 544 2285 4.3 15.9 2849 563 2365 4.4 16.5 2950 
126 Huddinge 853 5005 9.7 36.4 5905 883 5181 10.1 37.6 6113 
127 Botkyrka 443 3476 5.0 18.8 3942 458 3598 5.1 19.4 4081 
128 Salem 174 1049 2.0 7.2 1233 181 1086 2.0 7.5 1276 
136 Haninge 655 3817 7.6 28.4 4508 678 3951 7.8 29.4 4667 
138 Tyresö 643 2479 4.9 18.4 3145 666 2566 5.1 19.0 3256 
139 Upplands-Bro 345 1038 1.6 6.4 1391 357 1075 1.6 6.6 1440 
140 Nykvarn 175 714 1.4 5.4 896 181 739 1.4 5.6 927 
160 Täby 511 6869 5.2 51.7 7436 529 7110 5.3 53.5 7698 
162 Danderyd 246 3381 2.5 25.4 3655 255 3500 2.6 26.3 3783 
163 Sollentuna 525 3094 3.6 14.9 3637 543 3202 3.8 15.5 3765 
180 Stockholm 1593 22023 16.1 161.3 23793 1649 22797 16.7 167.0 24630 
181 Södertälje 789 3512 6.2 23.1 4330 817 3636 6.4 23.9 4483 
182 Nacka 602 4311 7.7 29.8 4951 623 4463 8.0 30.9 5125 
183 Sundbyberg 42 629 0.4 4.5 676 43 652 0.4 4.6 700 
184 Solna 20 305 0.2 2.0 327 21 315 0.2 2.0 338 
186 Lidingö 258 3506 2.6 26.3 3793 267 3629 2.7 27.2 3926 
187 Vaxholm 152 1349 1.0 9.6 1512 158 1396 1.0 9.9 1565 
188 Norrtälje 6784 14532 14.6 29.8 21360 7022 15043 15.1 30.8 22112 
191 Sigtuna 534 1460 2.4 9.5 2007 553 1512 2.5 9.8 2077 
192 Nynäshamn 424 1627 3.3 12.4 2067 439 1684 3.4 12.8 2139 
305 Håbo 2678 1515 7.7 7.9 4208 2758 1560 7.9 8.1 4334 
319 Älvkarleby 1334 802 3.7 3.6 2143 1374 826 3.8 3.7 2207 
330 Knivsta 351 1012 1.6 6.2 1371 362 1042 1.6 6.4 1412 
331 Heby 5503 1690 13.8 16.7 7224 5669 1741 14.2 17.2 7441 
360 Tierp 6723 3200 18.1 14.5 9956 6925 3297 18.7 14.9 10255 
380 Uppsala 4283 11134 24.0 45.1 15487 4412 11469 24.7 46.4 15952 
381 Enköping 3821 2717 12.2 12.4 6563 3936 2799 12.6 12.8 6760 
382 Östhammar 7551 3616 20.0 16.3 11204 7778 3725 20.6 16.8 11540 
428 Vingåker 1831 876 4.6 6.1 2718 1916 917 4.8 6.4 2845 
461 Gnesta 1706 2367 4.8 10.4 4088 1786 2478 5.0 10.9 4279 
480 Nyköping 5545 5030 13.0 27.6 10616 5805 5265 13.6 28.9 11112 
481 Oxelösund 82 674 0.6 2.8 759 86 705 0.6 2.9 795 
482 Flen 3057 2120 15.4 6.8 5199 3200 2219 16.1 7.2 5442 
483 Katrineholm 4026 2250 10.9 14.4 6301 4214 2356 11.4 15.1 6596 
484 Eskilstuna 5234 5597 8.9 27.1 10867 5479 5858 9.3 28.4 11375 
486 Strängnäs 2080 2611 10.5 13.1 4715 2177 2733 11.0 13.7 4935 
488 Trosa 870 1687 1.8 4.2 2563 911 1766 1.8 4.4 2683 
509 Ödeshög 2030 775 3.7 4.8 2814 2119 809 3.9 5.0 2937 
512 Ydre 1946 1364 2.4 3.9 3316 2031 1423 2.5 4.0 3461 
513 Kinda 2920 2748 9.7 3.2 5681 3048 2868 10.1 3.3 5929 
560 Boxholm 1519 582 2.6 5.1 2109 1585 607 2.7 5.3 2201 
561 Åtvidaberg 2240 899 7.6 5.3 3151 2337 938 8.0 5.6 3289 
562 Finspång 3324 2137 9.0 7.9 5478 3469 2230 9.4 8.3 5717 
563 Valdemarsvik 2017 1317 7.6 7.8 3350 2105 1375 7.9 8.2 3496 
580 Linköping 2713 5344 13.3 27.7 8098 2831 5578 13.9 28.9 8451 
581 Norrköping 3787 4961 16.6 31.9 8796 3952 5177 17.3 33.3 9180 
582 Söderköping 2703 2018 7.5 12.6 4741 2821 2106 7.8 13.2 4948 
583 Motala 4752 3183 29.8 28.7 7994 4960 3322 31.1 30.0 8343 
584 Vadstena 814 619 5.6 5.4 1444 849 646 5.9 5.6 1507 
586 Mjölby 1785 1555 6.2 5.7 3352 1862 1623 6.4 6.0 3498 
604 Aneby 2395 1134 5.5 3.5 3538 2474 1171 5.7 3.6 3654 
617 Gnosjö 1593 755 7.4 7.3 2363 1645 780 7.6 7.5 2440 
642 Mullsjö 1341 911 6.3 2.2 2260 1384 940 6.5 2.3 2334 
643 Habo 1641 1349 7.8 5.5 3003 1695 1393 8.1 5.7 3102 
662 Gislaved 5616 1251 23.5 20.7 6911 5800 1292 24.3 21.4 7137 
665 Vaggeryd 2840 1247 10.8 7.5 4105 2933 1287 11.2 7.7 4239 
680 Jönköping 6509 6993 33.0 37.9 13573 6722 7222 34.0 39.1 14017 
682 Nässjö 5549 3116 17.2 20.8 8703 5731 3218 17.8 21.5 8988 
683 Värnamo 5861 2786 18.2 16.8 8682 6052 2877 18.8 17.3 8966 
684 Sävsjö 4100 1712 5.9 8.0 5826 4234 1768 6.1 8.3 6016 
685 Vetlanda 6117 3179 18.0 21.6 9336 6317 3283 18.6 22.4 9641 
686 Eksjö 3306 2165 8.5 16.0 5496 3415 2235 8.8 16.6 5675 
687 Tranås 2135 1712 2.4 4.0 3854 2205 1768 2.5 4.1 3980 
760 Uppvidinge 2643 607 9.2 10.1 3270 2616 601 9.1 10.0 3235 
761 Lessebo 2252 489 8.1 8.9 2758 2228 484 8.0 8.9 2729 
763 Tingsryd 4257 887 14.1 15.5 5174 4213 877 13.9 15.3 5120 
764 Alvesta 3346 2391 9.4 9.5 5755 3311 2366 9.3 9.4 5696 
765 Älmhult 3099 1476 10.6 14.9 4601 3067 1460 10.5 14.7 4553 
767 Markaryd 3693 1043 10.4 19.1 4766 3654 1033 10.3 18.9 4716 
780 Växjö 6156 7108 21.6 21.6 13307 6092 7034 21.3 21.4 13169 
781 Ljungby 5926 1887 13.9 14.1 7841 5864 1867 13.8 13.9 7759  SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015 33 821 Högsby 2886 508 8.2 7.5 3410 2991 527 8.5 7.7 3534 
834 Torsås 3112 1489 8.5 7.1 4617 3225 1543 8.8 7.4 4785 
840 Mörbylånga 1577 2283 5.9 10.1 3876 1635 2366 6.1 10.5 4017 
860 Hultsfred 3373 649 24.2 13.0 4059 3496 673 25.0 13.5 4207 
861 Mönsterås 1216 1889 0.0 5.3 3111 1261 1958 0.0 5.5 3224 
862 Emmaboda 2769 1746 8.9 7.6 4532 2870 1810 9.2 7.9 4697 
880 Kalmar 4771 4459 26.0 25.6 9281 4944 4621 27.0 26.5 9619 
881 Nybro 3822 1309 16.2 9.4 5156 3961 1356 16.8 9.7 5344 
882 Oskarshamn 4200 3041 24.1 19.8 7285 4353 3151 24.9 20.5 7550 
883 Västervik 4992 5518 23.8 34.0 10567 5173 5719 24.7 35.2 10952 
884 Vimmerby 2044 1838 8.1 5.0 3895 2118 1905 8.4 5.2 4037 
885 Borgholm 1186 2006 4.8 8.1 3205 1229 2079 5.0 8.4 3322 
980 Gotland 13466 6058 40.3 26.3 19591 13970 6285 41.8 27.3 20324 
1060 Olofström 1841 1264 9.7 15.3 3131 1903 1307 10.0 15.8 3236 
1080 Karlskrona 7048 5773 26.7 29.1 12877 7286 5967 27.6 30.1 13311 
1081 Ronneby 3504 3278 14.1 15.6 6812 3622 3389 14.6 16.1 7042 
1082 Karlshamn 3473 2645 18.8 30.3 6167 3590 2734 19.5 31.3 6375 
1083 Sölvesborg 2479 1713 12.8 20.5 4226 2563 1771 13.2 21.2 4368 
1214 Svalöv 1199 745 12.4 13.9 1970 1273 790 13.2 14.8 2091 
1230 Staffanstorp 463 1237 1.5 10.5 1712 492 1313 1.6 11.2 1817 
1231 Burlöv 76 340 2.2 5.4 424 81 361 2.3 5.7 450 
1233 Vellinge 254 2441 3.6 11.5 2711 270 2591 3.9 12.2 2877 
1256 Östra Göinge 2372 1098 19.5 14.2 3503 2517 1165 20.7 15.1 3719 
1257 Örkelljunga 2117 754 9.2 11.2 2891 2247 800 9.8 11.8 3068 
1260 Bjuv 465 485 6.5 17.0 974 494 515 6.9 18.0 1034 
1261 Kävlinge 217 1038 6.8 15.2 1277 230 1102 7.2 16.1 1355 
1262 Lomma 111 1137 0.0 19.1 1267 117 1207 0.0 20.2 1344 
1263 Svedala 238 811 3.5 14.4 1067 253 860 3.7 15.3 1132 
1264 Skurup 257 398 0.6 3.9 660 273 422 0.6 4.1 700 
1265 Sjöbo 304 516 0.7 4.7 825 323 547 0.7 5.0 876 
1266 Hörby 2487 619 6.1 10.2 3122 2640 657 6.4 10.8 3314 
1267 Höör 1314 1440 11.3 12.0 2777 1394 1528 12.0 12.8 2948 
1270 Tomelilla 219 348 0.5 3.4 570 232 369 0.5 3.6 606 
1272 Bromölla 1106 718 10.4 11.2 1846 1174 762 11.0 11.8 1960 
1273 Osby 4120 1365 15.4 14.5 5515 4373 1449 16.4 15.3 5854 
1275 Perstorp 631 301 3.2 3.2 939 670 320 3.4 3.4 997 
1276 Klippan 2024 812 14.0 14.6 2865 2149 862 14.9 15.5 3041 
1277 Åstorp 479 434 7.3 11.9 932 508 461 7.7 12.7 989 
1278 Båstad 2194 451 2.7 54.6 2702 2329 478 2.8 58.0 2868 
1280 Malmö 373 3162 15.2 33.6 3584 396 3357 16.1 35.6 3805 
1281 Lund 460 2177 14.2 31.8 2683 488 2311 15.1 33.8 2848 
1282 Landskrona 282 925 6.7 12.2 1225 299 982 7.1 13.0 1301 
1283 Helsingborg 501 2268 8.8 27.8 2806 532 2407 9.3 29.5 2978 
1284 Höganäs 1108 1678 2.4 21.5 2810 1176 1781 2.5 22.9 2982 
1285 Eslöv 206 989 6.4 14.5 1215 218 1050 6.8 15.3 1290 
1286 Ystad 305 579 0.8 5.2 890 324 614 0.8 5.5 944 
1287 Trelleborg 634 2082 8.5 32.0 2757 673 2210 9.1 34.0 2926 
1290 Kristianstad 2398 4633 35.6 47.3 7114 2546 4918 37.8 50.2 7552 
1291 Simrishamn 360 534 0.8 5.5 900 382 567 0.9 5.9 955 
1292 Ängelholm 2055 2349 13.3 21.2 4438 2181 2493 14.1 22.5 4711 
1293 Hässleholm 7637 3390 46.6 45.8 11120 8107 3599 49.5 48.6 11803 
1315 Hylte 3502 768 9.4 9.7 4289 3690 809 9.9 10.2 4519 
1380 Halmstad 4969 5324 20.5 64.0 10377 5235 5610 21.6 67.4 10934 
1381 Laholm 9199 2530 26.9 58.4 11814 9693 2665 28.4 61.5 12448 
1382 Falkenberg 5619 3217 34.5 25.1 8896 5921 3389 36.3 26.4 9373 
1383 Varberg 6481 3687 28.3 28.2 10225 6829 3885 29.8 29.7 10773 
1384 Kungsbacka 2385 4844 17.5 33.7 7280 2513 5104 18.4 35.5 7670 
1401 Härryda 1080 2190 8.0 15.2 3293 1123 2277 8.3 15.8 3424 
1402 Partille 878 1742 6.0 11.0 2637 913 1812 6.2 11.5 2742 
1407 Öckerö 34 1005 3.0 19.9 1062 36 1045 3.1 20.7 1105 
1415 Stenungsund 2614 2141 8.8 13.1 4777 2718 2227 9.1 13.6 4967 
1419 Tjörn 2283 2183 9.6 21.3 4497 2374 2270 10.0 22.2 4676 
1421 Orust 3976 1764 5.2 18.4 5764 4134 1834 5.4 19.1 5993 
1427 Sotenäs 582 1310 5.3 15.5 1912 605 1362 5.5 16.1 1988 
1430 Munkedal 1710 747 7.0 21.2 2484 1778 776 7.2 22.0 2583 
1435 Tanum 3383 1733 10.3 26.3 5153 3518 1802 10.7 27.3 5358 
1438 Dals-Ed 2251 619 3.7 6.4 2880 2340 644 3.8 6.7 2995 
1439 Färgelanda 1426 495 2.8 5.3 1929 1483 515 2.9 5.5 2006 
1440 Ale 2507 1260 8.7 14.8 3791 2607 1310 9.0 15.4 3942 
1441 Lerum 1371 2598 9.9 18.8 3998 1426 2702 10.3 19.5 4157 
1442 Vårgårda 2425 519 5.6 7.3 2958 2522 540 5.8 7.5 3076 
1443 Bollebygd 1670 638 7.6 5.7 2321 1737 663 7.9 6.0 2414 
1444 Grästorp 1291 318 6.0 3.6 1619 1342 331 6.2 3.7 1683 
1445 Essunga 1452 320 6.5 4.2 1782 1510 332 6.7 4.4 1853 
1446 Karlsborg 1331 494 5.4 4.4 1834 1384 513 5.6 4.6 1907 
1447 Gullspång 1270 452 5.0 4.1 1731 1321 470 5.2 4.3 1800 
1452 Tranemo 2101 997 10.2 9.1 3118 2185 1037 10.6 9.4 3242 
1460 Bengtsfors 3452 1284 14.8 18.1 4768 3589 1335 15.4 18.8 4958 
1461 Mellerud 1893 656 3.6 7.2 2560 1969 682 3.7 7.5 2662 
1462 Lilla Edet 2818 916 14.4 9.4 3759 2931 953 15.0 9.8 3908 
1463 Mark 6305 2680 36.4 25.4 9047 6557 2787 37.8 26.4 9408 
1465 Svenljunga 2216 959 10.8 8.7 3195 2304 998 11.2 9.0 3322 
1466 Herrljunga 4060 639 13.9 7.3 4721 4222 665 14.5 7.6 4909 
1470 Vara 3422 850 16.0 9.5 4298 3559 884 16.7 9.9 4469 
1471 Götene 2773 1090 11.8 11.5 3887 2884 1134 12.3 12.0 4042 
1472 Tibro 1881 691 7.3 6.2 2586 1956 719 7.6 6.5 2689 
1473 Töreboda 1887 681 7.5 6.2 2582 1962 708 7.8 6.4 2685 
1480 Göteborg 4142 12677 34.5 64.1 16917 4307 13182 35.9 66.6 17591 
1481 Mölndal 1304 2989 9.7 18.0 4321 1356 3108 10.1 18.7 4493 
1482 Kungälv 3108 3093 16.6 18.4 6235 3231 3216 17.2 19.1 6484  34 SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015  1484 Lysekil 1815 839 7.7 27.9 2690 1887 873 8.1 29.0 2797 
1485 Uddevalla 4669 3287 15.4 17.3 7989 4855 3418 16.0 18.0 8307 
1486 Strömstad 1030 1511 8.0 21.5 2571 1071 1571 8.3 22.3 2673 
1487 Vänersborg 4737 1693 9.0 18.9 6459 4926 1761 9.3 19.7 6716 
1488 Trollhättan 5160 1980 10.2 20.9 7170 5365 2059 10.6 21.7 7456 
1489 Alingsås 5128 1445 14.3 18.7 6607 5333 1503 14.9 19.5 6870 
1490 Borås 9870 4784 50.3 38.9 14743 10263 4974 52.3 40.4 15330 
1491 Ulricehamn 4427 1738 20.5 16.5 6201 4603 1807 21.3 17.1 6448 
1492 Åmål 3008 1297 18.0 16.9 4340 3128 1348 18.8 17.5 4513 
1493 Mariestad 3022 1453 13.7 11.4 4500 3142 1511 14.3 11.9 4680 
1494 Lidköping 3018 1525 18.8 12.3 4574 3139 1585 19.5 12.8 4756 
1495 Skara 2587 1076 15.4 13.3 3692 2691 1119 16.1 13.8 3839 
1496 Skövde 6167 2493 25.8 21.3 8707 6412 2592 26.9 22.1 9054 
1497 Hjo 1259 618 5.8 4.8 1888 1310 642 6.0 5.0 1963 
1498 Tidaholm 3322 743 12.6 9.5 4087 3454 773 13.1 9.9 4250 
1499 Falköping 6608 1534 26.0 17.2 8186 6871 1596 27.0 17.9 8512 
1715 Kil 1265 1043 5.3 16.2 2329 1320 1089 5.5 16.9 2432 
1730 Eda 4380 1198 9.0 20.0 5607 4573 1251 9.4 20.9 5854 
1737 Torsby 4967 2128 12.2 22.5 7129 5185 2222 12.7 23.5 7443 
1760 Storfors 930 414 5.6 5.4 1355 971 432 5.8 5.6 1415 
1761 Hammarö 1076 1113 5.0 15.4 2209 1123 1162 5.2 16.1 2307 
1762 Munkfors 495 390 4.0 4.6 893 516 407 4.1 4.8 932 
1763 Forshaga 1646 1072 6.3 18.6 2742 1718 1119 6.5 19.5 2863 
1764 Grums 1358 824 4.7 15.5 2202 1417 860 4.9 16.2 2299 
1765 Årjäng 5331 2323 6.9 15.7 7676 5565 2425 7.2 16.4 8014 
1766 Sunne 5597 1906 12.2 15.4 7530 5843 1990 12.8 16.1 7862 
1780 Karlstad 4572 4512 20.2 64.9 9170 4774 4711 21.1 67.8 9574 
1781 Kristinehamn 3301 1563 20.0 19.7 4904 3446 1632 20.9 20.5 5120 
1782 Filipstad 1954 869 12.1 11.2 2846 2040 907 12.6 11.7 2972 
1783 Hagfors 3790 1945 20.6 25.3 5780 3956 2030 21.5 26.5 6035 
1784 Arvika 5940 3005 18.2 18.6 8982 6201 3138 19.0 19.4 9377 
1785 Säffle 5689 1308 18.8 13.2 7030 5940 1366 19.7 13.8 7339 
1814 Lekeberg 1388 764 3.9 5.7 2162 1489 820 4.2 6.1 2319 
1860 Laxå 1034 561 2.8 4.3 1601 1109 601 3.0 4.6 1718 
1861 Hallsberg 2638 1369 7.0 10.9 4026 2830 1469 7.5 11.7 4318 
1862 Degerfors 1585 801 9.8 9.8 2406 1700 859 10.6 10.5 2580 
1863 Hällefors 1103 602 7.4 7.0 1719 1183 646 8.0 7.5 1844 
1864 Ljusnarsberg 1149 606 8.3 5.3 1769 1233 650 8.9 5.7 1898 
1880 Örebro 10519 6473 30.1 46.4 17069 11283 6943 32.3 49.8 18308 
1881 Kumla 2997 1514 7.8 12.2 4531 3214 1624 8.4 13.1 4860 
1882 Askersund 2208 1085 5.7 8.8 3308 2368 1164 6.2 9.5 3548 
1883 Karlskoga 3181 1832 21.2 20.9 5056 3412 1965 22.7 22.4 5423 
1884 Nora 2107 1050 6.0 7.7 3170 2259 1126 6.5 8.3 3400 
1885 Lindesberg 4070 2243 12.2 15.7 6341 4366 2406 13.0 16.8 6801 
1904 Skinnskatteb. 1974 1058 6.8 4.1 3043 2048 1097 7.0 4.3 3156 
1907 Surahammar 840 622 3.3 3.9 1469 871 645 3.4 4.0 1524 
1960 Kungsör 1246 615 2.7 4.1 1868 1293 638 2.8 4.3 1937 
1961 Hallstaham. 827 803 3.7 4.4 1638 858 833 3.8 4.5 1699 
1962 Norberg 1487 644 8.0 3.6 2143 1542 668 8.3 3.7 2222 
1980 Västerås 2807 4900 14.4 18.3 7740 2912 5082 15.0 19.0 8028 
1981 Sala 5260 2267 13.7 11.3 7553 5456 2352 14.2 11.7 7834 
1982 Fagersta 2056 1042 11.5 5.6 3115 2132 1080 12.0 5.8 3230 
1983 Köping 2048 1312 4.9 7.5 3373 2125 1361 5.1 7.8 3498 
1984 Arboga 1370 831 3.2 4.8 2208 1420 862 3.3 5.0 2290 
2021 Vansbro 3051 932 12.6 7.0 4002 3250 992 13.4 7.4 4263 
2023 Malung-Sälen 2169 1810 6.2 6.0 3991 2311 1928 6.6 6.4 4252 
2026 Gagnef 4083 373 23.6 9.1 4489 4349 397 25.2 9.7 4782 
2029 Leksand 3378 3285 14.8 10.7 6688 3598 3499 15.8 11.4 7125 
2031 Rättvik 6046 2923 12.4 9.3 8991 6441 3114 13.2 9.9 9578 
2034 Orsa 2636 396 4.6 1.2 3038 2808 422 4.9 1.3 3236 
2039 Älvdalen 1459 1536 5.5 3.9 3005 1554 1637 5.8 4.1 3201 
2061 Smedjeback. 3771 2400 21.0 9.1 6201 4017 2557 22.4 9.7 6606 
2062 Mora 5298 3061 12.1 13.3 8384 5644 3261 12.9 14.2 8931 
2080 Falun 8902 5781 50.3 28.1 14761 9483 6158 53.6 29.9 15724 
2081 Borlänge 3052 4713 24.6 13.6 7802 3251 5020 26.2 14.5 8312 
2082 Säter 2502 1473 13.1 8.2 3997 2666 1569 14.0 8.7 4258 
2083 Hedemora 3567 2001 21.1 10.0 5599 3799 2131 22.5 10.7 5964 
2084 Avesta 3923 2535 24.5 12.1 6495 4179 2701 26.1 12.9 6919 
2085 Ludvika 4882 2865 34.0 23.5 7804 5200 3052 36.2 25.0 8314 
2101 Ockelbo 1106 651 3.2 3.0 1763 1127 663 3.2 3.1 1797 
2104 Hofors 997 826 3.3 3.1 1830 1016 842 3.3 3.2 1865 
2121 Ovanåker 2988 1631 11.7 6.2 4637 3046 1663 11.9 6.3 4727 
2132 Nordanstig 4657 960 15.9 5.3 5638 4748 978 16.2 5.4 5748 
2161 Ljusdal 7242 3130 16.6 14.0 10403 7383 3191 17.0 14.2 10605 
2180 Gävle 7119 6143 23.3 22.4 13307 7257 6262 23.8 22.8 13566 
2181 Sandviken 3077 2792 10.3 9.9 5889 3137 2846 10.5 10.1 6004 
2182 Söderhamn 6045 3272 23.7 12.5 9353 6162 3336 24.1 12.7 9535 
2183 Bollnäs 5323 3389 22.4 11.9 8746 5426 3455 22.9 12.2 8916 
2184 Hudiksvall 12295 2752 44.5 14.7 15106 12534 2805 45.3 15.0 15399 
2260 Ånge 2801 1528 10.2 7.0 4346 2959 1615 10.8 7.4 4592 
2262 Timrå 2996 2136 12.6 8.7 5153 3165 2257 13.3 9.2 5444 
2280 Härnösand 5403 2471 19.9 11.7 7905 5708 2611 21.0 12.4 8352 
2281 Sundsvall 12867 8785 53.5 36.7 21742 13594 9281 56.5 38.8 22970 
2282 Kramfors 8697 2674 26.4 15.6 11413 9189 2825 27.9 16.5 12058 
2283 Sollefteå 8484 2557 25.5 15.1 11082 8963 2702 27.0 16.0 11708 
2284 Örnsköldsvik 13572 5251 105.6 29.6 18959 14339 5548 111.6 31.3 20030 
2303 Ragunda 3981 639 6.2 4.0 4630 3969 637 6.1 4.0 4617 
2305 Bräcke 3290 1162 3.9 3.4 4460 3280 1159 3.9 3.4 4446 
2309 Krokom 5601 2275 6.4 6.3 7889 5585 2268 6.4 6.3 7865 
2313 Strömsund 5291 2016 5.9 5.7 7318 5275 2010 5.9 5.7 7297 
2321 Åre 2412 2201 5.9 6.4 4626 2405 2195 5.9 6.4 4612  SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015 35 2326 Berg 3901 1464 4.1 4.1 5374 3890 1460 4.1 4.0 5358 
2361 Härjedalen 3859 3055 5.7 8.8 6928 3848 3046 5.7 8.7 6908 
2380 Östersund 7651 4952 10.9 11.1 12625 7628 4938 10.9 11.1 12588 
2401 Nordmaling 3461 375 12.4 0.8 3849 3618 392 13.0 0.9 4024 
2403 Bjurholm 1604 169 3.9 2.5 1779 1678 176 4.1 2.6 1861 
2404 Vindeln 4571 746 14.9 4.5 5336 4779 780 15.6 4.7 5580 
2409 Robertsfors 4626 1047 17.5 1.9 5692 4837 1095 18.2 2.0 5952 
2417 Norsjö 2586 167 11.1 0.3 2764 2704 175 11.6 0.3 2891 
2418 Malå 1572 250 10.5 0.0 1832 1644 261 11.0 0.0 1916 
2421 Storuman 5232 2441 19.0 4.7 7696 5471 2552 19.8 4.9 8048 
2422 Sorsele 1979 892 6.8 1.0 2878 2069 932 7.1 1.0 3010 
2425 Dorotea 2781 576 4.0 2.1 3363 2908 602 4.2 2.2 3516 
2460 Vännäs 2397 837 17.5 3.4 3254 2506 875 18.2 3.5 3403 
2462 Vilhelmina 5598 2915 9.5 3.4 8526 5853 3048 10.0 3.6 8915 
2463 Åsele 1361 487 5.0 1.0 1854 1423 509 5.2 1.1 1938 
2480 Umeå 7805 7282 37.2 9.5 15134 8161 7614 38.9 10.0 15824 
2481 Lycksele 2703 874 35.6 7.5 3621 2827 914 37.2 7.9 3786 
2482 Skellefteå 18221 6745 65.3 6.4 25038 19053 7053 68.3 6.7 26181 
2505 Arvidsjaur 3031 284 13.2 2.6 3331 3092 290 13.4 2.7 3398 
2506 Arjeplog 1755 449 8.2 0.4 2213 1791 459 8.4 0.4 2258 
2510 Jokkmokk 2034 714 11.5 5.2 2765 2075 729 11.7 5.3 2821 
2513 Överkalix 1452 213 5.3 7.4 1677 1482 217 5.4 7.5 1711 
2514 Kalix 5764 1308 32.3 21.5 7126 5880 1335 32.9 22.0 7270 
2518 Övertorneå 1392 526 5.8 13.3 1937 1420 537 5.9 13.6 1977 
2521 Pajala 2557 1279 1.1 6.1 3844 2609 1305 1.2 6.2 3921 
2523 Gällivare 1443 1734 5.7 10.7 3193 1472 1769 5.8 10.9 3258 
2560 Älvsbyn 2651 413 17.0 6.8 3088 2704 422 17.3 6.9 3150 
2580 Luleå 1447 4102 19.4 6.1 5575 1477 4185 19.8 6.3 5688 
2581 Piteå 7677 4492 33.5 11.9 12215 7833 4583 34.2 12.1 12462 
2582 Boden 7021 2004 13.5 4.5 9043 7163 2044 13.8 4.6 9226 
2583 Haparanda 2536 1787 10.0 11.0 4344 2587 1823 10.2 11.2 4432 
2584 Kiruna 1081 2476 1.9 3.7 3563 1103 2526 2.0 3.7 3635 
 
   36 SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015  9.2 Bilaga 2: Kommunvisa halter av B(a)P 
Tabell B.   Beräknade kommunvisa årsmedelhalter av B(a)P från  emissioner från småskalig uppvärmning 
(vedpannor, lokaleldstäder, pelletspannor och oljep annor) för år 2012 samt ett normalår. Värdena 
som anges är den maximala gridrutan i varje kommun för haltmåtten KHV (kartans högsta värde) 
och KYM (kartans ytmedelvärde). 
  Årsmedelhalt av B(a)P 
[ng m –3] 
  KHV 2012 KHV normalår KYM 2012 KYM normalår 
114  Upplands Väsby 0.22 0.23 0.06 0.07 
115  Vallentuna 0.32 0.33 0.09 0.10 
117  Österåker 0.41 0.42 0.12 0.12 
120  Värmdö 0.20 0.21 0.06 0.06 
123  Järfälla 0.37 0.38 0.11 0.11 
125  Ekerö 0.15 0.16 0.04 0.05 
126  Huddinge 0.25 0.25 0.07 0.07 
127  Botkyrka 0.21 0.21 0.06 0.06 
128  Salem 0.17 0.18 0.05 0.05 
136  Haninge 0.21 0.22 0.06 0.06 
138  Tyresö 0.32 0.33 0.09 0.10 
139  Upplands-Bro 0.24 0.25 0.07 0.07 
140  Nykvarn 0.12 0.12 0.04 0.04 
160  Täby 0.41 0.43 0.12 0.13 
162  Danderyd 0.32 0.33 0.09 0.10 
163  Sollentuna 0.18 0.19 0.05 0.06 
180  Stockholm 0.45 0.47 0.13 0.14 
181  Södertälje 0.39 0.41 0.11 0.12 
182  Nacka 0.19 0.20 0.06 0.06 
183  Sundbyberg 0.19 0.20 0.06 0.06 
184  Solna 0.09 0.09 0.03 0.03 
186  Lidingö 0.25 0.25 0.07 0.07 
187  Vaxholm 0.04 0.05 0.01 0.01 
188  Norrtälje 0.66 0.68 0.19 0.20 
191  Sigtuna 0.15 0.16 0.05 0.05 
192  Nynäshamn 0.13 0.13 0.04 0.04 
305  Håbo 0.33 0.34 0.10 0.10 
319  Älvkarleby 0.26 0.27 0.08 0.08 
330  Knivsta 0.10 0.10 0.03 0.03 
360  Tierp 0.39 0.40 0.11 0.12 
380  Uppsala 0.30 0.31 0.09 0.09 
381  Enköping 0.30 0.30 0.09 0.09 
382  Östhammar 0.59 0.60 0.17 0.18 
428  Vingåker 0.24 0.25 0.07 0.07 
461  Gnesta 0.16 0.17 0.05 0.05 
480  Nyköping 0.62 0.65 0.18 0.19 
481  Oxelösund 0.14 0.15 0.04 0.04 
482  Flen 0.26 0.28 0.08 0.08 
483  Katrineholm 0.24 0.25 0.07 0.07 
484  Eskilstuna 0.27 0.28 0.08 0.08 
486  Strängnäs 0.24 0.25 0.07 0.07 
488  Trosa 0.20 0.21 0.06 0.06 
509  Ödeshög 0.43 0.45 0.10 0.11 
512  Ydre 0.30 0.31 0.09 0.09 
513  Kinda 0.47 0.49 0.14 0.14 
560  Boxholm 0.40 0.42 0.10 0.10 
561  Åtvidaberg 0.57 0.60 0.14 0.14 
562  Finspång 0.40 0.41 0.12 0.12 
563  Valdemarsvik 0.26 0.27 0.08 0.08  SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015 37 580  Linköping 0.19 0.20 0.06 0.06 
581  Norrköping 0.23 0.24 0.07 0.07 
582  Söderköping 0.38 0.40 0.11 0.12 
583  Motala 0.46 0.48 0.14 0.14 
584  Vadstena 0.17 0.18 0.05 0.05 
586  Mjölby 0.17 0.18 0.05 0.05 
604  Aneby 0.37 0.38 0.11 0.11 
617  Gnosjö 0.20 0.21 0.06 0.06 
642  Mullsjö 0.39 0.40 0.11 0.12 
643  Habo 0.39 0.40 0.11 0.12 
662 Gislaved 0.63 0.65 0.15 0.16 
665  Vaggeryd 0.48 0.50 0.12 0.12 
680  Jönköping 0.25 0.25 0.07 0.07 
682  Nässjö 0.36 0.37 0.11 0.11 
683  Värnamo 0.32 0.33 0.09 0.10 
684  Sävsjö 0.56 0.58 0.14 0.14 
685  Vetlanda 0.41 0.42 0.12 0.12 
686  Eksjö 0.23 0.23 0.07 0.07 
687  Tranås 0.27 0.28 0.08 0.08 
760  Uppvidinge 0.31 0.30 0.07 0.07 
761  Lessebo 0.45 0.44 0.11 0.11 
763  Tingsryd 0.48 0.48 0.12 0.12 
764  Alvesta 0.27 0.27 0.08 0.08 
765  Älmhult 0.44 0.44 0.11 0.11 
767  Markaryd 0.47 0.46 0.11 0.11 
780  Växjö 0.38 0.38 0.11 0.11 
781  Ljungby 0.41 0.41 0.10 0.10 
821  Högsby 0.54 0.56 0.13 0.14 
834  Torsås 0.31 0.32 0.09 0.10 
840  Mörbylånga 0.24 0.25 0.07 0.07 
860  Hultsfred 0.38 0.39 0.09 0.09 
861  Mönsterås 0.18 0.18 0.05 0.05 
862  Emmaboda 0.28 0.29 0.08 0.08 
880 Kalmar 0.35 0.36 0.10 0.11 
881  Nybro 0.31 0.32 0.09 0.10 
882  Oskarshamn 0.28 0.29 0.08 0.08 
883  Västervik 0.43 0.44 0.12 0.13 
884  Vimmerby 0.18 0.18 0.05 0.05 
885  Borgholm 0.23 0.24 0.07 0.07 
980  Gotland 0.61 0.63 0.15 0.15 
1060  Olofström 0.30 0.31 0.09 0.09 
1080  Karlskrona 0.32 0.33 0.09 0.10 
1081  Ronneby 0.32 0.33 0.09 0.10 
1082  Karlshamn 0.23 0.23 0.07 0.07 
1083  Sölvesborg 0.30 0.31 0.09 0.09 
1214  Svalöv 0.13 0.14 0.04 0.04 
1230  Staffanstorp 0.17 0.18 0.05 0.05 
1231  Burlöv 0.11 0.11 0.03 0.03 
1233  Vellinge 0.11 0.12 0.03 0.04 
1256  Östra Göinge 0.44 0.46 0.11 0.11 
1257  Örkelljunga 0.20 0.21 0.05 0.05 
1260  Bjuv 0.08 0.09 0.02 0.03 
1261  Kävlinge 0.07 0.08 0.02 0.02 
1262  Lomma 0.14 0.14 0.04 0.04 
1263  Svedala 0.10 0.11 0.03 0.03 
1264  Skurup 0.05 0.05 0.01 0.02 
1265  Sjöbo 0.07 0.07 0.02 0.02  38 SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015  1266  Hörby 0.43 0.45 0.10 0.11 
1267  Höör 0.30 0.32 0.09 0.09 
1270  Tomelilla 0.05 0.05 0.01 0.01 
1272  Bromölla 0.18 0.20 0.05 0.06 
1273  Osby 0.61 0.65 0.15 0.16 
1275  Perstorp 0.17 0.18 0.04 0.04 
1276  Klippan 0.27 0.29 0.07 0.07 
1277  Åstorp 0.09 0.10 0.03 0.03 
1278  Båstad 0.25 0.26 0.06 0.06 
1280  Malmö 0.15 0.16 0.04 0.05 
1281  Lund 0.09 0.10 0.03 0.03 
1282  Landskrona 0.07 0.07 0.02 0.02 
1283  Helsingborg 0.10 0.11 0.03 0.03 
1284  Höganäs 0.17 0.18 0.05 0.05 
1285  Eslöv 0.07 0.07 0.02 0.02 
1286  Ystad 0.05 0.05 0.02 0.02 
1287  Trelleborg 0.14 0.15 0.04 0.04 
1290  Kristianstad 0.15 0.16 0.04 0.05 
1291  Simrishamn 0.04 0.04 0.01 0.01 
1292  Ängelholm 0.16 0.17 0.05 0.05 
1293  Hässleholm 0.46 0.49 0.11 0.12 
1315  Hylte 0.36 0.38 0.09 0.09 
1380  Halmstad 0.25 0.27 0.07 0.08 
1381  Laholm 1.02 1.08 0.25 0.26 
1382  Falkenberg 0.26 0.28 0.08 0.08 
1383  Varberg 0.31 0.33 0.09 0.10 
1384  Kungsbacka 0.14 0.15 0.04 0.04 
1401  Härryda 0.18 0.18 0.05 0.05 
1402  Partille 0.15 0.16 0.05 0.05 
1407  Öckerö 0.11 0.12 0.03 0.03 
1415  Stenungsund 0.13 0.13 0.04 0.04 
1419  Tjörn 0.19 0.19 0.05 0.06 
1421  Orust 0.27 0.28 0.08 0.08 
1427  Sotenäs 0.03 0.03 0.01 0.01 
1430  Munkedal 0.11 0.12 0.03 0.03 
1435  Tanum 0.23 0.24 0.07 0.07 
1438  Dals-Ed 0.49 0.51 0.12 0.12 
1439  Färgelanda 0.21 0.22 0.05 0.05 
1440  Ale 0.23 0.24 0.07 0.07 
1441  Lerum 0.22 0.23 0.07 0.07 
1442  Vårgårda 0.42 0.43 0.10 0.10 
1443  Bollebygd 0.30 0.32 0.07 0.08 
1444  Grästorp 0.40 0.41 0.10 0.10 
1445 Essunga 0.22 0.23 0.05 0.06 
1446  Karlsborg 0.21 0.22 0.05 0.05 
1447  Gullspång 0.23 0.24 0.06 0.06 
1452  Tranemo 0.22 0.23 0.05 0.06 
1460  Bengtsfors 0.36 0.37 0.09 0.09 
1461  Mellerud 0.40 0.42 0.10 0.10 
1462  Lilla Edet 0.39 0.41 0.09 0.10 
1463  Mark 0.45 0.47 0.11 0.11 
1465  Svenljunga 0.20 0.21 0.05 0.05 
1466  Herrljunga 0.66 0.69 0.16 0.17 
1470  Vara 0.45 0.47 0.11 0.11 
1471  Götene 0.38 0.39 0.09 0.09 
1472  Tibro 0.45 0.47 0.11 0.11 
1473  Töreboda 0.51 0.53 0.12 0.13  SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015 39 1480  Göteborg 0.32 0.33 0.09 0.10 
1481  Mölndal 0.17 0.18 0.05 0.05 
1482  Kungälv 0.22 0.22 0.06 0.07 
1484  Lysekil 0.14 0.15 0.04 0.04 
1485  Uddevalla 0.36 0.38 0.11 0.11 
1486  Strömstad 0.22 0.23 0.07 0.07 
1487  Vänersborg 0.51 0.53 0.12 0.13 
1488  Trollhättan 0.77 0.80 0.19 0.19 
1489  Alingsås 0.54 0.57 0.13 0.14 
1490  Borås 0.59 0.61 0.14 0.15 
1491  Ulricehamn 0.54 0.56 0.13 0.14 
1492  Åmål 0.65 0.67 0.17 0.18 
1493  Mariestad 0.39 0.40 0.09 0.10 
1494  Lidköping 0.32 0.34 0.08 0.08 
1495  Skara 0.65 0.68 0.16 0.16 
1496  Skövde 0.48 0.50 0.12 0.12 
1497  Hjo 0.31 0.33 0.08 0.08 
1498  Tidaholm 0.65 0.67 0.16 0.16 
1499  Falköping 0.66 0.68 0.16 0.16 
1715  Kil 0.12 0.12 0.03 0.04 
1730  Eda 0.47 0.49 0.11 0.12 
1737  Torsby 0.27 0.28 0.06 0.07 
1760  Storfors 0.14 0.14 0.04 0.04 
1761  Hammarö 0.25 0.26 0.07 0.08 
1762  Munkfors 0.08 0.08 0.02 0.02 
1763  Forshaga 0.22 0.23 0.06 0.07 
1764  Grums 0.19 0.20 0.06 0.06 
1765  Årjäng 0.52 0.54 0.15 0.16 
1766  Sunne 0.34 0.36 0.10 0.10 
1780  Karlstad 0.24 0.25 0.07 0.07 
1781  Kristinehamn 0.35 0.37 0.10 0.11 
1782  Filipstad 0.25 0.26 0.07 0.08 
1783  Hagfors 0.19 0.20 0.06 0.06 
1784  Arvika 0.48 0.50 0.13 0.13 
1785  Säffle 0.90 0.94 0.22 0.23 
1814  Lekeberg 0.19 0.21 0.06 0.06 
1860  Laxå 0.11 0.11 0.03 0.03 
1861  Hallsberg 0.28 0.30 0.08 0.09 
1862  Degerfors 0.22 0.23 0.06 0.07 
1863  Hällefors 0.21 0.22 0.06 0.07 
1864  Ljusnarsberg 0.17 0.18 0.05 0.05 
1880  Örebro 0.38 0.41 0.11 0.12 
1881  Kumla 0.36 0.38 0.11 0.11 
1882  Askersund 0.24 0.26 0.07 0.08 
1883  Karlskoga 0.34 0.37 0.10 0.11 
1884  Nora 0.31 0.34 0.09 0.10 
1885  Lindesberg 0.23 0.25 0.07 0.07 
1904  Skinnskatteberg 0.58 0.61 0.17 0.18 
1907  Surahammar 0.13 0.14 0.04 0.04 
331  Heby 0.49 0.50 0.12 0.12 
1960  Kungsör 0.20 0.21 0.06 0.06 
1961  Hallstahammar 0.14 0.15 0.04 0.04 
1962  Norberg 0.39 0.41 0.09 0.10 
1980  Västerås 0.22 0.23 0.06 0.07 
1981  Sala 0.48 0.49 0.12 0.12 
1982  Fagersta 0.27 0.28 0.08 0.08 
1983  Köping 0.27 0.28 0.08 0.08  40 SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015  1984  Arboga 0.21 0.22 0.06 0.06 
2021  Vansbro 0.36 0.39 0.09 0.09 
2023  Malung-Sälen 0.17 0.18 0.05 0.05 
2026  Gagnef 0.28 0.29 0.07 0.07 
2029  Leksand 0.24 0.26 0.07 0.07 
2031  Rättvik 0.38 0.40 0.10 0.11 
2034  Orsa 0.28 0.30 0.07 0.07 
2039  Älvdalen 0.15 0.16 0.05 0.05 
2061  Smedjebacken 0.38 0.40 0.11 0.12 
2062  Mora 0.33 0.36 0.10 0.10 
2080  Falun 0.45 0.48 0.13 0.14 
2081  Borlänge 0.28 0.30 0.08 0.09 
2082  Säter 0.35 0.38 0.10 0.11 
2083  Hedemora 0.32 0.34 0.09 0.10 
2084  Avesta 0.30 0.32 0.09 0.09 
2085  Ludvika 0.46 0.49 0.14 0.14 
2101  Ockelbo 0.10 0.10 0.03 0.03 
2104  Hofors 0.12 0.12 0.04 0.04 
2121  Ovanåker 0.25 0.25 0.07 0.07 
2132  Nordanstig 0.26 0.27 0.06 0.07 
2161  Ljusdal 0.46 0.46 0.11 0.11 
2180  Gävle 0.52 0.53 0.15 0.16 
2181  Sandviken 0.22 0.23 0.07 0.07 
2182  Söderhamn 0.29 0.29 0.08 0.09 
2183  Bollnäs 0.19 0.20 0.06 0.06 
2184  Hudiksvall 0.74 0.76 0.18 0.18 
2260  Ånge 0.17 0.18 0.05 0.05 
2262  Timrå 0.30 0.32 0.09 0.09 
2280  Härnösand 0.51 0.54 0.12 0.13 
2281  Sundsvall 0.42 0.45 0.12 0.13 
2282  Kramfors 0.93 0.98 0.23 0.24 
2283  Sollefteå 1.03 1.09 0.25 0.26 
2284  Örnsköldsvik 0.64 0.67 0.15 0.16 
2303  Ragunda 0.50 0.50 0.12 0.12 
2305  Bräcke 0.42 0.42 0.10 0.10 
2309  Krokom 0.72 0.72 0.17 0.17 
2313  Strömsund 0.73 0.73 0.18 0.18 
2321  Åre 0.15 0.15 0.04 0.04 
2326  Berg 0.26 0.26 0.06 0.06 
2361  Härjedalen 0.21 0.21 0.06 0.06 
2380  Östersund 0.62 0.62 0.18 0.18 
2401  Nordmaling 0.40 0.42 0.10 0.10 
2403  Bjurholm 0.36 0.37 0.09 0.09 
2404  Vindeln 0.70 0.73 0.17 0.18 
2409  Robertsfors 0.69 0.72 0.17 0.18 
2417  Norsjö 0.46 0.49 0.11 0.12 
2418  Malå 0.57 0.59 0.14 0.14 
2421  Storuman 0.51 0.54 0.15 0.16 
2422  Sorsele 0.63 0.66 0.15 0.16 
2425  Dorotea 0.57 0.59 0.14 0.14 
2460  Vännäs 0.48 0.51 0.12 0.12 
2462  Vilhelmina 0.55 0.57 0.16 0.17 
2463  Åsele 0.25 0.26 0.07 0.08 
2480  Umeå 0.39 0.41 0.12 0.12 
2481  Lycksele 0.42 0.44 0.10 0.11 
2482  Skellefteå 0.82 0.85 0.20 0.21 
2505  Arvidsjaur 0.87 0.89 0.21 0.22  SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015 41 2506  Arjeplog 0.20 0.20 0.05 0.05 
2510  Jokkmokk 0.51 0.52 0.12 0.13 
2513  Överkalix 0.21 0.22 0.05 0.05 
2514  Kalix 0.62 0.63 0.15 0.15 
2518  Övertorneå 0.20 0.21 0.05 0.05 
2521  Pajala 0.26 0.26 0.08 0.08 
2523  Gällivare 0.19 0.20 0.06 0.06 
2560  Älvsbyn 0.39 0.40 0.09 0.10 
2580  Luleå 0.18 0.18 0.05 0.05 
2581  Piteå 0.54 0.55 0.13 0.13 
2582  Boden 0.83 0.84 0.20 0.20 
2583  Haparanda 0.32 0.32 0.09 0.10 
2584  Kiruna 0.37 0.38 0.11 0.11 
   42 SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015  9.3 Bilaga 3: Beskrivning av modellen ENLOSS för be räknings av 
småhusens energibehov 
 
Energi-index för uppföljning av energiförbrukning f ör uppvärmning 
 
Väder och uppvärmningsbehov 
 
Uppvärmningsbehovet för en byggnad är som alla vet klart väderrelaterat. Vanligen reducerar man 
denna vetskap till att enbart gälla temperaturen ut omhus, och de flesta hus styrs idag efter just den 
parametern. I själva verket har också vind och sol stor inverkan på energiåtgången. Med tilltagande 
vind ökar behovet av tillförd värme, medan ökande s olinstrålning innebär ett minskat energibehov. 
 
Tar man inte hänsyn till dessa faktorer kan det lät t bli för kallt inomhus dagar med blåsigt väder. På  
samma sätt ger soliga dagar ofta värmeöverskott fra m på dagen, värme som sedan måste vädras bort 
eller i värsta fall kylas eller ventileras bort, nå got som i sin tur också kräver kostsam energitillfö rsel. 
 
• Högtryckssituationer med klart och torrt väder, inn ebär vanligen också svag vind, låg 
nattemperatur och fram på dagen god värmetillförsel  genom solinstrålning. 
 
• Lågtryckssituationer med ostadigt väder medför å an dra sidan högre vindstyrkor, små 
temperaturvariationer (vanligen kring noll under vi ntern) och låg solinstrålning. 
  
Tillgängliga ”gratisenergier” 
 
Här kommer man direkt att tänka på solinstrålningen . Denna är en ”äkta” och väsentlig gratisenergi. 
Solstrålningen är visserligen störst sommartid, men  solen står högt och når inte in genom vertikala 
fönsterytor på ett effektivt sätt. Under sommaren h ar vi ju å andra sidan de flesta 
uppvärmningssystemen avstängda. Solstrålningen har dock stor effekt då solen inte står så högt och 
når då effektivt in genom fönstren. Detta gäller fr ämst våren som ofta har klara soliga dagar, medan 
hösten i allmänhet har molnigare och ostadigare väd er.  
 0200 400 600 800 1000 1200 
-15 -10 -5 0 5 10 15 
Dygnsmedeltemperatur, C Energiåtgång, wh/m2 Energibehovet vid uppvärmning av 
byggnader är därför inte är en linjär 
funktion av utetemperaturen.   SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015 43 Men värmebehovet för en byggnad beror också på bygg nadens energitekniska egenskaper, läge och 
användningssätt. Här finns ytterligare värmekällor som ur uppvärmningssynpunkt  kan betraktas som 
”gratisenergier”. Det gäller sk internvärme, dvs vä rme som alstras av elektriska maskiner, lampor mm 
samt värme från personerna som vistas i byggnaden. Personvärmen är ett rent gratistillskott. 
Analyser av energibudgeten för en byggnad visar att  summan av alla gratisenergier under 
eldningssäsongen kan uppgå till c:a 25 % av husets värmeförluster under samma tid.  
En byggnads värmebudget och den Ekvivalenta Tempera turen,T e 
 
Vid SMHI har en modell (ENLOSS) utvecklats för berä kningar av en byggnads energibudget. Den 
teoretiska grunden för ENLOSS-modellen utvecklades av professor Roger Taesler med början under 
1980-talet och bygger på mer än 35 års erfarenheter  från samarbete och kontakter med forskare vid f.d.  
Statens Institut för Byggnadsforskning samt med for skare vid LTH, CTH, KTH och från 6 års 
verksamhet som adjungerad professor vid institution en för uppvärmnings- och ventilationsteknik vid 
KTH. Modellens uppbyggnad redovisas i sina huvuddra g bl.a. i nedan angivna referenser.   
 
För varje timme beräknas nettobehovet av tillförd e nergi för att byggnaden (i genomsnitt) skall hålla 
önskad inomhustemperatur. Poster i denna budgetberä kning är: 
 
Nettobehovet (N) av tillförd värme blir då: N = C +  F + I + G – S – E – P  
 
Nettobehovet beräknas och uttrycks med hjälp av den  sk. Ekvivalenta Temperaturen, Te. Denna är 
definierad så att skillnaden mellan önskad innetemp eratur (T i) och den Ekvivalenta Temperaturen Te 
ges ett linjärt förhållande till nettobehovet av ti llförd värme (N).  N = k(T i-Te) 
 
Te kan uttryckas som en funktion av den vanliga ute temperaturen med tillägg av en 
korrektionsfunktion som beskriver den samtidiga eff ekten av vind, sol och internvärme för en byggnad 
med definierade egenskaper.  
 
  F
GE
PINC
SFörluster: 
C Transmission 
(väggar/tak) 
F 
 Fläktventilatio 
n 
I   Självdrag 
G  Värmeledning 
till mark  44 SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015  Energi-Index 
Traditionellt har graddagar använts för att normalå rskorrigera den energiförbrukning, som åtgår för 
uppvärmning av byggnader. Den korrigeringen kan eme llertid inte förklara energiåtgången under 
enskilda månader då vädret har varit t ex ovanligt soligt eller blåsigt. Det är inte ovanligt under vå ren 
med längre perioder med klart och soligt väder men kalla nätter. Graddagar, som enbart baseras på 
temperaturen visar då på ett större uppvärmningsbeh ov än det verkliga. Omvänt gäller att under 
molniga och lite blåsiga perioder visar sig energiå tgången vara betydligt större än vad den borde med 
hänsyn till graddagssumman.  
 
Därför har Energi-Index utvecklats. Detta beräknas med hjälp av den ovan nämnda Ekvivalenta 
Temperaturen, Te. Denna beräknas för varje timme ut ifrån väderdata (temperatur, vind, molnmängd m 
fl). I analogi med ”vanliga” graddagar beräknas ”ek vivalenta (värme) graddagar” som 
 
ED H = ∑ (T i – Te)  
 
Där Te är dygnsmedelvärdet av ekvivalent temperatur och s ummeringen kan göras över en dag, 
vecka, månad eller år. Dessutom har beräkning gjort s för en 30-års period (1965 - 95) för att ta fram 
motsvarande normalvärden. Dessa används för beräkni ng av Energi-Index (EI) som 
 
100 )/( ⋅ = HHED ED EI  
 
EnergiIndex kan beräknas för ett antal olika hustyp er med avseende på byggnadsstandard, 
användningssätt (t ex kontor, bostäder) och läge (m er eller mindre exponerat för sol och vind). I 
allmänhet beräknas EnergiIndex för en inomhustemper atur på 21 °C.  
 
Tabellen visar skillnaden mellan graddagar och Ener gi-Index.  
 En jämförelse mellan Graddagar och Energi-Index 
September 2000 Oktober 2000 
Ort Graddagar Energi-Index Graddagar Energi-Index 
Stockholm-Bromma 124% 104% 60% 74% 
Göteborg 106% 99% 59% 77% 
Malmö 91% 90% 66% 74% 
September: Soliga dagar, kalla nätter. Nederbördsfa ttig.  
Oktober: Mycket mildare än normalt. Mycket nederbör d och kraftig blåst.  SMHI METEOROLOGI Nr 159, 2015 45 Graddagarna, som endast visar avvikelser i utomhust emperatur, fångar inte upp skillnaden i väder 
mellan de olika månaderna 
 
Taesler, R. and Andersson, C., 1984: A method for s olar radiation computations using  
routine meteorological observations, Energy and Bui ldings Vol.7. pp 341 - 352. 
 
Taesler, R., 1985: Klimatberoendet i bebyggelsens e nergibudget,  
Rapport R116:1985, Statens Råd för Byggnadsforsknin g, Stockholm. 
 
Taesler, R., 1986: Climate, buildings and energy ex change - an integrated approach, 
Tekniska Meddelanden nr 297, KTH, Inst. för Uppvärm nings- och Ventilationsteknik,  
Stockholm. 
 
Taesler, R., 1989: Klimat, bebyggelseplanering, ene rgibehov. Regionala och lokala  
variationer, exemplet Ängelholms kommun,  
Rapport R5:1989, Statens Råd för Byggnadsforskning,  Stockholm. 
 
Taesler, R., Andersson, C., Nord, M., Gollvik, L., 2006: Analyses of impacts of weather and climate 
on building energy performance with special regard to urban climate characteristics. Preprint, 6 th  
International Conference on Urban Climate, Göteborg , Sweden, June 12th - 16th 2006   
 SMHIs publiceringar 
SMHI ger ut sju rapportserier. Tre av dessa, R-seri erna är avsedda för internationell 
publik och skrivs därför oftast på engelska. I de ö vriga serierna används det svenska 
språket. 
Seriernas namn Publiceras sedan  
RMK (Report Meteorology and Climatology) 1974 
RH (Report Hydrology) 1990 
RO (Report Oceanography) 1986 
METEOROLOGI 1985 
HYDROLOGI 1985 
OCEANOGRAFI 1985 
KLIMATOLOGI 2009 
I serien  METEOROLOGI har tidigare utgivits : 
 
1985 
1 Hagmarker, A. (1985) 
Satellitmeteorologi. 
2 Fredriksson, U., Persson, Ch., 
Laurin, S. (1985) 
Helsingborgsluft. 
3 Persson, Ch, Wern, L. (1985) 
Spridnings- och 
depositionsberäkningar för 
avfallsförbränningsanläggningar i 
Sofielund och Högdalen. 
4 Kindell, S. (1985) 
Spridningsberäkningar för SUPRAs 
anläggningar i Köping. 
5 Andersson, C., Kvick, T. (1985) 
Vindmätningar på tre platser på 
Gotland. 
Utvärdering nr 1. 
6 Kindell, S. (1985) 
Spridningsberäkningar för Ericsson, 
Ingelstafabriken. 
7 Fredriksson, U. (1985) 
Spridningsberäkningar för olika 
plymlyft vid avfallsvärmeverket 
Sävenäs. 
8 Fredriksson, U., Persson, Ch. 
(1985) 
NO x- och NO 2-beräkningar vid 
Vasaterminalen i Stockholm. 9 Wern, L. (1985) 
Spridningsberäkningar för ASEA 
transformers i Ludvika. 
10 Axelsson, G., Eklind, R. (1985) 
Ovädret på Östersjön 23 juli 1985. 
11 Laurin, S., Bringfelt, B. (1985) 
Spridningsmodell för kväveoxider i 
gatumiljö. 
12 Persson, Ch., Wern, L. (1985) 
Spridnings- och depositionsberäkningar 
för avfallsförbränningsanläggning i 
Sofielund. 
13 Persson, Ch., Wern, L. (1985) 
Högdalen. 
14 Vedin, H., Andersson, C. (1985) 
Extrema köldperioder i Stockholm. 
15 Krieg, R., Omstedt, G. (1985) 
Spridningsberäkningar för Volvos 
planerade bilfabrik i Uddevalla. 
16 Kindell, S. Wern, L. (1985) 
Luftvårdsstudie avseende 
industrikombinatet i Nynäshamn 
(koncentrations- och luktberäkningar). 
17 Laurin, S., Persson, Ch. (1985) 
Beräknad formaldehydspridning och 
deposition från SWEDSPANs 
spånskivefabrik.   
METEOROLOGI Nr 159, 2015  18 Persson, Ch., Wern, L. (1985) 
Luftvårdsstudie avseende industri-
kombinatet i Nynäshamn – 
depositions-beräkningar av 
koldamm. 
19 Fredriksson, U. (1985) 
Luktberäkningar för Bofors Plast i 
Ljungby, II. 
20 Wern, L., Omstedt, G. (1985) 
planerade bilfabrik i Uddevalla - 
energi-centralen. 
21 Krieg, R., Omstedt, G. (1985) 
kompletterande beräkningar för 
fabrikerna. 
22 Karlsson, K.-G. (1985) 
Information från Meteosat - 
forskningsrön och operationell 
tillämpning. 
23 Fredriksson, U. (1985) 
Spridningsberäkningar för AB 
Åkerlund & Rausings fabrik i Lund. 
24 Färnlöf, S. (1985) 
Radarmeteorologi. 
25 Ahlström, B., Salomonsson, G. 
(1985) 
Resultat av 5-dygnsprognos till 
ledning för isbrytarverksamhet 
vintern 1984-85. 
26 Wern, L. (1985) 
Avesta stadsmodell. 
27 Hultberg, H. (1985) 
Statistisk prognos av yttemperatur. 
1986 
1 Krieg, R., Johansson, L., 
Andersson, C. (1986) 
Vindmätningar i höga master, 
kvartals-rapport 3/1985. 
2 Olsson, L.-E., Kindell, S. (1986)  
Air pollution impact assessment for 
the SABAH timber, pulp and paper 
complex. 
3 Ivarsson, K.-I. (1986) 
Resultat av byggväderprognoser - 
säsongen 1984/85. 4 Persson, Ch., Robertson, L. (1986) 
för en sopförbränningsanläggning i 
Skövde. 
5 Laurin, S. (1986) 
Bilavgaser vid intagsplan - Eskilstuna. 
6 Robertson, L. (1986) 
Koncentrations- och depositions-
beräkningar för en sopförbrännings- 
anläggning vid Ryaverken i Borås. 
7 Laurin, S. (1986) 
Luften i Avesta - föroreningsbidrag från 
trafiken. 
8 Robertson, L., Ring, S. (1986) 
Spridningsberäkningar för bromcyan. 
9 Wern, L. (1986) 
Extrema byvindar i Orrefors. 
10 Robertson, L. (1986) 
Koncentrations- och depositions- 
beräkningar för Halmstads avfalls- 
förbränningsanläggning vid Kristinehed. 
11 Törnevik, H., Ugnell (1986) 
Belastningsprognoser. 
12 Joelsson, R. (1986) 
Något om användningen av numeriska  
prognoser på SMHI (i princip rapporten till 
ECMWF). 
13 Krieg, R., Andersson, C. (1986) 
Vindmätningar i höga master, kvartals-
rapport 4/1985. 
14 Dahlgren, L. (1986) 
Solmätning vid SMHI. 
15 Wern, L. (1986) 
Spridningsberäkningar för ett kraftvärme-
verk i Sundbyberg. 
16 Kindell, S. (1986) 
Spridningsberäkningar för Uddevallas 
fjärrvärmecentral i Hovhult. 
17 Häggkvist, K., Persson, Ch., Robertson, L 
(1986) 
Spridningsberäkningar rörande gasutsläpp 
från ett antal källor inom SSAB Luleå-
verken. 
18 Krieg, R., Wern, L. (1986) 
En klimatstudie för Arlanda stad.   
 19 Vedin, H. (1986) 
Extrem arealnederbörd i Sverige. 
20 Wern, L. (1986) 
Spridningsberäkningar för 
lösningsmedel i Tibro. 
21 Krieg, R., Andersson, C. (1986) 
Vindmätningar i höga master - 
kvartals-rapport 1/1986. 
22 Kvick, T. (1986) 
Beräkning av vindenergitillgången 
på några platser i Halland och 
Bohuslän. 
23 Krieg, R., Andersson, C. (1986) 
kvartals-rapport 2/1986. 
24 Persson, Ch. (SMHI), Rodhe, H. 
(MISU), De Geer, L.-E. (FOA) 
(1986) 
Tjernobylolyckan - En 
meteorologisk  
analys av hur radioaktivitet spreds 
till Sverige. 
25 Fredriksson, U. (1986) 
Spendrups  
bryggeri, Grängesberg. 
26 Krieg, R. (1986) 
Beräkningar av 
vindenergitillgången på några 
platser i Skåne. 
27 Wern, L., Ring, S. (1986) 
Spridningsberäkningar, SSAB. 
28 Wern, L., Ring, S. (1986) 
Spridningsberäkningar för ny ugn,  
SSAB II. 
29 Wern, L. (1986) 
Spridningsberäkningar för Volvo 
Hallsbergverken. 
30 Fredriksson, U. (1986) 
SO 2-halter från Hammarbyverket 
kring ny arena vid Johanneshov. 
31 Persson, Ch., Robertson, L., 
Häggkvist, K. (1986) 
Spridningsberäkningar, SSAB - 
Luleå-verken. 32 Kindell, S., Ring, S. (1986) 
Spridningsberäkningar för SAABs 
planerade bilfabrik i Malmö. 
33 Wern, L. (1986) 
svavelsyrafabrik i Falun. 
34 Wern, L., Ring, S. (1986) 
Spridningsberäkningar för Västhamns-
verket HKV1 i Helsingborg. 
 
35 Persson, Ch., Wern, L. (1986) 
Beräkningar av svaveldepositionen i 
Stockholmsområdet. 
36 Joelsson, R. (1986) 
USAs månadsprognoser. 
37 Vakant nr. 
38 Krieg, R., Andersson, C. (1986) 
Utemiljön vid Kvarnberget, Lysekil. 
39 Häggkvist, K. (1986) 
Spridningsberäkningar av freon 22 från 
Ropstens värmepumpverk. 
40 Fredriksson, U. (1986) 
Vindklassificering av en plats på Hemsön. 
41 Nilsson, S. (1986) 
Utvärdering av sommarens (1986) använda 
konvektionsprognoshjälpmedel. 
42 Krieg, R., Kvick, T. (1986) 
Vindmätningar i höga master. 
43 Krieg, R., Fredriksson, U. (1986) 
Vindarna över Sverige. 
44 Robertson, L. (1986) 
vid ScanDust i Landskrona - bestämning 
av cyanvätehalter. 
45 Kvick, T., Krieg, R., Robertson, L. (1986) 
Vindförhållandena i Sveriges kust- och 
havsband, rapport nr 2. 
46 Fredriksson, U. (1986) 
Spridningsberäkningar för en planerad 
panncentral vid Lindsdal utanför Kalmar. 
47 Fredriksson, U. (1986) 
Spridningsberäkningar för Volvo BMs 
fabrik i Landskrona.   
METEOROLOGI Nr 159, 2015  48 Fredriksson, U. (1986) 
Spridningsberäkningar för ELMO-
CALFs fabrik i Svenljunga. 
49 Häggkvist, K. (1986) 
Spridningsberäkningar rörande 
gasutsläpp från syrgas- och 
bensenupplag inom SSAB 
Luleåverken. 
50  Wern, L., Fredriksson, U., Ring, S. 
(1986) 
lösningsmedel i Tidaholm. 
51  Wern, L. (1986) 
BM ABs anläggning i Braås. 
52 Ericson, K. (1986)  
Meteorological measurements 
performed May 15, 1984, to June, 
1984, by the SMHI 
53 Wern, L., Fredriksson, U. (1986) 
Spridningsberäkning för Kockums 
Plåt-teknik, Ronneby. 
54 Eriksson, B. (1986) 
Frekvensanalys av timvisa 
temperatur-observationer. 
55 Wern, L., Kindell, S. (1986) 
Luktberäkningar för AB ELMO i 
Flen. 
56 Robertson, L. (1986) 
utsläpp av NO x inom Fagersta 
kommun. 
57 Kindell, S. (1987) 
Luften i Nässjö. 
58 Persson, Ch., Robertson, L. (1987) 
gasutsläpp vid ScanDust i 
Landskrona - bestämning av 
cyanväte. 
59 Bringfelt, B. (1987) 
Receptorbaserad partikelmodell för 
gatumiljömodell för en gata i 
Nyköping. 
60 Robertson, L. (1987) 
Spridningsberäkningar för Varbergs 
kommun. Bestämning av halter av 
SO 2, CO, NO x samt några kolväten. 61 Vedin, H., Andersson, C. (1987) 
E 66 - Linderödsåsen - klimatförhållanden. 
62 Wern, L., Fredriksson, U. (1987) 
Spridningsberäkningar för Kockums 
Plåtteknik, Ronneby. 2. 
63 Taesler, R., Andersson, C., Wallentin, C., 
Krieg, R. (1987) 
Klimatkorrigering för energiförbrukningen 
i ett eluppvärmt villaområde. 
64 Fredriksson, U. (1987) 
Spridningsberäkningar för AB Åetå-
Trycks planerade anläggning vid Kungens 
Kurva. 
65 Melgarejo, J. (1987) 
Mesoskalig modellering vid SMHI. 
66 Häggkvist, K. (1987) 
Vindlaster på kordahus vid Alviks Strand -
numeriska beräkningar. 
67 Persson, Ch. (1987) 
Beräkning av lukt och föroreningshalter i 
luft runt Neste Polyester i Nol. 
68 Fredriksson, U., Krieg, R. (1987) 
En överskalig klimatstudie för Tornby, 
Linköping. 
69 Häggkvist, K. (1987) 
En numerisk modell för beräkning av 
vertikal momentumtransport i områden 
med stora råhetselement. Tillämpning på 
ett energiskogsområde. 
70 Lindström, Kjell (1987)  
Weather and flying briefing aspects. 
71 Häggkvist, K. (1987) 
med stora råhetselement. En koefficient-
bestämning. 
72 Liljas, E. (1988) 
Förbättrad väderinformation i jordbruket - 
behov och möjligheter (PROFARM). 
73 Andersson, Tage (1988) 
Isbildning på flygplan. 
74 Andersson, Tage (1988)  
Aeronautic wind shear and turbulence. 
A review for forecasts.   
 75 Kållberg, P. (1988) 
Parameterisering av diabatiska 
processer i numeriska 
prognosmodeller. 
76 Vedin, H., Eriksson, B. (1988) 
Extrem arealnederbörd i Sverige  
1881 - 1988. 
77 Eriksson, B., Carlsson, B., 
Dahlström, B. (1989) 
Preliminär handledning för 
korrektion av nederbördsmängder. 
78 Liljas, E. (1989) 
Torv-väder. Behovsanalys med 
avseende på väderprognoser och 
produktion av bränsletorv. 
79 Hagmarker, A. (1991) 
80 Lövblad, G., Persson, Ch. (1991)  
Background report on air pollution 
situation in the Baltic States - a 
prefeasibility study. 
IVL Publikation B 1038. 
81 Alexandersson, H., Karlström, C., 
Larsson-McCann, S. (1991) 
Temperaturen och nederbörden i 
Sverige 1961-90. 
Referensnormaler. 
82 Vedin, H., Alexandersson, H., 
Persson, M. (1991) 
Utnyttjande av persistens i 
temperatur och nederbörd för 
vårflödesprognoser. 
83 Moberg, A. (1992) 
Lufttemperaturen i Stockholm  
1756 - 1990. Historik, 
inhomogeniteter och 
urbaniseringseffekt. 
Naturgeografiska Institutionen, 
Stockholms Universitet. 
84 Josefsson, W. (1993) 
Normalvärden för perioden 1961-90 
av globalstrålning och solskenstid i 
Sverige. 
85 Laurin, S., Alexandersson, H. 
(1994) 
Några huvuddrag i det svenska 
temperatur-klimatet 1961 - 1990. 
86 Fredriksson, U. och Ståhl, S. (1994) 
En jämförelse mellan automatiska och manuella fältmätningar av temperatur 
och nederbörd.  
87 Alexandersson, H., Eggertsson Karlström, 
C. och Laurin S. (1997). 
nederbördsklimatet 1961-1990. 
88 Mattsson, J., Rummukainen, M. (1998) 
Växthuseffekten och klimatet i Norden - 
en översikt. 
89 Kindbom, K., Sjöberg, K., Munthe, J., 
Peterson, K. (IVL)  
Persson, C. Roos, E., Bergström, R. 
(SMHI). (1998) 
Nationell miljöövervakning av luft- och 
nederbördskemi 1996. 
90 Foltescu, V.L., Häggmark, L (1998) 
Jämförelse mellan observationer och fält 
med griddad klimatologisk information. 
91 Hultgren, P., Dybbroe, A., Karlsson, K.-G. 
(1999)  
SCANDIA – its accuracy in classifying 
LOW CLOUDS 
92  Hyvarinen, O., Karlsson, K.-G., Dybbroe, 
A. (1999) 
Investigations of NOAA AVHRR/3 1.6 
µm imagery for snow, cloud and sunglint 
discrimination  (Nowcasting SAF) 
93 Bennartz, R., Thoss, A., Dybbroe, A. and 
Michelson, D. B. (1999)  
Precipitation Analysis from AMSU 
(Nowcasting SAF) 
94 Appelqvist, Peter och Anders Karlsson 
(1999) 
Nationell emissionsdatabas för utsläpp till 
luft - Förstudie. 
95 Persson, Ch., Robertson L. (SMHI) 
Thaning, L (LFOA). (2000)  
Model for Simulation of Air and Ground 
Contamination Associated with Nuclear 
Weapons. An Emergency Preparedness 
Model. 
96  Kindbom K., Svensson A., Sjöberg K., 
(IVL) Persson C., (SMHI) (2001) 
nederbördskemi 1997, 1998 och 1999. 
97  Diamandi, A., Dybbroe, A. (2001)  
Nowcasting SAF 
Validation of AVHRR cloud products.   
METEOROLOGI Nr 159, 2015  98  Foltescu V. L., Persson Ch. (2001) 
Beräkningar av moln- och 
dimdeposition i Sverigemodellen - 
Resultat för 1997 och 1998. 
99  Alexandersson, H. och Eggertsson 
Karlström, C (2001) 
Sverige 1961-1990. 
Referensnormaler - utgåva 2. 
100  Korpela, A., Dybbroe, A., Thoss, A. 
(2001)  
Nowcasting SAF - Retrieving 
Cloud Top Temperature and Height 
in Semi-transparent and Fractional 
Cloudiness using AVHRR. 
101  Josefsson, W. (1989)  
Computed global radiation using 
interpolated, gridded cloudiness 
from the MESA-BETA analysis 
compared to measured global 
radiation. 
102  Foltescu, V., Gidhagen, L., 
Omstedt, G. (2001) 
Nomogram för uppskattning av 
halter av PM 10  och NO 2 
103   Omstedt, G., Gidhagen, L., 
Langner, J. (2002) 
Spridning av 
förbränningsemissioner från 
småskalig biobränsleeldning 
– analys av PM2.5 data från 
Lycksele med hjälp av två 
Gaussiska spridningsmodeller. 
104  Alexandersson, H. (2002) 
Temperatur och nederbörd i Sverige 
1860 - 2001  
105  Persson, Ch.  (2002) 
Kvaliteten hos nederbördskemiska 
mätdata som utnyttjas för 
dataassimilation i MATCH-Sverige 
modellen". 
106  Mattsson, J., Karlsson, K-G. (2002) 
CM-SAF cloud products feasibility 
study in the inner Arctic region 
Part I: Cloud mask studies during 
the 2001 Oden Arctic expedition 
107  Kärner, O., Karlsson, K-G. (2003)  
Climate Monitoring SAF - Cloud 
products feasibility study in the 
inner Arctic region. Part II: 
Evaluation of the variability in 
radiation and cloud data 108  Persson, Ch., Magnusson, M. (2003) 
Kvaliteten i uppmätta nederbördsmängder 
inom svenska nederbörskemiska 
stationsnät 
109  Omstedt, G., Persson Ch., Skagerström, M 
(2003) 
Vedeldning i småhusområden 
110  Alexandersson, H., Vedin, H. (2003) 
Dimensionerande regn för mycket små 
avrinningsområden 
111  Alexandersson, H. (2003) 
Korrektion av nederbörd enligt enkel 
klimatologisk metodik 
112  Joro, S., Dybbroe, A.(2004) 
Nowcasting  SAF – IOP 
Validating the AVHRR Cloud Top 
Temperature and Height product using 
weather radar data 
Visiting Scientist report 
113  Persson, Ch., Ressner, E., Klein, T. (2004) 
Nationell miljöövervakning – MATCH-
Sverige modellen 
Metod- och resultatsammanställning för 
åren 1999-2002 samt diskussion av 
osäkerheter, trender och miljömål 
114  Josefsson, W. (2004)  
UV-radiation measured in Norrköping 
1983-2003. 
115  Martin, Judit, (2004) 
Var tredje timme – Livet som 
väderobservatör 
116  Gidhagen, L., Johansson, C., Törnquist, L. 
(2004)NORDIC – A database for  
evaluation of dispersion models on the 
local, urban and regional scale 
117  Langner, J., Bergström, R., Klein, T., 
Skagerström, M. (2004) 
Nuläge och scenarier för inverkan på 
marknära ozon av emissioner från Västra 
Götalands län – Beräkningar för 1999 
118  Trolez, M., Tetzlaff, A., Karlsson, K-G. 
(2005) 
CM-SAF Validating the Cloud Top Height 
product using LIDAR data 
119 Rummukainen, M. (2005) 
Växthuseffekten   
 120 Omstedt, G. (2006) 
Utvärdering av PM 10 - mätningar i 
några olika nordiska trafikmiljöer 
121 Alexandersson, H. (2006) 
Vindstatistik för Sverige 1961-2004 
122 Samuelsson, P., Gollvik, S., 
Ullerstig, A., (2006)  
The land-surface scheme of the 
Rossby Centre regional atmospheric 
climate model (RCA3) 
123 Omstedt, G. (2007)  
VEDAIR – ett internetverktyg för 
beräkning av luftkvalitet vid 
Modellbeskrivning och slutrapport 
mars 2007 
124 Persson, G., Strandberg, G., 
Bärring, L., Kjellström, E. (2007)  
Beräknade temperaturförhållanden 
för tre platser i Sverige – perioderna 
1961-1990 och 2011-2040 
125 Engardt, M., Foltescu, V. (2007) 
Luftföroreningar i Europa under 
framtida klimat 
126 Jansson, A., Josefsson, W. (2007)  
Modelling of surface global 
radiation and CIE-weighted UV-
radiation for the period 1980-2000 
127 Johnston, S., Karlsson, K-G. (2007)  
METEOSAT 8 SEVIRI and NOAA 
Cloud Products. A Climate 
Monitoring SAF Comparison Study 
128  Eliasson, S., Tetzlaf, A.,  
Karlsson, K-G.  (2007)  
Prototyping an improved PPS cloud 
detection for the Arctic polar night 
129 Trolez, M., Karlsson, K-G., 
Johnston, S., Albert, P (2008)  
The impact of varying NWP 
background information on CM-
SAF cloud products 
130 Josefsson, W., Ottosson Löfvenius, 
M (2008)  
Total ozone from zenith radiance 
measurements. An empirical model 
approach 
131 Willén, U (2008)  
Preliminary use of CM-SAF cloud 
and radiation products for evaluation of regional climate simulations 
132 Bergström, R (2008)  
TESS Traffic Emissions, Socioeconomic 
valuation and Socioeconomic measures 
Part 2:  
Exposure of the European population to 
atmospheric particles (PM) caused by 
emissions in Stockholm 
133 Andersson, S., Bergström, R., Omstedt, G., 
Engardt, M (2008) 
Dagens och framtidens partikelhalter i 
Sverige. Utredning av exponerings-
minskningsmål för PM2.5 enligt nytt 
luftdirektiv 
134 Omstedt, G., Andersson, S (2008) 
Vintervägar med eller utan dubbdäck. 
Beräkningar av emissioner och halter av 
partiklar för olika dubbdäcksscenarier 
135 Omstedt, G., Andersson, S., Johansson, 
Ch., Löfgren, B-E (2008) 
Luftkvalitet och småskalig biobränsle-
eldning. Tillämpningar av SIMAIRved för 
några kommuner 
136  Josefsson, W., Ottosson Löfvenius, M 
(2009)  
Measurements of total ozone 2006-2008 
137 Andersson, S., Omstedt, G (2009) 
Validering av SIMAIR mot mätningar av 
PM10, NO 2 och bensen. 
Utvärdering för svenska tätorter och 
trafikmiljöer avseende är 2004 och 2005 
138 Wern, L., Bärring, L (2009) 
Sveriges vindklimat 1901 – 2008 
Analys av förändring i geostrofisk vind 
139 Wern, L., German, J (2009) 
Korttidsnederbörd i Sverige, 1995 – 2008 
140 Omstedt, G., Andersson, S., Bergström., R 
(2010) 
Dagens och framtidens luftkvalitet i 
Sverige. Haltberäkningar av NO 2, PM10 
och PM2.5 i svenska trafikmiljöer för 
framtidsscenarier med minskade 
europeiska emissioner 
141 Wern, L., Isaksson, L (2010) 
Åska i Sverige 2002 – 2009 
142 Andersson, S., Omstedt, G., Robertson, L 
(2010) 
Känslighetsanalys, vidareutveckling och   
METEOROLOGI Nr 159, 2015  validering av SIMAIRs urbana 
spridnings-modell BUM 
143 Wern L., (2012) 
Extrem nederbörd i Sverige  
under 1 till 30 dygn, 1900 – 2011 
144 Omstedt, G., Andersson, S., Bennet, 
C., Bergström, R., Gidhagen, L., 
Johansson, Ch., Persson, K (2010) 
Kartläggning av partiklar i Sverige 
– halter, källbidrag och 
kunskapsluckor 
145 Engardt, M., Andersson, C., 
Bergström, R (2010) 
Modellering av Marknära Ozon 
- Regionala och högupplösta 
tillämpningar av MATCH 
 
146 Omstedt, G., Forsberg, B., 
Nerhagen, L., Gidhagen, L., 
Andersson, S (2011) 
SIMAIR scenario – ett 
modellverktyg för bedömning av 
luftföroreningars hälsoeffekter och 
kostnader  
147 Andersson, C., Andersson, S., 
Langner, J och Segersson, D (2011) 
Halter och deposition av 
luftföroreningar - Förändring över 
Sverige från 2010 till 2020 i bidrag 
från Sverige, Europa och 
Internationell Sjöfart 
148  Carlund, Th (2011)  
Upgrade of SMHI’s meteorological 
radiation network 2006-2007 – 
Effects on direct and global solar 
radiation 
149 Josefsson, W., Ottosson Löfvenius, 
M (2012)  
Measurements of total ozone 2009-
2011 
150 Omstedt, G., Andersson, S., Asker, 
Ch., Jones, J., Kindell, S., 
Segersson, D., Torstensson, M 
(2012) 
Luftkvaliten i Sverige år 2020 
Uppföljning av miljömålet Frisk 
luft för trafikmiljöer i svenska 
tätorter 
151 Omstedt, G., Burman, L. SLB-
analys, (2012) Beräkningar av kväveoxidhalter vid några 
gator i Umeå åren 2014 och 2020 med och 
utan miljözon 
 
152 Stefan Andersson och Gunnar Omstedt 
(2013) 
Utvärdering av SIMAIR mot mätningar av 
PM10 och NO2 i Göteborg, Stockholm 
och Umeå för åren 2006-2009. 
Undersökning av en ny emissionsmodell 
för vägtrafikens slitagepartiklar.  
 
153. Segersson, David (2014)  
A dynamic model for shipping emissions 
- Adaptation of Airviro and application in 
the Baltic Sea 
 
154. Wern, Lennart. (2013) 
Luftfuktighet, Variationer i Sverige 
 
155. Holmin-Fridell, Sofi. Jörgen Jones, Cecilia 
Bennet, Helena Södergren, Sven Kindell, 
Stefan Andersson, Martin Torstensson och 
Mattias Jakobsson.  (2013) 
Luftkvaliteten i Sverige år 2030. 
 
156. Gunnar Omstedt, Bertil Forsberg*, Karin 
Persson**, *Umeå Universitet, **IVL 
Svenska Miljöinstitutet (2014) 
Vedrök i Västerbotten - mätningar, 
beräkningar och hälsokonsekvenser. 
 
157. Patrick Samuelsson, Stefan Gollvik, 
Christer Jansson, Marco Kupiainen, 
Ekaterina Kourzeneva, Willem Jan van de 
Berg. (2014) 
The surface processes of the Rossby 
Centre regional atmospheric climate model 
(RCA4) 
 
158. Lennart Wern (2015) 
Snödjup i Sverige 1904/05 – 2013/14 
 
159. Stefan Andersson, Johan Arvelius, Marina 
Verbova, Gunnar Omstedt och Martin 
Torstensson (2015) 
Identifiering av potentiella riskområden för 
höga halter av benso(a)pyren. Nationell 
kartering av emissioner och halter av 
B(a)P från vedeldning i småhusområden 
 
 Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut 
 601 76 NORRKÖPING 
 Tel 011-495 80 00 Fax 011-495 80 01 
ISSN 0283-7730 

Övervakning av vattenkvalitet med satellit i sjöar i Stockholm, Södermanlands och Östergötlands län: Operativ övervakning med hjälp av satelliterna Sentinel-3 och Sentinel-2

Monitoring of water quality by satellite in lakes in Stockholm, Södermanland and Östergötland counties: Operational monitoring using the Sentinel-3 and Sentinel-2 satellites

  Stockholms , Södermanlands och Östergötlands län  
 
Övervakning av  vattenkvalitet med satellit i  sjöar  i 
Stockholm, Södermanlands och Östergötlands län  
Operativ övervakning med hjälp av satell iterna  
Sentin el-3 och Sentinel -2  Dnr (Länsstyrelsen Stockholm ) 502-74820 -2021
Rapportnummer (Länsstyrelsen Stockholm ) R2023:1 
ISBN  978-91-7937 -203-3
Beskrivning  Projektrapport  
Kund  Länsstyrelse rna i Stockholm, Södermanland 
och Östergötland  
Period  2021–2022  
Kontakt (Brockmann Geomatics)  Petra Philipson  
Brockmann Geomatics, Stockholm  
Email: petra.philipson@brockmann -
geomatics.se  
Kontakt (Länsstyrelsen Stockholm ) Joakim Pansar  
Länsstyrelsen i Stockholm ,  
Email: joakim.pansar@lansstyrelsen.se  
Datum  2023-01-01   
    3 of 40 
 Förord  
EU:s jordobservationsprogram Copernicus är ett operationellt program med ett 
antal satellitburna sensorer för insamling av data för miljö - och 
klimattillämpningar. Copernicus tar steget från forskning och utveckling till 
rutindrift och ska under en lång tid framöver förse samhället med data. De olika 
satelliterna i programmet kallas Sentineller (1 –6) och är utformade med fokus på 
olika tillämpningar. Varje Sentinel kan ha flera sensorer och ett antal av dem  kan 
användas för akvatiska tillämpningar. För att säkra tillgången på data är målet att 
det hela tiden ska finnas minst två satelliter av samma typ i omloppsbana (t ill 
exempel  Sentinel -3a och -3b). De största fördelarna med satellitbildstekniken är 
den st ora geografiska täckningen och den mer än dagliga passagen över Sveriges 
sjöar och Östersjön.  
På många håll utvecklas nu data och informationstjänster, baserat på 
Copernicusprogrammet, som ska hjälpa en slutanvändare att få tillgång till data och 
vidareför ädlad information på ett enklare sätt. Brockmann Group har utvecklat 
Copernicusbaserade tjänster och verktyg som riktar sig till myndigheter, 
organisationer, forskare och kommersiella aktörer som har behov av data och 
information för övervakning och förval tning av sjöar och kustområden.  
Vattenkvalitetsinformationen är baserad på satellitdata från Sentinel -3 OLCI 
(Ocean and Land Colour Instrument) och Sentinel -2 MSI (Multi -Spectral 
Instrument). Den av vattnet reflekterade solstrålningen registreras av sensor erna 
som sedan tolkas och omvandlas till olika vattenkvalitetsparametrar, till exempel  
klorofyll, turbiditet  och siktdjup . Bildbearbetningen resulterar i koncentrations -
kartor för de olika parametrarna som sedan kan vidareförädlas och anpassas efter 
använda rens behov och önskemål.  
Under 2021 –2022 har Länsstyrelserna i Stockholms, Södermanlands och 
Östergötlands län , tillsammans med Brockmann Geomatics, utvärderat möjligheten 
att använda Copernicusdata för operativ miljöövervakning av och åtgärds -
uppföljning i ett antal av länens  sjöar. Projektet har finansierats av Havs - och 
Vattenmyndigheten  inom ramen för miljöövervakningsanslaget 1:2 . Petra Philipson 
Vid Brockmans Geomatics har författat och sammanställt rapporten. Joakim Pansar 
vid Länsstyrelsen i Stockho lms län har bidragit med  kapitel 4.     
    4 of 40 
 Innehåll  
Förord  ................................ ................................ ................................ .................  3 
Sammanfattning  ................................ ................................ ................................ . 5 
Studieområde  ................................ ................................ ................................ ..... 6 
Satellitdata  ................................ ................................ ................................ .........  7 
Framställning av  vattenkvalitetsinformation  ................................ ..........................  8 
Sentinel -3 ................................ ................................ ................................ ................................ ... 8 
Sentinel -2 ................................ ................................ ................................ ................................  11 
Sammanställning av  vattenkvalitetsinformati on ................................ ..................  15 
Sentinel -3 ................................ ................................ ................................ ................................  15 
Sentinel -2 ................................ ................................ ................................ ................................  16 
Summering av resultatet  ................................ ................................ ................................ .. 17 
Tillämpningsexempel  ................................ ................................ ......................  20 
Åtgärdsuppföljning – Aluminiumbehandling av Orlången  ................................ . 20 
Statusklassning – Yngern och Hjälmaren  ................................ ............................  21 
CyanoAlert View er och App  ................................ ................................ ............  23 
Levererade projektresultat  ................................ ................................ ..............  25 
Datarättigheter  ................................ ................................ ................................ . 26 
Referenser  ................................ ................................ ................................ ........  27 
Bilaga 1 – Sjöar & stationer ................................ ................................ .............  28 
Bilaga 2 - Viewer  ................................ ................................ ..............................  30 
Geografisk täckning  ................................ ................................ ................................  30 
Variabler  ................................ ................................ ................................ ...................  30 
Platser  ................................ ................................ ................................ .......................  31 
Licenser  ................................ ................................ ................................ ....................  31 
Bilaga 3 – Tidsserier Sentinel -3 ................................ ................................ ...... 32 
Bilaga 4 – Tidsserier Sentinel -2 ................................ ................................ ...... 38 
 
    5 of 40 
Under 202 1–2022  har Brockmann Geomatics tillsammans med Länsstyrelserna  i 
Stockholm s, Södermanland s och Östergötland s län utvärderat möjligheten använda 
satellitdata  från Copernicusprogrammets satellite r Sentinel -2 och Sentinel -3 för 
operativ miljöövervakning  av sjöar  enligt Havs - och vattenmyndighetens 
föreskrifter om övervakning av ytvatten enligt vattenförvaltningsförordningen 
(2004:660) (HVMFS 2015:26) .  
Projektet inleddes med en utvärdering av lågupplösta (300 m) Sentinel -3 data , som 
sedan låg till grund för till en nära-realtidsservice under juni -september 2022. För 
servicen implementer ades en datakub  med vattenkvalitetsinformation från  2016 , då 
första Sentinel -3 satelliten sköts upp , till 2021 . En datakub är en databas med 
samtliga data georefererade till samma r eferenssystem och med tidsinformation för 
varje dataskikt  för lätt sökning av data i tid och rum . Historiska data i kuben 
utökades sedan på daglig basis under serviceperioden. För att kunna se 
vattenkvalitets informationen  i kuben implementerades CyanoAler t®Viewer, ett 
visualiserings - och analysverktyg som alla projektdeltagare fick tillgång till.  
CyanoAlert® App har varit öppen och gratis för alla använ dare som är intresserad 
av uppdaterad vattenkvalitetsinformation . 
Efter avslutad säsong sammanställdes  för 2022 kvalitetskontrollerade skattningar 
av klorofyll -a, en cyanobakterieindikator, turbiditet, siktdjup och humusabsorption 
(adg) för länens utvalda sjöstationer. Historiska data (2016 –2021) levererades 
tidigare i projektet och kompletterades  alltså  i oktober 2022 med data från 2022. 
Sammanställda data levererades via e -post i Excel -format, med en fil per 
parameter. Leveransen innehöll samtliga månader  för samtliga år och inte bara 
juni-september.  
Även mer högupplösta (30 m) Sentinel -2 data utvärderades för att  få med mindre 
och/eller smalare sjöar.  Utvärderingen omfattade huvudsakligen tre års satellitdata 
(2018 –2020) och fältdata från motsvarande år. Parallellt med projekt arbetet  
implementerade Brockmann även en datakub och viewer , en kartapplikation, f ör 
Sentinel -2. Brockmanns demo nstrations kub för Sverige täcker nästan alla utvalda 
sjöar  och stationer som inkluderats i det här projektet.   
Denna projektrapport  är en data - och metodbeskrivning med en summering av 
utvärderings resultaten samt exempel från ö vervakningsservicen , viewer och app.  
   
    6 of 40 
 Studie område  
Som en förberedelse för utvärderingen valde respektive länsstyrelse  ett antal sjöar 
av intresse för vidare analys  (Figur 1). Utvärderingen bestod i en jämförelse mellan 
fältdata och satellitdata från samma position som fältstationerna. Satellitdata 
motsvarar dock et t medelvärde av 3x3 pixlar runt stationskoordinaten. Det innebär 
att det blir en skillnad i vilken yta  mätning arna motsvarar. Ytterligare skillnader 
utgörs av vilken tid på dagen satelliten passerar, respektive när provet tas. Data 
från samma dag kan allts å visa situationen med flera timmar s mellanrum, vilket 
under blomningssäsong kan ge stora skillnader. Den tredje viktiga 
skillnadsparametern är på vilket djup fältprovet är taget. Vi har i analysen fokuserat 
på ytprov (0,5 m djup ) för att komma så nära sat ellitens mätning som möjligt . För 
några av stationerna finns dock  bara djupintegrerade vatten prov som motsvarar  
0–2, 0–4 eller 0 –5 meters djup . Den signal satelliten mäter beror av hur djupt 
solljuset har nått ner i vattnet innan det reflekteras tillbaka m ot satelliten. Man kan 
säga att den vattenvolymen  så påverkar signalen beror av siktdjupet. Lågt siktdjup 
innebär alltså att mätningen representerar det övre ytvattnet, medan högt siktdjup, 
som till exempel i Vättern, innebär att solljuset nått ner på mer än 10 meters djup 
innan det reflekteras tillbaka mot ytan, går upp genom atmosfären och registreras 
av satellitens sensorer.  
 
Figur 1. Ingående sjöar och stationer markerade  med en röd punkt.  
  
    7 of 40 
 Satellitdata  
Vattenkvalitetsinformationen är baserad på satellitdata från Sentinel -3 OLC I 
(Ocean and Land Colour Instrument) och Sentinel -2 MSI (Multispectral Imager). 
Sentinel -3 och Sentinel -2 är två av satelliterna i det europeiska  rymdprogrammet 
Copernicus. För båda typerna av S entinel finns två identiska satelliter (3a/3b och 
2a/2b) i oml oppsbana, som båda samlar in information. Ett exempel på en bild 
registrerad av Sentinel -3 respektive Sentinel -2 visas i  Figur 2. 
  
Figur 2. Sentinel -3 bild (vänster) och Sentinel -2 bild (höger) över Yngaren den  
27 augusti 2019. ©Copernicus data (2019). Databearbetning: Brockmann Geomatics.  
Sentinel -3a data finns tillgängligt från 2016 och Sentinel -3b från 2018. OLCI har 
en markupplösning på 300 meter och spektrala egenskaper som är speciellt 
anpassade för vattentillämpningar. Satelliterna går i en polär bana runt jorden och 
passerar dagligen över Sverige. Det innebär i teorin att man varje dag kan få två 
skattningar a v exempelvis klorofyllkoncentrationen för en vattenförekomst eller för 
en valfri position. I Sverige är dock moln en begränsande faktor. Satelliten täcker 
stora arealer på samma gång och data för hela Sverige samlas in under loppet av 
några minuter.  
Senti nel-2a finns tillgängligt från 2015 och Sentinel -2b från 2017. Sensorn MSI har 
en markupplösning på 10 –60 meter beroende på färgband. Satelliterna går i en 
polär bana runt jorden och passerar över samma område 2 –3 gånger per vecka. 
Liksom för Sentinel -3 är dock moln en begränsande faktor. Sentinel -2 utvecklades 
primärt för landtillämpningar men goda resultat har även påvisats för akvatiska 
miljöer.  
Den av vattnet reflekterade solstrålningen registreras av sensorn på respektive 
satellit och kan sedan via kal ibrering och processering räknas om till olika 
vattenkvalitetsparametrar. Processeringen resulterar i koncentrationskartor för de 
aktuella parametrarna som sedan  kan ses i CyanoAlert®Viewer eller bearbetas 
vidare till önska t informationsformat.     
    8 of 40 
 Framställn ing av  vattenkvalitetsinformation  
Sentinel -3 
För utvärdering av data från Sentinel -3 processerades och extraherades 
vattenkvalitets -information för alla utvalda sjöstationer från alla bilder mellan 
2016 –2021  och jämfördes med befintliga fältdata från samma år.  Målet med 
utvärderingen var att identifiera vilken algoritm som bäst skattade det olika 
vattenkvalitetsparametrarna i respektive sjö. De parametrar som undersöktes var: 
koncentration av klorofyll -a, tur biditet, siktdjup och humusabsorption  (adg). I adg 
står dg för detritus och gelbstoff  och avser absorption av dessa komponenter . 
Utvärderingen resulterade i att fyra olika algoritmer för skattning av klorofyll, två 
för skattning av turbiditet, fem för skat tning av siktdjup och en för humus -
absorption användes för efter följande datasammanställning och datakub. Samtliga 
implementerade algoritmer inklusive  referens finns listade i Tabell 1. Behovet av 
flera algoritmer beror på sjöarnas varierande egenskaper och i vilken mån de är 
klara eller humösa. Förutom de fyra ovan nämnda parametrarna framställdes även 
data motsvarande en cyanobakterieindikator, men de n har inte ingått i 
utvärderingen.  
Tabell 1. Algoritmer  – Sentinel -3 
Namn i viewer  Enhet  Variabelnamn  Referens  
Klorofyll -a µg/l chl_c2rcc  Brockmann et al. 2016  
Klorofyll -a µg/l chl_merged_pitarch10_50  Brockmann et al. 2016 
och Pitarch et al. 2017  
Klorofyll -a µg/l chl_pci_pitarch  Pitarch et al. 2017  
Klorofyll -a µg/l chl_matthews  Matthews et al. 2015  
Indikator - 
Cyanobakterier  Enhetslös – “1” om 
pixeln har klassats som 
optiskt dominerad av 
cyanobakteri er immersed_  
cyanobacteria  Pitarch et al. 2017  
Turbiditet  FNU  tur_nechad_665 * Nechad et al. 2010  
Turbiditet  FNU  tur_nechad_865 * Nechad et al. 2010  
Siktdjup  m  c2rcc_secchi_depth_1 * Floren et al. 2012  
Siktdjup  m  c2rcc_secchi_depth_2 * Kratzer et al. 2008  
Siktdjup  m  c2rcc_secchi_depth_3 * Alikas and Kratzer. 
2017 – Appr. II  
Siktdjup  m  c2rcc_secchi_depth_4 * Tyler 1968  
Siktdjup  m  kd_z90max  Brockmann et al. 2016  
aCDOM** m-1 iop_adg  Brockmann et al. 2016  
* Baserad på reflektans - eller kd-produkter från c2rcc processor n (c2rcc -v2). 
** Humusabsorption (a CDOM ) implementerades inte i viewern.    
    9 of 40 
 Tabell 3 redovis ar vilken algoritm från Tabell 1 som bäst skattade respektive 
parameter för varje vattenförekomst. Färgen indikerar hur bra överen sstämmelsen 
var mellan fältprovet och satellitskattningen , vilket är en subjektiv bedömning 
baserat på en graf med tidsserierna för de respektive mätmetoderna  för varje 
station . Ett exempel på graf visas i Figur 3. Färgernas betydelse visas i  Tabell 2.  
Tabell 2. Klasser för beskrivning av hur väl satellitskattningen överensstämmer med 
fältprover.  
Överensstämmelse med fält  
 blå Hög 
 grön God 
 orange  Medel  
 röd Dålig  
 grå Fält saknas  
vitt Satellit (S3) saknas  
Tabell 3. Algoritmval  för Sentinel -3 per vattenförekomst och parameter.  
Station  Klorofyll -a Turbiditet  Siktdjup  adg* 
Askrikefjärden  chl_matthews  tur_nechad_665  c2rcc_secchi_depth_1  iop_adg  
Asplången  chl_merged_pitarch10_50  tur_nechad_865  kd_z90max  iop_adg  
Boren  chl_c2rcc  tur_nechad_665  kd_z90max  iop_adg  
Bornsjön  chl_c2rcc  tur_nechad_665  kd_z90max  iop_adg  
Bottenfjärden  chl_pci_pitarch  tur_nechad_865  kd_z90max  iop_adg  
Båven, stora  chl_c2rcc  tur_nechad_665  kd_z90max  iop_adg  
Bönnern  chl_c2rcc  tur_nechad_665  kd_z90max  iop_adg  
Dovern  chl_pci_pitarch  tur_nechad_865  c2rcc_secchi_depth_4  iop_adg  
Drevviken  chl_pci_pitarch  tur_nechad_865  c2rcc_secchi_depth_4  iop_adg  
Erken  chl_pci_pitarch  tur_nechad_865  c2rcc_secchi_depth_1  iop_adg  
Gavel -Långsjön  chl_pci_pitarch  tur_nechad_665  c2rcc_secchi_depth_4  iop_adg  
Glan  chl_pci_pitarch  tur_nechad_665  c2rcc_secchi_depth_1  iop_adg  
Hallbosjön  chl_pci_pitarch  tur_nechad_865  c2rcc_secchi_depth_3  iop_adg  
Hargsjön  chl_merged_pitarch10_50  tur_nechad_865  c2rcc_secchi_depth_4  iop_adg  
Hjälmaren -Storhjälmaren  chl_matthews  tur_nechad_865  c2rcc_secchi_depth_3  iop_adg  
Hjälmaren -Östra 
Hjälmaren  chl_merged_pitarch10_50  tur_nechad_865  kd_z90max  iop_adg  
Hövern  chl_c2rcc  tur_nechad_665  kd_z90max  iop_adg  
Inre Slätbaken  chl_merged_pitarch10_50  tur_nechad_665  c2rcc_secchi_depth_3  iop_adg  
Järnlunden  chl_c2rcc  tur_nechad_665  kd_z90max  iop_adg  
Kisasjön  chl_pci_pitarch  tur_nechad_665  c2rcc_secchi_depth_4  iop_adg  
Klämmingen  chl_c2rcc  tur_nechad_865  c2rcc_secchi_depth_1  iop_adg  
Kolsnaren  chl_merged_pitarch10_50  tur_nechad_865  c2rcc_secchi_depth_2  iop_adg  
Kyrksjön  chl_c2rcc  tur_nechad_865  kd_z90max  iop_adg  
Limmaren  chl_pci_pitarch  tur_nechad_865  kd_z90max  iop_adg    
    10 of 40 
 Station  Klorofyll -a Turbiditet  Siktdjup  adg* 
Ludgosjön  chl_merged_pitarch10_50  tur_nechad_865  kd_z90max  iop_adg  
Långhalsen -Södra  chl_merged_pitarch10_50  tur_nechad_665  kd_z90max  iop_adg  
Mellanfjärden  chl_merged_pitarch10_50  tur_nechad_665  c2rcc_secchi_depth_3  iop_adg  
Mälaren -Fiskarfjärden  chl_merged_pitarch10_50  tur_nechad_665  c2rcc_secchi_depth_1  iop_adg  
Mälaren -Stora Ullfjärden  chl_pci_pitarch  tur_nechad_865  kd_z90max  iop_adg  
Nimmern  chl_pci_pitarch  tur_nechad_865  c2rcc_secchi_depth_3  iop_adg  
Nyckelsjön  chl_c2rcc  tur_nechad_865  kd_z90max  iop_adg  
Näsnaren  chl_merged_pitarch10_50  tur_nechad_665  c2rcc_secchi_depth_2  iop_adg  
Orlången  chl_merged_pitarch10_50  tur_nechad_865  kd_z90max  iop_adg  
Pampusfjärden  chl_pci_pitarch  tur_nechad_665  kd_z90max  iop_adg  
Roxen  chl_c2rcc  tur_nechad_665  kd_z90max  iop_adg  
Runnviken  chl_merged_pitarch10_50  tur_nechad_865  c2rcc_secchi_depth_3  iop_adg  
Sibbofjärden  chl_pci_pitarch  tur_nechad_865  kd_z90max  iop_adg  
Sillen  chl_c2rcc  tur_nechad_865  c2rcc_secchi_depth_3  iop_adg  
Skedviken  chl_pci_pitarch  tur_nechad_865  c2rcc_secchi_depth_3  iop_adg  
Skundern  chl_pci_pitarch  tur_nechad_865  c2rcc_secchi_depth_3  iop_adg  
Sommen -Västra  chl_pci_pitarch  tur_nechad_665  kd_z90max  iop_adg  
Sommen -Östra  chl_c2rcc  tur_nechad_665  kd_z90max  iop_adg  
Stora Rängen  chl_merged_pitarch10_50  tur_nechad_665  c2rcc_secchi_depth_4  iop_adg  
Storsjön  chl_c2rcc  tur_nechad_865  c2rcc_secchi_depth_3  iop_adg  
Strolången  chl_pci_pitarch  tur_nechad_865  kd_z90max  iop_adg  
Svinstadsjön  chl_pci_pitarch  tur_nechad_865  c2rcc_secchi_depth_3  iop_adg  
Tisnaren  chl_pci_pitarch  tur_nechad_665  c2rcc_secchi_depth_4  iop_adg  
Trekanten  chl_c2rcc  tur_nechad_665  kd_z90max  iop_adg  
Trobbofjärden  chl_merged_pitarch10_50  tur_nechad_865  kd_z90max  iop_adg  
Ullnasjön  chl_pci_pitarch  tur_nechad_865  c2rcc_secchi_depth_3  iop_adg  
Vallentunasjön  chl_pci_pitarch  tur_nechad_865  c2rcc_secchi_depth_3  iop_adg  
Viren  chl_pci_pitarch  tur_nechad_865  c2rcc_secchi_depth_2  iop_adg  
Västra Styran  chl_merged_pitarch10_50  tur_nechad_665  kd_z90max  iop_adg  
Vättern - Storvättern  chl_c2rcc  tur_nechad_865  c2rcc_secchi_depth_3  iop_adg  
Yngaren  chl_merged_pitarch10_50  tur_nechad_865  c2rcc_secchi_depth_2  iop_adg  
Yngern  chl_c2rcc  tur_nechad_665  kd_z90max  iop_adg  
Åländern  chl_c2rcc  tur_nechad_665  kd_z90max  iop_adg  
Åsunden  chl_c2rcc  tur_nechad_665  kd_z90max  iop_adg  
Ärlången  chl_pci_pitarch  tur_nechad_665  kd_z90max  iop_adg  
Öljaren  chl_merged_pitarch10_50  tur_nechad_865  c2rcc_secchi_depth_3  iop_adg  
* adg = absorption av detritus (d) och gelbstoff (g) , vilket indikerar humusnivån i vattnet.     
    11 of 40 
 För varje Sentinel -3 bild  filtreras pixlar motsvarande land, blandade land -
vattenområden, moln och dis bort. Samtliga  filtrerade vattenkvalitetskartor har 
sedan lagrats i datakuben och tillgängliggjorts  via CyanoAlert Viewer . Förutom 
vattenkvalitetskartorna finns motsvarande färgbilder också  tillgängliga i viewern. 
Filtreringsprocessen är automatisk och resultatet inte alltid helt perfekt. Enstaka 
”outliers” i en tidsserie kan med fördel kontrolleras i viewern och uteslutas om 
filtreringen verkar bristfällig.  
Det går inte att framställa bra resultat för alla sjöarna och det kan finnas flera 
orsaker till det. Vi har i projektet testat flera algoritmer för skattning av de olika 
parametrarna men inte alltid kunnat identifiera ett alternativ som visa r på god -hög 
överenstämmelse med fältdata. Varj e algoritm kan ses som en modell som har 
tränats på data från sjöar med en viss variation i vattenkvalitet. Om inte den 
undersökta sjön ligger inom ramen för tränings data finns det också en risk att 
tolkningen av bilderna inte blir korrekt. Nivån av humus ämnen i vattnet orsakar 
också problem och speciellt i kombination näringsfattigt vatten och låg turbiditet . 
Bruna vatten har hög ljusabsorption och vi närmar oss här gränsen för vad tekniken 
klarar av. Finns det inget reflekterat ljus att mäta på, kan vi h eller inte förvänta oss 
goda resultat. För de mindre sjöarna blir Sentinel -3 begränsade upplösning på 300 
meter ett problem. Även om vi får fram skattningar, kan omgivande land påverka 
signalen och blandade land -vattenpixlar finnas kvar efter filtrering, v ilket orsakar 
en osäkerhet och ett ökat brus i tidsserien.  
Sentinel -2 
För utvärdering av Sentinel -2 processerades och extraherades vattenkvalitets -
information för alla utvalda sjöstationer från alla bilder mellan 2018 –2020 och 
jämfördes med befintliga fältd ata från samma år. Målet med utvärderingen var att 
identifiera vilken algoritm som bäst skattade det olika vattenkvalitetsparametrarna i 
respektive sjö. De parametrar som undersöktes var: koncentration av klorofyll -a, 
turbiditet, siktdjup och humusabsorpti on. Utvärderingen resulterade i att tre olika 
algoritmer för skattning av klorofyll, två för skattning av turbiditet, en för skattning 
av siktdjup och en för humusabsorption  användes. Beroende på sjötyp valdes de 
bästa algoritmerna för varje enskild sjö. Samtliga alternativ för skattning av 
klorofyll -a från Sentinel -2 bygger på olika varianter av algoritmen c2rcc  
(Brockmann et al. 2016) . c2rcc  bygger på neural a nät, där det idag finns tre olika 
varianter av nät som har utvecklats (tränats) på data från olika vattentyper . Näten 
kallas c2rcc , c2x och c2x-complex , där c2rcc  är original varianten som tränats med 
kustvattenlikande data, c2x med fokus på humösa vatten och c2x-complex med ett 
utökat dataset som rymmer stor variation med avseende de optiska egenskaper 
(absorption och spridning) som kan påverka signalen.  Liksom för Sentinel -3 är 
behovet av flera algoritmer bero ende  på sjöarnas varierande egenskaper och i 
vilken mån de är klara eller humösa. Förutom de fyra ovan nämnda parametrarna 
framställdes även data motsvarande en  cyanobakterie indikator, men den har inte 
ingått i utvärderingen.  
    
    12 of 40 
 Tabell 4. Algoritmer – Sentinel -2 
Klorofyll -a µg/l conc_chl ( c2rcc)  Brockmann et al. 2016  
Klorofyll -a µg/l conc_chl ( c2x) Brockmann et al. 2016  
Klorofyll -a µg/l conc_chl ( c2x-complex)  Brockmann et al. 2016  
Cyanobakterier  Sannolikhet för 
cyano -bakterier  immersed_  
cyanobacteria  Brockmann et al. 2016 
+ unpublished BC 
model  
Indikator – 
Cyanobakterier 
ytansamling  Sannolikhet 
ytliggande 
cyanobakterier  floating_cyanobacteria  Brockmann et al. 2016 
model  
Turbiditet  FNU  tur_665 * (c2x)  Nechad et al. 2010  
Turbiditet  FNU  tur_865 * (c2x)  Nechad et al. 2010  
Turbiditet  FNU  tur_665 * (c2x -complex)  Nechad et al. 2010  
Turbiditet  FNU  tur_865 * (c2x -complex)  Nechad et al. 2010  
Siktdjup  m  secchi_depth  (c2x-
complex)  Brockmann et al. 2016  
aCDOM** m-1 iop_adg  (c2rcc)  Brockmann et al. 2016  
* Baserad på reflektans från c2rcc processorn ( c2x eller c2x -complex ). 
** aCDOM ** (adg) = absorption av detritus (d) och gelbstoff  (g), vilket indikerar humusnivån i 
vattnet.  
Tabell 6 redovisar vilken algoritm från Tabell 4 som bäst skattade respektive 
parameter för varje vattenförekomst. Färgen indikerar hur bra överens stämmelsen 
var mellan fältprovet och satellitskattni ngen, vilket är en subjektiv bedömning 
baserat på en graf med tidsserierna för de respektive mätmetoderna för varje 
station. Ett exempel på graf visas i Figur 3. Färgernas betydelse visas i Tabell 5  
nedan .    
    13 of 40 
 Tabell 5. Klasser för beskrivning av hur väl satellitskattningen  överensstämmer med 
 blå Hög 
 grön God 
 röd Dålig  
 
Tabell 6. Algoritmval  för Sentinel -2 per vattenförekomst och parameter.  
Station  Klorofyll  Turbiditet  Siktdjup  AbsF (a CDOM) 
Askrikefjärden  c2x-complex   c2x-complex   
Asplången  c2x-complex  665-c2x c2x-complex  c2x 
Boren  c2x 665-c2x-complex  c2x-complex  c2rcc  
Bornsjön  c2x-complex   c2x-complex  c2rcc  
Bottenfjärden  c2x-complex  665-c2x-complex  c2x-complex  c2rcc  
Båven, stora  c2x 865-c2x-complex  c2x-complex  c2rcc  
Bönnern  c2x-complex  665-c2x-complex  c2x-complex  c2rcc  
Dovern  c2x-complex  665-c2x c2x-complex  c2rcc  
Drevviken  c2x-complex  865-c2x-complex  c2x-complex  c2rcc  
Erken  c2rcc  665-c2x-complex  c2x-complex  c2rcc  
Gavel -Långsjön  c2rcc  665-c2x c2x-complex  c2rcc  
Glan (Centrala delen)    c2x-complex   
Glan, Horns udde  c2x 665-c2x-complex  c2x-complex  c2rcc  
Hallbosjön  c2x 865-c2x c2x-complex  c2rcc  
Hargsjön  c2x 865-c2x-complex  c2x-complex  c2x 
Hjälmaren -Storhjälmaren  c2x-complex  865-c2x c2x-complex  c2rcc  
Hjälmaren -Östra Hjälmaren  c2x-complex  865-c2x c2x-complex  c2rcc  
Hövern  c2x 665-c2x-complex  c2x-complex  c2rcc  
Inre Slätbaken  c2x  c2x-complex   
Järnlunden  c2x-complex  665-c2x-complex  c2x-complex  c2rcc  
Kisasjön  c2x-complex  665-c2x-complex  c2x-complex  c2rcc  
Klämmingen   865-c2x-complex  c2x-complex   
Kolsnaren  c2x 865-c2x-complex  c2x-complex  c2rcc  
Kyrksjön (Hölö)  c2x-complex  865-c2x-complex  c2x-complex  c2x-complex  
Limmaren  c2x-complex  865-c2x-complex  c2x-complex  c2rcc  
Ludgosjön  c2x-complex  865-c2x c2x-complex  c2rcc  
Långhalsen    c2x-complex   
Långhalsen -Södra    c2x-complex  Org. stat.koord  
Mellanfjärden  c2x-complex   c2x-complex   
Mälaren -Fiskarfjärden  c2x-complex   c2x-complex  c2rcc  
Mälaren -Stora Ullfjärden  c2x-complex  865-c2x-complex  c2x-complex  c2rcc    
    14 of 40 
 Station  Klorofyll  Turbiditet  Siktdjup  AbsF (a CDOM) 
Nimmern  c2x-complex  865-c2x c2x-complex  c2rcc  
Nyckelsjön  c2x 865-c2x c2x-complex  c2rcc  
Näsnaren  c2x 665-c2x-complex  c2x-complex  c2x 
Orlången  c2x-complex  865-c2x c2x-complex  c2rcc  
 Pampusfjärden  c2x-complex   c2x-complex   
Roxen  c2x-complex  865-c2x-complex  c2x-complex  c2rcc  
Roxen S  c2x-complex  865-c2x-complex  c2x-complex  c2rcc  
Runnviken    c2x-complex   
Sibbofjärden  c2x-complex  865-c2x-complex  c2x-complex  c2rcc  
Sillen  c2x-complex  865-c2x c2x-complex  c2x 
Skedviken  c2x 865-c2x c2x-complex  c2rcc  
Skundern  c2x 865-c2x-complex  c2x-complex  c2rcc  
Sommen -Västra  c2x-complex  665-c2x-complex  c2x-complex  c2rcc  
Sommen -Östra  c2x-complex  665-c2x-complex  c2x-complex  c2rcc  
Stora Rängen   665-c2x-complex  c2x-complex  c2rcc  
Storsjön   865-c2x-complex  c2x-complex   
Strolången    c2x-complex   
Svinstadsjön  c2x-complex  865-c2x-complex  c2x-complex  c2rcc  
Tisnaren  c2x-complex  665-c2x-complex  c2x-complex  c2x 
Trekanten  c2x-complex  665-c2x-complex  c2x-complex  c2x 
Trobbofjärden  c2x-complex  865-c2x-complex  c2x-complex  c2x 
Ullnasjön  c2x-complex  865-c2x c2x-complex  c2rcc  
Vallentunasjön  c2x-complex   c2x-complex  c2rcc  
Viren    c2x-complex   
Västra Styran    c2x-complex   
Vättern - Storvättern  c2x 865-c2x-complex  c2x-complex  c2x-complex  
Yngaren    c2x-complex   
Yngern  c2x 665-c2x-complex  c2x-complex  c2rcc  
Åländern  c2x-complex  665-c2x-complex  c2x-complex  c2rcc  
Åsunden  c2x-complex  665-c2x-complex  c2x-complex  c2rcc  
Ärlången  c2x-complex  665-c2x c2x-complex  c2x 
Öljaren  c2x-complex  665-c2x-complex  c2x-complex  c2rcc  
 
För varje Sentinel -2 bild filtreras pixlar motsvarande land, blandade land -vatten -
områden, moln och dis bort. Samtliga filtrerade vattenkvalitetskartor har sedan 
lagrats i demodatakuben och tillgängliggjorts via CyanoAlert Viewer. Förutom 
vattenkvalitetskartorna finns motsvarande färgbilder också till gängliga i viewern.  
Precis som för Sentinel -3 har det inte gått att framställa bra resultat för alla sjöarna. 
Några anledningar till det beskrevs i kapitel 0.   
    15 of 40 
 Sammanställning av  vattenkvalitetsinformation  
För leverans av kompletterande vattenkvalitetsinformation har data extraherats från 
de filtrerade rasterkartorna motsvarande 3x3 pixlar centrerat runt 
referensstationerna. Baserat på skattningen av r espektive vattenkvalitetsparameter 
för dessa (maximalt) 9 pixlar per datum och bild har sedan följande mått beräknats 
och sammanställts i de levererade Excel -filerna, till exempel  ”Lst Klorofyll  2016 –
2022”:  
• Medelvärde ( till exempel  ” Kfyll µg/l (EO Medel) ”)  
• Standardavvikelse ( till exempel  ”Kfyll µg/l (EO Stdav)” ) 
• Antal godkända pixlar (Antal pixlar)  
• Andel (av max 9) cyanoflaggade pixlar ( % Cyanoflaggade pixlar av 'Antal 
pixlar' ) 
Beräknande värden för koncentrationen av klorofyll -a, cyanobakterie indikator (i 
samma fil som k lorofyll), turbiditet, siktdjup och humus absorption har 
sammanställts och levererats i Excel -format till alla projektdeltagare  enligt 
exempel i Tabell 7. 
Tabell 7. Exempel ur leveransfil motsvarande  de 10 första skattningarna för station 
Bottenfjärden  i maj– juni 20 16. 
Station  Datum  och tid Kfyll µg/l 
(EO Medel)  Kfyll µg/l 
(EO Stdav)  Antal 
pixlar  % 
Cyanoflaggade 
pixlar av 'Antal 
pixlar'  
Bottenfjärden  2016 -05-23 09:36  31,6 4,1 4 0% 
Bottenfjärden  2016 -05-24 09:10  30,4 0,0 2 0% 
Bottenfjärden  2016 -05-30 09:55  22,8 2,3 3 0% 
Bottenfjärden  2016 -05-31 09:29  32,8 4,7 2 0% 
Bottenfjärden  2016 -06-03 09:51  22,1 0,7 4 0% 
Bottenfjärden  2016 -06-04 09:25  22,0 2,6 3 0% 
Bottenfjärden  2016 -06-05 08:59  34,0 0,0 1 0% 
Bottenfjärden  2016 -06-07 09:47  21,4 2,6 4 0% 
Bottenfjärden  2016 -06-08 09:21  28,2 2,7 4 0% 
Bottenfjärden  2016 -06-12 09:18  39,7 2,3 2 0% 
    
    16 of 40 
 ”Antal pixlar ” anger hur många av de 9 pixlarna som passerade filtreringen av 
land, moln och dis och som därmed klassas som ”godkända”. Filtreringen är dock 
inte perfekt utan det kan  finnas enstaka pixlar kvar som borde uteslutas och som 
därmed påverkar skattningen.  
För jämförelse mellan fält - och satellit baserade skattningar  har provtagnings -
resultatet från inkluderats i de levererade Excel -filerna och plottats tillsammans 
med de sa tellitbaserade skattningarna för varje station . Fältdata är (oftast) baserade 
på provtagning med vatten hämt are på 0,5 m djup.  Ett exempel för station 
Bottenfjärden  visas i Figur 3. Ytterligare exempel återfinns i  Bilaga 3 – Tidsserier 
Sentinel -3. Samtliga stationer och variabler redovisas på liknande sätt  i 
leveransfile rna.  
 
Figur 3. Sentinel -3 tidsserie för klorofyll a för station Bottenfjärden , 2016 –2022 .  
Kfyll µg/l (EO Medel)
Kfyll µg/l (Fält)
För utvärderingen extraherades data för åren 2018 –2020 för samtliga utvalda 
sjöstationer. De extrahera de skattningarna från de filtrerade rasterkartorna 
motsvarade 3x3 pixlar centrerat runt referensstationerna.  Eftersom Sentinel -2 har 
olika upplösning (10 –60 m) för de olika våglängds banden har data i det här 
projektet samplats om till 60 meter för alla band . 3x3 pixlar motsvarar därmed en 
yta på 180x180 meter. Ett exempel för stationen i Svinstadsjön visas i Figur 4 och 
ytterligare exempel återfinns i Bilaga 4 – Tidsserier Sentinel -2.   
    17 of 40 
  
Figur 4. Sentinel -2 tidsserie för klorofyll a för station Svinstadssjön, 2018 –2020.  
                     
Summering av resultatet  
Resultatet från utvärderingen för alla parametrar redovisades  i sin helhet i Tabell 3 
och Tabell 6. En översiktlig summering av resultatet finns i Tabell 8. Sammantaget 
kan 44 sjöar övervakas med antingen S3 eller S2 , eller båda enligt Figur 5, med 
god till hög överenstämmelse med fält  för klorofyll . Ytterligare 10 sjöar, som 
saknar fältdata, kan ha potential för övervakning, men måste bedömas enskilt 
utifrån expertkunskap om sjön.  Ett exempel på en sjö med en fin tidsserie där 
fältdata sakna s för den undersökta tids perioden kommer från Runnviken i Figur 7. 
2015 togs ett prov i Runnviken med 24 µg/l klorofyllkoncentration, vilket är i nivå 
med 2018 –2020.  
Tabell 8. Summering av resultatet för klorofyll.  
Överensstämmelse med fält  Antal sjöar Sentinel -3 Antal sjöar Sentinel -2 
Parameter  Kfyll  Turb  SD Abs Kfyll  Turb  SD Abs 
 blå Hög 12 14 5 1 7 16 18 14 
 grön God 25 23 28 0 27 22 22 18 
 orange  Medel  10 8 12 24 13 9 9 10 
 röd Dålig  4 3 9 26 5 1 4 7 
 grå Fält saknas  10 11 7 10 11* 15* 10 13* 
vitt Satellit saknas  2 2 2 2 0 0 0 1 
*För jämförelsen med Sentinel -2 data användes 3 år av fältdata, vilket innebar att några fler stationer 
saknade data.    
    18 of 40 
  
                    Figur 5. Kombinerad tidsserie för både  Sentinel -3 och Sentinel -2 för station Drevviken  
(Figur 6), 2018 –2020. De flesta fältproverna är integrerade 0 –2 m prov, men några är 
ytprov. 
Figur 6. Sentinel -2 bild över Drevviken den 9 augusti 2020. ©Copernicus data (2020). 
Databearbetning: Brockmann Geomatics.  
  
    19 of 40 
  
Figur 7. Sentinel -2 tidsserie för station Runnviken , 2018 –2020.  
                      
    20 of 40 
 Tillämpningsexempel  
Åtgärdsuppföljning – Aluminiumbehandling av 
Orlången  
Sentinel -3 kan generera data med hög tidsupplösning eftersom satelliterna passerar 
samma område två gånger per dag. Det innebär  att tekniken är särskilt lämplig för 
att följa effekten av genomförda åtgärder. Sjön Orlången i Huddinge kommun har 
varit kraftigt övergödd på grund av påverkan från dagvatten, lakvatten, bräddningar 
på spillvattennät och ett stort antal enskilda avlopp. Sjön har dålig status med 
avseende på näringsämnen och växtplankton enligt den senaste klassificeringen i 
VISS. Under sommaren 2019 genomfördes en fällning av fosfor i sediment med 
aluminium. Sjöns halt av klorofyll -a sjönk kraftigt efter behandlingen geno mförts 
och åtgärden hade följaktligen stor effekt. Figur 8 visar dock att klorofyll -
koncentrationen fortfarande är förhöjd och att det under 2022 förek om en kraftig 
vårblomning. Orsaken är sannolikt att den externa tillförseln av närings ämnen med 
tillrinnande vatten fortfarande är för hög trots att en hel del åtgärder genomförts. 
Det behöver därför genomföras fler åtgärder för att minska den externa bel ast-
ningen av näringsämnen.  Figur 9 visar två Sentinel -2 bilder från 2018 och 2020.  
 
Figur 8. Klorofyllkoncentrationen  i Orlången mellan 2016 –2022   
0102030405060708090100CHL ug/lKfyll µg/l (EO Medel)
Kfyll µg/l (Fält)  
    21 of 40 
    
 Figur 9. Sentinel -2 bilder över Orlången den 7 augusti 2018 bilder (vänster) och 9 augusti 
2020 (höger). ©Copernicus data (2018, 2020). Databearbetning: Brockmann Geomatics.  
Statusklassning – Yngern och Hjälmaren  
Yngern är en stor opåverkad sjö i Nykvarns kommun. Referensvärdet för klorofyll 
är enligt bedömningsgrunderna endast 2,5 µg/l. Den uppmätta medelhalten i sjön 
under augusti månad är enligt den senaste klassificeringen av status 3,1 µg/l och i  
VISS har status med avseende på klorofyll och växtplankton bedömts vara hög. 
Medelvärdet för klorofyll med satellitdata är 2,3 µg/l, d et vill säga  mycket nära 
referensvärdet.  Tidsserien för Yngern visas i Figur 10. Mätdata  visar också att sjön 
har tydliga vår - och höstblomningar. Det är därför viktigt att data från rätt period 
under året används vid bedömning enligt bedömningsgrunderna.  
Figur 10. Klorofyllkoncentrationen  i Yngern mellan 2016 –2022.  
0510152025303540
Hjälmaren (vattenförekomsten Storhjälmaren) har ett referensvärde på 2,5. Den 
uppmätta medelhalten i sjön under augusti månad är enligt den senaste 
klassificeringen av status 24 µg/l.  Medelvärdet för klorofyll med satellitdata från 
augusti månad var 25 µg/l om år 2022 utesluts ur data. Under 2022 var 
medelvärdet under augusti endast 3,1 µg/l och för hela året 2,8 µg/l. Varför 
klorofyllhalten sjunkit så kraftigt är oklart. Enligt uppgif t från Hjälmarens   
    22 of 40 
 vattenvårdsförbund så har yrkesfisket under 2022 fått i uppdrag att ta upp vitfisk ur 
sjön, vilket möjligen kan vara en förklaring. Det är följaktligen viktigt att ha data 
från flera år vid bedömning av status eftersom tillståndet under e nskilda år kan 
avvika kraftigt.  Tidsserien för Storhjälmaren  visas i  Figur 11. 
 
 Figur 11. Klorofyllkoncentrationen  i Storhjälmaren  mellan 2016 –2022.  
Exemplen från Yngern och Hjälmaren indikerar att satellitdata kan användas för 
klassificering av status för parametern klorofyll. Genom att skattningarna bygger 
på ett stort antal observationer är det möjligt att beräkna konfidens och mät -
osäkerhet med stor noggrannhet. Den största osäkerheten i dagsläget rör 
bedömnings grundernas olika referensvärden. Idag saknas  referensvärden för flera 
sjötyper.    
    23 of 40 
 CyanoAlert Viewer och App  
Under nära -realtidsservic en implementerades CyanoAlert®Viewer, ett 
visualiserings - och analysverkty g för att kunna se vattenkvalitets informationen i 
kuben. Alla projektdeltagare fick tillgång till  viewer där alla satellitbilder och 
beräknade koncentrationskartor kan ses samma dag  som satelliterna har passerat 
över aktuellt område. Som mest kan man, under molnfria förhållanden, få två 
kartor per dag.  
Viewern är specialanpassad till användarens vatten , vilket innebär att  punkt - och 
vektordata motsvarande övervakningsstationerna och  vatten förekomsterna finns 
tillgängliga och är valbara av den enskilde användaren för analys. I viewern kan 
även användaren själv definiera nya punkter och ytor och skapa tidsserier för 
visualisering och analys av status och trender. Klorofyll -a koncentra tion, 
cyanobakterieindikator, turbiditet, siktdjup och humusabsorption för länens utvalda 
sjöar tillsammans med motsvarande satellitbilder i RGB -format har funnits 
tillgängliga för projektdeltagarna.   
 
  Figur 12. Exempel från CyanoAlert Viewer med en tidsserie (höger  längst upp ) över 
turbiditeten  i juni-september  2018 för station en i Storsjön samt motsvarade koncentrations -
karta från den 2 september 2018  (vänster).  Den nedre tidserien visar en indikator för 
cyanob akterier och för 2018 är första hälften av juli flaggad (=1).  
  
    24 of 40 
 En ny version av CyanoAlert App blev under våren 2022 tillgänglig för både 
Android och iPhone. Appen var, och kommer att vara, öppen och tillgänglig för 
alla. Via appen kan man få information om den senaste satellitmätta 
klorofyllkoncentrationen för den valda positionen och en kort tidsserie för de 
senaste månaderna . Man får även information om risk för cyanobakterier vid 
samma plats och tidpunkt ( Figur 13). Som  användare har man även möjlighet att 
rapportera in observationer  och ladda upp ett foto av det man ser. Den rapporterade 
vattenfärgen för den aktuella positionen blir sedan tillgängli g för alla användare.  
 
Figur 13. Skärmdumpar från CyanoAlert App som visar koncentrationsnivåer för positioner 
valda av användaren, en rapport för en vald punkt samt formuläret där användaren själv kan 
rapportera in status för de t vatten där de befinner sig.   
  
    25 of 40 
 Lever erade projektresultat  
Skattade värden i form av koncentrationskartor för klorofyll -a koncentration, 
cyanobakterieindikator, turbiditet och siktdjup har tillgängliggjorts ko ntinuerligt i 
CyanoAlert viewer  under serviceperioden . Bilderna ladda des ner, processera des 
och l ades till i viewerns datakub (databas) i nära -realti d, vilke t innebär samma dag 
som satellitpassage . 
En sammanställning av vattenkvalitetsinformation en har dessutom levererats i en 
Excel -fil för utvalda sjöstationer  (Bilaga 1) efter avslutad säsong . Leveransen 
omfattade alla mol nfria  data från samtliga år mellan 20 16–2022 . Data har 
levererats till alla projektdeltagarna:  
Namn  Email  
Joakim Pansar  Joakim.Pansar@lansstyrelsen.se  
Erika Melander  Erika.Melander@lansstyrelsen.se   
Irene Karlsson Elfgren   Irene.Karlsson.Elfgren@lansstyrelsen.se     
    26 of 40 
 Datarättigheter  
Länsstyrelserna i Stockholm, Södermanland och Östergötland  har rätt att använda 
framställa data och pro dukter för alla syften och ändamål relatera de till kundens 
organisation ) och ansvar. Länsstyrel serna, enligt ovan,  får inte vidare försälja de 
tillhandahållna data och pro dukterna utanför kundens organisation. Alla produkter 
och härledda resultat kan emellertid presenteras externt från kundens organisation. 
Alla sådana publikationer måste ange källa n till satellitdata (på svenska eller 
engelska) och produktleverantör enligt följande:  
• Vid presentation av RGB bilder  från viewern : 
© Copernicus data (year of reception), Data processing: 
CyanoAlert  
© Copernicus data (bildår), Databearbetning: CyanoAlert  
• Vid presentation av vidareförädlade data eller produkter:  
Contains Copernicus data (year of reception), Data processing: 
Brockmann Geomatics  
Innehåller Copernicus data (bildår), Databearbetning: Brockmann 
Geomatics  
Specifika rättigheter gäller i samband me d följande resultat och verktyg:  
1. CyanoAlert Appen; Öppen och gratis för alla - inga begränsningar vad 
gäller användning och data.  
2. The CyanoAlert Viewer; Ett begränsat antal personliga användarkonton 
har upprättats för projektdeltagarna från Länsstyrelserna  enligt Bilaga 2 
nedan.  
    
    27 of 40 
Alikas. K and Kratzer, S. 2017. Improved retrieval of Secchi depth for optically -
complex  waters using remote sensing data. Ecological Indicators 77, 218 -227. 
Brockmann, C., Doerffer, R.,  Peters, M., Stelzer, K., Embacher, S. Ruescas, A. 
2016. Evolution of the C2RCC Neural Network for Sentinel 2 and 3 for the 
Retrieval of Ocean Colour Products  in Normal and Extreme Optically Complex 
Waters. Proceedings of the Living Planet Symposium 9 -13 May 2016 in Prague, 
Czech Republic. Edited by L. Ouwehand. ESA -SP Volume 740, ISBN: 978 -92-
9221 -305-3, p.54.  
Florén, K., Philipson, P., Strömbeck, N., Nyström Sandman, A., Isaeus, M. and 
Wijkmark, N. 2012. Satellite derived Secchi depth for improvement of habitat 
modeling in archipelagic areas 2010 -2011 – Project Report , Swedish National 
Space Board, Dnr 164/09.  
Kratzer, S., Brockmann, C., Moore, G., 2008. Usin g MERIS full resolution data 
(300 mspatial resolution) to monitor coastal waters –a case study from  
Himmerfjärden, a fjordlike bay in the north -western Baltic Sea. Remote 
Sens.Environ. 112, 2284 –2300.  
Matthews, Mark William, and Daniel Odermatt. 2015. “Impr oved Algorithm for 
Routine Monitoring of Cyanobacteria and Eutrophication in Inland and Near -
Coastal Waters.” Remote Sensing of Environment 156 (January): 374 –82. 
https://doi.org/10.1016/j.rse.2014.10.010 . 
Nechad, B., Ruddick, K.G. and Park, Y. 2010. Calibration and validation of a 
generic multisensor algorithm for mapping of total suspended matter in turbid 
waters. Remote Sensing of Environment 114 (4), 854 -866. 
Pitarch, J., Ruiz -Verdú, A., Sendra Cabrera, M D. and Santoleri, R. 2017. 
Evaluation and reformulation of the maximum peak height algorithm (MPH) and 
application in a hypertrophic lagoon. Journal of Geophysical Research: Oceans 122 
(2), 1206 -1221. DOI: 10.10 02/2016JC012174.  
Tyler, J.E., 1968. The Secchi disc. Limnol. Oceanogr. 13, 1 –6. 
    
    28 of 40 
 Bilaga 1  – Sjöar & stationer  
Utvärderingen genomfördes för sextioen (61) sjöar/ stationer  enligt tabellen nedan.   
Plats  Lat Lon Nord  Ost 
Asplången  58,50  16,13  6485421  565751  
Boren  58,56  15,26  6490532  515019  
Bornsjön, Bassängen  59,24  17,77  6570075  657833  
Bottenfjärden  59,84  18,79  6639888  712480  
Båven utloppsbassäng  58,97  16,87  6538485  607611  
Bönnern, centrala delen  58,72  15,72  6508842  541640  
Dovern, centrala delen  58,66  15,82  6502974  547510  
Drevviken S pkt  59,21  18,18  6567873  681695  
Erken  59,84  18,63  6639113  703239  
Gavel -Långsjön  59,84  18,30  6638189  685151  
Glan, Horns udde  58,63  15,91  6498808  552648  
Hallbosjön  58,84  16,68  6523567  597085  
Hargsjön  58,27  15,23  6458961  513615  
Hjälmaren, Storhjälmaren  59,22  15,74  6564235  541969  
Hjälmaren, Östra Hjälmaren  59,24  16,18  6567787  567472  
Hövern  58,37  16,08  6470434  563176  
Inre Slätbaken, SÖ06  58,45  16,56  6479717  591265  
Jungfrun NV  58,50  14,68  6484469  481082  
Järnlunden  58,18  15,65  6448811  538052  
Kisasjön  58,01  15,65  6429931  538434  
Klämmingen S  59,08  17,30  6551720  631800  
Kolsnaren  59,05  15,93  6546438  553484  
Koviksudde  59,37  18,34  6585601  689979  
Kyrksjön (Hölö)  59,01  17,56  6543802  647266  
Limmaren  59,73  18,73  6627171  709821  
Ludgosjön  58,91  17,13  6531935  622912  
Långhalsen, Tärnö bro  58,88  16,74  6527465  600517  
Mellanfjärden, SÖ12  58,74  17,07  6512788  619907  
Mälaren -Fiskarfjärden  59,31  17,95  6578303  668207  
Nimmern  58,04  15,78  6433978  546336  
Nyckelsjön  59,12  17,19  6555535  625286  
Näsnaren  59,02  16,16  6542492  566742  
Orlången  59,20  18,04  6566029  673717  
Pampusfjärden, GB11  58,63  16,31  6499415  575941  
Roxen Li15, centrala delen  58,51  15,64  6486104  537263  
Roxen S  58,46  15,62  6479870  536190  
Runnviken  58,89  17,14  6529521  623369  
Sibbofjärden  58,79  17,30  6518572  632917  
Sillen  59,01  17,36  6543955  635390    
    29 of 40 
 Plats  Lat Lon Nord  Ost 
Skedviken  59,77  18,30  6630148  685204  
Skundern  59,18  16,70  6561400  597162  
Sommen  58,02  15,28  6430903  516282  
Sommen väst  58,03  15,05  6432552  502764  
Stora Rängen  58,26  15,72  6457850  542238  
Stora Ullfjärden  59,62  17,52  6612205  641922  
Storsjön  59,08  17,19  6551290  625305  
Strolången, Ö Lötsvik  58,36  16,47  6469494  585901  
Svinstadsjön  58,37  15,85  6470150  549548  
Tisnaren  58,97  15,90  6537064  552027  
Trekanten  59,31  18,02  6578639  671716  
Trobbofjärden  58,79  17,35  6519403  635989  
Ullnasjön  59,49  18,15  6598540  678345  
Vallentunasjön  59,51  18,04  6600623  672084  
Viren  58,99  16,07  6539981  561757  
Västra Styran  58,97  17,85  6540676  663651  
Yngaren  58,86  16,60  6525192  592485  
Yngern  59,13  17,44  6557442  639473  
Åländern  58,16  15,83  6446365  548658  
Åsunden  58,00  15,79  6429051  546825  
Ärlången  58,31  15,82  6463730  548170  
Öljaren  59,14  16,01  6556423  557762  
 
    30 of 40 
 Bilaga 2 - Viewer  
Geografisk täckning  
WGS84  
Namn  Nord  Öst 
UL 59.87  14.06  
LR 57.75  18.82  
Variabler  
För bästa representation av de TBD sjöarnas  vattentyper används flera olika 
algoritmer .  
Klorofyll -a µg/l chl_merged_pitarch10_5
0 Brockmann et al. 2016 
Cyanobakterier  Enhetslös – “1” 
om pixeln har 
klassats som 
optiskt dominerad 
av cyanobakterier  immersed_cyanobacteria  Pitarch et al. 2017  
Turbiditet  FNU  tur_nechad_665  Nechad et al. 2010  
Turbiditet  FNU  tur_nechad_865  Nechad et al. 2010  
Siktdjup  m  c2rcc_secchi_depth_1  Floren et al. 2012  
Siktdjup  m  c2rcc_secchi_depth_2  Kratzer et al. 2008  
Siktdjup  m  c2rcc_secchi_depth_3  Alikas and Kratzer. 
Siktdjup  m  c2rcc_secchi_depth_4  Tyler 1968  
aCDOM* m-1 iop_adg  Brockmann et al. 2016  
    
    31 of 40 
 Platser  
1. Stationer enligt Bilaga 1 . 
2. Utvalda vattenförekomster baserat på vy_y_2016_3.shp 
https://www.smhi.se/data/hydrologi/sjoar -och-vattendrag/ladda -ner-data-
fran-svenskt -vattenarkiv -1.20127  
Licenser  
Användarlicens (inloggnin gsuppgifte r) för tillgång till CyanoAlert Viewer ingår för 
följande användare : 
Namn  Email  
Irene Karlsson Elfgren   Irene.Karlsson.Elfgren@lansstyrelsen.se   
 
Listan kan ändra eller utökas under projektets  gång.      
    32 of 40 
 Bilaga 3 – Tidsserier Sentinel -3 
 
 STOCKHOLM – Askrikefjärden  (Fält = 0–5 m prov)  
STOCKHOLM – Mälaren -Fiskarfjärden  (Fält = 0–5 m prov)  
STOCKHOLM – Limmaren (Fält = 0.5m -prov)  
    33 of 40 
  
 STOCKHOLM – Orlången (Fält = 0.5m -prov) 
STOCKHOLM – Ullnasjön  (Fält = 0.5m -prov)  
STOCKHOLM – Vallentunasjön (Fält = 0–4 m prov)  
020406080100120140160180200
    34 of 40 
  
 SÖDERMANLAND – Båven, stora (Fält = 0.5m -prov)  
051015202530354045
SÖDERMANLAND – Hjälmaren -Storhjälmaren (Fält = 0.5m -prov)  
SÖDERMANLAND – Hjälmaren -Östra Hjälmaren (Fält = 0.5m -prov)  
    35 of 40 
  
 SÖDERMANLAND – Näsnaren (Fält = 0.5m -prov)  
SÖDERMANLAND – Sibbofjärden (Fält = 0.5m -prov)  
SÖDERMANLAND – Öljaren (Fält = 0.5m -prov)  
050100150200250300
    36 of 40 
  
 ÖSTERGÖTLAND – Asplången (Fält = 0.5m -prov)  
ÖSTERGÖTLAND – Boren (Fält = 0.5m -prov) . EO stn justerad för att komma ifrån land.  
051015202530
ÖSTERGÖTLAND – Nimmern (Fält = 0.5m -prov)  
    37 of 40 
  
 ÖST ERGÖTLAND – Svinstadssjön (Fält = 0.5m -prov)  
ÖSTERGÖTLAND – Tisnaren (Fält = 0.5m -prov)  
ÖSTERGÖTLAND – Vättern -Jungfrun NV (Fält = 0.5m -prov). OBS! Fältkoncentrationer = 1 µg/l är 
noterade som <1 µg/l i protokollet.  
0123456
    38 of 40 
 Bilaga 4 – Tidsserier Sentinel -2 
 
 STOCKHOLM – Orlången  (Fält = 0 .5m-prov)  
                                   
STOCKHOLM – Skedviken (Fält = 0.5m -prov)  
               
STOCKHOLM – Trekanten  (Fält = 0-2m-prov)  
                   
    39 of 40 
  
 SÖDERMANLAND – Nyckelsjön  (Fält = 0.5m -prov)  
                 
SÖDERMANLAND – Sillen  (Fält = 0.5m -prov)  
                   
SÖDERMANLAND – Hjälmaren -Östra Hjälmaren  (Fält = 0.5m -prov)  
                      
    40 of 40 
  
ÖSTERGÖTLAND – Roxen S  (Fält = 0.5m -prov)  
             
ÖSTERGÖTLAND – Svinstadsjön  (Fält = 0.5m -prov)  
                     
    41 of 40 
  
 ÖSTERGÖTLAND – Åländern  (Fält = 0.5m -prov)  
             
The climate impact of meat consumption: Driving forces and means of control

Naturvårdsverket  106 48 Stockholm. besöksadress: Stockholm - Valhallavägen 195, Östersund - Forskarens väg 5 hus Ub, kiruna - kaserngatan 14.  
tel: +46 10-698 10 00, fax: +46 10-698 10 99, e-post: registrator@naturvardsverket.se  Internet: www.naturvardsverket.se  Beställningar ordertel: +46 8-505 933 
40, orderfax: +46 8-505 933 99, e-post: natur@cm.se  Postadress: CM Gruppen, box 110 93, 161 11 bromma. Internet: www.naturvardsverket.se/publikationerKöttkonsumtionens 
klimatpåverkan 
Drivkrafter och styrmedel
Vår livsmedelskonsumtion står för drygt en fjärdedel 
av de klimatpåverkande utsläppen från svensk privat konsumtion. Utsläppen skulle kunna minskas betydligt  om vi äter större andel vegetabilier. 
Kött är den enskilda produktgrupp inom livsmedel 
som har störst klimatpåverkan. Det finns idag knappt några styrmedel inom området köttkonsumtion. 
Rapporten är ett kunskapsunderlag för fakta om vår 
köttkonsumtion och dess klimatpåverkan. Den beskriver möjliga styrmedel och kan tjäna som kunskapsunderlag och idébank.rapport  6456 
NAtUrVÅrDSVerket
ISbN 978-91-620-6456-3
Köttkonsumtionens 
 
rapport  6456 • oktober 2011 
Köttkonsumtionens klimatpåverkan – Drivkrafter och styrmedel NV-rapport  6456 2011 NATURVÅRDSVERKETKöttkonsumtionens klimatpåverkan 
Drivkrafter och styrmedel Beställningar
Tel: 010-698 10 00, fax: 010-698 10 99 
ISBN 978-91-620-6456-3 
© Naturvårdsverket 2013
Tryck: Arkitektkopia AB, Bromma 2013
2:a upplagan, reviderad version.
Omslagsfoto: Göran Stenström – Megapix NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
Köttkonsumtionens klimatpåverkan  
3Förord
Denna rapport har tagits fram inom ramen för projektet ”Klimatstyrmedel för 
konsumtionen” vid Naturvårdsverket. Projektledare har varit Mats Björsell. Rapportens syfte är att visa drivkrafter för förändrad klimatpåverkan och 
översiktligt beskriva möjliga styrmedel som kan minska klimatpåverkan från 
köttkonsumtion. 
Författare är Ingela Dahlin och Anita Lundström. Värdefulla synpunkter 
har erhållits från projektgruppen för klimatstyrmedel samt från Marie Larsson och Ingrid Rydberg på Naturvårdsverket. Christel Cederberg på SIK har varit behjälplig kring vissa miljö- och konsumtionsdata för kött, och Karl-Ivar 
Kumm på SLU har bistått med uppgifter om inlagring av kol i vall och betes-
mark med träd. 
Oktober 2011 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
4 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
5Innehåll
Förord 3
SammaNF attNiNg 7
Summary  11
1 BakgruNd och SyFte 15
2 metod 16
2.1 Definitioner 16
2.2 Avgränsningar 17
3 VarFör uNderSöka Styrmedel För miNSkad 
köttkoNSumtioN? 18
3.1 Minst 2 ton CO2-ekvivalenter per person varje år från mat 18
3.2 Ökad köttkonsumtion ökar utsläppen 19
3.3 Byta riktning? 21
3.4 Synergier och målkonflikter 21
4 klimat- och miljöpåVerkaN FråN kött  23
4.1 Negativ klimat- och miljöpåverkan från kött 23
4.2 Förändring och effektivisering av inhemsk produktion minskar  utsläppen 25
4.3 Positiv miljöpåverkan från kött 26
4.4 Lägre klimatpåverkan om betes produktion kan kompensera med 
kolinlagring 26
4.5 Klimatpåverkan från import och förändrad markanvändning 27
4.6 Miljömässiga för- och nackdelar med olika djurslag 29
5 miNSkad köttkoNSumtioN ger klimatViNSter 30
5.1 Framtidsbilder 31
6 driVkraFter och FörutSättNiNgar För miNSkad 
köttkoNSumtioN 33
6.1 Konsumentens attityder 33
6.2 Rationella val och medvetna beteendeförändringar?  34
7 gröNa markNader med Färdig lagade klimatSmarta 
måltider  38
8 Styrmedel För miNSkad köttkoNSumtioN SakNaS i dag 41
8.1 Styrmedel inom animalieproduktion 42
9 möjliga åtgärder och Nya Styrmedel 44
9.1 Arbete inom EU:s jordbrukspolitik 44 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
69.2 Möjliga ekonomiska styrmedel och åtgärder kring utbud av 
 klimatsmarta alternativ  45
9.2.1 Differentierad moms 45
9.2.2 Bonus Malus 46
9.2.3 Styrmedel inom dagligvaruhandeln och restaurangsektorn  46
9.2.4 Punktskatt på kött  47
9.2.5 Stöd till miljömärkt köttproduktion 48
9.2.6 Tull på klimatsämre kött 48
9.3 Kommunikation, information och utbildning 49
9.3.1 Klimat- och miljömärkning av livsmedel  50
9.3.2 Hur inspirera till klimat- och miljösmarta måltidsval 51
9.4 Offentlig upphandling 52
9.4.1 Upphandling med låg andel kött  52
9.5 Beslut på lokal nivå 53
10 Viktiga F aktorer Vid utFormNiNg a V Styrmedel 
kriNg köttkoNSumtioN 56
10.1 Undvik export av klimat- och miljöpåverkan 56
10.2  
Undvik tryck på hotade fiskarter 57
10.3  
Ost lika klimatpåverkande som kött 57
11 SlutSatSer och FörSlag till FortSatt arBete 58
Bilaga 1. kompletteraNde BakgruNd kriNg klimat- och 
miljöpåVerkaN FråN kött 61
Bilaga 2. oSt 65
Bilaga 3. BaljVäxter koNtra kött/oSt  66
Bilaga 4. poteNtial För klimatViNSter Via miNSkad 
köttkoNSumtioN 68
källFörteckNiNg 70 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
Drivkrafter och styrmedel7Sammanfattning
Konsumtion av livsmedel ger upphov till klimatpåverkan. Konsumentens val, 
beteenden och attityder har därför betydelse för hur stor påverkan blir på miljö
 
målet Begränsad klimatpåverkan. Rapportens syfte är att ge underlag för 
en diskussion om möjliga styrmedel som kan minska klimatpåverkan från kött­konsumtion. Resultat från studier om klimatpåverkan, styrmedel, beteende­forskning, attitydundersökningar, konsumtionsdata med mera ligger till grund för rapporten. Även målkonflikter med andra miljökvalitetsmål berörs. 
Stora utsläpp från konsumtion. Vi i den industrialiserade världen bör till år 
2050 komma ner mot 2
 
ton CO2­ekvivalenter per person och år för vår totala 
konsumtion av varor och tjänster
. Ur ett konsumtionsperspektiv uppgår varje 
svensk utsläpp till 10
 
ton koldioxidekvivalenter per person, av detta utgör den 
privata konsumtionen 8
 
ton. De fem största enskilda aktiviteterna som ger 
upphov till ungefär hälften av de svenska utsläppen är hur mycket och i vilken bil vi åker, hur vi värmer våra bostäder, vår elanvändning i bostäderna, hur mycket och vilket kött vi äter, hur långt och hur ofta vi flyger. 
Köttkonsumtionens andel av utsläppen från livsmedel är betydande. 
Beräkningar visar att enbart maten vi äter i dag orsakar ca 2
 
ton per person 
och år. Kött är den livsmedelsgrupp som står för störst utsläppsandel i den livsmedelsrelaterade klimatpåverkan, med cirka 0,7
 
ton CO2­ekvivalenter 
per person och år (2005). Om utsläpp på grund av förändrad markanvänd
­
ning som till exempel avverkning av regnskog för att bereda plats åt bete och foder
 odling räknas in vid livsmedelsproduktion kan utsläppen vara betydligt
 
större. Utsläppen från Sveriges köttkonsumtion uppgick 2005
 
till 6,3
 
miljoner 
ton CO2­ekvivalenter, vilket motsvarar mer än 3  miljarder mil genomsnittlig 
bensin
 bilskörning. V
egetabilier har generellt sett en betydligt mindre klimat­
påverkan än kött.
Konsumtionsökning har lett till utsläppsökning. Den totala årliga konsum­
tionen av kött från gris, nöt och kyckling i Sverige ökade med mer än 50
 
% 
under perio
 den 1990–2005. Omräknat till per person och år är det en ökning 
med 24
 
kg för dessa köttslag. Konsumtionsökningen beräknas ha medfört en 
utsläpps
 ökning på 2,3
 
miljoner ton CO2­ekvivalenter för den angivna perio­
den. Konsumtionsökningen utgörs av importerade varor. Utsläppsökningen har därför inte varit synlig i den nationella utsläppsstatistiken eftersom denna inte omfattar utsläpp som uppstår på grund av import. 
Förändring och effektivisering av inhemsk produktion. Med hjälp av effek­
tivisering och minskat djurantal har utsläppsminskningar på 1,2
 
miljoner 
ton CO2­ekvivalenter genomförts inom svenskt jordbruksproduktion under 
perioden 1990–2005. Denna minskning kompenserar inte utsläppen från den ökande konsumtionen under samma period. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
8Fler fördelar med en minskad köttkonsumtion. En viss minskning av svensk 
köttkonsumtion skulle utöver minskad klimatpåverkan även kunna gynna folkhälsa och ge bättre förutsättningar för den globala livsmedels försörjningen. 
Ca 70 % av den globala jordbruksarealen används i dag till att producera foder för våra djur. De flesta näringsämnen som vi får från kött kan vi även få från vegetabilier. 
Potential på konsumtionssidan. Potentialen att minska köttets klimatpåverkan 
är större via minskad konsumtion än via ändringar i den svenska köttproduk-tionen. En fördel med nationella styrmedel kring konsumtion är också att de belastar både svenskt och importerat kött, medan styrmedel avseende inhemsk 
köttproduktion kan bli verkningslösa ur klimatsynpunkt om vi har oförändrat 
hög eller ökande konsumtion av kött. Svenskt kött är i dag generellt mindre klimatpåverkande än importerat kött, även om betydande variationer finns. Köttkonsumtion bedöms vara den mest priskänsliga livsmedelsgruppen. I dag importeras en avsevärd andel av det kött vi äter, vilket sannolikt ger tillgång till kött till lägre pris.
Konflikt med andra miljömål. För att vi ska kunna uppnå svenska miljömål 
som Ett rikt odlingslandskap och Ett rikt växt- och djurliv behöver vi bevara 
våra hävdade betesmarker. En inhemsk köttproduktion som möjliggör häv-dandet av betesmarkerna är förenligt med en betydligt minskad köttkonsum-tion, eftersom det svenska köttet endast utgör en del av vår köttkonsumtion och eftersom endast en del av den svenska köttproduktionen bidrar till häv-
dade betesmarker. Vår konsumtion av kött från gris och kyckling som inte 
kan användas i miljönyttig betesdrift är nästan dubbelt så stor som vår kon-sumtion av nöt och lamm. Det kan vara kostnadseffektivt att åtgärda olika miljöproblem samordnat. Då olika djurslag har olika miljömässiga för- och nackdelar bör köttkonsumtionen ur ett brett miljöperspektiv därför minskas 
generellt snarare än enbart via minskad nötköttskonsumtion. En ny studie 
visar att vissa produktionsformer med betesdrift skulle kunna öka inlagring av kol i betesvallar, naturbetesmarker och i betesmarksträd, i vissa fall skulle det helt eller delvis kompensera växthusgasutsläppen.
Positiva attityder men bristande förutsättningar. Halva svenska befolkningen 
ser positivt på en minskad köttkonsumtion. Medvetna beteendeförändringar 
i livsmedelsvalet kan dock ofta vara svåra och tidskrävande att åstadkomma. Detta i synnerhet om man förlitar sig enbart till informativa styrmedel utan att nödvändiga förutsättningar finns i form av tillgänglighet och pris. Några 
komplikationer är så kallad ”choice overload” och svårigheter för konsumen-
ter att väga in kollektiva nyttigheter, som klimatpåverkan i sina beslut. 
Rationella val? Ett genomgående resultat inom forskningen är att man i miljö-
politiken inte bör förvänta sig att konsumenters beslutsfattande är rationellt. 
En samstämmig erfarenhet är också att det är orealistiskt att förvänta sig att 
folk ska ”göra det rätta” om inte de rätta förutsättningarna finns.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
9Rätt utbud och ”grönt” pris underlättar. Det behövs förbättrade incitament 
och tydliga signaler för att underlätta för konsumenten att välja klimatsmarta måltids alternativ. Många av våra måltider äts utanför hemmet. Att skapa gröna 
marknader med ett rikt och välexponerat utbud av restaurangmåltider och färdig-rätter med större andel vegetabilier – som ger en tydlig prissignal – kan därför vara viktigt för en klimatanpassning. ”Demitariska alternativ” är ett nytt begrepp 
som jämsides med ”vegetariskt” kan användas i måltids kommunikationen. 
Demitariska alternativ är måltider med halverad kött- eller fiskmängd jämfört 
med dagens proportioner. Via media, butiker med flera aktörer kan de nya recep-ten och matidéerna spridas till den matlagning som sker i hemmen.
Styrmedel för en minskad köttkonsumtion saknas i dag nästan helt, både 
i Sverige och i andra länder. Däremot finns det stöd inom jordbrukspro-duktionen som indirekt motverkar klimatmålet även om detta inte är syftet med stöden. Sverige kan inom EU arbeta för att förändra stöd som har som indirekt effekt att de ökar klimatpåverkande utsläpp. Det är viktigt att för -
ändringen av stöden inte leder till exporterade klimatgasutsläpp. Rapporten diskuterar ett antal möjliga styrmedel på konsumtionssidan, till exempel eko-
nomiska styrmedel som Bonus Malus
1, differentierad moms, punktskatt, tullar 
på klimatsämre kött liksom klimat-/ miljömärkning och andra informations-
verktyg. Att involvera olika aktörer inom upphandling, handel och utbild-
ning kan också vara betydelsefullt för att kunna minska klimatpåverkan från 
köttkonsumtion. Rapporten ger även exempel på områden där det finns behov av att ta fram mer kunskapsunderlag. En utveckling av styrmedel för minskad klimatpåverkan från köttkonsumtion kan framöver ge erfarenheter som kan användas även inom andra klimatbelastande livsmedelsgrupper.
Policypaket. Forskningen visar att för att kunna påverka konsumtionen behövs 
det flera olika slag av styrmedel som drar åt samma håll. För att minska klimat-påverkan från köttkonsumtion kan det vara värdefullt att undersöka möjliga paket av olika styrmedel som tillsammans stegvis drar mot en konsumtion med högre andel vegetabilier. 
Acceptans. Naturvårdsverkets undersökningar visar att det finns en acceptans 
bland svenska konsumenter för förändrade konsumtionsmönster i klimat-
smart riktning och för åtgärder mot klimatförändringen. Befarat impopulära 
åtgärder som att införa rökförbud på restauranger har i efterhand blivit upp-
skattade. På samma sätt kan styrmedel inom köttområdet komma att ses som något naturligt när de väl har införts. Åtgärder för ett bättre utbud av klimat-smarta måltider har troligen hög acceptans då det ger konsumenterna ett mer -
värde. Sådana åtgärder skulle kunna utgöra ett steg i att ge konsumenterna bättre förutsättningar att välja klimatsmarta måltider.
1 Bonus Malus: Ekonomiskt styrmedel där de mer miljöanpassade alternativen inom en produktgrupp 
subventioneras av de mer miljöstörande produktalternativen. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
10 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
Drivkrafter och styrmedel11Summary
Food consumption has an impact on climate. The consumer’s choices, behav-
iour and attitudes are therefore of significance for how great the impact is on the environmental quality objective, Reduced Climate Impact. The aim of the report is to provide the basis for a discussion on potential instruments that can reduce the impact on the climate from meat consumption. Results from studies on climate impact, control measures, behavioural research, attitude surveys, consumption data etc. constitute the basis for the report. Conflicts with other environmental quality objectives are also addressed.
Substantial emissions from consumption. In the industrialised world we should 
come down to 2 tonnes of CO
2 equivalents per person per year for our total 
consumption of goods and services by 2050. From a consumption perspective, Sweden emits 10 tonnes of carbon dioxide equivalents per person, 8 tonnes of which comprise private consumption. The five largest individual activities, which give rise to approximately half of the Swedish emissions, are how much and in which car we drive, how we heat our homes, our use of electricity in our homes, how much and which meat we eat, and how far and how often we fly. 
A significant proportion of the emissions from food derive from meat con-
sumption. Calculations show that on its own, the food we currently eat is the cause of approx. 2 tonnes per person per year. Meat is the food group that accounts for the greatest proportion of emissions in relation to food-related climate impact, with around 0.7 tonnes CO
2 equivalents per person per year 
(2005). If emissions on account of changed land use, such as clearing of rain forests to make way for grazing and cultivation of fodder, are included in food production, emissions might be considerably greater. In 2005 emissions from Sweden’s meat consumption amounted to 6.3 million tonnes of CO
2 equiva-
lents, which corresponds to driving more than 30 billion kilometres in average petrol-driven cars. Vegetable foods generally have considerably less impact on the climate than meat.
Increases in consumption have led to increased emissions. The total annual 
consumption of meat from pigs, cattle and chickens in Sweden increased by more than 50% during the period 1990-2005. Converted to an annual figure per person, this is an increase of 24 kg for these types of meat. The consump-tion increase is estimated to have entailed an increase in emissions of 2.3 mil-lion tonnes of CO
2 equivalents during the period. The increase in consumption 
comprises imported goods. The increase in emissions has consequently not been visible in the national emissions statistics as it does not include emissions that arise due to imports. 
Changing domestic production and making it more efficient. Greater efficiency 
and fewer animals have reduced emissions by 1.2 million tonnes of CO
2 equiv- NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
12alents within Swedish agricultural production during the period 1990–2005. 
This reduction does not compensate for emissions from the increasing con-sumption during the same period. Further advantages of reduced meat consumption. Besides reduced climate impact, a certain reduction in Swedish meat consumption would also benefit 
public health and provide improved conditions for the global food supply. 
Globally, approx. 70% of agricultural land is currently used to produce fodder for our animals. Most nutrients that we obtain from meat are also available from vegetable foods. 
Potential on the consumption side. The potential to reduce climate impact 
from meat is greater through reduced consumption than via changes in Swedish meat production. An advantage of using national control instruments in relation to consumption is also that they are placed on both Swedish and imported meat, while instruments relating to domestic meat production can be ineffective from a climate perspective if our consumption of meat remains 
unchanged at a high or increasing level. At present Swedish meat generally has 
less impact on the climate than imported meat, even though there are substan-tial variations. Meat consumption is considered to be the most price-sensi-tive food group. A considerable proportion of the meat we eat is currently imported, which probably provides access to meat at a lower price.
Conflict with other environmental objectives. To ensure that we are able 
to meet Swedish environmental objectives such as A Varied Agricultural Landscape and A Rich Diversity of Plant and Animal Life, we need to pre-
serve our maintained pasture land. A domestic meat production that enables the maintenance of grazing land is compatible with a considerably reduced 
meat consumption, as Swedish meat only comprises a part of our meat con-
sumption and only a part of Swedish meat production contributes to main-tained pasture. Our consumption of meat from pigs and chickens that cannot be used in environmentally beneficial grazing is almost twice as big as our consumption of beef and lamb. It can be cost-effective to have a coordinated response to different environmental problems. As different kinds of animals 
have different environmental advantages and disadvantages, from a broad 
environmental perspective meat consumption should therefore be reduced in general, rather than solely through reduced consumption of beef. A new study reveals that some forms of production using grazing would enable increased carbon sequestration in pastureland, natural grassland and in trees in pas-tures, in some cases it would entirely or partially compensate for emissions of 
greenhouse gases.
Positive attitudes but inadequate preconditions. Half the Swedish popula-
tion regard reduced meat consumption as a positive thing. However, achiev-ing conscious behavioural changes in selecting food can often be difficult  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
13and time consuming. Especially if there is a reliance solely on informational 
instruments, without the necessary preconditions being in place in the form of availability and price. Complications include so-called ”choice overload” and difficulties for consumers to weigh collective utilities such as climate impact in their decisions. 
Rational choices? A pervasive finding within the research is that there should 
not be an expectation in environmental policy that consumers make rational decisions. A unanimous experience is also that it is unrealistic to expect people to ”do the right thing” unless the right preconditions are in place. 
Right range of products and ”green” price make it easier. Improved incentives 
and clear signals are needed to make it easier for consumers to select climate smart meal options. A large number of our meals are eaten outside the home. Establishing green markets with a varied and properly exposed range of res-taurant meals and ready-made dishes with a larger proportion of vegetable food – which sends a distinct price signal – can therefore be important for cli-mate adaptation. ”Demitarian options” is a new term that can be used in meal 
communication alongside ”vegetarianism”. Demitarian options are meals 
with half the amount of meat or fish compared with today’s proportions. The new recipes and food ideas can influence home cooking through the media, shops etc.
Measures to stimulate reduced meat consumption are currently almost entirely 
absent, both in Sweden and in other countries. However, there is support within agricultural production that indirectly counteracts the climate objective, even though this is not its aim. Sweden can work within the EU to change sup-port that has the indirect effect of increasing emissions that have an impact on climate. It is important that changing the support does not lead to climate gas 
emissions being exported. The report discusses a number of possible means of 
control on the consumption side, for example, financial instruments such as Bonus Malus
2, differentiated VAT, selective tax, customs duties on meat that 
is worse for the climate, as well as climate/eco-labelling and other informa-tion tools. Involving various actors within purchasing, trade and education can 
also be significant in enabling the climate impact from meat consumption to 
be reduced. The report also gives examples of areas where there is a need to produce a larger knowledge base. Development of control measures to bring about reduced climate impact from meat consumption in the future can pro-
duce experiences that can also be used within other food groups that constitute 
a burden on the climate.
2  Bonus Malus: Financial instrument whereby the more environmentally compatible options within a 
group of products are subsidised by the more environmentally detrimental product options. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
14Package of policies. The research shows that to be able to influence consump-
tion requires several different kinds of measures that pull in the same direc-tion. In order to reduce the climate impact from meat consumption, it might 
be worthwhile examining a possible package of different control instruments 
that will together gradually move us towards a consumption with a higher proportion of vegetable food. 
Acceptance. The Swedish Environmental Protection Agency’s studies reveal 
that acceptance exists among Swedish consumers for changes to patterns of 
consumption that move in a climate smart direction, and for measures to 
combat climate change. Measures that it was feared would be unpopular such as introducing a smoking ban in restaurants have subsequently been appreci-ated. Similarly, measures within the area of meat might come to be viewed as something natural once they have been introduced. It is likely that measures 
to bring about a better range of climate smart meals would have a high level 
of acceptance as it provides consumers with added value. Such measures could comprise a step in giving consumers better preconditions to choose climate smart meals. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
151 Bakgrund och syfte
Regeringen skriver i miljömålspropositionen (2009/10:155)3 att miljö politiken 
ska inriktas bland annat mot att: ”Konsumtionsmönstren av varor och tjäns-
ter orsakar så små miljö- och hälsoproblem som möjligt”. Naturvårdsverket, 
i samråd med SCB och Konsumentverket, uppmanas att följa arbetet inom 
EU i syfte att skaffa bättre underlag för att kunna mäta och synliggöra global miljöpåverkan av svensk konsumtion inom ramen för det svenska miljömåls-systemet. 
Naturvårdsverkets arbete Konsumtionens klimatpåverkan (2008)
4 visade 
att fem enskilda aktiviteter tillsammans stod tillsammans för hälften av vår totala klimatpåverkan: bilåkande, flygresor, bostadsuppvärmning, elanvänd-
ning och köttkonsumtion. Vår livsmedelskonsumtion står för drygt en fjärde-
del av de klimatpåverkande utsläppen från svensk privat konsumtion, eller mer om hänsyn tas till förändrad markanvändning i samband med livsmedels-produktion. Inom området ”att äta” utgör kött den enskilda produktgrupp som har störst klimatpåverkan. Samtidigt är kött ett högvärdigt livsmedel 
och är bland annat en viktig järnkälla. En lägre köttkonsumtion skulle dock 
minska de klimatpåverkande utsläppen betydligt, vilket är orsaken till att denna rapport fokuserar på just köttkonsumtion.
Köttkonsumtion är ett område där i dag styrmedel i stort sett saknas. 
Rapportens syfte är att visa drivkrafter för förändrad klimatpåverkan och kart-
lägga och ge underlag för en diskussion kring möjliga styrmedel som skulle 
kunna bidra till att minska klimatpåverkan från den svenska kött konsumtionen. 
Syftet har inte varit att föreslå nya styrmedel och konsekvens utreda dessa fullt 
ut, utan att beskriva möjliga styrmedel som kan vara intressanta i detta samman-hang. Rapporten ska tjäna som ett kunskapsunderlag och en idébank inför 
vidare utveckling av styrmedel. 
3 Miljödepartementet (2010). Svenska miljömål – för ett effektivare miljöarbete. Regeringens proposition 
2009/10:155. http://www.regeringen.se/content/1/c6/14/24/56/dca35b38.pdf
4 Naturvårdsverket (2008). Konsumtionens klimatpåverkan . Rapport 5903. ISBN 978-91-620-5903-3.pdf. 
ISSN 0282-7298. Hämtat 101217 från: http://www.naturvardsverket.se/sv/Nedre-meny/Webbokhandeln/
ISBN/5900/978-91-620-5903-3/ NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
162 Metod
Rapporten baseras på resultat från litteraturstudier om klimatpåverkan, styr -
medel, beteendeforskning, attitydundersökningar, konsumtionsdata med mera.
2.1 Definitioner
Konsumtionsperspektiv. Med konsumtion avses slutlig användning eller för -
brukning av varor och tjänster. Utsläpp av växthusgaser i ett konsumtions-
perspektiv fördelas på den slutliga användningen oavsett var i världen eller produktionskedjan utsläppen har uppstått. De samlade utsläppen ur ett konsumtionsperspektiv för personer bosatta i Sverige avser därför: De sam-lade växthusgasutsläppen nationellt, minus export från Sverige, plus utsläpp 
från import. Konsumtionen kan sedan fördelas mellan privat och offentlig 
konsumtion. En mer detaljerad beskrivning ges i Naturvårdsverket rapport, Konsumtionens klimatpåverkan (2008).
Olika slag av köttstatistik
5. Vid jämförelse av konsumtionsdata från olika 
studier gäller det att vara observant på om data är av samma typ. I denna rap-
port refereras till s.k. totalkonsumtionsdata6 och slaktkroppsvikt, eller vara 
med ben, vilket är att jämföra med statistik från totalkonsumtion. 
Konsumtion avser inte begreppet direktkonsumtion7 i denna rapport.
Växthusgaser. Koldioxid, metan och lustgas är de växthusgaser som är sum-
merade och inkluderade när begreppet CO2-ekvivalenter (CO2e) används i 
rapporten.
Förändrad markanvändning. Exempel på förändrad markanvändning är till 
exempel när skog eller regnskog avverkas för att bereda plats åt bete och foderproduktion.
Styrmedel. Med styrmedel i denna rapport avser vi såväl ekonomiska, admi-
nistrativa som informativa styrmedel och eventuella kombinationer av dessa. 
Rapporten omfattar inte lagstiftningsförslag.
5 Se exempelvis: Jordbruksverket (2010). Statistik från Jordbruksverket. Statistikrapport 2010:3. 
Konsumtionen av livsmedel och dess näringsinnehåll. Uppgifter t.o.m. år 2008. Hämtat 101217 från:  
http://www.sjv.se/webdav/files/SJV/Amnesomraden/Statistik%2C%20fakta/Livsmedel/
Statistikrapport2010_3r/201003R.pdf
6 Totalkonsumtionen  avser åtgången av en livsmedelsråvara. Det betyder summan av dels direkt-
konsumtionen av livsmedel i råvaruform och dels de livsmedelsråvaror och halvfabrikat som livsmedels -
industrin använder till mer förädlade produkter. Tillägg görs för råvaruinnehållet i importerade livsmedel och avdrag görs för exporterade livsmedel.
7 Direktkonsumtion avser de totala leveranserna av livsmedel från producenter till enskilda hushåll och 
storhushåll. Kvantiteterna är i den form som de når konsumenten (färskt, fryst, råvaror, färdiglagat etc.). Avdrag görs för handels- och lagringssvinn. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
172.2 Avgränsningar
Andra åtgärder och styrmedel. Det finns fler åtgärder som behövs för att 
minska matens klimatpåverkan än en minskad köttkonsumtion, men de behandlas inte i denna rapport. 
”Nästa generations styrmedel”. Tidsperspektivet när det gäller de beskrivna, 
möjliga styrmedel som diskuteras i rapporten är styrmedel som utgår från dagens struktur och som teoretiskt är möjliga att implementera det närmaste decenniet.
Etiska aspekter rörande köttkonsumtion som till exempel djurskydd och djur -
hälsa är aktuella, men denna studie omfattar inte dessa.
Flera miljömål. Konsumtionen av kött har förutom miljömålet Begränsad 
klimat påverkan även påverkan på andra miljömål, till exempel miljömålen 
Ingen Övergödning, Giftfri miljö, Ett rikt odlingslandskap och Ett rikt växt- 
och djurliv. Denna påverkan sker även i andra länder som vi importerar vår 
mat från, varav en del utvecklingsländer. I denna studie används ett något bre-dare perspektiv i stället för att enbart beakta klimatpåverkan diskuteras även 
påverkan kopplat till Ett rikt odlingslandskap och Ett rikt växt- och djurliv.
Privat konsumtion. Rapporten begränsar sig i huvudsak till privat konsum-
tion, dvs. enskilda personers köttkonsumtion i hemmet eller måltider som intas på restaurang och motsvarande. Rapporten beskriver även några styr -
medel för offentlig konsumtion.
Svinn. Klimatpåverkan från livsmedelsavfall som kastas men som skulle kunna 
konsumerat om de hanterats rätt tas inte upp i denna rapport och därmed inte heller styrmedel som kan minska svinnet.
Rapporten gör inte anspråk på att ge en fullständig kartläggning av möjliga 
styrmedel för minskad klimatpåverkan från köttkonsumtion. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
183 Varför undersöka styrmedel för 
minskad köttkonsumtion?
3.1 Minst 2 ton CO2-ekvivalenter per person 
varje år från mat
Om utrymmet för utsläpp av växthusgaser fördelas per person bedöms att 
Sverige till år 2050 behöver komma ner till under 2 ton CO2-ekvivalenter per 
person och år för vår totala produktion och konsumtion av mat, resor, boende med mera. I Naturvårdsverkets studie Konsumtionens klimatpåverkan (2008)
8 
beräknades utsläppen ur ett konsumtionsperspektiv uppgå till totalt cirka 10 ton koldioxidekvivalenter per person i Sverige. Av detta utgör den privata 
konsumtionen 8 ton. Maten beräknades stå för drygt 2 ton CO
2-ekvivalenter 
av vår privata konsumtion per person och år. Se figur 1. Kött är den 
livsmedels grupp som står för störst andel av den livsmedelsrelaterade klimat-
påverkan. Dagens svenska animaliekonsumtion är ur ett sådant perspektiv inte hållbar. Beräkningarna av matkonsumtionens klimatpåverkan inkluderar 
inte utsläpp från avskogning/förändrad markanvändning
9.
 
Figur 1. Utsläppen av växthusgaser från den privata konsumtionen uppdelad på aktiviteterna äta, 
bo, resa och shoppa. Köttet är den enskilt högsta posten i aktiviteten Att äta. Att äta motsvarar 2 av 8 ton per person och år eller drygt 25 % av den privata konsumtionen, som 2003 stod för knappt 80 Mton koldioxidekvivalenter av den totala konsumtionen i Sverige på 95 Mton koldioxid-ekvivalenter. Naturvårdsverket rapport 5903 (2008).
8 Naturvårdsverket (2008). Konsumtionens klimatpåverkan. Rapport 5903. ISBN 978-91-620-5903-3.
pdf. ISSN 0282-7298. Hämtat 101217 från: http://www.naturvardsverket.se/sv/Nedre-meny/Webbokhan-
deln/ISBN/5900/978-91-620-5903-3/
9 Produktion av livsmedel innebär ibland att tidigare bevuxen mark plöjs (”förändrad markanvändning”) 
varvid en del av det i marken bundna kolet kommer upp i atmosfären som klimatgaser. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
Drivkrafter och styrmedel19I en engelsk studie har man försökt inkludera påverkan från förändrad mark­
användning, vilket ökade utsläppen med 66
 
%10, motsvarande en ökning från 
2,5
 
till 4,2
 
ton per person och år från brittisk livsmedelskonsumtion. I rappor ­
ten Environmental Pressures from European Consumption and Production11 
(2009) från European Topic Centre on SCP har man beräknat klimatpåverkan från mat och dryck till 2
 
ton per person och år (exklusive påverkan från föränd­
rad markanvändning). I rapporten betonas också att sektorn ”Äta” är ett av de tre konsumtionsområden som tillsammans med sektorerna ”Bo” och ”Resa” bör prioriteras i arbetet med hållbar konsumtion och produktion (HKP) , natio­nellt och inom EU. 
3.2 Ö kad köttkonsumtion ökar utsläppen
Den totala årliga köttkonsumtionen av gris, nöt och kyckling i Sverige ökade med mer än 50
 
% under perioden 1990–2005 sett nationellt. Denna konsumtions­
ökning beräknas ha medfört en utsläppsökning på 2,3
 
miljoner ton CO2­
ekvivalenter för den angivna perioden12. Omräknat till köttkonsumtion per 
person för dessa tre köttslag, är det en ökning med 24
 
kg till totalt 77–7813 
kg per person och år 2005, se figur
 
2 nedan, eftersom befolkningen ökat 
under perioden ger det något lägre ökning, 45
 
%, per person. Figuren inklu­
derar dock även annat kött och inälvor. För de tre köttslagen har utsläppen av klimatgaser per person ökat med 51
 
%. Konsumtionsökningen utgörs av 
importerade varor. Utsläppsökningen har därför inte varit synlig i den natio­nella utsläppsstatistiken eftersom denna inte omfattar utsläpp som uppstår på grund av import. 
10 Audsley, E., Brander, M., Chatterton, J., Murphy-Bokern, D., Webster, C., and Williams, A. (2009). 
How low can we go? An assessment of greenhouse gas emissions from the UK food system and the 
scope to reduce them by 2050 . FCRN-WWF-UK. Hämtat 101217 från: http://assets.wwf.org.uk/down-
loads/how_low_report_1.pdf.  Siffran 66 %  finns inte med i rapporten,  men har bekräftats  av författaren  
Adrian Williams.
11 Moll, Stephan och Watson, David (2009). Environmental Pressures from European Consumption and 
Production . Copenhagen. European 
Topic Centre on Sustainable Consumption and Production. ETC/
SCP working paper 1/2009. Hämtat 101217 från: http://scp.eionet.europa.eu/publications/working%20paper%20namea2009/wp/working%20paper%20namea2009
12 Cederberg C et  al. (2009). Greenhouse gas emissions from Swedish consumption of meat, milk 
and eggs 1990 and 2005. Institutet
 
för
 
Livsmedel
 
och
 
Bioteknik
 AB
 
(SIK).
 
SIK
 
Report
 
No
 
794
 
(2009).
 
ISBN
 
978-91-7290-285-5. Hämtat 101217 från: http://www.sik.se/archive/pdf-filer-katalog/SR794.pdf
13 Om underlagsdata  från dansk statistik används  för svensk kycklingkonsumtion  ökar konsumtionen  
med
 
1 kg
 
från
 
77 till
 
totalt
 
78 kg
 
år
 
2005
 
för
 
de
 
angivna
 
köttslagen,
 
se
 
underlag
 
i
 
SIK
 
Report
 
793) NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
200102030405060708090
1965 1970 1975 1980 1985 19901 995 2000 2005Kg
Gris Nöt och kalv Fjäderfä Summa kött
Figur 2. Svensk totalkonsumtion av gris, nöt och fjäderfä, samt summa kött inklusive annat kött, 
kg per person och år 1965–2008 SJV (2010)14.
En FAO-rapport från 200915 visar att Sverige 1995–2005 hade en hög pro-
centuell årlig ökning i köttkonsumtion jämfört med andra länder i Europa. 
Den svenska konsumtionen låg 2005 med europeiska mått mätt på en medel-
hög nivå (77 kg per person och år), där extremerna utgjordes av Turkiet 
(21 kg) och Luxemburg (142 kg). Den danska konsumtionen (101 kg) var högst i Norden, se tabell 1. Kina har ökat sin köttkonsumtion starkt och hade 2005 kommit upp i 60 kg, medan Indien låg på blygsamma 5 kg. En av fak-torerna som anges till den svenska ökningen i köttkonsumtion är att kött har blivit förhållandevis billigare och att konsumenter är känsliga för prisföränd-
ringar på köttvaror
16. Utvecklingen har gått mot större andel importkött från 
länder med lägre miljö- och djurskyddskrav och billigare kött. 
14 Jordbruksverket (2010). Konsumtionen av livsmedel och dess näringsinnehåll . Statistikrapport 
2010:3. Diagram 4. I ”Summa kött” ingår utöver gris, nöt och fjäderfä, även annat kött som vilt, får och 
ren samt inälvor. Uppgifter t.o.m. år 2008. Hämtat 101217 från: http://www.sjv.se/webdav/files/SJV/Amnesomraden/Statistik%2C%20fakta/Livsmedel/Statistikrapport2010_3r/201003R.pdf
15 FAO (2009). The state of Food and Agriculture 2009. Livestock in the balance. Rom. ISSN 0081-4539. 
Hämtat 101217 från: http://www.fao.org/publications/sofa/en/ . Siffrorna motsvarar troligen närmast det 
svenska begreppet ”totalkonsumtionsdata”, och inkluderar inte vilt.
16 Lööv, Helena och Widell, Lars M (2009). Konsumtionsförändringar vid ändrade matpriser och inkom -
ster. Elasticitetsberäkningar för perioden 1960–2006 . Jönköping. Jordbruksverkets rapport 2009:8. 
ISSN 1102-3007. Hämtat 101217 från: http://www2.jordbruksverket.se/webdav/files/SJV/trycksaker/Pdf_rapporter/ra09_8.pdf NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
21Tabell 1. Köttkonsumtion i några länder år 2005, baserat på FAO (2009).
kg/person och år
Indien 5
Turkiet 21
Kina 60
Sverige 77
Danmark 101
Luxemburg 142
På grund av olika beräkningsmetoder är det vanskligt att jämföra olika typer 
av livsmedelsstatistik, se kapitel 2.1. FAO-rapporten anger för Sverige 77 kg 
per person för 2005, vilket motsvarar svenska konsumtionsdata för summan av 
gris, nöt och kyckling. I svenska totalkonsumtionsdata för kött, där även annat kött som vilt, får och ren samt inälvor ingår, uppgick samma år till 82 kg
17. 
Totalkonsumtionsdata hade till 2007 ökat ytterligare något till 83 kg.
3.3 Byta riktning?
De näringsämnen som vi får från kött kan vi också få från växtriket, till exempel mineraler och protein, se bilaga 3. En lägre andel kött och en högre andel vege-
tabilier kan påtagligt minska den totala klimatpåverkan från svensk konsumtion. 
En sådan minskad köttkonsumtion kan ske på olika sätt, exempelvis genom att vegetabilier får större plats på tallriken och/eller genom en större andel vegetariska måltider. Många av våra måltider äts utanför hemmet. Om man önskar en sådan 
förändring behövs därför även incitament för ett utvecklat utbud av klimatsmarta 
måltider utanför hemmet till attraktiva priser och stödjande märkning/information. 
Fler beräkningar skulle behöva göras över klimat- och miljöpåverkan från 
olika koster med olika stor andel kött. Vi vet att potentialen för minskade utsläpp 
genom minskad köttkonsumtion är stor, men vi vet inte hur stor.
3.4 Synergier och målkonflikter
En minskad köttkonsumtion skulle ha positiv påverkan även på vissa andra sam-
hällsmål. Livsmedelsverket förordar en minskad köttkonsumtion med hänvisning 
till hälsoskäl. Livsmedelsverket beräknar att det inte finns behov av att ur närings-
synpunkt äta den mängd kött vi äter i dag. Livsmedelsverkets rapport Svenska 
näringsrekommendationerna översatta till livsmedel publicerades 2003, det vill 
säga innan klimatfrågan kommit lika mycket i fokus som i dag. Redan då angav 
Livsmedelsverket att en 25–30 % lägre köttkonsumtion (100 gram benfri råvara rent kött och 40 gram charkvaror per dag)
18 än dagens konsumtion skulle vara till-
17 Jordbruksverkets databas,  Totalkonsumtionen. Hämtat 110118 från: http://statistik.sjv.se/Dialog/varval.asp?
ma=TK06&ti=Totalkonsumtionen+av+vissa+varor&path=../Database/Jordbruksverket/Konsumtion%20av%20
livsmedel%20 %28ej%20officiell%20statistik%29/&lang=2
18 Livsmedelsverket (2003). Svenska näringsrekommendationerna översatta till livsmedel. Livsmedelsverkets 
rapport nr 1/2003. Hämtat 110121 från: http://www.slv.se/upload/dokument/rapporter/mat_naring/RapportSNO.pdf NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
22räckligt ur näringssynpunkt. World Cancer Research Fund (WCRF) har i en 
omfattande rapport 2007 formulerat råd om hur man kan minska cancer -
risken19. WCRF rekommenderade bland annat att konsumtionen av rött kött 
(nöt, lamm, get och gris, exklusive fågel) inte bör överstiga 500 g tillagat kött 
per vecka, vilket motsvarar 750 g rått kött dvs. drygt 100 g per dag. De angav 
även att charkuterivaror bör begränsas/undvikas.
Ur perspektivet global livsmedelsförsörjning ses nuvarande och kommande 
beräknad köttkonsumtion inte som en hållbar utveckling. Areal och vatten-
tillgångar kommer framöver vara knappa resurser då jorden ska producera 
tillräckligt med mat för sin ökande befolkning samtidigt som vi kommer ha en ökad efterfrågan på bioenergi. Till detta kan läggas en trolig minskad produk-tionskapacitet på grund av klimatpåverkan och vattenbrist
20. En stor del (ca 
70 procent) av den globala jordbruksarealen, vilket inkluderar både betesmark 
och åkermark, används i dag till foderproduktion21. Arealbehov och vatten-
förbrukning är många gånger större för köttproduktion än för vegetabilie-produktion, och en minskad köttkonsumtion (i högkonsumerande länder) är 
därför en enkel och effektiv åtgärd för att öka förutsättningarna att globalt producera tillräckligt med näring i framtiden
22. För närvarande pågår dock en 
motsatt process där köttkonsumtionen stiger i många länder, vilket diskuteras i 
olika internationella forum, exempelvis FAO. 
Målkonflikter med andra miljömål skulle kunna uppkomma om den 
svenska betesproduktionen skulle minskas. En minskad köttkonsumtion bör 
ske med hänsyn till andra miljömål, se kapitel 4.4. 
Ansvaret för en hållbar livsmedelskonsumtion kan inte enbart skjutas över 
till konsumenten, och rekommendationer är troligen inte tillräckligt för att kunna minska klimatpåverkan från köttkonsumtion
23. Om man vill minska 
köttkonsumtionen och åstadkomma en hållbar livsmedelskonsumtion finns 
det ett behov av att utveckla effektiva åtgärder och styrmedel24.
19 World Cancer Research Fund/American Institute of Cancer (2007). Food, Nutrition, Physical Activity 
and the Prevention of Cancer: a Global Perspective. WCRF/AICR Expert Report 2007. Hämtat 20110929  
från: http://www.dietandcancerreport.org/
20 Berntell, Anders. Stockholm International Water Institute, SIWI (2010). Vatten i Världen – och kopp -
lingen till svensk konsumtion . Föredrag vid Miljömålsrådets seminarium Svensk konsumtions påver -
kan på miljön i andra länder , 15 juni 2010 i Stockholm. Hämtat 110131 från: http://www.miljomal.se/
Global/20_aktuellt/kalendarium/2010-06-15-anders-berntell.pdf
21 Steinfeld, Henning et al. (2006 ). Livestock’s long shadow . Rom. FAO. ISBN 987-92-105571-7.  
Hämtat 101217 från: http://www.fao.org/docrep/010/a0701e/a0701e00.HTM
22 Wirsenius, Stefan et al. (2010). How much land is needed for global food production under scenarios of 
dietary changes and livestock productivity increases in 2030? Agricultural Systems 103:621-638. ISBN/ISSN 
0308-521X. Hämtat 110131 från: http://www.sciencedirect.com/science?_ob=ArticleURL&_udi=B6T3W-
50SJMH4-1&_user=10&_coverDate=11 %2F30 %2F2010&_rdoc=1&_fmt=high&_orig=search&_origin=search&_sort=d&_docanchor=&view=c&_searchStrId=1625193995&_rerunOrigin=google&_acct=C000050221&_version=1&_urlVersion=0&_userid=10&md5=9a1b25a9d2f03edff9abc7778df1a07b&searchtype=a
23 Risku-Norja, Helmi et al. (2009). Dietary choices and greenhouse gas emissions – assessment of impact 
of vegetarian and organic options at national scale. Progress in Industrial Ecology, An International Journal 2009 – Vol. 6, No 4 pp. 340–354. Hämtat 101217 från: http://www.inderscience.com/offer.php?id=32323
24 Wirsenius, Stefan et al. (2010). Greenhouse gas taxes on animal food products: Rationale, tax 
scheme and climate mitigation effects.  Climatic Change,  DOI 10.1007/s10584-010-9971-x . Hämtat 
110131 från: http://www.springerlink.com/content/d060772802887482/ NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
234 Klimat- och miljöpåverkan från 
kött 
Köttproduktion kan ge såväl positiva som negativa miljöeffekter.
Fördjupande fakta om klimat- och miljöpåverkan finns i bilaga 1.
4.1 Negativ klimat- och miljöpåverkan från kött
Många rapporter diskuterar den klimat- och miljöpåverkan som vår kött-konsumtion medför. År 2006 visade en FAO-rapport att 18 % av de  globala 
växthusgasutsläppen orsakas av djurhållning
25. I en rapport från European 
Environment Agency 201026 konstaterar man att konsumtionen av kött och 
mejeriprodukter står för en stor del av vår totala miljöpåverkan. I Natur -
vårdsverkets rapport Import av kött – export av miljöpåverkan27  belyses 
att de svenska miljömålen kan påverkas både negativt och positivt om mat-produktionen flyttar till andra länder. De former av miljöpåverkan som behandlas i denna rapport är negativ påverkan i form av klimatpåverkan samt positiv miljöpåverkan via framför allt naturbete.
0,7 ton CO
2-ekvivalenter per person och år från vår köttkonsumtion  
En studie från Institutet för Livsmedel och Bioteknik (SIK) 2009 visar att vår 
konsumtion av kött, mejeriprodukter och ägg under år 2005 gav upphov till 
1,1 ton koldioxidekvivalenter per person, varav 0,7 ton från kött28. Utsläppen 
från Sveriges totala köttkonsumtion uppgick 2005 till 6,3 miljoner ton CO2-
ekvivalenter, vilket motsvarar mer än 3 miljarder mil genomsnittlig bensin-
bilskörning29. Beräkningarna i rapporten utgår från metodik utvecklad för 
livscykelanalyser. Metodiken tar dock normalt inte hänsyn till koldioxid-emissioner orsakade av förändrad markanvändning, till exempel avverkning 
av regnskog för ny betesmark till köttdjur och ny odlingsmark för foder -
soja. En allmänt vedertagen metod för beräkningar av koldioxidemissio-
ner från förändrad markanvändning saknas ännu. Dock har en vetenskaplig artikel publicerats nyligen som beräknar utsläppen av koldioxidemissioner 
25 Steinfeld, Henning et al. (2006 ). Livestock’s long shadow . Rom. FAO. ISBN 987-92-105571-7. Hämtat 
101217 från: http://www.fao.org/docrep/010/a0701e/a0701e00.HTM
26 European Environment Agency (2010 ). The European Environment. State and Outlook 2010. 
Consumption and the Environment.  Köpenhamn. ISBN 978-92-9213-154-8. Hämtat 101217 från:  
http://www.eea.europa.eu/soer/europe/consumption-and-environment
27 Naturvårdsverket (2007) Import av kött – export av miljöpåverkan . Rapport 5671.ISBN 91-620-5671-9. 
http://www.naturvardsverket.se/sv/Nedre-meny/Webbokhandeln/ISBN/5600/91-620-5671-9/
28 Cederberg C et al. (2009). Greenhouse gas emissions from Swedish consumption of meat, milk and 
eggs 1990 and 2005. Institutet för Livsmedel och Bioteknik AB (SIK). SIK Report No 794 (2009). ISBN 
978-91-7290-285-5. Hämtat 101217 från: http://www.sik.se/archive/pdf-filer-katalog/SR794.pdf  
29 2 kg CO2 per mil, Källa: Andersson, Per, Klimatavdelningen, Naturvårdsverket. Mailväxling 101222. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
24från avskogning utslaget per kg producerat brasilianskt kött30, se avsnitt 4.4. 
Resultatet visar att förändrad markanvändning ger en betydande ökning av 
växthusgasutsläppen och att klimatpåverkan från detta kött därmed är större 
än vad man hittills känt till.  
Efterfrågan på brasilianskt kött och soja från Sverige och andra länder 
medför inte enbart ökade koldioxidutsläpp utan utgör även ett hot mot regn-
skogen. Detta uppmärksammades bland annat i en rapport från Swedwatch i mars 2010
31.
Olika beräkningar av hur mycket växthusgaser olika köttslag alstrar har 
gjorts med olika avgränsningar etc, vilket innebär att resultaten från olika 
studier inte är fullt jämförbara. Men det finns ett tydligt mönster bland dessa 
beräkningar att nötkött ger omfattande klimatpåverkan (med stor variation mellan olika uppfödningsformer), medan griskött ger mindre utsläpp och kyckling oftast ännu mindre. 
I SIK:s studie har utsläpp av växthusgaser från vår konsumtion av olika 
köttslag beräknats, se tabell 2. Klimatpåverkan från olika sorters kött varierar där stort: 2–29 kg CO
2-ekvivalenter per kg slaktkroppsvikt. Beräkningarna tar 
inte hänsyn till koldioxidemissioner orsakade av förändrad markanvändning. 
Tabell 2. Utsläpp av växthusgaser (2005) räknat som kg CO2e per kg slaktkroppsvikt* av olika köttslag 
fram till butik. Tabellen baseras på data i en studie från SIK (2009)32.
klimatpåverkan Nöt 
kg co2e /kggris kg co
2e /kgkyckling kg co
2e /kg
Svenskt
Importerat20 20,5 EU**
28,7 Brasilianskt 3,5 
3,8 2,2 2,9 
* Vara med ben.
** Utsläpp från nötkött importerat från EU kan vara högre än angivna medelvärde om huvuddelen 
av köttet kommer från ko-kalvsystem och inte från kött som har sin bas i mjölkko-systemet.
Köttets klimatpåverkan kan jämföras med klimatpåverkan från kokta balj-
växter (bönor m.m.) som ligger i ett betydligt lägre spann33: 0,2–1,4 kg CO2-
ekvivalenter per FU34. Klimatpåverkan från kött (slaktkroppsvikt) är alltså 
i genomsnitt i storleksordningen 10 gånger större än klimatpåverkan från 
30 Cederberg Christel et al. (2011). Including Carbon Emissions from Deforestation in the Carbon 
Footprint of Brazilian Beef . Environmental Science & Technology 45:1773–1779
31 Bartholdson, Örjan et al. (2010), Mer kött och soja – mindre regnskog . Swedwatch rapport #34. 
Hämtat 101217 från: http://www.swedwatch.org/sites/www.swedwatch.org/files/rap-swedwatch-soja.pdf
32 Cederberg C et al. (2009). Greenhouse gas emissions from Swedish consumption of meat, milk 
and eggs 1990 and 2005. Institutet för Livsmedel och Bioteknik AB (SIK). SIK Report No 794 (2009). 
ISBN 978-91-7290-285-5. Hämtat 101217 från: http://www.sik.se/archive/pdf-filer-katalog/SR794.pdf
33 Lagerberg Fogelberg, Charlotte (2008 ). På väg mot miljöanpassade kostråd . Vetenskapligt underlag 
inför miljökonsekvensanalysen av Livsmedelsverkets kostråd.
Uppsala. Livsmedelsverket. SLV rapport 2008/9. Hämtat 20110929 från: http://www.slv.se/upload/doku -
ment/rapporter/mat_miljo/2008_livsmedelsverket_9_miljoanpassade_kostrad.pdf  
34 FU=funktionell enhet som var 0,9–1 kg kokta baljväxter NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
25baljväxter, med ett intervall ca 1,6–144 gånger större. Klimatpåverkan per kg 
benfritt kött är ännu högre. Om man även tar hänsyn till koldioxidemissio-ner orsakade av avverkning av regnskog för produktion av kött och soja till kyckling, grisar och nötkreatur, blir utsläppsskillnaderna mellan kött och balj-växter ännu större. Väljer man andra vegetabilier än baljväxter som ersättning 
för kött kan klimatvinsterna bli mindre än med baljväxter. Andra mått än 
klimatpåverkan per kg kött kan vara relevanta att studera, exempelvis klimat-påverkan per gram protein eller järn. Ett mått som diskuterats är ett index för ”Näringstäthet per klimatpåverkan”
35 36. Baljväxter är järnrika, men järnet 
är inte lika tillgängligt som i kött, och järn är ett näringsämne som delar av befolkningen har ett relativt lågt intag av, se bilaga 3. Ostproduktion alstrar 
mer växthusgaser än produktion av griskött, se bilaga 2.
4.2 Förändring och effektivisering av inhemsk 
produktion minskar utsläppen
Under samma tidperiod 1990–2005 som svensk köttkonsumtion och utsläp-
pen från dessa ökade, har betydande utsläppsminskningar åstadkommits inom svenskt jordbruksproduktion. Minskningen med 1,2 miljoner ton 
CO
2-ekvivalenter har till två tredjedelar skett genom effektivisering och till 
en tredjedel genom minskat djurantal. Utsläppsminskningen i produktionen 
kompenserar inte utsläppen från den ökande konsumtionen mer än till hälf-
ten37. De ökade utsläppen av växthusgaser från den ökade konsumtionen av 
importerat kött intecknar därmed även den reduktion som Jordbruksverket 
i sitt handlingsprogram beräknar kunna ske genom ökad biogasproduktion 
och utbyte av fossila bränslen i jordbruket och vissa andra åtgärder38 behövs 
utöver tidigare minskning. Detta visar svårigheterna med att enbart rikta 
åtgärder och styrmedel mot produktionen.
35 Smedman, A., Lindmark-Månsson, H., Drewnowski, A., Modin-Edman, A-K. (2010) Nutrient density of 
beverages in relation to climate impact, Food & Nutrition Research 54: 5170.Hämtat från:  
http://www.foodandnutritionresearch.net/index.php/fnr/article/view/5170/5884
36 Nutrient Density to Climate Impact index (NDCI index). Se exempelvis: Scarborough, Peter och 
Rayner, Mike (2010). Letter to the Editor. Food & Nutrition Research 2010. FNR Vol 54: 5681 (2010) 
incl Supplements. Hämtat 101217 från:  
http://www.foodandnutritionresearch.net/index.php/fnr/article/view/5681/6341
37 Cederberg, Christel et al. (2009). Greenhouse gas emissions from Swedish production of meat, milk 
and eggs 1990 and 2005. Institutet för Livsmedel och Bioteknik AB (SIK). SIK Report No 793 (2009). 
ISBN 978-91-7290-284-8. Hämtat 101217 från: http://www.sik.se/archive/pdf-filer-katalog/SR793.pdf
38 Jordbruksverket (2010). Minskade växtnäringsförluster och växthusgasutsläpp till 2016 – förslag till 
handlingsprogram för jordbruket . Jordbruksverket rapport 2010:10. Hämtat 101217 från: http://www2.
jordbruksverket.se/webdav/files/SJV/trycksaker/Pdf_rapporter/ra10_10.pdf NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
264.3 Positiv miljöpåverkan från kött
Miljöpåverkan från köttproduktion varierar beroende på djurslag, uppfödnings-
form, foderval och produktivitet39. 
Unikt för idisslande betesdjur som nöt och lamm är att de gör näringen i 
betet tillgängligt för oss människor. Samtidigt som idisslare ger stora utsläpp 
av växthusgaser så bidrar svensk produktion av nöt och lamm till att hålla 
våra betesmarker hävdade och till att behålla artrikedomen (miljömålen Ett rikt odlingslandskap och Ett rikt växt- och djurliv). Det är angeläget att den svenska nötproduktionen sker med hög andel naturbete.
4.4 Lägre klimatpåverkan om betes  produktion 
kan kompensera med kolinlagring
En svensk studie baserad på svenska och europeiska data visar på att vissa 
produktionsformer med betesdrift skulle kunna öka inlagring av kol i betes-
vallar, naturbetesmarker och betesmarksträd tills markerna nått en ny jäm-
vikt i kolbalansen40. På längre sikt skulle marken kunna producera ved som 
ersätter fossila bränslen. Kolinlagring och produktion av ved skulle kunna delvis eller helt kompensera växthusgasutsläppen från betande djur i de fallen. 
Se figur 3 nedan. De marker som den svenska studien bedömer kan använ-
das för lövskogsproduktion i kombination med bete är i första hand kultur -
betesmarker och marginell åkermark som omvandlats till betesmark. Fler träd i betesmarkerna skulle samtidigt medföra att det inte behövs lika stort antal betesdjur för att hålla markerna öppna, eftersom betesproduktionen minskar. Detta är en fördel i områden med brist på betesdjur. Det är en stor risk för till-
tagande brist på betesdjur på grund av att det är svårt att erhålla marknads-
mässig arbetsersättning i betesbaserad köttproduktion. När nyinvestering i byggnader krävs för betesdjurens övervintring är lönsamhetsproblemen sär -
skilt stora. 
Villkoren för gårdsstöd och miljöersättningar till betesmarker innehåller 
dock begränsningar i hur många träd markerna får innehålla, högst 60 träd per hektar för mark med gårdsstöd och högst 100 träd per hektar för mark med miljöersättning med särskilda värden. Villkoren försämrar därför möjlig-heterna att minska den betesbaserade köttproduktionens klimatpåverkan. 
I figur 3 antas att hälften av betet är på mark med träd som växer 2 m
3 per 
ha och år. Om allt bete vore på trädbevuxen mark istället för enbart hälften 
av betet som i figur 3 nedan skulle det räcka att träden växer 1 m3 per ha och 
år. Denna tillväxt klaras med färre än 60 träd om de avverkas när tillväxten börjar avta och då ersätts av nya plantor. 
39 Jordbruksverket (2011). Den svenska kött- och mjölkproduktionens inverkan på biologisk mångfald 
och klimat – skillnader mellan betesbaserade och kraftfoderbaserade system. Rapport 2011:21. 
40 Jordbruksverket (2011). Den svenska kött- och mjölkproduktionens inverkan på biologisk mångfald 
och klimat – skillnader mellan betesbaserade och kraftfoderbaserade system. Rapport 2011:21 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
27-50510152025
Stut av mjölkras Dikobaserad 
produktionLammproduktio nKg CO2-ekv /kg köttUtan C-inlagrin g
C-inlagring i vall
C-inlagring i vall oc h
betesmark
betesmark med träd
Figur 3. Beräknade nettoutsläpp av växthusgaser per kg kött utan och med kolinlagring i vall, 
betes mark och lövträd i betesmarken, tills markerna nått en ny jämvikt i kolbalansen. Nettoutsläpp 
avser summa utsläpp av växthusgaser från foderodling, foderomsättning och gödsel i köttproduktionen minus kolinlagring i mark och växande träd omräknad till koldioxid, SJV (2011).
Anm. Stuten som föds upp i 25 månader är född av en mjölkko och genom ekonomisk allokering 
belastar 2 % av hennes klimatpåverkan stuten. Den dikobaserade produktionen innefattar kor 
samt kvigor och tjurar som slaktas vid 22 månader respektive 15 månader. Lammproduktionen 
innefattar tackor och lamm som slaktas på hösten vid 5 månaders ålder. Det antas att hälften av betet sker på mark med träd och hälften på mark utan träd. Träden antas växa 2 kubikmeter 
per ha och år vilket är cirka en fjärdedel av tillväxten i lövträdsbestånd vid specialiserad virkes-
produktion. Figuren baseras på data i Jordbruksverkets rapport 2011:21.
4.5 Klimatpåverkan från import och förändrad 
markanvändning
Klimat- och miljöpåverkan från köttproduktion påverkas av flera faktorer, 
som uppfödningsform, foderval och produktivitet. En studie av Cederberg från 2009 visar att nötkött från Brasilien gav 28 kg koldioxidekvivalenter/kg 
nötkött m ben, dvs. 30–40 % högre utsläpp av växthusgaser i primärproduk-
tionen jämfört med europeisk produktion
41 (exklusive påverkan av föränd-
rad markanvändning). Det högre utsläppet från de brasilianska nötkreaturen beror framför allt på hög slaktålder och långa kalvningsintervaller och på att 
köttet oftast produceras i rena köttproduktionssystem. För kött som kommer 
från mjölkkor och deras kalvar fördelas miljöbelastningen på både mjölken och korna. Ungefär 65 % av det svenska nötköttet är kött från mjölkkoraser, dvs. är en biprodukt till vår mejeriproduktion (mjölk, ost mm)
42.
Klimatpåverkan från olika uppfödningsformer beror också på om hänsyn 
tas till effekter från avskogning för djurhållning och produktion av fodersoja. 
41 Cederberg C et al. (2009). Greenhouse gas emissions from swedish consumption of meat, milk and 
42 Cederberg, Christel et al. (2009). Greenhouse gas emissions from Swedish production of meat, milk 
ISBN 978-91-7290-284-8. Hämtat 101217 från: http://www.sik.se/archive/pdf-filer-katalog/SR793.pdf NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
28Dessa effekter beräknas hitintills i regel inte då det i dag saknas en allmänt 
vedertagen metodologi för sådana beräkningar.
I en vetenskaplig artikel publicerad i januari 2011 har utsläppen av växthus-
gaser från avskogning inkluderats i klimatavtryck från brasilianskt nötkött43. 
I artikeln redovisas utsläppens storlek vid tre olika fördelningar av de beräk-nade utsläppen från avskogningen vid förändrad markanvändning, i samtliga 
fall med utsläppen från den förändrade markanvändningen fördelade under 20 
år, och avser kött med ben. I det första fallet fördelas utsläppen enbart på den köttproduktion som sker i områden som nyligen avskogats, uppgår utsläppen till omkring 700 kg koldioxidekvialenter per kg kött. Utsläppen från 1 kg nöt-kött med högsta belastningen av koldioxidemissioner skulle därmed i värsta fall kunna motsvarar utsläppen som en svensk person ger upphov till med sin totala 
genomsnittliga årliga köttkonsumtion, baserat på tidigare kända data. I det andra 
fallet uppgår utsläppen till 180 kg koldioxid ekvivalenter per kg kött. Då fördelas 
utsläppen på allt kött som produceras inom ”The Legal Amazon Region” (LAR) 
vilket omfattar 9 stater. 2006 producerade dessa stater nästan 25 % av Brasiliens nötköttsproduktion. Under 1986–2005 har avskogningen i LAR i medeltal uppgått till 1,9 miljoner hektar per år. I artikeln refererade källor uppskattar att 60–75 % av den nyligen avskogade marken utnyttjas som bete. I det tredje 
fallet fördelas utsläppen på allt kött som producerats i hela Brasilien 2006, 
då uppgår klimatavtrycket till cirka 44 kg koldioxidekvivalenter per kg kött. Samtliga beräkningar innebär att utsläppen är mellan 25 gånger till 1,5 gånger högre än det genomsnittliga brasilianska nötköttet. I jämförelse med det genomsnittliga europeiska eller svenska nötköttet blir skillnaden ännu större. 
Exportökningen av kött i Brasilien överensstämmer i hög grad med den 
betydande ökning av köttproduktion som skett i Brasilien under perioden 1996 till 2006. Av olika skäl är det bara en del av det exporterade köttet som kommer från Legal Amazon Region, men ökad export leder till totalt ökad produktion och ger därmed ett samband med avskogningen. I dag kan vi inte se skillnad i klimatavtryck för det kött vi köper. Utsläpp från förändrad mark-
användning är inte inkluderade i de utsläpp av växthusgaser som anges för 
total livsmedelskonsumtion eller total köttkonsumtion i denna rapport.
tabell 3. Beräknade utsläpp av växthusgaser för nötkött från Brasilien, inklusive utsläpp från av-
skogning, räknat som kg co2-ekvivalenter per kg slaktkroppsvikt, 20 års avskrivningstid. t abellen 
baseras på data från cederberg christel et al. (2011).
klimatpåverkan beräknad för kg co2e/kg kött
Kött producerat med direkt koppling till avskogat område, (KI95 %) 726 ± 252 
Köttproduktion inom Legal Amazonas Region (2006) och genomsnittliga 
utsläpp från avskogning i detta område (9 stater)180
Utsläppen från den förändrade markanvändningen fördelade på den 
totala köttproduktionen i Brasilien (2006)44
Ref. Genomsnitt för brasiliansk kött, exklusive förändrad markanvändning 28
43 Cederberg Christel et al. (2011). Including Carbon Emissions from Deforestation in the Carbon 
Footprint of Brazilian Beef . Environmental Science & Technology 45:1773–1779 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
294.6 Miljömässiga för- och nackdelar med olika 
djurslag
Gris och kyckling ger betydligt mindre klimatpåverkan än nöt och lamm, men 
gör liten miljönytta i betesmarkerna. De utfodras till stor del med spannmål och soja, grödor som ofta odlas i monokultur vilket ökar behovet av bekämp-
ningsmedelsanvändning
44.
Vi äter betydligt mer gris än nöt, 36 kg jämfört med 26 kg nöt år 2005 
Vår kycklingkonsumtion ökade från 6 till 16 kg per person mellan 1990 och 2005 (slaktkroppsvikt, dvs. urtagen men med ben)
45. Vår konsumtion av 
lamm är mycket liten jämfört med övriga djurslag. Vår konsumtion av kött 
från djur som inte kan användas i miljönyttig betesdrift (gris/kyckling) är 
nästan dubbelt så stor som vår konsumtion av nöt/lamm: 53 kg jämfört med 
27 kg (2007, totalkonsumtionsdata). 
Sammantaget finns skäl att minska köttkonsumtionen generellt och ta 
hänsyn till olika miljömål. Livsmedelsverket förordade i sina förslag till miljö-anpassade kostråd en generellt minskad köttkonsumtion i stället för att peka ut nötköttet
46. Frågan om en minskad köttkonsumtion har inte varit föremål 
för kommentarer av EU-kommissionen i notifieringsprocessen, se kapitel 8. 
44 Meyer, Daniel E. and Cederberg, Christel (2010).  Pesticide use and glyphosateresistant weeds – a 
case study of Brazilian soybean production. SIK-Rapport Nr 809. ISBN 978-91-7290-298-5. Hämtat 
110131 från: http://www.sik.se/archive/pdf-filer-katalog/SR809.pdf
45 Jordbruksverkets databas,  Totalkonsumtionen. Hämtat 110118 från: http://statistik.sjv.se/Dialog/
varval.asp?ma=TK06&ti=Totalkonsumtionen+av+vissa+varor&path=../Database/Jordbruksverket/
Konsumtion%20av%20livsmedel%20 %28ej%20officiell%20statistik%29/&lang=2
46 Livsmedelsverket.  Livsmedelsverkets miljösmarta matval. Förslag anmält till EU . Hämtat 101217 från: 
http://www.slv.se/upload/dokument/miljo/livsmedelsverkets_%20miljosmarta_matval_till_EU.pdf NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
305 Minskad köttkonsumtion ger 
klimatvinster
Att vår köttkonsumtion ökat innebär att trots nationella klimatreducerande 
insatser inom jordbruksproduktionen ökar utsläppen från köttkonsumtionen, se kapitel 3. Potentialen för att ytterligare minska utsläppen via förändringar i 
den svenska köttproduktionen är också relativt liten. Det finns en begränsning 
för hur långt biologiska processer kan pressas. Rapporten ”Environmental Pressures from European Consumption and Production”
47 lyfter fram att inom 
matområdet kan minskad köttkonsumtion ge större miljövinster än förbätt-rade jordbruksmetoder. I rapporten ”How low can we go?”undersöker förfat-
tarna om och hur en 70 %-ig reduktion av utsläppen av växthusgaser inom 
livsmedels kedjan kan uppnås. Man anger att ingen enskild åtgärd är tillräcklig 
utan att det behövs en kombination av åtgärder, inte bara hur maten produce-ras utan även vad som konsumeras. Författarna drar även slutsatsen att utsläp-pen från kött- och mejeriprodukter orsakar mer än hälften av  jordbrukets 
utsläpp av växthusgaser, och betydligt mer om förändrad markanvändning räknas in. De konstaterar också att konsumtionsförändringar som en vegeta-risk kost kompletterad med ägg- och mejeriprodukter har en särskilt viktig roll för att nå minskad klimatpåverkan. Samtidigt uppmärksammas att det har stor betydelse vilka vegetariska alternativ som blir alternativ, och att högförädlade 
produkter som tofu och quorn ökar behovet av odlingsbar jordbruksmark för 
livsmedelsproduktion jämfört med mindre förädlade vegetabilier
48. 
Även SIK:s rapport drar slutsatsen att åtgärder på produktionssidan inte 
kommer att räcka för att minska utsläppen av växthusgaser från livsmedels-
konsumtionen49. 
I en rapport från Jordbruksverket50 har man beräknat att utsläppen från den 
totala svenska konsumtionen skulle kunna minskas med 10 % genom en över -
gång till lakto-ovo-vegetarisk kost, dvs. en vegetarisk kost kompletterad med ägg och mejeriprodukter. Med en sådan teoretisk beräknad kost skulle dagens 
livsmedelsrelaterade utsläpp kunna minskas från 2 ton till 1 ton per person och år. Beroende på olika upplägg, detaljgrad etc visar olika studier varierande grad 
47 Moll, Stephan och Watson, David (2009). Environmental Pressures from European Consumption and 
Production . Copenhagen. European Topic Centre on Sustainable Consumption and Production. ETC/
SCP working paper 1/2009. Hämtat 101217 från: http://scp.eionet.europa.eu/publications/working%20
paper%20namea2009/wp/working%20paper%20namea2009
48 Audsley, E., Brander, M., Chatterton, J., Murphy-Bokern, D., Webster, C., and Williams, A. (2009). 
scope to reduce them by 2050 . FCRN-WWF-UK. Hämtat 101217 från: http://assets.wwf.org.uk/downlo-
ads/how_low_report_1.pdf
49 Cederberg C et al. (2009). Greenhouse gas emissions from Swedish consumption of meat, milk and 
50 Clarin, Anna och Johansson, Sara (2009). Hållbar konsumtion av jordbruksvaror – hur påverkas kli -
mat och miljö av olika matvanor?  Jordbruksverket. Rapport 2009:20. Hämtat 101217 från: http://www2.
jordbruksverket.se/webdav/files/SJV/trycksaker/Pdf_rapporter/ra09_20.pdf NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
31av klimatvinster vid minskade köttmängder. Fler studier refereras i bilaga 4. Det 
finns behov av mer preciserade beräkningar på olika koster för att fastställa hur  
stora klimatvinsterna kan bli. Potentialen kan bli betydligt större om påverkan från förändrad markanvändning, till exempel avskogning, inkluderas
51 52 53
5.1 Framtidsbilder
En möjlighet är att göra ett arbete kring ett framtida svenskt scenario, där olika konsekvenser analyseras tillsammans med berörda aktörer. För att närma oss tanken om en minskad köttkonsumtion tänker vi oss en möjlig 
framtidsbild där vi redan kommit en bit på väg i Sverige:
En halverad köttkonsumtion en tänkbar framtidsvision? 
I backspegeln 2025: Under en 10-årsperiod halverade vi vår köttkonsumtion från 83 kg till 
42 kg per person och år. Den nya nivån ligger under 1960 års nivå (51 kg). Minskningen 
skedde med bibehållen fördelning mellan de olika köttslagen. Den minskade köttkonsumtio-
nen gjorde gott för klimat och andra miljömål samt hälsa och plånbok. I ett första steg var målsättningen att allmänheten skulle känna att det var lätt att minska köttkonsumtionen med 
en portion per vecka.
I dag finns förutsättningar som möjliggör för konsumenterna att äta gott och bekvämt med en 
halverad köttkonsumtion, förutsättningar som tidigare saknades. Konsumenterna har incita-
ment att göra klimatsmarta måltidsval samtidigt som antalet aktiva val som konsumenten 
behöver göra har minimerats. Majoriteten av restaurangerna har nu lika många köttfria rätter 
att erbjuda som kötträtter. Olika internationella kök har bidragit till smakrika och attraktiva rätter för ett mångfasetterat och lockande utbud. Fler skolor och arbetsplatser har minst en 
vegetarisk dag per vecka och har generellt en större andel vegetabilier i rätterna. I butikernas 
färdigmatdiskar finns lika många köttfria rätter som kötträtter, och kötträtternas genomsnitt-
liga köttinnehåll är mindre än tidigare. De klimatsmarta alternativen har ett attraktivt pris, 
exempel vis har vegetariska rätter ett lägre pris än rätter med en hög andel kött. I hemmen har 
vi upptäckt hur mycket goda maträtter det finns som innehåller betydligt stor andel vegetabi-lier och som är enkla att laga. 
På sikt
För att nå klimatmålen kan köttkonsumtionen på sikt troligen behöva mins-
kas utöver den ovan skisserade framtidsbilden. En viss köttkonsumtion kan dock vara önskvärd även ur miljösynpunkt, då en viss mängd svensk betes-
produktion är viktig för att uppnå andra miljömål än klimatmålet.
51 Audsley, E., Brander, M., Chatterton, J., Murphy-Bokern, D., Webster, C., and Williams, A. (2009). 
scope to reduce them by 2050 . FCRN-WWF-UK. Hämtat 101217 från:  
http://assets.wwf.org.uk/downloads/how_low_report_1.pdf
52 Naturvårdsverket (2008). Konsumtionens klimatpåverkan. Rapport 5903. ISBN 978-91-620-5903-3.pdf.  
ISSN 0282-7298. Hämtat 101217 från:  
http://www.naturvardsverket.se/sv/Nedre-meny/Webbokhandeln/ISBN/5900/978-91-620-5903-3/
53 Cederberg Christel et al. (2011). Including Carbon Emissions from Deforestation in the Carbon 
Footprint of Brazilian Beef. Environmental Science & Technology 45:1773–1779. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
32För att ta vår del av det globala ansvaret för klimatförändringarna bör vi till 
år 2050 komma ner under 2 ton CO2-ekvivalenter per person och år för vår 
totala konsumtion, dvs. för maten, resorna, boendet och shoppandet tillsam-mans. I shopping ingår bland annat inköp av kläder och skor. Till år 2100 bör 
vi komma ner till nära noll ton
54. 
Utifrån Jordbruksverkets rapport 200955 skulle utsläppen i ett hypotetiskt 
scenario kunna minskas med ca 1 ton genom att allt kött och fisk ersätts med 
baljväxter och ägg. I nämnda scenario antogs bland annat att köttet från de 
slaktade mjölkkorna inte konsumerades inom landet och därför inte belastade 
beräkningen. Detta skulle betyda att vi minskar dagens livsmedelsrelaterade utsläpp från 2 ton till 1 ton. Andra livsmedelsbyten skulle kunna minska de matrelaterade utsläppen ytterligare. Vi behöver dock äta i stort sett lika många kalorier per person som i dag, och dessa kalorier produceras i biologiska pro-cesser där tekniska lösningar inte dramatiskt kan minska utsläppen. Detta 
innebär att även om vi klimatanpassar vårt ätande så långt möjligt kommer det 
vara svårt att rymma stora utsläpp från resor, boende och annat. 
I en rapport från Stockholm Environment Institute
56 förs fram ett scenario 
för Europa 2020 med en 60 % mindre kött/äggintensiv diet än dagens europe-iska genomsnitt. 
54 Naturvårdsverket (2008). Konsumtionens klimatpåverkan . Rapport 5903. ISBN 978-91-620-
5903-3.pdf. ISSN 0282-7298. Hämtat 101217 från: http://www.naturvardsverket.se/sv/Nedre-meny/
Webbokhandeln/ISBN/5900/978-91-620-5903-3/
55 Clarin, Anna och Johansson, Sara (2009). Hållbar konsumtion av jordbruksvaror – hur påverkas kli -
jordbruksverket.se/webdav/files/SJV/trycksaker/Pdf_rapporter/ra09_20.pdf
56 Heaps, Charles et al. (2009). Europe’s Share of the Climate Challenge. Domestic Actions and 
International Obligations to Protect the Planet . Stockholm Environment Institute. ISBN 978-91-86125-
14-1. Hämtat 101217 från: http://sei-international.org/mediamanager/documents/Publications/Climate-
mitigation-adaptation/europes_share_heaps_09.pdf.pdf NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
336 Drivkrafter och förutsättningar 
för minskad köttkonsumtion
6.1 Konsumentens attityder
I Naturvårdsverkets undersökningar 2009 uppgav 16 % att de har minskat sin 
köttkonsumtion de senaste två åren (45 % om svaret ”Ja, i viss mån” inklu-deras). Fler, 36 %, uppgav att de kan tänka sig att äta mindre kött (54 % om 
svaret ”Ja, kanske” inkluderas)
57. I en undersökning från Konsumentverket 
200958 uppgav nästan hälften att man inte var intresserad av att minska sin 
köttkonsumtion. Samtidigt som en dubblering av köttpriset i denna undersök-
ning inte ansågs påverka konsumtionen särskilt starkt, ansågs det genomsnitt-
ligt inte vara så svårt att äta hälften så mycket kött som i dag. Resultaten tyder 
på att befolkningen är delad i en förändringsvillig och en icke-förändringsbenä-gen del när det gäller köttfrågan. Enbart kunskap och inställning räcker dock inte för att åstadkomma omfattande förändringar av konsumtionsmönstren.
Acceptans för åtgärder. Naturvårdsverkets undersökningar kring konsumen-
ternas syn på behovet av åtgärder för att motverka klimatförändringen visar 
sammantaget att det finns en acceptans för att förändra konsumtionsmönster i 
klimatsmart riktning bland svenskarna och att många redan har vidtagit vissa åtgärder. I Naturvårdsverkets konsumentundersökning 2009 framgår även att antalet som anser att det vore bra om staten införde ekonomiska  styrmedel 
ökar och uppgår till 40 %
59 (en ökning från 33 % 2008). Mer än hälften tycker 
också att det vore bra (eller ganska bra) att använda skatteinstrumentet för att premiera klimatsmarta varor och tjänster (62 %). Två tredjedelar (67 %) tycker 
att det vore bra om staten i högre grad informerar hushållen om vad som är bra 
att välja ur klimatsynpunkt. 
Forskningsprogrammet SHARP bekräftar att hushållen i mångt och mycket 
accepterar att miljöfrågan handlar om kollektiva val, som i viss mån begrän-sar individens möjligheter
60.
57 Naturvårdsverket (2009). Allmänheten och klimatförändringen 2009 . Rapport 6311. 
Konsumentundersökning. Hämtat 101217 från:  
http://www.naturvardsverket.se/Documents/publikationer/978-91-620-6311-5.pdf 
58 Konsumentverket (2009). Vardagen och Miljön. Konsumentundersökning . Hämtat 101217 från:  
http://www.konsumentverket.se/Global/Konsumentverket.se/Pressmeddelanden/2009/Dokument/varda -
gen_och_miljon.pdf
59 Svarsfördelning: ”Bra” eller ”Ganska bra”: 63 %, ”Vet ej” 3 %, ”Inte bra” 34 %.
60 Naturvårdsverket (2008). Hållbara hushåll: Miljöpolitik och ekologisk hållbarhet i vardagen. Slutrapport 
till Naturvårdsverket från forskningsprogrammet SHARP  . Rapport 5899. ISBN 978-91-620-5899-9.pdf. 
ISSN 0282-7298. Hämtat 101217 från: 
http://www.naturvardsverket.se/sv/Nedre-meny/Webbokhandeln/ISBN/5800/978-91-620-5899-9/ NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
346.2 Rationella val och medvetna 
beteendeförändringar? 
Ändringar av matvanor kan ske snabbt, exempelvis då en producent hårdlan-
serar ett nytt koncept. Vi svenskar har snabbt tagit till oss olika internationella kök som tex mex, thailändskt och indiskt. Men att åstadkomma medvetna  
beteendeförändringar då det gäller våra matvanor är desto svårare, och utan andra styrmedel än information är det en process över ett längre tidsspann
61. 
Ett exempel är svårigheten att gå ner i vikt även då man är starkt motiverad. Svårigheterna att styra sin livsmedelskonsumtion hänger i hög grad samman 
med att vi styrs av våra vanor och av den exponering av mat som vi omges av. 
Vanans makt. Hjärnan strävar efter att lösa problem med minsta möjliga energi-
insats, så kallad ”kognitiv ekonomi”, vilket gör att vi ofta går på rutin. I en nordisk rapport
62 betonas att vanans makt är den kanske viktigaste faktorn 
i avgörandet av om huruvida konsumenten använder produktinformation/märkning för en viss produkt eller inte. Det är mest sannolikt att konsumen-
ten använder produkt information vid det första tillfälle då konsumenten stöter 
på en ny vara. Även i situationer då vi som konsumenter har tillgång till lagom 
mängd information grundas våra val i ganska ringa utsträckning på denna information. Detta gäller i synnerhet området livsmedel, där många små beslut 
måste tas varje dag, och där automatisering påtagligt underlättar våra liv. 
Glappet mellan attityder och beteende. Forskning visar att det finns ett gap 
mellan vad konsumenter har för avsikt att konsumera och vad de faktiskt köper i matbutiken
63. Många av våra beslut tas på annan grund än rent förnufts mässiga. 
Valet styrs därmed i hög grad av hur utbudet ser ut och hur de olika valmöjlig-heterna exponeras. Att butikerna i regel placerar godis i närheten av kassorna 
beror på att det är en exponering som säljer bra. Om köttet i en matsal placeras 
efter potatisen och grönsakerna ökar möjlig heterna att köttet utgör en mindre 
del av tallriken etc
64. En undersökning från Naturskyddsföreningen visade att tre 
gånger så många lunchgäster skulle välja en vegetarisk rätt om den presenteras högst på menyn och på ett aptitretande sätt, jämfört med om den presenteras sist 
61 Risku-Norja, Helmi et al. (2009). Dietary choices and greenhouse gas emissions – assessment of im -
pact of vegetarian and organic options at national scale . Progress in Industrial Ecology, An International 
Journal 2009 – Vol. 6, No 4 pp. 340–354. Hämtat 101217 från:  
http://www.inderscience.com/offer.php?id=32323
62 Nordiska Mnisterrådet (2001). Forbrugernes brug af fødevaremærkning. Del 1. Litteratur- og pilotstu-
die. Köpenhamn. TemaNord 2001:525. ISBN 92-893-0609-2, ISSN 0908-6692. Hämtat 101217 från: 
http://www.norden.org/da/publikationer/publikationer/2001-525/at_download/publicationfile
63 Frostling-Henningsson, Maria et al. (2010). Varför skiljer sig intention från handling vid val av livsmed -
el? Handelns utvecklingsråd. Forskningsrapport 2010:2. ISBN 978-91-86508-02-9. Hämtat 101217 från: 
http://www.hur.nu/web/Intention_och_handling.aspx
64 Aleniusson, Ulrika, kostchef i Hjo och bitr. projektledare för Nationellt centrum för måltiden  
(www.måltiden.se ). Mail 2011-01-18. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
35på menyn (41 respektive 13 %) 65 66. Priset är också viktigt, men hur viktigt det 
är varierar från situation till situation och beroende på kund segment67. Ett stort 
antal andra faktorer påverkar direkt eller indirekt hur mycket kött vi äter, till 
exempel jordbrukssubventioner, reklam, sociokultur, receptutbud. 
Kollektiva nyttor. Konsumenters oförmåga att i tillräcklig utsträckning väga 
in kollektiva nyttigheter (som lägre klimatpåverkan) i sina köpbeslut poäng-teras i en rapport från Jordbruksverket 2009
68. I Jordbrukverkets rapport 
framhålls att för produkter som förknippas med kollektiv nytta talar ekono-misk teori och empiri för att direkt styrande stöd och skatter är mer kostnads-
effektiva än märkning när det gäller att uppnå satta miljömål. En vara som 
har kollektiva nyttigheter kan knappast förväntas att bli fullt finansierad med frivilliga bidrag – på samma sätt som det skulle vara svårt att tänka sig att polis- och domstolsväsende skulle finansieras fullt ut genom frivilliga bidrag. Det är knappast realistiskt att exempelvis en klimatmärkning ensam kan för -
ändra i så hög grad att konsumenter helt lägger om sina konsumtionsmönster, till exempel minskar sin köttkonsumtion till förmån för vegetariska alternativ.
Antalet valsituationer. Vi tar beslut i dagligvarubutiken, vid köp av vitvaror, 
hemelektronik, byggmaterial, värmesystem för huset, elleverantör, tele-/internet-leverantör, pensionsval, skola för barnen etc . I OECD:s Consumer Policy Toolkit poängteras att dagens marknad innebär ett allt bredare utbud av allt mer komplexa produkter vilket gör det svårt för konsumenter att jämföra 
och värdera det som erbjuds
69. Å ena sidan finns inte tillräckligt med infor -
mation för att konsumenten ska kunna göra miljömässigt välunderbyggda val 
i alla beslutssituationer. Å andra sidan gör antalet val att det totalt sett finns 
för mycket (och ibland motsägelsefull) information att ta ställning till för att 
konsumenten ska kunna tillgodogöra sig all information och göra de omta-lade ”medvetna valen”. Här finns risk för det som kallas ”choice overload”
70. 
En genomsnittlig livsmedelsbutik innehåller tiotusentals olika varor, och endast med hjälp av vanemässiga beteenden kan vi ta oss igenom denna laby-
rint av valmöjligheter.
65 Naturskyddsföreningen. Stor klimatvinst med bättre lunchmeny . Hämtat 101217 från:  
http://www.naturskyddsforeningen.se/natur-och-miljo/aktuellt/?news=17922
66 Naturskyddsföreningen (2010 ). Demoskop-undersökning . Hämtat 101217 från:  
http://www.naturskyddsforeningen.se/upload/press/Lunchmeny,%20Demoskopundersökning.pdf
67 Konsumentverket (2006). Ekologiska livsmedel – ett strategiunderlag för livsmedelsbranschen.  
Rapport 2006:13. ISBN 91-7398-921-5. Hämtat 101217 från: http://www.konsumentverket.se/foretagare/
Marknadsforing/Miljo-och-etik/Ekologiska-livsmedel---ett-strategiunderlag-for-livsmedelsbranschen/
68 Liljenstolpe, Carolina och Elofsson, Katarina (2009). Miljömärkning för konsumenten, producenten 
eller miljön?  Jordbruksverket. Rapport 2009:12. Hämtat 101217 från: http://www2.jordbruksverket.se/
webdav/files/SJV/trycksaker/Pdf_rapporter/ra09_12.pdf
69 OECD (2010). Consumer Policy Toolkit. Executive Summary . ISBN: 9789264079656. Hämtat 101217 
från: http://www.oecd.org/dataoecd/20/50/45098058.pdf
70 Östling, Robert (2009). Beteendeekonomi och konsumentpolitik.  Integrations- och jämställdhetsdepar -
tementet. Hämtad 101217 från: http://www.regeringen.se/content/1/c6/12/80/62/a97ac5f5.pdf NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
36Konsumentansvar. Att gå mot en mer hållbar konsumtion ses ofta som indivi-
dens ansvar. Konsumenten förväntas många gånger göra ett stort antal med-
vetna val inom olika produktgrupper. En av de forskare som ifrågasätter att vi som konsumenter ska lösa jordbrukets hållbarhetsproblem är Lena Ekelund
71. 
Även den engelska rapporten ”Cooking up a storm”72 från University of 
Surrey ifrågasätter hur stort ansvar som kan läggas på konsumenten när det gäller att ta miljöhänsyn i matvalen. Om individer har kunskap är det ändå få 
som låter kunskapen styra beteendet – eftersom ”Life is complex, life is short, 
life is busy”. Med tanke på de starka krafter vi är utsatta för som konsumen-ter är det orealistiskt att förvänta sig att folk ”ska göra det rätta miljövalen”.
Olika forskardiscipliner
Traditionellt tänkande utgår ofta från att konsumenter väljer enbart utifrån 
bedömningar kring kostnader och nytta, men för att få en djupare förståelse 
för mänskliga beteenden behöver andra discipliners perspektiv även beaktas. Sociologer, psykologer, antropologer, beteendevetare kan hjälpa oss att förstå hur konsumentbeteende kan bli mer hållbart.
(Ir)rationella val. Många forskare och forskargrupper ger en likartad bild 
kring vad som styr konsumenternas miljöagerande, t.ex. forskningsprogram-
men SHARP
73, och SCORE74, och forskningsöversikter kring  konsumenters 
beslutsfattande av forskare som Kate Power och Oksana Mont 75 liksom 
Tim Jackson76 och Sustainable Consumption Institute vid University of 
Manchester77. De beskriver att man i miljöpolitiken inte bör förvänta sig att 
71 Ekelund, Lena (2010). Hållbart jordbruk – konsumenten kan inte göra allt. Ur: Jordbruk som håller i 
längden. Red. Birgitta Johansson. Stockholm. Formas. S247–260. ISBN 978-91-540-6043-6. 
72 Garnett, Tara (2008). C ooking up a storm. Food, greenhouse gas emissions and our changing cli -
mate. Food Climate Research Network. Centre for Environmental Strategy . University of Surrey. Hämtat 
101217 från: http://www.fcrn.org.uk/fcrnPublications/publications/PDFs/CuaS_Summary_web.pdf
73 Naturvårdsverket (2008). Hållbara hushåll: Miljöpolitik och ekologisk hållbarhet i vardagen. Slutrapport 
http://www.naturvardsverket.se/sv/Nedre-meny/Webbokhandeln/ISBN/5800/978-91-620-5899-9/
74 Sustainable Consumption Research Exchanges (SCORE!)/Tukker, Arnold et al. (2008). The govern-
ance and practice of change of sustainable consumption and production . Journal of cleaner production 
16 (2008), 1143–1145. Hämtat 101217 från: http://www.sciencedirect.com/science?_ob=MImg&_
imagekey=B6VFX-4R1NN86-1-1&_cdi=6022&_user=4380432&_pii=S0959652607001813&_
orig=search&_coverDate=07 %2F31 %2F2008&_sk=999839988&view=c&wchp=dGLbVtb-zSkWb&md5=b79bf9c54b5895c622a34037a69773d4&ie=/sdarticle.pdf
75 Power, Kate och Mont, Oksana (2010). The Role of Formal and Informal Forces in Shaping 
Consumption and Implications for Sustainable Society: Part II.  Sustainability  2010, 2(8), 2573–2592. 
Hämtat 101217 från: http://www.mdpi.com/2071-1050/2/8/2573/
76 Jackson, Tim (2005). Motivating sustainable consumption –  a review of evidence on consumer behav -
iour and behavioural change. A report to the Sustainable Development Research Network. Centre for Environmental Strategy, University of Surrey. Hämtat 101217 från:  http://www.sd-research.org.uk/wp-content/uploads/motivatingscfinal_000.pdf .  
Briefing: http://www.sd-research.org.uk/wp-content/uploads/sdrnbriefing1motivatingsustainablecon -
sumption_001.pdf .  
Powerpointpresentation: http://www.epa.gov/Sustainability/Workshop0505/5d_Jackson_Tim.pdf
77 Munasinghe M. et al. (2009). Consumers, business and climate change . The University of 
Manchester, Sustainable Consumption Institute. ISBN: 978-1-907422-01-0. Hämtat 101217 från:  
http://www.ciesnet.com/pfiles/publications/copenhagenpaper.pdf NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
37konsumenters beslutsfattande är rationellt, och att miljöpolitiken måste utfor -
mas utifrån att det krävs kollektiva lösningar som möjliggör för individen att 
ta miljöansvar. 
Beteende formar attityder. Attityder kan påverka beteendet. Men en del beteende-
förändringar styrs inte av attityder. Ett exempel är att konsumenter börjar sop-
sortera för att det finns en möjlighet till det i och med att återvinningsbehållare har gjorts tillgängliga och att det är en relativ enkel insats. När konsumenten börjat sopsortera kan det i sin tur påverka deras attityder till sopsortering till att tycka att det är en viktig och bra insats. Beteendeförändring kan alltså i själva verket komma före en attitydförändring (Tim Jackson och Power & Mont). 
Normer och beteende kan ändras mer genomgripande och bli klimatsmarta 
först när konsumenternas förutsättningar är tillräckligt goda. 
Förutsättningar för hållbart agerande? Bristande tillgänglighet och prisnivåer 
på klimatsmarta varor och tjänster utgör hinder för konsumenter att bidra till tacklandet av klimatproblemen. Gapet mellan attityder och faktiskt beteende innebär att politiken för hållbar konsumtion bör utgöras av mer än ”informa-
tion för att åstadkomma attitydförändringar i hopp om att det i sin tur ska 
leda till beteendeförändringar”. Jackson betonar att beteendeförändringar är ett komplext område där retoriken om konsumentmakt och ”hands-off gover -
nance” (att staten inte behöver lägga sig i) är alltför förenklad och därför inte till nytta. 
Behov av styrmedel. 
Forskning och erfarenheter, från Sverige och internationellt, visar att det kan behövas flera olika styrmedel och åtgärder som drar åt samma håll för att påverka konsumtionen. Exempelvis har drivmedelsskatter och väg-/trängsel-avgifter större effekt om de kompletteras med satsningar inom kollektiv-
trafiken så att förutsättningar finns för konsumenten att agera hållbart
78. 
Policypaket där flera styrmedel samverkar är ofta ett bra sätt att fånga upp 
den i personlig moral grundade motivationen att ta ett personligt miljöansvar 
(SHARP)79. Utifrån ovan nämnda forskning kan man sluta sig till att det sanno-
likt inte är en långsiktigt gynnsam strategi att framställa miljöaspekter enbart 
i ekonomiska eller informativa termer, utan att de sannolikt bör komplettera 
varandra för att skapa förutsättningar och incitament för konsumenterna att 
agera hållbart, t.ex. ett klimatsmart utbud och en ”grön” prissättning.
78 OECD (2008 ). Household Behaviour and the Environment. Reviewing the Evidence  (s 82). Paris. 
Hämtat 101217 från: http://www.oecd.org/dataoecd/19/22/42183878.pdf
79 Naturvårdsverket (2008). Hållbara hushåll: Miljöpolitik och ekologisk hållbarhet i vardagen. Slutrapport 
till Naturvårdsverket från forskningsprogrammet SHARP . Rapport 5899. ISBN 978-91-620-5899-9.pdf. 
ISSN 0282-7298. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
387 Gröna marknader med färdig -
lagade klimatsmarta måltider 
Varje dag serveras mer än 5,8 miljoner måltider utanför hemmet (2009)80, och 
vi köper dessutom mycket färdigmat i butiken – ovisst dock hur mycket81. 
Mellan år 2000 och år 2005 ökade konsumtionen av kött i färdigmåltider 
starkt, från 10 till 17 kg per person82. En ganska ringa del av befolkningen kan 
förväntas prioritera att vid dagens olika matval grubbla över och göra med-vetna val mellan olika aspekter (smak, pris, olika miljöaspekter, hälsoaspekter, 
djuromsorg, m.m.).
83 84 I detta kapitel belyser vi det samspel mellan utbud och 
efterfrågan av klimatsmarta måltider som kan leda till gröna marknader. För 
att få ett samspel mellan utbud och efterfrågan av klimatsmarta måltider upp-
märksammas särskilt följande:
•	 ett	rikt	utbud	av	klimatsmarta	restaurangmåltider	och	färdigrätter	i 	
butiken med större andel vegetabilier
•	 god	exponering	av	dessa	måltider	och	rätter	i	butiker	och	restauranger•	 ”rätt	pris”	–	tydlig	prissignal	–	på	dessa	måltider	och	rätter
I Storbritannien har man tagit fasta på att folk är villiga att bidra i miljöarbetet 
om andra också gör det, så att situationen upplevs som rättvis. Man har därför myntat begreppet ”I will if You will”
85. Attraktiva klimatsmarta mål tider 
behöver finnas lättillgängliga på alla ställen där man köper mat, så att alla kan bidra genom att köpa dem. 
Färdiglagade måltider. För färdiglagade rätter/måltider saknas ofta klimat-
smarta alternativ som vegetariska rätter och rätter med liten andel kött. Det innebär att konsumenter ofta är hänvisade till mycket begränsade möjligheter att välja klimatsmarta måltider. I dag kan en representativ butik i sitt färdigmat-sortiment exempelvis ha 19 kötträtter och 2 vegetariska, men det vore lättare 
för konsumenter att välja klimatsmart om förhållandet var mer jämnbördiga.
80 Browall, Joakim. Delfi MarknadsPartner AB (Delfi Foodserviceguide 2010). Mailkontakt 101222.
81 SCB har statistik som täcker 80 % av livsmedelsomsättningen i dagligvaruhandeln, men man har inte 
data för färdigmat specifikt. Källa: Wikstedt, Staffan, Enheten för Näringslivets struktur, SCB, Örebro. 
Mailväxling 2010-03-24. 
82 Cederberg C et al. (2009). Greenhouse gas emissions from swedish consumption of meat, milk and 
eggs 1990 and 2005.  Institutet för Livsmedel och Bioteknik AB (SIK). SIK Report No 794 (2009). ISBN 
83 Nordiska Ministerrådet (2001). Forbrugernes brug af fødevaremærkning. Del 1. Litteratur- og pilotstu-
die. Köpenhamn. TemaNord 2001:525. ISBN 92-893-0609-2, ISSN 0908-6692. Hämtat 101217 från:  
84 Nordiska Ministerrådet (2001),  Forbrugernes krav til  fødevaremærkning og vareinformation, En pan-
nordisk undersøgelse af forbrugeradærd og holdninger til fødevaremærkning. Köpenhamn. TemaNord 
2001:501. ISBN 92-893-0579-7, ISSN 0908-6692. Hämtat 110518 från: http://www.norden.org/da/pub -
likationer/publikationer/publications_results_view?SearchablePublicationsT ext=2001 %3A501
85 Sustainable Consumption Roundtable (2006). I will if You will. Towards sustainable consumption . Ett 
gemensamt initiativ från National Consumer Council (NCC) och Sustainable Development Commission (SDS). ISBN 1 899581 79 0. Hämtat 101217 från: http://www.sd-commission.org.uk/publications/
downloads/I_Will_If_You_Will.pdf NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
39Nya matidéer kan spridas på olika sätt. Ett exempel kan vara klimatsmart 
snabbmat/catering/take away vilka står för en avsevärd del av vår konsum-tion. Ett klimatsmart utbud som är attraktiva för många (även barnfamiljer) som till exempel köttfria alternativ av köttbullar, pizza och hamburgare skulle öka möjligheterna att välja klimatsmart. 
Exponering och marknadsföring. För att vara lättillgängliga bör de klimat-
smarta måltiderna också exponeras på ett bra sätt. När det gäller utbud i butik har ett EU Retail Forum inrättats, där tanken är att detaljhandeln kan bidra i arbetet för hållbar konsumtion och produktion. På sikt bör arbe-tet resultera i större tillgänglighet för miljöanpassade produkter och bättre 
information till konsumenter. Forumet ger exempelvis möjligheter att delge 
”best practice” och att diskutera hur man kan främja hållbar konsumtion och undanröja hinder. Detta är ett forum där utökat utbud av klimatsmarta färdigrätter kan diskuteras och där Sverige kan välja att vara aktivt. En erfa-renhet av samarbete nationellt för att långsiktig främja och underlätta arbe-tet med att nå miljökvalitetsmål utgör det tidigare dialogprojektet Framtida Handel, se även kapitel 9.2.4. Det finns även behov av motsvarande forum för 
restaurangsektorn. Dialog och överenskommelser med marknadsaktörerna 
om exponering och marknadsföring av klimatsmarta måltidsalternativ skulle kunna ske i ett sådant forum.
De klimatsmarta måltiderna bör ge en tydlig prissignal. Det är troligare att 
konsumenter agerar klimatvänligt om de får signaler i form av till exempel 
ekonomiska incitament för klimatvänliga proteinval. I dag ligger klimat-smarta vegetariska måltider generellt sett i samma prisklass som köttmåltider. Köttråvara är ofta dyrare än vegetariska råvaror, och det bör undersökas varför de i dag existerande vegetariska restaurangmåltiderna och färdig-rätterna ändå inte är billigare än de med kött. Eventuellt längre tillagnings-
tider skulle kunna utgöra en bidragande förklaring.
Middagskassar. En ny marknad har vuxit fram med hemlevererade kassar 
med ingredienser och recept till middagar. Dessa kassar kan profileras på olika sätt, till exempel med låg klimatpåverkansprofil.
Priskänslighet. När inkomsterna ökar köper vi mer kött. Enligt Jordbruks-
verkets rapport 2009:8
86 är kött den mest priskänsliga livsmedelsgruppen och 
ofta byter konsumenter till fjäderfäkött när köttpriserna för andra köttslag stiger. Priskänsligheten varierar troligen beroende på köttslag då det är stor prisskillnad 
på nötkött och kyckling, och beroende på vilka styckningsdelar man tittar på.
86 Lööv, Helena och Widell, Lars M (2009). Konsumtionsförändringar vid ändrade matpriser och inkom -
ISSN 1102-3007. Hämtat 101217 från:  
http://www2.jordbruksverket.se/webdav/files/SJV/trycksaker/Pdf_rapporter/ra09_8.pdf NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
40Prisfrågan – analoga erfarenheter. En rapport87 från Nordiska Ministerrådet 
2009 visar att även om man arbetat länge inom utbud, exponering och priser 
för miljömärkta varor i dagligvaruhandel, ligger försäljningen av miljömärkta 
livsmedel på en låg andel. Ett av hindren har varit att priset ofta är högre för 
de märkta varorna.
Alternativ med mindre kött – demitariska alternativ. Demitariska alternativ 
är ett begrepp som har introducerats i samband med en deklaration som flera inom kvävesamfundet har antagit gällande minskad konsumtion av kött och 
dess effekter på kväve
88. Med demitariskt alternativ avses en måltid med hälf-
ten så mycket kött eller fisk som motsvarande konventionella alternativ, och 
där andra livsmedel fyller ut tallriken. Undertecknarna förbinder sig att verka 
för en ökad tillgänglighet av måltider med mindre köttportion, exempelvis 
genom att konsekvent tillhandahålla demitariska alternativ i samband med konferenser och andra möten. Man verkar också för att de olika måltids-alternativen ska vara tydligt utmärkta på menyer, i synnerhet i samband med buffé måltider. Alternativ som kan användas är:
•	”Vanlig måltid”
•	Demitarisk måltid 
•	Vegetarisk måltid
•	Vegan-måltid
87 Schmidt, Kirsten et al. (2009). Afsætning af etiske/miljøtilpassede produkter i nordisk detailhandel  
– eksempler på best practice. Köpenhamn. Nordiska Ministerrådet. TemaNord 2009:533. ISBN 978-92-
893-1869-3. Hämtat 101217 från: http://www.norden.org/sv/publikationer/publikationer/2009-533
88 Nitrogen in Europe. The Barsac Declaration: Environmental Sustainability and the Demitarian Diet . 
Hämtat 101217 från: http://www.nine-esf.org/Barsac-text   NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
418 Styrmedel för minskad 
köttkonsumtion saknas i dag
I dag finns nästan ingen styrning för att minska köttkonsumtionen. Det kan 
jämföras med området ”Att resa” där olika styrmedel finns för att minska utsläpp från bilåkande. Det styrmedel med anknytning till köttkonsumtion 
som i dag används av statliga myndigheter i Sverige gentemot konsument är 
informationsverktyget Tallriksmodellen. Men kopplingen till minskad kött-konsumtion är inte särskilt tydlig i Tallriksmodellen och den säger inget om klimatpåverkan från kött. 
Bland tidigare information om miljöanpassad mat som använts av konsu-
menter och/eller vidareinformatörer finns Naturvårdsverkets skrifter ”Att äta 
för en bättre miljö”
89 och ”Fakta om maten och miljön”90 och utbildnings-
materialet ”Ät S.M.A.R.T.”91.
Livsmedelsverket har redan 2008 tagit fram vetenskapliga underlag92 för 
att kunna utforma miljöanpassade kostråd utifrån befintliga hälsobaserade kostråd. Livsmedelsverket tog i samarbete med Naturvårdsverket fram förslag 
till Miljösmarta matval, vilka anmäldes för notifiering till EU-kommissionen i maj 2009 för att ge medlemsländerna möjlighet att lämna synpunkter. Rumänien och EU-kommissionen ansåg att förslagen uppmuntrar till köp av svenska varor på bekostnad av varor från andra länder vilket skulle motverka 
principen om fri rörlighet på den gemensamma marknaden. Därefter har 
Sverige dragit tillbaka förslaget.
93 Det gjordes då det fanns svårigheter att for -
mulera råden så att de inte skulle kunna uppfattas som handelshindrande, och samtidigt inte bli för urvattnade för att vara användbara för konsumenten 
94. 
I EU:s lagstiftning finns utrymme för att miljöhänsyn får påverka frihandeln om miljönyttan står i proportion till effekterna på handeln. Men någon pröv-
89 Naturvårdsverket (1997), Att äta för en bättre miljö – Slutrapport från systemstudie Livsmedel , 
Rapport 4830, ISBN 91-620-4820-9 
90 Carlsson-Kanyama, Annika och Engström, Rebecka (2003); Fakta om maten och miljön. 
Konsumtionstrender, miljöpåverkan och livscykelanalyser . Naturvårdsverket.  Rapport nr 5348. 
ISBN:91-620-5348-5. Hämtat 101217 från:   
http://www.naturvardsverket.se/sv/Nedre-meny/Webbokhandeln/ISBN/5300/91-620-5348-5/
91 Dahlin, Ingela och Lindeskog, Pia (2001). Ät S.M.A.R.T. Stockholms läns landsting, Centrum för 
Tillämpad Näringslära. OH och faktahäfte. OH hämtat 101217 från:  
http://www.folkhalsoguiden.se/Informationsmaterial.aspx?id=1068
92 Lagerberg Fogelberg, Charlotte (2008 ). På väg mot miljöanpassade kostråd . Vetenskapligt underlag 
inför miljökonsekvensanalysen av Livsmedelsverkets kostråd. Uppsala. Livsmedelsverket. SLV rapport 
2008/9. Hämtat 110929 från: http://www.slv.se/upload/dokument/rapporter/mat_miljo/2008_livsmed -
elsverket_9_miljoanpassade_kostrad.pdf  och Friederike Ziegler, (2008). På väg mot miljöanpassade 
kostråd – delrapport fisk.  Livsmedelsverket, SLV rapport 2008/10 Hämtat 110929 från: http://www.slv.se/
upload/dokument/rapporter/mat_miljo/miljoanpassade_kostrad_delrapport_fisk_2008.pdf  
93 Livsmedelsverket. Pressmeddelande 2010-11-12 Hämtat 110208 från  
http://www.slv.se/sv/Pressmeddelanden/Pressmeddelanden/2-november-2011---Sverige-drar-tillbaka-
forslag-om-miljosmarta-matval/
94 Livsmedelsverket. Pressmeddelande 2010-11-12 Hämtat 110208 från  
http://www.slv.se/sv/Pressmeddelanden/Pressmeddelanden/2-november-2011---Sverige-drar-tillbaka-forslag-om-miljosmarta-matval/   NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
42ning av om nyttan av råden överväger de eventuellt handelshindrande effek-
terna har inte skett då råden istället drogs tillbaka.
EU har importtullar på kött som medför högre priser på kött än vad som 
annars skulle varit fallet (vilket kan ha en återhållande effekt på köttkonsumtio-nen), men fortfarande är importköttet ofta betydligt billigare än svenskt kött.
Förekomsten av styrmedel för en lägre köttkonsumtion är liten även i 
andra länder. I Danmark
95 och Tyskland96 97 finns information om minskad 
köttkonsumtion på myndigheters webb. I Storbritannien vill man att den offentliga sektorn ska vara en föregångare med att tillhandahålla näringsrik 
och miljöanpassad mat märkt med ett ”Healthier Food Mark”
98. Bland för -
slagen till potentiella kriterier på vad de kallar silver/guldnivå finns att målti-
dens miljöpåverkan minskas genom en mindre andel kött/fisk/protein och en 
större andel kolhydratkällor99. I Storbritannien har Sustainable Development 
Commission 2009 kommit med en rapport där man framhåller att en mins-
kad kött- och mejerivarukonsumtion skulle minska miljöpåverkan betydligt 
och där man ger policyrekommendationer100. I en EU-broschyr på engelska 
”Smarter and Cleaner”101 ingår rådet ”Eat less meat”.
8.1 Styrmedel inom animalieproduktion
Det finns i dag olika stöd riktade till djurhållning och/eller produktion av 
kött och mjölk och som kan motverka klimatmålet även om syftet kan vara att stödja andra miljömål eller andra syften. Miljöeffekterna i Sverige 
av EU:s jordbrukspolitik (Common Agriculture Policy, CAP) utvärde-
ras fortlöpande av Jordbruksverket i samråd med Naturvårdsverket och Riksantikvarieämbetet. I en ny rapport görs en syntes av 18 gemensamma rapporter, publicerade 2004–2010
102. I rapporten konstateras att stora delar 
av CAP inte är ett effektivt miljöstyrmedel, att vissa delar med riktade ersätt-
95 Energistyrelsen, Danmark. ”1 ton mindre”-kampanjen.  Hämtat 101217 från:  http://www.1tonmindre.dk/
96 European Environment Agency (2010). Examples of National Policies to Promote Sustainable 
Household Consumption. The case of the Germany. Pilot SCP Country Fact sheet Series. Hämtat 
101217 från: http://scp.eionet.europa.eu/facts/factsheets_waste/fs_scp/pdf/policy_germany
97 Tyskland, Verbraucherallianz für Klimatschutz. Klimaschutz schmeckt. Hämtat 101217 från:  
http://www.verbraucherfuersklima.de/cps/rde/xchg/projektklima/hs.xsl/klimaschutz_schmeckt_artikel.htm
98 Department of Health, Storbritannien. Healthier Food Mark . Hämtat 101217 från:  
http://webarchive.nationalarchives.gov.uk/+/www.dh.gov.uk/en/Publichealth/Healthimprovement/Healthyliving/HealthierFoodMark/DH_109979
99 Department of Health, Storbritannien (2009). Healthier Food Mark . Promoting healthier, more sustia-
nable food. Draft criteria to be tested during Phase 1 of the pre-consultation pilot. Hämtat 101217 från: http://www.dh.gov.uk/prod_consum_dh/groups/dh_digitalassets/documents/digitalasset/dh_106912.pdf
100 Sustainable Development Commission (2009). Setting the table. Advice to Government on priority 
elements of sustainable diets. Hämtat 101217 från:  
http://www.sd-commission.org.uk/publications/downloads/Setting_the_Table.pdf
101 European Commission (2009). Smarter and Cleaner. Consuming and producing sustainably. 
Luxembourg : Office for Official Publications of the European Communities. Brochure. ISBN 978-92-79-
08112-5. Hämtat 101217 från: http://ec.europa.eu/environment/eussd/pdf/brochure_scp.pdf
102 Naturvårdsverket (2011), Miljöeffekter av EU:s jordbrukspolitik – syntes av 18 rapporter om påverkan 
av CAP i Sverige. Rapport 6461. ISBN 978-91-620-6461-7 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
43ningar har god effektivitet, samt att miljöeffekten av politiken i Sverige gene-
rellt inte är negativ. 
Exempel på stöd:
•	 Handjursbidraget	(nöt;	stutar	och	tjurar)	som	dock	försvinner	2012103. 
•	 Stöd	till	mervärden	i	jordbruket,	t.ex.	till	kvalitets-	och	marknadsförings-
åtgärder för bland annat nötkött och mjölk104.
•	 Betesmarksersättningar105. Det är osäkert om detta stöd påverkar den 
totala köttproduktionen, även om den ökar betesmarksanvändningen.
•	 Skolmjölksstödet	(mjölk,	yoghurt,	ost)106. Skolmjölksstödet innebär 
indirekt stöd till produktion av mjölkras-kött då ca 65 % av det 
svenska köttet är en biprodukt av vår mjölkproduktion107.
•	Stöd till ekologisk animalieproduktion.
•	 Handelsavtal	med	importförmåner108.	Inom	ramen	för	EU:s	handels-
avtal med tredje land samt genom WTO-avtalet ges en rad förmåner inom jordbruksområdet. Förmånerna kan vara i form av tullfrihet/ tull-
nedsättning med eller utan kvantitativa begränsningar (kvoter). I de fall förmånerna är i form av en tullkvot reduceras tullen för en begränsad kvantitet.
103 Jordbruksverket. Handjursbidrag . Hämtat 101217 från: http://www.jordbruksverket.se/amnesomra -
den/stod/handjursbidrag.4.67e843d911ff9f551db80009019.html
104 Jordbruksverket. Mervärdesstöd . Hämtat 101217 från: http://www.jordbruksverket.se/amnesomraden/
stod/mervardenijordbruket.4.67e843d911ff9f551db80004336.html
105 Jordbruksverket. Betesmarksersättningar . Hämtat 101217 från: http://www.jordbruksverket.se/am -
nesomraden/stod/miljoersattningar/betesmarkerochslatterangar.4.7850716f11cd786b52d8000766.html
106 Jordbruksverket. Skolmjölksstöd , EU:s stöd till skolor och förskolor som serverar barnen mjölk, yog -
hurt och ost. Hämtat 101217 från: http://www.jordbruksverket.se/amnesomraden/stod/marknadsstod/sko
lmjolksstod.4.207049b811dd8a513dc80004386.html
107 Cederberg, Christel et al. (2009). Greenhouse gas emissions from Swedish production of meat, milk 
and eggs 1990 and 2005 . Institutet för Livsmedel och Bioteknik AB (SIK). SIK Report No 793 (2009). 
108 Jordbruksverket (2008 ) Import av fjäderfäkött. Artikelnr : VG1:33. Hämtat 100208:  
http://www2.jordbruksverket.se/blanketterochtrycksaker.4.29d7ece3112034569ed800049.htm?category=HBA2&item=VG1:10#iiVG1:10 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
449 Möjliga åtgärder och nya 
styrmedel
Syftet med klimatstyrmedel är att premiera de produkter som har mindre 
klimat belastning än andra och att göra tydligt klimatpåverkande aktiviteter 
mer kännbart negativa. Ekonomiska styrmedel kan åstadkomma detta i enlig-
het med principen att ”förorenaren ska betala” – och på så sätt reducera deras 
förekomst. Under 2010 kom European Environment Agency med en rap-port
109 som diskuterar åtgärder kring miljöpåverkan från konsumtion, bl.a. 
kring köttkonsumtion. 
Nedan diskuteras ett antal befintliga styrmedel, men även möjliga nya 
styrmedel och åtgärder som förts fram i olika sammanhang eller som arbetet kring denna rapport gett upphov till. Det finns en stor bredd på beskrivna styrmedel i denna rapport. De har inte i detta sammanhang varit föremål för mer omfattande utredningar och har inte heller konsekvensbedömts. 
Se även översikt i tabell 4 nedan. 
9.1 Arbete inom EU:s jordbrukspolitik
Mer effektivt än nationella styrmedel vore EU-gemensamma styrmedel och frågorna ska då också lyftas i lämpliga EU-processer. T ex. kan Sverige verka inom EU för en mer hållbar jordbrukspolitik. Eftersom EU:s jordbruksstöd 
gäller all produktion inom EU kan detta vara en effektiv väg att påverka. 
Dagens ersättningar till djurhållning och kött/mjölkproduktion som kan vara negativa för klimatet är under avveckling. I rådsslutsatser 091021
110 
uppmanades EU-kommissionen att göra en översyn av jordbrukssubventio-ner. Samtidigt behövs en analys av vilken betydelse de befintliga stöden och 
miljöersättningarna har för att nå andra miljömål och konventioner. Här 
måste även konsekvenserna som kan uppstå t.ex. vid en ökad import beak-tas, likaså den ökning av klimatpåverkan som kan ske om konsumtionen förändras så att det innebär ökade utsläpp av förändrad markanvändning. I Klimatberedningens betänkande
111 framhålls att Sverige, inom EU:s jord-
brukspolitik, bör verka för att jordbruksstöd som har negativ klimatpåverkan avskaffas.
109 European Environment Agency (2010 ). The European Environment. State and Outlook 2010. 
110 Europeiska Unionens Råd (Miljö). Rådsslutsatser 23 oktober 2009 (sid 6). 4891/09. Hämtat 101217 
från: http://register.consilium.europa.eu/pdf/sv/09/st14/st14891.sv09.pdf
111 Miljövårdsberedningen (2008). Svensk klimatpolitik . Betänkande av Klimatberedningens. SOU 
2008:24. ISBN 978-91-38-22930-9. ISSN 0375-250X. Hämtat 101217 från:  
http://www.sweden.gov.se/content/1/c6/09/96/94/8393cd02.pdf NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
45I en studie112 från Europaparlamentet diskuteras möjliga styrmedel för minskad 
köttkonsumtion,	flera	riktade	mot	produktionen;	utökad	lagstiftning	i	pro-
duktionsledet, skatter för att internalisera miljökostnaderna, utsläppstak och 
bidrag till miljöinvesteringar i produktionen, kampanjer/köttfria dagar etc.
9.2 Möjliga ekonomiska styrmedel och åtgärder 
kring utbud av klimatsmarta alternativ 
För att få ett önskat samspel mellan utbud och efterfrågan av klimatsmarta 
måltider behövs styrmedel som kan åstadkomma gröna marknader:
Nedan beskrivs några ekonomiska styrmedel som skulle kunna bidra till 
minskad klimatpåverkan från livsmedelskonsumtionen.
9.2.1 differentierad moms
Differentierad moms har inte analyserats med utgångspunkt att bidra till 
minskad klimatpåverkan från köttkonsumtion. Klimatsmarta måltider skulle då kunna vara belagda med lägre moms medan köttråvara och färdigrätter/måltider med hög andel kött skulle vara belagda med en högre moms.
I en dansk rapport
113 föreslogs 2007 en momssänkning på hälsosam mat 
motsvarande 20 % prisreduktion och 30 % extra moms på ohälsosam mat. Danmark har därefter i mars 2011 beslutat om en avgift till statskassan base-
rat på vikten av mättat fett i ett antal livsmedel, bland annat kött om det 
innehåller mer än 2,3 viktsprocent mättat fett. Avgiften utgör 16 Dkr per kg mättat fett i livsmedlet. Beslutet träder i kraft den 1 oktober 2011
114.
Den generella livsmedelsmomsen är i dag 12 procent, men för livs-
medel som konsumeras på servering gäller 25 procent moms. Tidigare har 
moms befrielse för ekologisk mat utretts av Finansdepartementet 2002115. 
Utredningen lade fram två huvudslutsatser:
”Den s.k. likabehandlingsprincipen i EG-rätten innebär att Sverige inte 
kan införa olika mervärdesskattesatser för miljömärkta (ekologiska) livsmedel 
och andra livsmedel. En ensidig svensk differentiering bedöms inte kunna utformas så att den blir EG-konform. Den ekonomiska analysen visar att mer -
värdesskatten inte är det mest lämpliga miljöpolitiska styrmedlet, bl.a. med hänsyn till instrumentets trubbighet och osäkra kostnadseffektivitet, och till 
112 European Parliament. Scientific and Technological Options Assessment, STOA (2009). Implications 
of Global Trends in Eating Habits for Climate Change, Health and Natural Resources . Brussels. 
European Parliament. Study IP/A/STOA/IC/2008-180. Hämtat 101217 från:  
http://www.europarl.europa.eu/stoa/publications/studies/stoa2008-04_en.pdf
113 Danish Academy of Technical Sciences, ATV (2009). Economic nutrition policy tools  – useful in the 
challenge to combat obesity and poor nutrition?  ISBN-13 978-87-7836-045-8. Hämtat 101217 från: 
http://www.atv.dk/uploads/1227087410economicnutrition.pdf
114 Danska Skatteministeriet (2011) Lov om afgift af mættet fedt i visse fødevarer (fedtafgiftsloven) Lov 
om afgift af mættet fedt i visse fødevarer (fedtafgiftsloven) Hämtat 201 10914 från:  
https://www.retsinformation.dk/Forms/R0710.aspx?id=136314
115 Finansdepartementet, Departementsserien (2002). Mervärdesskatten på ekologiska livsmedel, DS 
2002:51, Hämtat 20110916 från: http://www.regeringen.se/content/1/c4/19/91/b55b72c3.pdf NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
46att en differentiering till förmån för ekologiska livsmedel kan sägas gå emot 
den allmänt accepterade principen om att förorenaren skall betala (Polluter Pay Principle)”. 
Ett antal detaljslutsatser formulerades i utredningen, bland annat:
•	Mervärdesskattens allmänna principer innebär att en eventuell moms-
differentiering på livsmedelsområdet måste genomföras i alla produk-
tions-, förädlings- och distributionsled.
•	Livsmedel som införs till landet måste beskattas på lika villkor som inhemskt producerade livsmedel. 
•	Det kan inte krävas för sänkt moms att livsmedlen försetts med speci-fikt svensk miljömärkning.
9.2.2 Bonus malus
Frankrike införde i januari 2008 ett system kallat Bonus Malus för att stimu-lera konsumenter att köpa miljövänligare bilar. Systemet är konstruerat så att de mer miljövänliga alternativen subventioneras av de mindre miljöanpassade alternativen, så att systemet blir skatteneutralt. Ett liknande system applicerat på måltider skulle kunna innebära en ekonomisk belöning (bonus) till köpare av klimatsmartare måltider och en avgift (malus) för dem som köper klimat-
sämre måltider. Möjliga kriterier i ett sådant system skulle kunna utgöras av 
en viss mängd (gram) kött per portion eller per 100 gram av rätten. Andra alternativ till kriterier kan begränsa antalet koldioxidekvivalenter per portion eller per 100 gram av rätten. Mekanismen kan stramas åt efterhand genom ändrade tröskelvärden så att producenterna hinner ställa om produktionen
116. 
9.2.3 Styrmedel inom dagligvaruhandeln och restaurangsektorn 
9.2.3.1 INCITAMENT FöR BUTIKER
Incitament kan skapas för butiker att underlätta för konsumenterna att bidra till hållbar köttkonsumtion. Stefan Edman föreslog 2005 i betänkandet Bilen, Biffen, Bostaden till exempel skattelättnader för butiker som uppfyller vissa 
krav. Detta har inte genomförts. I dag finns det dagligvarubutiker som har 
olika typer av miljömärkning. Dessa har även kriterier för vilket sortiment som skall finnas i butiken. Kriterierna för butik revideras kontinuerligt och det finns därmed en möjlighet att ställa krav på ökat utbud av köttfria alternativ. Om styrmedel som gynnar klimat och miljösmarta butiker fortsatt skulle över -
vägas vore det sannolikt mer kostnadseffektivt att använda sig av de redan 
uppbyggda befintliga systemen än att skapa ett nytt. 
116 European Environment Agency (2010 ). Examples of Show cases of National Policies to 
Promote Sustainable Household Consumption. The case of the France . Pilot SCP Country Fact 
sheet Series. Om Bonus Malus sid 3. Hämtat 101217 från: http://scp.eionet.europa.eu/facts/
factsheets_waste/fs_scp/pdf/showcase_france NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
479.2.3.2 FORUM FöR BUTIK OCH RESTAURANG
Butik och restaurang kan utgöra viktiga länkar i livsmedelskedjans arbete för 
en mer klimatsmart konsumtion via bra utbud, exponering och pris. Forum kan skapas för det klimatsmarta arbetet inom butik och restaurang, av den 
typ som det tidigare nationella dialogprojektet Framtida Handel
117 118. I 
sådana forum kan diskussioner ske med aktörer inom butik och restaurang 
kring hur de kan bidra till att främja en högre andel vegetabilier i måltiderna 
de säljer, till exempel kampanjer för ”1 vegetarisk dag per vecka”. Se även 
kapitel 7.
9.2.4 punktskatt på kött 
När styrmedel för att minska klimatpåverkan från vår köttkonsumtion disku-
teras kommer man oftast in på en ”köttskatt”. Det finns en rad andra möjliga 
styrmedel, men för att sådana styrmedel ska bli effektiva är det ibland nöd-vändigt att de understöds med ekonomiska styrmedel, som till exempel en rätt utformad skatt
119. Detta gäller sannolikt även för kött.
Det kan finnas goda motiv för att välja en enkel modell för skatt, där man 
inte försöker ta hänsyn till olika köttslags specifika klimatpåverkan. Det är 
naturligtvis en grannlaga uppgift att utforma skatten så att den är så effektiv 
ur klimatsynpunkt som möjligt, att den träffar rätt i meningen får en klimat-styrande verkan och inte av konsumenten främst uppfattas som en ekono-misk pålaga. Skatt på kött anses ofta av politiker vara en kontroversiell fråga. Antalet som anser att det vore bra om staten införde ekonomiska styrmedel ökar dock enligt Naturvårdsverkets undersökningar, se kapitel 6.1.
Andra faktorer som man också bör ta hänsyn till är:Bidrar köttproduktionen till att uppfylla andra mål och andra miljömål?Vilka är de indirekta klimateffekterna från förändrad markanvändning av 
bete eller av odlingen av foder?
Enligt en studie från Chalmers skulle en koldioxidekvivalentvägd klimat-
skatt på livsmedel motsvarande 60 euro per ton koldioxidekvivalenter kunna minska växthusgasutsläppen från det europeiska jordbruket (EU27) med omkring sju procent, eller 32 miljoner ton koldioxidekvivalenter. Livsmedel avgränsas i studien till animaliska livsmedel, exklusive fisk och skaldjur. Vegetabilier räknades bort pga. lägre utsläpp och lägre priselasticitet, framför allt på grund av databrist. En sådan skatt på 60 euro per ton koldioxid (mot-
svarande 60 öre per kg koldioxid eller drygt hälften av koldioxidskatten på 
till exempel bensin i dag) skulle enligt beräkningarna minska biffkonsumtio-
117 Naturvårdsverket (2007). Dialogprojektet Framtida handel 2004–2006. En samlad utvärdering . 
Rapport 5660. ISBN 91-620-5660-3.pdf. ISSN 0282-7298. Hämtat 101217 från: Framtida Handel  
http://www.naturvardsverket.se/Documents/publikationer/620-5660-3.pdf
118 Framtida Handel. Hämtat 101217 från: http://www.framtidahandel.se/
119 Naturvårdsverket (2008). Hållbara hushåll: Miljöpolitik och ekologisk hållbarhet i vardagen. 
Slutrapport till Naturvårdsverket från forskningsprogrammet SHARP  . Rapport 5899. ISBN 978-91-620-
5899-9.pdf. ISSN 0282-7298 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
48nen med 15 % medan en viss konsumtionsökning skulle ske av gris och kyck-
ling120 121.
Det finns även möjligheter att använda skatteintäkter från kött till att 
främja mer klimatsmarta måltider, t.ex. att bilda en fond som kan fördela 
pengar till några av de stöd som diskuteras på andra ställen i denna rapport.
Skatt på klimatsämre kött är en annan teoretisk möjlighet. Kriterier skulle 
kunna gälla uppfödningsformer, till exempel utfordring, produktion på regn-
skogsmark m.m.
9.2.5 Stöd till miljömärkt köttproduktion
Stefan Edman föreslog 2005 i betänkandet Bilen, Biffen, Bostaden122 ett stöd 
till certifiering av klimat-/miljövänlig köttproduktion inom ramen för EU:s 
jordbrukspolitik. En EU-förordning för klimat-/miljösmart köttproduk-
tion skulle kunna utvecklas, frivillig eller obligatorisk. Ett antal märkningar 
för naturbeteskött har funnits genom åren i Sverige, t.ex. Svenskt Sigill, Kaprifolkött, Mälarhagskött.
9.2.6 t ull på klimatsämre kött
Olika krav på svenskt och importerat kött är ett konkurrensproblem. Enligt 
en ny undersökning som bygger på intervjuer med aktörer i svenska kött-
branschen har konkurrensen skärpts i hela livsmedelskedjan de senaste åren. 
Den dåliga lönsamheten har enligt intervjusvaren lett till en ansträngd situa-tion, särskilt för svenskt griskött. Importerat kött tar kontinuerligt andelar på den svenska marknaden. Enligt köttproducenterna finns betydande kostnads-nackdelar på grund av svenska särregler, som högre djurskyddskrav än i 
övriga EU-länder. Jordbruksverket konstaterar att effekterna för lönsamhets-
utvecklingen av de svenska särreglerna behöver klarläggas tydligare.
123 
Som redovisats i avsnitt 7 är priskänsligheten stor när det gäller kött och 
priset är även en variabel som påverkar konsumenten mer än mervärden 
som miljö.124 125 De högre priserna på svenskt kött kan därigenom bli fel-
styrande ur miljö- och klimatsynpunkt eftersom många konsumenter då väljer 
120 Wirsenius, Stefan et al. (2010). Greenhouse gas taxes on animal food products: Rationale, tax 
110131 från: http://www.springerlink.com/content/d060772802887482/
121 Pressmeddelande Chalmers (2011). Climate tax on meat and milk mean less greenhouse gases . 
Hämtat 110131 från: http://www.chalmers.se/en/news/Pages/Climate-tax-on-meat-and-milk-mean-less-
greenhouse-gases.aspx
122 Utredningen om en handlingsplan för hållbar konsumtion – för hushållen (2005). BILEN, BIFFEN, 
BOSTADEN. Hållbara laster – smartare konsumtion , Slutbetänkande. SOU 2005:51. ISBN 91-38-
22369-4. ISSN 0375-250X. Hämtat 101217 från: http://www.sweden.gov.se/sb/d/108/a/45980
123 Jordbruksverket (2011), Konkurrensen i köttbranschen – intervjuundersökning, 2011:xx
124 Lööv, Helena och Widell, Lars M (2009). Konsumtionsförändringar vid ändrade matpriser och in -
komster. Elasticitetsberäkningar för perioden 1960–2006 . Jönköping. Jordbruksverkets rapport 2009:8. 
http://www2.jordbruksverket.se/webdav/files/SJV/trycksaker/Pdf_rapporter/ra09_8.pdf
125 Schmidt, Kirsten et al. (2009). Afsætning af etiske/miljøtilpassede produkter i nordisk detailhandel  
893-1869-3. Hämtat 101217 från: http://www.norden.org/sv/publikationer/publikationer/2009-533 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
49importerat kött som oftast producerats utan motsvarande krav på miljö- och 
klimathänsyn126. I enlighet med polluters pays principle (PPP) kan ett reso-
nemang föras om och på vilket sätt de länder som arbetar med att begränsa sina utsläpp från animalieproduktionen och därmed sannolikt har högre pro-
duktionskostnader, bör få andra förutsättningar än de som inte har påbörjat 
sådana åtgärder.
Tullar på kött kan vara ett effektivt styrmedel, och EU har i dag import-
tullar på kött. Det är angeläget att inom EU arbeta för klimatanpassade tull-system, men det kan också utredas i vilken utsträckning det är möjligt för Sverige att införa tull på klimatsämre kött. Inom WTO:s regler kan finnas möj-
ligheter att via importtullar gynna mer miljöanpassad produktion. Detta skulle 
teoretiskt kunna ske ensidigt från Sveriges sida eller från EU-kommissionens sida. Mot detta talar Sveriges strävan att minska handelshindren. WTO arbetar dessutom generellt för att minska tullar och erfarenheter visar att höjda tull-satser eller införandet av nya tullar tenderar att vara förenat med komplicerade 
processer. I detta sammanhang vore det sannolikt främst motiverat att under -
söka om det är möjligt att tullbelägga kött och foder som producerats på mark från regnskog. 
9.3 Kommunikation, information och utbildning
I dag är utbudet och prisbilden ofta motsatt den som skulle behövas för en 
mer klimatanpassad konsumtion. Så länge nödvändiga förutsättningar saknas, är det svårt att nå effekt med enbart informationsåtgärder
127. Men infor -
mation och kunskap ökar förståelse och acceptans för förändring. Dock är inte information ensamt tillräckligt för att få till stånd större förändringar. 
Behoven av informationsåtgärder varierar mellan olika målgrupper. 
I informationsinsatser kan synergier mellan miljö- och hälsoaspekter tas 
tillvara. Livsmedelsverket har till exempel på sin hemsida information om 
klimat- och miljöbelastning och informerar även om positiva effekter för miljö och hälsa med ett lägre köttintag än i dag
128. Där framgår bland annat: 
”Därför kan det få stor effekt om man minskar på köttportionerna eller byter ut en eller par rätter av nöt, lamm, gris eller kyckling i veckan mot vegetariska 
alternativ”. Vidare anges att: ”Kött är i och för sig vår viktigaste järnkälla och 
en bra källa till protein, men ur hälsosynpunkt finns det inga skäl att äta så mycket kött som vi gör i dag”. 
126 Lindén, Anna-Lisa (2009); Klimat och konsumtion. Tre fallstudier kring styrmedel och konsumentbeteende. 
Lund. Department of Sociology. Lund university. Research. Report in Sociology 2009:1.  
ISBN 91-7267-294-3.
127 Aspegren, A. Miljöinformation som styrmedel . Nordiska Ministerrådet. TemaNord 2003:540.  
ISBN 92-893-0928-8. Hämtat 101217 från:  
http://www.norden.org/da/publikationer/publikationer/2003-540/at_download/publicationfile
128 Information på Livsmedelsverkets hemsida, hämtat 20110929 från:  
http://www.slv.se/sv/grupp1/Mat-och-miljo/ NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
50Klimat/miljömärkning kan vara ett viktigt verktyg, men det förutsätter att 
märkta varor är allmänt förekommande och inte som i dag ett nischsegment. Många andra informationsåtgärder är tänkbara, varav några nämns nedan. Se förslag till styrmedel i tabell 4 nedan.
9.3.1 klimat- och miljömärkning av livsmedel 
Miljö/klimatmärkning kan bidra till att öka medvetenhet om klimat- och 
miljöpåverkan kopplat till köttkonsumtion. Olika initiativ pågår inom klimat-
märkning av livsmedel, dels kriteriebaserade märkningar och dels märk-
ningar med ”Klimatavtryck” i form av CO
2-siffror. För- och nackdelar med 
olika typer av klimatmärkningar gås igenom i Naturvårdsverkets rapport ”Klimatmärkning av livsmedel”
129. Kriteriebaserade klimatmärkningar kan 
visa på bra val inom en varugrupp (till exempel vilket nötkött som är mer klimat smart), medan Klimatavtryck kan visa på skillnader mellan olika varu-
grupper – och därmed visa konsumenten hur mycket mindre utsläppen blir vid val av vegetariska produkter framför kött. En CO
2-siffra är inte lätt för 
konsumenten att tolka, men kan tillsammans med en bred miljömärkning utgöra ett informativt alternativ. 
En obligatorisk klimatmärkning kan förväntas ge större effekt än en 
frivillig. I en konsumentundersökning från EU 2009 ansåg 72 procent av konsumenterna i de 27 medlemsländerna att en klimatmärkning bör vara obligatorisk. Consumers International vill se en obligatorisk klimatmärkning .
Kriteriebaserade märkningar. I Sverige finns klimatcertifiering för bland annat 
djurproduktion i form av en tilläggscertifiering för den som har IP SIGILL-
certifierat sin produktion inom kvalitetsmärkningen Svenskt Sigill. KRAV-
märkningen har börjat integrera klimatrelaterade kriterier i sitt ekologiska regelverk sedan 2010. Klimatanpassningen av djurreglerna inom KRAV har ännu inte inarbetats. Ett förslag till nya regler ska tas fram i början av 2012.
130 
En möjlig utveckling kan vara att även EU:s regelverk för ekologisk pro-duktion på sikt kompletteras med klimatkriterier. En annan möjlighet är att 
märkningar som i dag inkluderar klimatkriterier utvidgas till att omfatta även 
livsmedel (Svanen, EU Ecolabel/”Blomman”). 
Ett kriterium för att miljömärka färdigmat i butiken skulle kunna vara en 
viss maximal köttmängd eller en maximal halt CO
2-ekvivalenter. Ytterligare 
hjälp att kommunicera miljöprofilen kan termer som ”vegetarisk” och ”demi-tarisk” utgöra.
Ett antal märkningar för naturbeteskött har funnits genom åren i Sverige, 
t.ex. Svenskt Sigill, Kaprifolkött, Mälarhagskött.
129 Naturvårdsverket (2010). Klimatmärkning av livsmedel. Nulägesbild januari 2010.  Rapport 6355. 
ISBN 978-91-620-6355-9.pdf. ISSN 0282-7298. Hämtat 101217 från:  
http://www.naturvardsverket.se/Documents/publikationer/978-91-620-6355-9.pdf
130 Hämtat 20110707 från: http://www.krav.se/Documents/Regler/lanseringsinfo2012/Nyheter_
KRAVsRegler_2012_n%c3 %b6tk%c3 %b6ttsproducenter.doc NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
51Märkning med klimatavtryck (Carbon Footprint, mängd koldioxidekvivalenter). 
Internationellt pågår ett antal initiativ av detta slag, och en EU-gemensam klimatavtrycks-märkning kan komma framöver. I Sverige finns i dag märkning med klimatavtryck på till exempel Max Hamburgarmåltider och på kyckling från Lantmännen i form av så kallade klimatdeklarationer. 
Miljömärkning av restauranger. Restauranger kan i dag miljö-/klimatmärkas 
via Svanen eller erhålla certifiering som KRAV-märkt restaurang, men det är fortfarande en mycket liten andel av alla restauranger som har dessa märk-ningar. För Svanenmärkning krävs i dag att restaurangen alltid erbjuder minst en vegetarisk rätt. Det finns dock ingen märkning med kriterier där merparten 
av restaurangens utbud utgörs av vegetariska eller demitariska rätter. 
Miljömärkning av restaurangmåltider. För att underlätta konsumentens val på 
restauranger, kan de klimatsmarta måltiderna märkas ut tydligt. Ett kriterium för att miljömärka restaurangmåltider kan vara en viss maximal köttmängd eller en maximal halt CO
2-ekvivalenter per portion. Det finns behov av att 
på restauranger synliggöra vilka måltider i utbudet som är klimatsmarta, så att konsumenten kan välja i enlighet med sina preferenser. Ett exempel på 
initiativ att lyfta fram den/de gröna rätterna på menyn och på andra ställen 
där maten exponeras för gästerna är SNF:s kampanj. Naturskyddsföreningen startade 2010 en kampanj Gröna Gaffeln som fokuserar på att äta vegetariskt en dag i veckan. I januari 2011 var redan drygt 250 restauranger anslutna. Restaurangerna som deltar vägleds om hur detta t.ex. kan göras genom att placera de vegetariska, gröna rätterna överst eller högt upp på menyn, eller 
markera de gröna rätterna med en Grön Gaffel.
9.3.2 hur inspirera till klimat- och miljösmarta måltidsval
Olika aktörer kan bidra med information kring måltidsval eller förslag som 
bidrar till mindre klimat- och miljöpåverkan från olika måltidsval. Det kan vara budskap av typen ”Vegetariskt 1 gång per vecka” eller kommunikation 
om lågköttsalternativ och begreppet ”Demetariskt”. Kunskap och inspira-
tion skulle kunna inhämtas från andra kulturer som har hög andel vegetariska rätter, tex. från Indien. 
9.3.2.1 SOCIALA MEDIER
Sociala medier, som exempelvis Facebook, ger möjligheter till utbyte av recept, matlagningsidéer med mera kopplat till miljösmart ätande. Vissa intresseorganisationer har börjat ta fram olika applikationer för mobiltelefon-
användning 
131, vilket ger ökad tillgänglighet då informationen efterfrågas. 
131 Naturskyddsföreningen, Klimatsmarta tips. Hämtat 20110601 från:  
http://www.naturskyddsforeningen.se/gron-guide/ata/klimatsmart-i-affaren/ NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
529.3.2.2 TRENDSÄTTNING
En verklig utmaning är att varaktigt förändra de sociala normerna i samhället 
mot uthållighet. Politik och information m.m. kan bidra till att göra det tren-digt eller ”inne” och eftersträvansvärt att bete sig klimatvänligt. Det är van-
ligt att kända och omtyckta personer används för att påverka trender. Bland 
ungdomar kan sociala medier utgöra en viktig del av trendsättande kommu-nikation, med kopplingar till klimatsmarta måltidsval. Folks vilja att bidra i miljöarbetet är en viktig del i trendförändringen och liksom i Storbritannien bör man ta fasta på att villigheten ökar om folk upplever situationen som rätt-vis, d.v.s. att även andra bidrar: ”I will if You will”
132.
TV-kockar och receptmakare. TV-kockar och receptmakare kan bidra som 
ambassadörer i trendsättningen. I tidningarnas recept hittar man i dag mer 
klimatsmarta inslag än tidigare och denna pågående process kan ytterligare stimuleras.
9.3.2.3 PERSONAL INOM DAGLIGVARUHANDEL OCH RESTAURANGSEKTOR
Verksamma inom handel, restaurang och storhushåll är viktig för att åstad-komma växelverkan mellan utbud och efterfrågan av de klimatsmarta mål-tiderna. I första hand är det näringslivet självt som kan utbilda och förmedla 
information till personalen så att kundernas frågor kan besvaras. Däremot är 
det viktigt att restaurangutbildningarna miljö- (och hälso-) anpassas. Se även kapitel 9.2.4. Stöd till dagligvaruhandeln och restaurangsektorn”.
9.3.2.4 SKOLA OCH UTBILDNING
Minskad köttkonsumtion är en fråga som kan tas upp på olika utbildnings-stadier, inte minst inom restaurangutbildningar, lärarutbildning liksom fortbildningsdagar för lärare. Kunskap om hur man äter med mindre klimat-
påverkan är en viktig del. I grundskolan kan man arbeta med frågan i såväl 
hem- och konsumentkunskap som i samhälls- och naturorienterande ämnen. 
9.4 Offentlig upphandling
9.4.1 upphandling med låg andel kött 
Även inom den offentliga upphandlingen kan maten bli mer vegetabilisk. 
Sverige har ett konsumtionsmål om 25 procent ekologiska livsmedel i offent-lig upphandling till år 2010. Däremot finns inga mål för mat och klimat. På 
samma sätt kan kriterier sättas för exempelvis en lägsta frekvens vegetariska 
dagar, eller maximal köttmängd per genomsnittlig serverad portion. Krav 
132 Sustainable Consumption Roundtable (2006). I will if You will. Towards sustainable consumption.  
Sustainable Consumption Roundtable, ett gemensamt initiativ av National Consumer Council (NCC) och 
Sustainable Development Commission (SDS). ISBN: 1 899581 79 0. Hämtat 101217 från:  
http://www.sd-commission.org.uk/publications/downloads/I_Will_If_You_Will.pdf NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
53kan också ställas i samband med offentlig upphandling om att kommunicera 
miljöfördelarna med en ökad andel vegetabilier, t.ex. att synliggöra för mat-gästerna varför man serverar vegetariska rätter och vilka miljöhänsyn som därmed har tagits. Eventuellt skulle användning av begrepp för att specificera mängden kött, som tex. ”demitariska alternativ”
133 kunna underlätta kommu-
nikation kring klimatsmarta måltider inom den offentliga upphandlingen.
Offentliga måltider har bidragit till ökad användning av vegetariska pro-
dukter och förbättrad hälsa i Finland134. De offentliga måltiderna har en 
potential att liksom inom hälsoområdet ta en aktiv roll i ”social learning” och ge en tydlig signal om vilken mat som tillgodoser hållbarhetskriterier.
Under 2010 pågick ett nationellt projekt Fokus Matglädje
135 med syfte att 
lyfta den offentliga måltiden, och fortsatta projektmedel söks. Klimatsmart mat har varit en del i detta projekt som riktar sig till kommuner och 
stadsdelar. Projektet har drivits av Hushållningssällskapens Förbund och 
Jordbruksverket har varit delfinansiär. Inom dylika projekt kan måltider med 
mindre andel kött främjas.
9.5 Beslut på lokal nivå
I Belgien har man i staden Gent sedan maj 2009 en vegetarisk dag varje torsdag och är troligtvis först i världen med initiativet. Initiativet togs av en vegetarisk organisation
136 och stöds officiellt av staden Gent. Man har valt 
ett koncept som är relativt enkelt att genomföra och att få med sig folk på. Man har tagit fasta på att det är lättare för folk att agera om man har en fast 
struktur och påminnelse för beteendet, som till exempel ”vegetariska torsda-
gar”, än om man bara har ett vagt råd av typen ”minska köttkonsumtionen” att agera utifrån. Fenomenet har fått stor uppmärksamhet och världspress har skrivit om det
137. Konceptet en köttfri dag har på kort tid anammats även av 
den belgiska staden Hasselt, liksom av tyska Bremen138. 
133 Demitariska alternativ, se kapitel 7.1.
134 Risku-Norja, Helmi et al. (2009). Dietary choices and greenhouse gas emissions – assessment of im -
135 Fokus Matglädje. Hämtat 110118 från: http://www.fokusmatgladje.nu/?p=16718
136 Ethical Vegetarian Alternative, EVA. Ghent’s Veggie Day . Hämtat 101217 från:   
http://www.vegetarisme.be/index.php?option=com_content&view=article&id=767
137 T.ex. Time. Where’s the beef? Ghent goes vegetarian . Hämtat 101217 från:  
http://www.time.com/time/world/article/0,8599,1900958,00.html
138 Flanders Today. A tale of two veggie-friendly cities . Hämtat 110118 från:  
http://www.flanderstoday.eu/content/tale-two-veggie-friendly-cities NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
54Internationellt har bland andra Helsingfors139 140, Kapstaden, São Paulo, San 
Francisco och Washington DC gjort samma sak141. Många fler efterföljare kan 
förväntas.
I Sverige har östersunds kommun redan infört vegetariska måndagar i 
skolor och förskolor142. örebro är en av de kommuner där man medvetet 
arbetar för att minska köttmängderna i skolmaten. Arbetet ingår som en del 
i kommunens klimatplan. Kommunens olika kostområden beslutar om huru-
vida man vill ha en vegetarisk dag per vecka143. Förekomsten av en kostchef i 
en kommun underlättar att sätta upp mål, föreslå åtgärder och genomföra en 
miljö- och hälsoanpassning av de måltider kommunen tillhandahåller.
Förslag till åtgärder finns samlade i tabell 4 nedan. 
139 Svenska.yle.fi. (110112). Barnen trodde sojan var köttsås . Hämtat 110118 från:  
http://svenska.yle.fi/nyheter/artikel.php?id=205454
140 Hufvudstadsbladet (110112). Vegetariskt slinker ner lika bra. Hämtat 110118 från:  
http://www.hbl.fi/text/helsingfors/2011/1/12/w57415.php#
141 Alltomstockholm.se (2010-10-07). Skippa köttet – det är måndag. Hämtat 1 10118 från:  
http://www.alltomstockholm.se/start/article1544503.aos
142 Östersunds kommunfullmäktige. Protokoll 2010-03-18, paragraf 13 , med anledning av ett medborgar -
förslag. Hämtat 110121 från: http://koffice.ostersund.se/ Utvärdering ska göras efter ett år.
143 Isaksson, Malin. Klimatstrateg, Örebro kommun. Telefonsamtal 110118. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
55tabell 4. exempel på möjliga styrmedel och åtgärder för växling mot mindre andel kött och större andel vegetabiliskt protein.
Generellt gäller att styrmedel bör kompletteras av informationsinsatser, detta anges dock inte för varje exempel i tabellen.
aktör ekonomiska  
Kompletteras med stöd till miljöanpassad djuruppfödninginformation övriga frivilliga styr medel och åtgärder
Primär produktion – Klimatanpassning av jordbruksstöd; EU-arbete 
Import – Tull på kött med ökad miljö och klimatbelastning
Förädling – Klimatsmart utbud färdigrätter till ”rätt pris”:  
•	Bonus	Malus	 •	Differentierad	moms	 •	Stöd	produktutveckling	Kockteam
Butik – Klimatsmart utbud färdigrätter till ”rätt pris”:  
•	Bonus	Malus	 •	Differentierad	moms	 –  Skattelättnader/Bidrag till miljömärkta butiker med kriterier som ökar klimatanpassat sortiment för kosten–  Miljö-/klimatmärkning. 
Obligatorisk? 
– Stimulans av övrigt infoarbeteÖverenskommelser:  – EU Retail Forum,  
– Nationellt Forum
Privata restauranger – Klimatsmart utbud till ”rätt pris”:  
•	Bonus	Malus	 •	Differentierad	moms	 –  Stöd; Miljömärkta restauranger med kriterier som ökar klimatanpassat sortiment–  Miljö-/klimatmärkning. 
a) Restauranger 
b) Rätter  
– Stimulans av övrigt infoarbete 
c) Kockteam–  Köttfria dagar, Demitariska alternativ 
–  Forum, (Nationellt/EU)
Offentliga storhushåll – Kriterier miljökommunikation –  Miljö-/klimatmärkning. 
a) Restaurang 
b) Rätter  
–  Stimulans av övrigt infoarbete, t.ex. Vägledning, Kockteam–  Upphandlingsmål 
–  Köttfria dagar, Demitariska alternativ m m
Konsument – Punktskatt kött – Miljö-/klimatmärkning 
–  Utb./skola, t.ex. restaurangutb., 
fortbildning lärare. Utb.material. 
–  TV, matlagningsprogram, Recept, Trendskapande, Sociala medier 
– Myndighetsinformation
Kommun –  Ta in kostaspekter i klimat och miljöplaner för kommunen 
– Köttfria dagar NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
5610 Viktiga faktorer vid utformning av 
styrmedel kring köttkonsumtion
10.1 Undvik export av klimat- och miljöpåverkan
Jordbruksverket framhåller i sitt förslag till handlingsplan för jordbruket144 
att styrmedel måste utformas på ett sätt som innebär att de slår lika för pro-
ducenter som agerar på en och samma marknad, för att undvika att utsläppen 
omflyttas till andra länder i stället för att minskas. 
Med styrmedel i konsumtionsledet kan man minska riskerna för att 
produktionen flyttar utomlands, eftersom både inhemskt producerade och 
importerade varor möter samma styrmedel, medan styrmedel för att minska utsläppen i produktionsledet ensidigt skulle missgynna den inhemska produk-tionen. En betydande del av vår köttkonsumtion utgörs av importvaror och 
Sverige kan då inte heller påverka hur produktionen sker.
Svensk produktion av beteskött är en förutsättning för att kunna uppnå 
miljömålen kring odlingslandskap och artrikedom, och ofta står sig svenskt 
kött klimatmässigt bra gentemot importerat kött, se kapitel 4. Styrmedel bör utformas så att de ger incitament för en köttproduktion med miljömässiga fördelar, så att inte billigt kött slår ut det kött som producerats med större miljöhänsyn och med bättre djurskydd. Fokus bör ligga på att minska kon-
sumtionen av kött där produktionen saknar positiva miljöeffekter. Om vår 
köttkonsumtion kan minskas med bibehållen inhemsk produktion som bidrar till bevarandet av hävdade betesmarker, kan globala klimatgasutsläpp minskas utan att komma i konflikt med andra miljökvalitetsmål. Möjligheter att stödja inhemsk klimatanpassad animalieproduktion, till exempel med hög andel 
bete, och som inte står i konflikt med internationella handelsregler, bör analy-
seras. Samtidigt som nya styrmedel skulle kunna ge en ändrad incitaments-struktur med generellt sämre förutsättningar för köttkonsumtion, skulle vissa uppfödningsformer av nöt och lamm kunna stödjas som tar hänsyn till alla de tre miljömålen Begränsad klimatpåverkan, Ett rikt odlingslandskap och Ett rikt växt- och djurliv.
För att på sikt åstadkomma ett rättstyrande styrmedelssystem bör hänsyn 
tas till köttets klimatpåverkan från avskogning respektive minskad klimat-påverkan via kolsänkor. Ett kriterium för stödjande ekonomiska styrmedel skulle exempelvis kunna vara att mark från regnskog inte får användas i pro-
duktionen av kött eller foder. Det finns sannolikt svårigheter att följa detta. 
144 Jordbruksverket (2010). Minskade växtnäringsförluster och växthusgasutsläpp till 2016 – förslag till 
handlingsprogram för jordbruket . Rapport 2010:10. Hämtat 101217 från: http://www.jordbruksverket.se/
download/18.6b0af7e81284865248a8000679/Handlingsprogram+Rapport+2010_10.pdf NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
5710.2  Undvik tryck på hotade fiskarter
Nya styrmedel bör utformas så att de inte får som bieffekt att konsumtionen 
av hotade fiskarter ökar. Den globala tillgången per capita av ohotad fisk är starkt begränsad. Det är därför viktigt att styrmedlet inte bara minskar kött-
konsumtionen utan också styr mot måltider med högre andel vegetabilier.
10.3  Ost lika klimatpåverkande som kött
Hårdost är mer klimatpåverkande än griskött, se bilaga 2. Kriterier för styr -
medel för minskad klimatpåverkan bör därför styra från både kött och ost 
mot baljväxter, se bilaga 3. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
5811 Slutsatser och förslag till fortsatt 
arbete
Sen årtionden har det varit känt att kött har en betydande miljöpåverkan som 
skulle kunna minskas betydligt genom en minskad köttkonsumtion till förmån för större andel vegetabilier. I stället har såväl Sveriges köttkonsumtion som 
utsläppen från den ökat kraftigt. Utmaningen är nu därför ännu större än tidi-
gare när det gäller att minska klimatpåverkan från Sveriges köttkonsumtion. En möjlig framtidsbild kan vara att under en tioårsperiod halvera köttkon-sumtionen. En minskad svensk köttkonsumtion skulle även bidra till en god hälsa och i någon mån även till ökade möjligheter för en globalt hållbar livs-medelsförsörjning.
Internationellt bedrivs forskning kring konsumtionens drivkrafter och 
vilka styrmedel som kan användas för att påverka konsumtionen, se kapitel 6. Medvetna beteendeförändringar i livsmedelsvalet är ofta svåra och tids krävande 
att åstadkomma. Några komplikationer är så kallad ”choice overload” och 
svårigheter för konsumenter att väga in kollektiva nyttigheter (klimatet) i sina 
beslut. Ett genomgående resultat inom forskningen är att man i miljöpoliti-ken inte bör förvänta sig att konsumenters beslutsfattande är rationellt. Det är orealistiskt att förvänta sig att folk ska ”göra det rätta” om inte de rätta förutsättningarna finns, se kapitel 6. I dag saknas skarpa styrmedel för att 
minska klimatpåverkan från köttkonsumtion.
Eftersom klimatgasutsläppen behöver sänkas har vi ett behov av att hitta 
fungerande styrmedel som underlättar en minskad köttkonsumtion: 
•	 Utbud. Det behövs styrmedel som ökar konsumentens förutsättningar 
att välja klimatsmarta måltidsalternativ. En avsevärd del av våra mål-
tider består i dag av utemåltider, färdigrätter och hemlevererade 
middags kassar och dessa erbjuder i dag begränsade valmöjligheter när 
det gäller att äta mindre kött. Det ska vara ”lätt att göra rätt”.
•	 Efterfrågan. Bland annat behövs informationsåtgärder som kan leda till 
ökad acceptans och motivation att ändra konsumtionsvalen och som 
underlättar att hitta de klimatsmarta alternativen. 
Om man vill öka möjligheterna till en omställning bör köttkonsumtion och klimatpåverkan lyftas i lämpliga EU-processer. Vidare bör nationella styr -
medel analyseras, t.ex. Bonus Malus, punktskatt, differentierad moms, tullar med mera – kompletterat med information och stöd till exempel klimat-/mil-jömärkning, se kapitel 9 och tabell 4 där. Forskningen visar också att för att påverka konsumtionen behövs det policypaket med olika slag av styrmedel 
som kompletterar varandra, se kapitel 6. En analys bör göras av hur kombi-
nationer av styrmedel som drar åt samma håll skulle kunna se ut.  
Undersökningar visar att det hos konsumenterna finns en ökande accep-
tans för åtgärder i klimatfrågan. Det finns heller ingen principiell skillnad mellan att beskatta kött och att som i dag beskatta bensin. Vissa befarat impo- NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
59pulära åtgärder som att införa rökförbud på restauranger har i efterhand varit 
accepterat hos det stora flertalet145.
Många konsumenter kan uppskatta att ”få banan plogad” för att vända 
sin konsumtion mot en högre andel vegetabilier, där ett första steg exempelvis 
kan vara att äta en portion mindre kött per vecka. Att stimulera ett klimat-
smart utbud inom restaurangmåltider och färdigrätter kan troligen vara en åtgärd som får god acceptans i samhället. Sådana åtgärder kan därför vara lämpliga att inleda med och de kan bidra till att bygga en mer djupgående för -
ståelse för behovet av en minskad köttkonsumtion.
Viktiga faktorer vid utformning av styrmedel för minskad köttkonsumtion 
är att de samtidigt ger incitament för inhemsk köttproduktion med låg miljö-/klimatpåverkan, till exempel hög andel bete, att de tar hänsyn till klimatpå-verkan från avskogning och kolsänkor i produktionen av kött och djurfoder, samt att de inte ökar trycket på hotade fiskarter. Sammantaget finns skäl att minska köttkonsumtionen generellt och att inte särskilt peka ut nötkött.
Det finns andra livsmedel än kött där vår konsumtion ger stor klimat-
påverkan, till exempel ost (se bilaga 2), fisk, fossilbaserad växthusproduktion 
och ris. 
Vi har under sammanställningen av denna rapport fått förslag på hur 
arbetet kan utvecklas och informativa åtgärder stärkas. 
Här kommer några exempel som vi bedömer intressanta. 
•	 Studera	om	ett	Bonus	Malus-system	kan	appliceras	på	restaurang-
måltider/färdigrätter i butiken. 
•	 Ta	fram	förslag	till	hur	andelen	klimat-/miljömärkta	restauranger	och 	
restaurangmåltider skulle kunna ökas. 
•	 Undersöka	varför	vegetariska	restaurangmåltider	och	färdigrätter	i	dag 	
inte är billigare än de med kött trots att köttråvara ofta är dyrare än 
vegetariska råvaror.
•	 Hur	kan	incitament	skapas	för	butiker	att	underlätta	en	minskad 	
köttkonsumtion bland konsumenterna?
•	 Hur	kan	forum	skapas/stödjas	inom	butik	och	restaurang	för	klimat-
smartare livsmedelsutbud?
•	 Hur	kan	kommuner	och	offentlig	sektor	stimuleras	att	aktivt	jobba	för 	
insatser som leder till minskad köttkonsumtion, som demitariska alternativ
146 och/eller mål för köttmängder inom offentlig upphandling? 
•	 Utreda	om	det	är	möjligt	att	införa	punktskatt	på	kött.
•	 Vad	kan	EU:s	process	kring	klimat-/miljömärkning	av	livsmedel	i	butik 	
bidra med?
•	 Framtagande	av	data	och	beräkningar	som	redovisar	klimat-	och 	
miljöpåverkan och näringsvärde för vegetariska och lågkötts/demita-
riska måltidsalternativ och koster. 
145 Temo AB.(2005). T-112113. Statens Folkhälsoinstitut December 2005. Hämtat 20110914 från: 
http://www.fhi.se/Documents/Tillsyn/Temo-rokfria-serveringar-0601.pdf
146 Demitariska alternativ, se kapitel 7.1. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
60•	 Utreda	hur	styrmedel	bör	utformas	för	att	minska	klimatpåverkan	och 	
ändå bidra till biologisk mångfald och rikt odlingslandskap.
•	 Hur	skulle	Sveriges	produktion av kött och animalieprodukter kunna 
se ut baserat på nationella och globala miljö-, konsumtions- och livs-
medelsförsörjningsaspekter?
•	 Hur	skulle	Sveriges	konsumtion av kött och animalieprodukter kunna 
se ut baserat på nationella och globala miljö-, konsumtions- och livs-medelsförsörjningsaspekter? NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
61Bilaga 1. Kompletterande bakgrund 
kring klimat- och miljöpåverkan 
från kött
Klimatvänligare kött pressas av billigt kött
Vår ökade köttkonsumtion har täckts genom ökad import av kött som är billi-
gare än det svenska, men generellt sett mer klimatpåverkande, se tabell 3 i kapitel 4. För nötkött har importandelen under 2007–2010 (tredje kvartalet) pendlat 
runt drygt 40 %, medan importandelen för griskött under dessa år växte från 
18 % till 24 %
147. För kyckling var importandelen 37 % år 2008148. Vår nöt-
köttskonsumtion har ökat under lång tid men första halvåret 2009 minskade den med 3 procent, samtidigt som konsumtionen av svenskt nötkött ökade med 10 
procent
149. Den tillfälligt minskade importen av nötkött hade samband med ett 
importstopp för brasilianskt kött som EU införde den 1 februari 2009 efter att 
allvarliga brister i den brasilianska livsmedelskontrollen hade påvisats. 
Under 2007–2009 låg de importerade mängderna nötkött i intervallet 
71 000–78 000 ton. Grisimporten ökade från 69 000 ton under 2007 till ca 80 000 ton per år under åren 2008–2009. Importen av fjäderfä ökade under peri-oden 2007–2009 från 36 000 ton till 40 000 ton
150 151.
År 2005 importerades nötkött främst från Irland, Tyskland, Danmark 
och Brasilien (33 %, 21 %, 16 % respektive 10 % vardera). Det griskött som 
importerades kom huvudsakligen från Danmark (58 %) och Tyskland (28 %). 
Kycklingimport sker huvudsakligen från Danmark152. Vi importerar också stora 
mängder fodersoja för vår produktion av nöt/mjölk, gris och kyckling, bland annat från Brasilien. Vilket foder som används och hur det har producerats har stor bety-
delse för klimatpåverkan såväl för det inhemska som det importerade köttet.
Kött på restaurang. Möjligheterna att välja kött efter ursprung är betydligt 
mindre på restaurang än i butik. Restauranger har en betydligt högre andel importkött. Av det nötkött som säljs i butik var första halvåret 2009 ungefär 80 procent svenskt, motsvarande siffra för restauranger och storhushåll var bara 20 
procent
153. 
147 Svensk Köttinformation. Svenskt kött i siffror. Hämtat 101217 från 
http://www.svensktkott.se/svenskt-kott-i-siffor
148 Svensk Fågel. Fågel i siffror 2009. Beräkning från statistik hämtat 101217 från:  
http://www.svenskfagel.se/?p=3107&m=458
149 LRF (2009). Konsumtionen av svenskt kött ökar . Hämtat 101217 från: http://www.lrf.se/Om-LRF/
Kontakta-LRF/Press/Pressmeddelanden/2009/Konsumtionen-av-svenskt-ktt-kar
150 SCB. Varuimport från SCB:s databaser
151 Enligt dansk statistik är Sveriges import av fjäderfä större, en stor del importeras från Danmark.
152 Cederberg C et al. (2009). Greenhouse gas emissions from swedish consumption of meat, milk and eggs 
1990 and 2005. Institutet för Livsmedel och Bioteknik AB (SIK). SIK Report No 794 (2009). ISBN 978-91-
7290-285-5. Hämtat 101217 från: http://www.sik.se/archive/pdf-filer-katalog/SR794.pdf
153 LRF (2009). Konsumtionen av svenskt kött ökar. Hämtat 101217 från: http://www.lrf.se/Om-LRF/
Kontakta-LRF/Press/Pressmeddelanden/2009/Konsumtionen-av-svenskt-ktt-kar NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
62Miljöpåverkan från nötkött
Klimat. En stor del av klimatpåverkan från nötkött och lamm utgörs av 
metan från nötdjurens foderomsättning, men även kvävegödsling av foder -
odling och/eller betesmarker samt stallgödselhantering är viktigt för utsläppen. 
Klimatpåverkan från olika uppfödningsformer beror också på om hänsyn tas 
till effekter från förändrad markanvändning som avskogning för djurhållning och produktion av fodersoja, men dessa effekter beräknas hitintills i regel inte då det i dag saknas en allmänt vedertagen metodologi för sådana beräkningar. En studie av Cederberg från 2009 visar att nötkött från Brasilien gav 30–40 % högre utsläpp av växthusgaser i primärproduktionen jämfört med europeisk 
154 (exklusive påverkan av förändrad markanvändning). Det högre 
utsläppet från de brasilianska nötkreaturen beror framför allt på hög slaktålder 
och långa kalvningsintervaller (extensiv produktion) och på att köttet oftast 
produceras i rena köttproduktionssystem, d.v.s. inte som biprodukt från mjölk-
produktion – vilket ofta är fallet i Sverige. För kött som kommer från mjölk-kor och deras kalvar fördelas miljöbelastningen på både mjölken och korna. Ungefär 65 % av det svenska nötköttet är kött från mjölkkoraser, dvs. är en biprodukt till vår mejeriproduktion (mjölk, ost m.m.)
155.
Den brasilianska produktionen av nötkött har koppling till förändrad 
markanvändning och avverkning av regnskog. När regnskog bränns upp för 
att bereda plats för djurproduktion eller sojaodling frigörs stora mängder 
växthusgaser, vilket är negativt för klimatet. Det nötkött som exporteras från Brasilien kommer visserligen i hög grad från de södra delarna av landet, men i och med den ökade globala efterfrågan på exportkött har nötkreaturen under de senaste tio åren förflyttats mot den norra regionen där expansion av betes-mark bedöms vara den största drivkraften till avskogning. Även ökande efter -
frågan på soja och etanol som konkurrerar med boskapsuppfödning i sydliga delar av Brasilien, har bidragit till att djuren flyttas norrut mot skogsområden för att få tillgång på billigare mark. Nötköttsproduktionen i Brasilien baseras på betesdrift året runt, och endast en mycket liten del av djuren hålls i så kall-lade ”feed-lots” där de får till skottfoder
156. 
Globalt sett är betesmarker och andra gräsbärande marker betydelsefulla 
kolsänkor157 under förutsättning att de sköts väl och inte är utsatta för ero-
sion. Naturliga hagmarker och välskötta gräsmarker som plöjs sällan binder 
154 Cederberg C et al. (2009). Greenhouse gas emissions from swedish consumption of meat, milk and 
155 Cederberg, Christel et al. (2009). Greenhouse gas emissions from Swedish production of meat, milk 
156 Cederberg Christel et al. (2009). Life cycle inventory of greenhouse gas emissions and use of land and 
energy in Brazilian beef production. Institutet för Livsmedel och Bioteknik AB (SIK). SIK Report No 792 
(2009). ISBN 978-91-7290-283-1. Hämtat 110218 från  http://www.sik.se/archive/pdf-filer-katalog/SR792.pdf
157 Jordbruksverket (2008). Minska jordbrukets klimatpåverkan! Del 1. Introduktion och några åtgärder/
styrmedel. Jordbruksverket. Rapport 2008:11. Hämtat 101217 från:  http://www2.jordbruksverket.se/webdav/files/SJV/trycksaker/Pdf_rapporter/ra08_1 1.pdf NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
63kol under lång tid i jorden och grässvålen och kan därför utgöra så kallade 
kolsänkor158. Enligt den senaste rapporteringen av utsläpp från källor och 
upptag i sänkor (1990–2008) varierar gräsmarker i Sverige mellan att vara en sänka på 0,8 och utgöra en källa på 0,4 M ton CO
2159. Dessa marker kan 
därmed minska utsläppen av växthusgaser i Sverige. Den uppskattade inlag-ringen varierar dock mycket mellan olika år. Se även avsnitt 4.4.
Artrikedom. Svenskt kött som produceras med en hög andel bete främjar 
miljö målen Ett rikt odlingslandskap och Ett rikt växt- och djurliv. Miljömålet 
Ett rikt odlingslandskap innebär att den biologiska mångfalden i odlingsland-skapet ska skyddas, bevaras och stärkas. Detta ska ske bland annat genom en ökning av arealen betesmark och slåtteräng. Betesmarker, och då främst natur -
betesmarker, är mycket artrika miljöer i Sverige med många växter, djur och svampar som trivs i de ljusa öppna miljöerna. Betande djur är en förutsättning för att bevara värdena i dessa marker. Ungefär hälften av den svenska nötbo-skapen går på bete, men alla går inte på naturbetesmarker. Jordbruksverket uppskattar att andelen nötkreatur som går på naturbeten är någonstans mellan 30–45 %
160. En del står på stall och föds upp med hög andel kraftfoder. 
Miljöpåverkan från lammkött
Miljöpåverkan från lamm ger liksom för nötkreatur en hög klimatpåverkan men främjar miljömålen Ett rikt odlingslandskap och Ett rikt växt- och djurliv efter -
som djuren håller betesmarker öppna som annars skulle växa igen
161. Vår kon-
sumtion av lamm är mycket liten jämfört med övriga djurslag, ca 1 kg år 2005.
Miljöpåverkan från griskött
Klimatpåverkan från griskött är betydligt lägre än för nöt och lamm, men pro-duktionen av griskött gynnar i ringa omfattning miljömålen Ett rikt odlings-landskap och Ett rikt växt- och djurliv. Vi äter betydligt mer gris än nöt 
– 36 kg jämfört med 25,5 kg nöt år 2005
162 (totalkonsumtionsdata, dvs. med 
ben). Mycket av det griskött Sverige importerar kommer från Danmark. Vi 
importerar också en hel del fodersoja från Brasilien för vår grisproduktion.  
158 Sousanna et al. (2007). Full accounting of the greenhouse gas (CO2, N2O, CH4) budget of nine 
European grassland sites. Agriculture, Ecosystems and Environment 121(2007)121–134. Hämtat 
101217 från: http://www.sciencedirect.com/science?_ob=ArticleURL&_udi=B6T3Y-4MVDV99-3&_user=4380432&_rdoc=1&_fmt=&_orig=search&_sort=d&_docanchor=&view=c&_acct=C000063040&_version=1&_urlVersion=0&_userid=4380432&md5=cc7b5ad2990fa9527c0f342b27a2c1b4
159 SWEDISH ENVIRONMENTAL PROTECTION AGENCY (2010). National Inventory Report 2010 Sweden . 
Submitted under the United Nations Framework Convention on Climate Change and the Kyoto Protocol. Hämtat 101217 från: http://www.naturvardsverket.se/upload/05_klimat_i_forandring/statistik/2008/SE_NIR_submission_2010_15_januari.pdf
160 Torben Söderberg, Jordbruksverket. Mail 100326
161 Wallman et al. (2011). LCA of Swedish lamb production. Rapport in preparation. SIK, Göteborg
162 Jordbruksverket (2009). Livsmedelskonsumtionen 1960–2006 . Statistikrapport 2009:2. H ämtat 
101217 från: http://www.jordbruksverket.se/webdav/files/SJV/Amnesomraden/Statistik,%20fakta/Livsmedel/2009:2/20092_amk_ihopb_tabeller17.htm NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
64Miljöpåverkan från kyckling
Kyckling ger betydligt mindre klimatpåverkan än gris och nöt, men kyck-
lingproduktionen gynnar inte miljömålen Ett rikt odlingslandskap och Ett rikt växt- och djurliv. Vår kycklingkonsumtion ökade från 6 till 16 kg per 
capita mellan 1990 och 2005
163, och vi importerade 37 % av den kyck-
ling vi konsumerade 2008164. Vi importerar också brasiliansk fodersoja till 
vår kycklingproduktion, och studier visar att foderodlingen står för en stor 
del av kycklingköttets totala klimatpåverkan. Att använda foder med liten 
klimat påverkan är därför en viktig strategi för att hålla nere utsläppen av 
växthus gaser från denna animalieproduktion. En studie drar slutsatsen att det 
klimat mässigt är viktigast att byta ut proteinfoder mot mer närodlade alterna-
tiv som raps och ärtor165.
163 Cederberg C et al. (2009). Greenhouse gas emissions from swedish consumption of meat, milk and 
164 Svensk Fågel. Fågel i siffror 2009. Beräkning från statistik hämtat 101217 från:  
165 Tynelius, Gustaf (2008). Klimatpåverkan och förbättringsåtgärder för Lantmännens livsmedel – fall -
studie Kronfågels slaktkyckling . Examensarbete. Lunds Tekniska Högskola, Inst f teknik och samhälle. 
Hämtat 101217 från:  
http://www.miljo.lth.se/svenska/internt/publikationer_internt/pdf-filer/GustafTynelius-2008.pdf NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
65Bilaga 2. Ost
Styrmedel för minskad köttkonsumtion bör utformas så att även ostkonsum-
tionen minskar. Nästan 70 % av det svenska nötköttet är kött från mjölkko-raser, dvs. majoriteten av vårt inhemska nötkött är en biprodukt till vår 
mejeriproduktion (mjölk, ost m.m.)
166. En hög ostkonsumtion medför omfat-
tande köttproduktion och utgör därmed en press på den globala livsmedels-
försörjningen, areal, vattentillgångar med mera, se ovan. Ost har en kraftig 
klimatpåverkan eftersom det krävs ca tio liter mjölk för att göra ett kilo ost. 
Ca 11 kg CO2-ekvivalenter släpps ut per kg ost som produceras, dvs. betyd-
ligt mer än per kg gris och kyckling. Vi har en högre konsumtion av ost än av kyckling, 18 kg ost per person år 2005, och ostkonsumtionen ökade 20 pro-
cent mellan 1990 och 2005
Hälsoskäl talar också för en måttlig ostkonsumtion på grund av hög halt 
av mättat fett. Ost ger inte de näringsmässiga fördelar som magrare mejeri-
produkter gör, eftersom ost innehåller mycket mättat fett som vi av hälsoskäl bör äta måttligt av 
167. Det är fördelaktigt att lägga vår livsmedelsrelaterade 
klimat påverkan på livsmedel som ger oss nyttigheter, till exempel mjölk men 
mindre ost.
166 Lagerberg Fogelberg, Charlotte (2008 ). På väg mot miljöanpassade kostråd . Vetenskapligt underlag 
inför miljökonsekvensanalysen av Livsmedelsverkets kostråd.  
Uppsala. Livsmedelsverket. SLV rapport 2008/9. Hämtat 101217 från: http://www.slv.se/upload/doku -
ment/rapporter/mat_naring/2008_livsmedelsverket_9_miljoanpassade_kostrad.pdf
167 Livsmedelsverket. Fett. Hämtat 101217 från:  
http://www.slv.se/sv/grupp1/Mat-och-naring/Vad-innehaller-maten/Fett/ NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
66Bilaga 3. Baljväxter kontra kött/ost 
Näringsrika. Styrmedel för minskad köttkonsumtion bör gynna baljväxtkon-
sumtion. De flesta näringsämnen som vi får från kött kan vi också få från baljväxter (ärtor, bönor, linser). Ur hälsosynpunkt behöver vi inte så mycket 
protein som vi äter i dag
168. Proteinrika varor är dock bärare av viktiga mine-
raler, till exempel järn, zink, selen, som kan vara svårare att få i sig tillräck-
ligt av – i synnerhet när man ”späder ut” näringen i maten med ”tomma 
kalorier” i form av läsk, godis etc. Viktiga mineraler, vitaminer, fibrer och 
protein kan vi få från baljväxter, medan de flesta andra vegetabilier har ett betydligt lägre innehåll av dessa näringsämnen. Baljväxter utgör därför den bästa ersättningen för kött – och är dessutom mycket billiga vilket möjliggör ett prisvärt utbud av baljväxtbaserade rätter och måltider. Järnet i baljväxter är dock inte lika lättillgängligt som järnet i kött och det är därför fördelaktigt 
om C-vitaminrika livsmedel ingår i måltiderna för att öka kroppens upptag 
av järn. Vegetabilier innehåller inte vitamin B12, som finns i alla animala livs-medel, men det är bara veganer som brukar rekommenderas att komplettera med B12. Man behöver alltså inte äta kött för att klara intaget av vitamin B12.
Klimatsmarta. Baljväxter har en låg klimatpåverkan: 0,2–1,4 kg CO
per FU169 (ca 1 kg kokta) 170. Baljväxtodling gynnar också odlingssystemet efter -
som de är värdefulla avbrottsgrödor i spannmålsdominerade växtföljder. Även 
importerade torkade baljväxter är resurssnåla. Vår konsumtion av baljväxter 
är liten, men baljväxter har blivit betydligt vanligare i vår kosthållning under 
senare år. Även färdigmat/halvfabrikat av baljväxter är resurssnåla, eftersom miljöpåverkan i jordbruksledet är så låg. Den tillagade rättens klimatpåverkan beror även på vilka råvaror som används och hur de tillagas. Man får räkna med en större mängd baljväxter än kött för att få samma proteinmängd som med kött, men eftersom vår proteinkonsumtion i dag är högre än nödvändigt 
det inte självklart att räkna klimatpåverkan per proteinmängd. Klimatpåverkan 
per kalori, järn eller något annat kan vara lika befogat. En möjlighet är att använda index för näringstäthet per klimatpåverkan
171 172.
168 Livsmedelsverket. Livsmedelsverkets miljösmarta matval. Förslag anmält till EU. Hämtat 101217 från: 
http://www.slv.se/upload/dokument/miljo/livsmedelsverkets_%20miljosmarta_matval_till_EU.pdf
169 FU=funktionell enhet som var 0,9–1 kg kokta baljväxter
170 Lagerberg Fogelberg, Charlotte (2008 ). På väg mot miljöanpassade kostråd . Vetenskapligt underlag 
2008/9. Hämtat 101217 från: http://www.slv.se/upload/dokument/rapporter/mat_naring/2008_livsmed -
elsverket_9_miljoanpassade_kostrad.pdf
171 Smedman, A., Lindmark-Månsson, H., Drewnowski, A., Modin-Edman, A-K. (2010) Nutrient density of 
beverages in relation to climate impact, Food & Nutrition Research 54: 5170. Hämtat från:  
http://www.foodandnutritionresearch.net/index.php/fnr/article/view/5170/5884 
172 Nutrient Density to Climate Impact index (NDCI index). Se exempelvis: Scarborough, Peter och 
Rayner, Mike (2010). Letter to the Editor. Food & Nutrition Research 2010. FNR Vol 54: 5681 (2010) incl Supplements. Hämtat 101217 från:  http://www.foodandnutritionresearch.net/index.php/fnr/article/view/5681/6341 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
67Quorn. Varumärket Quorn är ett proteinrikt livsmedel som tillverkas i 
England. Quorn är inte lika resurssnålt som baljväxtprodukter. En engelsk studie betonar att Quorn kan vara betydligt mer resurskrävande än vegetabi-lier
173. I dag transporteras Quorn relativt långt då det ej produceras i Sverige. 
I Quorn ingår äggvita. Det produceras av en mögelsvamp som odlas i jäs-tankar och matas med kolhydrater. Den degaktiga produkten samlas ihop, 
tvättas, blandas med äggvita, smaksätts med kryddor och salt samt formas till 
olika produkter. 
173 Audsley, E., Brander, M., Chatterton, J., Murphy-Bokern, D., Webster, C., and Williams, A. (2009). 
scope to reduce them by 2050. FCRN-WWF-UK. Hämtat 101217 från:  
http://assets.wwf.org.uk/downloads/how_low_report_1.pdf NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
68Bilaga 4. Potential för klimatvinster 
via minskad köttkonsumtion
I en rapport från SIK174 2009 kan utläsas att ca 9 % utsläppsminskning skett 
inom svensk animalieproduktion mellan 1990 till 2005 beroende på en mer 
effektiv produktion (utöver detta har ytterligare ca 5 % utsläppsminskningar 
skett genom en minskad produktion). I rapporten fastslås att: ”Trots mins-
kade växthusgasutsläpp från den svenska animalieproduktionen så har utsläp-pen från den svenska konsumtionen av animaliska livsmedel ökat kraftigt under de senaste 15 åren. Detta leder oss till slutsatsen att åtgärder för att minska utsläppen från den svenska jordbruksproduktionen inte kommer att vara tillräckligt för att reducera växthusgasutsläppen från livsmedelskonsum-
tionen i Sverige. Konsumentbeteende relaterat till prisnivåer och smakprefe-
renser samt trender vad gäller dieter, avfall etc måste också tas i beaktande för att nå målen för utsläppsminskningar”.
I en rapport från Jordbruksverket
175 har man beräknat hur mycket utsläp-
pen av växthusgaser skulle kunna minskas om allt kött som konsumeras i 
Sverige hypotetiskt ersattes med sojabönor, gula ärtor och ägg (lakto-ovo 
vegetarisk kost) samtidigt som vi bibehöll nuvarande konsumtion av mejeri-produkter. Enligt dessa beräkningar skulle utsläppen minska med 9 miljoner ton CO
2-ekvivalenter. Detta innebär att utsläppen från den totala svenska 
konsumtionen på 90 miljoner ton skulle kunna minskas med 10 % genom en övergång till lakto-ovo vegetarisk kost. Räknat per person skulle det innebära 
en minskning från ca 10 till ca 9 ton växthusgaser.
Enligt en finsk studie
176 skulle jordbrukets klimatpåverkan kunna halv-
eras genom en övergång från dagens finska konsumtion till en vegankost. 
Detta motsvarar en minskning med ca 8 % av de totala finska utsläppen. 
Beräkningarna tycks grova, exempelvis antogs alla livsmedel produceras i 
Finland, vildfångad fisk inkluderades inte och endast livsmedelskedjans jord-bruksled inkluderades. Andelen resurssnåla baljväxter var relativt låg i vegan-kosten, 17 gram per dag.
En engelsk studie beräknar att klimatpåverkan från brittisk livsmedels-
konsumtion kan minskas med 20 % om allt kött byts ut till vegetabilier. Då 
174 Av 14 % utsläppsminskning beräknas två tredjedelar bero på en mer effektiv produktion. Beräkning 
baserad på: Cederberg C et al. (2009). Greenhouse gas emissions from Swedish consumption of meat, 
milk and eggs 1990 and 2005. Institutet för Livsmedel och Bioteknik AB (SIK). SIK Report No 794 
(2009). ISBN 978-91-7290-285-5. Hämtat 101217 från:
http://www.sik.se/archive/pdf-filer-katalog/SR794.pdf
175 Clarin, Anna och Johansson, Sara (2009). Hållbar konsumtion av jordbruksvaror – hur påverkas 
klimat och miljö av olika matvanor?  Jordbruksverket. Rapport 2009:20. Hämtat 101217 från:
http://www2.jordbruksverket.se/webdav/files/SJV/trycksaker/Pdf_rapporter/ra09_20.pdf
176 Risku-Norja, Helmi et al. (2009). Dietary choices and greenhouse gas emissions – assessment of im-
pact of vegetarian and organic options at national scale. Progress in Industrial Ecology, An International Journal 2009 – Vol. 6, No 4 pp. 340–354. Hämtat 101217 från:  http://www.inderscience.com/offer.php?id=32323 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
69uppskattningar för påverkan från avskogning inkluderas minskar klimat-
påverkan med 38 %177.
I en studie från EU-kommissionens forskningscentrum JRC178 2009 beräk-
nades miljöpåverkan från dagens matvanor i EU27 och för alternativa dieter där köttmängderna minskats med utgångspunkt från hälso rekommendationer. 
Klimatpåverkan har där 35 % av viktningen mellan olika miljöaspekter. Beräkningarna i två av scenarierna visade på 2 % minskad total miljöpåverkan från den totala konsumtionen och på 8 % minskad miljöpåverkan från livs-medelskonsumtionen. Den måttliga miljövinsten kan bland annat förklaras av att köttmängderna minskat med 59 %, och att fiskmängden dubblerats. Vissa fisksorter medför stora utsläpp av växthusgaser. I studien har inte kött ersatts 
med baljväxter och val av grönsaker tycks inte ha skett med miljöhänsyn. Den 
använda metoden
179 är relativt grov med avseende på enskilda livsmedel, jäm-
fört med då beräkningar sker utifrån livscykelanalyser. 
I en svensk studie gav en vegetarisk ärtburgar-måltid mindre än hälften så 
stor klimatpåverkan som en isokalorisk måltid med fläskkotletter180. Det kan 
tyckas förvånande att klimatvinsten inte blir större, med tanke på att klimat-påverkan från kött är i storleksordningen 10 gånger högre än klimatpåverkan från baljväxter, se ovan. Denna studie visar på att inte bara produkten utan även hur den har förädlats och hur den har förvarats som ger utslag i beräk-
ningarna. 
olika näringsberäknade koster med olika stor andel kött. Vi vet att potentialen 
för minskade utsläpp genom minskad köttkonsumtion är betydande, men vi vet inte hur stor.
177 Audsley, E., Brander, M., Chatterton, J., Murphy-Bokern, D., Webster, C., and Williams, A. (2009). 
178 Tukker A, et al. Environmental Impacts of Diet Changes in the EU (2009). European Commission, 
Joint Research Centre, Institute for Prospective Technological Studies (IPTS). EUR 23783 EN. ISBN 978-92-79-11774-9. ISSN 1018-5593. Hämtat 101217 från:  http://ipts.jrc.ec.europa.eu/publications/pub.cfm?id=2359
179 “Utvecklad E3IOT”-metod
180 Davis J, Sonesson U (2008). Environmental potential of grain legumes in meals, Institutet för 
Livsmedel och Bioteknik AB (SIK). SIK-rapport Nr 771:2008. ISBN 978-91-7290-264-0. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
70Källförteckning
Alltomstockholm.se 2010-10-07. Skippa köttet – det är måndag. Hämtat 
110118 från: http://www.alltomstockholm.se/start/article1544503.aos
Aspegren, A. Miljöinformation som styrmedel. Nordiska Ministerrådet. 
TemaNord 2003:540. ISBN 92-893-0928-8. Hämtat 101217 från:  
http://www.norden.org/da/publikationer/publikationer/2003-540/at_down-
load/publicationfile
Audsley, E., Brander, M., Chatterton, J., Murphy-Bokern, D., Webster, C., and 
Williams, A. (2009). How low can we go? An assessment of greenhouse gas emissions from the UK food system and the scope to reduce them by 2050. FCRN-WWF-UK. Hämtat 101217 från:  
http://assets.wwf.org.uk/downloads/how_low_report_1.pdf 
Bartholdson, örjan et al. (2010), Mer kött och soja – mindre regnskog. 
Swedwatch rapport #34. Hämtat 101217 från: http://www.swedwatch.org/sites/www.swedwatch.org/files/rap-swedwatch-soja.pdf
Berntell, Anders. Stockholm International Water Institute, SIWI (2010). 
Vatten i Världen – och kopplingen till svensk konsumtion. Föredrag vid 
Miljömålsrådets seminarium Svensk konsumtions påverkan på miljön i andra 
länder, 15 juni 2010 i Stockholm. Hämtat 110131 från: http://www.miljomal.se/Global/20_aktuellt/kalendarium/2010-06-15-anders-berntell.pdf
Carlsson-Kanyama,	Annika	och	Engström,	Rebecka	(2003);	Fakta om maten 
och miljön. Konsumtionstrender, miljöpåverkan och livscykelanalyser . Naturvårdsverket. Rapport nr 5348. ISBN:91-620-5348-5. Hämtat 101217 
från: http://www.naturvardsverket.se/sv/Nedre-meny/Webbokhandeln/
ISBN/5300/91-620-5348-5/
Cederberg Christel et al. (2011). Including Carbon Emissions from Deforestation 
in the Carbon Footprint of Brazilian Beef. Environmental Science & Technology 45:1773–1779.
Cederberg Christel et al. (2009). Life cycle inventory of greenhouse gas 
emissions and use of land and energy in Brazilian beef production. Institutet för Livsmedel och Bioteknik AB (SIK). SIK Report No 792 (2009). ISBN 978-91-7290-283-1. Hämtat 110218 från http://www.sik.se/archive/
pdf-filer-katalog/SR792.pdf
Cederberg, Christel et al. (2009). Greenhouse gas emissions from Swedish 
production of meat, milk and eggs 1990 and 2005. Institutet för Livsmedel och Bioteknik AB (SIK). SIK Report No 793 (2009). ISBN 978-91-7290-284-8. Hämtat 101217 från: http://www.sik.se/archive/pdf-filer-katalog/SR793.pdf
Cederberg C et al. (2009). Greenhouse gas emissions from Swedish 
consumption of meat, milk and eggs 1990 and 2005. Institutet för Livsmedel  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
71och Bioteknik AB (SIK). SIK Report No 794 (2009). ISBN 978-91-7290-285-5. 
Hämtat 101217 från: http://www.sik.se/archive/pdf-filer-katalog/SR794.pdf
Clarin, Anna och Johansson, Sara (2009). Hållbar konsumtion av 
jordbruksvaror – hur påverkas klimat och miljö av olika matvanor?  
Jordbruksverket. Rapport 2009:20. Hämtat 101217 från:  
Dahlin, Ingela och Lindeskog, Pia (2001). Ät S.M.A.R.T. Stockholms läns 
landsting, Centrum för Tillämpad Näringslära. OH och faktahäfte. OH 
hämtat 101217 från:   
Danish Academy of Technical Sciences, ATV (2009). Economic nutrition 
policy tools – useful in the challenge to combat obesity and poor nutrition?  
ISBN-13 978-87-7836-045-8. Hämtat 101217 från:  
Danska Skatteministeriet (2011) Lov om afgift af mættet fedt i visse fødevarer 
(fedtafgiftsloven) Lov om afgift af mættet fedt i visse fødevarer (fedtafgiftslo-ven) Hämtat 20110914 från:  
Davis J, Sonesson U (2008). Environmental potential of grain legumes in meals, 
Institutet för Livsmedel och Bioteknik AB (SIK). SIK-rapport Nr 771:2008. ISBN 978-91-7290-264-0.
Department of Health, Storbritannien. Healthier Food Mark. Hämtat 101217 
från: http://webarchive.nationalarchives.gov.uk/+/www.dh.gov.uk/en/Publichealth/Healthimprovement/Healthyliving/HealthierFoodMark/DH_109979
Department of Health, Storbritannien (2009). Healthier Food Mark. Promoting 
healthier, more sustianable food. Draft criteria to be tested during Phase 1 of 
the pre-consultation pilot. Hämtat 101217 från: http://www.dh.gov.uk/prod_
consum_dh/groups/dh_digitalassets/documents/digitalasset/dh_106912.pdf
Ekelund, Lena (2010). Hållbart jordbruk – konsumenten kan inte göra allt. 
Ur: Jordbruk som håller i längden. Red. Birgitta Johansson. Stockholm. Formas. S247–260. ISBN 978-91-540-6043-6. 
Eklöf, Göran (2010). Rättvisa mål – så når vi dit. Miljöförbundet Jordens 
Vänner. ISBN 978-91-978196-5-7. Hämtat 101217 från:  
http://www.mjv.se/filer/rattvisamal.pdf
Energistyrelsen, Danmark. ”1 ton mindre”-kampanjen. Hämtat 101217 från: 
http://www.1tonmindre.dk/
Ethical Vegetarian Alternative, EVA. Ghent’s Veggie Day. Hämtat 101217 från: 
http://www.vegetarisme.be/index.php?option=com_content&view=article&id=767 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
72European Commission (2009). Smarter and Cleaner. Consuming and 
producing sustainably. Luxembourg : Office for Official Publications of the European Communities. Brochure. ISBN 978-92-79-08112-5. Hämtat 101217 från: http://ec.europa.eu/environment/eussd/pdf/brochure_scp.pdf
European Environment Agency (2010). Examples of National Policies to 
Promote Sustainable Household Consumption. The case of the Germany. Pilot SCP Country Fact sheet Series. Hämtat 101217 från:   
http://scp.eionet.europa.eu/facts/factsheets_waste/fs_scp/pdf/policy_germany
European Environment Agency (2010). Examples of Show cases of National 
Policies to Promote Sustainable Household Consumption. The case of the 
France. Pilot SCP Country Fact sheet Series. Om Bonus Malus sid 3. Hämtat 101217 från: http://scp.eionet.europa.eu/facts/factsheets_waste/fs_scp/pdf/showcase_france
European Environment Agency (2010). The European Environment. State 
and Outlook 2010. Consumption and the Environment. Köpenhamn. ISBN 978-92-9213-154-8. Hämtat 101217 från:  
European Parliament. Scientific and Technological Options Assessment, STOA 
(2009). Implications of Global Trends in Eating Habits for Climate Change, 
Health and Natural Resources. Brussels. European Parliament. Study IP/A/
STOA/IC/2008-180. Hämtat 101217 från:  
Europeiska Unionens Råd (Miljö). Rådsslutsatser 23 oktober 2009 (sid 6). 
4891/09. Hämtat 101217 från:  
http://register.consilium.europa.eu/pdf/sv/09/st14/st14891.sv09.pdf
FAO (2009). The state of Food and Agriculture 2009. Livestock in the 
balance. Rom. ISSN 0081-4539. Hämtat 101217 från:  
http://www.fao.org/publications/sofa/en/
Finansdepartementet, Departementsserien (2002). Mervärdesskatten på 
ekologiska livsmedel, DS 2002:51, Hämtat 20110916 från:  
http://www.regeringen.se/content/1/c4/19/91/b55b72c3.pdf
Flanders Today. A tale of two veggie-friendly cities. Hämtat 110118 från:  
http://www.flanderstoday.eu/content/tale-two-veggie-friendly-citiesFokus Matglädje. Hämtat 110118 från: http://www.fokusmatgladje.nu/?p=16718Framtida Handel. Hämtat 101217 från: http://www.framtidahandel.se/Frostling-Henningsson, Maria et al. (2010). Varför skiljer sig intention från 
handling vid val av livsmedel? Handelns utvecklingsråd. Forskningsrapport 2010:2. ISBN 978-91-86508-02-9. Hämtat 101217 från:  
http://www.hur.nu/web/Intention_och_handling.aspx NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
73Garnett, Tara (2008). Cooking up a storm. Food, greenhouse gas emissions 
and our changing climate. Food Climate Research Network. Centre for Environmental Strategy. University of Surrey. Hämtat 101217 från: http://www.fcrn.org.uk/fcrnPublications/publications/PDFs/CuaS_Summary_web.pdf
Heaps, Charles et al. (2009). Europe’s Share of the Climate Challenge. 
Domestic Actions and International Obligations to Protect the Planet. Stockholm Environment Institute. ISBN 978-91-86125-14-1. Hämtat 101217 
från: http://sei-international.org/mediamanager/documents/Publications/
Climate-mitigation-adaptation/europes_share_heaps_09.pdf.pdf
Hufvudstadsbladet (110112). Vegetariskt slinker ner lika bra. Hämtat 110118 
från: http://www.hbl.fi/text/helsingfors/2011/1/12/w57415.php#
Jackson, Tim (2005). Motivating sustainable consumption – a review of 
evidence on consumer behaviour and behavioural change. A report to the Sustainable Development Research Network. Centre for Environmental Strategy, University of Surrey. Hämtat 101217 från:  
http://www.sd-research.org.uk/wp-content/uploads/motivatingscfinal_000.pdf  
Briefing: http://www.sd-research.org.uk/wp-content/uploads/sdrnbriefing1mo-tivatingsustainableconsumption_001.pdf  
Powerpointpresentation:   
http://www.epa.gov/Sustainability/Workshop0505/5d_Jackson_Tim.pdf
Jordbruksverket (2011). Den svenska kött- och mjölkproduktionens inverkan 
på biologisk mångfald och klimat – skillnader mellan betesbaserade och kraftfoderbaserade system. Rapport 2011:21.
Jordbruksverket (2011), Konkurrensen i köttbranschen – intervjuundersök-
ning, 2011:xx.
Jordbruksverket (2010). Konsumtionen av livsmedel och dess näringsinnehåll. 
Statistikrapport 2010:3. Uppgifter t.o.m. år 2008. Hämtat 101217 från:  
http://www.sjv.se/webdav/files/SJV/Amnesomraden/Statistik%2C%20fakta/
Livsmedel/Statistikrapport2010_3r/201003R.pdf
Jordbruksverkets databas, Totalkonsumtionen. Hämtat 110118 från:  
http://statistik.sjv.se/Dialog/varval.asp?ma=TK06&ti=Totalkonsumtionen+av+
vissa+varor&path=../Database/Jordbruksverket/Konsumtion%20av%20livsmedel%20 %28ej%20officiell%20statistik%29/&lang=2
Jordbruksverket (2010). Minskade växtnäringsförluster och växthusgas-
utsläpp till 2016 – förslag till handlingsprogram för jordbruket. Rapport 
2010:10. Hämtat 101217 från:  
http://www.jordbruksverket.se/download/18.6b0af7e81284865248a8000679/
Handlingsprogram+Rapport+2010_10.pdf
Jordbruksverket (2009). Livsmedelskonsumtionen 1960–2006 . Statistikrapport 
2009:2. Hämtat 101217 från:   NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
74http://www.jordbruksverket.se/webdav/files/SJV/Amnesomraden/Statistik,%20
fakta/Livsmedel/2009:2/20092_amk_ihopb_tabeller17.htm
Jordbruksverket (2008). Minska jordbrukets klimatpåverkan! Del 1. 
Introduktion och några åtgärder/styrmedel. Jordbruksverket. Rapport 2008:11. Hämtat 101217 från: http://www2.jordbruksverket.se/webdav/files/SJV/trycksaker/Pdf_rapporter/ra08_11.pdf
Jordbruksverket (2008) Import av fjäderfäkött. Artikelnr : VG1:33. Hämtat 
100208: http://www2.jordbruksverket.se/blanketterochtrycksaker.4.29d7ece3112034569ed800049.htm?category=HBA2&item=VG1:10#iiVG1:10
Jordbruksverket. Handjursbidrag. Hämtat 101217 från:  
http://www.jordbruksverket.se/amnesomraden/stod/handjursbidrag.4.67e843d
911ff9f551db80009019.html
Jordbruksverket. Mervärdesstöd. Hämtat 101217 från:  
http://www.jordbruksverket.se/amnesomraden/stod/mervardenijordbruket.4.6
7e843d911ff9f551db80004336.html
Jordbruksverket. Betesmarksersättningar. Hämtat 101217 från:  
http://www.jordbruksverket.se/amnesomraden/stod/miljoersattningar/betesma
rkerochslatterangar.4.7850716f11cd786b52d8000766.html
Jordbruksverket. Skolmjölksstöd. Hämtat 101217 från:  
http://www.jordbruksverket.se/amnesomraden/stod/marknadsstod/skolmjolkss
tod.4.207049b811dd8a513dc80004386.html
Konsumentverket (2009). Vardagen och Miljön. Konsumentundersökning. 
Hämtat 101217 från: http://www.konsumentverket.se/Global/Konsumentverket.
se/Pressmeddelanden/2009/Dokument/vardagen_och_miljon.pdf
Konsumentverket (2006). Ekologiska livsmedel – ett strategiunderlag för 
livsmedelsbranschen. Rapport 2006:13. ISBN 91-7398-921-5. Hämtat 101217 från: http://www.konsumentverket.se/foretagare/Marknadsforing/Miljo-och-etik/Ekologiska-livsmedel---ett-strategiunderlag-for-livsmedelsbranschen/
Lagerberg Fogelberg, Charlotte (2008). På väg mot miljöanpassade kostråd. 
Vetenskapligt underlag inför miljökonsekvensanalysen av Livsmedelsverkets 
kostråd.Uppsala. Livsmedelsverket. SLV rapport 2008/9. Hämtat 110929 från: http://www.slv.se/upload/dokument/rapporter/mat_miljo/2008_livsmed-elsverket_9_miljoanpassade_kostrad.pdf
Liljenstolpe, Carolina och Elofsson, Katarina (2009). Miljömärkning för 
konsumenten, producenten eller miljön? Jordbruksverket. Rapport 2009:12. Hämtat 101217 från: http://www2.jordbruksverket.se/webdav/files/SJV/trycksaker/Pdf_rapporter/ra09_12.pdf
Lindén,	Anna-Lisa	(2009);	Klimat och konsumtion. Tre fallstudier kring 
styrmedel och konsumentbeteende. Lund. Department of Sociology. Lund 
university. Research. Report in Sociology 2009:1. ISBN 91-7267-294-3. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
75Livsmedelsverket. Pressmeddelande 2010-11-12. Hämtat 110208 från  
http://www.slv.se/sv/Pressmeddelanden/Pressmeddelanden/2-november-2011---
Sverige-drar-tillbaka-forslag-om-miljosmarta-matval/
Livsmedelsverket. Livsmedelsverkets miljösmarta matval. Förslag anmält till 
EU. Hämtat 101217 från: http://www.slv.se/upload/dokument/miljo/livsmedelsverkets_%20miljosmarta_matval_till_EU.pdf
Livsmedelsverket (2003). Svenska näringsrekommendationerna översatta till 
livsmedel. Livsmedelsverkets rapport nr 1/2003. Hämtat 110121 från:  
http://www.slv.se/upload/dokument/rapporter/mat_naring/RapportSNO.pdf
Livsmedelsverket. Fett. Hämtat 101217 från:  
http://www.slv.se/sv/grupp1/Mat-och-naring/Vad-innehaller-maten/Fett/
LRF (2009). Konsumtionen av svenskt kött ökar. Hämtat 101217 från:  
http://www.lrf.se/Om-LRF/Kontakta-LRF/Press/Pressmeddelanden/2009/
Konsumtionen-av-svenskt-ktt-kar
Lööv, Helena och Widell, Lars M (2009). Konsumtionsförändringar vid 
ändrade matpriser och inkomster. Elasticitetsberäkningar för perioden 1960–2006. Jönköping. Jordbruksverkets rapport 2009:8. ISSN 1102-3007. Hämtat 101217 från: http://www2.jordbruksverket.se/webdav/files/SJV/trycksaker/Pdf_rapporter/ra09_8.pdf
Meyer, Daniel E. and Cederberg, Christel (2010). Pesticide use and 
glyphosateresistant weeds – a case study of Brazilian soybean production.  
SIK-Rapport Nr 809. ISBN 978-91-7290-298-5. Hämtat 110131 från: http://www.sik.se/archive/pdf-filer-katalog/SR809.pdf
Miljödepartementet (2010). Svenska miljömål – för ett effektivare miljöarbete. 
Regeringens proposition 2009/10:155. http://www.regeringen.se/content/1/c6/14/24/56/dca35b38.pdf
Miljövårdsberedningen (2008). Svensk klimatpolitik. Betänkande av 
Klimatberedningen. SOU 2008:24. ISBN 978-91-38-22930-9. ISSN 0375-250X. Hämtat 101217 från:  
http://www.sweden.gov.se/content/1/c6/09/96/94/8393cd02.pdf
Moll, Stephan och Watson, David (2009). Environmental Pressures from 
European Consumption and Production. Copenhagen. European Topic 
Centre on Sustainable Consumption and Production. ETC/SCP working paper 1/2009. Hämtat 101217 från: http://scp.eionet.europa.eu/publications/working%20paper%20namea2009/wp/working%20paper%20namea2009
Munasinghe M. et al. (2009). Consumers, business and climate change. 
The University of Manchester, Sustainable Consumption Institute. ISBN: 978-1-907422-01-0. Hämtat 101217 från:  
76Naturskyddsföreningen, Gröna gaffeln. Hämtat 110118 från: http://www.
naturskyddsforeningen.se/gron-guide/ata/grona-gaffeln/om-grona-gaffeln/
Naturskyddsföreningen. Stor klimatvinst med bättre lunchmeny. Hämtat 
101217 från: http://www.naturskyddsforeningen.se/natur-och-miljo/
aktuellt/?news=17922
Naturskyddsföreningen (2010). Demoskop-undersökning. Hämtat 101217 
från: http://www.naturskyddsforeningen.se/upload/press/Lunchmeny,%20Demoskopundersökning.pdf
Naturvårdsverket (2011). Miljöeffekter av EU:s jordbrukspolitik – syntes av 
18 rapporter om påverkan av CAP i Sverige. Rapport 6461.  
ISBN 978-91-620-6461-7
Naturvårdsverket (2010). Klimatmärkning av livsmedel. Nulägesbild januari 
2010. Rapport 6355. ISBN 978-91-620-6355-9.pdf. ISSN 0282-7298. 
Hämtat 101217 från: http://www.naturvardsverket.se/Documents/publikationer/978-91-620-6355-9.pdf
Naturvårdsverket (2009). Allmänheten och klimatförändringen 2009. 
Rapport 6311. Konsumentundersökning. Hämtat 101217 från: http://www.naturvardsverket.se/Documents/publikationer/978-91-620-6311-5.pdf 
Naturvårdsverket (2008). Hållbara hushåll: Miljöpolitik och ekologisk 
hållbarhet i vardagen. Slutrapport till Naturvårdsverket från forsknings-programmet SHARP . Rapport 5899. ISBN 978-91-620-5899-9.pdf.  
ISSN 0282-7298. Hämtat 101217 från: http://www.naturvardsverket.se/sv/Nedre-meny/Webbokhandeln/ISBN/5800/978-91-620-5899-9/
Naturvårdsverket (2008). Konsumtionens klimatpåverkan. Rapport 5903. 
ISBN 978-91-620-5903-3.pdf. ISSN 0282-7298. Hämtat 101217 från:  
Naturvårdsverket (2007) Import av kött – export av miljöpåverkan. Rapport 
5671. ISBN 91-620-5671-9. http://www.naturvardsverket.se/sv/Nedre-meny/
Webbokhandeln/ISBN/5600/91-620-5671-9/
Naturvårdsverket (2007). Dialogprojektet Framtida handel 2004–2006. 
En samlad utvärdering. Rapport 5660. ISBN 91-620-5660-3.pdf. ISSN 0282-7298. Hämtat 101217 från: Framtida Handel  
Naturvårdsverket (1997), Att äta för en bättre miljö – Slutrapport från 
systemstudie Livsmedel, Rapport 4830, ISBN 91-620-4820-9.
Nitrogen in Europe. The Barsac Declaration: Environmental Sustainability 
and the Demitarian Diet. Hämtat 101217 från:  
http://www.nine-esf.org/Barsac-text  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
77Nordiska Ministerrådet (2001). Forbrugernes brug af fødevaremærkning. 
Del 1. Litteratur- og pilotstudie. Köpenhamn. TemaNord 2001:525. ISBN 92-893-0609-2, ISSN 0908-6692. Hämtat 101217 från:  
http://www.norden.org/da/publikationer/publikationer/2001-525/at_down-load/publicationfile
Nordiska Ministerrådet (2001), Forbrugernes krav til fødevaremærkning og 
vareinformation, En pan-nordisk undersøgelse af forbrugeradærd og 
holdninger til fødevaremærkning. Köpenhamn. TemaNord 2001:501. 
ISBN 92-893-0579-7, ISSN 0908-6692. Hämtat 110518 från:  
http://www.norden.org/da/publikationer/publikationer/publications_results_
view?SearchablePublicationsText=2001 %3A501
OECD (2010). Consumer Policy Toolkit. Executive Summary. 
ISBN 9789264079656. Hämtat 101217 från:  
http://www.oecd.org/dataoecd/20/50/45098058.pdf
OECD (2008). Household Behaviour and the Environment. Reviewing the 
Evidence (s 82). Paris. Hämtat 101217 från:  
http://www.oecd.org/dataoecd/19/22/42183878.pdf
Power, Kate och Mont, Oksana (2010). The Role of Formal and Informal 
Forces in Shaping Consumption and Implications for Sustainable Society: 
Part II. Sustainability 2010, 2 (8), 2573–2592. Hämtat 101217 från:  
http://www.mdpi.com/2071-1050/2/8/2573/
Risku-Norja, Helmi et al. (2009). Dietary choices and greenhouse gas emissions 
– assessment of impact of vegetarian and organic options at national scale. Progress in Industrial Ecology, An International Journal 2009 – Vol. 6, No 4 pp. 340–354. Hämtat 101217 från:  
Scarborough, Peter och Rayner, Mike (2010). Letter to the Editor. Food & 
Nutrition Research 2010. FNR Vol 54: 5681 (2010) incl Supplements. Hämtat 101217 från:  
SCB. Varuimport från SCB:s databaser.
Schmidt, Kirsten et al. (2009). Afsætning af etiske/miljøtilpassede produkter i 
nordisk detailhandel – eksempler på best practice. Köpenhamn. Nordiska Ministerrådet. TemaNord 2009:533. ISBN 978-92-893-1869-3. Hämtat 101217 från: http://www.norden.org/sv/publikationer/publikationer/2009-533
Smedman, A., Lindmark-Månsson, H., Drewnowski, A., Modin-Edman, A-K. 
(2010). Nutrient density of beverages in relation to climate impact, Food & 
Nutrition Research 54: 5170. Hämtat från: http://www.foodandnutritionre-
search.net/index.php/fnr/article/view/5170/5884
SOU. Utredningen om en handlingsplan för hållbar konsumtion – för 
hushållen (2005). BILEN, BIFFEN, BOSTADEN. Hållbara laster – smartare  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
78konsumtion, Slutbetänkande. SOU 2005:51. ISBN 91-38-22369-4. 
ISSN 0375-250X. Hämtat 101217 från:  
http://www.sweden.gov.se/sb/d/108/a/45980
Sousanna et al. (2007). Full accounting of the greenhouse gas (CO2, N2O, 
CH4) budget of nine European grassland sites. Agriculture, Ecosystems and 
Environment 121(2007)121-134. Hämtat 101217 från:  
http://www.sciencedirect.com/science?_ob=ArticleURL&_udi=B6T3Y-
4MVDV99-3&_user=4380432&_rdoc=1&_fmt=&_orig=search&_sort=d&_
docanchor=&view=c&_acct=C000063040&_version=1&_urlVersion=0&_
userid=4380432&md5=cc7b5ad2990fa9527c0f342b27a2c1b4
Steinfeld, Henning et al. (2006). Livestock’s long shadow. Rom. FAO. 
ISBN 987-92-105571-7. Hämtat 101217 från:  
http://www.fao.org/docrep/010/a0701e/a0701e00.HTM
Sustainable Consumption Research Exchanges (SCORE!)/Tukker, Arnold et al. 
(2008). The governance and practice of change of sustainable consumption and production. Journal of cleaner production 16 (2008), 1143–1145. Hämtat 
101217 från: http://www.sciencedirect.com/science?_ob=MImg&_
imagekey=B6VFX-4R1NN86-1-1&_cdi=6022&_user=4380432&_pii=S0959652607001813&_orig=search&_cover -
Date=07 %2F31 %2F2008&_sk=999839988&view=c&wchp=dGLbVtb-zSkWb&md5=b79bf9c54b5895c622a34037a69773d4&ie=/sdarticle.pdf
Sustainable Consumption Roundtable (2006). I will if You will. Towards 
sustainable consumption. Ett gemensamt initiativ från National Consumer 
Council (NCC) och Sustainable Development Commission (SDS). 
ISBN 1 899581 79 0. Hämtat 101217 från: http://www.sd-commission.org.uk/publications/downloads/I_Will_If_You_Will.pdf
Sustainable Development Commission (2009). Setting the table. Advice to 
Government on priority elements of sustainable diets. Hämtat 101217 från: http://www.sd-commission.org.uk/publications/downloads/Setting_the_Table.pdf
Svensk Fågel. Fågel i siffror 2009. 101217 från:  
http://www.svenskfagel.se/?p=3107&m=458Svensk Köttinformation. Svenskt kött i siffror. Hämtat 101217 från  
http://www.svensktkott.se/svenskt-kott-i-sifforSvenska.yle.fi. (110112). Barnen trodde sojan var köttsås. Hämtat 110118 
från: http://svenska.yle.fi/nyheter/artikel.php?id=205454
Swedish Environmental Protection agency (2010). National Inventory Report 
2010 Sweden. Submitted under the United Nations Framework Convention 
on Climate Change and the Kyoto Protocol. Hämtat 101217 från:  
http://www.naturvardsverket.se/upload/05_klimat_i_forandring/statistik/2008/SE_NIR_submission_2010_15_januari.pdf NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
79Temo AB.(2005). T-112113. Statens Folkhälsoinstitut December 2005. 
Hämtat 20110914 från:  
Time. Where’s the beef? Ghent goes vegetarian. Hämtat 101217 från:  
http://www.time.com/time/world/article/0,8599,1900958,00.htmlTukker A, et al. Environmental Impacts of Diet Changes in the EU (2009). 
European Commission, Joint Research Centre, Institute for Prospective Technological Studies (IPTS). EUR 23783 EN. ISBN 978-92-79-11774-9. ISSN 1018-5593. Hämtat 101217 från:  
http://ipts.jrc.ec.europa.eu/publications/pub.cfm?id=2359
Tynelius, Gustaf (2008). Klimatpåverkan och förbättringsåtgärder för 
Lantmännens livsmedel – fallstudie Kronfågels slaktkyckling. Examensarbete. Lunds Tekniska Högskola, Inst f teknik och samhälle. Hämtat 101217 från: http://www.miljo.lth.se/svenska/internt/publikationer_internt/pdf-filer/GustafTynelius-2008.pdf
Verbraucherallianz für Klimatschutz. Klimaschutz schmeckt. Hämtat 101217 
från: http://www.verbraucherfuersklima.de/cps/rde/xchg/projektklima/hs.xsl/klimaschutz_schmeckt_artikel.htm
World Cancer Research Fund/American Institute of Cancer (2007). Food, 
Nutrition, Physical Activity and the Prevention of Cancer: a Global 
Perspective. WCRF/AICR Expert Report 2007. Hämtat 20110929 från: http://www.dietandcancerreport.org/ 
Wirsenius, Stefan et al. (2010). Greenhouse gas taxes on animal food 
products: Rationale, tax scheme and climate mitigation effects. Climatic Change, DOI 10.1007/s10584-010-9971-x. Hämtat 110131 från:  
http://www.springerlink.com/content/d060772802887482/  
Pressmeddelande Chalmers (2011). Climate tax on meat and milk mean less greenhouse gases. Hämtat 110131 från: http://www.chalmers.se/en/news/Pages/Climate-tax-on-meat-and-milk-mean-less-greenhouse-gases.aspx
Wallman et al. (2011). LCA of Swedish lamb production. Rapport in preparation. 
SIK, Göteborg.
Wirsenius, Stefan et al. (2010). How much land is needed for global food 
production under scenarios of dietary changes and livestock productivity increases in 2030? Agricultural Systems 103:621–638. ISBN/ISSN 0308-521X. Hämtat 110131 från: http://www.sciencedirect.com/science?_
ob=ArticleURL&_udi=B6T3W-50SJMH4-1&_user=10&_cover -
Date=11 %2F30 %2F2010&_rdoc=1&_fmt=high&_orig=search&_
origin=search&_sort=d&_docanchor=&view=c&_searchS-trId=1625193995&_rerunOrigin=google&_acct=C000050221&_ver -
sion=1&_urlVersion=0&_userid=10&md5=9a1b25a9d2f03edff9abc7778df1
a07b&searchtype=a NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6456
80östersunds kommunfullmäktige. Protokoll 2010-03-18, paragraf 13. Hämtat 
110121 från: http://koffice.ostersund.se/
östling, Robert (2009). Beteendeekonomi och konsumentpolitik. Integrations- 
och jämställdhetsdepartementet. Hämtad 101217 från:  
http://www.regeringen.se/content/1/c6/12/80/62/a97ac5f5.pdf
Opublicerade källor
Aleniusson, Ulrika, kostchef i Hjo och bitr. projektledare för Nationellt 
centrum för måltiden (www.måltiden.se). Mail 2011-01-18.
Andersson, Per, Klimatavdelningen, Naturvårdsverket. Mailväxling 101222.Browall, Joakim. Delfi MarknadsPartner AB (Delfi Foodserviceguide 2010). 
Mailkontakt 101222.
Isaksson, Malin. Klimatstrateg, örebro kommun. Telefonsamtal 110118.Torben Söderberg, Jordbruksverket. Mail 100326Wikstedt, Staffan, Enheten för Näringslivets struktur, SCB, örebro. 
Mailväxling 2010-03-24.  Naturvårdsverket  106 48 Stockholm. besöksadress: Stockholm - Valhallavägen 195, Östersund - Forskarens väg 5 hus Ub, kiruna - kaserngatan 14.  
 
Köttkonsumtionens klimatpåverkan – Drivkrafter och styrmedel NV-rapport  6456 2011

1 Mikrosensorer för luftmätningar: En kunskapsöversikt framtagen på uppdrag av Naturvårdsverket

1 Microsensors for air measurements: A knowledge overview produced on behalf of the Swedish Environmental Protection Agency

 1  
Mikro sensorer för luftmätningar  
En kunskapsöversikt framtagen på uppdrag av 
 
Carolina Holmberg  
2017 -08-25 
 
Handledare : Matthew Ross -Jones  & Marie Denward  
 
 2 Förord  
Denna rapport är framtagen via ett studentuppdrag som pågick i totalt  sju veckor under sommaren 
2017, där både Miljöinformationsenheten och Luftenheten på Naturvårdsverket var delaktiga i 
projektformulering och handledning. Underlaget till rapport en utgörs till stor del av telefon intervjuer 
med personer som är aktiva inom b ranschen för mikrosensorer till luftmätningar. En lista över de 
personer som intervjuats återfinns i Bilaga  1.  
    
 3  
Innehåll sförteckning  
 
1. Inledning  ................................ ................................ ................................ ................................ ..........  5 
1.1. Bakgrund  ................................ ................................ ................................ ................................ . 5 
1.2. Syfte  ................................ ................................ ................................ ................................ .........  6 
2. Sverige  ................................ ................................ ................................ ................................ .............  7 
2.1. Försök med mikrosensormätningar av luftkvaliteten i Sverige  ................................ ...............  7 
2.1.1.  Green IoT  ................................ ................................ ................................ .........................  7 
2.1.2.  Miljöväder  ................................ ................................ ................................ .......................  8 
2.1.3.  Luft och Vatten IoT  ................................ ................................ ................................ ..........  9 
2.1.4.  Trafikverket: E -MOTE sensorer på E18 Danderyd  ................................ .........................  10 
2.1.5.  Trafikverket: Mätprojekt med COWI  ................................ ................................ .............  11 
2.1.6.  Sensing City ................................ ................................ ................................ ....................  11 
2.1.7.  Sensorer i taxiskyltar  ................................ ................................ ................................ ..... 12 
2.1.8.  Övriga projekt  ................................ ................................ ................................ ................  13 
2.2. Forskningsläget  ................................ ................................ ................................ ......................  13 
3. Europa  ................................ ................................ ................................ ................................ ...........  14 
3.1. Försök med sensormätningar av luftkvaliteten i Europa  ................................ ......................  14 
3.1.1.  MACPoll  ................................ ................................ ................................ .........................  14 
3.1.2.  AirSensEUR  ................................ ................................ ................................ ....................  15 
3.1.3.  Citizen science -projekt i Antwerp  ................................ ................................ ..................  16 
3.1.4.  Urban AirQ (Making Sense)  ................................ ................................ ...........................  17 
3.1.5.  Nilu: Utvärdering av 24 identiska mikrosensorenheter  ................................ ................  18 
3.1.6.  Övriga projekt  ................................ ................................ ................................ ................  18 
3.2. Forskningsläget  ................................ ................................ ................................ ......................  19 
4. Utmaningar och möjligheter med mikrosensorer som komplement i luftövervakningen  ...........  20 
4.1. Utmaningar  ................................ ................................ ................................ ............................  20 
4.1.1.  Dolda algoritmer  ................................ ................................ ................................ ............  20 
4.1.2.  Svårighet att kalibrera  ................................ ................................ ................................ ... 20 
4.1.3.  Bristande noggrannhet  ................................ ................................ ................................ .. 21 
4.1.4.  Äventyrande av trovärdigheten  ................................ ................................ ....................  21 
4.2. Möjligheter  ................................ ................................ ................................ ...........................  21   
 4 4.2.1.  Fler mätpunkter  ................................ ................................ ................................ .............  21 
4.2.2.  Mätningar på svåråtkomliga platser ................................ ................................ ..............  22 
4.2.3.  Realtidsdata  ................................ ................................ ................................ ...................  22 
5. Användningsområden utanför den officiella luftövervakningen  ................................ ..................  23 
5.1. Identifiera stora ändringar i luftföroreningsnivåer  ................................ ...............................  23 
5.2. Mätningar som kan ge en indikation av luftkvaliteten ................................ ..........................  23 
5.3. Öka intresset för luftkvalitet  ................................ ................................ ................................ . 23 
5.4. Övrigt  ................................ ................................ ................................ ................................ ..... 24 
6. Rekommendationer för framtida arbete ................................ ................................ .......................  25 
6.1. Ramverk  ................................ ................................ ................................ ................................ . 25 
6.2. Vägledning  ................................ ................................ ................................ .............................  25 
6.3. Övervaka EU -forum  ................................ ................................ ................................ ...............  26 
6.4. Synliggöra behov  ................................ ................................ ................................ ...................  26 
6.5. Skapa samarbetsmöjligheter  ................................ ................................ ................................ . 26 
7. Avslutande diskussion  ................................ ................................ ................................ ...................  28 
Referenser  ................................ ................................ ................................ ................................ .............  29 
 
 5 1. Inledning  
1.1.  Bakgrund  
Övervakning av luftkvalitet har traditionellt skett  med stationära mätinstrument  som kompletterats 
med modeller  för spridning av luftföroreningar . Mätinstrumenten är dyra, tunga och kräver 
regelbundet underhåll, men de mäter med hög precision. Sedan ett pa r år tillbaka finns nu  även  
mikrosensorer tillgängliga  på marknaden . Jämfört med ett traditionellt mätinstrument är en 
mikrosensor billigare, portabel och  (till skillnad från vissa traditionell a mätinstrument ) 
direktuppkopplad mot internet vilket möj liggör för mätningar i realtid . (Wei Ying Yi, 2015)  
Mikrosensorerna har flera intressanta tillämpningsområden och det är troligt att de kommer spela en 
stor roll i framtidens strategier för luftövervakning  (RIVM, 2017) .  
Det finns flera olika typer av mikrosensorer , och nya modeller introduceras kontinuerligt på 
marknaden . Sensorerna mäter med olika tekniker och de mäter olika typer av luftföroreningar. Några 
exempel på tekniker som används är resistiva sensorer, elektrokemiska sensorer, joniserande 
detektorer och optiska partikelmätare.  Vilken typ som fungerar bäst beror på vad det är som ska 
mätas och vilka förutsättningar som gäller på just den platsen. De enskilda s ensorerna är enkla och 
ofta känsliga för störningar såsom skillnader i temperatur, luftfuktighet, tryck och interferera nde 
gaser i luften.  Detta medför att mätningar med sensorer kan ha brister vad gäller tillförlitlighet och 
precision.  Därför integreras  ofta sensorer  i sensornoder  som innehåller flera sensorer som  mäter 
flera olika parametrar . Den samlade rådatan bearbetas sedan med algoritmer som motverkar dessa 
störningar innan ett slutgiltigt mätvärde tillgängliggörs . Hela systemet med sensorer integrerade i 
sensornoder och rådata som bearbetas med utvecklade algoritmer kallas ofta för en sensorplattform. 
(Borowiak A., 2017)  Det finns en stor spridning i både pris och kvalitet. En separ at sensor finns att 
köpa för 200 kr medan ett integrerat mikrosensorsystem kan kosta uppemot 80  000 kr  (Castell N., 
2016) . Hur väl det slutliga mätvärdet stämmer överens med verkligheten beror därmed både på 
kvaliteten av sensor n som mäter samt på hur välanpassade algoritmer som används i 
rådatabehandlingen.  
I luftkvalitetsdirektivet från EU finns  reglering kring  hur övervakningen av luftkvaliteten ska ske. Där 
finns bestämmelser angående maximal  avvikelse  för mätinstrumenten beroende på vilken typ av 
luftförorening det gäller  samt vad syftet med mätningen är.  Dessa bestämmelser är genomförda i 
Sverige i Naturvårdsverkets föreskrifter om kontroll av luftkvalitet  (Naturvårdsverket, 2016) . På flera 
olika håll pågår nu forskningsprojekt dels för att tillverka  bättre  mikrosensorer som ger mer 
tillförlitliga resultat , men också för att undersöka nya tillämpningar för luftmätningar där 
mikrosensorer kan vara användbara.    
 6  
1.2. Syfte  
Syftet med uppdraget som låg  till grund för denna rapport var att kartlägga pågående, planerade och 
avslutade projekt i Sverige och  i EU samt att kartlägga forskningsläget  för användandet och 
utvecklingen av mikrosensorer för luftmätningar . Det ingick även i uppdraget att ge  
rekommenda tioner för hur Naturvårdsverket  kan jobba vidare med mikrosensorer inom detta 
område  i framtiden.  
 
 7 2. Sverige  
2.1.  Försök med mikro sensormätningar av luftkvaliteten i Sverige  
I detta avsnitt presenteras de projekt/försök med mikro sensormätning ar av luftkvaliteten i Sverige 
som har identifierats under kartläggningen.   
2.1.1.  Green  IoT 
Syfte  
Det övergripande målet är att skapa en trådlös infrastruktur för att samla in miljödata som sedan kan 
ligga till grund för  en hållbar stadsplanering.  De avser  utvec kla en plattform som ska underlä tta 
övervakning av luftföroreningar i Uppsala genom att göra data från mikrosensorer  placerade utmed 
stadens gator  tillgängligt för både den offentliga sektorn och för privata aktörer.  
Projektledare: Uppsala Un iversitet  
Samarbetspartners: Uppsala Universitet, Uppsala kommun, KTH, IBM, Ericsson, SICS , 4Dialog AB, 
SenseAir AB och Upwis AB.  
Projektetperiod : 2015 -2017 . De har ansökt om medel för  att fortsätta projektet i  ytterligare två år.  
Metod  
De har dels utvecklat egna mikro sensorer och dels köpt in mikro sensorer från andra tillverkare som 
de testar och jämför mot varandra och med datan från de ins trument som finns på Uppsalas officiella 
mätstationer . I nuläget  (juli 2017 ) har sensorer som mäte r CO och NO 2 placerats  på bussar och 
sensorer som mäter PM 2.5 och PM10 har placerats  på lyktstolpar i Uppsalas stadskärna. För 
kvalitetskontroll har flertalet sensorer placerats på kommunens  mätstation (drivs av SLB -analys på 
uppdrag av Uppsala kommun) . 
Resultat  
I nuläget ( juli 2017 ) är det fortfarande för tidigt för att säga något om resultatet från mätningarna . De 
första mätningarna  avslutas i december 2017 , förhoppningsvis finns mer resultat då.   
Användning av resultat och informationsförsö rjning  
Initiativtagarna  till Green IoT planerar a tt tillverka egna applikationer  med tjänster baserade på den 
insamlade mätdatan, och  också att presentera datan öppet för att ge tredje part möjlighet att 
utveckla och testa nya til lämpningar.  
Erfarenheter/r ekommendationer för framtida arbete  
Det är en utmaning  att göra den insamlade datan meningsfull och att garantera kvaliteten på   
 8 mätningarna. Att erbjuda öppen data samtidigt som individers personliga data skyddas är också en 
utmaning, och ett område som pr ojektledaren tror att det kommer forskas mer på i framtiden.  
Källo r 
GreenIoT projekthemsida, 2017  
Ahlgren B., 2016  
Ngai E., 2016  
Ngai, Edith; Projektledare för Green Io T. 2017. Telefonintervju 3 juli  
2.1.2.  Miljöväder  
Syfte  
Syftet med projektet är att mäta och analysera miljöinformation för att  sedan present era det i form 
av ett ”miljöväder” , som ger  information om luftföroren ingar i användarnas närområde i realtid.  
Användarna kan vara  t ex privatpersoner, företag, städer , skolor, myndigheter  eller forskare .  
Projektledare: IVL Svenska Miljöinstitutet  
Samarbetspartners:  IVL Svenska Miljöinstitutet , Göteborgs Stad, Acreo Swedish ICT, IMCG, 
Interaktiva institutet, Vinnter.  
Projektetperiod : september 2015 – juni 201 7 
Metod  
I nuläget ( juni 20 17) har åtta mikro sensorer satts upp. Dessa  mäter NO 2, partiklar , buller, temperatur 
och luftfuktighet. För kvalitetskontroll jämförs datan  med mätresultat  från Göteborgs officiella 
mätstationer.  
Resultat  
Projektet har utvecklat en demonstrator för  Internet of Things  (IoT) som kan ge information till  
användare om luftkvaliteten i deras område. Angående kvaliteten på de mätningar som  gjorts med 
mikrosensorer kan ma n generellt se att de absolutvärden som mikr osensorerna mäter skiljer sig från 
de värden som referensstationerna visar, men däremot fångar mikrosensorerna dygnsvariationer 
bra.  
Källor  
Vinnova, 2015  
Hallgren, Fredrik; Projektledare Miljöväder. 2017. Telefonintervju 26 juni  
   
 9 2.1.3.  Luft och Vatten IoT  
Syfte  
Det långsiktiga målet är en informationsplattform för miljöövervakning av luft och vatten i Göteborgs 
stad. Mikros ensorer kommer att användas för mätningar av f öroreningar i luft och dagvatten  i 
samband med byggnationen av V ästlänken . Unikt för  detta proj ekt är att övervakningen av luft och 
vatten knyts ihop med ett stort infrastrukturprojekt . Därmed kan miljöpåverkan  följas i realtid, vilket 
skapa r bättre förutsättningar att sätta in åtgärder i tid.  
Projektledare: Göteborgs Stad  
Samarbetspar tners: Göteborgs Stad , IVL Svenska Miljöinstitutet , Rise Acreo, TalkPool, Vinnter, Rise 
Interactive institute, Hagström Consuling, Insplorition, Swedish Hydro Solutions, Ericsson, Uppsala 
kommun, Centro Mario Molina i Santiago, Rent Dagvatten, Universum , IMCG . 
I en referensgrupp finns även Trafikverket, Malmö Stad och Umeå kommun representerade.  
Projektperiod: september 2017 – juni 2020  
Metod  
Analyser kommer att utföras  på luftföroreningarna  NO 2 och partiklar samt  buller både inomhus och 
utomhus på platser  nära byggnationen. Dagvattenanalyser kommer att utföras avseende på 
grumlighet, tryck och t emperatur.  
För att hitta/utveckla sensorer som ger tillförlitlig data används en försöksanläggning för fälttester 
där sensorer från olika leverantörer kan utvärderas. Mikrosensorerna som används kommer att 
valideras mot referensinstrument  och modeller kommer att byggas för feldiagnostik i syfte  att öka 
mätresultatens noggrannhet.  
Övriga kommentarer  
För att skala upp projektet till andra kommuner och verksam heter behövs stöd i form av politi sk 
förankring och ekonomi.  
Källor  
Projekt fakta  LoV IoT - Ansökan  
Nguyen, Hung ; Projektledare LoV IoT. 2017. T elefonintervju  22 juli  
   
 10 2.1.4.  Trafikverket: E -MOT E sensorer  på E18 Danderyd  
Syfte  
Trafikverket har länge jobbat med att identifiera möjliga åtgärder fö r att minska luftföroreningar . Det 
långsiktiga målet  med satsningen på mikrosensorer är att  om möjligt  styra trafik en utifrån aktuell 
luftkvalitet, exempelvis genom att sänka hastigheterna  vid höga föror eningshalter  eller på annat sätt 
styra trafikflöden . I ett första steg utvärderas  hur bra mikrosensorer na presterar jämfört med 
referens instrumenten .  
Projektledare: Trafikverket  region Stockholm  
Samarbetsparters: K ungliga Tekniska Högskolan  (KTH) , Stockholms Luft- och Buller analys (SLB -
analys) , Trafik Stockholm och Facility labs.  
Metod  
Mikrosensor erna som  har testas är av modellen E -MOTE 800. Sensorerna är uppsatta i närhet till  SLB-
analys mätstationer  längs E18 vid  Danderyd . De mäter  NO, NO 2 och CO. Nyligen har även instrument 
som mäter partiklar satts upp .  
Under tidsperioden 2016 -06-30 till 2016 -12-20 gjordes mätningar , som sedan jämfördes med data 
från referensins trument på SLB:s mätstationer. Efter utvärderingen har mikrosensorerna 
omkali brerats och är nu förhoppningsvis bättre anpassade till den miljö de mäter i. En ny mätsäsong 
ska påbörjas efter sommaren 2017 och projektet planeras pågå i ett år innan mikrosensorernas 
användbarhet kan utvärderas  fullt ut . 
Resultat  
SLB-analys utvärderade  mikrosensorernas prestanda baserat på mätdata från 2016 -06-30 till 2016 -
12-20. Utredningen  visade att mikro sensorerna mätte högre halter av NO och NO 2 jämfört med  
referensinstrumenten. Avvikelsen  var 100% eller mer, och efter en linjär regressionskorrelat ion var 
avvikelsen  ca 50%. Slutsatsen blev att sensorerna inte var lämpliga för att kontrollera 
kväveoxid halterna i jäm förelse med miljökvalitetsnormerna , och inte heller lämpliga för att ge 
information till allmänheten av luftkvaliteten.  
Mikrosensorerna planeras att bli utvärderade  igen under hösten 2017.  
Källor  
Elmgren, 2017  
Gustavsson, Kerstin; Trafikverket. 2017. Telefonintervju 1 augusti    
 11 2.1.5.  Trafikverket: Mätprojekt med COWI  
Syfte  
I syfte att uppskatta haltbidraget till luft från citytunneln, och därmed dess eventuella effekter på 
tunnelmynningarnas näromgivning genomförs mätningar av luften i och vid citytunnelns 
tunnelmynningar – både inn an och efter den trafikterats. Projektet är ett mätprojekt beställt av 
Trafikverket där även COWI  (som ansvarar för m ätningarna)  kommer att utvärdera mikrosensorernas 
prestanda . 
Samarbetspartners: COWI , Hugo Tillquist  
Projektets löptid: j uni 2017 – augusti 2017  
Metod  
Mätningar sker på fyra platser. Ett godkänt mätinstrument (FIDAS) och fy ra AQ -Mesh mikrosensorer  
används. På en av mätplatserna har både ett referensinstrument och en mikrosensor sats upp, och 
på de tre andra mätplatserna mäts endast med mikrosensorer. En jämförelse kommer göras av 
resultaten från de o lika instrumenten för att utvärdera och validera mikrosensorernas prestanda.  
Efter avslutad mätperiod samkörs mikrosensorerna så även noggrannheten mellan de olika 
mikrosensorerna kan uppskattas.  
Resultat  
I nuläget (augusti 2017) är mätningarna ännu inte a vslutade.  
Källor  
Haeger -Eugensson , Marie; COWI. 2 017. Telefonintervju 11 augusti  
 
2.1.6.  Sensing  City  
Syfte  
Studien är i första hand en motstudie till ett Nya Zeeländskt projekt . Där  följde s ett antal KOL -
patienter och med hjälp av mikrosensorer kopplade s patienters  behov av medicinering till 
luftkvaliteten i de områden de vistats. Studien i Gävle är dock i mindre skala, och istället för att 
placera mikro sensorer på de platser KOL -patienterna ofta besöker  (då det är svårt att avgränsa ) har 
mikrosen sorerna s atts upp i en rät linje genom staden för att  kunna  jämföra luftkvaliteten mellan 
olika gator/områden i Gävle. Sensorerna kommer därefter att kalibreras på nytt och placeras ut i nytt   
 12 mönster utifrån diskussion mellan forskare och lokala myndigheter, för att kunna testa flera olika 
placeringar och kombinationer under projektets tid.  
Projektledare: Future Position X  
Samarbetspartners: Future Position X, Gävle Sjukhus, Gävle Högskola , Gävle kommun , Hugo  Tillquist  
och SLB-analys  
Metod  
Åtta AQ Mesh  mikro sensorer har placerats  ut. De sattes upp i juni 2017  och planeras sitta uppe i 7 
månader . Innan de placerades på sin nuvarande plats  samkördes  de intill kommunens  mätstation 
med referensinstrument på Södra Kungsgatan (drivs  av SLB -analys  på uppdrag av Gävle kommun) . 
Resultat  
Mätningarna avslutas i januari 2018 . 
Källor  
Future Position X projekthemsida  
Nylund, Jenny; Projektledare för Sensing City. 2017. Telefonintervju 1 augusti.  
 
2.1.7.  Sensorer i taxiskyltar    
Syfte  
Projektet är ett teknikutvecklingsprojekt där målet är att integrera en sensorplattform i  de ”Smarta 
Taxilyktor” som Pointg uard tillverkar och leve rerar till taxibolag . Mikrosensorer na, som ska placeras 
på biltak mäter  luftföroreningar såsom PM 2.5, PM 10 NO 2, SO 2, ozon, buller och vägkvalitet.  
Projektledare: Pointg uard  
Samarbetspartner: Upwis  
Metod  
Separata mikro sensorer köps in från tillverkare ( Alphasense ) och Upwis bygger infrastrukt uren runt 
om dem. När prototyperna är färdiga är planen att testa de tillsammans med ett taxibolag.  
Resultat  
Projektet är i designfasen. Enligt planen kan mikros ensorerna integreras i  taxiskyltar na i början av 
2018 .    
 13 Källor  
Brunberg , Kjell; Upwis. 2017. Telefonintervju  28 juni  
Lindgren, Dan; Pointg uard. 2017. Mailkontakt 26 juni  
 
2.1.8.  Övriga projekt  
Det pågår planering av ytterligare projekt på området. Utöv er de projekt som beskrivits ova n har 
följande identifierats under kartläggningen:   
IVL Svenska Miljöinstitutet  och RISE  Acreo har sökt finansiering  för ett projekt gällande 
sensorutveckling . Acreo stå r för den tekniska delen, och IVL agera r luftexperter.  
SMHI planerar att använda billiga sensorer  för lufttemperaturmätningar vid Hornsgatan parallellt 
med de mätinstrument  som finns där.  De är även delaktiga i en ansökan till H2020 angående IoT.   
Malmö stad har också varit intresserade av att testa mikrosensorer och hade ett planerat samarbete 
med projek tet Copenhagen Sense som tillslut inte blev av.  
 
2.2. Forskningsläget  
I många av de projekt som beskrivits ovan finns universitet eller forskningsinstitut repres enterade . 
Avdelningen för Network Systems Laboratory  på KTH och avdelningen för i nformationsteknolo gi på 
Uppsala Universitet medverkar i projektet G reen IoT. IVL Svenska miljö institutet medverkar i 
projekten Miljöväder, LoV IoT samt i det planerade teknikutvecklingsprojektet tillsamman s med RISE 
Acreo, där de bidrar med kompetens inom både luftföroreningar och dataanalys.  På Stockholms 
Universitet har ett antal billiga mikro sensorer köpts in och använts till studentarbeten, däremot är de 
inte delaktiga i något forskningsprojekt angående mikro sensorer för luftmätningar . Några utav de 
projekt som identifierats bör kunna kl assas som miljöforskningsprojekt , men utöver dessa har det 
inte identifierats någon forskning inriktad på  utveckling av  mikrosensorer . 
   
 14 3. Europ a 
3.1.  Försök med sensormätningar av luftkvaliteten i E uropa  
I detta avsnitt presenteras  några av  de projekt/försök med mikro sensor mätningar av luftkvaliteten i 
Europa  som identifierats under kartläggningen.  
3.1.1.  MACPoll  
Syfte  
Målet var att förbättra spårbarheten och jämförbarheten av mätresultat från luftövervakning. 
Projektet bestod utav fyra olika ”arbetspaket”, varav ett av dem fokuserade på mikrosensorer och 
hur de kan appliceras till luftövervakningen.  
MACPoll ( Metrology for Chemical Pollutants in Air ) var ett treårigt projekt utfört av European 
Metrology Research Programme (EM RP) som avslutades 2014.  
Resultat  
Arbetet ledde bland annat till ett framtagande av ett protokoll för kalibrering och utvärdering  av 
mikrosensorernas prestanda i jämförelse mot kraven i  luftkvalitetsdirektivet .  
Under projektets gång utvärderades också ett  urval av mikrosensorer för mätningar av olika 
luftföroreningar. Resultaten indikerade att mikrosensorerna inte presterade likadant när de testades 
i fält som när de testades i laboratorium. Därav drogs slutsatsen att mikrosensorerna måste testas 
utförligt  och under flera olika förhållanden innan de exponeras på marknaden.  
Övriga erfarenheter  
Det fastslås  att det behövs mer forskning på området för att mikrosensorerna ska kunna mäta på den 
nivå luftkvalitetsdirektivet kräver. (JRP M ACPoll, 2014)  
Med startpunkt i resultatet från MacPoll -projektet utvecklades plattformen AirSensEUR.  
Källor  
Spinelle L., 2013  
JRP MACPoll, 2014  
   
 15 3.1.2.  AirSensEUR  
AirSensEUR är en ”open data/software/hardware multi -sensor platform for air quality monitoring”  
utvecklad av JRC. Det är en pla ttform för billiga mikro sensorer  (under 1000 euros) som kan mäta 
luftföroreningar vid låga koncentrationer.  
Syfte  
Bakgrunden är att flera olika aktörer, främst privata företag eller institut inom datateknologi, 
utvecklar egna mikrosensorsystem parallellt med varandra. De tekniska lösningar som hittas är sedan 
ofta sekretessbelagda, vilket innebär att det går åt mycket resurser till att göra om samma forskning 
som någon annan redan genomfört. Det är också svårt för en ensam  utvecklare att ta sig an alla de 
utmaningar som finns angående hur mikrosensorer bör användas och hur noggrannheten kan 
fastställas.  
Med AirSensEUR vill man nu skapa ett validerat mikrosensorsystem för mätning av luftföroreningar 
som kan generera data som  möter EU -direktiven  ’Air Quality Directive’ och ’ INSPIRE Dir ective’ 
(Gerboles M. S. L., 2016) . Målet är  att implementera en systemlösning som kan mäta med olika typer 
av sensorer, t ex. för O 3, NO, NO 2, CO, SO 2, från olika till verkare. För metadata ingår även sensorer 
som mäter temperatur, tryck och fuktighet i systemet.   
Metod  
Det som framförallt skiljer AirSensEUR från andra projekt är att de  algoritmer etc. som utvecklas för 
databehandling av mikrosensordata inom systemet ko mmer att vara transparant a och tillgänglig a 
med hjälp av p ublika licenser. Att plattformen är realiserad under publika licenser innebär att alla 
tekniska referenser kan laddas ner och användas både av en som vill använda plattformen och av 
någon som vill e fterbilda den, med motkravet att de förändringar som görs sedan publiceras under 
samma licens. Plattformen ska också fungera som ett vetenskapligt forum för användare och 
utvecklare.  
Resultat  
Plattformen har testats av flera institut för luftkvalitetsöver vakning. I nuläget (augusti 2017) har den 
ca 40 enheter uppkopplade, utspridda över hela Europa. JRC har även tillverkat en app (MyGEOSS) 
där bland annat datan från AirSensEUR publiceras.  
Källor  
Gerboles M. S. L., 2017  
AirSensEUR, 2015    
 16 Signorini, M.; AirSenseEUR. 2017. Mailkontakt 16 augusti  
 
3.1.3.  Citizen science -projekt i Antwerp  
I detta projek t användes diffusiva  provtagar e istället för sensorer . Projektet är dock relevant i 
samanhanget eftersom  syftet och   utmaningarna angående datakvalitet var unge fär desamma.   
Syfte  
Projektet hade både vetenskapliga och sociala mål. De vetenskapliga målen var att skapa en 
kvantitativ karta över hur NO 2 varierar på kvarterskala i Antwerp, och att validera datamodeller för 
uppskattning av NO 2. De sociala målen var att ö ka allmänhetens intresse för urban luftkvalitet och att 
demonstrera potentialen för ”citizen science ”.  
Projektet är en del utav Ringland -projektet ( en ombyggnation av motorvägsystemet i Antwerp, 
planerat av stadens invånare).  
Samarbetsparter: Vrue Universitet Brussel  (VUB) , Universitet Antwerpen  
Metod  
Diffusiva provtagare för NO 2 användes för mätningar under fyra veckor i maj 2016. Projektet hade 
2000 deltagare (familjer, skolor, företag, sjukhus etc.), och alltså 2000 mätpunkt er i staden. För 
datakvalitetskontroll gjordes dubbla mätningar vid varje mätstation. J ämförelser gjordes också mot 
referensmetoden för mätning av NO 2 på åtta olika mätstationer.  
Resultat  
Resultatet visade på systematisk lägre värden på NO 2 jämfört med re ferensmetoden. Responsen från 
mätningarna var linjär, men med viss avvikelse  avseende absolutvärdena . Efter kalibrering var den 
expanderade osäkerheten  16%.  
Resultatet f rån mätningarna användes till att skapa  en karta över NO 2-koncentrationen för stadens 
olika distrikt. De kom fram till att höga koncentrationer av NO 2 framförallt  berodde på trafiken, 
vägtypen , ”sky view factor ” och populationsdensiteten .  
Erfarenheter  
Projektet fick mycket uppmärksamhet i media och hade många aktiva deltagare, vilket kan a ntas 
bidra till en ökad medvetenhet kring luftkvalitetsproblematiken.  Det lyfts även fram att ”citizen 
science -projekt ” kan vara ett bra sätt att samla in data om luftkvalitet, men att man måste utveckla 
kalibreringen av diffusa provtagare mot referensinstrumenten, och metadatan måste vara  tillräckligt   
 17 bra. Ett område som behöver undersökas närmare är vilka anledningar som är orsak till att den 
uppmätta datan inte stämmer med referensdatan.  
Källa  
Van den Bossche J. 2016  
 
3.1.4.  Urban AirQ  (Making Sense)  
Syfte  
Projektet gick ut på att undersöka hur experter kan samarbeta med invånare för att identifiera 
problem i syfte att  förb ättra livskvaliteten i en stad. De ville även  undersöka  vilken datakvalitet som 
kan erhållas  från billiga mikrosensorer.  
Urban AirQ är ett pilotprojekt inom EU -programmet  making sense . 
Samarbetsparter: GGD Amsterdam, KNMI, Long Fonds, Wageningen University, ECN Netherlands.  
Projektets löptid: 2015 – 2017  
Metod  
Det hölls en rekryteringskampanj i närheten av Amsterd ams mest förorenade gator, vilket 
resulterade i att 25 personer värvades till projektet. Tillsammans med experter på luftkvalitet fick 
deltagarna diskutera vad  och var  de ville mäta och varför. 16 st ycken  mikro sensorer noder  delades 
mellan deltagarna, som g avs möjlighet att själva mäta luftkvaliteten i sina egna kvarter och 
innegårdar under sommaren 2016. Sensorerna mätte NO 2, PM, fuktighet och temperatur , och 
kopplades ihop med deltagarnas WiFi -nätverk.  
Resultat  
Projektets hemsida har inte uppdaterats sedan sensorerna sattes upp i juni 2016. Därmed har det 
inte publicerats något resultat sedan mätningarna avslutades i augusti 2016. Det påpekas dock att 
teknologin fortfarande är ny, och att det inte är lämpligt  att dra några stora slutsatser utifrån 
mätningarna.  
Källor  
Making Sense projekthemsida  
 
 18 3.1.5.  Nilu: Utvärdering av 24 identiska mikrosensorenheter  
Nilu är och har varit inblandade i flera projekt som rör m ikrosensorer för luftmätningar. Bland annat 
har de genomfö rt en studie för att undersöka  om kommersiella, billiga mikrosensorplattformer kan 
bidra ti ll luftkvalitetsövervakningen.  
Metod  
24 stycken mikrosensornoder  av modellen AQMesh testades först i laboratoriemiljö och sedan i fält . 
När de testades i fält place rades de intill  varandra  vid ett referensinstrument under perioden april – 
september 2015.  
Resultat  
Granskningen av mätvärdena  från när mikrosensornoderna testades i fält visade att det fanns en stor 
individuell variation gällande  hur mycket de uppmätta värdena avvek från referensvärdet. Det visade 
att en sensor som presterar bra i en labbmiljö inte nödvändigtvis gör det i utomhusluft , och att det 
därför inte räcker att kalibrera sensorerna i labbmiljö utan varje sensornod bör kali breras individuellt 
i fält innan de används.  
Ett positivt resultat var att några av sensornoderna  som testades mötte luftkvalitetsdirektivet s 
kriterier för indikativa mätningar för några  av föroreningarna. Detta gällde dock inte för alla 
föroreningar och inte heller för alla individuella sensornoder  som testades.  Därför menar de att 
mikrosensornoderna  i sitt nuvarande skick inte är lämpliga för officiell miljöövervakning, men 
understryker  att fä ltkalibrer ing baserat på machine learning -tekniker kan minska den expanderade 
osäkerheten.  
Projektets slutsats var att mikrosensorerna är lovande och kan i vissa fall ge indikativ information om 
graden av luftföroreningar på en plats. De kan med fördel användas till att öka medvetenh eten och 
engagemanget  kring luftf rågor  genom att uppmuntra till mätningar av luften i närområdet.  
Källa  
Castell N., 2016  
 
3.1.6.  Övriga projekt  
De projekt som presenterats ovan är långt ifrån alla projekt på området som genomförts i Europa. Ett 
tidigt projekt som fått  mycket uppmärksamhet och s om ofta refereras till är MESSAGE  som pågick 
mellan  2006 -2009  där fältstudier med sensorer gjordes på olika platser i England . Ett annat projekt är   
 19 EveryAware , 2011 – 2014 , ett EU -projekt där en plattform för mikrosensormätningar utvecklades och 
testades på olika platser i Europa . 
OpenSense , 2010 -2013,  är ett annat projekt där de utvecklat en plattform och placerat mikrosensorer 
på bussar , spårvagnar och bilar i olika städer i Schweiz för att med hjälp av mobila mätningar få en 
översikt av luftkvaliteten i  staden  och skapa högupplösta kartor på urban luftkvalitet . Projektet 
vidareutvecklades  i OpenSense2 , 2014 -2017 , som fokuserar på att integrera luftkvalitetsmätningar 
från mobila mikrosensorer för att bättre förstå vilka hälsoeffekter som exponering för 
luftföroreningar innebär samt att utvärder a potentialen för crowdsourcing.  
Citi-Sense, 2012 -2016, är ett annat projekt EU -projekt där man ville  involvera invånare i 
övervakningen av miljön samtidigt som man drog  nytta av den nya och tillgängliga tekniken som  
mikrosensorerna innebär. Inom projektet testades flera olika sensorer och sensorplattformer i åtta 
städer runt om i Europa.  
Källor  
Message projekthemsida  
CORDIS, 2017  
nano -tera projekthemsida  
OpenSense projekthemsida  
Citi-Sense projekthemsida  
 
3.2. Forskningsläget  
Det pågår forskning på många olika håll i Europa. Joint Research Centre på Europeiska Kommissionen 
har identifierat de ledande Europeiska instituten till AirParif, RIVM,  52N,  Ineris, IRCELINE,Geonovum,  
NILU , VITO, KNMI och  Ricardo .  
Forskningen och projekten har flera olika infallsvinklar. Förutom teknikutvecklingsprojekt och 
utvärdering av sensorer handlar forskningsprojekten också om hur den uppmätta datan bäst kan 
användas och göras tillgänglig. Dessutom testar flera projekt koncep ten ”crowdsourcing”/ ”citizen 
science”, vilket innebär  att allmänheten bjuds in att utveckla n y teknologi eller att de bistår  forskare 
och officiella aktörer med datavärden från egna mätningar i lokalområdet.  
 
 20 4. Utmaningar och möjligheter  med mikr osensore r som 
komplement i luft övervakningen  
Många av de  personer  som intervjuats i samband med uppdraget som ligger till grund för denna 
rapport har understrykt att mikrosensorernas syfte inte är att ersätta de konventionella 
mätinstrument som idag används för lu ftövervakning. Förhoppningen är att de kan bli ett bra 
komplement till de mätst ationer och modeller som redan finns . I detta avsnitt identifieras några av 
de utmaningar och möjligheter som finns gällande användning av mikrosensorer för övervakning av 
luftk valitet  i jämförelse med miljökvalitetsnormerna. De tillämpningsmöjligheter som finns för andra 
syften än officiell  luftövervakning  för jämförelse mot miljökvalitetsnormer  diskuteras i nästa kapitel.   
4.1.  Utmaningar  
4.1.1.  Dolda algoritmer  
Gemensamt för mikrosensor erna är att de är känsliga för störningar i form av  t ex. skillnader i 
temperatur, fuktighet eller interfererande gaser. Därför går det inte att köpa endast en sensor för 
mätning av t ex. kvävedioxid, utan flera sensorer behöver integreras i en sensornod. Sensornoden blir 
då ett instrument som  mäter flera olika parametrar. För att kompensera för de enskilda sensorernas 
känslighet  finns plattformar dit rådatan skickas för att bearbetas  med hjälp av al goritmer innan ett 
slutgiltigt mätvärde levereras . Ett exempel på en sådan algoritm kan vara en kompensation för hur en 
avvikelse  hos en sensor som mäter kväveox id varierar med koncentration av ozon i luften. Till stor 
del är det alltså al goritmerna som skapar produkten . Därför utgör de ofta företagshemlighete r och 
sensorlösningen blir därmed en ”svart låda”. Det innebär att det är svårt för en användare att 
kontrollera exakt  vad det är som mäts  och hur data har bearbetats . Det blir svårt att förstå hur 
mikrosensormätningarna fungerar och därmed också svårt att  validera mätningarna.  
4.1.2.  Svårighet att kalibrera  
Det finns två vanliga sätt att kalibrera instrument som används  för luftmätningar. De t ena är att 
kalibrera instrumenten  på laboratorium genom att exponera de för en gas med kända 
koncentrationer av de ingående ämnena. När mikrosensorerna testas i en kontrollerad labbmiljö 
efter en  sådan kalibrering presterar de ofta väldigt bra.  
Det andra sättet att kalibrera mikro sensorerna på är att placera de bredvid ett referensinstrument 
som man vet mäter med hög noggrannhet. Studier visar  att sensorer som endast kalibrerats i 
labbmiljö och presterat bra där inte nödvändigtvis mäter rimliga värden när de testas i fält. Det gäller 
även att en mikrosensornod som kalibrerats på plats inte nödvändigvis presterar likada nt på en 
annan plats där omgivningen inte är precis densamma.  Därför är det viktigt att de testas i många    
 21 olika miljöer innan de används.  Studier har även visat att sensorers prestanda kan ändras över tid. 
Det är därför viktigt att varje enskild sensor kalibreras mot referensinstrument med jämna 
mellanrum.  
4.1.3.  Bristande noggrannhet  
De mikrosensorer som finns på marknaden idag möter inte de  datakvalitets krav som finns vad gäller  
mätosäkerhet i luftkvalitetsdirektivet. Enligt regelverket är de alltså inte lämpliga att användas i syfte 
att övervaka luftkvaliteten och jämföra mätvärdena med mil jökvalitetsnormerna. De kan användas i 
andra sammanhang där det inte är lika viktigt med precisa mätvärden, vilket diskuteras i nästa 
kapitel, men det är viktigt att va ra uppmärksam på att osäkerheterna i de uppmätta värdena kan vara 
stora. Med en stor kvantitet data av bristande kvalitet finns risk för ett dataöverflöd som är svårt att 
dra nytta av. Det finns även en risk för att beslutsfattare tar beslut baserat på fel aktig data.  
Det är också svårt att få information om hur bra en mikrosensor verkligen fungerar. Det 
certifieringssystem som finns för mätinstrument för luftövervakning idag är inte anpassat till 
mikrosensorer . Kostnaden för certifiering är för stor i förhå llande till enhetens försäljningspris, och 
certifieringsprocessen är för långsam i förhållande till teknikutvecklingens hastighet. För nuvarande 
innebär det att den som är intresserad av att använda en mikrosensor till ett mätprojekt själv måste 
avgöra om kvaliteten på mätningarna är tillräckligt bra för mätningens syfte. Den lägre 
noggrannheten för sensorerna ger större behov av kontrol l än för referensinstrument . Då många 
sensorer oftast används tillsammans kan totalkostnade n för mätning och kvali tetskontroll i vissa fall 
till och med vara högre än om referensinstrument används.  
4.1.4.  Äventyrande av trovärdighet en 
Att privatpersoner köper och mäter luftkvalitet med egna sensorer är inte ett  utbrett  fenomen som i 
Sverige, men det är ett troligt scenario för framtiden. E tt mikrosensornätverk som  genererar data 
som  inte stämmer överens med de officiella mätningarna kan leda till att officiella aktörers 
trovärdighet äventyras. Beroende på om mätningarna visar på lägr e eller högre halter av 
luftföroreningar kan i värsta fall misstakar om att officiella aktörer antingen överdriver eller döljer  
problem uppstå. Att möta samhället med fakta och förståelse angående skillnader i mätsäkerhet för 
mikro sensorer vs mätinstrument  kan bli en utmaning.  
4.2. Möjligheter   
4.2.1.  Fler mätpunkter  
Mikrosensorer möjliggör för fler  mätpunkter. Det innebär  dels högre geografisk upplösning och också 
möjlighet att övervaka luften i större områden . Förutsatt att datan går att lita på innebär det bland   
 22 annat bättre möjligheter att hitta oväntade spridningskällor samt en ökad förståelse för  dynamiken 
hos partiklar och gaser i luften . Det ger också möjlighet att validera och förbättra de modeller som 
används  idag  för att förutse  hur luftföroreningar sprider s ig i en stad.  
4.2.2.  Mätningar på svåråtkomliga platse r 
Till skillnad mot de traditionella mätinstrumenten som i många fall kräver både en ström källa  och 
skydd från väd er, ofta i form utav stora skåp  kan mikrosensorer installeras i princip var som helst. . 
Dessutom kan mikrosensorerna möjliggöra mätningar av luftkvaliteten i länder där det av 
ekonomiska skäl inte skett någon luftövervakning tidigare.  Att de är så pass lätta att hantera rent 
fysiskt möjliggör också för mobila mätningar då sensornoderna kan pl aceras på exempelvis en buss 
eller bäras av en människa.  
4.2.3.  Realtidsdata  
Huvuddelen av de referensinstrument som används i den officiella luftövervakningen  i Sverige  är 
automatiska mätinstrument som ger s.k. realtidsdata. Det finns dock fortfarande många kom muner  i 
Sverige  som istället använder manuella mätinstrument som inte kan leverera data i realtid  men som 
oftast är billigare än automatiska mätinstrument . Att sensorer kan leverera realtidsdata gör att de 
därför  kan vara  intressanta som e tt komplement till kommunernas befintliga luft övervakning. Med 
mätdata som går att avläsa i realtid blir det exempelvis lättare att uppmärksamma 
koncentrationstoppar av hälsofarliga gaser och partiklar.  Realtidsdata kan också vara av stort värde 
för invånare som vill pl anera sina utomhusaktiviteter ute fter den rådande luftkvaliteten. En nackdel 
med  realtid sdata  är dock att den inte kan kontrolleras innan den levereras. Om det uppkommer 
störningar på mätaren som gör att de visar felaktiga halter så har de redan presentera ts för 
användaren  innan felen  upptäcks .  
 
 23 5. Användningsområden utanför den officiella luftövervakningen   
Det finns många tänkbara använd ningsområden för mikrosensorer.  Mätningar av luftföroreningar  är 
intressant ur fler perspektiv än den officiella miljöövervakning en för jämförelse mot 
miljökvalitetsnormer . I detta avsnitt diskuteras  några av de sammanhang där mikrosensorer kan vara 
användbara  utanför miljöövervakningsområdet . För de användningsområden som beskrivs här bör  
mätsäkerheteten i många fal l vara  tillräckligt bra i nuläget eller inom en snar framtid.  
5.1. Identifiera  stora ändringar i luftföroreningsnivåer  
Trots  att mikrosensorer  inte alltid mäter det  korrekta absolutvärdet kan de vara användbara för  att 
registrera stora  förändringar  i luftföror eningsnivåer . Det kan vara användbart i flera sammanhang. 
Några exempel är att registrera  oväntade utsläpp från industrier eller från en tillfällig verksamhet  
såsom ett byggprojekt . De skulle också kunna användas för att utvärdera om en förbättringsåtgärd 
har fungerat eller inte genom att undersöka om mätvärdena ökar eller minskar enligt  förväntat . På 
grund av bristande noggrannhet är sensorer dock mest relevanta att använda i de fall där stora 
förändringar förväntas. I de fall där relativt små effekter förväntas, krävs mer noggranna metoder för 
att kunna utvärdera åtgärder.  
5.2. Mätningar som kan ge en indikation av luftkvaliteten  
Det finns flera exempel på tillfällen då det är tillräckligt att få en indikation av statusen på 
luftkvaliteten i ett område.  Ett exempel på när det skulle kunna vara användbart är när man vill 
identifiera  det mest förorenade området i en stad . Sådan information kan användas till att ge en 
indikation om  var man ska mäta vidare med godkända  mätinstrument, och det kan också vara 
användbart vid stadsplanering . 
Mikrosensorer kan även vara användbara vid tillfällen då det finns olika intressen som konkurrerar 
om samma yta, exempelvis ett byggprojekt och ett dagis. Med fö rhållandevis billiga sensorer kan de 
sättas upp  i förebyggande s yfte och om nödvändigt indikera när ytterligare mätningar behövs för att 
säkerställa att luftkvaliteten inte utgör någon skada hälsan .  
5.3. Öka  intresse t för luft kvalitet  
Mikros ensorerna kan bidra till att öka allmänhetens intresse för luftföroreningar , efters om de själv a 
kan vara med och genomföra mätningar och egna undersökningar . Detta är också resultatet från 
flera av de projekt som genomförts i Europa . En ökad kunskap om hur luftföroreningar skapas och 
sprids i städer kan i bästa fall leda till beteendeför ändringar både på samhälls - och individnivå vilket i 
sin tur resulterar i renare luft.    
 24 5.4. Övrig t 
Förutom de gaser och partiklar som övervakas för jämförelse mot miljökvalitetsnormer  kan sensorer 
användas till mätningar av gaser som är intressanta ur andra perspektiv. Tekniken kan exempelvis 
användas till att mäta växthusgaser eller utsläpp från en bils avgasrör . Ett annat område som är 
intressant är möjligheten att bära med sig sin eg en sensor och därigenom få information om den 
personliga exponeringen för hälsofarliga luftföroreningar . 
 
 25 6. Rekommendationer för framtida arbete   
Under  kartläggningen har ett antal personer som på något sätt är aktiva i nom  mikrosensorbranschen 
intervjuats.  Under dessa samtal har det kommit upp förslag och önskemål på vilket typ av stöd som 
Naturvårdsverke t skulle kunna bidra med, vilket ligger till grund för innehållet i detta kapitel.  
6.1. Ramverk  
Idag saknas ett ramverk som reglerar i vilka sammanhang det går bra att använda den data som en 
mikrosensor genererar. Det är fortfarande tidigt i teknikutvecklingsprocessen och det saknas rutiner 
för kvalitetssäkring och certifiering.  Ett klassificeringss ystem skulle underlätta för intressenter som då 
lättare kan bilda en uppfattning av vilken kvalitet de kan förvänta sig. Det skulle också underlätta för 
tillverkare med tydliga rekommendationer kring vilken typ av noggrannhet som krävs för vilket syfte.  
Mikrosensorerna behöver kanske inte ge lika precisa värden som referensinstrumenten, utan för 
vissa tillämpningar kan det räck a med att de ge r resultat som är ”tillräckligt bra”.  Någon måste dock 
specificera vad som är tillräckligt bra och i vilket sammanha ng.  
En metod för hur en utvärdering av en mikrosensor kan gå till avseende exempelvis vilka 
väderförhållanden de behöver testas i och under hur lång tid de ska testas skulle kunna vara till hjälp 
när olika mikrosensornoder med plattformar testas och jämfö rs med varandra. Då kan tillverkare 
ange att de har utvärderat sina mikrosensorer enligt den specifika metoden och redogöra för 
korrelationen med referensdatan.  Om mikrosensorer testas enligt en uttalad metod skulle de 
därefter kunna placeras i olika kvali tetsklasser beroende på hur de presterar.  
6.2. Vägledning  
Då många menar att mikrosensorernas syfte inte är att ersätta de mätinstrument som idag används 
för luftövervakning, utan att de istället ska fungera  som ett komplement till dessa, råder det en viss 
förvirring kring huruvida de krav som luftkvalitetsdirektivet ställer på mätinstrument gäller även för 
mikrosensorer.  
Inom EU finns flera pro jekt där man utvärderar hur mikrosensorerna presterar i förhållande till 
referensinstrumenten, och det är troligt att det i framtiden kommer direktiv som täcker in detta. 
Innan dess kan det dock behövas en enklare väglednin g. Strategin för en sådan vägledning bör vara 
att ge så mycket information som möjligt via de officiella kanalerna snarare än att bidra med stötning 
till individuella projekt. Den nya upplagan av luftguiden kan med fördel uppdateras med ett kapitel 
angående mikrosensorer, och det har även kommit önskemål om en uppdatering på 
Naturvårdsverk ets hemsida avseende mikrosensorer och noggrannhetskrav.    
 26 Dels beh övs ett förtydligande mot kommuner med rekommendationer angående i vilka sammanhang 
mikrosensorer kan vara användbara, och också  i vilka sammanhang de inte bör användas . Ett 
exempel på en fråga  som kommit upp är huruvida det är okej eller inte att prestent era data från ett 
mikrosensornätverk på kommunens egen hemsida .  
Även de som startar upp projekt som syftar till att utveckla eller utvärdera mikrosensorer kan behöva 
guidning kri ng vad som är bra att tänka på innan man sätter igång för att resultaten ska bli så givande 
som möjligt. På flera olika håll har det tagits fram rekommendationer för hur en utvärderin g av en 
mikrosensor bör g å till. Som en del av Citi -Sense  projektet togs det fram ett förslag på hur 
mikrosensorer kan utvärderas (Fishbain B., 2016) , och även SLB-analys på Stockholms 
miljöförvaltning har tagit fram ett förslag för detta.  Ett protokoll för testning och prestandakrav för 
sensorer håller också på att utvecklas inom EU:s standardiseringskommitté för luftkvalitet.  
6.3. Övervaka EU -forum  
För att kunna ge rekommendationer om i vilka sammanhang mikrosensorer går bra att använda 
behövs en god insikt i hur tekniken fungerar och vilka förutsättningar och brister den har. Det kan fås 
genom att fortsätta följa upp resultaten från de forskningsprojekt som pågår i Europa och resten av 
världen. Kommuner och and ra intressenter kan ta del av hur utvecklingen går i samband med 
utskicken av Naturvårdsverkets nyhetsbrev ”Nytt om luftkontroll”.  
6.4. Synliggöra behov  
Tillverkning sföretagen som utvecklar mikrosensorerna med plattformer vill veta vilka möjliga 
marknader som finns. De undrar vilka slags instrument som är av intresse men som kanske inte finns 
idag. Det kan exempelvis handla om ämnen som är intressanta att övervaka, bå de i luften men också 
i vatten. Det är inte fel att vara tydlig och detaljerad angående  vilka mätbehov som finns och vilken 
noggrannhet som mikrosensormätningarna behö ver uppfylla.  
6.5. Skapa samarbetsmöjligheter  
Ett svenskt forum där mikrosensorer för luftmät ningar kan diskut eras saknas idag.  Flera har vittnat 
om att de önskar bättre möjligheter till samarbete. Kommuner som är intresserade av att titta 
närmare på mikrosensorernas tillämpningsmöjligheter men inte har kapacitet att leda ett eget 
utvärderingsproj ekt skulle kunna kopplas ihop med ett tillverkningsföretag som vill testa sina 
sensorer och behöver referensdata att jämföra med. Dessutom vore det bra att samla kompetens 
från alla de kunskapsområden som mikrosensorerna tangerar på en och samma plats . 
Naturvårdsverket kan då också dela med sig av den egna kompetensen på flera olika områden, bland 
annat angående luftkvalitet och miljöinformation. F örutom att underlätta samarbetet mellan   
 27 kommuner och entreprenörer skulle ett sådant forum också ge  Naturvårdsv erket bättre möjligheter 
att övervaka resultat från intressanta projekt.  
 
 28 7. Avslutande d iskussion  
 
Det är tydligt att tekniken ännu inte är mogen. Bland annat s aknas en vedertagen terminologi, 
begreppet ”mikrosensor ” är brett  och inte helt lätt att definiera . Många av d e projekt som 
genomförts är av experimentell karaktär och det är ofta svårt att urskilja ett tydligt syfte då det finns 
många intressenter inblandade och också många aspekter  att utveckla  eller utvärdera . Trots detta  är 
det troligt att marknaden för mikrosensorer kommer att bli större. Teknikutvecklingen går fort och 
mikrosensorerna blir hela tiden bättre. Dessutom kopplar m ikrosensorer för luftmätningar till flera 
olika områden och fenomen som ligger i tiden. I hela EU finns en trend mot ”Smart C ities”, dvs. att 
göra städerna mer smarta och effektiva.  I ett sådant s amhälle är  IoT ett centralt begrepp  och kan 
användas  i flera sammanhang för att samla in och analysera data som sedan används för att förbättra 
infras truktur eller göra annan samhällsnytta. Mikrosensorer som kan generera information om 
luftkvaliteten  i realtid bör ha en natur lig del i ett sådant samhälle. Liknande sensorer kan även 
användas i vatten för att bedöma kvaliteten. Det är också ett växande område med liknande 
utmaningar. I denna rapport har sensorer för vattenmätningar inte berörts, men det är också ett 
område där det pågår forskning.  
Ett annat fenomen s om några av projekten berör  är den möjliga nyttan med ” Citizen S cience”, i detta 
fall genom att allmänhet hjälper till att samla in underlag om luftkvaliteten i det lokala området som 
sedan kan ligga till grund för beslutsfattare eller andra intressenter. Naturvårdsverket jobbar redan 
med detta i andra sammanhang, t ex. via Artportalen där allmänhetens  observationer kompletterar 
miljöövervakningen. Liknande initiativ bör vara möjliga även på detta område  i framtiden , men då 
krävs  någon typ av kvalitetssäkri ng för de sensorer som ska ingå i ett sådant nätverk.  
 
 29  
Ahlgren B., H. M. (2016). Internet of Things for Smart Cities: Interoperability and Open Data. Internet 
Computing . 
AirSensEUR . (2015). Hämtat från Air Quality Monitoring Open Framework: 
http://www.airsenseur.org/website/airsenseur -air-quality -monitoring -open -framework/ den 
09 08 2017  
Borowiak A., G. M. (2017). On the performance of sensors to measure air quality (Update on 
AQUILA). Joint Reserch Centre.  
Castell N., D. F. (2016). Can commersial low -cost sensor platforms contribute to air quality monitoring 
and exposure estimates?  02: 09.  
Citi-Sense projekthemsida. (u.d.). Citi-Sense . Hämtat från The project: http://social.citi -
sense.eu/TheProject.aspx den 24 08 20 17 
CORDIS. (den 22 04 2017). CORDIS . Hämtat från EveryAware: 
http://cordis.europa.eu/project/rcn/98164_en.html den 2017 08 24  
Elmgren, M. (2017). Evaluering av NO och NO2 från E -MOTE sensorer vid E18.  Stockholm: SLB -analys.  
Fishbain B., L. U. (2016). An ev aluation tool kit of air quality micro -sensing units.   
Future Position X projekthemsida. (u.d.). Future Position X . Hämtat från Sensing City: 
http://fpx.se/projects/sensing -city/ den 23 08 2017  
Gerboles M., S. L. (2016). AirSensEUR: an open data/software /hardware multi -sensor platform for air 
quality monitoring. Part B: Host, influx datapush and assembling of AirSensEUR.   
Gerboles M., S. L. (den 13 02 2017). Hämtat från The use of the AirSensEUR platform: 
https://www.samenmetenaanluchtkwaliteit.nl/sites/d efault/files/2017 -02/Gerboles%20 -
%20JRC%202%20AirSensEUR.pdf den 09 08 2017  
GreenIoT projekthemsida. (2017). Hämtat från GreenIoT Smart City Uppsala: 
http://user.it.uu.se/~eding810/GreenIoT/ den 15 06 2017  
JRP MACPoll. (12 2014). Final Publishable JRP Report/ MACPoll Final Report . Hämtat från 
http://www.macpoll.eu/sites/default/files/media/ENV01_JRP.pdf den 23 08 2017  
Making sense projekthemsida. (u.d.). Making Sense . Hämtat från http://making -sense.eu/urban -airq-
citizens -measuring -air-quality -themselve s/u den 25 08 2017  
Message projekthemsida. (u.d.). Message . Hämtat från Mobile Environmental Sensing System Across 
Grid Environments: http://research.cs.ncl.ac.uk/message/ den 24 08 2017    
 30 nano -tera. (u.d.). nano -tera.ch . Hämtat från OpenSense: http://www.na no-
tera.ch/projects/401.php#desc den 24 08 2017  
Naturvårdsverket. (2016). Naturvårdsverkets föreskrifter om kontroll av luftkvalitet (NFS 2016:9).  
Ngai, E. (den 11 05 2016). Forskarpodden, Avsnit 15: Edith Ngai. (J. Löfvenberg, & N. Noren, 
Intervjuare)  
OpenSense projekthemsida. (u.d.). OpenSense . Hämtat från OpenSense 2: 
http://opensense.epfl.ch/wiki/index.php/OpenSense_2 den 24 08 2017  
RIVM. (2017). Hämtat från Minutes of international meeting on air quality sensors 13 -2-2017: 
minutes -intl-meeting -air-qual ity-sensors -13-2-2017 den 15 06 2017  
RIVM. (den 13 02 2017). Samen meten aan luchtkwaliteit . Hämtat från Minutes of international 
meeting on air quality sensors 13 -2-2017 : 
https://www.samenmetenaanluchtkwaliteit.nl/minutes -intl-meeting -air-quality -sensors -13-
2-2017 den 10 08 2017  
Signorini, M. (den 16 08 2017). Involverad i AirSensEUR.  
Spinelle L., A. M. (2013). Protocol of eveluation and calibration of low -cost gas sensors for the 
monitoring of air pollution.  Joint Research Centre.  
Van den Bossche J., M. F. (u.d.). Hämtat från The CurieuzeNeuzen citizen science project: large -scale 
air quality mapping of NO2 concentrations in Antwerp, Belgium: 
http://www.curieuzeneuzen.eu/wp -
content/uploads/2016/12/MAA2016_JorisVandenBossche_CurieuzeNeuzen.pdf  
Wei Ying Yi,  K. M. (den 12 12 2015). A Survey of Wireless Sensor Network Based Air Pollution 
Monitoring Systems.   
Vinnova. (2015). Hämtat från Miljöväder - Information om luftföroreningar i ditt närområde: 
https://www.vinnova.se/p/miljovader ---information -om-luftfororeningar -i-ditt-naromrade/ 
den 19 06 2017  
Vinnova. (2016). Hämtat från GreenIoT: En Energieffektiv IoT -plattform för Öppen Data och Hållbar 
Utveckling: http://www2.vinnova.se/sv/Resultat/Projekt/ Effekta/2011 -01544/GreenIoT -En-
Energieffektiv -IoT-plattform -for-Oppen -Data -och-Hallbar -Utveckling/ den 15 06 2017  
 
 31 Bilaga  1 
Intervjuade personer, i alfabetisk ordning sorterat på efternamn  
Gert Andersson, Acreo  
Kjell Brunberg, Upwis  
Max Elmgren, SLB-analys  
Kerstin Gustavsson, Trafikverket  
Fredrik Hallgren, IVL  
Sofi Holmin -Fridell, SMHI  
Alexander Håkansson, Referenslaboratioriet  
Marie  Haeger -Eugensson , COWI  
Christer Johansson, SLB -analys  
Hans Martin, SenseAir  
Ralf Mårtensson, BOSCH  
Edith Ngai, Green IoT  
Hung Nguyen, Göteborgs stad  
Jenny Nylund, FpX  
Karin Persson, IVL  
Mikael Ramström, Tillquist  
Mården Spanne, Malmö Stad  
Paul Zieger, Aces  
 
Mailkontakt  
Jorge Amorim, SMHI  
Dan Lindgren, Point guard  
 
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden: Utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv

Biodiversity and the importance of protected areas: Evaluation and indicators in a landscape perspective

Biologisk mångfald och 
betydelsen av skyddade 
områden
RAPPORT 7065 | JANUARI 2023Utvärdering och indikatorer i ett 
 landskapsperspektiv
Martin Stjernman, Malin Tälle,  
Thomas Ranius, Ullrika Sahlin,  
Erik Öckinger, Åke Lindström,  
Lars B. Pettersson, Henrik G. Smith NATURVÅRDSVERKETBiologisk mångfald och betydelsen 
av skyddade områden
Utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv
av Martin Stjernman1, Malin Tälle2, Thomas Ranius2, Ullrika Sahlin3,  
Erik Öckinger2, Åke Lindström1, Lars B. Pettersson1, Henrik G. Smith1,3
1  Biologiska institutionen, Lunds universitet
2  Institutionen för ekologi, Sveriges lantbruksuniversitet
3   Centrum för miljö- och klimatvetenskap, Lunds universitet Beställningar
Postadress: Arkitektk opia AB, Box 110 93, 161 11 Bromma 
Internet: www .naturvardsverket.se/publikationer
Tel: 010-698 10 00 
ISBN 978-91-620 -7065-6 
© Naturvårdsverket 2023
Tryck: Arkitektkopia AB, Bromma 202 3
Omslagsfoto: Foto: Mar tin Stjernman
3041 0843
TRYCKSAK NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv3Förord
Här presenteras resultaten från forskningsprojektet Kvalitetsindikatorer för skyddade 
områden – vägen till framgångsrikt naturskydd, ett av fyra projekt som genomförts 
inom forskningsområdet Indikatorer för biologisk mångfald på landskapsnivå. 
Med forskningsområdet ville Naturvårdsverket stödja forskning som ökar kun  skap  - 
en om skydd och bevarande av biologisk mångfald i myndighetens arbete. Resultaten kommer att bidra till hållbart nyttjande av biologisk mångfald och ge underlag om 
utveckling av indikatorer.
Projektet har finansierats med medel från Naturvårdsverkets Miljöforskningsanslag. Rapporten har skrivits av Martin Stjernman (Lunds universitet), Malin Tälle (SLU), 
Thomas Ranius (SLU), Ullrika Sahlin (Lunds universitet), Erik Öckinger (SLU), Åke Lindström (Lunds universitet), Lars B. Pettersson (Lunds universitet) och Henrik G. Smith (Lunds universitet). Författarna svarar för rapportens innehåll. 
Stockholm i oktober 2022 
Maria Ohlman 
Chef, Hållbarhetsavdelningen 4
NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivInnehåll
Förord  3
Sammanfattning  7
Summary  9
1. Inledning  11
2. Syfte och metod  14
3. Resultat  15
3.1 Bakgrund till områdesskydd i ett landskapsperspektiv  15
3.1.1  Landskapsekologisk teori med relevans för skyddade områden  15
3.1.2 Störningsekologi i skyddade områden  17
3.1.3 Områdesskydd i ljuset av ett föränderligt klimat 17
3.2 Teoretiska ramverk för att utvärdera områdesskydd 18
3.2.1 Beslut och kunskapsunderlag i utvärderingar  18
3.2.2 Förändringsteori 19
3.2.3 Beslutsteori 20
3.2.4 Modeller och analys 21
3.3 Indikatorer på biologisk mångfald och områdesskydd 22
3.3.1 Generella indikatorer på biologisk mångfald 23
3.3.2 Indikatorer för områdesskydd 24
3.4 Uppföljning av områdesskydd i Sverige 24
3.4.1 Uppföljning av skyddade områden 25
3.4.2	 Biogeografisk	uppföljning	 26
3.5 Miljöövervakning av biologisk mångfald i Sverige 28
3.5.1	 Geografisk	 täckning	och	design	 35
3.5.2 Tematisk täckning och tidsupplösning 37
3.5.3 Dokumentation, tillgänglighet och långsiktighet 43
4. Slutsatser och  rekommendationer  45
4.1 Slutsatser  45
4.1.1 Dagens uppföljningar behöver bli bättre på att fånga effekten av 
områdesskydd  45
4.1.2 Utvärdering av områdesskydd saknar ett  helhetsperspektiv  46
4.1.3 Processer på landskapsnivå har betydelse för  effekten av 
 områdesskydd på biologisk mångfald 46
4.1.4	 Det	finns	potential	för 	vetenskapligt	grundande	utvärderingar 	av	
skyddets verkliga betydelse för biologisk mångfald 47
4.2 Rekommendationer  47
4.2.1 Utför kontrafaktiska analyser för att utvärdera  effekten av 
områdesskydd 47
4.2.2	 Utvärdera	med	avseende	på	flera	syften	med	skydd	 48
4.2.3  Komplettera vad som mäts i nuvarande övervakning med andra arter 
och livsmiljöer  48
4.2.4 Stärk landskapsperspektiv i utvärderingar  49
4.2.5	 Definiera	målindikatorer 	för	generella	mål	och	landskapsperspektiv	 50
4.2.6 Fortsätt att kartlägga det svenska landskapet 50 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv54.2.7 Stärk kvaliteten på insamlade data  51
4.2.8 Bygg utvärdering på en bredare palett av metoder anpassad till 
tillgängligheten på data 52
4.3 Samverkan 54
5. Tack  55
6. Bilagor  56
7. Källhänvisning  57
8. Appendix A.  Landskapsperspektiv på bevarandet av  biologisk 
 mångfald i skyddade områden  75
8.1 Syftet med områdesskydd 75
8.2 Områdesskydd i ett landskapsperspektiv  76
8.2.1 Ekologisk teori 76
8.2.2 Empiriska studier i skyddade områden 79
8.3 Områdesskydd i ljuset av ett föränderligt klimat 80
8.4 Störningar  80
8.4.1 Störningsekologi i skyddade områden 80
8.4.2  Störningar i skyddade och icke-skyddade områden 83
8.5 Slutsatser om skyddade områden i dynamiska landskap 85
9. Appendix B. Hur kan man utvärdera områdesskydd?  86
9.1 Programutvärdering – ett vetenskapligt angreppssätt 86
9.1.1 Förändringsteori 86
9.1.2 Strukturerat beslutsfattande, adaptiv förvaltning och 
 evidens-baserat beslutsfattande  87
9.1.3 Konceptuella och kvantitativa modeller för  bedömning 89
10. Appendix C.  Indikatorer för att mäta  områdesskydd och  biologisk 
mångfald – en internationell utblick  93
10.1 Internationella initiativ kring indikatorer på biologisk mångfald och 
 områdesskydd 93
10.2 Exempel på indikatorer  94
10.2.1 Indikatorer på den biologiska mångfaldens status 94
10.2.2 Indikatorer avsedda att mäta områdesskydd 97
10.2.3 Indikatorer och ekologiska processer  99
11. Appendix D.  Uppföljning och utvärdering av skyddade områden och 
bevarande av biologisk mångfald i Sverige idag  101
11.1 Uppföljningens uppbyggnad 101
11.2 Uppföljning i skyddade områden 102
11.2.1 Syfte, bevarandemål, målindikatorer och  tröskelvärden för 
 skyddade områden 102
11.2.2 Struktur på uppföljning i skyddade områden 104
11.2.3 Provtagningsdesign 110
11.2.4 Utvärdering kopplad till uppföljning i skyddade områden 
–  gynnsamt bevarandetillstånd och gynnsam bevarandestatus 111
11.2.5 IT-stöd 113
11.2.6 Uppföljningen av skyddade områden i praktiken 114 6
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv11.3	 Biogeografisk	uppföljning	 121
11.3.1 Vad följs upp?  121
11.3.2 Bedömning 122
11.3.3 Variabler  122
11.3.4 Design 123
11.3.5 Analys 125
12.	 Appendix	E. 		Geografisk	täckning	och		 design	inom	generell	
 övervakning  127
12.1 Heltäckande övervakning 127
12.1.1 Riktad övervakning med fjärranalys 127
12.1.2 Kända, väl avgränsade förekomster  128
12.2 Systematiskt urval  129
12.2.1 Regelbundet urval på nationell skala 129
12.2.2 Riktat urval mot särskilda miljöer  130
12.3 Slumpvist urval 131
12.3.1	 Geografiskt	slumpurval	 131
12.3.2	Slumpurval	från	kända	förekomster 	eller	specifika	miljöer	 131
12.4 Subjektivt urval av lokaler  132 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv7Sammanfattning
Trots att ytan av formellt skyddade områden ökar så minskar den biologiska mångfalden 
i Sverige. För att naturvården i Sverige ska bli effektivare krävs det ökad kunskap om 
varför områdesskyddet inte räcker till för att bevara den biologiska mångfalden. En 
effektiv naturvård kräver kunskap om vilken effekt områdesskydd har på den biolo -
giska mångfalden. Eftersom biologisk mångfald påverkas av ekologiska processer på 
skalor som kan vara större än enskilda reservat, tar vi i denna rapport upp hur skyddade 
områden bör följas upp i ett landskapsperspektiv. Ett sådant perspektiv behandlar var 
skyddade områden placeras i landskapet och hur landskapet runt skyddade områden 
hanteras för att bevara mångfalden. Som grund för detta beskriver vi hur uppföljningen 
av områdesskydd i Sverige bedrivs idag, vilka aspekter som bör vägas in när man utvär -
derar områdesskydd, och indikatorer som idag används för att följa upp områdesskydd. 
Utifrån detta ger vi ett antal rekommendationer om framtida uppföljningar.
Vi beskriver relevanta ekologiska teorier för hur organismers rörelser inom genera -
tioner (dagliga eller säsongsmässiga rörelser) och mellan generationer (spridning) inne -
bär att både risken för utrotning och lokala populationsstorlekar beror av det omgivande 
landskapets karaktär. I vissa fall leder dessa processer till tidsfördröjda effekter, vilket 
gör att det inte räcker att följa den biologiska mångfalden som sådan, utan även hur 
landskapets struktur utvecklas, för att hinna reagera på förändringar i tid. Relevanta 
ekologiska teorier kan användas för att förstå hur landskapets komposition (mängd 
habitat) och dess konfiguration (hur habitat är fördelat) påverkar organismer i ett skyd -
dat område, men detta kräver ökade kunskaper om hur organismer utnyttjar resurser 
över olika skalor och sprider sig mellan delpopulationer. En systematisk kunskaps -
sammanställning visar att ekologiska processer på landskapsskalor  påverkar popula -
tioner i skyddade områden, men att det empiriska underlaget är svagt och inte tillåter 
analyser av vilka ekologiska processer som har störst betydelse på landskapsnivå. Även 
vad gäller naturliga störningar behövs ett landskapsperspektiv. Eftersom regelbundna 
störningar kan vara svåra att säkerställa i tillräcklig omfattning i enskilda reservat krävs 
ett fokus på att säkerställa förekomst av störningar i hela landskap. Även här är det 
empiriska underlaget svagt.
I en internationell utblick går vi igenom vilka indikatorer som kan användas för 
att följa upp biologisk mångfald, baserat på inventeringar, habitatkaraktärisering och 
expertbedömningar. Vi gör också en genomgång av uppföljning och övervakning av bio -
logisk mångfald i Sverige idag, både generellt och med avseende på skyddade områden. 
Det nuvarande systemet med uppföljning av typiska arter skulle kunna utvecklas till ett 
indikatorsystem, genom att arter grupperas efter olika habitatkrav och rörlighet, för att 
fungera som indikatorer eller informera modellbaserade indikatorer. Den nuvarande 
hanteringen av data försvårar dock utnyttjandet av data för uppföljning. Vi beskriver 
hur data kan informera indikatorer som sedan kan användas för att informera beslut.
Genom att kombinera befintliga generella övervakningsprogram, specifika invente -
ringar och fjärranalys, kan både specifika och generella bevarandemål följas upp genom 
statistisk analys och processbaserad modellering. Vi sätter indikatorer i ett utvärderings -
sammanhang genom att utgå ifrån Förändringsteori (Theory of Change) vilken bildar 
grunden för ett ramverk för utvärdering av skyddade områden kallat PAME (Protected 
Area Management Effectiveness). Där används en process för programutvärdering som  8
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivutifrån definierade mål och medel (i det här fallet bevarande av biologisk mångfald 
genom områdesskydd), beskriver vägen från åtgärd till resultat i flera steg i en så 
kallad effektkedja. En slutsats av detta perspektiv är att dagens utvärderingar oftast 
saknar en kontrafaktisk analys, det vill säga en jämförelse mellan vad som hänt med 
och utan skydd, vilket försvårar slutsatser om områdesskyddets betydelse. Möjlighe -
ten att göra sådana analyser försvåras också av att data inte systematiskt samlas 
in både i och utanför skyddade områden, vilket gör det svårt att jämföra vad som 
händer i skyddade och icke-skyddade områden som kan skilja sig på andra sätt än 
i skyddet som sådant. 
Utifrån våra analyser drar vi slutsatsen att dagens uppföljningar behöver bli bättre 
på att fånga effekten av områdesskydd som sådant och att utvärderingar av områdes -
skydd ofta saknar ett landskapsperspektiv. Vi menar dock att en kombination av stärkt 
datainsamling, bättre utnyttjande av fjärranalys, samt strukturerad uppföljning och 
analys med dessa data enligt Förändringsteori, utgör en bra grund för vetenskapligt 
grundade utvärderingar av skyddets verkliga betydelse för biologisk mångfald. Vi 
rekommenderar att sådana analyser är kontrafaktiska och fokuserar både på  specifika 
och allmänna värden för biologisk mångfald. Detta kräver förstärkt insamling och 
nyttjande av data, både från skyddade och icke-skyddade områden. Analyser bör 
använda sig av ett explicit landskapsperspektiv, vilket kommer att kräva att en bred 
palett av metoder används, anpassad till kunskapen om enskilda organismer och 
deras sätt att använda landskap. Det är lämpligt att anta en strategi för hantering av 
varierande kunskapsunderlag inom vilken val av metod för att svara på en utvärde -
ringsfråga kan anpassas till den kombination av information som är tillgänglig vid 
utvärderingstillfället. En uttrycklig hantering av osäkerhet kombinerad med försiktig -
hetsprinciper, säkerställer att brist på kunskap inte leder till beslut som äventyrar den 
biologiska mångfalden. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv9Summary
Biological diversity in Sweden is in decline, despite an increase in protected areas. 
More knowledge is needed on why protected areas are not sufficient to make  Swedish 
nature conservation more effective. This includes knowledge about the effect of 
protecting areas on biodiversity. Biodiversity is influenced by ecological processes on 
scales that can go beyond specific protected areas, and therefore we consider evalua -
tion of protected areas in a landscape perspective. One such perspective is to consider 
where to place protected areas in the landscape and how the landscape around them 
is managed to maintain biodiversity. We describe the current evaluation of protected 
areas in Sweden, what aspects to consider when evaluating protected areas, and indi -
cators currently being used to monitor protected areas. This serves as a basis for our 
recommendations for future evaluations. 
We describe relevant ecological theories on how characteristics of the landscape 
surrounding protected areas influence local population dynamics, and the risk for 
extinction due to organism movement within and between generations. In some 
cases, the effects come with a time lag. To be able to react to such changes in time, it 
is therefore not enough to monitor biodiversity alone, but also the development of 
landscapes. Ecological theories can support understanding of how the composition 
and configuration of habitats influence organisms in a protected area, but there is 
a need for more knowledge on how organisms use resources on different scales and 
on the dispersal between subpopulations. Through a systematic literature review we 
show that ecological processes on landscape scales influence populations in protected 
areas, but that the empirical evidence is too weak to allow for assessment of which 
ecological processes at landscape level are most important. Natural disturbances 
can be placed in a landscape perspective, as this is a phenomenon not necessarily 
restricted to a protected area and such disturbances might have to be recreated on 
a landscape level. 
We provide an overview of international indicators including indicators for 
biological diversity that are based on monitoring data of species, habitats, or expert 
judgement. We review current evaluation and monitoring of biodiversity in Sweden, 
both general biodiversity and specifically in protected areas. There is a potential to 
develop the current system for evaluation of typical species into an indicator system, 
by grouping species according to their habitat requirements and mobility. Poor data 
management currently makes it difficult to use data for evaluation. We describe how 
data could inform indicators already in use to support decision making.
It is possible to use statistical and process-based modelling to combine existing 
general monitoring programs, specific and targeted data collection and remote sen -
sing, to monitor and evaluate specific and general biodiversity goals. In this report, we 
use Theory of Change to put indicators in a broader context of evaluation, and which 
constitutes the foundation of a framework for evaluating protected areas, PAME 
(Protected Area Management Effectiveness). There, a process for program evaluation 
can, based on well-defined goals and means (in this case conservation of biodiversity 
by protected areas), describe the path from intervention to results in a so-called effect 
chain. Using this perspective, we conclude that current evaluation lacks  contrafactual 
analyses, i.e., a comparison of what would have happened if an area was not  protected,  10
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivwhich makes it difficult to determine the value of protected areas. The  possibilities 
to make such analyses are also held back by a lack of systematically collected data, 
both within and outside protected areas, and challenges in separating the effect of 
protection from other factors when comparing protected to non-protected areas. 
We conclude that evaluations must be better at capturing the real effect of pro -
tected areas and that evaluations often lack a landscape perspective. We  suggest 
that a combination of strengthened data collection, better use of remote sensing, 
and structured evaluation and analysis of these data according to Theory of Change, 
is a good starting point for scientifically based evaluations of the actual impact of 
protected areas for biodiversity. We recommend impact analysis to be contrafactual, 
focusing on both specific and general values for biological diversity. This will require a 
strengthened collection and use of data, both from protected and non-protected areas. 
Analyses should make use of an explicit landscape perspective, which will require 
a broad palette of methods to use the knowledge about specific organisms and their 
behaviour in a landscape. It is suitable to adopt a strategy to manage varying know -
ledge bases and let the choice of method to answer an evaluation question be guided 
by the combination of information that is available at the time of the assessment. An 
explicit treatment of uncertainty combined with principles for cautiousness should 
be used to ensure that lack of knowledge does not result in decisions that might 
adventure actions to preserve biological diversity.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv111. Inledning
I en värld som domineras av människans användning av mark för produktion av livs -
medel, fiber och energi, har förlusten av biologisk mångfald accelererat. Enligt den 
globala utvärderingen av biologisk mångfald och ekosystemtjänster utförd av den 
Internationella Panelen för Biologisk mångfald och Ekosystemtjänster (IPBES 2019), 
är den främsta drivkraften bakom förlust av biologisk mångfald förändrad använd -
ning av mark och vatten, följd av överutnyttjande av arter, föroreningar och spridning 
av främmande arter. På grund av mångfaldens inneboende, relationella och instru -
mentella värden (Mace m. fl. 2012, IPBES 2022), har bevarande av biologisk mångfald 
stått i fokus för utveckling av internationell och nationell policy. Exempel på detta 
internationellt är konventionen om biologisk mångfald (CBD 1993), den Strategiska 
planen för biologisk mångfald 2011–2020 med Aichimålen (CBD 2010), Agenda 2030 
(United Nations 2015) och EU:s strategi för biologisk mångfald till 2030 inom ramen 
för den Gröna given (Europeiska kommissionen 2019). I Sverige har vi de svenska 
miljömålen om Ett rikt växt och djurliv, Levande Skogar, Ett rikt odlingslandskap 
m.fl. (Naturvårdsverket 2021) och den svenska strategin för biologisk mångfald och 
ekosystemtjänster (Regeringen 2013). Även om det debatteras om vilka organism-
grupper som minskar, var dessa minskningar sker och i vilken takt, råder det stor 
konsensus om att mångfalden fortsätter att minska eftersom inte tillräckliga insatser 
görs för att skydda den (Leclère m. fl. 2020, Pereira m. fl. 2020).
Förlusten av biologisk mångfald kan hejdas och ibland vändas genom områdes -
skydd, det vill säga att områden avsätts med syfte att bevara biologisk  mångfald. 
Andra sätt att minska människans påverkan på biologisk mångfald är mindre inten -
sivt brukande av landskap, reglering av nyttjande av vilda arter och minskad klimat -
påverkan. Inom bevarandebiologisk forskning har det funnits en intensiv debatt 
kring frågan om hur man skall avväga naturvårds insatser. Ska de inriktas mot att 
avsätta skyddade områden där naturvård och bevarande av biologisk mångfald är det 
 främsta syftet, eller ska man genomföra andra typer av åtgärder som syftar till mindre 
intensivt nyttjande av landskap, där produktion och naturvårdssyften får samsas på 
samma yta (t.ex. Phalan m. fl. 2011, Tscharntke m. fl. 2012b)? Denna debatt riskerar 
att dölja att en kombination av områdesskydd och hänsyn i produktionslandskap 
kan vara den bästa övergripande strategin (Butsic och Kuemmerle 2015). Bevarande 
i produktionslandskap krävs för bevarande av funktionell mångfald för ekosystem -
tjänster (Fischer m. fl. 2014). Traditionellt brukade miljöer, till exempel  lågintensivt 
brukade gräsmarker eller människopåverkade skogar, är på många platser också 
viktiga för att bevara biologisk mångfald och kan kräva områdesskydd med skötsel 
som upprätthåller det traditionella brukandet (Buckley och Mills 2015,  Eriksson 2021). 
Samtidigt utgör områdesskydd en grundbult när det gäller att bevara arter som kräver 
ekosystem som endast i begränsad omfattning är påverkade av mänskliga aktiviteter 
(Watson m. fl. 2014). Områdesskydd kan också vara en väsentlig komponent när det 
gäller att bevara biologisk mångfald på landskapsnivå, genom att upprätthålla livs -
kraftiga populationer i mosaiklandskap med både skyddade och brukade områden 
(Tscharntke m. fl. 2012a). Områdesskydd har därför varit i fokus i internationell 
policy om bevarande av biologisk mångfald (Mace m. fl. 2018), t.ex. Aichi-målet 
om att bevara minst 17% av alla land- och sötvattensområden samt 10 procent av  12
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivkust- och havsområden, mål som sannolikt kommer att skärpas vid FN-mötet COP-15 
i Montreal i december 2022. Att sätta mål som handlar om hur stor andel av land- 
och vattenarealen som skall bevaras är ett trubbigt instrument, eftersom skyddade 
områden kan vara av mycket olika kvalitet  och komplettera varandra i olika grad  
( Rodrigues och Cazalis 2020). Ett rent ytbaserat mål riskerar att fokusera ansträng -
ningar att upprätta områdesskydd till områden av lågt ekonomiskt värde, oavsett 
deras värde för den biologiska mångfalden (Pressey m. fl. 2021). En omfattande litte -
ratur och metodutveckling har därför fokuserat på hur man skall prioritera avsättning 
av skyddade områden för att maximera nytta i relation till kostnader (Moilanen m. fl. 
2009, Kukkala och Moilanen 2013). Den praktiska implementeringen av dessa verktyg 
är dock oklar (Sinclair m. fl. 2018). 
Ytbaserade mål ignorerar det faktum att många ekologiska processer sker över 
större rumsliga skalor än enskilda skyddade områden (Hansen och Defries 2007a, 
b). Detta kan till exempel gälla skalan på naturliga störningar som är kritiska för vissa 
arters överlevnad eller att organismers rörelser inom generationer (t.ex. rörelser för 
att hitta föda och partners) och mellan generationer (spridning) länkar ekologiska 
processer i ett visst skyddat område till processer som också innefattar det omgivande 
landskapet. Detta medför att även om ett område är skyddat kan arter som förekom -
mer där ändå dö ut. Om trycket från mänskliga aktiviteter i det omgivande  landskapet 
är högt kan det leda till förhöjd utdöenderisk även i områden som är skyddade 
( Brashares m. fl. 2001). Processer på landskapsskalor kan också påverka i vilken mån 
en ögonblicksbild av mångfalden speglar bevarandevärdet. Ett exempel är att mång -
falden i små och nyligen fragmenterade reservat riskerar att minska genom framtida 
lokala utdöenden som inte kompenseras genom kolonisering från andra områden 
– det vill säga att reservaten har en så kallad utdöendeskuld (Jablonski 2001,  Kuussaari 
m. fl. 2009). Om den biologiska mångfalden i skyddade områden påverkas av det 
omgivande landskapet (eller vice versa), kommer den samlade effekten av att skydda 
en viss mängd habitat (eller satsa en viss mängd resurser på att avsätta skyddade 
områden) att bero på var skyddade områden placeras. Viktiga faktorer är framför allt 
deras storlek och aggregering i landskapet och det omgivande landskapets  egenskaper. 
Detta innebär att ett fokus på att skydda representativa områden för olika naturtyper 
behöver kompletteras med ett landskapsperspektiv  på var dessa områden skyddas 
(Ellis m. fl. 2012, Donaldson m. fl. 2017). Vilka rumsliga aspekter som prioriteras har 
konsekvenser för vilka områden som kan anses ha störst värde för bevarande (t.ex. 
Hanson m.fl. 2022). Det innebär att kunskap om vilka ekologiska processer som är av 
betydelse för att gynna bevarande är centralt för att inte andra aspekter som exempel -
vis fokus på habitatkvalitet ska kompromissas bort i onödan.
För att utvärdera om befintliga eller framtida strategier för att skydda  områden 
leder till att biologisk mångfald bevaras krävs uppföljning. I Sverige behövs detta för 
att följa upp miljömålen men det är också ett krav från EU beträffande till exempel 
Natura 2000 områden. Det finns flera metoder för att följa upp områdesskydd, från 
enkla arealbaserade mått, via beskrivningar av befintlig biologisk mångfald i  skyddade 
områden, till instrument som kan fånga de effekter som områdesskydd har på margi -
nalen (det vill säga hur mycket en ökning respektive minskning av arealen skyddade 
områden skulle påverka bevarande; se nedan). Indikatorer för biologisk mångfald 
i skyddade områden som används vid beslut om skötsel av reservat och prioriteringar 
av framtida områdesskydd, behöver ge information för att svara på två frågor: (1) är 
områdesskyddet optimalt utformat (kostnadseffektivt) och (2) räcker  områdesskyddet 
för att bevara biologisk mångfald i enlighet med de målsättningar som satts upp?  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv13Därför behövs instrument för att följa upp hur det går för den biologiska mångfalden 
inom skyddade områden. Dessa ska kunna beskriva både det nuvarande tillståndet  
och potentialen för de dynamiska processer  som äger rum i landskapen som skyddade 
områden befinner sig i. Det senare gäller till exempel utdöenden som äger rum på 
grund av att den utdöendeskuld som kan finnas ifall skyddade områden är alltför 
fragmenterade. Rumsliga prioriteringsverktyg kan till exempel användas i så  kallade 
ex-post utvärderingar om relevanta data finns tillgängliga (Sacre m. fl. 2020), men 
frågan hur man systematiskt och trovärdigt tar hänsyn till  landskapsperspektiv har 
rönt relativt lite uppmärksamhet. Ett exempel på hur man kan inkludera landskaps -
perspektivet är att utröna hur valda indikatorer kan spegla tidfördröjda effekter såsom 
pågående utdöenden (utdöendeskulder) eller koloniseringar (kolonisationskrediter; 
Watts m. fl. 2020). 
I den här rapporten presenterar vi ett systematiskt sätt att se på uppföljning 
av skyddade områden, baserat på den omfattande internationella forskning och 
debatt som finns kring hur man bör följa upp effekter av områdesskydd på biologisk 
mångfald (Pressey m. fl. 2021, Geldmann m. fl. 2021, Visconti m. fl. 2019, Woodley 
m. fl. 2019, Rodrigues och Cazalis 2020). Vårt fokus är vad detta innebär för svenskt 
områdesskydd. Vi tydliggör frågan att det är områdesskyddets specifika bidrag till 
bevarande som måste följas upp, vilket kräver utveckling av instrument som kan 
utvärdera alternativa scena rier. Dessa kan gälla historiskt (ex-post; vad hade hänt 
om olika områden inte varit skyddade) eller framtiden (ex-ante; vad händer med den 
framtida mångfalden givet olika strategier för skyddade områden). Vi beaktar också 
hur uppföljning påverkas av de dynamiska processer som kopplar vad som händer 
i skyddade områden till det omgivande landskapet.  14
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv2. Syfte och metod
Syftet med denna rapport är att utvärdera och sammanställa kunskapsläget när det 
gäller att följa upp effekten av skyddade områden på biologisk mångfald i ett land -
skapsperspektiv. Med detta som grund föreslår vi hur man kan utveckla metodiken 
och verktygen för att följa upp skyddade områden . Med landskapsperspektiv avser 
vi här hur skyddade områden samspelar med landskapet i övrigt, då deras värde för 
den biologiska mångfalden påverkas både av skötseln av det skyddade området och 
det omgivande landskapets egenskaper. Ett landskapsperspektiv kan därmed fånga 
frågor som har att göra med var skyddade områden placeras i landskapet,  och hur 
landskapet runt skyddade områden hanteras för att uppnå målsättningar med att 
bevara biologisk mångfald. 
Först ger vi en biologisk bakgrund till hur skyddade områden kan påverka popu -
lationsprocesser och därmed arters fortlevnad. Vårt fokus är på hur denna påverkan 
beror på interaktioner mellan skyddade områden och det omgivande landskapet , med 
tidsfördröjda effekter  som en möjlig konsekvens. 
Sedan ger vi en teoretisk bakgrund baserad på internationell forskning kring hur 
en vetenskapligt grundad utvärdering av skyddade områdens effekt kan utformas för 
att fånga deras marginalnytta  (d.v.s deras effekt i sig) och vilka konsekvenser detta har 
för vilken information som behövs vid utvärderingar. 
Vi gör också en internationell utblick kring vilken typ av indikatorer som idag 
används för att följa biologisk mångfald och dess förutsättningar med relevans för 
utvärderingar. Där lyfter vi särskilt fram indikatorer som kan visa på landskaps -
effekter. 
För att få ytterligare grund för våra slutsatser gör vi sedan en genomgång av 
uppföljning och övervakning av biologisk mångfald i Sverige idag , både generellt 
och med avseende på skyddade områden. 
Slutligen, i en syntes, knyter vi ihop dessa aspekter, för att föreslå hur övervak -
ningen av skyddade områden i Sverige kan stärkas så att landskapsperspektiv beaktas. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv153. Resultat
3.1 Bakgrund till områdesskydd i ett 
landskapsperspektiv 
Avsnittet nedan är en sammanfattning av Appendix A, som mer utförligt  beskriver 
landskapsperspektiv på bevarande av biologisk mångfald i skyddade områden. Appen -
dix A bygger i sin tur till största delen på två vetenskapliga artiklar som producerats 
inom projektet och som sammanfattas på svenska i Bilaga 1 och 2 till denna rapport. 
För samtliga vetenskapliga referenser, se detta appendix.
3.1.1  Landskapsekologisk teori med relevans för skyddade 
områden
Även om ett område skyddas och sedan sköts på ett adekvat sätt, kan de arter man 
avsett att skydda försvinna samtidigt som andra skyddsvärda arter ibland  tillkommer 
trots att ingen påtaglig förändring av området inträffat (Brashares m. fl. 2001, Öckinger 
m. fl. 2006). En viktig orsak till detta är att arter, och därmed den biologiska mång -
falden, i ett skyddat område påverkas av ekologiska processer som även innefattar 
det omgivande landskapet (Hansen och Defries 2007a). Detta beror bland annat på 
att organismer är rörliga, vilket leder till att enskilda individer utnyttjar resurser både 
inom och utanför det skyddade området och att spridningsprocesser förbinder popu -
lationer i skyddade områden med andra populationer i det omgivande landskapet (jfr 
Hanski 1999, Cook m. fl. 2002, Blitzer m. fl. 2012). Även om det skyddade området inte 
förändrats, kan habitatförändringar i det omgivande landskapet därför påverka repro -
duktion och överlevnad för de arter man avser att skydda. Det kan ske genom förlust 
av resurser som också finns i det skyddade området (så kallad landskapssupplementa -
tion) eller av kompletterande resurser som inte finns i reservatet men som behövs under 
vissa säsonger eller livshistoriestadier (s.k. landskapskomplementering; Dunning m. fl. 
1992). Förlust av habitat i det omgivande landskapet kan också minska sannolikheten 
att nykolonisation återskapar en population av en art som slumpmässigt utrotats i ett 
skyddat område (kolonisations-utrotningsdynamik) eller att spridning från andra habi -
tat av hög kvalitet upprätthåller populationer i det skyddade området (källor-sänkor 
dynamik; Pulliam 1988, Hanski och Ovaskainen 2002). Arter i det skyddade området 
kan också påverkas av inflöde av andra arter (t. ex. predatorer eller konkurrenter) 
beroende på hur området relaterar till det omgivande landskapet (s.k. kanteffekter; 
Fagan m. fl. 1999, With 2002).
Dessa processer medför att bevarandet av biologisk mångfald i skyddade  områden 
inte kan beaktas i isolering, utan måste förstås och följas upp med ett landskapsperspek -
tiv. Utifrån ekologisk teori har vi identifierat sju egenskaper som påverkar  utvecklingen 
av biologisk mångfald i skyddade områden. Tre av dem är lokala egenskaper: storleken 
på ett skyddat område, dess mångfald av livsmiljöer, samt inflytandet av  kanteffekter. 
Fyra av dem är egenskaper hos det omgivande landskapet: konnektivitet, det vill säga 
hur väl förbundna skyddade områden är med liknande livsmiljöer i  landskapet, mängden 
respektive mångfalden av livsmiljöer i landskapet, samt fördelningen (aggre  geringen) 
av skyddade områden i landskapet. Genom att systematiskt  kartlägga internationellt  16
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivpublicerad forskning, undersökte vi vilket empiriskt stöd som finns för  betydelsen 
av dessa egenskaper för bevarande av arter eller biologisk mångfald i skyddade 
områden. Vi fann att biologisk mångfald gynnas av stora och variationsrika områden 
som är lokaliserade i landskap med stora arealer av viktiga livsmiljöer samt med hög 
konnektivitet och mångfald av livsmiljöer. Kanteffekter kan ha både positiv och nega -
tiv inverkan på arter och biologisk mångfald, men är ofta negativa för specialister 
knutna till de specifika habitat man försöker bevara i skyddade  områden. Det saknas 
studier av skyddade områden som visar om dessa bör fördelas på några få stora eller 
flera små områden för att maximera bevarandet av biologisk  mångfald. Eftersom få 
studier undersökt den relativa betydelsen av skyddade områdens egenskaper, går 
det utifrån dessa inte heller att bedöma vilka av egenskaperna som ska prioriteras. 
De flesta empiriska studier har inte beaktat att arter och den biologiska mångfalden 
påverkas med en tidsfördröjning (utdöendeskulder), vilket inte minst gäller effekter 
av det omgivande landskapets karaktär. Få av studierna har tagit hänsyn till vilka 
konsekvenser storskaliga miljöförändringar som klimatförändringar får för hur 
områdesskydd skall prioriteras och utvärderas. 
Eftersom biologisk mångfald i skyddade områden påverkas av ekologiska process-
er på större rumsliga skalor, kräver en utvärdering av områdenas funktion indikatorer 
som återspeglar förutsättningarna utanför skyddade områden samt hur skyddade 
områden förhåller sig till varandra. Sådana indikatorer handlar ofta om tillgången på 
lämpliga habitat och deras rumsliga fördelning. För att de skall vara relevanta, måste 
de ha en tydlig koppling till hur, och över vilka avstånd, de arter man vill bevara rör sig 
i landskapet, både inom generationer (dagliga och säsongsmässiga förflyttningar) och 
mellan generationer (spridning). Indikatorer kan i sin enklaste form visa på mängden 
och mångfalden av olika livsmiljöer med hänsyn tagen till avståndet från skyddade 
områden (konnektivitet). Mer avancerade indikatorer bygger på processbaserade 
modeller som förutsäger konsekvenser för populationers fortbestånd och storlek base -
rat på kunskap om deras biologi. Sådana indikatorer bör kombineras med fältdata över 
artförekomster/individantal, för att återspegla hur arter hittills har svarat på egenska -
perna hos skyddade områden och kringliggande landskap. Inom uppföljningen av 
skyddade områden (se nedan) förekommer (mål)indikatorer på förekomst eller areal 
av olika livsmiljöer (naturtyper eller strukturer såsom död ved eller blottad sand), men 
dessa mäts generellt endast inom de skyddade områdena och väger inte in förekom -
ster av samma eller kompletterande livsmiljöer i det omkringliggande landskapet eller 
hur väl förbundna de är. Internationellt finns dock exempel på index som inkluderar 
konnektivitet kopplat till olika organismers spridningsförmåga. Dessa skulle kunna 
utgöra modell för utveckling av existerande livsmiljöindikatorer i Sverige. 
För vissa arter finns idag biologisk kunskap när det gäller vilka ekologiska pro -
cesser och strukturer som är viktiga och på vilka rumsliga skalor de är relevanta. Det 
finns också data för att utvärdera indikatorer som bygger på denna kunskap. För andra 
arter är kunskapen bristfällig. Det finns emellertid möjlighet att gruppera arter baserat 
på deras ekologiska karaktäristika (funktionella egenskaper), vilket innebär att man 
kan utveckla indikatorer som är relevanta inte bara för en enskild art utan för en grupp 
av arter med liknande egenskaper. Vi föreslår därför att en uppsättning indikatorarter 
identifieras (jämför ”typiska arter”) grupperade efter krav på livsmiljö och vilken 
rumslig skala de svarar på miljöförändringar, och att relevanta indikatorer utvecklas 
baserat på dessa.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv173.1.2 Störningsekologi i skyddade områden 
Eftersom många arter är beroende av störningar vars frekvens har minskat, till exempel 
skogsbränder och hävd av ängs- och hagmarker (Hobbs och Huenneke 1992, Dale m. fl. 
2001, Cremene m. fl. 2005, Eide m. fl. 2020), är det viktigt att övervaka och säkerställa 
förekomsten av sådana störningar och associerade arter. Det kan göras antingen inom 
ramen för områdesskydd eller genom att skapa incitament (t.ex. miljöstöd, certifiering) 
för störningar i landskapen generellt. För att undersöka dessa strategier i skog och gräs -
marker, sammanställde vi slutsatser från vetenskapliga studier av effekter av störningar 
i skyddade och icke-skyddade områden, samt information om hur störningar styrs och 
genomförs av svenska myndigheter och andra organisationer. Denna sammanställning 
visade att störningar i skyddade områden ofta har högre kvalitet än utanför skyddade 
områden, i synnerhet i skog. Det finns dock ett behov av kontrafaktiska analyser för att 
klargöra om det finns ett tillskottsvärde av att förlägga störningar i skyddade områden 
jämfört med i icke-skyddade områden, till exempel beroende på att dessa har högre 
kvalitet eller bättre effekt i skyddade områden. En fördel med störningar i skyddade 
områden är att detaljerade och långsiktiga skötselplaner kan öka sannolikheten för att 
de består över tid. I den andra vågskålen ligger att den begränsade storleken på och 
omfattningen av skyddade områden, leder till att störningars omfattning lokalt och 
i landskapet blir liten om de enbart sker i skyddade områden. Vi bedömer därför att 
det bästa sättet att bevara störningsgynnade arter är att upprätthålla störningar i både 
skyddade och icke-skyddade områden. På så sätt skulle störningar av hög kvalitet men 
låg utsträckning i skyddade områden kompletteras av högre utsträckning men lägre 
kvalitet av störningar i resterande landskapet. 
För att övervaka tillståndet för störningsgynnade arter räcker det inte att använda 
ett områdes skyddsstatus som kvalitetsindikator, eftersom det inte garanterar att stör -
ningsgynnade arter bevaras. Övervakning bör därför baseras på förekomsten och area -
len av störningar eller strukturer som uppstår genom störningen och på förekomsten av 
en uppsättning störningsgynnade arter med olika krav på sin livsmiljö. Detta görs delvis 
redan genom målindikatorer på brunnen skog och hävd. Störningsdynamiken kan 
manifesteras på olika skalor, vilket gör att det är viktigt att övervaka den rumsliga 
och tidsmässiga fördelningen av störningar i hela landskapet. 
3.1.3 Områdesskydd i ljuset av ett föränderligt klimat
Utöver de rumsliga ekologiska processer som har tagits upp här finns andra dynamiska 
processer som påverkar i vilken mån ett skyddat område uppfyller sina bevarandemål. 
Klimatförändringar leder redan till att arters utbredningar förändras, och kan ge 
upphov till stora indirekta effekter via förändring i vegetation, störningsregimer och 
markanvändning (Burrows m. fl. 2011, Thomas 2011). 
Klimatanpassning av områdesskydd bör syfta till att öka lokala populationers 
motståndskraft mot förändring, gynna de dynamiska processer som bidrar till att arter 
kan förändra sina utbredningsområden och säkra klimatrefugier, d. v. s. områden som 
långsammare påverkas av ett förändrat klimat (Hodgson m. fl. 2009, Gillson m. fl. 2013, 
Morelli m. fl. 2020, McLaughlin m. fl. 2022). Stora skyddade områden eller nätverk av 
skyddade områden ökar sannolikheten för en sådan anpassning.  18
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv3.2 Teoretiska ramverk för att utvärdera 
områdesskydd
3.2.1 Beslut och kunskapsunderlag i utvärderingar
Syftet med utvärderingar av områdesskydd är att skaffa underlag för beslutsfattande. 
Det kan handla om beslut som rör skydd eller skötsel av enskilda områden, strategiska 
beslut kring skydd av en viss typ av habitat, eller policybeslut som berör områdes -
skyddet som helhet (såsom budget, prioriteringar eller regler för skydd). Utvärderingar 
bör därför utgå ifrån målen med områdesskyddet, eftersom olika typer av mål kan 
kräva olika typer av utvärderingar. Målen med områdesskydd kan utgöras av specifika 
bevarandemål i enskilda områden eller generella bevarandemål, såsom marginal -
effekten av att utöka eller minska det samlade områdesskyddet. 
Målen för skyddet av ett enskilt område är en delmängd av en bredare  ambition 
med områdesskydd på regional och nationell skala, där ett enskilt reservat kan vara 
inriktat mot specifika arter för att därigenom bevara den totala mångfalden på större 
skalor. Biologisk mångfald är ett komplext begrepp, vilket gör att målen med  skyddet 
av ett område också kan vara komplexa. Mål relaterade till olika typer av  biologisk 
mångfald (såsom genetisk variation, variation i arter eller mellan artsamhällen) 
behöver samsas med mål på olika rumsliga skalor, taxonomiska grupper och livs -
miljöer. Mål med områdesskydd kan dessutom sträcka sig över en lång tidshorisont, 
under vilken det fattas flera beslut kopplade till områdesskydd som kan påverka 
effekten av skyddet. Detta innebär att målsättningar inte bör tolkas för snävt vid 
utvärdering av områdesskydd (Cunningham m. fl. 2021), och att möjliga målkonflik -
ter bör lyftas fram när man utformar utvärderingar. 
Möjligheten att framgångsrikt genomföra utvärderingar kan begränsas av flera 
olika faktorer; en utvärdering kan handla om frågor som är svåra att besvara, det kan 
finnas brister i existerande faktaunderlag, eller begränsat med resurser (inklusive 
tid) för att genomföra utvärderingen. Beslutsfattande sker därför under en osäker -
het som bör beskrivas för att kunna hanteras (Freckleton 2020). En osäkerhet rör 
relationen mellan biologisk mångfald och markanvändning eller skötsel. En annan 
kan vara vad som skulle ha hänt eller kommer att hända med ett område med och 
utan områdesskydd.
Utvärderingar bör ge underlag till att jämföra olika handlingsalternativ. Det kan 
vara kontrafaktiska utvärderingar (ex post), det vill säga utvärderingar som jämför vad 
som hade hänt om man inte hade haft områdesskydd eller alternativa framtidsscena -
rier (ex ante), det vill säga om vad som kan hända om man skyddar ett område eller 
inte. För att kunna göra detta krävs både ett biologiskt underlag om hur den biologiska 
mångfalden påverkas av olika typer av skötsel och ett socio-ekonomiskt underlag om 
vilken skötsel ett område förväntas ha om det ligger under områdesskydd eller inte. 
Här koncentrerar vi oss på det ekologiska underlaget, men poängterar att en full -
ständig utvärdering också kräver tillgång till scenarier för framtida markanvändning 
baserade på socio-ekonomiska förhållanden.
Områdesskydd är en allmän angelägenhet och därför är det viktigt att processen 
för utvärdering av områdesskydd är tydlig och öppen. För att underlätta utvärdering 
och omvärdering är det dessutom önskvärt att processen för utvärderingen, det vill 
säga dokumentation, metoder och analyser, är reproducerbar. 
Som information i utvärderingar beräknas ofta index som relaterar till målupp -
fyllelse. Nyttan med index beror framför allt på två faktorer; om de beskriver det  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv19vi vill veta och om de är tillförlitliga. Index som baseras på data, med eller utan stöd 
av modellberäkningar, kan fånga trender i hur relevanta variabler utvecklas över tid. 
Det är även möjligt att väga in osäkerheter i användningen av index. I en utvärdering 
kan ett eller flera index jämföras mot uppsatta mål. En del index är relativt enkla att 
beräkna, såsom ytan eller andelen skyddad mark. Sådana enkla index missar dock att 
beskriva mer komplexa fenomen, såsom områdesskyddets kvalitet eller landskaps -
sammanhang (Mascia m. fl. 2014). Ett sätt att fånga relevanta aspekter av biologisk 
mångfald är att använda index som beskriver såväl kvalitet som kvantitet. Index som 
fångar kvalitet ställer högre krav på information och kan därför vara svåra att mäta. 
Kraven ökar ytterligare på index som fångar upp ett skyddat områdes värde på sikt 
(t.ex. för att det finns en utdöendeskuld; Tilman m. fl. 1994). Möjligheten att ta hänsyn 
till faktorer som påverkar tillförlitligheten i index, såsom skevheter i systematiskt 
insamlade data, kan också spela stor roll för resultatet (Kleijn och Sutherland 2003).
Val av index bör formas utifrån vad beslutsproblemet är och hur man  väljer att 
angripa det (beslutsstruktur), vad man väljer att väga in vid bedömning (bedömnings -
modell) och vad det finns för data och information för utvärderingen (bedömnings -
underlag). Teorier för utvärdering av områdesskydd (även kallad programutvärdering) 
berör en eller flera av dessa delar och kan ge riktlinjer för olika beslut kring utvärdering, 
vilka kan vara: 
• Beslutsstruktur: Förtydliga beslutsproblemet, definiera mål och åtgärder, göra 
avvägningar mellan olika mål, anta strategi för beslutsfattande (inklusive kunskaps -
insamling)
• Bedömningsmodell: Bestäm vad som ska utvärderas (steg i effekt-kedja), specificera 
en konceptuell modell, identifiera mätvariabler och vad bedömningen ska ta 
hänsyn till 
• Bedömningsunderlag: Definiera vilka typer av evidens som kan användas vid 
bedömningen, anta en strategi att samla och värdera evidens, och föreslå en plan 
för kunskapsinsamling 
Här följer en sammanfattning av teorier och principer som kan användas för utvärde -
ring. En mer fördjupad beskrivning med vetenskapliga referenser finns i Appendix B.
3.2.2 Förändringsteori
Planering och utvärdering av program för att bevara biologisk mångfald kan dra nytta 
av teoretiska ramverk utvecklade för programutvärdering. 
Så kallad Förändringsteori (eng. Theory of Change; Margoluis m. fl. 2013, Rice m. fl. 
2020, Pressey m. fl. 2015) kan tillämpas på processen för utvärdering av bevarande 
av biologisk mångfald genom områdesskydd. Teorin beskriver vägen från åtgärd till 
resultat i flera steg i en så kallad effektkedja (Figur 1). Stegen utgörs av 
• Tilldelning av insatser, såsom pengar, arbetskraft och andra resurser
• Utfall från insatserna, det vill säga ”vad man får för pengarna”, såsom skyddad 
area eller omfattning på skötsel 
• Resultat i form av status och trend för organismer och habitat (bevarande) 
• Påverkan/konsekvens i form av effekten av skyddet i sig på bevarande av 
 biologisk mångfald  20
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivEn effektkedja ger en tydlig bild av orsakssambanden mellan åtgärd och resultat 
och därmed en förståelse för planeringsbehov och vilka steg man behöver mäta 
för att utvärdera effekten av åtgärder. En tillämpning av förändringsteori på områdes -
skydd är PAME (Protected Area Management Effectiveness) som är ett ramverk för 
utvärdering av hela effektkedjan (Figur 1). Även om hela kedjan avses, är det i 
praktiken ofta endast en liten del som handlar om de sista stegen, d.v.s. resultat och 
påverkan (Leverington m. fl. 2010).
Figur 1. Förändringsteori visar på en kedja av effekter från mål och åtgärd till resultat, vilket 
utgör delar i en programutvärdering. En fullständig utvärdering bör inkludera en kontrafaktisk 
analys av den påverkan eller konsekvens en åtgärd har haft på uppsatta mål. 
Förändringsteori visar vad man bör mäta för att utvärdera grunden för den 
bedömnings modell som behövs. Förändringsteori går att kombinera med andra 
teorier för beslutsstruktur och bedömningsunderlag (se nästa stycke), vilka bidrar 
till ytterligare krav på bedömningsmodellerna och därmed vilka index som behövs 
för utvärdering. 
3.2.3 Beslutsteori
STRUKTURERAT BESLUTSFATTANDE
Strukturerat beslutsfattande är ett ramverk (Gregory m. fl. 2012) som kombinerar 
beslutsteori med principer för riskanalys. Detta ramverk framhåller vikten av väl 
formulerade mål, ett genomtänkt förhållningssätt till hur ett vetenskapligt underlag 
kan användas, inklusive hantering av osäkerhet, och en tydlighet i hur olika samhälls -
värden (kopplade till bevarande och andra kostnader eller nyttor) kan vägas samman 
i beslutfattandet. Strukturerat beslutsfattande ingår ofta som en del av adaptiv 
förvaltning.
ADAPTIV FÖRVALTNING
Beslut kring skydd kan behöva ändras över tid och anpassas till hur  skyddsbehovet 
förändras eller hur väl områdesskyddet fungerar. Adaptiv förvaltning (Lindenmayer 
och Burgman 2005, Keith m. fl. 2011) är ett ramverk för att strukturera kunskapsin -
samling och beslut som går ut på att minska risken för att göra fel på grund av att 
man har begränsad kunskap om hur systemet svarar på en åtgärd. Detta genom att 
beslut kontinuerligt omprövas och baseras på rådande kunskapsläge om de system 
som förvaltas.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv21EVIDENSBASERAT BESLUTSFATTANDE
Evidensbaserat beslutsfattande är ett koncept som härrör från medicin, men som 
idag används inom många olika områden, inklusive miljö- och naturvård (Sutherland 
m. fl. 2004). Fokus är på att sammanställa kunskap om åtgärder inom olika områden 
som ska ligga till grund för beslutsfattande eller policy. Ett utmärkande drag är kritisk 
granskning av kunskapskällor, vilka kan ordnas i hierarkier där randomiserade 
kontrollerade studier tilldelas högt värde. Slutsatser dras oftast genom att experter 
granskar och bedömer tillgänglig evidens.
3.2.4 Modeller och analys
Modellbaserade analyser är användbara, om inte nödvändiga, för att kunna göra 
en fullständig utvärdering av områdesskyddens betydelse för biologisk mångfald. 
Möjligheten att svara på en utvärderingsfråga begränsas om man enbart förlitar sig på 
data eftersom det ställer stora krav på hur denna data samlas in och det ofta är svårt att 
kombinera data från olika källor. Vilka variabler som behöver mätas och  modeller som 
behöver skapas för att utveckla indikatorer för utvärdering av områdesskydd beror 
således på uppsatta mål och åtgärder. Det beror också på hur  utvärderingsfrågan ställs 
och vilken ansats som väljs för kunskapsinsamling. Sammantaget får detta konse -
kvenser för vilka data som behövs, till exempel hur och var denna data samlas in. För 
att kunna tolka mönster i data, ställs även krav på kunskap om de biologiska system 
som skall bevaras och de hot de utsätts för. Ju viktigare det är att försäkra sig om att 
observerade förändringar på biologisk mångfald är orsakade av områdesskyddet i sig , 
desto större krav ställs på vår förståelse av processer och mekanismer som påverkar 
organismer och habitat och deras långsiktiga överlevnad. 
Figur 2. En konceptuell modell för faktorer och variabler att ta hänsyn till vid analys av en åtgärds 
(områdesskydd) betydelse för resultatet (bevarande av biologisk mångfald; från Ferraro och 
Hanauer 2014). 22
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivKONCEPTUELLA 	MODELLER 	FÖR	ANALYS	AV	ORSAK-VERKANSSAMBAND
Formulering av en konceptuell eller mental modell är användbart för att strukturerat 
kunna svara på en viss frågeställning. Sådana modeller utgör grund för analys av 
orsak-verkanssamband, genom att förtydliga mekanistiska förklaringar och peka på 
vilka instrumentella variabler och förvillande faktorer (Ferraro och Pattanayak 2006) 
som behöver beaktas för en fullständig utvärdering av betydelsen av skydd (Figur 2).
KONTRAFAKTISK ANALYS 
Frågan hur status eller trend för biologisk mångfald i ett idag skyddat område hade 
varit utan områdesskyddet  kan bemötas med en kontrafaktisk jämförelse (Pressey 
m. fl. 2015). I praktiken görs kontrafaktiska analyser genom att jämföra skyddade 
områden med icke-skyddade områden som liknar de skyddade områdena så mycket 
som möjligt, helst både före och efter skyddets införande. Det finns goda förutsätt -
ningar för kontrafaktiska analyser av områdesskydd med statistiska metoder på tids -
serier eller ”what-if” analyser med simuleringsstudier. Statistiska process-baserade 
modeller öppnar upp för analyser som kombinerar en mekanistisk förståelse för hur 
områdesskydd påverkar den biologiska mångfalden med modeller för den typ av data 
som analysen kan byggas på. Kontrafaktiska analyser kan även utföras med expert -
bedömningar, men för att säkerställa dess trovärdighet krävs strukturerade ansatser 
och transparens vad gäller såväl evidensunderlaget som processen för bedömningen. 
3.3 Indikatorer på biologisk mångfald och 
Avsnittet nedan är en sammanfattning av Appendix C, som mer utförligt beskriver 
indikatorer för att mäta områdesskydd och biologisk mångfald med en internationell 
utblick. För vetenskapliga referenser, se detta appendix.
Behovet av att följa och utvärdera den biologiska mångfaldens status har lett till 
flera internationella initiativ. Dessa är inriktade på att sammanställa information om 
såväl den övervakning som sker som de indikatorer som utvecklas för att översätta 
insamlade data till mått som kan användas i utvärdering och som beslutsstöd. Här 
ingår Biodiversity Indicator Partnership (BIP) och Group on Earth Observations 
Biodiversity Observation Network (GEO BON) på den globala scenen samt Stream -
lining European Biodiversity Indicators (SEBI) och EuropaBON på den europeiska. 
Inom initiativen har ett relativt stort antal (närmare hundra) olika indikatorer tagits 
fram av vilka många tagits upp som officiella av internationella samarbetsorgan såsom 
Konventionen om biologisk mångfald (CBD), Internationella naturvårdsunionen 
(IUCN) och Den mellanstatliga plattformen för biologisk mångfald och ekosystem -
tjänster (IPBES). 
Indikatorerna kopplar till många internationellt uppsatta miljö- och hållbarhets -
mål, men här fokuserar vi på de mål som sorterar under Aichimålen 5, 11 och 12. Dessa 
är inriktade på att kraftigt minska eller stoppa förlust och fragmentering av  naturliga 
livsmiljöer (mål 5), skydda minst 17 procent av terrestra miljöer och 10 procent av 
marina miljöer på ett effektivt, rättvist och representativt sätt med avseende på biolo -
gisk mångfald och ekosystemtjänster (mål 11) och stoppa utrotningen av hotade arter 
och förbättra deras status (mål 12). Indikatorerna kan delas in i två huvudsakliga 
grupper; de som mäter status eller förändring i biologisk mångfald generellt och de 
som mäter aspekter av områdesskydd i relation till biologisk mångfald. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv233.3.1 Generella indikatorer på biologisk mångfald
Indikatorer som mäter biologisk mångfald generellt utan hänsyn till förekomsten av 
områdesskydd bygger på antingen direkta mätningar av biologisk mångfald, indirekta 
skattningar baserade på förekomst och kvalitet på livsmiljöer, eller expertbedöm -
ningar av arters status, trend eller utrotningsrisk. 
En första typ av indikatorer, t.ex. Wild Bird Index och Living Planet Index, väger 
samman populationsstorleken hos ett antal arter. Populationsstorlekar skattas genom 
regelbundna (i princip årliga) och standardiserade inventeringar. Genom att relateras 
till ett gemensamt basår kan sedan arter med vitt skilda populationsstorlekar kombi -
neras, oftast som geometriskt medelvärde som mäter proportionella förändringar. 
Index kan beräknas för grupper av arter som är specialiserade till en specifik livsmiljö, 
för att spegla statusen hos den biologiska mångfalden i dessa miljöer. I Sverige beräk -
nas sådana index t.ex. för fåglar i jordbruksmark, skog och våtmark och för fjärilar i 
gräsmark. Trender i dessa mer eller mindre årliga index kan ge relativt tidiga signaler 
på ändrade förhållanden jämfört med index som följer förändringar i utbredning 
(utdöende eller kolonisering). 
En andra typ av generella indikatorer kopplar förekomst av arter till förekomst av 
olika typer av livsmiljöer eller markanvändning. Genom att kombinera information 
om miljövariabler (temperatur, nederbörd, markfuktighet, altitud), geografiskt läge 
och markanvändning (åker, betesmark, lövskog, våtmark) med information om arters 
förekomster kan kartor skapas som beskriver vilken kvalitet marken har som livsmiljö 
för arterna. Kvalitetsskattningen kan baseras på statistisk modellering, vetenskaplig 
litteratur eller expertbedömningar. Species habitat index (SHI) använder sådana 
habitatkvalitetskartor gjorda över tid och beskriver den proportionella förändringen 
i habitatkvalitet i en region för arten i fråga. Miljö- och markanvändningsinforma-
tion kan också kvantifieras utifrån i vilken grad mark och miljö påverkats av mänskliga 
aktiviteter. I Biodiversity Intactness Index (BII) och Biodiversity Habitat Index (BHI) 
utnyttjas exempelvis en databas över studier av olika mått på biologisk mångfald i 
lokaler med en gradient av livsmiljöer som till olika grad påverkats av människan. 
Statistiska modeller applicerade på dessa data används för att skatta och förutsäga 
artsammansättning under rådande mänsklig påverkan jämfört med under naturliga 
förhållanden, d.v.s. hur mycket av den naturliga artsammansättningen (BII) eller de 
naturliga livsmiljöerna (BHI) som finns kvar i ett område (land eller region). 
En tredje typ av indikatorer utgörs av sammanställningar av existerande expert -
bedömningar. Det kan exempelvis vara en enkel sammanräkning av andelen arter som 
bedömts tillhöra olika hotkategorier enligt rödlistan (Conservation status of species 
under the EU Habitats Directive, SEBI003), men det finns även mer avancerade sam -
manräkningar såsom Red list index (RLI) som summerar en numerisk översättning av 
rödlistekategorierna för alla arter och standardiserar mot den summa som erhållits om 
alla arter varit utdöda. RLI kan ses som ett mått på hur långt från utrotning ett lands 
alla rödlistade arter är. Motsvarande index finns också för hela ekosystem (baserad på 
motsvarande rödlista för ekosystem). 24
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv3.3.2 Indikatorer för områdesskydd
De indikatorer som i internationella sammanhang lyfts fram för att spegla områdes -
skydd kan delas in i tre grupper. En grupp mäter de skyddade områdenas täckning, 
en grupp mäter hur sammanhängande de skyddade områdena är och en sista grupp 
baseras på expertbedömningar av skyddets funktion ur flera olika aspekter, såväl 
administrativa som biologiska.
Områdesskyddets täckning beräknas på olika sätt. De mest grundläggande indexen 
(t.ex. Protected Area Coverage) mäter andelen yta av ett land eller region som är under 
områdesskydd. De tar inte hänsyn till var skyddet är placerat, men kan anpassas så att 
den ytmässiga täckningen beräknas för områden som innehåller hög biologisk mång -
fald. Ett mer avancerat täckningsindex använder information om artsammansättning 
för att dels väga samman de skyddade områdenas täckning för områden med likartad 
artsammansättning, dels vikta betydelsen av områdenas täckning med hur unika art -
samhällena är så att områden med unik artsammansättning väger tyngre (t. ex. PARC 
representativeness index). Sådana index mäter alltså hur väl den biologiska mång -
falden är representerad i skyddade områden. Ytterligare en förfining är att relatera 
täckningen till uppsatta mål för varje art. Indikatorernas användbarhet bygger på att 
man definierat hur stor del av arternas livsmiljöer som behöver vara säkrade (skyddade) 
för att arten ska bevaras långsiktigt. Index kan uttrycka hur stor andel av behovet av 
säkrad livsmiljö som uppnåtts för varje art och kan summeras som ett medelvärde 
(t. ex. Species Protection index).
Index som mäter konnektiviteten mellan de skyddade områdena använder sig 
av förväntade rörelse/spridningsavstånd för de organismer man avser skydda (t. ex. 
Protected Connected index, PARC connectedness index). Indexen beräknas genom att 
sammanräkningar av areorna på de skyddade områdena (ibland inkluderas oskyddade 
områden av hög kvalitet) viktas med avståndet mellan dem där viktningen bestäms 
av organismernas mobilitet. Sammanräkningarna kan vara alla parvisa produkter av 
områdenas ytor eller summeringar på landskapsnivå där organismer förväntas röra sig 
enligt minsta motståndets lag (lättare att röra sig i skyddad eller orörd natur). 
En sista grupp av index utnyttjar experters bedömningar av kvalitet, status och 
trend för olika företeelser i de skyddade områdena. Bedömningarna görs i rangord -
nade steg utifrån ett noggrant utformat frågeformulär (s.k. scorecard). Bedömningarna 
omvandlas till poäng och jämförs med uppsatta gränsvärden för önskvärt tillstånd. 
Metoden är formaliserad i olika utvärderingsverktyg inom det ramverk som kallas 
Protected Area Management Effectiveness (PAME). 
3.4 Uppföljning av områdesskydd i Sverige
Avsnittet nedan är en sammanfattning av Appendix D, som mer utförligt beskriver 
uppföljning och utvärdering av skyddade områden och bevarande av biologisk mång -
fald i Sverige idag. För vetenskapliga referenser, se detta appendix.
I Sverige finns två kompletterande system för att följa upp status och bevarande 
av biologisk mångfald. Uppföljningen av skyddade områden har som avsikt att följa 
hur syftet och målen med bevarande uppnås i enskilda områden samt hur områdes -
skyddet generellt bidrar till bevarande av biologisk mångfald. Den biogeografiska 
uppföljningen syftar till att på biogeografisk eller nationell nivå följa arter och natur -
typer som finns upptagna i EU:s art- och habitatdirektiv, d.v.s. arter och naturtyper 
som anses vara av särskilt intresse att bevara i ett europeiskt perspektiv.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv253.4.1 Uppföljning av skyddade områden
Uppföljningen av skyddade områden bygger på att det för dessa finns specificerade 
syften och specifika bevarandemål för hur förhållandena ska vara för att  tillståndet 
skall betraktas som gynnsamt. Till målen ska en uppsättning indikatorer (s.k. målin -
dikatorer), samt associerade tröskelvärden, specificeras som ska kunna användas för 
att bedöma tillståndet för arter eller naturtyper. Bedömningen görs generellt genom 
att utifrån inventeringar skatta medelvärde och osäkerhet (konfidensintervall) för 
målindikatorerna, vilka sedan jämförs med tröskelvärdet för att avgöra om gynnsamt 
tillstånd råder. 
Uppföljningen består av a) en obligatorisk uppföljning (block A) som skall  utföras 
i alla Sveriges skyddade områden och fokuserar på ett begränsat antal arter, naturty -
per och åtföljande målindikatorer, b) en områdesvis uppföljning (block B) där läns -
styrelserna i större utsträckning väljer vilka områden, arter och naturtyper som är 
i fokus, och där ett större utbud av målindikatorer kan användas och c) en komplette -
rande uppföljning där Naturvårdsverket har möjlighet att i ett stickprov av skyddade 
områden följa upp delar som inte täcks av övrig uppföljning (block C). Block A och C är 
främst avsedda för nationell utvärdering medan block B i större utsträckning används 
för i utvärdering av den lokala förvaltningen av enskilda områden. Målindikatorerna 
för naturtyper är av tre typer: areal, struktur/funktion och typiska arter. Strukturer 
och funktioner kan utgöras av viktiga livsmiljöer (t.ex. blottad sand, död ved), viktiga 
störningsprocesser (t.ex. hävd och brand) eller negativa processer (t.ex. igenväxning av 
buskar och träd). Typiska arter är sådana som karaktäriserar naturtypen. Naturtyps -
uppföljningen bygger på att dessas utbredning är karterad i alla skyddade områden 
och varje naturtyps utbredning i varje skyddat område utgör uppföljningsenheter som 
inventeras var för sig och till vilka målindikatorerna kopplas. För arter finns målin -
dikatorerna utbredning (förekomst), utbredningen av deras livsmiljö och mått som 
beskriver deras populationsutveckling. Vilken av dessa som används beror bland 
annat på artens bevarandestatus, dess betydelse som indikatorart och hur lätt den är 
att inventera. 
Uppföljningen regleras i fastställda riktlinjer och metodiken finns detaljerat 
beskriven i tjugotalet uppföljningsmanualer uppdelade på olika markslag och art -
grupper. Inventeringarna ska företrädesvis utgöras av totalinventeringar (hela upp -
följningsenheten täcks, ofta med fjärranalys) eller objektiva (regelbundet utlagda) 
eller i undantagsfall riktade (om företeelsen som inventeras är aggregerad) stickprov 
i form av provytor eller transekter med en 6- eller 12-årig omdrevsfrekvens (tid mel -
lan återbesök). 
Information om de skyddade områdena såväl som uppföljningen ska lagras i det 
övergripande datasystemet VIC Natur, där SkötselDOS, Uppdragsportalen och Natura -
naturtypskartan (NNK) är speciellt relevanta för uppföljning. I SkötselDOS lagras 
bland annat målindikatorer, tröskelvärden, och planerade inventeringar. Invente -
ringsuppdragen skickas till Uppdragsportalen där de görs tillgängliga för utförare 
och där dessa rapporterar in resultat. I systemen ingår en funktionalitet för analys av 
inventeringsresultaten som ger skattningar och jämförelser av målindikatorer mot 
tröskelvärden. NNK innehåller geografisk information om naturtypernas utbredning 
i skyddade områden vilken justeras vid förändringar i naturtypens areal. Det är 
framför allt för uppföljning av naturtyper som dessa system används. Målindikatorer 
för arter kan inte lagras i SkötselDOS och data från inventeringarna av arter kan inte 
lagras i Uppdragsportalen utan lagras i Artportalen och kan därför inte analyseras på 
samma sätt.  26
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivNoggranna riktlinjer och väldokumenterad metodik är ingen garanti för ett problem -
fritt genomförande, vilket Naturvårdsverkets egna utvärderingar (CMA Research AB 
2017, Ekologigruppen AB 2018), vår analys av ett utdrag ur SkötselDOS (utdrag gjort 
december 2020) samt våra kontakter med landets länsstyrelser visar.  Regionala och 
nationella sammanställningar försvåras av att framför allt SkötselDOS och Uppdrags -
portalen används i väldigt varierande grad av länen. Detta sägs bero på systemens 
bristande funktionalitet och användarvänlighet. Ett fåtal län står för huvuddelen av de 
registrerade målindikatorerna i SkötselDOS och problemet förvärras av att betydligt 
mer än hälften av målindikatorerna inte har några registrerade tröskelvärden, vilket 
gör att man för de flesta målindikatorer inte kan bedöma gynnsamt tillstånd. Liknande 
problem gäller för Uppdragsportalen där endast registrering av data från uppföljning 
i gräsmark, skog och rikkärr är möjlig och graden av länens registreringar av målindi -
katorer och tröskelvärden är låg. Mycket av resultaten från uppföljningsverksamheten 
hanteras alltså inte i de centrala datasystemen, utan lagras och analyseras lokalt.
Bedömning av gynnsamt bevarandetillstånd kan inte göras om målindikatorerna 
skattas med för stor osäkerhet. Dessvärre mäts många målindikatorer med en osäker -
het som är större än vad som i normalfallet utgör gränsen för när  bevarandetillståndet 
med säkerhet kan bedömas som uppnått eller ej (tillståndet bedöms då som osäkert). 
Typiska arter är ett exempel på målindikatorer som ofta mäts med stor osäkerhet 
eftersom de ofta förekommer med låga tätheter i de stickprovsbaserade provytorna. 
Oaktat dessa problem innebär systemet med att bedöma om gynnsamt tillstånd 
uppnåtts genom jämförelser av målindikatorer mot tröskelvärden vissa fördelar. Fram -
för allt kan många olika typer av målindikatorer, som mäter olika aspekter på områdes -
skyddet och där måtten har olika enhet, enkelt kombineras på en gemensam skala för 
sammanvägd bedömning av både ett enskilt områdes tillstånd och statusen på alla 
områden i en region eller nationellt. Det kräver dock att fastställande av tröskelvärden 
görs enhetligt för alla målindikatorer och inte schablonmässigt för vissa och mer veten -
skapligt underbyggt för andra vilket ofta är fallet i dagens uppföljning. De vetenskapligt 
satta tröskelvärdena är ofta mer ambitiösa än schablonen vilket leder till att gynnsamt 
tillstånd i större utsträckning signaleras för målindikatorer med vetenskapligt mindre 
välgrundade tröskelvärden.
En viktig nackdel med uppföljningen av skyddade områden är att målindikato -
rerna i princip uteslutande mäts i de skyddade områdena och man har därför inga 
uppmätta målindikatorer i områden utan skydd med vilka kontrafaktiska jämförelser 
kan göras. Uppföljningen av skyddade områden räcker därför inte ensam till för att 
utvärdera skyddets effekt.
3.4.2	 Biogeografisk	uppföljning
SYFTE OCH INNEHÅLL
Den biogeografiska uppföljningen är avsedd att tillgodose de krav som art- och habi -
tatdirektivet ställer på övervakning och rapportering och gäller enbart de arter och 
naturtyper som tas upp i direktivet. Uppföljningen utnyttjar information insamlad 
inom annan övervakning av biologisk mångfald, inklusive uppföljningen av skyddade 
områden men bygger också i varierande grad på egen datainsamling. Naturtypsupp -
följningen utnyttjar uteslutande nationella övervakningssystem (se avsnitt 3.5 och 
Bilaga 3) med stor täckning över landet och där naturtyper klassas som en del av över -
vakningen (fr. a. Terrester habitatuppföljning, Riksskogstaxeringen, Satellitbaserad 
övervakning av våtmarker) och riktad regional övervakning för särskilda naturtyper  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv27(gräs- och  hällmarksnaturtyper). Arter följs däremot i större utsträckning i egna 
inventeringsprogram uppdelat på grupperna däggdjur, fladdermöss, grod- och kräldjur, 
trollsländor och dykarskalbaggar, landsnäckor, fjärilar, skal- och skinnbaggar och 
klokrypare, kärlväxter samt mossor och lavar. 
Uppföljningen bygger på mätningar av areal, strukturer och funktioner och typiska 
arter för naturtyper och utbredningsområde, populationsstorlekar och livsmiljö för arter. 
Arter och naturtyper prioriteras efter hotbild eller tillgång på data, där prioriterade arter 
eller naturtyper mäts med större noggrannhet. 
DATAKVALITET I DEN BIOGEOGRAFISKA UPPFÖLJNINGEN
Inventeringarna inom den biogeografiska uppföljningen planeras efter hur vanlig arten 
eller naturtypen är och hur den är fördelad i landet. Den biogeografiska uppföljningen 
är, särskilt för vissa arter eller artgrupper, fortfarande under utveckling. Detta gäller 
exempelvis kärlväxter och vedlevande evertebrater (Jansson 2019). Även naturtypsupp -
följningen utvecklas, bland annat genom förändringar inom Nationella inventeringen 
av landskapet i Sverige och Terrester habitatuppföljning (NILS resp. THUF; Adler m. fl. 
2020) och pågående utveckling av program för att följa upp specifika naturtyper  framför 
allt i gräsmark (Lundin m. fl. 2016, Glimskär m. fl. 2018). För andra artgrupper, som 
exempelvis fjärilar, grynsnäckor och mossor (Wiklund 2015, Jonsson 2018, Pettersson och 
Arnberg 2021), har den biogeografiska uppföljningen hunnit etablera lokalnätverk med 
god täckning och standardiserade metoder.
Utvärderingar av datakvaliteten i den biogeografiska uppföljningen pågår. Resultaten 
hittills indikerar stor osäkerhet i skattningar av såväl naturtypernas arealer som arternas 
populationsstorlekar. I Berglund (2019) framgår att i merparten av naturtypsarealerna 
lever detekterbar förändring inte upp till Naturvårdsverkets ambitioner på nationell 
nivå. Uppföljning av naturtypernas struktur och funktion har inte utvärderats men vi 
bedömer att den typen av variabler skattas med minst lika stor osäkerhet. Den främsta 
anledningen till att den biogeografiska uppföljningen för naturtyper idag inte lever 
upp till Naturvårdsverkets ambitioner uppges bero på många naturtypers begränsade 
utbredning, vilket gör dem svåra att fånga upp med de aktuella uppföljningssystemen. 
Utvärdering av den biogeografiska uppföljningen av arter visar också att endast ett 
fåtal arters uppföljning når upp till Naturvårdsverkets ambitionsnivå (Sandström och 
Berglund 2019). Man påpekar dock att ambitionsnivån är hög och kan vara svår att nå 
upp till med dagens resurser. Det kan även krävas långa tidsserier för att detektera för -
ändring i de fall arterna har långa generationstider. Utvärderingen lyfter trots detta fram 
att den biogeografiska uppföljningen i kombination med andra övervakningsprogram 
ger en relativt god bild av populationstrender. 
VAD BEDÖMS 
I rapporteringen enligt art- och habitatdirektivet ska en bedömning av bevarandeåtgärd-
ernas, inklusive Natura 2000-områdenas, effekter på bevarandet av direktivets arter 
och naturtyper anges. I rapporterna framgår dock inte hur denna effekt beräknas och 
någon tydlig definition av innebörden av Natura 2000-områdenas effekt eller bidrag har 
heller inte hittats. I de svenska resultaten av den senaste utvärderingen enligt direktivet 
(Westling m. fl. 2020) redovisas för art- och naturtypsgrupper i bästa fall hur stor andel 
av förekomsten eller utbredningen som täcks av Natura 2000-områden men ofta anges 
bara den skyddade arealen. Det är inte alltid tydligt angivet hur arealer och andelar 
beräknats. Ibland används skattningar från nationella miljöövervakningssystem men  28
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivofta handlar det om uppskattningar och schabloner. Översatt till stegen i  effektkedjan 
inom Förändringsteori (se Figur 1) mäter arealen  skyddad naturtyp eller artutbredning 
implementering.  Den procentuella andelen  av en utbredning som täcks av skydd  mäter 
resultat i form av representativitet . Dessa mått i sig mäter alltså inte skyddets påverkan  
eller effekt (marginaleffekten). Om man exempelvis drar slutsatser om skyddets 
betydelse utifrån representativitet, förutsätter man att skyddet har en bevarande 
effekt, men man kan inte dra slutsatser kring huruvida den förutsättningen gäller. 
JÄMFÖRELSE MELLAN BIOGEOGRAFISK UPPFÖLJNING OCH 
 UPPFÖLJNING AV SKYDDADE OMRÅDEN
Den biogeografiska uppföljningen har likheter med uppföljningen av skyddade 
områden, genom att man mäter i stort sett samma typ av variabler som de  skyddade 
områdenas målindikatorer och genom att man bedömer bevarandestatus genom 
jämförelser med referensvärden. Referensvärdena baseras på värden som gällde vid 
Sveriges inträde i EU och speglar därför inte nödvändigtvis den status som behövs 
för långsiktigt bevarande.
En stor skillnad mot uppföljningen av skyddade områden är att biogeografisk 
uppföljning utgår från de följda arternas och naturtypernas hela utbredning i landet 
och inkluderar därmed i möjligaste mån lokaler både i och utanför skyddade områden. 
3.5 Miljöövervakning av biologisk mångfald 
i Sverige
Den information som samlas in genom svensk miljöövervakningen ska ligga till grund 
för bedömningar vid utvärdering av miljömålen, för rapportering enligt internatio -
nella åtaganden inom miljöområdet och för utformning av åtgärder och beslut inom 
miljöpolitiken (SOU 2019). Vår genomgång inriktas på den miljöövervakning som 
gäller biologisk mångfald och livsmiljöer. Dock är miljöövervakningen, till skillnad 
från uppföljningen av skyddade områden och den biogeografiska uppföljningen, inte 
lika starkt kopplad till rapporteringen enligt art- och habitatdirektivet eller fågeldirek -
tivet och inte heller direkt utformad för att mäta framgången med områdesskyddet. 
Men den innefattar data för arter, livsmiljöer och olika strukturer och funktioner som 
potentiellt kan användas för utvärdering av områdesskyddets roll i naturvården. I 
många fall strävar man efter samordning av design, metoder och inventeringsinsatser 
mellan miljöövervakningen och såväl uppföljningen av skyddade områden som den 
biogeografisk uppföljningen. 
Här behandlar vi nationella miljöövervakningsprogram under  Naturvårdsverket, 
Jordbruksverket, Skogsstyrelsen, Sveriges lantbruksuniversitet (SLU) och Lunds 
universitet, såväl som den regionala miljöövervakning som bedrivs av länsstyrel -
serna inom deras regionala miljöövervakningsprogram gällande programperioden 
 2015–2020 (ex. Länsstyrelsen Dalarnas län 2014, Länsstyrelsen i Blekinge län 2014). 
Även om omfattande miljöövervakning förekommer i både marina och limniska 
miljöer tar vi här endast upp den som i huvudsak behandlar terrestra miljöer. 
Vi går heller inte närmare in på beskrivning av metoder och design hos de olika 
åtgärdsprogram som finns framtagna för många av våra mest hotade arter och miljöer, 
i dagsläget drygt 130 program för ca 300 arter, även om denna kunskap om hotade 
arter kan vara värdefull i uppföljningssammanhang. Åtgärdsprogrammen liknar den  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv29biogeografiska uppföljningen i så måtto att man har ett art- eller naturtypsperspektiv 
och inhämtar och sammanställer kunskap från många olika källor. Programmen är 
huvudsakligen inriktade på att ta fram åtgärder och genomföra punktinsatser för att 
bevara de hotade arterna och miljöerna och utgör därmed ett komplement till annat 
bevarandearbete såsom skydd av områden, utan speciellt fokus på skyddade områden. 
Övervakningsprogrammen spänner över flera olika skalor både geografiskt och 
tematiskt men karaktäriseras generellt av regelbundet återkommande inventeringar 
som utförs enligt en fastställd metodik. I det följande sammanfattar vi de stora dragen 
i övervakningen och försöker lyfta fram aspekter med bäring på huruvida den kan vara 
användbar i utvärdering av områdesskydd. I Tabell 1 återfinns en översiktlig samman -
fattning av programmen medan en detaljerad redovisning återfinns i Appendix E, 
samt Bilaga 3 och 4. 30
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivTabell 1. Beskrivning av terrester miljöövervakning i Sverige.  
* = Program där GIS-information inte erhållits. § = Program där GIS-information för några lokaler saknas
Övervaknings program Stickprovs design Geografisk	skala Habitat Variabler Omdrev Metodik
Riksskogstaxeringen 
(RT)Systematiskt utlagda lokaler, 
s.k. trakter, där 4–12 provytor 
är placerade längs kanten i en 
rektangel eller kvadratNationell Skog/Generellt 
(över  siktligt)bestånd, ståndort, 
substrat, struktur, 
naturtyp, mark, 
åt gärder/på  verkan, 
växter5 år (skogs relater  ade 
variab ler)
10 år (fr.a. mark -
variabler)Fält – provytor
Nationell invent  ering 
av land skapet i Sverige 
(NILS)/Terrester 
habitatuppfölj ning 
(THUF)Systematiskt utlagda 1x1 km-rutor 
(5x5 km) med för  tät ningar i vissa 
regioner. 12 provytor och 12 linjer 
längs kanten av rutanNationell Generellt träd/skog,  
mark  använd ning, 
lutning, naturtyp, 
struktur, åtgärder/på  -
verkan, växter5 år Fjärr – helyta
Fält – provytor
Nya NILS/THUF* Balanserat urval ur heltäckande 
1x1 km-rutnät (5000–20000 
rutor i urvalet) med
196 provytor per rutaNationell Lövskog,
Gräsmark,
Fjällträd/skog,
struktur, åt gärder/
på verkan, växter5 år Fjärr – alla provytor i 
stickprovet 
Fält – utvalda provytor 
med förekomst 
Svensk fågel  taxering 
(SFT) -StandardrutterSystematiskt utlagda 2x2 
km-rutor. 8st linjer (1km) och 8 
punkter längs kanten av rutanNationell Generellt fåglar, däggdjur 1 år (1–6 år, genom-
snitt 2 år)Fält – linjer och punkter
SFT-Punktrutter§ Fritt utlägg av 20 punkter per 
ruttNationell Generellt fåglar 1 år Fält – punkter
SFT-Kustfåglar Stratifierat	urval	från	rutnät	(2x2	
km rutor) längs Sveriges kustNationell Kust fåglar 1 år Fält – helyta
SFT-Nattrutter* Fritt utlägg av 20 punkter inom 
25x25 km-ruta. 1 rutt per rutaNationell Generellt fåglar, däggdjur, 
 groddjur1 år Fält – punkter
Svensk dagfjärils-
övervakningFritt utlägg av punkt eller slinga Nationell Generellt dagfjärilar 1 år (ca 5 lokal  besök/
år under invent  erings -
året)Fält – punkt (25 m radie, 
5 m höjd), slinga (0.5–3 
km, 5 m bredd/ höjd)
Floraväkteri§ Kända före komster (växt platser/
pop ulationer) av rödlistade arterNationell Generellt Växter, notering av hot 
och påverkan1–5 år Fält – helyta/pop ulation 
Havsstrands-
inventeringen*Systematiskt utlagda 2.5x5 km 
rutor längs kusten täckta av hexa -
gonalt nät av linjer. Slumpurval av 
punkter där linje korsar strandlinje. Nationell Havs strand strand,
träd, buskar, naturtyp, 
struktur,
växter5 år Fjärr – helyta (polygon) 
Fält –transekt vinkel -
rät mot strandlinje (20 
m bred)  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv31Övervaknings program Stickprovs design Geografisk	skala Habitat Variabler Omdrev Metodik
Kvalitetsuppföljning i 
ängs- och betesmarkerSlumpurval (PPS) av 1–4 TUVA-
objekt i NILS-rutor 5x5 km eller 
15x15 km (Norrland).Nationell Betes mark växter, dagfjärilar, 
humlor, strukturer5–6 år (ca 3 lokal -
besök/år under 
invent  erings året)Fält – provytor (1–11) och 
transekter, antal/längd 
enligt objektstorlek
TUVA Kända betesmarker från Ängs- 
och hagmarksinv., Ängs- och 
betesmarksinv. och blockdata -
basen. Nationell Betes mark växter, strukturer ej direkt omdrevs-
för farande, 
om inventering pågårFält – helyta
Uppföljning av biologisk 
mångfald i skog med 
höga naturvärden 
(UBM)§Slumpurval av nyckelbiotoper 
från register hos Skogsstyrelsen 
och stora skogsbolag.Nationell Skogliga 
nyckel biotoperbestånd, substrat, 
åtgärder, vegeta -
tions-/naturtyp, 
signal-/rödlistade 
skogsarter ca 10–12 år Fält – helyta av max. 
2 ha av objektet + 
transekt
Satellitbaserad över -
vakning av våtmarker*Heltäckande i öppen myrmark 
enligt SMDNationell Våtmark Förändring i utbred -
ning, uttorkning, 
igenväxningca 10 år med ca 10 års 
för dröjningFjärr – helyta av öppen 
myr
Miljöövervakning av 
smådäggdjur*Utvalda platser i Norrlands 
inland, fjällen och SkåneNationell Generellt (skog 
och fjäll)Små gnagare, 
 näbbmöss0,5 år Fält – slagfällor i 1 ha 
rutor
Skyddsvärda träd§ Slumpurval från ekokartblad 
varur slumpurval 500x500 
m-rutor	(1–4	st.)	stratifierat	på	
trädförekomstRegional
9 (8) länGenerellt Skydds värda träd 10 år, 25% byts ut per 
omdrev (= max 30 års 
serie)Fält – helyta
Fladdermöss Lämpligt habitat och kända 
förekomster. Linjetransekter (m 
bil) spridda över Gotland.Regional
3 länGenerellt 
/ Lämp liga 
platserfladder	möss 3 år Fält – punkter och 
transekt
Utter§ Lämpliga platser för utterspår, 
ca 4 st lokaler per 10x10km ruta i 
heltäckande rutnätRegional
10 länGenerellt 
/ Lämp liga 
platserutter 6 år Fält – punkter eller 
200–600 m transekt
Regional miljöövervak -
ning i landskapsrutor 
(Remiil) – vegetation 
och ingrepp i våtmarkerSystematiskt utlägg av 3x3 km 
rutor enl SFT:s rutnät ev. förtätat 
2 el. 4 ggr. enl. lst’s ambitions nivåRegional
5 länVåtmark växter, strukturer 6/12 år Fjärr – rutor 
Fält – provytor 
Remiil – 
småbiotoper i åker -
landskapet Systematiskt utlägg av 3x3 km 
rutor enl SFT’s rutnät ev. förtätat 
2 el. 4 ggr. enl. lst’s ambitions-
nivåRegional
11 länÅkermark småbiotoper 6 år Fjärr – rutor
Fält – helyta i rutor 
3x3km 32
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivÖvervaknings program Stickprovs design Geografisk	skala Habitat Variabler Omdrev Metodik
Remiil – gräsmarkernas 
gröna infrastrukturSystematiskt utlägg av 3x3 km 
Flygbilds in  vent -
ering 18 (21) län
Fält in  vent  ering 
15 länGräsmark växter, strukturer 6 år Fjärr – rutor
Dagfjärilar i ängs- och 
betesmarkerSlumpurval av TUVA-objekt i 
rutor i syste matiskt rutnät (ej 
samma som SFT) Regional
6 länÄngs- och 
betes markdagfjärilar 5 år (ca 3 lokal besök/
år under invent  erings-
året)Fält – transekter i och 
slingor utanför objekt
Slåtterängar Samtliga eller urval av länens 
TUVA-objektRegional
2 länSlåtter  ängar växter (1 län), struktur 
(hävd) 3 år (hävd; 1 län), 6 år 
(växter; 1 län)
7 år (hävd; 1 län)Fält – provytor
Rikkärr§ Slumpurval bland kända rikkärr, 
stratifierade	på	4	storleksklasser 	
(7 per klass)Regional
12 (11) länRikkärr växter,
igenväxning, störning12 år (ev. 6 år i södra Sv) Fält – provytor
Kryptogamer i ädel -
lövskog/bok  skogSlumpurval bland nyckelbioto -
per	och	värdekärnor, 	stratifierat	
på storlekRegional
4 länBokskogs-
områdenepifytiska lavar och 
mossor6 – 12 år Fält – helyta upp till 3 
ha annars 3 provytor á 
1 ha (slumpade) 
Extensiv övervakning 
av värdefulla skogs -
biotoperUtvalda naturreservat (2 län), 
nyckelbiotoper och produktions-
be stånd (1 län)Regional
2 länVärdefull skog bestånd, ståndort, 
indikator  arter 10 år Fält – provytor, trans -
ekter
Strandängsfåglar Samtliga strandängar? Regional
7 länStrand ängar 
(enstaka 
inlands strand-
ängar)fåglar <= 5 år Fält – helyta
Insjöfåglar Samtliga fågelskär med koloni -
häckande fåglar i de fyra stora 
sjöarnaRegional
9 län runt Vänern, 
Vättern, Mälaren, 
HjälmarenFågelskär häckfåglar på fågel skär 1 år Fält – helyta
Kustfåglar i Bottniska 
vikenSlumpmässigt urval av 2x2 
km-rutor i grupper om 4 rutor 
från heltäckande rutnät av 
rutor med öar (grupp utgör 
 invent  erings en het)Regional
4 länKust och öar kustfåglar 1 år (fasta rutor, 
rörliga rutor utan 
omdrev)Fält – helyta (alla öar 
eller delar av öar inom 
rutorna) NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv33Övervaknings program Stickprovs design Geografisk	skala Habitat Variabler Omdrev Metodik
Fjällfågelinventering SFT’s standardrutter i fjällen 
kompletterat med riktat utlägg 
av transekterRegional  
4 länFjäll fåglar 1–3 år Fält – linjer och punkter
Fjällvegetation Utvalda fjälltoppar (>1000m) Regional
3 länFjäll vegeta  tions  täckning, 
växter5 år Fält – provytor 
Artövervakning av ripa 
(inom Nyckelarter i 
fjällen)*Utvalda områden (22) i fjällen Regional
3 länFjäll fjällripa,
dalripa1 år Fält – linjer
Artövervakning 
av jaktfalk (inom 
 Nyckelarter i fjällen)*Kända	häckplatser 	i	≥	4	områden	
i fjällenRegional
3 länFjäll jaktfalk 1 år (2 besök/år) Fält – revir/bo besök
Myrfågeltaxering Utvalda fågelrika myrar Lokal Myrmark fåglar 5–6 år Fält – helyta 
( heltäckande transekt)
Fåglar i odlings-
landskapetFritt utlagda punkter i jordbruks -
mark i älvdalarLokal Jordbruks mark fåglar 1 år Fält – punkter
Flora i ängs- och 
betesmarkerVärdefullaste TUVA-objekten 
(ca. 50)Lokal Värde  fulla 
ängs- och 
betes markerväxter, struktur (hävd) 12 år alla objekt
6 år hävd
3 år enstaka objektFält – provytor
Kärlväxter i 
 sörmländska ängs- 
och hagmarker*Urval	av	de	finaste	objekten	
i länet från bl.a. ängs- och 
hagmarks inventeringenLokal Värdefulla 
ängs- och hag -
markerväxter 6 år Fält – provytor 
Linjeinventering av 
humlorUrval av TUVA-objekt i NILS 
5x5km-rutnätLokal Ängs- och 
betes markhumlor 6 år Fält – transekter
Kustfågel E-län Fågelskär m gråtrut + mindre 
urval	(geografiskt	utspritt)	av 	
dessaLokal Kust och öar kustfåglar 3 år (mindre urval)
10 år (större urval)Fält – helyta 
Gaddsteklar i 
 jordbrukslandskapetSlumpurval bland 5x5km-rutor 
med TUVA-objekt (10 per år)Lokal Småbrutet 
odlings-
landskap, skoggadd steklar (och 
andra pollina  törer)Endast en om inven-
teringFält – punkter och 
blomrika ytor
Barrskogslandskapets 
gröna infrastruktur*Satellitbilds analys av hela länet
Fältinventering av kända tjäder -
spel platserLokal Skog tjäder,
tjäder habitat1 år (25–40 spel platser)
6 år (habitat analys 
från satellit bild)Fjärr – hela länet
Fält – spel platser 34
Skogliga indikatorarter Raggbock: Jämnt fördelade 100 
ha rutor (4) i utvalda eko nomiska 
kart blad (5)
Långskägg: samt liga länets 
kända lokalerLokal Skog raggbock,
långskägg,
livsmiljöer5 år (ragg bock)
3 år (lång  skägg)Fält – helyta, lång -
skägg prov ytor (10m) 
Vedlevande insekter i 
skogsvärdetrakterTre utvalda natur  reservat och 
ett brukat bestånd i en skogs-
värde  trakt samt 4 par bestå -
ende av ett natur reser vat och en 
nyckel biotop (när liggande)Lokal Skog vedlevande insekter, 
urval skogs variabler 
från RT-metodik6 år Fält – slump urval av 
substrat + skogs-
variabler i prov ytor
Vegetations- 
förändringar i 
 sanddyner*Slumpurval bland länets 
 dynområden. Beteseffekter i två av 
dessa, ett med och ett utan beteLokal Sand dyner kärl- och vedväxter,  
mossor, 
lavar (2 arter), 
förna,
blottad sand 6 år,
2 år (betes effekter)Fält – tran  sekter och 
prov ytor
Vegetations-
 våtmarker§Slumpvis urval bland 
klass 1 objekt från 
 våtmarks invent  eringenLokal Våtmark kärlväxter, mossor, 
antal	träd	(höjd	≥	2dm)5(–6) år Fält – provytor
Övervakning av pals -
myrar*Subjektivt urval av lämp -
liga och repre sentativa 
 palsmyrs områdenLokal Våtmark strukturer,
(vegetation)5 år (minst) Fjärr – helyta 
( vege  ta tion i provytor)
Trumgräs hoppa Kända lokaler med fynd inom 
10 årLokal Gräsmark trumgräs hoppa, 
vegetations höjd,  
träd- busk täckning6 år Fält – fångst/åter -
fångst NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv353.5.1	 Geografisk 	täckning 	 och 	 design
Programmens geografiska utbredning och design speglar generellt övervakningens 
syfte, det vill säga att det beror på vilken typ av företeelser man vill studera och hur 
dessa är rumsligt fördelade. 
Den nationella miljöövervakningen har ett bredare fokus och täcker den studerade 
företeelsen i landet som helhet, åtminstone geografiskt. De regionala övervaknings -
programmen är i större utsträckning inriktade på att följa specifika arter, artgrupper eller habitat/naturtyper och begränsas av administrativa gränser. De företeelser som 
studeras i dessa system kan mycket väl finnas på många platser i Sverige men övervak -
ningen är begränsad till de län som valt att delta i programmen. Anledningar till att inte delta kan vara att man har valt att använda sina resurser till annan övervakning 
eller naturvårdsarbete. Den geografiska omfattningen kan ändå vara betydande om 
flera län har gått samman i gemensamma övervakningsprogram där alla län använder samma metodik. I många fall drivs programmen då av ett ansvarigt län eller andra utförare såsom SLU eller Lunds universitet, vilket underlättar ett enhetligt utförande. 
Regional övervakning kan vara nationellt heltäckande när företeelsen endast före -
kommer i ett eller några få län, till exempel program som följer vegetation eller fåglar 
i fjällen.
I stället för att kategorisera övervakningen enligt geografiska eller administrativa 
avgränsningar kan man dela in den efter design eller urvalsmetodik. Det är alltid önskvärt att täcka den företeelse man vill studera i sin helhet. Ju större del av den totala populationen (i statistisk bemärkelse) som man mäter desto säkrare blir den 
skattade statusen och när man täcker hela förekomsten mäter man något som ligger 
nära det faktiska värdet. Man kan aldrig vara helt säker på att alla förekomster täcks in och det kvarstår alltid osäkerheter som till exempel beror på mätnoggrannhet. Oftast går det dock inte att täcka in hela populationen och man är då tvungen att 
förlita sig på olika former av stickprov, det vill säga man studerar ett urval av alla före -
komster och drar slutsatser om helheten utifrån dessa stickprov. Det finns olika sätt 
att välja ut ett stickprov och valet av metodik påverkar vilka slutsatser som kan dras.
Vi har identifierat fyra huvudsakliga grupper av designer eller metoder bland 
övervakningsprogrammen:
• Heltäckande – där övervakningen täcker hela förekomsten av företeelsen
• Systematiskt urval – övervakningen görs i stickprov där lokalerna systematiskt (regelbundet) fördelas över Sverige eller en region
• Slumpvis urval – lokalernas väljs slumpvis, geografiskt eller från en lista
• Subjektivt urval – man väljer lokalernas placering mer aktivt utifrån formella urvalskriterier 36
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivHELTÄCKANDE ÖVERVAKNING
Det finns situationer när man åtminstone förekomstmässigt eller ytmässigt kan 
komma ganska nära att övervaka allt. En är när det som studeras går att följa via 
fjärranalys (satellitbilder eller flygfoton). Satellitbaserad övervakning av våtmarker  
använder sig uteslutande av fjärranalys där man följer igenväxning och vegetations -
sammansättning i bottenskiktet baserat på förändringsanalyser (jämförelser av 
Landsat1-satellitbilder från två tidsperioder). Heltäckande övervakning kan också 
användas för företeelser där man utifrån kartmaterial säkert kan avgränsa den 
intressanta företeelsen (till exempel öar i en skärgård) eller företeelser som man 
redan har god kännedom om (särskilt vad gäller förekomst, t.ex. hotade arter). Detta gäller exempelvis 
Floraväkteriet, Ängs- och betesmarks  in venteringen/TUVA och 
flera olika regionala kustfågelinventeringar. 
SYSTEMATISKT URVAL
Systematiskt urval används i övervakningsprogram som strävar efter att ge en för Sverige heltäckande bild men där företeelserna som studeras har en utbredning eller 
karaktär som inte lämpar sig för heltäckande övervakning. Systematiskt urval inne -
bär att inventeringarna görs i ett stickprov som speglar företeelsen mot en represen -
tativ bakgrund av omvärldsfaktorer. Tillvägagångssättet varierar något mellan dessa 
program.  
Regelbundet urval på nationell skala, som används av Svensk fågeltaxerings (SFT) standardrutter, Riksskogstaxeringen (RT), Nationell inventering i landskapet i Sverige (NILS) och Terrester habitatuppföljning (THUF) innebär att lokaler läggs ut i ett rutnät (på fasta avstånd) över hela landet.  
Det systematiska urvalet kan också vara riktat mot särskilda miljöer
 för  ö vervakning 
av mindre vanliga miljöer, t. ex. gräsmarker, kuster eller våtmarker, där det inte finns 
anledning att lägga ut ett lokalnät över hela Sverige. Detta gäller t.ex. Havsstrandsin-
venteringen och den regionala övervakningen av gräsmarker, våtmarker och småbio -
toper i åkermark inom Regional miljöövervakning i landskapsrutor (Remiil).
SLUMPVIS URVAL
Slumpvis urval av lokaler har i svenska miljöövervakningsprogram gjorts på två olika sätt. Det ena är ett geografiskt urval där man slumpar utifrån ett heltäckande rutnät. 
Det andra är ett slumpurval gjort ur register över kända förekomster av den studerade 
företeelsen. Geografiskt slumpurval används exempelvis inom SFT:s kustfågelinvente -
ring och slumpurval från kända förekomster eller specifika miljöer görs i Uppföljning 
av biologisk mångfald i skog med höga naturvärden (UBM), Kvalitetsuppföljningen av 
ängs- och betesmarker och flera andra program. 
SUBJEKTIVT URVAL
I några program är lokalurvalet mer eller mindre subjektivt. Det innebär att över-
vakningen inriktas mot de mest värdefulla objekten eller miljöerna, till platser med 
större förväntad sannolikhet att hitta den eftersökta företeelsen, till platser man 
anser vara representativa eller som är lätta att ta sig till. Exempel på sådana program 
är  ö vervakningen av Fladdermöss och Utter som bygger på kännedom om dessa 
1  Landsat 5 TM/Landsat 7 ETM; https:/ /landsat.gsfc.nasa.gov NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv37 organismers livsmiljöer, Fåglar i odlingslandskapet, Fjällfågelinventeringen  och 
Myrfågeltaxeringen  som placeras i representativa miljöer och SFT:s punktrutter  och 
nattrutter  och Svensk Dagfjärilsövervakning  där inventerarna själva väljer lokaler .
En mer detaljerad beskrivning av övervakningsprogrammens täckning och design 
återfinns i Appendix E. 
3.5.2 Tematisk täckning och tidsupplösning
ARTER, LIVSMILJÖER OCH STRUKTURER
Fåglar  täcks väl av den svenska miljöövervakningen. Åttio procent av  Sveriges häck -
ande fågelarter övervakas genom SFT:s olika program. Majoriteten av dessa arter följs 
mot en representativ bakgrund av miljöer genom SFT:s standardrutter (Green m. fl. 
2021). Fåglar knutna till kuster, som täcks sämre av standardrutterna, inventeras i 
SFT:s Kustfåglar samt flera regionala kustfågelprogram, främst längs Östersjökusten, 
med i stort sett samma stickprovsdesign och inventeringsmetodik. Utanför SFT:s olika 
delprogram omfattas strandängarnas fåglar och kolonihäckande fåglar i de fyra största 
insjöarna av heltäckande inventeringar i regionala övervakningsprogram. Fåglar 
inventeras också i de fyra fjällänen i ett åtminstone till största delen systematiskt stick -
prov (SFT:s standardrutter). Andra habitat är sämre täckta av övervakning. Enstaka län 
genomför en begränsad övervakning av fåglar i jordbruksmark, på myrar och i skog. 
Dessa utförs i mer eller mindre  subjektivt utvalda lokaler. Fågelinventeringarna utgörs 
generellt enbart av räkningar av individer/par eller i några fall revirkarteringar, men 
inga andra variabler samlas in i samband med inventeringarna. Ett intressant övervak -
ningssystem är programmet Barrskogslandskapets gröna infrastruktur i Jönköpings 
län där man kombinerar fjärrkartering, modellering och klassificering av lämpliga 
tjäderhabitat med inventering av spelande tuppar på spelplatser. 
Kärlväxter  inventeras i många övervakningsprogram även om växtinventeringen 
i sig inte är det primära målet med övervakningen. Växtinventering av ett ganska stort 
urval arter ingår i de nationella programmen RT, NILS och UBM. Växtinventeringar 
utgör en central del av de större program som är riktade mot specifika markslag såsom 
Remiils inventeringar i gräsmarker, våtmarker och småbiotoper, Kvalitetsuppfölj -
ningen av ängs- och betesmarker och det regionala programmet Rikkärr. Artlistorna 
är då anpassade till dessa markslag. Växtinventering utförs också i de regionala och 
lokala övervakningsprogrammen Vegetation i fjällen, Slåtterängar, Vegetationsför -
ändringar i våtmarker och Vegetationsförändringar i sanddyner. Oftast utgörs växt -
inventeringarna av registreringar (förekomst eller täckningsgrad) i mindre provytor 
utplacerade i lokalerna. Rödlistade växtarter täcks av detaljerad övervakning inom 
Floraväkteriet, där man räknar eller skattar antalet individer eller skott i ett stort antal 
kända populationer. 
Mossor och lavar inventeras i olika grad i de nationella övervakningssystemen 
NILS, RT och UBM. I dessa system ingår att dels skatta täckningen av bottenskiktet, 
dels skatta täckning eller förekomst av ett antal utvalda arter. Liknande skattningar 
görs även inom Remiils gräsmarksövervakning och inom det lokala övervaknings -
programmet Extensiv övervakning av värdefulla skogsbiotoper som i stort använder 
samma inventeringsmetodik som RT. Signalarter och rödlistade arter bland mossor 
och lavar på träd inventeras i det regionala övervakningsprogrammet Skyddsvärda 
träd. Det finns också ett regionalt övervakningsprogram, Kryptogamer i ädellövskog, 
som inventerar mossor och lavar på ädellövträd i äldre värdefulla bokskogar i de fyra 
sydligaste länen.  38
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivInsekter  är en mycket artrik grupp som täcks dåligt av Sveriges  övervakningsprogram. 
Dagfjärilar är den mest övervakade insektsgruppen, som övervakas både i de nationella 
programmen Svensk Dagfjärilsövervakning och Kvalitet  suppföljningen av ängs- och 
betesmarker och i det regionala programmet Dagfjärilar i ängs- och betesmarker som 
är gemensamt för sex län. Kvalitetsuppföljningen inventerar även humlor på samma 
platser som fjärilarna. Insektsarter som ingår som  signalarter för nyckelbiotoper och 
rödlistade insekter inventeras kvantitativt inom Skogsstyrelsens nationella övervak -
ningsprogram UBM. Det finns även några  regionala system som har direkt fokus på 
insekter men som bara görs i enstaka län, och som ibland är begränsade till att inne -
fatta få lokaler eller en mindre del av utbred ningen inom länet. Linjeinventering av 
humlor i Västernorrland görs enligt ungefär samma metodik och design som uppfölj -
ningarna av fjärilar. Spillningslevande bladhorningar är en grupp som tidigare varit 
inkluderade i det nationella Kvalitetsuppföljningen av ängs- och betesmarker men 
representeras nu bara av ett lokalt program i  Östergötlands län. Gaddsteklar och andra 
pollinatörer inventeras på många utvalda lokaler i ett län (Västra Götaland). Vedlevande 
insekter är endast representerade av två geografiskt mycket små program. Det ena 
följer en enda art, långhorningen raggbock, i Torsby kommun i Värmland. Det andra, 
Vedlevande insekter i skogsvärdetrakter, är begränsat till några få lokaler i en skogs -
värdetrakt i Dalarna. Ett lokalt delprogram i Östergötland följer arten trumgräshoppa 
detaljerat med fångst-återfångststudier i alla för arten kända lokaler i länet. 
En särskild svårighet med att övervaka trender för insekter är att de ofta varierar 
stort i individantal mellan år (en tiopotens i skillnad mellan år är inte ovanligt). Detta 
gör att trendskattningar från övervakningsprogram med längre omdrevstid än ett år 
riskerar att bli osäkra. För insektsgrupper där aktivitetsperioden över året skiljer sig 
mellan arter behövs dessutom ofta flera besök per år för att täcka in de olika arterna. 
I genomsnitt inventeras Svensk Dagfjärilsövervaknings lokaler 5 ggr per år. Kvalitets -
uppföljningen av ängs- och betesmarker och det regionala programmet Dagfjärilar i 
ängs- och betesmarker inventerar 3 ggr per år.
Däggdjur och groddjur  är underrepresenterade bland  övervakningsprogrammen 
och kräldjur  ingår inte i något program. Övervakning av däggdjur och  groddjur i syste -
matiskt utlagda stickprov görs i SFT:s standardrutter (däggdjur) och nattrutter (däggdjur 
och groddjur). Inom Miljöövervakningen av smågnagare följs  smågnagare och näbb -
möss relativt detaljerat lokalt med systematiskt utplacerade fällor inom varje lokal men 
antalet lokaler/platser i landet Sverige är litet (6 st.). Fladdermöss och utter omfattas 
av riktade övervakningsprogram där man placerat lokalerna på platser med för arterna 
lämpligt habitat. Större däggdjur (björn, lo, järv, varg, fjällräv, älg och annat klövvilt) följs 
inom Rovdjursinventeringen samt med hjälp av observationer insamlade av allmän -
heten och genom datainsamling i samband med älgjakten (Viltdata: Älgobs, Kronobs, 
Rovdjursobs). Dessa har som huvudsyfte att samla information som kan ligga till grund 
för beslut om jakt och åtgärder för skadebegränsning och leds av Svenska Jägareför -
bundet. Här ingår observationer gjorda under jakt, avskjutningsdata och observationer 
inrapporterade av allmänheten men också riktade inventeringar utförda av länssty -
relserna. Hur dessa riktade inventeringar av stora rovdjur utförs varierar mellan arter 
men generellt följs de stora rovdjurens populationer detaljerat, för varg till och med på 
individnivå. 
Naturtyper, livsmiljöer, strukturer/funktioner  är variabler som med  undantag 
för naturtypsuppföljningen inom THUF inte har egna dedikerade övervakningspro -
gram. Dock ingår i flera av övervakningsprogrammen  naturtypsbedömningar samt 
mätningar och registreringar av variabler som beskriver strukturer och funktioner. 
Naturtypsbedömningar ingår som en central del i de nationella pro  grammen NILS,  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv39Riksskogstaxeringen och Kvalitetsuppföljningen av ängs- och betesmarker och natur -
typer klassas även i flera regionala övervakningar. Många variabler som relaterar till 
strukturer registreras i NILS och Riksskogstaxeringens inventeringar. De övervakningar 
som görs i ängs- och betesmarker och våtmarker inkluderar oftast mätningar av igen -
växning eller hävd. Övervakning i skog använder ibland vissa av de variabler som ingår 
i Riksskogstaxeringen. Generellt registreras fler miljövariabler som relaterar till livsmil -
jön i de övervakningsprogram som inventerar växter medan fågelövervakningen sällan 
registrerar habitatbeskrivande variabler. 
TIDSSERIE OCH UPPLÖSNING
De regionala miljöövervakningsprogrammen löper oftast över 6 år, vilket leder till att 
de flesta inventeringslokalerna i de regionala programmen återbesöks med 6 eller 
12 års mellanrum. I de nationella övervakningarna är det oftast 5 eller 10 år mellan 
återbesöken men i Svensk fågeltaxering och Svensk dagfjärilsövervakning besöks en 
majoritet av lokalerna varje år. Ett omdrevsförfarande där man besöker alla lokaler 
under ett 5- eller 6 års-intervall i stället för att inventera alla varje år innebär att man 
kan ha fler lokaler i programmet eller utföra mer detaljerade inventeringar vid varje 
besök. Nackdelen med långa omdrevstider är att det tar längre tid att få ett fullständigt 
stickprov av tidsserier som lämpar sig för trendberäkningar (regression), särskilt för 
artgrupper som naturligt varierar stort i individantal mellan år, som de flesta insekts -
grupper. Därför bygger man ofta analysen av inventeringsresultaten på jämförelse med 
närmast föregående mätning i stället för att beräkna trender baserade på en längre 
tidsserie. Få övervakningssystem har pågått så länge att man hunnit med mer än två 
eller tre omdrev. De program som har årliga eller nästan årliga inventeringar och där 
man gör trendanalyser är oftast sådana som baseras på snabbt utförda räkningar eller 
mätningar. De är dessutom ofta utförda av frivilliga inventerare vilket innebär att man 
kan ha ett större antal lokaler trots ett ettårigt inventeringsintervall. 
ÖVERVAKNING I OCH UTANFÖR OMRÅDESSKYDD
För att övervakningsprogrammen ska vara användbara vid utvärdering av  skyddade 
områden är det viktigt att ha övervakningslokaler både i och utanför skyddade områden. 
Vi har därför undersökt hur stor andel av lokalerna som ligger i skyddade områden. 
Analyserna är baserade på det GIS-material som samlats in inom projektet. Det kan 
således saknas lokaler för vissa program, antingen från enstaka län i ett gemensamt 
program eller enstaka lokaler inom ett program. Detta kan bero på att lokalerna ännu 
inte är digitaliserade eller att ansvariga inte kunnat bistå med informationen av andra 
orsaker. Redovisad täckning gäller alltså under förutsättning att täckningen inte är 
avsevärt annorlunda i det material som inte ingår. Vi har inte sett något tecken på 
sådana skillnader.
Det kan vara en fördel att ha en övervikt av lokaler utanför skyddade  områden så 
länge det finns tillräckligt många lokaler inom skyddade områden så att  uppmätta 
variabler kan skattas med stor noggrannhet. Minst 10% av lokalerna inom alla natio -
nella övervakningsprogram har någon del av lokalen inom skyddade områden (Figur 3). 
De flesta av dessa områden är naturreservat och Natura 2000-områden. Övriga skydds -
former är med några undantag sparsamt representerade bland lokalerna. Andelen 
lokaler i nationalparker är låg, vilket kan förklaras av att få övervakningsprogram har 
många lokaler i fjällen där många av (de stora) nationalparkerna finns. Några program 
har majoriteten av sina lokaler i skyddade områden. Att en hög andel av lokalerna i  40
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivSFT:s kustfågelinventering överlappar med skyddade områden kan förklaras av att 
en stor andel av landets kuster är skyddad eftersom kustfågellokalerna är slumpvis 
utlagda. Den höga andelen av SFT:s sommarpunktrutter som ligger inom skyddade 
områden är ett tecken på att det subjektiva valet slagit igenom och att inventerarna 
valt att förlägga sina punkter till fina platser. 
Figur 3. Proportionen av lokalerna i nationella övervakningsprogram som har någon del av lokalen 
i skyddade områden. Siffrorna ovan staplarna visar antalet lokaler. Lokaler kan utgöras av trakter, 
rutor eller rutter (RT , NILS, SFT), betesmarks- eller nyckelbiotopsobjekt (Kvalitetsuppf., TUVA, UBM), 
slingor och punkter (Svensk Dagfjärilsövervakning) eller punktlokaler (Floraväkteri; kan bestå av 
flera	punkter 	med	samma	lokalnamn). 	Provytor/transekter 	inom	samma	lokal	är 	grupperade. 	NILS	
visas med ett provytelager (10m) som representerar fältinventeringen och ett rutlager som 
representerar fjärranalysen. För Floraväkteriet är punkter som gäller samma lokal men olika 
arter separerade. 
Proportionen av de nationella programmens yta som ligger inom skyddade områden 
är oftast lägre vilket visar att många lokaler endast har en mindre del av undersök -
ningsytan inom ett skyddat område (Figur 4). Den ytmässiga proportionen av SFT:s 
kustrutor och punktrutter är exempelvis betydligt lägre än den antalsmässiga propor -
tionen. En och samma lokal har alltså delar (t.ex. vissa provytor) både inom och utanför 
skyddade områden. Det kan eventuellt vara användbart att ha en någorlunda jämn 
fördelning mellan provytorna inom lokaler i skydd/icke-skydd. De lokalerna kan 
användas för parvisa jämförelser mellan skydd och icke-skydd, där man kan kon -
trollera för effekter av exempelvis inventerare. Dock är sådana jämförelser inte utan 
problem. Bland annat är de skalberoende; om provytorna ligger nära varandra är 
det bara väldigt lokala företeelser som kan studeras. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv41
Figur 4. Proportionen av lokalernas yta i nationella övervakningsprogram som ligger i  skyddade 
områden. Siffrorna ovan staplarna visar lokalernas totala yta i km2. Proportionen av de sex 
skyddskategoriernas yta i förhållande till Sveriges totala yta är2: Alla skyddsformer 14,3%, 
Nationalpark 1,4%, Natura 2000 12,4%, Naturreservat 9,5%, Skogligt biotopskyddsområde 0,3% 
och Övrigt biotopskyddsområde 0,0%. För att beräkna en ytmässig proportion för punktlokaler 
har en buffert med radien 1 m skapats kring punkten. För övrig information se Figur 3.
För de gemensamma regionala övervakningsprogrammen (där fler än ett län ingår) 
är andelen lokaler belägna i skyddade områden generellt högre (Figur 5). I några 
fall kan det förklaras av att övervakningsprogrammen är riktade mot skyddsvärda 
markslag eller naturtyper som i hög utsträckning är skyddade. För Remills över -
vakningar kan det snarare förklaras av att lokalerna är stora (3x3 km-rutor) vilket 
ökar sannolikheten att någon del träffar ett skyddat område. Fältinventeringarna i 
provytor inom Remiils gräsmarks- och våtmarksprogram (här endast representerade 
av gräsmarksövervakningen) uppvisar en lägre andel av lokaler i skyddade områden. 
Den ytmässigt lägre täckningen av skyddade områden i de regionala program -
mens lokaler stödjer förklaringarna till den höga antalsmässiga täckningen (Figur 6). 
Det framgår till exempel att endast en liten del av ytan i Remiils 3x3-km rutor ligger 
i skyddade områden och program riktade mot värdefullare och i större utsträckning 
skyddade miljöer har även ytmässigt en stor del av lokalerna i skyddade områden. 
2  https:/ /www.scb.se/hitta-statistik/statistik-efter-amne/miljo/markanvandning/skyddad-natur/pong/tabell-
och-diagram/formellt-skyddad-natur-sammanfattning 42
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv
Figur 5. Proportionen av lokalerna i gemensamma regionala övervakningsprogram som har 
någon del av lokalen i skyddade områden. Siffrorna ovan staplarna visar antalet lokaler. 
Remiils	gräsmarksövervakning	 visas	både	med	3x3	km-rutor 	(flygfotokartering)	och	provytor 	
(fältinventering; 10m). 
Figur 6. Proportion av lokalernas yta i gemensamma regionala övervakningsprogram som ligger 
i skyddade områden. Siffrorna ovan staplarna visar lokalernas totala yta i km2. För att beräkna 
en ytmässig proportion för punktlokaler har en buffert med radien 1 m skapats kring punkten. 
För övrig information se Figur 5. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv433.5.3 Dokumentation, tillgänglighet och långsiktighet
Under vår sammanställning av de olika övervakningsprogrammen identifierades 
flera faktorer som har betydelse för om man ska kunna använda programmens 
inventeringar i utvärdering av skyddade områden. Vi tar här upp några aspekter 
utan att peka på specifika program.
DOKUMENTATION
Det är ibland svårt att få en entydig bild av hur inventeringarna går till och hur  lokaler 
och provytor fördelas. I beskrivningarna av många övervakningsprogram i länens 
regionala miljöövervakningsprogram hänvisas till Naturvårdsverkets övervaknings -
manualer3, som innehåller kvalitetssäkrade metoder för övervakning av habitat eller 
arter. Dessa ger generellt bra riktlinjer och beskrivningar för hur design och invente -
ringsmetodik ska gå till. Manualerna beskriver ofta hur inventeringen ska utföras 
i det generella fallet eller ger förslag på olika alternativ (till exempel olika ambitions -
nivåer). Däremot framgår sällan i beskrivningarna vilket alternativ som valts eller i 
vilken utsträckning de följs i de utförda inventeringarna. Oklarheter uppstår också när 
programmens dokumentation utgörs av utrednings- eller utvecklingsrapporter där 
metoder som beskrivs enbart är förslag till design eller metodik och det inte framgår 
i vilken grad förslagen har fastställts och därmed vilken metodik som faktiskt används. 
GIS-MATERIAL
Vi efterfrågade geografisk information (GIS-material) om övervakningens lokaler och 
provytor framför allt för att undersöka hur lokalerna är rumsligt fördelade i förhåll-
ande till skyddade områden. GIS-materialet användes också som ett komplement till 
dokumentationen för att bättre förstå övervakningens upplägg. Tillgång till en korrekt 
rumslig avgränsning av undersökningslokalerna i form av GIS-material är central för 
att kunna analysera inventeringsresultaten och relatera dem till olika omvärldsfak -
torer, inte minst om övervakningens resultat ska användas i utvärdering av områdes -
skydd. Några övervakningssystem samlar in sådan kringinformation i samband med 
inventeringarna men det kan trots det finnas behov av att komplettera med data från 
andra källor som exempelvis kartmaterial eller satellitinformation. Våra förfrågningar 
gav en bild av hur tillgängliga geografiska data från övervakningarna är. Vi har inte 
frågat om inventeringsresultaten och kan därför inte säga något om hur tillgängliga 
den typen av data är. 
Vi fann att det i många fall var svårt att få tillgång till GIS-material, både från natio -
nella och regionala övervakningsprogram. Förfrågningar om data har ofta fått göras 
upprepade gånger innan de har skickats och svarstiden har varit lång. I några fall har 
det inte gått att få data överhuvudtaget, bland annat eftersom lokalerna inte varit digi -
taliserade eller att materialet inte gått att hitta hos ansvariga. Delvis kan detta förklaras 
av att ansvariga på länsstyrelserna varit engagerade i stabsarbete med anledning av 
coronapandemin och inte kunnat hantera förfrågningarna. Det är troligt att fler och 
snabbare leveranser hade gjorts i normala fall. Det kan dock konstateras att mycket 
av GIS-materialet från landets övervakning inte lagras i centrala databaser med god 
3  Undersökningstyper; https:/ /www.naturvardsverket.se/vagledning-och-stod/miljoovervakning/handledning-
for-miljoovervakning 44
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivtillgänglighet och att det råder stor variation i hur och i vilket skick materialet finns 
lagrat lokalt. Det har också varit stor variation i kvaliteten på det GIS-material vi 
erhållit. Betydande justeringar av materialet har varit nödvändiga, exempelvis på 
grund av saknade lokaler, felaktiga koordinater eller ofullständiga geometrier. En 
formell analys av hur mycket arbete som har behövts läggas ner för att hantera GIS-
materialet har inte gjorts bland annat för att det varit svårt att kontrollera för hur 
mycket tid som investerats i arbetet med GIS-materialet. Detta har av olika anled -
ningar varierat mellan programmen. Vi kan dock konstatera att en grov uppskattning 
visar att åtminstone 35% av materialet inte kunnat användas utan betydande insatser 
och endast strax under 20% kunnat användas utan någon nämnvärd insats.
LÅNGSIKTIGHET
I vår genomgång framgick också att långsiktigheten i övervakningsprogrammen 
varierar. Några program avslutas, andra gör förändringar i metodik eller lokalurval. 
Detta sker av olika orsaker. Det kan bero på att finansieringen förändras vilket leder 
till att inventeringarna måste effektiviseras men också på ändrade behov av data eller 
resultat från utvärderingar som visar på olika brister. Exempelvis att den studerade 
företeelsen förändrats och inte längre täcks av inventeringarna eller att moment redan 
täcks av andra program och därmed anses överflödiga. Dessa förändringar kan vara 
nödvändiga och fördelaktiga ur många aspekter (jfr. t.ex. Nichols och Williams 2006, 
Lindenmayer och Likens 2009) men påverkar användbarheten i det insamlade data -
materialet inte minst genom att värdefulla tidsserier bryts.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv454. Slutsatser och 
 rekommendationer
4.1 Slutsatser
Trots att den formellt skyddade ytan ökar så minskar den biologiska mångfalden 
i Sverige. För att naturvården i Sverige ska bli effektivare krävs det ökad kunskap 
om varför områdesskyddet inte räcker till för att bevara den biologiska mångfalden 
som sedan kan användas för att effektivisera områdesskyddet. Konsekvenserna 
av områdesskydd – både det som existerar idag och olika framtida alternativ – bör 
därför utvärderas på olika rumsliga skalor med syfte att a) identifiera status och 
behov av åtgärder och b) bedöma för- och nackdelar med alternativa utformningar 
av områdesskydd. 
Vetenskapligt grundade utvärderingar av områdesskyddet i Sverige kräver både 
tydliga frågeställningar och kvantitativa ansatser som kombinerar datainsamling 
och efterföljande analys. Genom att identifiera relevanta indikatorer  kan man inrikta 
insamlingen av data mot variabler som återspeglar status och utveckling  av biologisk 
mångfald samt variabler som kan användas för att bedöma hur  områdesskyddet 
bidrar  till bevarande av biologisk mångfald. I denna rapport har vi beskrivit hur 
uppföljningen av områdesskydd i Sverige bedrivs idag, vilka aspekter som bör vägas 
in när man utvärderar områdesskydd i en landskapsansats, och gett exempel på 
indikatorer som idag används för att följa upp områdesskydd. Här sammanfattar vi 
våra slutsatser och ger rekommendationer för hur den framtida uppföljningen av 
områdesskydd i Sverige kan utvecklas. 
4.1.1 Dagens uppföljningar behöver bli bättre på att 
fånga effekten av områdesskydd 
Vår första slutsats  är att dagens uppföljningar inte på ett tillräckligt sätt fångar effekt-
en av områdesskydd som sådant. Vår sammanställning av befintlig övervakning visar 
att uppföljning av skyddade områden mäter mycket som är relevant för utvärderingar, 
men inte i någon större omfattning den verkliga (kausala) effekten av skyddet. Uppfölj -
ning av skyddade områden baseras på inventeringar gjorda i de skyddade områdena, 
vilket inte räcker för att kunna bedöma hur situationen hade varit om skyddet inte 
fanns (kontrafaktisk analys). Befintlig uppföljning av biologisk mångfald i skyddade 
områden i Sverige innefattar således bara de första stegen i effektkedjan i Förändrings -
teori (som innefattar åtgärder, insatser, implementering och resultat) genom att 
fokusera på vad som satsas (resurser) på skyddet och hur detta är placerat rumsligt, 
snarare än att fokusera på vilket bidrag områdesskyddet ger (effekt). Den biogeogra -
fiska uppföljningen görs dock både i och utanför skyddade områden, med fokus på 
status på arter och naturtyper i art- och habitatdirektivet och hur mycket som  skyddas. 
Det är dock oklart i vilken grad, om alls, uppföljningen utnyttjas för kontrafaktisk 
 analys av områdesskyddets betydelse. Sammantaget innebär detta att vi idag vet för 
lite om vilket bidrag skyddade områden ger till bevarandet av mångfald i Sverige. Det 
är därför svårt att avgöra hur mycket och var det behöver satsas på områdesskydd för  46
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivatt klara målsättningar om att bevara biologisk mångfald, liksom om det vore kost -
nadseffektivt att i stället satsa på andra former av hänsyn (till exempel på landskaps -
nivå). Denna brist på kunskap innebär inte att nuvarande skydd saknar betydelse. 
Tvärtom finns det gott om exempel där områdesskydd gynnar hotade arter. Däremot 
saknas det vetenskapligt grundande utvärderingar för att bedöma i hur stor grad 
skyddet bidrar till detta och vad alternativa utformningar av skyddet skulle betyda. 
4.1.2 Utvärdering av områdesskydd saknar ett 
 helhetsperspektiv
Vår andra slutsats  är att utvärderingen av områdesskydd saknar ett  helhetsperspektiv 
som kopplar till de olika syften som finns med områdesskydd. Betydelsen av områdes -
skydd kan dels utvärderas med avseende på specifika mål, det vill säga status för arter 
i skyddade områden, dels generella mål, det vill säga biologisk mångfald generellt eller 
hur populationer/naturtyper i de skyddade områdena bidrar till biologisk mångfald 
generellt. Dagens uppföljning är dessutom i hög grad fokuserad på att utvärdera 
nuvarande skydd, men det behövs även utvärderingar avseende behovet av och 
utformning av framtida skydd. Detta handlar delvis om i vilken mån ett utvärderings -
system utformas för att uppfylla formella krav på rapportering, eller om systemet även 
utformas för att kunna användas som stöd för adaptiv förvaltning, både vad gäller 
skötsel och val av framtida områden som skall skyddas. När målet med utvärdering är 
att göra uppföljning på nationell skala krävs ett enhetligt sätt att samla in och hantera 
data, medan utvärdering för förvaltningsändamål på regional nivå medger större 
frihet när det gäller att anpassa indikatorer och tröskelvärden till den lokala eller 
regionala situationen. 
4.1.3 Processer på landskapsnivå har betydelse för 
 effekten av områdesskydd på biologisk mångfald
Vår tredje slutsats  är att processer på landskapsnivå har avgörande betydelse för 
bevarandet av biologisk mångfald, det vill säga att effekten av områdesskydd beror 
på hur det omgivande landskapet utvecklas. Vår sammanställning av den vetenskap -
liga litteraturen visar att arter som lever i skyddade områdena och som man avser att 
bevara, påverkas av ekologiska processer som sker på större rumsliga skalor än det 
skyddade området som sådant. Det handlar om en rad olika ekologiska processer som 
relaterar till organismers rörlighet inom eller mellan generationer. Populationer kan 
vara beroende av att utnyttja supplementära (som också finns i det skyddade området) 
eller komplementära (som inte finns i det skyddade området) resurser utanför de 
skyddade områdena. Spridning mellan det skyddade området och omgivningen kan 
påverka lokala populationsstorlekar till exempel genom käll-sänk dynamik. Kontakt 
med populationer utanför det skyddade området kan minska risken för stokastiskt 
utdöende och förlust av genetisk variation. Det innebär att populationerna i det 
skyddade området kan påverkas av förändringar i det omgivande landskapet, utan att 
livsmiljöerna inom det skyddade området som sådant har förändrats. Många av dessa 
processer skapar tidsfördröjning, från att förändringar i markanvändningen äger 
rum till det att biologisk mångfald förändras på grund av dessa. De leder också till att 
mångfalden i ett skyddat område, med större eller mindre tidsfördröjning, reagerar 
på hur landskapet i övrigt utvecklas. Därför krävs också att man använder sig av indi -
katorer som gör det möjligt att väga in de ekologiska processer som är av betydelse  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv47på landskapsnivå inklusive områden som omger skyddade områden. Eftersom dessa 
processer är artspecifika – olika arter påverkas av olika processer och på olika skalor – 
måste utvärdering gentemot generella bevarandemål bygga på information om flera 
arter. 
4.1.4	 Det	finns	potential	för 	vetenskapligt	grundande	
utvärderingar av skyddets verkliga betydelse för 
Vår fjärde slutsats  är att det är fullt möjligt att åstadkomma vetenskapligt  grundade 
utvärderingar av områdesskyddets betydelse för biologisk mångfald. Vi ser att det 
skulle kunna gå att utföra kontrafaktiska analyser inom den biogeografiska uppfölj -
ningen, eftersom den utförs både i och utanför områdesskydd. En begräsning med 
biogeografisk uppföljning är att den endast gäller arter och naturtyper i art- och 
habitatdirektivet. För att kunna utvärdera med avseende på annan biologisk mångfald 
ser vi möjligheter till att utnyttja de stora mängder data som insamlas i dagens miljö -
övervakning. För att kunna göra vetenskapliga utvärderingar av skyddets effekt krävs 
således att uppföljningen förändras, både genom komplettering av data och vilken typ 
av analyser som utförs. 
Svar på utvärderingsfrågor kan kräva att man kombinerar olika typer av kunskaps -
underlag för att bedömning, såsom data insamlad via fjärranalys, olika typer av fältin -
venteringar eller expertbedömningar. Det betyder att man i större utsträckning behöver 
implementera metoder och verktyg (till exempel kvantitativa rumsliga modeller och 
metoder att hantera kunskapsosäkerhet) för att analysera områdesskyddets konse -
kvenser. Insamlade data behöver också tillgängliggöras i större utsträckning än idag. 
Det innebär ett behov av en infrastruktur som tillåter lagring av kvalitetssäkrade data i 
enhetligt format med hög användarvänlighet både för dataleverantörer och potentiella 
användare. Även om utvecklingen med datavärdskap pågår är det mycket som återstår. 
4.2 Rekommendationer 
4.2.1 Utför kontrafaktiska analyser för att utvärdera 
 effekten av områdesskydd
Utifrån vår slutsats att dagens uppföljningar behöver bli bättre på att fånga effekten av 
områdesskydd rekommenderar vi att utföra kontrafaktiska analyser av skydd. För detta 
behövs exempelvis målindikatorer som baseras på jämförelser (vilka kan vara modellba -
serade) av utveckling i och utanför skyddat område med i övrigt  likvärdiga förhållanden. 
En stärkt övervakning som kombinerar art- och habitatdata kan också bidra med en 
bättre förståelse av orsakssamband, och därmed bidra till kunskap om behovet av för -
ändring i bevarandestrategier. Detta kräver dock utveckling både beträffande tillgång på 
data och verktyg (kvantitativa statistiska och processbaserade modeller) för analys. Vår 
genomgång av befintlig övervakning visar att den biogeografiska uppföljningen, med sitt 
fokus på arters eller naturtypers hela utbredning och med undersökningslokaler place -
rade för att ge en övergripande bild av deras status, har en stor potential att bidra med 
information för att bedöma marginaleffekten av områdesskydd (för exempelvis Natura 
2000-områden). Vi föreslår därför att det som ett första steg genomförs kontrafaktiska 
analyser kopplade till den biogeografiska uppföljningen.  48
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv4.2.2	 Utvärdera	med	avseende	på	flera	syften	med	skydd
Utifrån vår slutsats att dagens uppföljningar saknar ett helhetsperspektiv rekommen -
derar vi att utvärderingar genomförs med avseende på multipla syften med skydd. 
Uppföljning som syftar till att utvärdera områdesskydd bör kombinera ett fokus 
på hur specifika målsättningar med enskilda områden uppfylls med vilket värde 
områdesskydd har generellt för att uppfylla nationella och internationella mål för 
bevarandet av biologisk mångfald. Uppföljning som företas i skyddade områden är 
värdefull för att kunna följa effekter av de åtgärder som genomförs och kan relateras 
till områdesspecifika målsättningar. Detta kan ge information som kan vara viktig 
för förvaltningen av enskilda områden. Vi visar i vår genomgång av teorier kring 
programutvärdering att sådan uppföljning dock inte räcker för att avgöra vilken roll 
skyddade områden spelar för att bevara biologisk mångfald enligt nationella och 
internationella mål. Sådan övervakning kräver ett brett fokus eftersom skyddade 
områden oftast har värden utöver specifika uppsatta mål på objektsnivå (det vill 
säga för det specifika skyddade området). Det kräver också kontrafaktiska analyser 
där utvecklingen i skyddade områden jämförs med utvecklingen i stort, vilket ställer 
krav på tillgång på data både i och utanför skyddade områden och verktyg för att 
hantera dessa data, till exempel metoder att utifrån dessa beräkna relevanta index. 
Vi ser därför ett behov av att utvärderingar i större utsträckning görs mot generella 
mål, exempelvis genom att utveckla den biogeografiska uppföljningen och genom 
att utnyttja generell övervakningen av biologisk mångfald för att analysera marginal -
effekter av områdesskydd. 
Kontrafaktiska analyser behöver inte nödvändigtvis bara jämföra skydd med 
icke-skydd. För skötsel eller störningsgynnade arter finns det möjlighet att jämföra 
områdesskydd med andra typer av bevarandeåtgärder, till exempel miljöstöd och 
certifiering. Utvärdering av konsekvenser av områdesskydd för  störningsgynnade 
arter kan utnyttja indikatorer som beskriver förekomsten av störningar både inom 
skyddade områden och i det vidare landskapet. Det viktigaste måttet på förekomsten 
är arealen, men även den tidsmässiga och rumsliga fördelningen har betydelse. Rele -
vanta indikatorer kan också handla om skattningar av tillgången på viktiga strukturer 
såsom volymen av bränd ved eller arealen gräsmark med specifika  kvalitéer. Om detta 
kombineras med stärkt övervakning av störningsgynnade arter med olika krav på sin 
livsmiljö (Nilsson m fl. 2001), finns det en god möjlighet till att göra kontrafaktiska 
analyser. Kontrafaktiska analyser kan klargöra om det finns ett tillskottsvärde av 
störningar i skyddade områden jämfört med de störningar som sker inom ramen för 
skogscertifiering (brand) och som stöds av miljöstöd (slåtter, bete), till exempel genom 
att hålla en högre kvalitet.
4.2.3  Komplettera vad som mäts i nuvarande övervakning 
med andra arter och livsmiljöer
För att utvärdera den verkliga effekten av skydd utifrån både specifika och generella 
mål rekommenderar vi att komplettera vad som mäts i nuvarande övervakning med 
andra arter och livsmiljöer. För att kunna upptäcka generella förändringar i biolo -
gisk mångfald behövs data för en uppsättning arter, vilka väljs ut för att de svarar 
på miljöförändringar i olika rumsliga skalor och som har olika krav på sin livsmiljö 
(jfr. Nilsson m. fl. 2001). Vår genomgång av befintlig övervakning i Sverige visade på 
ett behov av att bredda fokus. Den biogeografiska uppföljningen  innefattar endast  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv49arter och naturtyper som finns listade i EU:s art- och habitatdirektiv. För att kunna 
följa andra aspekter av den biologiska mångfalden, och därmed förstå områdesskydd-
ets betydelse för generella bevarandemål, bör den biogeografiska övervakningen 
kompletteras med andra arter och habitat. De artinriktade programmen inom den 
biogeografiska uppföljningen tar i sin design i möjligaste mån hänsyn till lokalernas 
representation i skyddade områden och tillsammans med de kompletterande inven -
teringarna inom uppföljningen av skyddade områden (block C) kan dessa utgöra en 
bra grund för analyser där situationen i de skyddade områdena kan kontrasteras med 
oskyddade kontrollområden (kontrafaktisk analys). Den generella övervakningen av 
biologisk mångfald (till exempel av fåglar och fjärilar) har potential att utnyttjas för 
generella analyser, men det förutsätter att denna övervakning i tillräcklig omfattning 
inkluderar skyddade områden, vilket ofta inte är fallet då andelen skyddad mark 
i många delar av Sverige är låg. Utvecklingen av det balanserade stickprovsurval som 
används i delar av naturtypsuppföljningen bör således väga in skydd som en faktor 
i balanseringen. Vi föreslår en analys av om de generella övervakningssystemen kan 
kompletteras för att medge sådana analyser. Det är viktigt att säkerställa  långsiktighet 
i den övervakning som redan sker då det historiska perspektivet är central för 
förståelsen av de biologiska processer och konsekvenser av landskapsförändringar 
som pågår under lång tid. Betydelsen av områdesskydd för uppfyllandet av generella 
bevarandemål behöver bedömas utefter en ny uppsättning indikatorarter som har 
olika krav på sin livsmiljö och som svarar på miljöförändringar på olika rumsliga ska -
lor. Detta med hänsyn tagen till hur man kan öka tillgängligheten på data i befintliga 
övervakningsprogram.
4.2.4 Stärk landskapsperspektiv i utvärderingar
Utifrån vår slutsats att processer på landskapsnivå har betydelse för effekten av 
områdesskydd på biologisk mångfald är vår rekommendation att stärka beaktande 
av landskapsperspektiv i utvärderingar. Vissa av dessa processer har konsekvenser 
som sker med tidsfördröjning, vilket ger upphov till bland annat  utdöendeskulder. 
Därför behövs indikatorer som återspeglar förutsättningar också utanför skyddade 
 områden och hur skyddade områden förhåller sig till varandra. Dessa  indikatorer 
kan vara strukturella, det vill säga beskriva tillgång på habitat/resurser eller beskriva 
tillståndet för arter (indikatorarter) där det finns kunskap om på vilka skalor de svarar 
på förändringar. Både beträffande specifika bevarandemål (t.ex. hotade arter för vilka 
skyddade områden inrättats) och generella bevarandemål, krävs övervakning av 
populationer både i reservat och i det vidare landskapet. Sådan övervakning saknas 
för många arter eller livsmiljöer, framför allt av den anledningen att de är svåra att 
övervaka. I sådana fall bör man försöka identifiera indirekta faktorer som lättare låter 
sig mätas men som i tillräcklig grad speglar situationen för viktiga fenomen som är 
svåra att övervaka. Strukturer som kan mätas via fjärranalys skulle kunna vara särskilt 
intressanta, t.ex. skogsstrukturer som korrelerar till förekomst av hotade arter.
Det finns en uppsjö indikatorer som beskriver förutsättningarna för landskaps -
processer som påverkar hotade arter. Många av dessa mäter konnektivitet, men utan 
att koppla måtten till arters spridningsbiologi, vilket gör deras biologiska relevans 
osäker. Andra indikatorer är alltifrån enkla index på habitattillgång med hänsyn tagen 
till avståndet från skyddade områden, till processbaserade modeller som predikte -
rar konsekvenser för populationers fortbestånd och storlek. De flesta indikatorer 
på landskapsnivå bygger på analys av tillgång på habitat, till exempel i form av  50
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv komplementära resurser eller graden av konnektivitet mellan kritiska habitat (som 
i sin tur kan vara skyddade eller oskyddade). Indikatorer kan också baseras på artdata, 
vilket framför allt är användbart om man har kunskap om hur arterna reagerar på 
landskapsförändring. 
Det är inte brist på förslag på hur relevanta indikatorer kan beräknas som här är 
begränsande, utan bristen på kunskap om arters krav och tillgång på data som beskri -
ver habitat på ett sätt som är relevant för dessa krav. Vi föreslår därför att det utvecklas 
en uppsättning indikatorarter, som har olika krav på sin livsmiljö och som svarar på 
miljöförändringar som sker på i olika rumsliga skalor. Indikatorer kan antingen bygga 
direkt på artdata, eller så kan man utveckla modellbaserade indikatorer som speglar 
dessa arters ekologi och de skalor som de svarar på förändringar, vilka i sin tur para -
metriseras med hjälp av befintliga data.
4.2.5	 Definiera	målindikatorer 	för	generella	mål	och	
landskapsperspektiv
Det finns fördelar med att jämföra målindikatorer mot önskvärda värden (tröskel -
värden) för bedömning av gynnsamt tillstånd så som nu görs i uppföljningen av 
skyddade områden. Den viktigaste fördelen är att det tillåter sammanställningar 
av indikatorer av ganska olika karaktär för att beskriva situationen (tillståndet) i 
ett skyddat område eller för att göra en analys för flera områden där målindikatorn 
har olika tröskelnivåer. Vi visar i vår översikt att de målindikatorer som används i 
dagens uppföljning beskriver status och trend för de skyddsvärda arterna i skyddade 
områden. Det behövs också målindikatorer för att utvärdera generella mål som rör 
bevarande av biologisk mångfald, samt målindikatorer för skydd i ett landskaps -
perspektiv, som visar hur ett eller flera skyddade områden kan upprätthålla nöd -
vändiga ekologiska processer. 
4.2.6 Fortsätt att kartlägga det svenska landskapet
Det landskapsperspektiv vi har beskrivit som nödvändigt för att utvärdera områdes -
skyddet ställer krav på kunskap om och övervakning av landskapet som helhet, oavsett 
om det är skyddat eller inte. Kunskap om förekomsten och utvecklingen av naturtyper 
utanför skyddade områden behövs till exempel för att matcha den naturtypskartering 
(NNK) och uppföljning som finns inom skyddade områden. Nationella övervaknings -
system som NILS, Terrester habitatuppföljning och Riksskogstaxeringen utför sådan 
övervakning i stickprov. Nyligen har det också gjorts karteringar av mindre kända 
naturtyper i Sverige (Backe 2014, Ahlkrona m. fl. 2017, Åkerholm m. fl. 2017). Det finns 
dock brister i vår kunskap om utbredningen av skyddsvärda naturtyper, vilket till 
exempel illustreras av att utbredningsområdet för landets kända hällmarkstorrängar 
ökade betydligt efter att man utvecklade den biogeografiska uppföljningen mot den 
naturtypen (Lundin m. fl. 2016). Det är därför viktigt att fortsätta utveckla dessa karte -
ringar med fler naturtyper och att införliva dessa i kontinuerlig uppföljning (t.ex. 
Lundin m. fl. 2016, Glimskär m. fl. 2018). De satsningar på mer fokuserad övervakning 
och utveckling av stickprovsmetoder som görs inom flera övervakningssystem är i 
linje med detta (t.ex. Adler m. fl. 2020). De visar på möjligheter till övervakning som 
kan utformas för att svara på kontrafaktiska frågeställningar. Även utvecklingen 
inom mer allmän landskapskartering går snabbt. Bland annat blir detaljrikedomen  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv51i de data som samlas in allt högre. Den laserskanning4 av skog som nu genomförs 
över hela Sverige är ett exempel som både är av värde i sig själv och ingår i underlags -
material vid framtagande av annat kartmaterial. Sådant nytt karteringsmaterial bör 
utnyttjas i utvärderingar, men det kräver att omkarteringar görs med en regelbunden -
het som är rimlig i förhållande till hastigheten hos de biologiska processerna. Det är 
en fördel om flera mätningar görs inom en tidsperiod inom vilken man inte förväntar 
sig avgörande förändringar, för att kunna skatta mätnoggrannhet och naturlig varia -
tion. Aktualiteten i materialet är också viktig. Datamaterialet som blir tillgängligt bör 
beskriva situationen i närtid för att kunna kopplas till motsvarande mätningar av 
biologiska data.
4.2.7 Stärk kvaliteten på insamlade data 
Ett sätt att stärka vetenskaplig kvalitet i utvärderingar av skyddets verkliga bety -
delse för biologisk mångfald är att stärka kvalitén på insamlade data.  Övervakning 
av biologisk mångfald i skyddade områden, som inkluderar både processer i  skyddade 
områden (till exempel relaterade till skötsel) och landskapsprocesser (som till stor del 
handlar om vad som sker utanför skyddade områden), ställer höga krav på tillgång 
på data. Den osäkerhet som idag finns i bedömningarna av måluppfyllelse medför 
också ett behov av större noggrannhet i skattningar av de storheter som mäts. För att 
åstadkomma detta behöver den befintliga insamlingen av biologiska data utvecklas. 
Generell övervakning kan kompletteras med data insamlade med samma metoder 
inom skyddade områden, men specifik övervakning kan också behöva  kompletteras 
med stärkt bevakning utanför skyddade områden. Övervakning av mångfald i skydd-
ade områden kan i ökande omfattning kombineras med data från satellit- och flyg-
bilder, givet att modeller utvecklas så att sådana data kan kopplas till förutsättningar 
för biologisk mångfald. En strategisk utveckling kan bygga på att kombinera fjärr -
analys och fältinventeringar där de senare koncentreras till de aspekter som inte kan 
detekteras på satellit- eller flygbilder. Erfarenheter från flera miljöövervakningspro -
gram som använder sådan metodik kan utnyttjas liksom metoder för att reducera 
skattningsosäkerheten genom balanserat stickprovsurval (ex. Adler m. fl. 2020). Med 
lämpligt valda målindikatorer, kan ett sådant system ge tidiga signaler på föränd -
ringar i tillståndet baserat på fjärranalys och detaljerad information om realiserade 
konsekvenser via fältinventeringar. Samtidigt som ny teknik möjliggör insamling av 
nya eller mer detaljerade parametrar skall man vara medveten om att förändringar i 
övervakningen som följd av fortsatt teknikutveckling kan göra det svårare att få långa 
jämförbara tidsserier.
De stora mängder data på biologisk mångfald i Sverige som redan samlas in under -
utnyttjas när det gäller utvärdering av områdesskydd. Ett skäl till det kan vara att 
befintliga data lagras på ett sådant sätt att de är svåra att få tag på. Dessutom är olika 
data strukturerade på olika sätt, vilket försvårar sammanslagning och samkörning. 
Samordning av inventeringsinsatser är ofta ett ledord, både i regionala miljöövervak -
ningsprogram och i riktlinjerna för uppföljningen. Upprättade uppföljningsmanualer 
och undersökningstyper borgar för enhetlig datainsamling, vilket kan underlätta 
sammanslagning av data för analys. Denna samordning verkar dock inte ha slagit 
4  https://www.lantmateriet.se/sv/Om-Lantmateriet/Samverkan-med-andra/laserskanning-for-skogliga-
grunddata/ 52
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivigenom när det gäller lagring och hantering av framför allt GIS-information om 
lokalernas placering. Även dokumentationen av provtagningsdesign och metodik, så 
kallad metadata, saknar i många fall en central registerhållning (utöver uppföljnings -
manualer och undersökningstyper). Inventeringsdata (de faktiska mätresultaten) 
lagras i stor utsträckning på Artportalen där data märks med respektive projektnamn. 
Märkningen är dock inte strikt formaliserad vilket gör att det finns risk att data från 
samma övervakningsprogram märks med olika projektnamn, eller att olika program 
får liknande namn, vilket försvårar uttag och användning av data. Det finns även stora 
mängder metodbeskrivningar, inventeringsdata och GIS-information som lagras 
internt, antingen hos ansvariga utförare eller enskilda länsstyrelser. 
Utveckling av metoder för övervakning och utvärdering av effekten av skyddade 
områden är en uppgift för forskningen, där kunskapen behöver öka om hur olika 
arter reagerar på strukturella förändringar i landskapet inom och utom skyddade 
områden på olika skalor och med olika tidsfördröjningar. För att möjliggöra detta 
måste insamlad data från såväl olika övervakningssystem som uppföljningen av 
skyddade områden vara tillgänglig och användbar. Vi har i vårt arbete upplevt 
betydande svårigheter att sammanställa data och olika utövare vi har haft kontakt 
med har samma  erfarenheter. Ett ökat utnyttjande av befintlig övervakning ställer 
alltså krav på samordnad hantering av data kombinerat med åtgärder som gör den 
lätt att dela och hämta oavsett vem som är datavärd eller vilka lagringssystem som 
används. 
4.2.8 Bygg utvärdering på en bredare palett av metoder 
anpassad till tillgängligheten på data
Ett annat sätt att stärka vetenskaplig kvalitet i utvärderingar av skyddets  verkliga 
betydelse för biologisk mångfald är att öppna upp för en bredare palett av  metoder 
för utvärdering. Uppföljningen av biologisk mångfald i skyddade områden är fortfa-
rande under utveckling. Komplexiteten i hur biologisk mångfald påverkas av för -
ändringar av habitat på olika skalor och hur detta samspelar med andra storskaliga 
förändringar, såsom klimatförändringar, försvårar utvärderingen av betydelsen av 
områdesskydd. Detta innebär att flera metoder kan behöva kombineras för att utföra 
utvärderingar, inte minst för att kombinera olika kunskapskällor. Här följer några 
rekommendationer kring vad detta kan innebära. 
Tillgänglighet på data för att genomföra utvärderingar varierar; en del  skyddade 
områden har bättre data än andra och i vilken mån olika indikatorer och variabler 
mäts beror på hur resurskrävande mätningarna är. Det finns en risk att utvärderingar 
av betydelsen för skydd endast görs där det finns bästa möjliga data. Utvärdering 
av skyddade områden kommer därför innebära en hantering av kunskapsunderlag 
av olika slag, vilket underlättas av en i förväg genomtänkt strategi för hur dessa 
kunskapskällor kan backa upp slutsatser. Stärkt datainsamling bör backas upp med 
metoder som anpassar metod för bedömningar efter tillgänglighet på data, eventuellt 
även kombinerat med expertbedömning där det saknas data, och samtidigt visar på 
brister i bedömningen. Detta förfaringssätt ökar möjligheten att dra slutsatser och 
samtidigt bidra till att identifiera var behovet av kompletterande data är som störst. 
Det första steget i ett vetenskapligt angreppssätt för att utvärdera effekten av 
skydd utgår från konceptuella modeller för faktorer och samband . Konceptuella 
modeller är kvalitativa och kan vara implicita, och uttrycks sällan i utvärderingar, 
men vi visar att de behövs för att identifiera vad som ska mätas och vägas in när  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv53man drar slutsatser. Det är ovanligt att förvillande faktorer beaktas i statistiska eller 
 kvantitativa analyser för uppföljningar, men det är viktigt vid kontrafaktiska analyser. 
Vilken eller vilka statistiska modeller som behövs kan utläsas från så kallad kausal 
analys på den konceptuella modellen och modeller för data. Utifrån denna princip 
kan samma konceptuella modell kombineras med olika typer av data, vilket gör det 
möjligt att anpassa metoden till de data som är tillgängliga. 
Systemet med att jämföra målindikatorer mot tröskelvärden görs idag med hypo -
testestning. Tröskelvärden bör sättas på enhetligt sätt, men det är inte alltid fallet. 
Ibland förekommer en extra marginal som är godtyckligt satt, för att undvika risken 
att dra fel slutsats. Definitionen av målindikatorer och dess tröskelvärden behöver 
harmoniseras så att det är samma saker som mäts när skydd från flera områden utvär -
deras tillsammans. En samlad uppföljning bygger på flera olika typer av hypotestester 
och därmed en ökad risk för statistiska fel, vilket ofta hanteras genom att korrigera 
signifikansnivån i enskilda tester. Måluppfyllelse kan vara mer eller mindre uppnådd 
och därför borde effekt av skydd även bedömas som obetydlig till avgörande på en 
glidande skala. Detta gör det möjligt att sammanfatta information på ett annat sätt 
jämfört med om det finns en skillnad gentemot ett tröskelvärde eller inte. Analysen av 
målindikatorer kan komplettera hypotestestning med statistiska skattningar , vilket gör 
det möjligt att dra slutsatser kring hur nära eller långt ifrån måluppfyllelse man är. Vi 
saknar en analys av vad en samlad bild av målindikatorerna visar och vilka slutsatser 
man kan dra baserat på olika utfall. 
Det finns utrymme att i högre grad använda kvantitativ modellering  för trend-
analys, jämförande analyser för detektion av anomalier och kontrafaktiska analyser. 
Statistiska modeller kan användas för att ta hänsyn till variabilitet och mätfel i data. 
Kvantitativa rumsliga dynamiska simuleringsmodeller har potential att undersöka 
vilken effekt på biologisk mångfald en ökning eller minskning av områdesskyddet får 
(marginaleffekt), effekter av hur man rumsligt allokerar reservat, liksom effekter av 
olika skötsel av omgivande landskap. Satsningar på att utveckla kvantitativa metoder 
för utvärdering av områdesskydd bör även inkludera skattning av den statistiska 
styrkan för dessa. 
Expertbedömningar används på ett informellt sätt i dagens uppföljning för 
att dra slutsatser utifrån olika kunskapsunderlag. Strukturerade metoder för expert-
bedömningar kan bidra till att öka tillförlitlighet i dessa expertbedömningar, motverka 
inflytandet av gruppdynamik eller psykologiska skevheter, samt göra processerna 
väldokumenterade och reproducerbara. Expertbedömningar behövs för att resonera 
kring vilka källor till osäkerhet som är relevanta och hur de påverkar bedömningen.
Brister i kunskapsunderlag kommer alltid att finnas och beslut fattas därför alltid 
under osäkerhet beträffande data och förståelsen för system och processer samt 
beträffande framtiden. När osäkerhet bedöms vara stor är en vanlig strategi att inte 
dra någon slutsats alls. Men man kan fråga sig hur stor osäkerheten i så fall ska vara 
och om det går att hantera osäkerhet och ändå komma fram till en slutsats. Det finns 
en risk att brist på kunskapsunderlag används som ett argument för att inte komma 
fram till en slutats för att skydda andra intressen. Ett vetenskapligt förhållnings -
sätt till bedömningar inkluderar således en strategi för att hantera osäkerhet,  som 
t.ex. skulle kunna inspireras av hur osäkerhet hanteras av IPBES. Information om 
att det finns brister i kunskapsunderlag och vilka konsekvenser de medför är värde -
fullt, särskilt om det går att identifiera vad man kan göra för att minska osäkerheten 
när beslutfattandet påverkas av att det finns osäkerhet. En öppen och strukturerad 
hantering av osäkerhet kan på sikt leda till att bevarande i högre grad blir baserad  54
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivpå evidens. Dels för att det underlag som finns kommer till användning, dels för 
att det är lättare att identifiera och argumentera för var det behövs mer kunskap. 
Hantering av osäkerhet kan kräva nya metoder jämfört med traditionell forskning. 
Vi har inte tagit fram information om hur uppföljning påverkar beslutsfattande 
kring områdesskydd och kan därför inte bedöma hur osäkerhet kan påverka detta. 
Vi bedömer det dock troligt att beslutsfattare är känsliga för om det finns osäkerhet 
om huruvida områdesskydd har en effekt eller inte. Innebär stor osäkerhet att man 
ska fortsätta med skydd? Ska man fortsätta samla in data och följa upp tills man vet 
med säkerhet att skyddet har eller inte har någon effekt? Kan osäkerhet medföra att 
man väljer att lägga resurser på de skydd som man vet fungerar? Denna typ av frågor 
kan hanteras genom att definiera och analysera beslutsprocesser för områdesskydd  
och placera dem inom ramen för adaptiv förvaltning, inom vilken inhämtning av 
kunskapsunderlag utgör en betydande del. 
4.3 Samverkan
För att följa dessa rekommendationer krävs samverkan mellan vetenskapliga  experter 
och berörda myndigheter. Uppföljningar kan bli bättre på att fånga effekten av 
områdesskydd och väga in landskapsperspektiv, men vägen dit behöver ske i steg, 
där man arbetar med att stärka datainsamling parallellt med strategier och verktyg 
för utvärdering.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv555. Tack
Vi vill rikta ett tack till ansvariga för de olika uppföljnings- och övervakningsprogram -
men på landets länsstyrelser, Naturvårdsverket, Skogsstyrelsen, SLU och Lunds 
universitet som har bidragit med underlag till rapporten. Vi vill även tacka granskare 
för värdefulla och användbara synpunkter som avsevärt förbättrat rapporten.  56
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv6. Bilagor
Bilaga 1. Prioritering av områdesskydd utifrån ekologisk teori – en sammanställning 
av empiriska bevis
Bilaga 2. Vikten av både skyddade och icke-skyddade områden för bevarande av 
störningsgynnade arter
Bilaga 3. Beskrivning av nationella miljöövervakningsprogram
Bilaga 4. Beskrivning av regionala miljöövervakningsprogram
Dessa bilagor finns tillgängliga via naturvardsverket.se/publikationer. Sök därefter 
på rapportens ISBN: 978-91-620-7065-6 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv577. Källhänvisning
Adler, S., P. Christensen, H. Gardfjell, A. Grafström, Å. Hagner, H. Hedenås och 
Å. Ranlund. 2020. Ny design för riktade naturtypsinventeringar inom NILS och 
THUF. Arbetsrapport 513, Sveriges lantbruksuniversitet, Institutionen för skoglig 
resurshushållning, Umeå.
Ahlkrona, E., C. Giljam och S. Wennberg. 2017. Kartering av kontinuitetsskog i 
boreal region. Metria AB på uppdrag av Naturvårdsverket.
Ahrné, K., R. Ottvall och L. B. Pettersson. 2020. Biogeografisk uppföljning av arter 
– en översyn av delsystem fjärilar. SLU, Artdatabanken.
Alsén, M. och N. Kruys. 2019. Grön infrastruktur i Uppsala län. 2019:3, Länsstyrelsen 
Uppsala län, Uppsala.
Angelstam, P. 2017. Tivedens skogslandskap som grön infrastruktur för landsbygds -
utveckling: intressentanalys och förslag. version 2017–09–10, Laxå kommun, Laxå.
Backe, S. 2014. Kartering av Sveriges palsmyrar. 4/2014, Länsstyrelsen i Norrbotten.
Baker, W. L. 1992. The landscape ecology of large disturbances in the design and 
management of nature reserves. Landscape Ecology 7(3):181–194.
Batáry, P., L. V. Dicks, D. Kleijn och W. J. Sutherland. 2015. The role of agri-environ -
ment schemes in conservation and environmental management. Conservation 
Biology 29(4):1006–1016.
Belote, R. T., P. Beier, T. Creech, Z. Wurtzebach och G. Tabor. 2020. A Framework 
for Developing Connectivity Targets and Indicators to Guide Global Conservation 
Efforts. Bioscience 70(2):122–125.
Bengtsson, J., P. Angelstam, T. Elmqvist, U. Emanuelsson, C. Folke, M. Ihse, F. Moberg 
och M. Nyström. 2003. Reserves, Resilience and Dynamic Landscapes. AMBIO: A 
Journal of the Human Environment 32(6):389–396.
Berg, Å., E. Cronvall, Å. Eriksson, A. Glimskär, M. Hiron, J. Knape, T. Pärt, J. Wissman, 
M. Żmihorski och E. Öckinger. 2019. Assessing agri-environmental schemes for 
semi-natural grasslands during a 5-year period: can we see positive effects for vascular 
plants and pollinators? Biodiversity and Conservation 28(14):3989–4005.
Berglund, H. 2019. Steg 1-utredning av brister i biogeografisk uppföljning av terrestra 
naturtyper (Version 3). SLU ID: SLU.dha.2019.5.2-16, Artdatabanken, SLU.
Berglund, M. 2013. Strategi för naturvårdsbränning i Jämtlands län 2012–2021. 
2013:2, Länsstyrelsen i Jämtlands län, Östersund.
Berlin, G. och J. Niss. 2019. Handlingsplan för grön infrastruktur - insatsområden 
för grön infrastruktur 2019–2030, aktuell period 2019–2022. 2019:3, Länsstyrelsen 
i Skåne, Malmö.
Biala, K., S. Condé, B. Delbaere, L. Jones-Walters och A. Torre-Marín. 2012. Stream -
lining European biodiversity indicators 2020: Building a future on lessons learnt 
from the SEBI 2010 process. 11/2012, European Environment Agency, Copenhagen. 58
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivBischoff, A. 2002. Dispersal and establishment of floodplain grassland species as 
limiting factors in restoration. Biological Conservation 104 (1):25–33.
BISE (2022) Streamlined European Biodiversity Indicators. Biodiversity Information 
System for Europe. https:/ /biodiversity.europa.eu/track/streamlined-european-
biodiversity-indicators, besökt: 2022–07–01.
Blitzer, E. J., C. F. Dormann, A. Holzschuh, A.-M. Klein, T. A. Rand och T. 
Tscharntke. 2012. Spillover of functionally important organisms between managed 
and natural habitats. Agriculture, Ecosystems & Environment 146 (1):34–43.
Bouget, C. och G. Parmain. 2016. Effects of landscape design of forest reserves on 
Saproxylic beetle diversity. Conservation Biology 30(1):92–102.
Brackhane, S., A. Reif, E. Zin och C. B. Schmitt. 2021. Are natural disturbances 
represented in strictly protected areas in Germany? Global Ecology and Conservation 
26:e01436.
Brashares, J. S., P. Arcese och M. K. Sam. 2001. Human demography and reserve 
size predict wildlife extinction in West Africa. Proceedings of the Royal Society of 
London. Series B: Biological Sciences 268 (1484):2473–2478.
Brawn, J. D., S. K. Robinson och F. R. Thompson Iii. 2001. The Role of Disturbance 
in the Ecology and Conservation of Birds. Annual Review of Ecology and Systematics 
32(1):251–276.
Brotons, L., M. Mönkkönen, E. Huhta, A. Nikula och A. Rajasärkkä. 2003. Effects of 
landscape structure and forest reserve location on old-growth forest bird species in 
Northern Finland. Landscape Ecology 18(4):377–393.
Bråthen, K. A., F. I. Pugnaire och R. D. Bardgett. 2021. The paradox of forbs in 
grasslands and the legacy of the mammoth steppe. Frontiers in Ecology and the 
Environment 19(10):584–592.
Buckley, P. och J. Mills. 2015. The flora and fauna of coppice woods: winners and 
losers of active management or neglect? Sidorna 129–139 i K. J. Kirby och C. Wat -
kins, (redaktörer), Europe’ s changing woods and forests: from wildwood to managed 
landscapes . CABI Publishing, Wallingford, UK.
Bullock, J. M., R. G. Jefferson, T. H. Blackstock, R. J. Pakeman, B. A. Emmet, R. 
J. Pywell, J. P. Grime och J. Silvertown. 2011. Semi-natural grasslands. Sidorna 
162–195 i Technical Report: The UK National Ecosystem Assessment . UNEP-WCMC, 
Cambridge, UK.
Burrows, M. T., D. S. Schoeman, L. B. Buckley, P. Moore, E. S. Poloczanska, K. M. 
Brander, C. Brown, J. F. Bruno, C. M. Duarte, B. S. Halpern, m. fl. 2011. The Pace of 
Shifting Climate in Marine and Terrestrial Ecosystems. Science 334 (6056):652–655.
Butchart, S. H. M., H. Resit Akçakaya, J. Chanson, J. E. M. Baillie, B. Collen, S. Quader, 
W. R. Turner, R. Amin, S. N. Stuart och C. Hilton-Taylor. 2007. Improvements to the 
Red List Index. PLOS ONE 2(1):e140.
Butsic, V. och T. Kuemmerle. 2015. Using optimization methods to align food 
production and biodiversity conservation beyond land sharing and land sparing. 
Ecological Applications 25(3):589–595. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv59Butsic, V., T. Kuemmerle, L. Pallud, K. J. Helmstedt, L. Macchi och M. D. Potts. 2020. 
Aligning biodiversity conservation and agricultural production in heterogeneous 
landscapes. Ecological Applications 30(3).
CBD. 1993. Convention on Biological Diversity (with annexes). Concluded at Rio de 
Janeiro on 5 June 1992. United Nations—Treaty Series 1760 (30619):142–382.
CBD (2010) COP decision X/2. Strategic plan for biodiversity 2011–2020. Convention on 
Biological Diversity. http:/ /www.cbd.int/decision/cop/?id=12268, besökt: 2022–02–04.
CBD Secretariat. 2021. Measuring Ecosystem Integrity (Goal A) in the Post-2020 Global 
Biodiversity Framework: the GEO BON Species Habitat Index (SHI) i Open-ended 
working group on the post-2020 Global Biodiversity Framework, Montreal.
Chadès, I., S. Nicol, T. M. Rout, M. Péron, Y. Dujardin, J.-B. Pichancourt, A.  Hastings 
och C. E. Hauser. 2017. Optimization methods to solve adaptive management 
 problems. Theoretical Ecology 10(1):1–20.
Chevalier, M., J. C. Russell och J. Knape. 2019. New measures for evaluation of 
environmental perturbations using Before-After-Control-Impact analyses. Ecological 
Applications 29(2):e01838.
Christensen, P., Å. Eriksson och S. Sandring. 2015. Jordbrukslandskapet - Tillstånds- 
och förändringsanalyser baserade på data från NILS. Arbetsrapport 445, Sveriges 
lantbruksuniveristet, Institutionen för skoglig resurshushållning, Umeå.
Christie, A. P., T. Amano, P. A. Martin, G. E. Shackelford, B. I. Simmons och W. J. 
Sutherland. 2019. Simple study designs in ecology produce inaccurate estimates of 
biodiversity responses. Journal of Applied Ecology 56(12):2742–2754.
Claesson, S. och A. Eriksson. 2017. Avrapportering av regeringsuppdrag om frivilliga 
avsättningar. 4/2017, Skogsstyrelsen.
CMA Research AB. 2017. Utvärdering av Uppföljning av skyddade områden. 
 Naturvårdsverket/CMA Research.
Cook, C. N., H. P. Possingham och R. A. Fuller. 2013. Contribution of Systematic 
Reviews to Management Decisions. Conservation Biology 27(5):902–915.
Cook, W. M., K. T. Lane, B. L. Foster och R. D. Holt. 2002. Island theory, matrix 
effects and species richness patterns in habitat fragments. Ecology Letters 
5(5):619–623.
Cousins, S. A. O., A. G. Auffret, J. Lindgren och L. Tränk. 2015. Regional-scale land-
cover change during the 20th century and its consequences for biodiversity. Ambio 
44(S1):17–27.
Cremene, C., G. Groza, L. Rakosy, A. A. Schileyko, A. Baur, A. Erhardt och B. Baur. 
2005. Alterations of Steppe-Like Grasslands in Eastern Europe: a Threat to Regional 
Biodiversity Hotspots. Conservation Biology 19(5):1606–1618.
Cunningham, C. A., C. D. Thomas, M. D. Morecroft, H. Q. P. Crick och C. M. Beale. 
2021. The effectiveness of the protected area network of Great Britain. Biological 
Conservation 257:109146.
Dale, V. H., L. A. Joyce, S. McNulty, R. P. Neilson, M. P. Ayres, M. D. Flannigan, P. 
J. Hanson, L. C. Irland, A. E. Lugo, C. J. Peterson, m. fl. 2001. Climate Change and  60
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivForest Disturbances: Climate change can affect forests by altering the frequency, 
intensity, duration, and timing of fire, drought, introduced species, insect and 
pathogen outbreaks, hurricanes, windstorms, ice storms, or landslides. Bioscience 
51(9):723–734.
Dániel-Ferreira, J., R. Bommarco, J. Wissman och E. Öckinger. 2020. Linear 
infrastructure habitats increase landscape-scale diversity of plants but not of 
flower-visiting insects. Scientific Reports 10(1):21374.
de Groot, W. J., M. D. Flannigan och A. S. Cantin. 2013. Climate change impacts on 
future boreal fire regimes. Forest Ecology and Management 294 :35–44.
de Snoo, G. R., N. Naus, J. Verhulst, J. van Ruijven och A. P. Schaffers. 2012.  Long-term 
changes in plant diversity of grasslands under agricultural and conservation 
management. Applied Vegetation Science 15(3):299–306.
Dellar, M., C. F. E. Topp, G. Banos och E. Wall. 2018. A meta-analysis on the effects 
of climate change on the yield and quality of European pastures. Agriculture, 
 Ecosystems & Environment 265 :413–420.
DG Environment. 2005. Assessment, monitoring and reporting of conservation 
status – Preparing the 2001–2007 report under Article 17 of the Habitats Directive 
(DocHab-04-03/03 rev.3). DG Env. B2/AR D(2004), Directorate-General Environment, 
European Commission, Brussels.
DG Environment. 2017. Reporting under Article 17 of the Habitats Directive: Explana -
tory notes and guidelines for the period 2013–2018. Directorate-General Environment, 
Diamond, J. M. 1975. The island dilemma: Lessons of modern biogeographic studies 
for the design of natural reserves. Biological Conservation 7(2):129–146.
Donaldson, L., R. J. Wilson och I. M. D. Maclean. 2017. Old concepts, new challenges: 
adapting landscape-scale conservation to the twenty-first century. Biodiversity 
and Conservation 26(3):527–552.
Drielsma, M., S. Ferrier och G. Manion. 2007. A raster-based technique for 
 analysing habitat configuration: The cost–benefit approach. Ecological Modelling 
202 (3):324–332.
Dunning, J. B., B. J. Danielson och H. R. Pulliam. 1992. Ecological Processes That 
Affect Populations in Complex Landscapes. Oikos 65(1):169–175.
Eales, J., N. R. Haddaway, C. Bernes, S. J. Cooke, B. G. Jonsson, J. Kouki, G. 
 Petrokofsky och J. J. Taylor. 2018. What is the effect of prescribed burning in 
temperate and boreal forest on biodiversity, beyond pyrophilous and saproxylic 
species? A systematic review. Environmental Evidence 7(1):19.
EEA. 2007. Halting the loss of biodiversity by 2010: proposal for a first set of indicators 
to monitor progress in Europe. Technical report 11/2007, European Environment 
Agency, Luxembourg.
Eide, W., (redaktör) 2014. Arter och naturtyper i habitatdirektivet – bevarandestatus 
i Sverige 2013. Artdatabanken SLU, Uppsala. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv61Eide, W., K. Ahrné, U. Bjelke, S. Nordström, E. Ottosson, J. Sandström och S. 
Sundberg, (redaktörer) 2020. Tillstånd och trender för arter och deras livsmiljöer 
– rödlistade arter i Sverige 2020. SLU Artdatabanken, Uppsala.
Ekologigruppen AB. 2018. Naturvetenskaplig utvärdering uppföljning av skyddade 
områden - Löpande verksamhet 2011–2017. Projekt nr 7519, Ekologigruppen AB.
Ellis, S., N. A. D. Bourn och C. R. Bulman. 2012. Landscape-scale conservation for 
butterflies and moths: lessons from the UK. Butterfly Conservation, Wareham, 
Dorset, UK.
Eriksson, O. 2021. The importance of traditional agricultural landscapes for preventing 
species extinctions. Biodiversity and Conservation 30(5):1341–1357.
Eriksson, O., S. A. O. Cousins och H. H. Bruun. 2002. Land-use history and fragmen -
tation of traditionally managed grasslands in Scandinavia. Journal of Vegetation 
Science 13(5):743–748.
Ervin, J. 2003. WWF: Rapid Assessment and Prioritization of Protected Area Manage -
ment (RAPPAM) methodology. WWF, Gland, Switzerland.
Europeiska kommissionen. 2019. Meddelande från kommissionen till Europaparla -
mentet, Europeiska rådet, Rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt 
Regionkommittén - Den europeiska gröna given. COM(2019) 640 final, Europeiska 
kommissionen, Bryssel.
Fagan, W. F., R. S. Cantrell och C. Cosner. 1999. How Habitat Edges Change Species 
Interactions. The American Naturalist 153(2):165–182.
Fahrig, L., J. I. Watling, C. A. Arnillas, V. Arroyo-Rodríguez, T. Jörger-Hickfang, 
J. Müller, H. M. Pereira, F. Riva, V. Rösch, S. Seibold, m. fl. 2022. Resolving the 
SLOSS dilemma for biodiversity conservation: a research agenda. Biological 
Reviews 97(1):99–114.
Fernández-Giménez, M. E., D. J. Augustine, L. M. Porensky, H. Wilmer, J. D. Derner, 
D. D. Briske och M. O. Stewart. 2019. Complexity fosters learning in collaborative 
adaptive management. Ecology and Society 24(2).
Ferraro, P. J. och M. M. Hanauer. 2014. Advances in Measuring the Environmental 
and Social Impacts of Environmental Programs. Annual Review of Environment 
and Resources 39(1):495–517.
Ferraro, P. J. och M. M. Hanauer. 2015. Through what mechanisms do protected 
areas affect environmental and social outcomes? Philosophical Transactions of the 
Royal Society B: Biological Sciences 370 (1681):20140267.
Ferraro, P. J. och S. K. Pattanayak. 2006. Money for Nothing? A Call for Empirical 
Evaluation of Biodiversity Conservation Investments. PLoS Biology 4(4):e105.
Ferrier, S., G. Manion, J. Elith och K. Richardson. 2007. Using generalized dis -
similarity modelling to analyse and predict patterns of beta diversity in regional 
biodiversity assessment. Diversity and Distributions 13(3):252–264.
Finch, T., R. E. Green, D. Massimino, W. J. Peach och A. Balmford. 2020. Optimising 
nature conservation outcomes for a given region-wide level of food production. 
Journal of Applied Ecology 57(5):985–994. 62
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivFischer, J., D. J. Abson, V. Butsic, M. J. Chappell, J. Ekroos, J. Hanspach, T. Kuemmerle, 
H. G. Smith och H. von Wehrden. 2014. Land Sparing Versus Land Sharing: Moving 
Forward. Conservation Letters 7(3):149–157.
Forest Stewardship Council. 2020. FSC-standard för skogsbruk i Sverige. Forest 
Stewardship Council Sverige.
Freckleton, R. P. 2020. Conservation decisions in the face of uncertainty. Sidorna 
183–195 i W. J. Sutherland, P. N. M. Brotherton, Z. G. Davies, N. Ockendon, N. Pettorelli, 
och J. A. Vickery, (redaktörer), Conservation Research, Policy and Practice . Cambridge 
University Press, Cambridge.
Fredman, P., L. H. Friberg och L. Emmelin. 2007. Increased Visitation from National 
Park Designation. Current Issues in Tourism 10(1):87–95.
Frishkoff, L. O., A. Ke, I. S. Martins, E. M. Olimpi och D. S. Karp. 2019.  Countryside 
Biogeography: the Controls of Species Distributions in Human-Dominated 
 Landscapes. Current Landscape Ecology Reports 4(2):15–30.
Gaston, K. J., S. F. Jackson, L. Cantú-Salazar och G. Cruz-Piñón. 2008. The Ecolo -
gical Performance of Protected Areas. Annual Review of Ecology, Evolution, and 
Systematics 39(1):93–113.
Geldmann, J., M. Deguignet, A. Balmford, N. D. Burgess, N. Dudley, M. Hockings, 
N. Kingston, H. Klimmek, A. H. Lewis, C. Rahbek, m. fl. 2021. Essential indicators for 
measuring site-based conservation effectiveness in the post-2020 global biodiversity 
framework. Conservation Letters 14(4).
GEO BON. 2015. Global Biodiversity Change Indicators. Version 1.2. Group on Earth 
Observations Biodiversity Observation Network Secretariat, Leipzig.
Gervasi, V., H. Brøseth, E. B. Nilsen, H. Ellegren, Ø. Flagstad och J. D. C. Linnell. 
2015. Compensatory immigration counteracts contrasting conservation strategies 
of wolverines (Gulo gulo) within Scandinavia. Biological Conservation 191:632–639.
Gillson, L., T. P. Dawson, S. Jack och M. A. McGeoch. 2013. Accommodating climate 
change contingencies in conservation strategy. Trends in Ecology & Evolution 
28(3):135–142.
Glimskär, A., M. Kindström, A. Lundin, A. Björkén, B. Nilsson och O. Jonsson. 2018. 
Inventering och utveckling för uppföljning av gräsmarks- och hällmarksnaturtyper 
2017. Sveriges lantbruksuniversitet, Institutionen för ekologi, Uppsala.
González-García, A., I. Palomo, M. Arboledas, J. A. González, M. Múgica, R. Mata och 
C. Montes. 2022. Protected areas as a double edge sword: An analysis of factors driving 
urbanisation in their surroundings. Global Environmental Change 74:102522.
Grafström, A. och L. Schelin. 2014. How to Select Representative Samples. 
 Scandinavian Journal of Statistics 41(2):277–290.
Granström, A. och J. Schimmel. 1993. Heat effects on seeds and rhizomes of a selection 
of boreal forest plants and potential reaction to fire. Oecologia 94(3):307–313.
Gray, C. L., S. L. L. Hill, T. Newbold, L. N. Hudson, L. Börger, S. Contu, A. J. Hoskins, 
S. Ferrier, A. Purvis och J. P. W. Scharlemann. 2016. Local biodiversity is higher 
inside than outside terrestrial protected areas worldwide. Nature Communications 
7(1):12306. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv63Green, M., F. Haas, Å. Lindström och L. Nilsson. 2021. Övervakning av fåglars 
populationsutveckling - Årsrapport för 2020. Lunds universitet, Lund.
Gregory, R., L. Failing, M. Harstone, G. Long, T. McDaniels och D. Ohlson. 2012. 
Structured decision making: a practical guide to environmental management choices. 
John Wiley & Sons.
Götbrink, E. och A. Haglund. 2010. Manual för uppföljning i myrar i skyddade 
områden Version 5.0. UF-07, Naturvårdsverket, Stockholm.
Götmark, F. 2010. Skötsel av skogar med höga naturvärden – en kunskapsöversikt. 
Svensk Botanisk Tidskrift 104 (S1):3–88.
Habel, J. C., J. Dengler, M. Janišová, P. Török, C. Wellstein och M. Wiezik. 2013. 
European grassland ecosystems: threatened hotspots of biodiversity. Biodiversity 
and Conservation 22(10):2131–2138.
Haglund, A. 2010. Uppföljning av skyddade områden i Sverige - Riktlinjer för upp -
följning av friluftsliv, naturtyper och arter på områdesnivå. 6379, Naturvårdsverket.
Haglund, A. och P. Vik. 2010. Manual för uppföljning i betesmarker och slåtterängar 
i skyddade områden Version 5.0. UF-06, Naturvårdsverket.
Hallengren, A. och P. Nyström. 2012. Handledning för biogeografisk uppföljning av 
grod- och kräldjur samt blodigel - Version 2.
Hammar, L., S. Molander, J. Pålsson, J. Schmidtbauer Crona, G. Carneiro, T. 
Johansson, D. Hume, G. Kågesten, D. Mattsson, O. Törnqvist, m. fl. 2020. Cumulative 
impact assessment for ecosystem-based marine spatial planning. Science of the 
Total Environment 734 :139024.
Hanberry, B. B. 2014. Decreases by disturbance-dependent tree species in the eastern 
and central USA. European Journal of Forest Research 133(6):1029–1041.
Hansen, A. 2011. Contribution of source–sink theory to protected area science. 
Sidorna 339–360 i A. T. Morzillo, J. Liu, J. A. Wiens, och V. Hull, (redaktörer), Sources, 
Sinks and Sustainability . Cambridge University Press, Cambridge.
Hansen, A. J. och R. Defries. 2007a. Ecological mechanisms linking protected areas 
to surrounding lands. Ecological Applications 17(4):974–988.
Hansen, A. J. och R. Defries. 2007b. Land Use Change around Nature Reserves: 
Implications for Sustaining Biodiversity1. Ecological Applications 17(4):972–973.
Hanski, I. 1994. A Practical Model of Metapopulation Dynamics. Journal of Animal 
Ecology 63(1):151–162.
Hanski, I. 1999. Metapopulation Ecology. Oxford University Press, Oxford, England.
Hanski, I. 2011. Habitat Loss, the Dynamics of Biodiversity, and a Perspective on 
Conservation. Ambio 40(3):248–255.
Hanski, I. och O. Ovaskainen. 2000. The metapopulation capacity of a fragmented 
landscape. Nature 404 (6779):755–758.
Hanski, I. och O. Ovaskainen. 2002. Extinction Debt at Extinction Threshold. 
 Conservation Biology 16(3):666–673. 64
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivHautier, Y., P. A. Niklaus och A. Hector. 2009. Competition for Light Causes Plant 
Biodiversity Loss After Eutrophication. Science 324 (5927):636–638.
Heikkala, O., P. Martikainen och J. Kouki. 2017. Prescribed burning is an effective 
and quick method to conserve rare pyrophilous forest-dwelling flat bugs. Insect 
Conservation and Diversity 10(1):32–41.
Hemming, V., M. A. Burgman, A. M. Hanea, M. F. McBride och B. C. Wintle. 2018. 
A practical guide to structured expert elicitation using the IDEA protocol. Methods 
in Ecology and Evolution 9(1):169–180.
Hobbs, R. J. och L. F. Huenneke. 1992. Disturbance, Diversity, and Invasion: 
 Implications for Conservation. Conservation Biology 6(3):324–337.
Hockings, M., S. Stolton, F. Leverington, N. Dudley och J. Courrau. 2006. Evaluating 
Effectiveness - A framework for assessing management effectiveness of protected 
areas. IUCN - International Union for Conservation of Nature and Natural Resources, 
Gland, Switzerland and Cambridge, UK.
Hodgson, J. A., C. D. Thomas, S. Cinderby, H. Cambridge, P. Evans och J. K. Hill. 
2011. Habitat re-creation strategies for promoting adaptation of species to climate 
change. Conservation Letters 4(4):289–297.
Hodgson, J. A., C. D. Thomas, B. A. Wintle och A. Moilanen. 2009. Climate change, 
connectivity and conservation decision making: back to basics. Journal of Applied 
Ecology 46(5):964–969.
Hoskins, A. J., A. Bush, J. Gilmore, T. Harwood, L. N. Hudson, C. Ware, K. J. Williams 
och S. Ferrier. 2016. Downscaling land-use data to provide global 30- estimates of 
five land-use classes. Ecology and Evolution 6(9):3040–3055.
Hyvärinen, E., J. Kouki och P. Martikainen. 2006. Fire and Green-Tree Retention 
in Conservation of Red-Listed and Rare Deadwood-Dependent Beetles in Finnish 
Boreal Forests. Conservation Biology 20(6):1710–1719.
Hyvärinen, E., J. Kouki och P. Martikainen. 2009. Prescribed fires and retention 
trees help to conserve beetle diversity in managed boreal forests despite their 
transient negative effects on some beetle groups. Insect Conservation and Diversity 
2(2):93–105.
Hyvärinen, E., J. Kouki, P. Martikainen och H. Lappalainen. 2005. Short-term effects 
of controlled burning and green-tree retention on beetle (Coleoptera) assemblages in 
managed boreal forests. Forest Ecology and Management 212(1):315–332.
Ihse, M. 1995. Swedish agricultural landscapes — patterns and changes during the 
last 50 years, studied by aerial photos. Landscape and Urban Planning 31(1):21–37.
IPBES. 2019. Global assessment report on biodiversity and ecosystem services of 
the Intergovernmental Science-Policy Platform on Biodiversity and Ecosystem 
Services. IPBES sectretariat, Bonn, Germany.
IPBES. 2022. Summary for policymakers of the methodological assessment of the 
diverse values and valuation of nature of the Intergovernmental Science-Policy 
Platform on Biodiversity and Ecosystem Services (IPBES) (Version 1). Zenodo, 
IPBES Plenary at its ninth session (IPBES 9), Bonn. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv65IUCN. 2010. 50 Years of Working for Protected Areas: A brief history of IUCN World 
Commission on Protected Areas. International Union for Conservation of Nature 
and Natural Resources, Gland, Switzerland.
Jablonski, D. 2001. Lessons from the past: Evolutionary impacts of mass extinctions. 
Proceedings of the National Academy of Sciences 98(10):5393–5398.
Jacobson, C. 2010. Principer för svensk biogeografisk uppföljning av naturtyper och 
arter Naturvårdsverket.
Jansson, N. 2019. Sammanfattning av aktiviteter utförda inom det Biogeografiska 
uppföljningssystemet för vedlevande evertebrater 2012–2018 och framtida planer 
inom systemet. Länsstyrelsen Östergötland.
Jonsson, O. 2018. Biogeografisk uppföljning av grynsnäckor: startinventering med 
etablering av uppföljningsstationer i Sverige 2013–2018. 2018:22, Länsstyrelsen 
Östergötland.
Jordbruksverket (2021) Miljöersättning för betesmarker och slåtterängar 2021. 
https:/ /jordbruksverket.se/stod/lantbruk-skogsbruk-och-tradgard/jordbruksmark/
betesmarker-och-slatterangar/betesmarker-och-slatterangar.
Karlsson, T. 2018. Biogeografisk uppföljning av grön mosaikslända Aeshna viridis 
– inventering och metodiktest 2017. 2018:6, Länsstyrelsen Östergötland.
Karlsson, T. 2019. Handledning för biogeografisk uppföljning av trollsländor och 
dykarskalbaggar. 2019–02–12. Version 3.0.
Keeley, A. T. H., P. Beier och J. S. Jenness. 2021. Connectivity metrics for conservation 
planning and monitoring. Biological Conservation 255 :109008.
Keith, D. A., T. G. Martin, E. McDonald-Madden och C. Walters. 2011. Uncertainty 
and adaptive management for biodiversity conservation. Biological Conservation 
144 (4):1175–1178.
Kellner, O. 2012. Manual för uppföljning av skog i skyddade områden - Version 4.0. 
UF-09, Naturvårdsverket.
Kilpeläinen, A., S. Kellomäki, H. Strandman och A. Venäläinen. 2010. Climate change 
impacts on forest fire potential in boreal conditions in Finland. Climatic Change 
103 (3–4):383–398.
Kindvall, O. 1995. The impact of extreme weather on habitat preference and survival 
in a metapopulation of the bush cricket Metrioptera bicolor in Sweden. Biological 
Conservation 73(1):51–58.
Kleijn, D. och W. J. Sutherland. 2003. How effective are European agri-environment 
schemes in conserving and promoting biodiversity? Journal of Applied Ecology 
40(6):947–969.
Kouki, J., E. Hyvärinen, H. Lappalainen, P. Martikainen och M. Similä. 2012. 
Landscape context affects the success of habitat restoration: large-scale colonization 
patterns of saproxylic and fire-associated species in boreal forests. Diversity and 
Distributions 18(4):348–355. 66
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivKrause, B., H. Culmsee, K. Wesche och C. Leuschner. 2015. Historical and recent 
fragmentation of temperate floodplain grasslands: Do patch size and distance 
affect the richness of characteristic wet meadow plant species? Folia Geobotanica 
50(3):253–266.
Kujala, H., M. A. Burgman och A. Moilanen. 2013. Treatment of uncertainty in 
 conservation under climate change. Conservation Letters 6(2):73–85.
Kukkala, A. S. och A. Moilanen. 2013. Core concepts of spatial prioritisation in 
 systematic conservation planning. Biological Reviews 88(2):443–464.
Kuuluvainen, T. och S. Gauthier. 2018. Young and old forest in the boreal: criti -
cal stages of ecosystem dynamics and management under global change. Forest 
 Ecosystems 5(1).
Kuussaari, M., R. Bommarco, R. K. Heikkinen, A. Helm, J. Krauss, R. Lindborg, 
E. Öckinger, M. Pärtel, J. Pino, F. Rodà, m. fl. 2009. Extinction debt: a challenge for 
biodiversity conservation. Trends in Ecology & Evolution 24(10):564–571.
Laurance, W. F., D. Carolina Useche, J. Rendeiro, M. Kalka, C. J. A. Bradshaw, 
S. P. Sloan, S. G. Laurance, M. Campbell, K. Abernethy, P. Alvarez, m. fl. 2012. Averting 
biodiversity collapse in tropical forest protected areas. Nature 489 (7415):290–294.
Law, E. A., B. A. Bryan, E. Meijaard, T. Mallawaarachchi, M. J. Struebig, M. E. Watts 
och K. A. Wilson. 2017. Mixed policies give more options in multifunctional tropical 
forest landscapes. Journal of Applied Ecology 54(1):51–60.
Lawler, J. J., S. P. Campbell, A. D. Guerry, M. B. Kolozsvary, R. J. O’Connor och 
L. C. N. Seward. 2002. The scope and treatment of threats in endangered species 
recovery plans. Ecological Applications 12(3):663–667.
Leclère, D., M. Obersteiner, M. Barrett, S. H. M. Butchart, A. Chaudhary, A. De 
Palma, F. A. J. Declerck, M. Di Marco, J. C. Doelman, M. Dürauer, m. fl. 2020. 
Bending the curve of terrestrial biodiversity needs an integrated strategy. Nature 
585 (7826):551–556.
Leverington, F., K. L. Costa, H. Pavese, A. Lisle och M. Hockings. 2010. A Global 
Analysis of Protected Area Management Effectiveness. Environmental Management 
46(5):685–698.
Lindbladh, M. 2021. En nykomling i skogen: så erövrade granen Sverige. Hirschfeld 
Förlag.
Lindborg, R. och O. Eriksson. 2004. Historical landscape connectivity affects present 
plant species diversity. Ecology 85(7):1840–1845.
Lindenmayer, D. och M. Burgman. 2005. Practical conservation biology. CSIRO 
Publishing, Collingwood.
Lindenmayer, D. B. och G. E. Likens. 2009. Adaptive monitoring: a new paradigm for 
long-term research and monitoring. Trends in Ecology & Evolution 24(9):482–486.
Lindhagen, A. 2009. Regional strategi för naturvårdsbränning i skyddade områden 
Gävleborgs län. 2009:5, Länsstyrelsen Gävleborg, Gävle. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv67Littell, J. S., D. McKenzie, B. K. Kerns, S. Cushman och C. G. Shaw. 2011. Managing 
uncertainty in climate-driven ecological models to inform adaptation to climate 
change. Ecosphere 2(9):art102.
Lundin, A., M. Kindström, M. Holm och A. Glimskär. 2016. Metodtester för inventering 
av hällmarkstorräng, fukthedar och svämängar på biogeografisk nivå. SLU, Institu -
tionen för ekologi 
– kunskapsunderlag och åtgärder. 2019:12, Länsstyrelsen i Örebro län, Örebro.
MacArthur, R. H. och E. O. Wilson. 1967. The Theory of Island Biogeography. 
 Princeton University Press, Princeton, USA.
Mace, G. M., M. Barrett, N. D. Burgess, S. E. Cornell, R. Freeman, M. Grooten och 
A. Purvis. 2018. Aiming higher to bend the curve of biodiversity loss. Nature Sustaina -
bility 1(9):448–451.
Mace, G. M., K. Norris och A. H. Fitter. 2012. Biodiversity and ecosystem services: a 
multilayered relationship. Trends in Ecology & Evolution 27(1):19–26.
Margoluis, R., C. Stem, V. Swaminathan, M. Brown, A. Johnson, G. Placci, N.  Salafsky 
och I. Tilders. 2013. Results Chains: a Tool for Conservation Action Design, 
 Management, and Evaluation. Ecology and Society 18(3).
Martin, T. G., M. A. Burgman, F. Fidler, P. M. Kuhnert, S. Low-Choy, M. Mcbride och K. 
Mengersen. 2012. Eliciting Expert Knowledge in Conservation Science. Conservation 
Biology 26(1):29–38.
Mascia, M. B., S. Pailler, M. L. Thieme, A. Rowe, M. C. Bottrill, F. Danielsen, J. 
Geldmann, R. Naidoo, A. S. Pullin och N. D. Burgess. 2014. Commonalities and 
complementarities among approaches to conservation monitoring and evaluation. 
Biological Conservation 169 :258–267.
Matthews, T. J. 2021. On The Biogeography of Habitat Islands: The Importance of 
Matrix Effects, Noncore Species, and Source-Sink Dynamics. The Quarterly Review 
of Biology 96(2):73–104.
Maurer, K., W. Durka och J. Stöcklin. 2003. Frequency of plant species in remnants 
of calcareous grassland and their dispersal and persistence characteristics. Basic 
and Applied Ecology 4(4):307–316.
McLaughlin, B. C., S. A. Skikne, E. Beller, R. V. Blakey, R. L. Olliff-Yang, N. Morueta-
Holme, N. E. Heller, B. J. Brown och E. S. Zavaleta. 2022. Conservation strategies 
for the climate crisis: An update on three decades of biodiversity management 
recommendations from science. Biological Conservation 268 :109497.
Moilanen, A., P. Lehtinen, I. Kohonen, J. Jalkanen, E. A. Virtanen och H. Kujala. 
2022. Novel methods for spatial prioritization with applications in conservation, land 
use planning and ecological impact avoidance. Methods in Ecology and Evolution 
13(5):1062–1072.
Moilanen, A., K. A. Wilson och H. Possingham. 2009. Spatial conservation prioritiza -
tion: quantitative methods and computational tools. Oxford University Press.
Morelli, T. L., C. W. Barrows, A. R. Ramirez, J. M. Cartwright, D. D. Ackerly, T. D. 
Eaves, J. L. Ebersole, M. A. Krawchuk, B. H. Letcher, M. F. Mahalovich, m. fl. 2020.  68
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivClimate-change refugia: biodiversity in the slow lane. Frontiers in Ecology and the 
Environment 18(5):228–234.
Naturhistoriska riksmuséet (2021) Varg. https:/ /www.nrm.se/faktaomnaturenochrym -
den/djur/daggdjur/rovdjur/varg.8138.html 
Naturvårdsverket. 2009. Basinventering av Natura 2000 och skyddade områden 
2004–2008 - Beskrivning av genomfört projekt. 5990, Naturvårdsverket, Stockholm.
Naturvårdsverket (2012a) Obligatorisk uppföljning Block A, Arter i Habitatdirektivets 
bilaga 2. https:/ /www.naturvardsverket.se/contentassets/3a4c26aa75be46108114141
8a82ac823/g-obligatorisk-uf-arter-2011.pdf.
Naturvårdsverket (2012b) Obligatorisk uppföljning inom Block A, Naturtyper. 
https:/ /www.naturvardsverket.se/contentassets/3a4c26aa75be461081141418a8
2ac823/obligatorisk-uf-naturtyper2012.pdf.
Naturvårdsverket. 2018. Jordbrukarstöd och värdefulla gräsmarker - Hur fungerar 
de för arbetet med gynnsam bevarandestatus? 6822, Naturvårdsverket, Bromma.
Naturvårdsverket. 2021. Miljömålen Årlig uppföljning av Sveriges nationella miljömål 
2021 – Med fokus på statliga insatser. 6968, Naturvårdsverket, Bromma.
Naturvårdsverket (2022a) Olika former av naturskydd. https:/ /www.naturvardsverket.
se/amnesomraden/skyddad-natur/olika-former-av-naturskydd/ 
Naturvårdsverket (2022b) Varför behövs skyddad natur? https:/ /www.naturvards -
verket.se/amnesomraden/skyddad-natur/varfor-behovs-skyddad-natur 
Navarro, L. M., V. Proença, J. O. Kaplan och H. M. Pereira. 2015. Maintaining Distur -
bance-Dependent Habitats. Sidorna 143–167 i L. M. Navarro och H. M. Pereira, 
(redaktörer), Rewilding European Landscapes . Springer International Publishing.
Newbold, T., L. N. Hudson, S. L. L. Hill, S. Contu, I. Lysenko, R. A. Senior, L. Borger, 
D. J. Bennett, A. Choimes, B. Collen, m. fl. 2015. Global effects of land use on local 
terrestrial biodiversity. Nature 520 (7545):45–50.
Nichols, J. D. och B. K. Williams. 2006. Monitoring for conservation. Trends in 
Ecology & Evolution 21(12):668–673.
Niklasson, M. och A. Granström. 2000. Numbers and sizes of fires: Long-term spatially 
explicit fire history in a swedish boreal landscape. Ecology 81(6):1484–1499.
Niklasson, M. och S. G. Nilsson. 2005. Skogsdynamik och arters bevarande : 
bevarandebiologi, skogshistoria, skogsekologi och deras tillämpning i Sydsveriges 
landskap. Studentlitteratur AB.
Nilsson, S. G., J. Hedin och M. Niklasson. 2001. Biodiversity and its  Assessment 
in Boreal and Nemoral Forests. Scandinavian Journal of Forest Research 
16(sup003):10–26.
Noss, R. F. 1990. Indicators for Monitoring Biodiversity: A Hierarchical Approach. 
Conservation Biology 4(4):355–364.
Nyström, P. och M. Stenberg. 2006. Utvärdering av åtgärdsprogram för bevarande 
av lövgroda ( Hyla arborea ). Länsstyrelsen i Skåne län, Malmö.
OECD. 2003. Environmental Indicators: Development, measurement and use - 
Reference Paper. Reference paper, OECD, Paris. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv69Oelmann, Y., G. Broll, N. Hölzel, T. Kleinebecker, A. Vogel och P. Schwartze. 2009. 
Nutrient impoverishment and limitation of productivity after 20 years of conservation 
management in wet grasslands of north-western Germany. Biological Conservation 
142 (12):2941–2948.
Olsson, J. och B. G. Jonsson. 2010. Restoration fire and wood-inhabiting fungi in a 
Swedish Pinus sylvestris forest. Forest Ecology and Management 259 (10):1971–1980.
Parkhurst, G. M., J. F. Shogren, C. Bastian, P. Kivi, J. Donner och R. B. W. Smith. 
2002. Agglomeration bonus: an incentive mechanism to reunite fragmented habitat 
for biodiversity conservation. Ecological Economics 41(2):305–328.
Parrish, J. D., D. P. Braun och R. S. Unnasch. 2003. Are We Conserving What We Say We 
Are? Measuring Ecological Integrity within Protected Areas. Bioscience 53(9):851–860.
Pereira, H. M., I. M. D. Rosa, I. S. Martins, H. Kim, P. Leadley, A. Popp, D. P. van 
Vuuren, G. Hurtt, P. Anthoni, A. Arneth, m. fl. 2020. Global trends in biodiversity 
and ecosystem services from 1900 to 2050. bioRxiv:2020.2004.2014.031716.
Perkins, A. J., M. J. Whittingham, R. B. Bradbury, J. D. Wilson, A. J. Morris och P. R. 
Barnett. 2000. Habitat characteristics affecting use of lowland agricultural grassland 
by birds in winter. Biological Conservation 95(3):279–294.
Pettersson, L. B. och H. Arnberg. 2021. Biogeografisk uppföljning 2020 av dagfjärilar 
inom habitatdirektivet. Lunds Universitet, Lund.
Phalan, B., M. Onial, A. Balmford och R. E. Green. 2011. Reconciling Food Production 
and Biodiversity Conservation: Land Sharing and Land Sparing Compared. Science 
333 (6047):1289–1291.
Pickett, S. T. A. 1989. Space-for-time substitution as an alternative to long-term 
studies. Sidorna 110–135 i G. E. Likens, (redaktör), Long-term studies in ecology: 
Approaches and alternatives . Springer, New York, NY.
Powers, R. P. och W. Jetz. 2019. Global habitat loss and extinction risk of terrestrial 
vertebrates under future land-use-change scenarios. Nature Climate Change 
9(4):323–329.
Pressey, R. L., P. Visconti och P. J. Ferraro. 2015. Making parks make a difference: 
poor alignment of policy, planning and management with protected-area impact, 
and ways forward. Philosophical Transactions of the Royal Society B: Biological 
Sciences 370 (1681):20140280.
Pressey, R. L., P. Visconti, M. C. McKinnon, G. G. Gurney, M. D. Barnes, L. Glew och 
M. Maron. 2021. The mismeasure of conservation. Trends in Ecology & Evolution 
36(9):808–821.
Pulliam, H. R. 1988. Sources, Sinks, and Population Regulation. The American 
Naturalist 132(5):652–661.
Pullin, A. S. och G. B. Stewart. 2006. Guidelines for Systematic Review in Conservation 
and Environmental Management. Conservation Biology 20(6):1647–1656.
Ramberg, E., J. Strengbom och G. Granath. 2018. Coordination through databases 
can improve prescribed burning as a conservation tool to promote forest biodiversity. 
Ambio 47(3):298–306. 70
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivRanius, T., P. Bohman, O. Hedgren, L.-O. Wikars och A. Caruso. 2014. Metapopulation 
dynamics of a beetle species confined to burned forest sites in a managed forest 
region. Ecography 37(8):797–804.
Ranius, T., L. A. Widenfalk, M. Seedre, L. Lindman, A. Felton, A. Hämäläinen, A. 
Filyushkina och E. Öckinger. 2022. Protected area designation and management in 
a world of climate change: A review of recommendations. Ambio.
Redlich, S., J. Zhang, C. Benjamin, M. S. Dhillon, J. Englmeier, J. Ewald, U. Fricke, 
C. Ganuza, M. Haensel, T. Hovestadt, m. fl. 2022. Disentangling effects of climate 
and land use on biodiversity and ecosystem services—A multi-scale experimental 
design. Methods in Ecology and Evolution 13(2):514–527.
Regeringen. 2013. En svensk strategi för biologisk mångfald och ekosystemtjänster. 
(Prop. 2013/14:141). https:/ /www.regeringen.se/49bb9c/contentassets/d11a7625086a4c -
3cb09fcf6322687aba/en-svensk-strategi-for-biologisk-mangfald-och-ekosystemtjans -
ter-prop-201314141.
Rice, W. S., M. R. Sowman och M. Bavinck. 2020. Using Theory of Change to improve 
post-2020 conservation: A proposed framework and recommendations for use. 
Conservation Science and Practice 2(12).
Ridding, L. E., J. W. Redhead och R. F. Pywell. 2015. Fate of semi-natural grassland 
in England between 1960 and 2013: A test of national conservation policy. Global 
Ecology and Conservation 4:516–525.
Riksskogstaxeringen (2018) Tabell 2.1 - Skogsmark fördelad på ägoslag enligt skogs -
vårdslagen efter År (Femårsmedelvärde), Län, Tabellinnehåll och Ägoslag. https:/ /
skogsstatistik.slu.se/pxweb/sv/OffStat/OffStat__Skogsmark__Areal/SM_Areal_
agoslag_SVL_tab.px/table/tableViewLayout2.
Risberg, L. och A. Granström. 2012. Seed dynamics of two fire-dependent Geranium 
species in the boreal forest of southeastern Sweden. Botany 90(9):794–805.
Rodrigues, A. S. L. och V. Cazalis. 2020. The multifaceted challenge of evaluating 
protected area effectiveness. Nature Communications 11(1):5147.
Rosenbaum, P. R. 2007. Sensitivity Analysis for m-Estimates, Tests, and Confidence 
Intervals in Matched Observational Studies. Biometrics 63(2):456–464.
Rubene, D., L.-O. Wikars och T. Ranius. 2014. Importance of high quality early-suc -
cessional habitats in managed forest landscapes to rare beetle species. Biodiversity 
and Conservation 23(2):449–466.
Ryan, K. C., E. E. Knapp och J. M. Varner. 2013. Prescribed fire in North American 
forests and woodlands: history, current practice, and challenges. Frontiers in Ecology 
and the Environment 11(s1):e15–e24.
Rådets direktiv. 92/43/EEC. Om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter. 
Europeiska rådet.
Sacre, E., R. Weeks, M. Bode och R. L. Pressey. 2020. The relative conservation impact 
of strategies that prioritize biodiversity representation, threats, and protection costs. 
Conservation Science and Practice 2(8). NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv71Sahlin, U., M. Stjernman, F. Roger, T. Tyler, O. Olsson, L. Pettersson, Å. Lindström 
och H. G. Smith. 2021. Utveckling och test av index för biologisk mångfald i ängs- 
och betesmarker. UTV2020:4, Jordbruksverket.
Salafsky, N., J. Boshoven, Z. Burivalova, N. S. Dubois, A. Gomez, A. Johnson, A. Lee, 
R. Margoluis, J. Morrison, M. Muir, m. fl. 2019. Defining and using evidence in 
 conservation practice. Conservation Science and Practice 1(5):e27.
Sandström, J. och H. Berglund. 2019. Steg 1-utredning av brister i biogeografisk 
uppföljning av arter (Version 1). SLU ID: SLU.dha.2019.5.2-16, Artdatabanken, SLU.
Saunders, D. A., R. J. Hobbs och C. R. Margules. 1991. Biological Consequences of 
Ecosystem Fragmentation: A Review. Conservation Biology 5(1):18–32.
Saura, S., L. Bastin, L. Battistella, A. Mandrici och G. Dubois. 2017. Protected areas 
in the world’s ecoregions: How well connected are they? Ecological Indicators 
76:144–158.
SCB. 2019. Markanvändningen i Sverige, sjunde utgåvan. SCB, Statistiska centralbyrån.
Schleicher, J., J. Eklund, M. Barnes, J. Geldmann, J. A. Oldekop och J. P. G. 
Jones. 2020. Statistical matching for conservation science. Conservation Biology 
34(3):538–549.
Scholes, R. J. och R. Biggs. 2005. A biodiversity intactness index. Nature 
434 (7029):45–49.
Secretariat of the Convention on Biological Diversity. 2008. Protected Areas in 
Today’s World: Their Values and Benefits for the Welfare of the Planet. 36, Secretariat 
of the Convention on Biological Diversity, Montreal.
Silvestro, D., S. Goria, T. Sterner och A. Antonelli. 2022. Improving biodiversity 
 protection through artificial intelligence. Nature Sustainability 5(5):415–424.
Sinclair, S. P., E. J. Milner-Gulland, R. J. Smith, E. J. McIntosh, H. P. Possingham, 
A. Vercammen och A. T. Knight. 2018. The use, and usefulness, of spatial conservation 
prioritizations. Conservation Letters 0(0):e12459.
Smeets, E. och R. Weterings. 1999. Environmental indicators: Typology and overview. 
Technical report No 25, European Environment Agency, Copenhagen.
Smith, H. G., J. Dänhardt, K. Blombäck, P. Caplat, D. Collentine, E. Grenerstam, 
H. Hanson, S. Höjgård, T. Jansson, H. Johnsson, m. fl. 2016. Slututvärdering av det 
svenska landsbygdsprogrammet 2007–2013 - Delrapport II: Utvärdering av åtgärder 
för bättre miljö. UTV16:3, Jordbruksverket (Swedish Board of Agriculture), Jönköping, 
Sverige (Sweden). http:/ /www2.jordbruksverket.se/download/18.700b553e159e49b3
6fd877cb/1485785898882/utv16_3.pdf.
SOU. 2019. Sveriges miljöövervakning – dess uppgift och organisation för en god 
miljöförvaltning Del 1 & 2. Statens offentliga utredningar (SOU 2019:22). Regerings -
kansliet, Stockholm.
SOU. 2020. Stärkt äganderätt, flexibla skyddsformer och naturvård i skogen. Statens 
offentliga utredningar (SOU 2020:73). Regeringskansliet, Stockholm.
Sousa, W. P. 1984. The Role of Disturbance in Natural Communities. Annual 
Review of Ecology and Systematics 15(1):353–391. 72
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivStatistiska Centralbyrån (2018) Skyddade områden efter naturtyp. https:/ /www.
statistikdatabasen.scb.se/pxweb/sv/ssd/START__MI__MI0603__MI0603H/Natur -
TypSkyddOmr.
Statistiska Centralbyrån. 2020. Formellt skyddad skogsmark, frivilliga avsättningar, 
hänsynsytor samt improduktiv skogsmark 2019. i Statistiska Meddelanden (MI 41 
SM 2002) . Statistiska Centralbyrån.
Stem, C., R. Margoluis, N. Salafsky och M. Brown. 2005. Monitoring and  Evaluation 
in Conservation: a Review of Trends and Approaches. Conservation Biology 
19(2):295–309.
Stjernman, M., Å. Lindström, U. Sahlin, M. Green och H. G. Smith. 2014. 
 Prognosverktyget Farmland Bird Index: tillämpning och vidareutveckling. Lunds 
universitet, Lund.
Stjernman, M., U. Sahlin, O. Olsson och H. G. Smith. 2019. Estimating effects of arable 
land use intensity on farmland birds using joint species modeling. Ecological 
 Applications 29(4):e01875.
Stolton, S., N. Dudley och M. Hockings. 2021. METT Handbook: A guide to using 
the Management Effectiveness Tracking Tool (METT). Second edition guidance for 
using METT-4. WWF, Gland, Switzerland.
Strayer, D. L., M. E. Power, W. F. Fagan, S. T. A. Pickett och J. Belnap. 2003. A 
 Classification of Ecological Boundaries. Bioscience 53(8):723.
Sutherland, W. J., A. S. Pullin, P. M. Dolman och T. M. Knight. 2004. The need for 
evidence-based conservation. Trends in Ecology & Evolution 19(6):305–308.
Svenning, J.-C. 2002. A review of natural vegetation openness in north-western 
Europe. Biological Conservation 104 (2):133–148.
The Nature Conservancy. 2003. The five-S framework for site conservation - a 
 practitioners handbook for site conservation planning and measuring conservation 
success. The Nature Conservancy.
Thomas, C. D. 2011. Translocation of species, climate change, and the end of trying 
to recreate past ecological communities. Trends in Ecology & Evolution 26(5):216–221.
Thomas, C. D. och W. E. Kunin. 1999. The spatial structure of populations. Journal 
of Animal Ecology 68(4):647–657.
Tilman, D., R. M. May, C. L. Lehman och M. A. Nowak. 1994. Habitat destruction 
and the extinction debt. Nature 371(6492):65–66.
Toivanen, T. och J. S. Kotiaho. 2007a. Burning of Logged Sites to Protect Beetles in 
Managed Boreal Forests. Conservation Biology 0(0):071107164019002.
Toivanen, T. och J. S. Kotiaho. 2007b. Mimicking natural disturbances of boreal 
forests: the effects of controlled burning and creating dead wood on beetle diversity. 
Biodiversity and Conservation 16(11):3193–3211.
Tscharntke, T., P. Batáry, Y. Clough, D. Kleijn, C. Scherber, C. Thies, T. C. Wanger 
och C. Westphal. 2012a. Combining biodiversity conservation with agricultural 
intensification. Sidorna 7-15 i D. Lindenmayer, S. Cunningham, och A. Young, 
(redaktörer), Land use intensification: Effects on agriculture, biodiversity and ecological 
processes . CSIRO publishing, Collingwood, Australia. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv73Tscharntke, T., Y. Clough, T. C. Wanger, L. Jackson, I. Motzke, I. Perfecto, J. Vandermeer 
och A. Whitbread. 2012b. Global food security, biodiversity conservation and the 
future of agricultural intensification. Biological Conservation 151(1):53–59.
Turner, M. G. och R. H. Gardner. 2015. Landscape Ecology in Theory and Practice 
- Pattern and Process. Springer Verlag, New York, NY.
Tälle, M., B. Deák, P. Poschlod, O. Valkó, L. Westerberg och P. Milberg. 2018. Similar 
effects of different mowing frequencies on the conservation value of semi-natural 
grasslands in Europe. Biodiversity and Conservation 27(10):2451–2475.
UNEP/CBD/COP/DEC/VII/30. 2004. Strategic Plan: future evaluation of progress 
i Conference of the parties to the Convention on Biological Diversity, 7th meeting, 
Kuala Lumpur.
United Nations. 2015. Transforming our world: The 2030 agenda for sustainable 
development. A/RES/70/1.
van Klink, R., F. van Der Plas, C. G. E. van Noordwijk, M. F. Wallisdevries och H. 
Olff. 2015. Effects of large herbivores on grassland arthropod diversity. Biological 
Reviews 90(2):347–366.
Vanha-Majamaa, I., S. Lilja, R. Ryömä, J. S. Kotiaho, S. Laaka-Lindberg, H. Lindberg, 
P. Puttonen, P. Tamminen, T. Toivanen och T. Kuuluvainen. 2007. Rehabilitating boreal 
forest structure and species composition in Finland through logging, dead wood crea -
tion and fire: The EVO experiment. Forest Ecology and Management 250 (1):77–88.
Vera, F. W. M. 2000. Grazing ecology and forest history. CABI Publishing, Walling -
ford, UK.
Visconti, P., S. H. M. Butchart, T. M. Brooks, P. F. Langhammer, D. Marnewick, S. 
Vergara, A. Yanosky och J. E. M. Watson. 2019. Protected area targets post-2020. 
Science 364 (6437):239–241.
Wall Reinius, S. och P. Fredman. 2007. Protected areas as attractions. Annals of Tou -
rism Research 34(4):839–854.
Wallenius, T. 2011. Major decline in fires in coniferous forests – reconstructing the 
phenomenon and seeking for the cause. Silva Fennica 45(1).
Wang, N., B. Quesada, L. Xia, K. Butterbach-Bahl, C. L. Goodale och R. Kiese. 2019. 
Effects of climate warming on carbon fluxes in grasslands— A global metaanalysis. 
Global Change Biology 25(5):1839–1851.
Watson, J. E. M., N. Dudley, D. B. Segan och M. Hockings. 2014. The performance 
and potential of protected areas. Nature 515:67.
Watts, K., R. C. Whytock, K. J. Park, E. Fuentes-Montemayor, N. A. Macgregor, S. 
Duffield och P. J. K. McGowan. 2020. Ecological time lags and the journey towards 
conservation success. Nature Ecology &amp; Evolution 4(3):304–311.
Wauchope, H. S., T. Amano, J. Geldmann, A. Johnston, B. I. Simmons, W. J. Sutherland 
och J. P. G. Jones. 2021. Evaluating Impact Using Time-Series Data. Trends in Ecology 
& Evolution 36(3):196–205. 74
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivWesche, K., B. Krause, H. Culmsee och C. Leuschner. 2012. Fifty years of change 
in Central European grassland vegetation: Large losses in species richness and 
animal-pollinated plants. Biological Conservation 150 (1):76–85.
Westling, A., P. Toräng, A. Jacobson, M. Haldin och M. Naeslund, (redaktörer) 2020. 
Sveriges arter och naturtyper i EU:s art- och habitatdirektiv: resultat från rapportering 
2019 till EU av bevarandestatus 2013–2018. Naturvårdsverket, Bromma.
Wikars, L.-O. 2002. Dependence on fire in wood-living insects: An experiment with 
burned and unburned spruce and birch logs. Journal of Insect Conservation 6(1):1–12.
Wiklund, K. 2015. Handledning för biogeografisk uppföljning av mossor. 
 Naturvårdsverket.
Wiktander, U., O. Olsson och S. G. Nilsson. 2001. Seasonal variation in home-range 
size, and habitat area requirement of the lesser spotted woodpecker (Dendrocopos 
minor) in southern Sweden. Biological Conservation 100 (3):387–395.
Wilkinson, D. P., N. Golding, G. Guillera-Arroita, R. Tingley och M. A. McCarthy. 
2019. A comparison of joint species distribution models for presence–absence data. 
Methods in Ecology and Evolution 10(2):198–211.
Williams, B. K. 2011. Passive and active adaptive management: Approaches and an 
example. Journal of Environmental Management 92(5):1371–1378.
With, K. A. 2002. The Landscape Ecology of Invasive Spread. Conservation Biology 
16(5):1192–1203.
Woodley, S., J. E. M. Baillie, N. Dudley, M. Hockings, N. Kingston, D. Laffoley, 
H. Locke, J. Lubchenco, K. MacKinnon, I. Meliane, m. fl. 2019. A bold successor to 
Aichi Target 11. Science 365 (6454):649–650.
Ylisirniö, A. L., R. Penttilä, H. Berglund, V. Hallikainen, L. Isaeva, H. Kauhanen, 
M. Koivula och K. Mikkola. 2012. Dead wood and polypore diversity in natural post-
fire succession forests and managed stands – Lessons for biodiversity management 
in boreal forests. Forest Ecology and Management 286 :16–27.
Zackrisson, O. 1977. Influence of Forest Fires on the North Swedish Boreal Forest. 
Oikos 29(1):22–32.
Åkerholm, M., A. Svanberg, T. Löfgren och A. Jacobson. 2017. Kartering av inlands -
sandmarker för biogeografisk uppföljning. Metria på uppdrag av Naturvårdsverket.
Öckinger, E., Å. Dannestam och H. G. Smith. 2009. The importance of  fragmentation 
and habitat quality of urban grasslands for butterfly diversity. Landscape and 
Urban Planning 93(1):31–37.
Öckinger, E., O. Hammarstedt, S. G. Nilsson och H. G. Smith. 2006. The  relationship 
between local extinctions of grassland butterflies and increased soil nitrogen levels. 
Biological Conservation 128 (4):564–573.
Öckinger, E. och H. G. Smith. 2006. Semi-natural grasslands as population sources for 
pollinating insects in agricultural landscapes. Journal of Applied Ecology 44(1):50–59. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv758. Appendix A. 
 Landskapsperspektiv 
på bevarandet av 
 biologisk mångfald 
i skyddade områden
I det här avsnittet ger vi en ekologisk bakgrund till varför det behövs ett landskaps -
perspektiv på skyddade områden. Genom översikter av vetenskaplig litteratur visar 
vi hur rumslig ekologisk teori och störningsekologi bidrar till att förklara hur skyddade 
områden samspelar med omgivande landskap. I två systematiska litteraturöversikter 
kombinerat med avnämarperspektiv, visar vi vilken kunskap som finns om relevansen 
av dessa teorier och ekologiska processer för skyddet av biologisk mångfald i skyddade 
områden. 
8.1 Syftet med områdesskydd
Områdesskydd är en central del av miljöarbetet både i Sverige och internationellt, 
och innebär att områden skyddas och förvaltas på ett sådant sätt att de långsiktigt 
bevarar och ibland återskapar naturvärden (IUCN 2010). Skyddade områden inne -
håller ofta en stor mångfald eller unik uppsättning av arter och är därför viktiga i 
bevarandet av biologisk mångfald (Gaston m. fl. 2008, Gray m. fl. 2016). Syftet med 
skyddade områden är ofta att gynna hotade arter och naturtyper, men områden 
skyddas också för att upprätthålla ekosystemtjänster, inklusive kulturella värden, 
såsom förutsättningar för rekreation och turism (Secretariat of the Convention on 
Biological Diversity 2008, IUCN 2010, Naturvårdsverket 2022b).
I Sverige skyddas områden främst utifrån bestämmelser i kapitel 7 i Miljöbalken, 
som bland annat anger vilka olika typer av områdesskydd som finns, de olika skydds -
typernas syften och hur de ska bildas. Naturvårdsverket (2022a) listar följande former 
av skydd i Sverige: naturreservat, nationalparker, Natura 2000-områden, biotop -
skyddsområden och naturvårdsavtal (Naturvårdsverket 2022a). Även frivilliga avsätt -
ningar förekommer, där markägare bevarar biologisk mångfald utan ekonomisk 
kompensation (SOU 2020). Sådana frivilliga avsättningar kan exempelvis vara ett 
krav vid miljöcertifiering. Även naturvårdsavtal, där markägaren ingår ett avtal med 
staten om att till exempel fortsätta med en viss skötsel under en angiven tidsperiod 
(upp till 50 år), skulle kunna räknas som en frivillig avsättning. De frivilliga avsätt -
ningarna har inte samma starka skydd som formellt skyddade områden, och deras 
placering i landskapet behöver inte vara offentlig (Claesson och Eriksson 2017).
Vilka livsmiljöer och arter som ska gynnas påverkar vilken skötsel som behövs. 
För många skyddade skogar är syftet att bevara sena successionsstadier, eftersom  76
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivdet i dessa stadier finns strukturer som är sällsynta i yngre skogar, och skogsbruk 
leder till att sådana skogar blir ovanliga (Kuuluvainen och Gauthier 2018). Dessa 
skogar lämnas för fri utveckling (Götmark 2010). Andra skogliga strukturer behöver 
naturliga störningar för att uppkomma, och när sådana störningar blir sällsynta kan 
de behöva ersättas av skötselåtgärder. Exempel på en sådan störning är skogsbränder, 
som har blivit sällsyntare på grund av aktiv brandbekämpning (Wallenius 2011, Eide 
m. fl. 2020). För att bevara livsmiljöer och arter knutna till traditionella, ofta låginten -
sivt brukade, kulturlandskap, till exempel ängs- och hagmarker, behövs kontinuerlig 
skötsel i form av bete eller slåtter (Habel m. fl. 2013). Att upprätthålla dessa störningar 
är en viktig uppgift för naturvården.
Områdesskydd innebär att ett avsatt område förvaltas för att uppfylla målsätt -
ningar för bevarande av naturvärden, ofta med konsekvensen att produktionsinriktad 
markanvändning upphör eller begränsas. I skog innebär skydd oftast att kommersiellt 
skogsbruk upphör, medan det i kulturlandskapet kan innebära att mer traditionella, 
lågintensiva skötselmetoder används. Att ett område skyddas kan dessutom påverka 
andra aspekter än själva brukandet, som besöksfrekvens (Fredman m. fl. 2007, Wall 
Reinius och Fredman 2007) och användning av omgivande områden (ex. Angelstam 
2017, González-García m. fl. 2022). 
8.2 Områdesskydd i ett landskapsperspektiv
8.2.1 Ekologisk teori
Både internationellt (Brashares m. fl. 2001) och i Sverige (Öckinger m. fl. 2006) har 
det uppmärksammats att områdesskydd inte alltid leder till att de arter man avsett 
skydda överlever på längre sikt. Även om ett område skyddas från negativ  mänsklig 
påverkan kan populationer minska eller försvinna utan att man kan identifiera 
orsaker till detta inom de skyddade områdena. På samma sätt kan mångfalden i ett 
skyddat område öka, utan att det finns påtagliga orsaker till detta såsom förändrad 
skötsel (jfr Watts m.fl. 2020). Detta kan bero på att tillståndet för biologisk mångfald 
i skyddade områden påverkas av tillståndet i omgivande landskap (Hansen och 
Defries 2007a). Förändringar i det omgivande landskapet kan påverka arters natur -
liga rumsliga dynamik, som innebär att populationer inte är beständiga lokalt, men 
finns kvar på större rumsliga skalor eftersom spridning gör att också kolonisationer 
äger rum (jfr Hanski 1999). Mobila organismer som rör sig över större ytor än ett 
enskilt skyddat område påverkas också av andra processer på större rumsliga skalor 
(jfr Thomas och Kunin 1999, Cook m. fl. 2002, Blitzer m. fl. 2012). Det gör att såväl en 
ekologisk utarmning som restaurering av omgivande landskap kan påverka arter i 
det skyddade området negativt eller positivt. Det gör att även om ett skyddat område 
sköts på ett bra sätt, kan en försämring av förhållanden i omgivande landskap inne -
bära att syftet med det skyddade området undermineras. För naturvården är det 
därför viktigt att förstå hur dynamiken för den biologiska mångfalden i ett skyddat 
område samspelar med processer på landskapsskalor. 
Inom forskningen om rumslig ekologi (”spatial ecology”) har man utvecklat 
teorier kring hur ekologiska processer på landskapsskalor påverkar den lokala biolo -
giska mångfalden (t.ex. Turner och Gardner 2015). Rumslig ekologi är inte en samlad 
teori, utan en rad tankebyggnader kring processer som påverkar den lokala biolo -
giska mångfalden, där den rumsliga lokaliseringen har betydelse. Vi har identifierat  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv77 rumsliga processer som är viktiga att beakta vid bevarandet av biologisk mångfald 
och därmed också när man prioriterar områdesskydd. Vi beskriver dessa nedan och 
vilka konsekvenser dessa får för skyddade områden.
Resurser i skyddade områden och omgivande landskap . Många fåglar och dägg -
djur har hemområden som är större än de flesta reservat. Ett exempel är vargen med 
sina hemområden på 0,5-15 kvadratmil (Naturhistoriska riksmuséet 2021). Många 
organismer är alltså direkt påverkade av det omgivande landskapets egenskaper. 
Många arter har dessutom behov av flera olika komplementära resurser som utnyttjas 
för olika behov (t.ex. boplatser, födoresurser) eller under olika årstider eller livsstadier 
(t.ex. för att reproducera sig resp. övervintra). Det är därför viktigt att skyddade områ -
den, i kombination med landskapet som omger det skyddade området, erbjuder både 
tillräckliga arealer av den kritiska livsmiljön  och, när detta krävs, komplementära 
livsmiljöer.  Dessa kan återfinnas inom ett skyddat område om detta är tillräckligt stort 
och har en hög mångfald av livsmiljöer. Alternativt erbjuder det omgivande landskapet 
mer av den kritiska resursen (”landscape supplementation”) eller komplementära 
resurser (”landscape complementation”) (Dunning m. fl. 1992). Ett exempel på det 
förra är mindre hackspett, som under häckning behöver minst 40 ha äldre lövskog 
inom ett område om högst 2 km2 (Wiktander m. fl. 2001). Ett exempel på det senare är 
lövgroda, som behöver tillgång till lövbryn och lövbuskmarker, samt solbelysta och 
fiskfria småvatten, vilka inte nödvändigtvis finns tillgängligt samlade i ett och samma 
skyddat område (Nyström och Stenberg 2006). Att det finns tillräcklig mängd av 
komplementära resurser är mer troligt i heterogena landskap.
Kolonisation och lokalt utdöende . Populationer är ofta strukturerade i  delvis 
separata delpopulationer, där enskilda delpopulationer kan dö ut på grund av slump -
mässig variation i demografi eller miljöfaktorer, och där delpopulationer uppstår 
genom kolonisation av individer som sprider sig från närliggande populationer (meta-
populationsdynamik; Hanski 1994). I stora skyddade områden är risken för att slump -
mässiga händelser ska orsaka utdöende mindre eftersom de generellt kan hålla större 
populationer (MacArthur och Wilson 1967, Hanski och Ovaskainen 2000). Sannolik -
heten för kolonisation av ett område ökar med förekomsten och storleken av andra 
populationer och närheten till dessa, det vill säga områdets konnektivitet (Hanski 
och Ovaskainen 2000). Därför kan bevarande av biologisk mångfald gynnas av stora, 
väl förbundna skyddade områden . En klumpning (aggregering) av skyddade områden 
i landskapet  kan göra att det finns tillräckligt stor konnektivitet åtminstone i något 
landskapsavsnitt, vilket gör den totala populationsstorleken större och minskar risken 
för totalt utdöende (Hanski 2011, Parkhurst m. fl. 2002). 
Under en given naturvårdsbudget behöver en avvägning göras mellan att maxi -
mera storleken på enskilda områden och att maximera antalet skyddade områden. 
En prioritering av att skydda större områden leder till minskad möjlighet att välja 
de områden i landskapet som har högst habitatkvalitet, eftersom dessa områden 
inte nödvändigtvis ligger rumsligt samlade (Fahrig m. fl. 2022). Avvägningen mellan 
att skydda få stora eller många små områden har länge diskuterats under konceptet 
”SLOSS” (”single large or several small”, Diamond 1975). 
När populationers förekomst styrs av en dynamik av lokala utdöenden och åter -
kolonisationer, kan en förlust av habitat leda till en minskad sannolikhet för kolonisa -
tion, vilket gör att utdöendeskulder uppkommer (Hanski och Ovaskainen 2002). En 
utdöendeskuld uppkommer p.g.a. en fördröjning mellan minskningen av mängden 
habitat och när förlusten av mångfald inträffar. Detta kan till exempel vara fallet i 
ett skyddat område som historiskt har varit omgivet av en viss livsmiljö som över tid 
försvunnit och arterna i detta område ännu inte har hunnit dö ut som svar på detta.  78
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivDet är inte säkert att det går att förhindra att arter försvinner i sådana områden, om 
man inte också bevarar livsmiljöer i omgivande landskap (Kuussaari m. fl. 2009). Ett 
spegelvänt koncept är “kolonisationskrediter”, vilket innebär att områdesskydd som 
återskapar förutsättningar för biologisk mångfald kan ha positiva effekter först med 
en tidsfördröjning, framförallt för specialister som ofta har långsammare spridning 
(Watts m. fl. 2020).
Kanteffekter  är resultatet av olika processer som sker kring gränsen mellan olika 
livsmiljöer eller mellan ett skyddat område och omgivande landskap (Saunders m. fl. 
1991). I vissa fall är dessa kanteffekter negativa, i synnerhet för arter som är strikt 
knutna till den livsmiljö som dominerar inom ett skyddat område eftersom kant -
effekterna kan innebära att mängden livsmiljö av hög kvalitet minskar. Det kan till 
exempel bero på att mikroklimatet är annorlunda i kanterna. Kanteffekter kan också 
uppstå p.g.a. spridning både till och från skyddade områden (se avsnittet om käll- 
och sänkdynamik nedan). Hur stora kanteffekterna är beror på graden av ekologisk 
kontrast mellan skyddade områden och det omgivande landskapet (Strayer m. fl. 
2003). Omgivningar med starkt människopåverkade landskap kan medföra spridning 
som är så omfattande att artsammansättningen i reservat förändras inklusive före -
komst av främmande arter, ofta med negativa konsekvenser för bevarande (Fagan 
m. fl. 1999, With 2002). Kanteffekter kan dock öka artrikedomen, eftersom det kring 
kanterna kan finnas arter knutna till livsmiljöerna på båda sidorna av kanten, samt 
dessutom arter som främst finns i kantmiljöer (Blitzer m. fl. 2012, Cook m. fl. 2002). 
Kanteffekter kan minimeras genom att skydda stora sammanhängande områden , 
eftersom proportionen kant i förhållande till areal då blir mindre. En annan strategi 
kan vara att försöka skapa en jämn övergång mellan olika livsmiljöer, genom anpassad 
skötsel i zoner kring skyddade områden (se t.ex. Angelstam 2017 för ett exempel). 
Käll- och sänkdynamik  (”source-sink dynamics”). Så kallade sänkhabitat (”sinks”) 
kännetecknas av ett demografiskt underskott, d.v.s. att det är färre individer som 
föds än som dör. Detta medför att populationsstorleken i sänkhabitat minskar, om 
inte underskottet ständigt ersätts av immigrerande individer. Så kallade källhabitat 
(”sources”) har i stället ett demografiskt överskott, d.v.s. det föds fler individer än 
vad som dör. Överskottet av individer kan sprida sig till sänkhabitat och  balansera 
 underskottet där (Pulliam 1988). Detta gör att det är viktigt att säkerställa att det är 
källhabitat som avsätts som skyddade områden . Källhabitat är viktiga att skydda för 
att säkerställa arters fortlevnad, men eftersom den totala  populationsdynamiken 
 påverkas av proportionen käll- respektive sänkhabitat i ett område, kan en  utarmning 
av områden som omger ett skyddat område leda till att det skyddade områdets 
populationer  minskar. På motsvarande sätt kan en urholkning av ekologiska  värden 
i ett skyddat område döljas av ett inflöde av organismer från  källhabitat (jfr. t.ex. 
 Gervasi m. fl. 2015). Vilken effekt som andelen sänkhabitat har beror på  spridnings -
processen mellan olika typer av habitat. Om  landskapet kring ett reservat utgörs 
av ett sänkhabitat, kan passiv spridning eller aktiv men icke-adaptiv spridning 
av organismer från det skyddade området leda till populationsminskningar där 
(Hansen 2011). Effekten av sänkhabitat i det omgivande landskapet är mindre i större 
 skyddade områden och i landskap med fler  skyddade områden, liksom om det 
omgivande landskapet genom hänsyn fungerar som en buffert mot mer  exploaterade 
landskap (jfr. Frishkoff m. fl. 2019, Matthews 2021). Reservat kan också fungera som 
 populationskällor som gör att omgivande landskap behåller biologisk mångfald 
som har svårt att klara sig i människopåverkade  landskap (Hansen 2011). Habitatens 
 kvalitet för en viss art, och artens förekomstmönster, kan även variera över tiden, där 
olika miljöer nyttjas exempelvis under torra och regniga år (Kindvall 1995). NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv798.2.2 Empiriska studier i skyddade områden
För att kunna avgöra vilka av dessa rumsliga ekologiska processer som faktiskt är 
viktiga att beakta vid övervakning och när man prioriterar områdesskydd kartlade 
vi i vilken utsträckning empiriska studier stödjer att dessa processer är viktiga i 
skyddade områden. I Bilaga 1 beskrivs hur vi gjorde denna kartläggning. Baserat 
på totalt 109 studier kunde vi dra slutsatser som är relevanta vid beslut som berör 
rumsliga aspekter av områdesskydd (för mer detaljer, se Bilaga 1).
Många studier pekar på att ekologiska processer som förbinder skyddade 
områden med övriga landskapet är viktiga. Olika mått på biologisk mångfald är ofta 
högre i områden omgivna av landskap med stora arealer av viktiga livsmiljöer. Både 
insekter och fåglar gynnas exempelvis av att skogsreservat är omgivna av landskap 
med mycket skogsreservat eller obrukad skog (Bouget och Parmain 2016, Brotons m. fl. 
2003). Inga studier undersökte specifikt hur arter i skyddade områden påverkas av 
att det omgivande landskapet innehåller kritiska eller komplementära resurser, men 
många studier visade att arter gynnas av att skyddade områden är omgivna av land -
skap med hög mångfald av olika livsmiljöer. Dessutom visade många studier att den 
biologiska mångfalden i skyddade områden är högre om de skyddade områdena ligger 
nära andra områden med liknande livsmiljöer och om det är få barriärer för förflytt -
ning (d.v.s hög konnektivitet).
Processer relaterade till kolonisation-utdöende-dynamik visade sig vara viktiga. 
Många studier visade att den biologiska mångfalden är högre i större områden, också 
när man standardiserat provstorleken. I valet mellan att prioritera skydd av större eller 
mindre områden bör man därför välja det större. Det saknas dock studier för att kunna 
säga om den totala arealen bör fördelas på några få stora eller flera små områden för 
att få det totalt sett bästa utfallet för biologisk mångfald. 
Kanteffekter visade sig påverka biologisk mångfald i många studier. Eftersom 
studierna visade att kanteffekter kan vara både positiva och negativa behöver man 
beakta biologin för de arter man vill bevara för att förstå om kanteffekterna bör mini -
meras eller inte. Om målet är att bevara arter som är beroende av hög habitatkvalitet 
bör man minimera kanteffekter genom att skydda stora sammanhängande områden. 
För att bevara arter som gynnas av kanthabitat kan man försöka öka mängden kant, 
men ofta kan det vara viktigare att höja kvalitén på befintliga kanter, som till exempel 
skogsbryn. Det kan vara önskvärt att främja spridning av arter mellan omgivande 
landskap och det skyddade området, till exempel genom att skapa en jämn övergång 
mellan olika livsmiljöer.
Det kvarstår kunskapsluckor som behöver fyllas för att förstå hur den biologiska 
mångfalden i ett skyddat område samspelar genom processer på landskapsskalor, 
samt vad detta innebär för övervakning av biologisk mångfald och prioritering av 
områdesskydd. Flera ekologiska teorier har inte testats i skyddade områden, till 
 exempel metapopulationsteori, ”landscape supplementation”, och ”landscape com -
plementation”. Inga studier har undersökt den relativa betydelsen av olika processer. 
Därför kan vi till exempel inte bedöma om det är viktigare att maximera områdenas 
storlek jämfört med att de är lokaliserade i de mest lämpliga landskapen eller att de 
har högre inbördes heterogenitet eller konnektivitet. 80
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv8.3 Områdesskydd i ljuset av ett föränderligt 
klimat
Ett exempel på detta är de snabba, mänskligt orsakade, klimatförändringar som gör 
att förutsättningarna för biologisk mångfald i skyddade områden ändras, vilket också 
har konsekvenser för samspelet mellan de skyddade områdena och det om givande 
landskapet (Ranius m. fl. 2022). Klimatförändringarna leder redan till att arters utbred -
ningar förändras, generellt så att sydliga mera värmeanpassade arter breder ut sig på 
mer nordliga arters bekostnad (Burrows m. fl. 2011, Thomas 2011). Variationerna inom 
denna process är dock stora, eftersom klimatförändringarna inte bara utgörs av grad -
visa temperaturförändringar, utan även av förändringar i hur temperaturen fluktuerar 
mellan år och säsonger, liksom förändringar i nederbörd. Dessutom kan klimatföränd -
ringar ge upphov till stora indirekta effekter på till exempel vegetation, störningsregi -
mer och markanvändning.
Det finns en omfattande vetenskaplig debatt kring vad som utgör effektiva 
strategier för anpassa naturvården till klimatförändringar, som handlar om i vilken 
grad man bör öka lokala populationers resiliens så att de kan överleva även under 
ett förändrat klimat, eller i vilken grad man i stället ska gynna dynamiska processer 
så som förändring av utbredningsområden (Hodgson m. fl. 2009, Gillson m. fl. 2013, 
McLaughlin m. fl. 2022). Inom naturvården kan man sträva efter att förlänga popu -
lationers livslängd där de befinner sig genom att bevara stora populationer inom 
variationsrika områden, gärna sådana som utgör klimatrefugier, och minska andra 
stressfaktorer än klimat (Hodgson m. fl. 2009, Morelli m. fl. 2020). Det kan man göra 
genom att skapa större reservat eller större nätverk med skyddade områden. Alterna -
tivt kan man förbättra möjligheterna för arter att sprida sig till områden som i fram -
tiden kommer att ha lämpliga klimatförhållanden för dessa arter. Det kan man göra 
genom att säkerställa att det i sådana områden finns tillräckligt mycket livsmiljö för 
dessa arter och att de är förbundna med områden där arterna finns idag av landskap 
som möjliggör spridning (Hodgson m. fl. 2011). 
8.4 Störningar
8.4.1 Störningsekologi i skyddade områden
Många arter är beroende av naturliga störningar för sin fortlevnad. Störningar som 
exempelvis brand, bete och översvämningar skapar livsmiljöer för arter som utan stör -
ningar tenderar att konkurreras ut (Hobbs och Huenneke 1992, Sousa 1984).  Mänskliga 
aktiviteter och klimatförändringar har förändrat omfattningen, frekvensen och 
intensiteten av dessa störningar (Dale m. fl. 2001, Cremene m. fl. 2005, Navarro m. fl. 
2015), vilket har lett till att många störningsgynnade arter numera är hotade (Brawn m. 
fl. 2001, Lawler m. fl. 2002, Hanberry 2014, Eide m. fl. 2020). För att bevara dessa arter 
krävs att man främjar naturliga störningar eller människoskapade störningar som 
efterliknar de naturliga. Områdesskydd syftar ofta till att bevara arter som är känsliga 
mot mänsklig påverkan och andra störningar. För att bibehålla hela  artmångfalden 
kan man dock också behöva upprätthålla naturliga störningsregimer (Bengtsson 
m. fl. 2003). De flesta skyddade områden är för små och inbäddade i en mosaik av  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv81 människopåverkade miljöer för att en naturlig störningsdynamik ska kunna upprätt -
hållas. Det gör att störning i stället behöver bli en del i områdenas skötsel (Baker 1992, 
Brackhane m. fl. 2021). Olika störningsregimer skiljer sig åt i hur lätt de kan implementeras 
i skötseln av skyddade områden.
I svensk naturvård utgör brand i skog och bete eller slåtter i gräsmarker två bety -
delsefulla störningar, både när det gäller area och antal arter som är beroende av dem. 
Här använder vi dessa två störningar som exempel. Dessa störningar har historiskt 
påverkat stora delar av det svenska landskapet och arter som är beroende av dem är 
nu till stor del beroende av aktiv skötsel för sin överlevnad. Dessa två störningar kan 
ses som varandras motsatser beträffande deras naturliga omfattning och frekvens. 
Skogsbränder sker i naturtillståndet relativt sällan, men varje enskild brand påverkar 
en skog under lång tid (Niklasson och Granström 2000, Niklasson och Nilsson 2005). 
Bete av stora vilda växtätare, och senare av betande tamdjur, kan tvärtemot antas ha 
återkommit med något eller några års intervall (Vera 2000, Eriksson m. fl. 2002) . 
I naturtillståndet formar skogsbränder i stor utsträckning utvecklingen av till -
ståndet för den boreala skogen (Zackrisson 1977). Många arter utnyttjar livsmiljöer 
som uppstår vid skogsbränder. Det finns exempelvis insekter som är  specialiserade 
för att leva i branddödade träd (Granström och Schimmel 1993, Wikars 2002), medan 
andra mer generalistiska arter lever i solexponerad död ved som skapas vid brand 
(Toivanen och Kotiaho 2007b, Ylisirniö m. fl. 2012). På längre sikt påverkar bränder 
även sammansättningen av trädslag i skogen genom att gynna tall, björk och asp på 
bekostnad av gran som annars har blivit allt mer dominant i södra Sveriges skogar 
på grund av skogsbruk och frånvaro av bete och bränder (Niklasson och Nilsson 2005, 
Lindbladh 2021). Till följd av att frekvensen av skogsbränder minskat  kraftigt, vilket 
framför allt beror på mer effektiv brandbekämpning (Wallenius 2011), är många brand -
beroende arter hotade i Sverige (Eales m. fl. 2018, Eide m. fl. 2020, Ryan m. fl. 2013). I 
Sverige och Finland har därför naturvårdsbränning, d.v.s. kontrollerade bränningar av 
mindre områden, blivit ett viktigt verktyg för att upprätthålla en mer naturlig skogs -
dynamik och gynna brandberoende arter, i många fall med positiva resultat (Heikkala 
m. fl. 2017, Olsson och Jonsson 2010, Toivanen och Kotiaho 2007a, Vanha-Majamaa 
m. fl. 2007). I Sverige sker naturvårdsbränningar inte bara i skyddad skog, utan också 
i produktionsskog till följd av de krav som ställs i FSC- och PEFC-certifiering. För 
FSC-certifierad skog finns exempelvis ett krav att skogsägare med över 5 000 ha skog 
på torr och frisk mark ska bränna minst 5 % av föryngringsarealen under en löpande 
femårsperiod (Forest Stewardship Council 2020).
Ängs- och hagmarker är gräsmarker vars växtsamhällen formats av bete eller 
 slåtter under mycket lång tid. Hävden förhindrar igenväxning av vedväxter och minskar 
mängden biomassa, vilket håller gräsmarkerna öppna och näringsfattiga (Hautier m. fl. 
2009, Oelmann m. fl. 2009). Det är dessa förhållanden som gör att många växter, polli-
nerande insekter och fåglar trivs i dessa miljöer (Habel m. fl. 2013, Perkins m. fl. 2000, 
Öckinger och Smith 2006). Öppna miljöer som domineras av örter och gräs skapades 
ursprungligen genom bete av stora, vilda växtätare under Pleistocen (Svenning 2002). 
Sedan tusentals år är det i stället det traditionella jordbruket med bete med tamboskap 
och slåtter för foder som har skapat dessa miljöer, sedan människan utrotat de flesta 
stora vilda växtätare (Bråthen m. fl. 2021). De kvarvarande stora växtätarna i Europa, 
som älg och andra hjortdjur, äter blad och kvistar snarare än gräs och örter, och formar 
därför inte landskapet på samma sätt som uroxe, vildhästar och visenter (Vera 2000). 
Det intensiva jordbruk som har tillämpats framför allt sedan mitten av 1900-talet har 
inneburit en kraftig minskning av arealen av gräsmarker i Sverige och resten av Europa  82
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv(Cousins m. fl. 2015, Ihse 1995, Ridding m. fl. 2015, SCB 2019). Detta har inneburit 
att många gräsmarksarter har minskat och idag är hotade (Bullock m. fl. 2011). För 
att bibehålla hävden av gräsmarker har vissa skyddats som naturreservat. Inom EU 
används även miljöersättningar som styrmedel för att upprätthålla hävden av gräs -
marker. Miljöersättningen innebär att lantbrukare får ekonomiskt kompensation för 
att upprätthålla hävden (Jordbruksverket 2021, Batáry m. fl. 2015) med högre ersätt -
ning för marker som anses vara mer värdefulla (Smith m. fl. 2016). Dessa ersättningar 
kan användas för hävd av både skyddade och icke-skyddade gräsmarker. I Sverige 
är endast en mindre del (omkring 5 %) av alla ängs- och hagmarker belägna inom 
skyddade områden (Christensen m. fl. 2015, Statistiska Centralbyrån 2018). Bevarandet 
av betesberoende arter och naturtyper är därför till stor del beroende av miljöersätt -
ningarna. Det är dock oklart om detta är tillräckligt för att bevara dem på lång sikt 
(Berg m. fl. 2019).
I många naturtyper är flora och fauna anpassade till att störningar förekommer 
tillräckligt ofta, åtminstone sett över längre tidsperioder och över större arealer. Hur 
ofta boreal skog brinner beror bland annat på markfuktighet, men man uppskattar att 
skogar historiskt brann med 50 – 150 års intervall i stora delar av  Sverige ( Zackrisson 
1977, Niklasson och Granström 2000). När och var skogsbränder uppkommer går 
dock inte att förutsäga, och som en anpassning till det har brandberoende  insekter 
förmåga att kolonisera bränd skog på långa avstånd och brandgynnade växter  förmåga 
att överleva i fröbanken under århundraden (Heikkala m. fl. 2017, Kouki m. fl. 2012, 
Risberg och Granström 2012). För brandgynnade arter kan ett för kort brandintervall 
innebära att de positiva effekterna av bränder blir mindre, eftersom mängden död 
ved blir lägre (Hyvärinen m. fl. 2009, Toivanen och Kotiaho 2007a), medan för långa 
brandintervall innebär att brand blir för sällsynt för att upprätthålla livskraftiga 
populationer av brandgynnade arter (Risberg och Granström 2012). Gräsmarksarter 
är i mycket högre utsträckning än brandlevande arter beroende av regelbundna stör -
ningar. För många arter är årlig hävd önskvärd, men vissa arter kan gynnas av lägre 
hävdfrekvens (Tälle m. fl. 2018). Detta beror på att många gräsmarksarter, i synnerhet 
växter, har låg spridningsförmåga och därför är beroende av att hävd förekommer 
regelbundet för att de inte skall konkurreras ut (Bischoff 2002, Maurer m. fl. 2003). 
Framtida förändringar till följd av klimatförändringar kan innebära att skötselbe -
hovet förändras i både skog och gräsmarker (Littell m. fl. 2011). Klimatförändringar 
förutspås öka frekvensen av naturliga skogsbränder (Kilpeläinen m. fl. 2010), vilket 
kan minska framtida behov av naturvårdsbränning och ökar behovet av att förhindra 
skogsbränder (de Groot m. fl. 2013). Klimatförändringar kan också öka produktivite -
ten i gräsmarker (Dellar m. fl. 2018, Wang m. fl. 2019), vilket kan leda till att mer hävd 
behövs för att bibehålla de näringsfattiga förhållandena. 
Att skydda skog eller gräsmarker kan vara ett sätt att säkerställa att störningar 
förekommer så att störningsgynnade arter gynnas. Dock har målet med att skydda 
områden, i synnerhet i skog, ofta varit att minimera mänsklig störning för bevarandet 
av störningskänsliga arter. Det är därför inte uppenbart att områdesskydd generellt 
är effektivt för att bevara störningsgynnade arter. Ett alternativ till områdesskydd 
är att främja önskvärda störningar inom icke-skyddade områden, och alltså låta 
produktion och bevarande av störningsgynnade arter äga rum i samma områden 
med hjälp av miljöstöds- eller certifieringssystem. Ett argument för att detta skulle 
kunna vara effektivt är att brukandet i sig kan efterlikna naturliga störningar (Batáry 
m. fl. 2015, Dániel-Ferreira m. fl. 2020, Rubene m. fl. 2014, Öckinger m. fl. 2009).  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv83Att säkerställa att störningar förekommer med tillräcklig kontinuitet i tid och rum är 
viktigt då det är en förutsättning för att nätverk av populationer av störningsgynnade 
arter ska fortleva på lång sikt (Hanski 1999). För gräsmarksarter förekommer sådana 
populationsnätverk på mindre skala (för många arter inom några kilometer), men 
variationen mellan arter och artgrupper kan vara stor. Många betesgynnade växter 
och insekter har låg spridningsförmåga (Bischoff 2002, Maurer m. fl. 2003), medan 
dessa nätverk är större för brandgynnade arter (åtminstone för vedinsekter tiotals 
kilometer; Ranius m. fl. 2014). Det är därför viktigt att störningar planeras och genom -
förs på ett sätt som säkerställer att det på landskapsnivå finns skogsområden som 
nyligen har brunnit och gräsmarker som hävdas.
8.4.2  Störningar i skyddade och icke-skyddade områden
Vi har undersökt nyttan med att skydda områden för att gynna störningsgynnande 
arter i skog och gräsmarker, genom att jämföra olika mått på mångfald av störnings -
gynnande arter i skyddade och icke-skyddade områden. Utfallet kan bero på skillnader 
i till exempel skötselmetod, störningsintensitet och områdens behandling efter stör -
ning och dessa faktorer jämförde vi därför också mellan skyddade och icke-skyddade 
områden. Vi gjorde detta genom att granska vetenskapliga artiklar som jämfört olika 
aspekter av biologisk mångfald i störda habitat i skyddade och icke-skyddade områden. 
Genom att sammanställa information om hur störningar styrs och implementeras 
av svenska myndigheter och andra organisationer har vi också undersökt i vilken 
utsträckning störningarna planeras och genomförs över lång tid i skyddade områden, 
om det finns tillräckligt med ekonomiska medel att genomföra störningarna, samt om 
förekomsten av störningar är utspridd i landskapet. Våra resultat pekar på ett antal 
fördelar och nackdelar med områdesskydd för bevarandet av störningsgynnade arter. 
Kvalitén på naturvårdsbränningar är ofta hög i skyddad skog, eftersom de ger upp -
hov till större mängd död ved då de genomförs i stående skog till skillnad från plane -
rade bränningar i icke-skyddade områden som främst sker på hyggen (Ramberg m. fl. 
2018). Fyra av de fem studier som vi fann visade dock liknande effekter oavsett skydds -
status, såtillvida att artrikedomen ökade efter brand i både skyddad och icke-skyddad 
skog. Eftersom bränningar i brukad skog oftast sker i form av hyggesbränning var de två 
studier som jämförde hyggesbränning med bränning av stående skog i en nationalpark 
särskilt relevanta (Hyvärinen m. fl. 2006, Hyvärinen m. fl. 2005). Dessa visar att hygges -
bränning har positiv effekt på rödlistade insekter de närmaste åren efter bränningarna, 
och att denna effekt kan bli större om man lämnar större volym träd kvar på hygget än 
vad man normalt gör i skogsbruket (Hyvärinen m. fl. 2006). En studie av en brand-
beroende vedskalbagge, slät tallkapuschongbagge, visar att en stor del av livsmiljön för 
arten uppkommer genom att bränningar. Arten finns både på brända hyggen och bränd 
uppvuxen skog, men mängden substrat per hektar och även populationstätheten är 
betydligt större när uppvuxen skog har bränts (Ranius m. fl. 2014).
Enligt personal på länsstyrelserna finns det bara små skillnader i hävdtyp, hävd-
intensitet eller hävdtidpunkt mellan skyddade och icke-skyddade gräsmarker. Det 
är dock ibland svårt att få betesdjur till skyddade gräsmarker. I gengäld kan det vara 
enklare att anpassa betesintensitet och tidpunkt i skyddade gräsmarker utifrån arters 
specifika behov jämfört med icke-skyddade marker som upprätthålls med miljöersätt -
ningar. Detta beror på de generella krav som hävden måste uppfylla för att berättiga till 
miljö  ersättning, vilket ofta leder till en likriktning i skötsel (Naturvårdsverket 2018). En 
majoritet av 21 studier från Sverige och övriga Europa (samt två studier från Nordame -
rika) visade att olika mått på biologisk mångfald, såsom artrikedom och abundans av   84
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivgräsmarksarter generellt är högre i skyddade jämfört med icke-skyddade  gräsmarker. 
Många av dessa studier jämförde dock skyddade gräsmarker med gräsmarker som 
nyligen restaurerats, och återspeglar därför inte någon generell skillnad mellan 
skyddade och oskyddade områden. De studier som faktiskt jämförde skyddade och 
icke-skyddade gräsmarker som hävdats under lång tid fann dock en mer positiv trend 
för antalet betesgynnade arter i skyddade än i icke-skyddade gräsmarker (de Snoo 
m. fl. 2012, Wesche m. fl. 2012, Krause m. fl. 2015). Studierna undersökte generellt inte 
effekten på ovanliga eller hotade gräsmarksarter, så det går inte att dra slutsatser om 
just dessa gynnas av områdesskydd. Se Bilaga 2 för mer information.
Skötselplaner för skyddade områden är ofta detaljerade när det gäller utformning 
och frekvens av störningar. Det är därför troligt att så länge skötselplanerna följs 
kommer bete respektive bränder att förekomma i dessa områden. Det tycks också 
ofta finnas ekonomiska medel för att genomföra störningar, även om mängden 
tillgängliga medel har varierat över tid. I FSC-certifierad produktionsskog kan det 
vara lättare att finansiera naturvårdsbränning jämfört med skyddad skog, eftersom 
skogsbolagen finansierar skötseln själva och får mer betalt för FSC-certifierat virke. 
Se Bilaga 2 för mer information. När det gäller brand är vår bedömning att nästan 
alla skyddade områden är för små för att en tillräcklig branddynamik skall kunna 
upprätthållas. Detta gäller sannolikt även för betesgynnade arter eftersom hetero -
genitet i betesintensitet och tidpunkt är viktigt för att upprätthålla en hög mångfald 
av arter (van Klink m. fl. 2015).
Planering av störningar på landskapsskala förekommer generellt i både  skyddade 
och icke-skyddade områden. I varje län ska det finnas regionala brandstrategier som 
bland annat identifierar vilka skyddade områden som bör brännas i framtiden baserat 
på förekomsten av tidigare bränder och brandgynnade arter (Lindhagen 2009, 
Berglund 2013). För skogsägare med certifierad skog finns det krav på att de ska ta 
fram en landskapsplan som bland annat identifierar skog där naturvårdsbränning 
kan vara aktuellt i framtiden. Dessutom finns i varje län planer för grön infrastruktur 
som identifierar existerande gräsmarker och områden där konnektiviteten mellan 
gräsmarker kan förbättras, till exempel genom skötsel eller restaurering. Det finns 
dock sällan styrmedel tillgängliga för att genomföra dessa planer (Alsén och Kruys 
2019, Berlin och Niss 2019, Länsstyrelsen i Örebro län 2019). Dessa planer omfattar 
både skyddade och icke-skyddade områden. För skyddad skog och  produktionsskog 
upprättas dock landskapsplaner separat och utan samordning. Av den totala arean 
skog och gräsmarker i Sverige är endast 9 % respektive 5 % formellt skyddad 
( Christensen m. fl. 2015, Riksskogstaxeringen 2018, Statistiska Centralbyrån 2018, 
2020). Dessutom har många reservat, i synnerhet skyddad skog, andra syften än att 
bevara just störningsgynnade arter. Eftersom det finns en direkt motsättning mellan 
att gynna arter som är beroende av störning och att gynna arter beroende av sena 
successionsstadier, som arter beroende av gamla levande träd och lång kontinuitet 
av trädtäckning, är det bara en mindre del av denna skyddade areal som kan användas 
för att bevara störningsgynnade arter. Det innebär att det skulle bli få störningar om 
de enbart förekom i skyddade områden. Se Bilaga 2 för mer information.
Vi bedömer att det bästa sättet att bevara störningsgynnade arter är att upprätt -
hålla störningar i både skyddade och icke-skyddade områden. Det beror på att det är 
omöjligt att skydda all brandpåverkad skog eller alla artrika ängs- och hagmarker. De 
störningar som förekommer i icke-skyddade områden genom ekonomiska styrmedel 
som skogscertifiering och miljöstöd gör därför att en större areal påverkas av brand 
eller hävd. De bidrar till att det förekommer både störningar av hög kvalitet och de av  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv85lägre kvalitet men i högre utsträckning. Eftersom det är viktigt med kontinuerlig hävd 
av gräsmarker, är det viktigt att de artrikaste ängs- och hagmarkerna får ett långsiktigt 
skydd i form av områdesskydd. Områdesskydd är mindre viktigt för att upprätthålla 
brand i skog. För skog tenderar bränders kvalitet vara lägre i produktionsskog, men där 
kan man höja ambitionsnivån genom att lämna större volymer träd på hygget, vilket 
ger upphov till en större ekonomiska kostnad med också högre kvalitet (Hyvärinen 
m. fl. 2006). 
Tidigare studier som har utvärderat om bevarandeåtgärder generellt bör koncen -
treras till skyddade områden eller om de bör förekomma tillsammans med produktion 
på ytor utanför skyddade områden har också dragit slutsatsen att en kombination av 
dessa strategier är bättre för biologisk mångfald (Butsic och Kuemmerle 2015, Butsic 
m. fl. 2020, Finch m. fl. 2020, Law m. fl. 2017). Idag upprätthålls störningar genom 
en kombination av störningar i såväl skyddade som icke-skyddade områden. Många 
störningsgynnade arter är hotade i Sverige, vilket kan bero på att störningarna trots 
åtgärder inte förekommer i tillräckligt stor utsträckning. Många betade gräsmarker, 
både skyddade och icke-skyddade, är sannolikt för små och isolerade i landskapet för 
att förhindra att de på lång sikt utarmas genom stokastiska utdöenden som inte kan 
balanseras av återkolonisation (Lindborg och Eriksson 2004). För brandgynnade arter 
är risken att frekvensen av bränder i landskapet är för låg för att de ska kunna överleva 
på lång sikt. För att förbättra statusen för rödlistade arter kan man utöka förekomsten 
av störningar i skyddad och icke-skyddad skog och gräsmark. Dessutom är det viktigt 
att säkerställa att störningar i icke-skyddade områden håller tillräckligt hög kvalitet, 
till exempel genom att se till att mängden död bränd ved är hög efter brand eller att 
hävdintensiteten i gräsmarker är tillräckligt hög för att förhindra igenväxning.
8.5 Slutsatser om skyddade områden i 
dynamiska landskap
Ekologisk teori, liksom vår sammanställning av empiriska studier, visar att för att 
förstå hur biologisk mångfald utvecklas inom skyddade områden och vilka  processer 
som kan ligga bakom förändringar så räcker det inte med att övervaka skyddade 
områden som sådana, utan att övervakningen måste innefatta en landskapskontext. 
Hur avgörande landskapskontexten är beror på relationen mellan reservatens storlek 
och den skala som ekologiska processer relevanta för bevarande av biologisk mångfald 
sker. Till exempel lyfter Hansen och Defries (2007a) fram vikten av att avgöra grän -
serna för det “effektiva ekosystemet”, det vill säga det område inom vilket processer 
som påverkar populationer inom det skyddade området äger rum, för att där kunna 
övervaka förändrad markanvändning och effekter av skötsel och implementera regio -
nala naturvårdsstrategier. Att fastställa denna skala för den mångfald av organismer 
som områdesskyddet riktar sig mot, givet de många processer som berör organismers 
rörelser inom och mellan generationer, är dock mycket svårt.  86
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv9. Appendix B. Hur 
kan man utvärdera 
områdesskydd?
9.1 Programutvärdering – ett vetenskapligt 
angreppssätt
9.1.1 Förändringsteori
När man har tydliga mål och åtgärder (Rice m. fl. 2020), kan planering och utvärde -
ring av program för att bevara biologisk mångfald dra nytta av teoretiska ramverk för 
programutvärdering generellt. Så kallad Förändringsteori  (eng. Theory of Change; 
Margoluis m. fl. 2013, Rice m. fl. 2020, Pressey m. fl. 2015) beskriver en process för 
programutvärdering som utifrån definierade mål och medel (i det här fallet bevarande 
av biologisk mångfald genom områdesskydd), beskriver vägen från åtgärd till resultat 
i flera steg i en så kallad effektkedja (Figur B1). Stegen utgörs av: resurstilldelning 
(pengar, arbetskraft; eng: input), utfall i form av skyddad area eller grad av skötsel 
(eng: output), utfall i form av bevarande av organismer och habitat (eng: outcome) 
och avslutas i en analys av vad som hade hänt med organismer eller habitat utan 
skyddet (påverkan eller konsekvens; eng: impact). En effektkedja ger en tydlig bild 
av orsakssambanden mellan åtgärd och resultat och därmed en förståelse för plane -
ringsbehov och vilka steg man behöver mäta för att utvärdera effekten av åtgärder. 
En tillämpning av förändringsteori på områdesskydd är PAME  (Protected Area 
Management Effectiveness) som är ett ramverk för utvärdering av hela  effektkedjan 
(Figur B1). Även om hela kedjan avses, är det i praktiken ofta endast en liten del som 
handlar om de sista stegen, d.v.s. resultat och påverkan (Leverington m. fl. 2010). 
PAME implementeras ofta med enkäter till experter och förvaltare där huvuddelen av 
frågorna behandlar typ av legal skyddsform, förvaltning, förankring och acceptans 
i samhället, resurstilldelning och effektiviteten i dessa. Endast enstaka frågor  handlar 
om hur väl biologisk mångfald bevaras. För att utvärdera om skydd av områden har 
haft en påverkan på biologisk mångfald (det sista steget i effektkedjan, Figur B1) 
behövs en konceptuell modell över faktorer som i sig själv eller i samverkan med 
andra påverkar effekten av skyddet (Pressey m.fl. 2015). 
teorier för beslutsstruktur och bedömningsunderlag, vilka bidrar till ytterligare krav 
på bedömningsmodellerna och därmed vilka index som behövs för utvärdering.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv87
Figur B1. Förändringsteori visar på en kedja av effekter från mål och åtgärd till resultat, vilket 
analys	av	den	påverkan	eller 	konsekvens	en	åtgärd	har 	haft	på	uppsatta	mål. 	Figuren	återfinns 	
även som Figur 1 i Resultat, avsnitt 3.2.2.
9.1.2 Strukturerat beslutsfattande, adaptiv förvaltning 
och evidens-baserat beslutsfattande 
Ett strukturerat angreppssätt för beslutsfattande (Gregory m. fl. 2012) är ett ramverk 
som bygger på beslutsteori och principer för riskanalys med vid tillämpning på 
hantering av miljöproblem. Strukturerat beslutsfattande  betonar vikten av väl 
 formulerade mål, ett genomtänkt förhållningssätt till hur ett vetenskapligt  underlag 
kan användas, inklusive hantering av osäkerhet, och en tydlighet i hur olika sam -
hällsvärden (kopplade till bevarande och andra kostnader eller nyttor) kan vägas 
samman i beslutfattandet. Primära element i beslutsfattande består av målformule -
ring, identifiering av beslutsalternativ och bedömning, där varje element analyseras 
separat och i kombination för att stärka beslutsfattandets kvalitet. I detta samman -
hang kan ett mål vara att bevara biologisk mångfald och åtgärden är att avsätta speci -
fika skyddade områden, som kan jämföras med att avsätta andra områden eller inte 
göra det alls. Strukturerat beslutsfattande ger verktyg att välja bort suboptimala alter -
nativ och göra avvägningar mellan olika mål med exempelvis multi-kriterieanalyser. 
Element från riskanalys behövs för att beskriva framtida händelser, väga möjliga utfall 
mot möjliga konsekvenser, och ta hänsyn till variabilitet eller osäkerhet, men även för 
att förstå hur riskuppfattning kan påverka beslutsfattande. Ett strukturerat besluts -
fattande leder dessutom till en mer transparent beslutsprocess som går att följa upp 
eller omvärdera.
Beslut kring skydd kan behöva ändras över tid och anpassas till hur skyddsbe -
hovet förändras eller hur väl områdesskyddet fungerar (Stem m. fl. 2005). Adaptiv 
förvaltning  försöker minska risken för att göra fel som beror på att man har begränsad 
kunskap om hur systemet svarar på en åtgärd (Keith m. fl. 2011) genom att beslut kon -
tinuerligt omprövas och baseras på rådande kunskapsläge om de system som förvaltas 
(Lindenmayer och Burgman 2005). Denna form av förvaltning kan beskrivas som 
cykler i vilka kunskap inhämtas, beslut omprövas, åtgärder implementeras och ny 
kunskap inhämtas och så vidare. Adaptiv förvaltning kan även inkludera andra typer 
av lärande, såsom samarbete mellan olika aktörer både när det gäller beslutsfattande 
och kunskapsinsamling (Fernández-Giménez m. fl. 2019).  88
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivAdaptiv förvaltning kan vara aktiv eller passiv (Williams 2011, Chadès m. fl. 2017). 
Vid stor osäkerhet om åtgärders effektivitet (t.ex. var man bäst bör skydda eller vilka 
åtgärder som mest bidrar till att stärka skydd) kan man välja en aktiv  ansats, vilket 
innebär att kunskapsinhämtning även går ut på att minska osäkerhet i de vetenskap -
liga modeller som används för beslut. Kunskapsinsamling kan då optimeras för att 
samla in kunskap om hur systemet svarar på skydd eller specifika åtgärder samt för 
att reducera de största källorna till osäkerhet i bedömningarna. Det kan vara att man 
i samband med ett nytt områdesskydd planerar försök som på sikt kan visa vilken 
betydelse denna typ av skydd kan ha. Inom passiv  adaptiv förvaltning utgår man från 
att rådande kunskap kring placering av områdesskydd eller skötselåtgärder för att 
stärka skydd är tillräcklig för att fatta beslut. En passiv ansats innebär att kunskaps -
insamling begränsas till hur systemet svarar på åtgärden och bedömningsmodeller na 
är oförändrade i varje iteration av den adaptiva förvaltningen (Williams 2011). Valet 
mellan en aktiv eller passiv ansats beror således på om man anser att det finns stor 
kunskapsosäkerhet och om det finns något man kan göra för att minska denna osäker -
het (Kujala m. fl. 2013). Det bör betonas att kunskapsinsamling under adaptiv förvalt -
ning sker under begränsningar och inte har samma möjligheter att ge upphov till mera 
generellt användbar kunskap som fristående forskning. 
Beslut kring områdesskydd behöver ta in såväl ekologisk som samhällelig  kunskap 
(se exempelvis Fernández-Giménez m. fl. (2019) om hur detta kan kombineras i 
adaptiv förvaltning). En sorts kunskap kommer från en kombination av  vetenskapliga 
resultat och väl beprövad erfarenhet. Evidens-baserat beslutsfattande  är ett  koncept 
som härrör från medicin, men används inom många olika områden för att samman-
ställa kunskap om åtgärder inom olika områden som ska ligga till grund för besluts -
fattande eller policy. Evidens-baserat beslutfattande tillämpas även inom naturvården 
(Sutherland m. fl. 2004). Det bygger på utarbetade principer för systematisk insamling 
och kvalitetsgranskning av kunskapsunderlag för att genom evidenssyntes bedöma 
effekten av åtgärder. Inom naturvården har detta till exempel utvecklats inom ramen 
för Collaboration for Environmental Evidence (Pullin och Stewart 2006). Evidens -
baserat beslutsfattande strävar mot att bygga beslut på evidens av god kvalitet, helst 
randomiserade kontrollerade studier , som sammanställs och analyseras. Beträffande 
områdesskydd skulle man i studierna kunna välja ut ett stort antal likvärdiga  områden 
som slumpmässigt delas in i sådana som skyddas och sådana som inte skyddas. 
 Därefter studeras områdena på ett likvärdigt sätt under flera år och förändringarna 
i biologisk mångfald jämförs i förhållande till skyddsstatus. Detta kan användas för att 
svara på frågeställningar om det gick bättre för eller en habitattyp i skyddade jämfört 
med oskyddade områden. Sådana kontrollerade randomiserade studier av effekten av 
skyddade områden är svåra eller ibland till och med omöjliga att genomföra i prakti -
ken, både av etiska, praktiska (skalan som krävs), ekonomiska (finns inte forsknings -
medel till replikerade studier av denna typ) och tidsmässiga (kan ta lång tid innan 
skötsel har relevanta konsekvenser) skäl. Man är då hänvisad till olika typer av jämfö -
rande studier, där områden med olika förvaltning men som i övrigt är lika jämförs 
(”space-for-time subsitution studies”). Givet att dessa studier görs på ett strikt sätt, så 
att bakomliggande faktorer kontrolleras, utgör de relevanta beslutsunderlag (Pickett 
1989, Redlich m. fl. 2022, men se Christie m. fl. 2019), framförallt om data över tiden 
med förändrad skötsel är tillgänglig (Wauchope m. fl. 2021, se nedan under ”För-
villande faktorer”).  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv89Vad som accepteras som evidens av tillräckligt god kvalitet kan variera mellan olika 
tillämpningar. Evidens-baserat beslutsfattande för förvaltning av komplexa system 
med begränsade möjligheter att göra randomiserade studier, såsom förvaltning av 
naturliga system, har utvecklats till att öppna upp för att kombinera olika typer av 
evidens och olika principer för hantering av evidens (Salafsky m. fl. 2019). Evidens 
kan vara analyser av observationsdata eller databaser, modellbaserade simulerings -
studier eller expertbedömningar. Valet av frågeställningar bör styras av vad som är 
relevant för förvaltningens beslutsfattande snarare än var det finns en viss typ av 
evidens (Cook m. fl. 2013). Vilken typ av evidens som bedöms tillräcklig kan styras av 
beslutsproblemens karaktär, så länge man tar hänsyn till kunskapskällornas kvalitet. 
Kunskap hos experter (såsom forskare men även tjänstemän och förvaltare med 
lokalkännedom) utgör en viktig källa till information vid utvärdering av  effekten 
av skydd eller skötsel. Expertbedömningar  gör det möjligt att väga in olika typer 
av information, även det som inte går att mäta direkt eller är för resurskrävande att 
modellera. Experter är som alla människor föremål för psykologiska och kognitiva 
effekter som kan ge upphov till skevheter i deras bedömningar. Det finns sätt att 
minska inflytandet av dessa skevheter och stärka expertbedömningars  träffsäkerhet 
och pålitlighet. Förutom att använda sig av experter som har erfarenhet och  kunskap 
om det som ska bedömas, behöver man även välja experter på ett sätt som gör att 
personliga intressen inte påverkar bedömningarna. Experter behöver träning i att 
göra bedömningar, inklusive träning i hur man uttrycker sig kvantitativt. Formella 
och strukturerade metoder för expertbedömning används sedan länge inom flera 
områden, även inom naturvård (Martin m. fl. 2012). För svåra frågor är det bra att be 
om bedömningar från flera experter, helst med olika perspektiv. Experters bedöm -
ningar kan vägas samman genom beräkningar (exempelvis medelvärden) eller genom 
att de kommer överens om en gemensam bedömning. Experter kan i diskussion med 
varandra fördjupa och bredda kunskapen om en fråga vilket stärker resultatets kvalitet 
(Hemming m. fl. 2018). Man kan inte tvinga experter att komma överens, och deras 
skilda bedömningar det kan vägas in som en ytterligare källa till osäkerhet i bedöm -
ningen. Även när expertbedömningar används, behövs data från mätningar och 
inventeringar. Det beror på att expertbedömningar använder sig av information från 
många olika håll inklusive olika inventeringar, vetenskapliga studier, och praktiska 
erfarenheter, vilka integreras och syntetiseras i ett standardiserat ramverk (Parrish 
m. fl. 2003). Index baserade på expertkunskap medför en flexibilitet i utformning av 
bedömningsmodell och gör att det går att väga samman olika typer av kunskaps -
underlag. Formella expertbedömningar med flera experter som träffas flera gånger 
där processen styrs av professionella facilitatorer (hjälpare som leder processen) är 
lämpliga för bedömningar relaterade till mera övergripande mål. 
9.1.3 Konceptuella och kvantitativa modeller för 
 bedömning
Här beskriver vi olika sätt att visa på ett orsakssamband mellan åtgärd, till  exempel 
områdesskydd, och målet med åtgärden, till exempel bevarande av biologisk mång -
fald, vilket behövs för en fullständig utvärdering av betydelsen av skydd (Figur B1). Ett 
sätt är att använda sig av planerade försök, helst randomiserade  kontrollerade studier, 
exempelvis som en del av adaptiv förvaltning. Utvärderingar behöver dock normalt 
göras i efterhand, vilket medför att förutsättningarna för denna typ av studier är 
begränsade. Det beror på att de skyddade områdena har valts ut på ett sätt som inte är  90
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivslumpmässigt utan de valdes för att de innehöll hög biologisk mångfald, var tillgäng -
liga för bevarande eller hotades av exploatering. Detta medför att skillnader i biologisk 
mångfald i och utanför skyddade områden inte nödvändigtvis visar på konsekvensen 
av områdesskyddet i sig. Därför behövs alternativa sätt till randomiserade studier för 
att avgöra om områdesskydd faktiskt fungerar.
Figur B2. En konceptuell modell för faktorer och variabler att ta hänsyn till vid analys av en 
åtgärds (områdesskydd) betydelse för resultatet (bevarande av biologisk mångfald; från 
	Ferraro	och	Hanauer 	2014).	Figuren	återfinns	även	som	Figur 	2	i	Resultat, 	sektion	3.2.4.
Bedömningsmodeller byggs utifrån en konceptuell förståelse för vad som ska bedömas 
och på modeller för den evidens som är tillgänglig för en utvärdering. Konceptuella 
modeller är användbara för att identifiera relevanta faktorer och variabler i en utvärde -
ring (såsom Figur B2). Den så kallade DPSIR-modellen  är framtagen av Europeiska 
miljöbyrån för att beskriva orsakssamband i interaktionen mellan samhälle och miljö. 
Idén är att kategorisera samhälleliga aktiviteter och dess effekter på tillståndet i miljön 
i olika klasser (Driver, Pressure, State, Impact, Response) för att bättre kunna förmedla 
kunskap mellan vetenskap och samhälle och underlätta beslutsfattande (Smeets och 
Weterings 1999). På samma sätt kan man klassificera indikatorer på dessa aktiviteter 
och tillstånd enligt DPSIR. DPSIR-modellen är en vidareutveckling av PSR-modellen 
(Pressure, State, Response) framtagen av OECD (OECD 2003). DPSIR-liknande modeller 
kan anpassas för olika typer av återkommande utvärderingsfrågor. DPSIR och PAME 
är exempel på konceptuella eller mentala modeller som hjälper till att identifiera vad 
man ska ta hänsyn till i en bedömning av orsakssamband. Till detta kommer ytterligare 
modeller och antaganden för att kunna integrera evidens i den slutgiltiga bedömnings -
modellen som sedan bland annat kan användas för att beräkna olika index.
Ett alternativ till randomiserade studier är att utvärdera hur status eller trend för 
biologisk mångfald hade varit om man inte skyddat det aktuella området , en så  kallad 
kontrafaktisk jämförelse  (Kleijn och Sutherland 2003, Ferraro och Pattanayak 2006, 
Pressey m. fl. 2015). I teorin innebär en sådan analys att man jämför status och trend 
i samma område både med och utan skydd samtidigt, vilket naturligtvis är en omöjlig 
uppgift. Ett gott alternativ är dock att jämföra situationen i de skyddade  områdena 
med icke-skyddade områden som liknar de skyddade områden så mycket som är 
möjligt, helst före och efter skyddets införande. Det finns goda förutsättningar för  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv91kontrafaktiska analyser av områdesskydd med statistiska metoder (exempelvis med 
tidsserier, se Chevalier m. fl. 2019, Wauchope m. fl. 2021). Ett annat alternativ är 
simuleringsstudier, såsom what-if analyser där betydelsen av skydd undersöks under 
olika scenarier (Stjernman m. fl. 2014). Rumsliga modeller av biologisk mångfald 
kan användas för att jämföra olika alternativ vid rumslig planering (Sinclair m. fl. 
2018, Moilanen m. fl. 2022, Silvestro m. fl. 2022). Modeller som  utnyttjar statistiska 
samband mellan artdata, habitat och andra prediktiva variabler kan användas för 
att utifrån tillgängliga data fylla dataluckor och skapa kartor som visar variabler 
relaterade till biologisk mångfald (Silvestro m. fl. 2022, Wilkinson m. fl. 2019) eller 
göra prediktioner (exempelvis baserat på observation från fältstudier; Stjernman 
m. fl. 2019). Flera rumsliga modeller kan kombineras för att analysera effekterna av 
flera hot mot biologisk mångfald samtidigt (Hammar m. fl. 2020). I evidens-baserat 
beslutsfattande kan det ställas krav på att simuleringsmodeller är testade mot empi -
riska data. Ett kvalitetskrav är att kunna påvisa en bedömnings statistiska känslighet 
och specificitet, det vill säga att bedömningen kommer till en  korrekt slutsats. Sahlin 
m. fl. (2021) rekommenderar simuleringsstudier för att för en viss utvärderingsfråga 
skatta styrkan hos modellbaserade index. Kontrafaktiska analyser kan även utföras 
med expertbedömningar, som i bästa fall är formella och strukturerade, i kombination 
med data-baserade modeller.
Förvillande faktorer  (“confounding factors”) kan ha stor betydelse vid analys 
av data eftersom de kan visa på samband som inte är faktiska orsakssamband. Detta 
gäller även vid utvärdering av områdesskydd. Områden skyddas inte slumpmässigt 
i landskapet utan kan placeras på platser med rik biologisk mångfald eller särskilt 
skyddsvärda habitat eller på platser med låg produktivitet där konkurrensen från 
andra samhällsintressen som jord- och skogsbruk är mindre men där samtidigt antalet 
arter är begränsat (även om de som finns kan vara skyddsvärda). Sådana faktorer 
(artrikedom, produktivitet) kan alltså påverka både var skyddade områden placeras 
och vilken biologisk mångfald som uppmäts i områdena. I båda fallen kan jämförelser 
mellan skyddade områden och andra områden signalera att områdesskyddet har en 
effekt (positiv eller negativ) när det i själva verket inte är skyddet i sig som ger signa -
lerna utan andra faktorer (kvalitet, produktivitet, exploateringstryck mm.). Dessa 
faktorer påverkar alltså både placeringen av områdesskyddet och status och trend för 
biologisk mångfald och skapar därmed ett samband mellan skyddet och mångfalden 
som inte är ett orsakssamband (Figur B2). Förvillande faktorer bidrar alltså till att man 
ser statistiska samband utan att det beror på direkta orsakssamband. 
Det finns olika sätt att bryta effekten av förvillande faktorer (Ferraro och Hanauer 
2014). Man kan kontrollera för förvillande faktorer vid försöksplanering genom att 
matcha behandlingskategorierna med avseende på dessa, och sedan jämföra behand -
ling och kontroll inom dessa grupper (Schleicher m. fl. 2020). I fallet med skyddade 
områden skulle det alltså innebära att man försäkrar sig om att jämföra situationen 
inom skyddade områden med liknande områden utan skydd (områden som jämförs 
matchas med avseende på de förvillande faktorerna). Man kan också kontrollera för 
de förvillande faktorerna genom att inkludera dem i den statistiska modellen som 
används i analysen. Om man till exempel använder sig av variansanalys (ANOVA) för 
att jämföra den biologiska mångfalden mellan skyddade och icke-skyddade områden 
och har uppmätt variabler som kan påverka orsakssambandet kan dessa inkluderas 
i analysen. Om man kan identifiera en variabel som man kan vara säker på påverkar 
experimenttilldelningen (vilka områden som får skydd eller ej) men inte  resultatet 
(den biologiska mångfalden), en s.k. instrumentvariabel , kan man utnyttja den för  92
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivatt påvisa en effekt. Om man kan visa ett samband mellan instrumentvariabeln och 
resultatet kan det vara en indikation på att experimentet haft effekt. Det är dock 
svårt att identifiera lämpliga instrumentvariabler för områdesskydd (Ferraro och 
Pattanayak 2006). Det är också problematiskt att komma åt förvillande faktorer som 
man inte känner till. Det finns dock vissa möjligheter att skatta hur stor påverkan 
dessa okända faktorer behöver ha på experimenttilldelningen för att ändra de resultat 
som erhålls vid analysen (Rosenbaum 2007). 
Orsak-verkan-samband kan också styrkas med en mekanistisk förklaring  ( Ferraro 
och Hanauer 2015). Den kan bestå av mekanismer som förklarar varför skydd eller 
skötsel bör fungera, såsom att utformningen, placeringen eller skötseln av de  skyddade 
områden ökar möjligheterna att upprätthålla viktiga ekologiska processer. En statistisk 
analys kan stärkas av processbaserade variabler, exempelvis genom att man visar ett 
samband mellan skydd eller skötsel och närvaro av en mekanism, och samband mellan 
mekanismen och effekten på biologisk mångfald. Om man kan visa att områdesskyddet 
påverkar mekanismen, och att mekanismen i sin tur påverkar biologisk mångfald, utgör 
det ett stöd för att det faktiskt är skyddet som leder till bevarandet (Figur B2). Relevanta 
mekanismer kan baseras på teorier om vilka ekologiska processer som påverkar popu -
lationers överlevnad. Kunskap om dessa processer kan, förutom att ge stöd vid utvärde -
ring av områdesskydd, leda till slutsatser kring vad det är i skyddets utformning, såsom 
storlek, form eller placering av de skyddade områdena samt vilka åtgärder som utförs 
i dem, som påverkar områdets förmåga att bevara biologisk mångfald. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv9310. Appendix C.  Indikatorer 
för att mäta  områdesskydd 
och  biologisk mångfald – 
en internationell utblick
I detta avsnitt ger vi exempel på indikatorer för att utvärdera områdesskydd och  biologisk 
mångfald. Indikatorer tolkas här brett som instrument för utvärdering. Indikatorer kan ses 
som olika typer av mätare på en kontrollpanel som mäter valda delar av ett komplicerat 
system eller däri pågående processer och som tillsammans ska ger information om hur 
processen fungerar. Genom att kombinera mätare kopplade till specifika delar eller pro -
cesser kan man förstå orsaken till att systemet inte fungerar som det är tänkt. Mätarna är 
instrument som kombinerar information från olika källor och som i sin tur kan kombineras 
och värderas för att få en mera övergripande förståelse för statusen hos olika processer i 
systemet. Ekosystem och biologisk mångfald är komplicerade system som kräver en upp -
sättning mätare för att kunna följas och övervakas för att deras långsiktiga bevarande ska 
kunna säkras. 
10.1 Internationella initiativ kring indikatorer 
på biologisk mångfald och områdesskydd
Det finns flera internationella initiativ för att öka kunskapen om den biologiska mångfald-
ens status och utveckling i allmänhet och hur bevarandeåtgärder såsom områdesskydd 
fungerar. Inom EU har man till exempel tagit fram indikatorer för att följa målen om att 
stoppa förlusten av biologisk mångfald fram till 2010 (UNEP/CBD/COP/DEC/VII/30 2004). 
Detta arbete mynnade ut i ett antal ”strömlinjeformade europeiska indikatorer för biologisk 
mångfald” (Streamlined European Biodiversity Indicators, förkortat SEBI 2010; EEA 2007, 
Biala m. fl. 2012). Tjugosex indikatorer föreslogs ursprungligen men dessa har sedan redu -
cerats och i dagsläget nämns officiellt 14 indikatorer, varav statusen för endast 6 stycken 
på senare tid uppdaterats regelbundet (BISE 2022).
Ett globalt initiativ för att främja och koordinera utvecklandet av indikatorer för biologisk 
mångfald är Biodiversity Indicators Partnership5 (BIP) som hittills har sammanställt ett 
sextiotal indikatorer kopplade till Aichimålen och FN:s hållbarhetsmål, såväl som till olika 
multilaterala överenskommelser (MEA) och nationella miljömål. BIP har kopplingar till 
ett annat samarbetsorgan, Group on Earth Observations6 (GEO) vars globala nätverk GEO 
BON7 (Biodiversity Observation Network), arbetar för att sammanställa, koordinera och 
5   https:/ /www.bipindicators.net
6  https:/ /www.earthobservations.org
7  https:/ /geobon.org 94
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivtillhandahålla data från övervakning av biologisk mångfald världen över. Inom Europa 
pågår även ett projekt inom EU:s forskningssatsning Horizon 2020 för att sätta upp ett 
liknande nätverk av övervakning av biologisk mångfald i Europa (EuropaBON8). Inom 
dessa övervakningsnätverk ingår i arbetet även att ställa samman och utveckla indika -
torer. De hittills framtagna indikatorerna tas upp av BIP. 
10.2 Exempel på indikatorer
Som exempel på potentiellt intressanta indikatorer eller index i ett utvärderings -
sammanhang redovisar vi ett urval av de indikatorer som finns framtagna inom 
dessa initiativ. De indikatorer som tas upp gäller terrester biologisk mångfald och 
kan grupperas under Aichimålen 5 (förlust, förstörelse, fragmentering av habitat), 
7 (hållbart utnyttjande inom skogs- och jordbruksnäringen), 9 (invasiva främmande 
arter), 10 (känsliga ekosystem), 11 (skyddade områden) och 12 (hotade arter) eller 
motsvarande miljömål. Vi har delat upp indikatorerna i sådana som är avsedda att 
mäta olika aspekter av statusen hos den biologiska mångfalden generellt oavsett 
områdesskydd och sådana som syftar till att mäta olika aspekter av områdesskydd.
10.2.1 Indikatorer på den biologiska mångfaldens status
Här tar vi upp indikatorer som har som mål att mäta statusen på arter och deras 
livsmiljöer som helhet i exempelvis ett land eller globalt, oavsett eventuellt 
områdesskydd.
INDIKATORER BASERADE PÅ ARTERS ANTAL
Den kanske naturligaste formen av indikatorer på biologisk mångfald bygger på 
rena räkningar av antalet individer av olika arter gjorda på ett enhetligt sätt över 
tid. Själva indikatorn är årliga sammanräkningar (t.ex. geometriskt medelvärde) 
av antal eller populationstätheter för alla observerade arter eller ett urval av arter 
grupperade efter exempelvis habitatspecialisering. Dataunderlagen kan komma från 
regelbundna standardiserade inventeringar inom nationella övervakningsprogram 
såsom Svensk Fågeltaxering och Svensk Dagfjärilsövervakning och indikatorerna går 
under benämningar såsom till exempel Wild Bird Index  (WBI) som används inom 
BIP. Motsvarande index för fåglar och fjärilar används inom SEBI (SEBI001a resp. 
SEBI001b). I Sverige används sådana index för uppföljning av olika miljömål genom 
att endast arter som anses specialiserade till exempelvis jordbruksmark, skog eller 
våtmark ingår i beräkningarna. Living Planet Index (LPI)  är ett annat exempel som 
bygger på en internationell databas9 där tidsserier med inventeringsdata från olika 
övervakningsprogram och vetenskapliga studier sammanställts och översatts till 
populationstätheter (t. ex. individer per ytenhet). Indexet uttrycks som en proportion 
i förhållande till populationstätheten ett visst år (basår). Även om inte alla år finns 
representerade i varje lokal eller tidsserie kan ett årligt index beräknas så länge det 
finns visst tidsöverlapp mellan lokaler och tidsserier. Indexet kan på så vis användas 
för att beräkna trender. 
8  https:/ /europabon.org
9  https:/ /livingplanetindex.org/data_portal NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv95INDIKATORER BASERADE PÅ SAMBANDET MELLAN LIVSMILJÖ OCH 
En typ av indikatorer grundar sig i sambandet mellan markanvändning eller habitat -
förekomst och förekomst eller antal individer av olika arter, som antingen skattas 
i statistiska analyser eller tas fram med hjälp av expertkunskaper eller i metaanalyser 
av redan utförda studier. Analyserna använder sig av rumslig såväl som tidsupplöst 
information om markanvändning eller andra miljövariabler som finns tillgängliga i 
form av framförallt satellitdata, som i sin tur kan behandlas för att nå lämplig upplös -
ning tematiskt såväl som rumsligt över den yta som studeras (ex. Hoskins m. fl. 2016).
I Species Habitat Index (SHI; CBD Secretariat 2021) utgår man från kartor i raster -
format (t. ex 1x1km celler) över arters utbredningsområden där varje cell inom utbred -
ningsområdet tilldelas ett habitatkvalitetsvärde för arten. Habitatkvaliteten beror på 
värden på olika miljövariabler som kan tas fram för cellen och skattas antingen genom 
habitatassociationsmodellering eller hämtas från känd kunskap om artens krav på sin 
livsmiljö. Utanför utbredningsområdet har cellerna värdet 0. Genom att  summera alla 
värden i en sådan karta för ett land eller region erhålls ett värde på artens ”habitat -
kvalitetsutbredning” (habitat suitability range, HSR; Powers och Jetz 2019) vilket alltså 
är en summering av både habitatets yta och dess kvalitet tillgängligt inom artens 
utbredningsområde. Man kan också räkna fram vad som har beskrivits som ett mått 
på konnektiviteten i utbredningsområdet (se https:/ /mol.org/indicators/habitat/
background) men som snarare kan ses som ett mått på utbredningsområdets form 
eller fragmenteringsgrad. Detta fås genom att man räknar ut medelavståndet över 
alla celler i utbredningsområdet (ev. viktat med kvaliteten) till områdets närmsta 
kant. SHI är tänkt att mäta hur HSR (och dess ”formvariant”) har förändrats över tid 
och beräknas genom att HSR räknas fram från olika tidpunkter och uttrycks som en 
procentuell förändring i HSR mellan tidpunkterna (och motsvarande för formen). 
Nationella versioner av SHI kan räknas fram genom att ta ett medelvärde av SHI för 
alla arter som har åtminstone en del av sitt utbredningsområde inom landet och kan 
även viktas med hur stor del av världspopulationen artens utbredning i landet utgör 
(s.k. Stewards SHI). De två varianterna av SHI kan kombineras till ett totalt SHI med 
hjälp av ett viktat medelvärde. 
Två andra index, Biodiversity Intactness Index (BII; Scholes och Biggs 2005) och 
Biodiversity Habitat Index  (GEO BON 2015; BHI), fokuserar på hur  förändringar 
i livsmiljön påverkar artsammansättningen. Indexen grundas i hur olika grad av 
mänsklig påverkan eller intensiteten i markutnyttjande förändrar eller förstör arters 
livsmiljöer och därmed artsammansättningen (ex. Newbold m. fl. 2015). De bygger på 
stora globala datakällor på arters förekomster såsom PREDICTS10, GBIF11  och Map 
of Life12 och världomspännande data på olika miljövariabler (t. ex. klimat13, mark -
förhållanden14, markanvändning och topografi15). Miljövariablerna används för att 
10  Projecting Responses of Ecological Diversity In Changing Terrestrial Systems; https:/ /www.nhm.ac.uk/our-sci -
ence/our-work/biodiversity/predicts.html. PREDICTS databas innehåller data från vetenskapliga studier världen 
över som relaterar biologiska data (artförekomst, abundans etc.) till miljövariabler i lokaler med olika grad av 
mänsklig påverkan. 
11   Global Biodiversity Information Facility; https:/ /www.gbif.org
12  https:/ /mol.org
13  http:/ /www.worldclim.org
14  https:/ /www.soilgrids.org
15  http:/ /www.earthenv.org 96
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivklassa mark utifrån markanvändning som speglar olika grad av mänsklig påverkan. 
Genom att kombinera detta med de biologiska dataseten skapas prediktiva statistiska 
modeller som används för att prediktera arters förekomst (eller individantal beroende 
på typ av biologiska data) givet aktuell påverkan eller markanvändning men också 
givet minimal påverkan, det vill säga hur artsammansättningen skulle se ut under 
naturliga förhållanden. BII mäter hur stor andel (procent) av artantalet (eller annat 
diversitetsmått) som predikteras finnas kvar under rådande markanvändning i för-
hållande till det som predikteras finnas under opåverkade eller naturliga förhållanden. 
BHI har samma syfte som BII men är mera avancerat. I BHI används antalet 
( andelen) återstående arter som ett mått på habitatets kondition eller kvalitet, men här 
tar man även hänsyn till skillnaden i artsammansättning mellan olika områden (celler 
i ett raster). Med hjälp av så kallade Generalized dissimilarity models (GDM; Ferrier 
m. fl. 2007) skattas skillnaden i artsammansättning mellan celler (betadiversitet) som 
en funktion av skillnaden i cellernas markanvändning eller mänsklig påverkansgrad. 
Dessa beräkningar används sedan på två sätt. Värdet (kvaliteten) för en viss cell beräk -
nas som ett viktat medelvärde av alla celler med liknande artsammansättning (vikten 
är likheten  i artsammansättning). På så sätt får man ett kontinuerligt varierande mått 
på kvaliteten i cellerna i ett område. BHI beräknas sedan som ett viktat geometriskt 
medelvärde av alla celler i en region eller ett land men nu används i stället skillnaden  
(olikheten) i artsammansättning som vikt (1/likheten), vilket betyder att habitatets 
påverkansgrad i celler med mer unik artsammansättning väger tyngre. Detta sätt att 
vikta efter likhet eller olikhet i artsammansättning används även i andra index (se 
PARC-representativeness index nedan). Både BII och BHI kan beräknas separat för 
exempelvis olika artgrupper (grupperade på funktion, taxonomi, livsmiljö etc.) eller 
olika regioner.
INDIKATORER BASERADE PÅ ARTERS BEVARANDESTATUS
Indikatorer som är baserade på arters bevarandestatus är inte direkt kopplade till 
data utan sammanfattar mått som i sig är indikatorer. Här är tre exempel på sådana 
indikatorer:
SEBI har indikatorn Conservation status of species under the EU Habitats Directive  
(SEBI003)  som är en redovisning av hur stor procentuell andel av arterna i art- och 
habitatdirektivet som bedömts befinna sig i vardera av de fyra bevarandestatus -
klasserna gynnsam, ogynnsam-otillfredsställande, ogynnsam-dålig och okänd. 
Red List index (RLI; Butchart m. fl. 2007) är mer avancerat och bygger på rödliste -
kategoriseringen av arter som görs i enskilda länder. Kategorierna översätts till nume -
riska värden (utdöd = 5, akut hotad = 4, starkt hotad = 3, sårbar = 2, nära hotad = 1, 
livskraftig = 0; arter med kunskapsbrist tas inte med) och indexet beräknas genom att 
summera alla arters hotkategorivärde, dela summan med den summa som erhållits 
om alla arter varit utdöda (= 5 x antalet arter) och sedan ta den omvända proportionen 
(ett minus proportionen). Indexet kan alltså tolkas som hur långt ifrån total utrotning 
de rödlistebedömda arterna är; ett värde på 1 indikerar att alla arter är livskraftiga, ett 
värde på 0 att alla är utrotade. Det finns även motsvarande index för hela ekosystem 
(Red List Index Ecosystems, RLIE ) som baseras på IUCN’s rödlistning av ekosystem. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv9710.2.2 Indikatorer avsedda att mäta områdesskydd
Det finns flera indikatorer som fokuserar på områdesskydd. De utgörs av olika typer 
av mått på områdesskyddets täckning eller representativitet men inkluderar också 
sådana som mäter hur väl områdena är sammanlänkade (konnektivitet).
TÄCKNINGSBASERADE INDIKATORER
Den mest basala formen av indikator på områdesskyddets täckning är att mäta hur 
mycket av ett lands eller regions yta som täcks av skyddade områden. SEBI-indika -
torerna Nationally designated terrestrial protected areas (SEBI007)  och Natura 2000 
sites designated under Habitats and Birds directive (SEBI008)  mäter den procentuella 
andelen av ländernas eller EU:s yta som täcks av respektive skyddsform. Inom BIP 
finns Protected Area Coverage  som mäts på samma sätt och gäller alla skyddsformer. 
Den kan vara uppdelad så att täckningen beräknas på ytan av olika ekologiska regio -
ner eller på ytan av så kallade Key Biodiversity Areas16, det vill säga områden som 
IUCN definierat som biologiskt rika eller viktiga. Dessa indikatorer mäter således de 
skyddade områdenas ytmässiga representation i ett land eller region.
Det finns också indikatorer som på ett tydligare sätt mäter representationen av 
områdesskydd med avseende på den biologiska mångfalden. PARC17 representative -
ness index  är en indikator som anger hur väl områdesskyddet täcker in olika delar av 
den biologiska mångfalden. Indexet beräknas med en teknik som liknar den i BHI 
(se ovan) genom att en underlagskarta som anger likheter i artsammansättning 
 mellan olika områden och celler används. Denna underlagskarta kombineras med en 
motsvarande karta som beskriver hur stor andel av varje cell som är täckt av skydda de 
områden. Den genomsnittliga täckningen i varje cell beräknas för alla celler med 
liknande artsammansättning och summeringen (geometriskt medel) över alla celler 
i den region indexet beräknas för lägger större vikt vid artmässigt unika celler. 
Species Protection Score (SPS)  och det därtill kopplade Species Protection Index 
(SPI)  är indikatorer som mäter hur väl skyddade områden inkluderar olika arter 
och relaterar detta till uppsatta mål. Målen utgörs av den habitatarea (livsmiljöarea) 
som behöver vara säkrad (skyddad) för artens långsiktiga överlevnad. Indexen ingår 
i samma ramverk som SHI (se ovan) där arternas livsmiljö representeras av HSR. SPS 
mäts som den procentuella andelen av artens mål för HSR som ligger inom skyddat 
område. SPI är det aritmetiska medelvärdet av SPS för alla arter (eller grupper av arter) 
i ett land eller region. Man kan också välja att vikta arternas SPS med avseende på hur 
stor andel av världspopulationen som finns i landet, vilket ger Stewards SPI.
INDIKATORER 	SOM	MÄTER	SAMMANBUNDENHETEN 	(KONNEKTIVITETEN) 	
HOS SKYDDADE OMRÅDEN 
Två index som mäter hur sammanlänkade nätverken av skyddade områden är har 
tagits upp av BIP. Protected Connected (ProtConn; Saura m. fl. 2017) är andelen av 
ett område (t.ex. ett land) som består av sammanlänkade skyddade områden. Den 
sammanlänkade arean mellan två områden är produkten av områdenas storlek 
(area) och en spridningssannolikhet mellan dem. Spridningssannolikheten bestäms 
16  https:/ /www.keybiodiversityareas.org
17  Protected Area Representativeness and Connectedness  98
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivav  organismernas spridningsförmåga och avståndet mellan områdena, exempelvis 
genom ett negativt exponentiellt samband (Hanski 1994). Den sammanlänkade arean 
summeras för alla parvisa kombinationer av de skyddade områdena i nätverket och 
indexet uttrycks som en procentuell andel genom att den sammanlänkade arean 
delas med landets area. I och med att olika organismer har olika spridningsförmåga 
kommer indexet att få olika värden beroende på vilken typ av organism man beräknar 
indexet för. 
PARC-connectedness index är ett liknande index men utgår från en rasterkarta över 
skyddad natur och natur som innehåller primärvegetation (mer eller mindre orörd 
natur, t.ex. urskog). Värdet i varje cell bestäms av andelen skyddade områden eller pri -
märvegetation och beräknas med en kostnads-nyttoanalys (CBA; Drielsma m. fl. 2007) 
som summerar nyttan, i form av andelen av landskapet runt cellen (500 cellers radie) 
som innehåller skyddade områden eller primärvegetation viktat med kostnaden, 
som bestäms av avståndet (spridningssannolikheten enligt Hanski 1994) och genom -
släppligheten (”permeabiliteten”) för arter att röra sig mellan cellerna enligt minsta 
motståndets lag. Permeabiliteten bestäms även den av andelen skyddad mark och pri -
märvegetation i cellerna. Varje cells värde uttrycks som en proportion av det maximala 
värdet som erhållits om alla celler i det omgivande landskapet helt bestod av skyddade 
områden eller primärvegetation. Indexet är summan över alla celler delat med antalet 
skyddade celler i ett land eller region, alltså proportionen av den skyddade arean som 
är sammanlänkad.
EXPERTINFORMERADE INDEX FÖR OMRÅDESSKYDD 
Expertinformerade index utnyttjas av stora internationella organisationer som WWF18, 
The Nature Conservancy, IUCN och WCPA19 och bygger på utvärderingsverktyg inom 
PAME20-utvärderingar såsom RAPPAM21 och METT22 (Hockings m. fl. 2006, Stolton 
m. fl. 2021, ex. Ervin 2003, The Nature Conservancy 2003). Experter kan bedöma 
kvalitet, status eller trend för olika företeelser i det skyddade området, med hjälp av 
ett noggrant utformat frågeformulär (ibland kallat ”scorecards”) där olika kriterier 
bedöms enligt ordinala skalor (t. ex. positiv, stabil eller negativ) som omvandlas till 
poäng. Dessa halvkvantitativa bedömningar kan åtföljas av en bedömning av hur 
säker man är, vad man baserar sin bedömning på och eventuella kunskapsluckor. 
Kategoriseringar av enskilda företeelser kan kombineras till övergripande bedöm -
ningar av t. ex. ett område eller en region genom att först översätta kategorierna till 
 numeriska värden vilka räknas samman och på nytt kategoriseras i en tillstånds -
bedömning (dålig, måttlig, god, mycket god) baserat på uppsatta numeriska gräns -
värden för de olika kategorierna. Expertinformerade index medför en flexibilitet i 
utformning av bedömningsmodellen och gör det möjligt att väga samman olika typer 
av kunskapsunderlag. En annan fördel är att de kan utformas för specifika utvärde -
ringsfrågor.
Parrish med flera (Parrish m. fl. 2003) beskriver en variant på poängbedömnings -
system som baseras på fyra komponenter: 1) en uppsättning av ”biodiversitetsfoci”, 
18  World Wildlife Fund
19  World Commission on Protected Areas
20  Protected Area Management Effectiveness
21  Rapid Assessment and Prioritization of Protected Area Management
22  Management Effectiveness Tracking Tool NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv99som är representativa arter, samhällen eller ekosystem , 2) en uppsättning nyckel -
attribut för vart och ett av dessa biodiversitetsfoci, 3) ett intervall inom vilket varje 
nyckelattribut (naturligt) kan tillåtas variera för att bevarandemålet ska anses vara 
uppfyllt, 4) bedömning av om nyckelattributen ligger inom detta intervall för det 
utvärderade området och kombinera alla dessa bedömningar till ett statusmått för 
den biologiska mångfalden som helhet. Systemet genererar på så sätt ett generellt 
mått som kan användas för alla typer av skyddade områden oavsett bevarandemål. 
Ett exempel på en expertinformerad indikator som är direkt kopplat till  skyddade 
områden är Reserve health index  (Laurance m. fl. 2012) där man låtit erfarna biologer 
och miljöforskare knutna till de skyddade områdena bedöma trender i abundans 
över den senaste 20–30 års-perioden hos ett antal funktionella artgrupper (t. ex. 
grupperade efter huvudsakligt födoval, storlek eller reproduktionsstrategi) på en 
tre- eller femgradig skala från minskande till ökande vilka översätts till en numerisk 
skala från -1 till 1. Grupperna kategoriseras också efter om de gynnas eller  missgynnas 
av negativa störningar, det vill säga störningar som har negativ påverkan på statusen 
hos det skyddade området. Trendskattningarna summeras sedan i medelvärden för 
de som gynnas respektive missgynnas av störningar i varje skyddat område. Genom 
att sätta medelvärdena för de störningsgynnade artgrupperna till negativa värden 
(multiplicera med -1) och summera alla medelvärden får man ett relativt mått på 
varje skyddat områdes hälsostatus. 
10.2.3 Indikatorer och ekologiska processer
Vi har ovan redovisat ett antal indikatorer som på global och EU nivå sammanställts 
som ett svar på önskemål från bland andra CBD och IPBES om indikatorer för att följa 
arbetet mot att nå internationella mål (Aichimålen, hållbarhetsmålen) om  bevarande 
av biologisk mångfald. Många av indikatorerna mäter i huvudsak arealer eller represen -
tativitet, det vill säga hur stor del av utbredningen som finns i ett land eller som täcks av 
skyddade områden. De speglar inte direkt många av de processer som påverkar arters 
bevarande, till exempel sådana som har en tidsfördröjning, såsom utdöendeskulder, 
som beror på fragmentering eller att omgivande landskap förvandlats till ett sänk-habi -
tat (Watts m. fl. 2020). För att verkligen förstå sambandet mellan dessa indikatorer och 
exempelvis utdöendeskuld krävs kunskap om artens biologi och landskapets historia 
som ofta är svår att skaffa för de allra flesta arter. Några indikatorer fångar dock vissa 
processer mer eller mindre indirekt eller skulle kunna anpassas för att göra det. 
Konnektiviteten i landskapet och mellan skyddade områden beräknas i några av 
ovan nämnda index och i detta ingår flera aspekter såsom fragmentering och sprid -
ningsförmåga (spridningssannolikhet). Det finns även många andra index föreslagna 
för att mäta konnektiviteten mellan habitat i den vetenskapliga litteraturen. En översikt 
av 35 konnektivitetsmått för planering och övervakning inom naturvården har till 
exempel sammanställts av Keeley m. fl. (2021). Dessa delas upp i grupper från sådana 
som enbart är strukturella (enbart bygger på fysiskt avstånd eller form) till sådana som 
till olika grad väger in funktionell konnektivitet där man tar hänsyn till populationsstor -
lek, spridningsförmåga, habitatet genomsläpplighet eller mer detaljerad information 
om faktisk spridning och genflöde. I vilken grad dessa kan användas beror på tillgäng -
liga data och i vilken typ av sammanhang de ska användas (Belote m. fl. 2020, Keeley 
m. fl. 2021). 
De index som bygger på habitatets värde för en art (HSR) skulle kunna anpassas 
genom att i bedömningen av habitatvärdet för enskilda celler (eller platser) väga in  100
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivhur cellens tillgängliga habitat ökar (supplementaritet) eller kompletteras (komple -
mentaritet) med de habitat som finns i omgivningen.
Många av de faktorer och processer som påverkar arters överlevnad inkluderas 
också indirekt i index som bygger på expertbedömningar. RLI bygger exempelvis på 
rödlistan vilken i sin tur bygger på bedömningar av utdöenderisker utifrån samman -
ställd kunskap från många olika källor och där många aspekter på arternas biologi 
vägs in. Dessa typer av index är dock trubbiga då de ofta ger en sen signal (mycket kan 
behöva hända innan index förändras) och är sammanfattande, vilket gör det svårt att 
utröna detaljerna bakom förändringarna. Kvaliteten på bedömningarna är också 
beroende av kvaliteten på det underlag som experterna har att tillgå. 
Vad gäller tidsfördröjda effekter (utdöendeskuld eller kolonisationskredit) har 
det föreslagits att man med hjälp av ekologisk modellering av simulerade ekologiska 
system studerar a) hur förändringar i miljön påverkar olika typer av organismer, b) i 
vilka system eller vilka arter man kan förvänta sig att se tidsfördröjningar och c) hur 
existerande indikatorer (t.ex. WBI) reagerar på dessa (Watts m.fl. 2020). Resultaten 
kan sedan kombineras med empiriska data för att beräkna risker  för utdöendeskulder 
(eller chansen till en kolonisationskredit) men också för att förstå vilka empiriska 
data som skulle kunna användas för att inkludera tidsfördröjningseffekter i index.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv10111. Appendix D.  Uppföljning 
och utvärdering av 
skyddade områden och 
bevarande av biologisk 
mångfald i Sverige idag
I detta avsnitt beskriver vi hur två system för uppföljning av biologisk mångfald 
i Sverige är uppbyggda och hur de utförs. 
11.1 Uppföljningens uppbyggnad
Den uppföljning av biologisk mångfald som beskrivs här har två huvudsakliga syften. 
Det ena är att följa upp hur bevarandesyfte och mål för skyddade områden uppnås 
och hur förvaltningen (skötsel och åtgärder) av dessa bidrar till att nå dessa mål. Det 
andra är att bidra till regionala och nationella sammanställningar av hur det går för 
den biologiska mångfalden. Sammanställningarna används för att uppfylla krav på 
övervakning och rapportering till EU enligt art- och habitatdirektivet (Rådets  direktiv 
92/43/EEC). Direktivet specificerar att bevarandestatus hos särskilt de arter och livs -
miljöer som finns angivna (direktivets bilaga 1 och 2) ska övervakas (artikel 11) och 
rapporteras till EU (artikel 17). Artikel 17 stipulerar dessutom att effekten av åtgärder 
ska rapporteras, inte minst skydd och förvaltning av områden, för att säkerställa god 
bevarandestatus för arter och livsmiljöer. Art- och habitatdirektivet kräver att man 
både följer upp status för de ingående arterna och livsmiljöerna och att man följer 
hur de skyddade områdena bidrar till att upprätthålla eller uppnå god bevarande -
status för dessa. 
Med en ambition att samordna en ganska heterogen uppföljning där länsstyrel -
serna var fria att utföra uppföljningen efter lokala behov, gjorde Naturvårdsverket 
under några år fram till 2010 en satsning för att utveckla riktlinjer för uppföljning av 
biologisk mångfald. Denna samordning var nödvändig för att kunna göra regionala 
och nationella sammanställningar för den internationella rapporteringen. Man valde 
att dela upp uppföljningen i två delar, en med fokus på uppföljning i skyddade områ -
den och en som följer arter och livsmiljöer på biogeografisk och nationell nivå.  Den 
senare berör både skyddade och andra områden (Haglund 2010, Jacobson 2010). 
Nedan beskriver vi uppföljningens delar, syfte och struktur, samt gör en samman-
fattande utvärdering av den nuvarande uppföljningens potential att utvärdera hur 
områdesskyddet bidrar till bevarande. Beskrivningen av uppföljningen av skyddade 
områden bygger främst på Naturvårdsverkets riktlinjer (Haglund 2010) samt de där 
till hörande uppföljningsmanualerna (t.ex. Götbrink och Haglund 2010, Haglund 
och Vik 2010, Kellner 2012). Beskrivningen av den biogeografiska uppföljningen är  102
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivhämtad från Jacobson (2010) samt publicerade rapporter och handledningar (t.ex. 
Jansson 2019, Jonsson 2018, Wiklund 2015). Uppföljningen av skyddade områden är 
under utveckling efter utvärderingar genomförda under 2017–2018 (CMA Research 
AB 2017, Ekologigruppen AB 2018). Exempelvis föreslås förändringar av uppföljning -
ens omfattning och genomförande, och de slutsatser som vi presenterar gällande 
uppföljningen av skyddade områden ska därför tolkas med viss försiktighet. Även 
inom den biogeografiska uppföljningen pågår utvecklingsarbete (ex. Karlsson 2018, 
Jansson 2019, Ahrné m. fl. 2020). Biogeografisk uppföljning av alla artgrupper är 
ännu inte färdigutvecklad och den biogeografiska uppföljning av naturtyper och 
artgrupper som påbörjats är under utredning, så även för denna uppföljning kan det 
framöver ske förändringar som påverkar de slutsatser vi presenterar här.
11.2 Uppföljning i skyddade områden
11.2.1 Syfte, bevarandemål, målindikatorer och 
 tröskelvärden för skyddade områden
När beslut fattas om att avsätta ett område ska syftet med områdesskyddet preciseras. 
Natura 2000-områden utpekas med syften som direkt kopplar till bevarandet av arter 
och naturtyper som finns upptagna i art- och habitatdirektivet eller fågeldirektivet. 
Naturreservat och nationalparker avsätts för att bevara biologisk mångfald och vårda 
och bevara värdefulla naturmiljöer samt skydda, återställa eller nyskapa livsmiljöer 
för särskilt skyddsvärda arter (Miljöbalken 7 kap, 4 §). Naturreservat och nationalpar -
ker kan också ha syftet att bevara särskilda naturmiljöer och landskap eller områden 
av värde för friluftslivet. 
BEVARANDEMÅL
I skötsel- och bevarandeplaner för skyddade områden ska syftena preciseras i bevaran -
demål som beskriver området när gynnsamt tillstånd råder för de arter eller naturty -
per man avser bevara. Bevarandemålen ska innehålla beskrivningar av naturtypernas 
utbredning, strukturer, funktioner och typiska arter och skyddsvärda arters (d.v.s. 
arter i art-, habitat- och fågeldirektiv, rödlistade arter eller regionalt sällsynta arter) 
förekomst, populationsstorlek, utbredning och livsmiljö och vilka förändringar i dessa 
aspekter som bedöms positiva respektive negativa för ett gynnsamt tillstånd. 
MÅLINDIKATORER
Till varje bevarandemål ska en eller flera målindikatorer kopplas och  dokumenteras 
i en uppföljningsplan för det skyddade området. Målindikatorerna ska indikera 
tillståndet för naturtypen eller arten i det skyddade området och därmed kunna 
använd as för att avgöra om tillståndet är gynnsamt. Målindikatorn ska således 
fungera som ett uppföljningsbart mått som kan jämföras mot en referensnivå för att 
avgöra rådande tillstånd. Indikatorerna ska vara enkelt mätbara, gärna möjliga att 
följa via fjärranalys, ha liten naturlig variation och på ett effektivt och lättförståeligt 
sätt vara kopplade till viktiga aspekter av bevarandemål och gynnsamt tillstånd. 
Målindikatorerna kan vara specifikt utformade för uppföljning av tillstånd i enskilda 
skyddade områden eller gemensamma så att de kan användas för regionala eller 
nationella sammanställningar av tillståndet för naturtypen eller arten i de skyddade 
områdena. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv103Målindikatorer för naturtyper
Indikatorerna för naturtyper delas in i areal, strukturer och funktioner samt typiska 
arter. Strukturer/funktioner och typiska arter är variabler som definierar  naturtypen 
och ligger till grund för bedömningarna av naturtypens areal. Man kan också använda 
negativa indikatorarter eller strukturer, då sådana kan vara lättare att följa och ge 
information om orsaken till att mål inte uppfylls. Vad som utgör typiska arter och 
negativa indikatorarter för olika naturtyper finns specificerat i manualerna för 
uppföljning.
Naturtypsuppföljningen bygger på den basinventering av naturtyper i skyddade 
områden (Natura 2000-områden, naturreservat, nationalparker och naturvårdsområ -
den) som gjordes 2004–2008 (Naturvårdsverket 2009). Basinventeringen resulterade 
i ett kartskikt med polygonavgränsningar för de naturtyper som identifierades i vart 
och ett av de skyddade områdena och som samlades i datasystemet BIDOS vilken 
senare utvecklades till Naturanaturtypskartan (NNK; se även under IT-stöd). En 
målindikator för naturtyper är alltid kopplad till en specifik sådan naturtypspolygon 
vilken utgör målindikatorns uppföljningsenhet, det vill säga den yta inom vilken 
målindikatorn inventeras/följs upp. 
Målindikatorer för skyddsvärda arter
Målindikatorer för skyddsvärda arter kan utgöras av arternas utbredning (förekomst), 
utbredningen av deras livsmiljö eller mått som beskriver deras populationsutveckling 
(t. ex. antal individer eller reproduktion). Vilken indikator som väljs beror på möjlig -
heten att samla in data, kostnad och behov i det enskilda fallet. Vissa arter kan till 
exempel inte inventeras utan att man samtidigt förstör deras livsmiljö vilket gör att 
man är hänvisad till att följa förekomsten och utbredningen av livsmiljön. 
TRÖSKELNIVÅER
För att sätta de uppmätta kvantitativa målindikatorerna i relation till bevarandemålen 
och därmed kunna bedöma gynnsamt tillstånd specificeras kvantitativa tröskelnivåer 
för varje målindikator. Nivåerna utgörs av minimum, maximum eller intervall för 
målindikatorerna och beskriver alltså över, under eller inom vilket intervall målindi -
katorn ska befinna sig när man bedömer att arterna eller naturtyperna har  gynnsamt 
tillstånd i det skyddade området. För att fastställa tröskelnivåer för de enskilda målin -
dikatorerna krävs kunskap som kan hämtas från experter och vetenskaplig litteratur, 
från inventeringar inför avsättandet av området eller från andra inventeringar utförda 
i området eller i liknande miljöer. De kan också sättas utifrån resultat från tidigare upp -
följning, särskilt genom jämförelser mellan olika målindikatorer inom det  skyddade 
området. Till exempel kan tröskelnivåer för indikatorer på störning eller hot (t.ex. igen -
växning) sättas utifrån resultat från indikatorer som beskriver livsmiljöns status (t.ex. 
förekomst av för naturtypen typiska arter som är känsliga för igenväxning). 104
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv11.2.2 Struktur på uppföljning i skyddade områden
För att tillgodose uppföljningens olika syften är den uppdelad i tre delar, en obliga-
torisk (block A), en områdesspecifik (block B) och en kompletterande (block C).
BLOCK A
Block A är den obligatoriska  delen av uppföljningen som ska genomföras av alla 
länsstyrelser och i alla skyddade områden där skydd av biologisk mångfald ingår 
bland syftena. Uppföljningen gäller endast de naturtyper och de arter som listas 
i art- och habitatdirektivets bilaga 1 och 2. Dessa följs alltid upp om de finns angivna 
i respektive områdes bevarandemål, oavsett om målet är uppfyllt eller ej, men även 
i övriga områden om förekomsten överstiger fastställda minimiarealer som varierar 
med naturtyp och mellan olika regioner.
Det huvudsakliga målet med uppföljningen i block A är att ge kunskap om 
bevarandestatus för arter och naturtyper på regional och nationell nivå, både för 
rapporteringen enligt artikel 17 i art- och habitatdirektivet och för att täcka nationella 
behov av utvärdering. 
Uppföljningen delas upp i åtta teman (marktyper) varav fem är terrestra och 
därmed behandlas här: betes- och slåttermarker, våtmarker, skog, stränder/sanddyner 
och fjäll- och substratmarker. Övriga är hav, sjöar och vattendrag.
Uppföljning av naturtyper
De målindikatorer som ingår i den obligatoriska uppföljningen inom block A beskrivs 
i Tabell D.1.
Naturtypsareal
Uppföljningen av arealer utgår från NNK. Arealuppföljningen innefattar alla naturty -
per nedanför fjällkedjan och bygger på uppföljningen av strukturer och typiska arter 
(se nedan). Det innebär att ingen nykartering sker vid varje uppföljningsomdrev (oftast 
12-årigt) utan uppföljningen begränsas till uppdateringar av informationen i NNK om 
tecken på förändring av naturtypsstatus eller  utbredning upptäcks, framför allt vid 
inventeringen av strukturer, funktioner och typiska arter. Undantag från detta råder 
på strandmark med en naturlig dynamik som gör att utbredningen förändras. Hit hör 
dynområden och stränder vid landhöjningskust som totalinventeras med fjärranalys 
och driftvallar som följs genom begränsade stickprov i fält.
Strukturer, funktioner och typiska arter
Metodiken för uppföljning av strukturer, funktioner och typiska arter skiljer sig mellan 
naturtyper beroende på om de är skötselkrävande. Naturtyper som inte kräver skötsel 
för att upprätthålla sin naturtypsstatus följs huvudsakligen upp genom fjärranalys av 
variabler som återspeglar hot eller störning. Uppföljning i skötselkrävande  naturtyper 
däremot, inbegriper i högre utsträckning fältbesök där man mäter variabler som 
återspeglar resultatet av skötseln. Vilka variabler som följs skiljer sig både inom och 
mellan markslag och påverkas också av vilka värden som skyddet är avsett att bevara.
Stränder : Naturtyper på stränder kräver oftast lite eller ingen skötsel. Dynnatur-
typer är en ovanlig och ur bevarandeperspektiv viktig naturtyp. vilket gör att den 
obligatoriska uppföljningen fokuserar särskilt på dessa. Hot mot strandnaturtyper 
(igenväxning och exploatering) följs framför allt med fjärranalys medan ovanliga 
naturtyper med begränsad utbredning inventeras i fält. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv105Betesmark och slåtteräng : Dessa naturtyper kräver oftast intensiv skötsel och därmed 
är också uppföljningen mer intensiv. Typiska arter och igenväxning är viktiga  variabler 
som följs och för några variabler, t. ex. gamla ihåliga träd, finns möjligheter till sam -
ordning med olika åtgärdsprogram. 
Fjäll : Naturtyperna utgörs av alpina miljöer som nästan helt saknar skötselbehov. 
Uppföljningen är begränsad till slitage (fjärranalys) och hotade falkar i branter 
(fältinventering). 
Våtmarker : Bland våtmarksnaturtyperna finns både de vars status är beroende 
av återkommande skötsel (t. ex. rikkärr) och sådana som inte kräver skötsel men där 
statusen hotas av mänskliga ingrepp (t.ex. utdikning av högmossar). Hot i form av 
dikning och därpå följande uttorkning av öppna myrmarker följs framför allt via det 
nationella miljöövervakningsprogrammet Satellitbaserad miljöövervakning som vid 
behov kompletteras i block B med fältinventering av typiska arter. Fjärranalys kan 
även användas för att i hävdade våtmarker följa igenväxning och förekomst av vissa 
typiska naturtypskaraktärer. I sådana naturtyper används också inom detta block 
fältinventeringar av typiska arter. 
Skog : De skogsnaturtyper som är ovanliga och artrika har en mer omfattande 
uppföljning. Skogsuppföljningen utnyttjar framför allt data som är baserad på fjärr -
analys inklusive sådan som samlats in utanför uppföljningen. Restaureringsåtgärder 
följs dock i form av fältinventeringar. Uppföljningen kan ske på värdetraktsnivå, vilket 
innebär att uppföljningen samordnas i flera områden inom en värdetrakt. Typiska 
arter följs inte upp i skog utan man följer i stället variabler som återspeglar habitatens 
struktur och funktion (t. ex. brunnen skog, trädslagsammansättning och hydrologi. 
Även hot (avverkning och markpåverkan) följs upp, framför allt via fjärranalys.
För att minimera arbetsbelastning och kostnader är tiden mellan återbesök för 
den obligatoriska uppföljningen oftast lång (12 år). Enstaka indikatorer (ovanliga 
fågelarter, brunnen skog och avvattningsingrepp i våtmarker) följs dock med ett 
6-årigt omdrev. 106
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivTabell D.1. Struktur- och funktionsvariabler som utgör målindikatorer inom den obligatoriska uppföljningen i block A. ÅGP = åtgärdsprogram, NMD = nationella mark -
täckedata (Haglund 2010, Naturvårdsverket 2012b, a). 
Typ Variabel/Egenskap Typ av mark Aktuella naturtyper Metod Mått Omdrev
Kvalitet/Status Grova ihåliga träd Betesmark Lövängar, trädklädda betesmarker (ej skogsbete) Fält (ÅGP) Antal 12
Hamlade träd Betesmark Alla Fält Förekomst el. antal 12
Trädslagfördelning Skog Taiga, åsbarrskog Fjärr (NMD) Andelar 12
Trädskikt Skog Trädklädda dyner Fjärr Täckning 12
Typiska arter kärlväxter Betesmark Alla utom högörts- och svämängar, trädklädda betes -
marker, ren- och ishävdade naturtyper i AC,BD-länFält Antal arter 12
Våtmark Hävdad myr. Rikkärr och källor i S. Sverige Fält Antal arter, täckning 12
Typiska arter mossor Våtmark Hävdad myr. Rikkärr, källor i S. Sverige Fält Antal arter, täckning, 
andel provytor12
Brunmossor Våtmark Rikkärr, källor i S. Sverige Fält Täckning 12
Typiska arter fåglar Betesmark Havsstrandäng, fuktäng > 15 ha, ej ishävdade  
i AC/BD-länFält Antal revir/par/bon 12
Stränder Dyner Skåne, Västkusten (fältpiplärka) Fält Förekomst 6
Fjäll Branter (jakt- och pilgrimsfalk) Fält (ÅGP) Förekomst 6
Hydrologisk regim (vatten -
flödets	volym	och	dynamik)Skog Svämskog Övervakning enligt 
VattendirektivetTillstånds klass 12
Vattenspegel Våtmark Agkärr Fjärr Täckning 12
Succession Träd och buskar Betesmark Ej ren- och ishävdade i AC/BD-län Fjärr (fält) Täckning 12
Våtmark Hävdad myr. rikkärr, agkärr, kalktuff i S. Sverige Fjärr Täckning 12
Stränder Dyner, skär i Östersjön utom AC/BD-län Fjärr Täckning 12
Blottad sand/jord Betesmark Sandstäpp Fält Täckning 12
Stränder Dyner utom AC/BD-län Fält Täckning 12
Negativa indikatorarter Våtmark Hävdad myr. Rikkärr, källor i S. Sverige Fält Antal arter, täckning 
art eller andel provytor12
Graninslag Skog Ädellövskog Fjärr (NMD; fält) Täckning 12
Brunnen skog Skog Taiga, åsbarrskog Centralt register Areal 6
Ingrepp Markslitage/Terrängkörning Fjäll Alpina marktyper Fjärr Förekomst 12
Skog Alla Fjärr (fält/tillsyn) Förekomst 12
Avverkning, virkesuttag Skog Alla Fjärr (fält/tillsyn) Förekomst 12
Avvattnande diken Våtmark Alla Fjärr Förekomst 6
Exploatering (bebyggelse, 
anläggning)Stränder Alla Fjärr Förekomst, andel 
påverkad12 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv107Uppföljning av restaureringsåtgärder
Större restaureringsåtgärder av engångskaraktär som syftar till att återställa beva -
randetillstånd i det skyddade området följs också upp inom block A om kostnaden 
för restaureringen överstiger 200 000 kronor. Man använder då variabler (framför allt typiska arter) som är kopplade till syftet med åtgärden och bara på ytor som förväntas påverkas. 
Uppföljning av arter
Den obligatoriska uppföljningen av arter är begränsad till arterna som finns i bilaga 2 i art- och habitatdirektivet och innefattar de Natura 2000-områden där åtminstone någon av arterna utpekats i bevarandeplanen och övriga skyddade områden där arterna finns utpekade i syftet med skyddet (Tabell D.2).
Ambitionsnivån på uppföljningen av arter inom block A bestäms av en priorite -
ringsordning som bygger på arternas bevarandestatus, deras betydelse som indika-torarter, huruvida de är lätta att inventera och huruvida de redan omfattas av annan uppföljning (t. ex. biogeografisk uppföljning eller inom åtgärdsprogram). En del av arterna är särskilt prioriterade för att de kräver särskild skötsel eller är starkt hotade och några har sin huvudsakliga utbredning i skyddade områden. För drygt hälften av dessa särskilt prioriterade arter ska populationsstorleken om möjligt följas upp, och för återstående arter följs endast förekomsten upp. Man följer i flera fall även upp arternas livsmiljö och för några arter övervakas enbart livsmiljön. Flera av arterna 
omfattas också av floraväkteri, som i de flesta fall ger information om populations -
storlek och utbredning. 
Arter som är prioriterade i en viss biogeografisk region eller som bara kräver viss 
skötsel följs upp med förekomst vart 6:e år. För dessa arter följs förekomst endast upp i hälften av områdena där arten finns. Även här kan information om förekomst eller populationsstorlek hämtas från annan uppföljning och indikatorer på arternas livsmiljö kan också användas.
En del arter är svåra att inventera, t.ex. för att inventeringen förstör livsmiljön. 
För en del arter kan det också vara mindre viktigt att följa populationsdynamiken för att avgöra artens status. För dessa räcker det att följa livsmiljön och omdrevstiden kan sträckas ut till 12 år.
BLOCK B
Block B är en områdesspecifik uppföljning där länsstyrelserna kan följa upp enskilda 
områdens bevarandemål och utvärdera specifika skötselåtgärder.  Läns styrelserna 
väljer själva vad de satsar på. Man har möjlighet att förtäta uppföljningen  tidsmässigt,  
spatialt och tematiskt. Till exempel kan man i större utsträckning följa upp icke-skötselkrävande naturtyper och de typiska arter som har begränsad täckning i uppfölj -
ningen i block A och C och den biogeografiska uppföljningen. Man har också möjlighet att välja variabler som kopplar till specifika syften för enskilda områden såsom enskilda naturtypskaraktärer eller skyddsvärda arter som finns upptagna i det skyddade områ -
dets syfte och mål. Länsstyrelserna har möjlighet att anpassa omdrevsfrekvensen efter det som ska följas upp. Eftersom länsstyrelserna till stor del ansvarar för annan över -
vakning och åtgärdsprogram för arter och livsmiljöer har man goda möjligheter till samordning. Man ska i så stor utsträckning som möjligt använda de standardiserade indikatorer som finns angivna i uppföljningsmanualerna. Detta är för att man ska  108
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivkunna utnyttja centrala inventerings- och utvärderingsverktyg och datalagringsmöj -
ligheter och för att kunna jämföra med regionala sammanställningar av uppföljning 
av samma naturtyper och arter i andra län. Uppföljningsmanualerna specificerar 
mellan 9 och 25 standardiserade målindikatorer för detta ändamål och  innehåller 
fler och mer detaljerade alternativ bland indikatorer kopplade till strukturer,  funktioner 
och typiska arter. Exempelvis ingår strukturella indikatorer på förekomst eller mängd 
av död ved, lövförna, humuslager, spår av brand, pollen och nektarkällor och skatt -
ningar av hävdintensitet. Bland typiska arter ingår fler grupper såsom lavar,  svampar, 
fjärilar, vedinsekter, spillningslevande skalbaggar, gadd- och grävande steklar, groddjur 
och fladdermöss. Till block B hör också uppföljning av friluftslivet som inte behandlas 
i denna rapport. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv109Tabell D.2. Målindikatorer för uppföljning av arter i den obligatoriska uppföljningen i block A. 
Noteringarna inom parentes: B = data huvudsakligen från biogeografisk uppföljning, ÅGP = 
uppföljning bör samordnas med åtgärdsprogram för hotade arter.
Populationsstorlek Förekomst Livsmiljö
Däggdjur fjällräv (B)
barbastell (ÅGP)
dammfladdermusvarg (B)
järv (B)
lodjur (B)
uttergråsäl (B)
knubbsäl (B)
vikare (B)
tumlarefjällräv
barbastell
bechsteins	fladdermus
dammfladdermus
Groddjur klockgroda (ÅGP) klockgroda
större vatten salamander
Mollus -
kertjockskalig målarmussla
flodpärlmusslatjockskalig målarmussla
flodpärlmussla	
smalgrynsnäcka
otandad grynsnäcka
kalkkärrsgrynsnäcka
större grynsnäcka
sirlig skivsnäcka
Insekter Fjärilar
asknätfjäril (ÅGP)
violett guldvinge (ÅGP)
väddnätfjäril (ÅGP)Fjärilar
dvärgpärlemorfjäril
fjällsilversmygare
högnordisk blåvinge
läderbagge
brokig aspmycel -
bagge 
smal skuggbagge
större ekbock
cinnoberbagge
stor barkplattbagge
aspbarkgnagareSkalbaggar  
rödhalsad brunbagge
ekoxe
gulbrämad dykare 
bred paljett  dykare 
stor barkplattbagge 
slät tall kapuschong -
bagge
grov tall kapuschong   -
bagge
aspbarkgnagareFjärilar
asknätfjäril
violett guldvinge
väddnätfjäril
nordiskt	jordfly
Trollsländor 
citronfläckad	kärr -
trollslända
grön	flodtroll	 slända
Övrigt
spetshörnad bark -
skinn bagge
hålträdsklo krypare
Växter Kärlväxter
avarönn
dvärglås bräken 
(ÅGP)
gotlandsnunneört
gotlandssippa 
(ÅGP)
gulyxne
hänggräs (ÅGP)
ishavshästsvans 
(ÅGP)
nipsippa (ÅGP)
ryssnarv
sandnejlika
sjönajas (ÅGP)
småsvalting (ÅGP)
strandviva
öselskallraKärlväxter
alvarmalört
alvarstånds
blockhavsdraba (B)
bottenviksmalört
brudkulla (B)
brunbräken (B)
fjällkrassing (B)
fjällviva (B)
flytsvalting
grusnarv (B)
guckusko
hällebräcka 
kalkkrassing
kolstarr (B)
laestadius vallmo 
(B)
lappfela (B)
lappranunkel
lappvalmo (B)lappviol (B)
myrbräcka
norna
polarbräcka (B)
ryssbräken (B) 
skogsrör 
snöfryle (B)
sötgräs
venhavre (B)
ävjepilört
Mossor
barkkvastmossa (B)
gotländsk hätte  -
mossa (B)
hårklomossa
käppkrokmossa
lappglansmossa (B)
taigakrokmossa (B)Kärlväxter
avarönn
dvärglåsbräken
gotlandssippa
gulyxne
hällebräcka
hänggräs
ishavshästsvans
kalkkrassing 
nipsippa 
ryssnarv
sjönajas
småsvalting
sötgräsävjepilört
öselskallra 
Mossor
bark kvast mossa
brynia 
gotländsk 
 hätte mossa 
grön sköldmossa
långskaftad 
 svan mossa
mikroskapania
nordisk klipptuss
platt spretmossa
späd bäckmossa
styv kalkmossa
trubbklockmossa
vedtrådmossa 110
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivBLOCK C 
Block C innefattar kompletterande (förtätad ) stickprovsbaserad art- och naturtyps -
uppföljning under Naturvårdsverkets ansvar. Block C ska på nationell nivå ge ytterli -
gare kunskap om hur områdesskyddet fungerar genom att i ett stickprov av skyddade 
områden utföra mätningar av de typiska arter och strukturer som är viktiga för rappor-
teringen enligt art- och habitatdirektivet men som inte mäts i block A eller täcks in av annan övervakning. Det kan ske t. ex. genom en utökning av typiska arter i gräsmarker (dyngbaggar, fjärilar och humlor) eller strukturer i skog (död ved). Block C är framför 
allt inriktat på områden med arter och naturtyper som inte kräver skötsel och är starkt 
kopplad till den biogeografiska uppföljningen. Tanken är att man i block C ska kom -
plettera de delar av den biogeografiska uppföljningen som har otillräcklig täckning i skyddade områden. Block C inordnas därför i praktiken i systemet för den biogeo -
grafiska uppföljningen och samordnas med detta beträffande utförare och metoder (Haglund 2010, Jacobson 2010). Uppföljning inom block C ska också kunna användas som informationskälla för att utforma övervakning av dåligt kända naturtyper och arter. Block C kan enligt riktlinjerna i praktiken utnyttja datainsamling från olika 
miljöövervakningsprogram. Miljöövervakningsprogram som kan vara aktuella för 
detta är NILS (Nationella inventeringar av landskapet i Sverige), Riksskogstaxeringen, Svensk fågeltaxering, Svensk Dagfjärilsövervakning, Kvalitetsuppföljningen i ängs- och betesmarker, Floraväkteri eller länsstyrelsernas regionala miljöövervakning 
(se nedan). Det kan till exempel handla om att dessa systems lokaler förtätas för att 
få med fler skyddade områden.
11.2.3  Provtagningsdesign
Inventeringarna av målindikatorerna utförs på olika sätt beroende på vilken indikator det är, vilket block den tillhör och hur företeelsen som indikatorn utgörs av kan för-
väntas vara fördelad i enskilda områden. Detaljerade metodbeskrivningar för olika 
målindikatorer finns i uppföljningsmanualerna som åtföljer riktlinjerna men här beskrivs huvuddragen i de alternativ som finns. 
Totalinventering innebär att ytan som undersöks (provytan) utgörs av hela det 
skyddade området eller uppföljningsenheten. Detta kan användas för  f öreteelser som 
är lätta att observera och som inte kräver tidskrävande mätningar. Även om före -
teelsen i sig kan vara svårfunnen kan eftersök underlättas av att företeelsen endast 
kan förekomma på en särskild struktur eller i ett specifikt habitat med begränsad 
 förekomst i området. En särskild typ av totalinventering är fjärranalys av flygfoton 
eller satellitbilder som kan användas för inventering av större eller tydligare fenomen 
(t.ex. träd- och busktäckning eller vissa ingreppsindikatorer såsom körspår i en våt -
mark) så länge analysmetoden har validerats och kalibrerats mot inventeringar i fält.
I de allra flesta fall förlitar man sig på stickprovsförfarande där inventeringar görs 
i avgränsade provytor. Provytornas storlek och form bestäms av vilken företeelse som eftersöks. Huvudsakligen använder man sig av samma typer av provytor som i annan 
typ av övervakning, framför allt inom miljöövervakningsprogrammen NILS och Riks -
skogstaxeringen. I normalfallet inventeras därför större strukturer såsom träd- och 
busktäthet i cirkelytor med 10 m radie medan exempelvis växtinventeringar och andra företeelser som kräver mer detaljerade eftersök görs i mindre ytor (0,25–100 m
2). Det 
finns olika alternativ för hur provytorna placeras ut i det objekt (område eller uppfölj -
ningsenhet) man vill inventera. För regionala och nationella sammanställningar och  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv111jämförelser (d.v.s. för uppföljningen inom block A och C) krävs totalinventering eller 
objektivt placerade stickprov.
För att få objektiva stickprov . placeras provytor ut antingen slumpvis eller, 
vilket oftast är fallet, i ett rutnät (grid) med fasta inbördes avstånd. Som tumregel 
används ofta ca 50 provytor för områden/uppföljningsenheter som är mindre än 
10 ha och 100 provytor i större ytor. För de större ytorna kan provytorna placeras 
i kluster ( kvadratformade grupper) om 9 provytor vardera som fördelas på jämna 
avstånd från varandra med hjälp av ett större rutnät. För att uppnå tillräcklig säker -
het i skattningarna bör antalet provytor dock anpassas till den lokala variationen 
i företeelsen. Ju större stickprov man har, desto mindre avvikelser i målindikatorn 
från tröskelvärdet kan detekteras. 
Subjektiva designe r innebär att man använder den kunskap som finns om området 
som ska följas upp. Stickprovet kan riktas  så att ett objektiv stickprov läggs ut endast 
i de delar av området där man förväntar sig att statusen är sämst och om resultatet är 
bra i dessa delar antar man att detta också gäller för området i stort. Andra former av 
subjektiv utplacering av provytor innebär att man använder platser som man bedömer 
är representativa  för det man vill mäta. Detta är användbart t. ex. då den studerade 
företeelsen är så heterogent fördelad i området att ett orimligt stort objektivt stickprov 
skulle behövas för en skattning med rimlig noggrannhet. Subjektiv placering kan ge 
säkrare skattningar men ställer större krav på kunskap om det studerade området och 
den företeelse som undersöks och ökar också risken för systematiska fel. Risken för 
systematiska fel bör vägas in i utvärderingen av resultaten. Metoden ska enligt rikt -
linjerna därför helst undvikas.
I enstaka fall förlitar man sig helt på bedömningar av experter  (såsom förvaltare) 
utan att genomföra inventeringar. Värdet av sådana begränsas till situationer där 
experten har mycket god kännedom om det enskilda området och där man enkelt 
kan konstatera att målindikatorns tröskelvärde inte uppnås. 
11.2.4 Utvärdering kopplad till uppföljning i skyddade 
områden – gynnsamt bevarandetillstånd och 
gynnsam bevarandestatus
Utvärderingsprocessen består av tre delar. Först analyseras målindikatorerna genom 
att inventeringsresultaten jämförs med tröskelnivåerna och den förväntade trenden 
bedöms. Därefter bedöms om det finns behov av förvaltningsåtgärder. Slutligen görs 
en sammanfattande utvärdering av bevarandetillståndet i förhållande till bevarande -
målen.
UTVÄRDERING AV MÅLINDIKATORERNA
Utvärderingen av målindikatorn innebär att man avgör hur den förhåller sig till dess 
tröskelnivå: om den är uppnådd, om den inte är uppnådd eller om dataunderlaget 
inte medger att man kan avgöra om den är uppnådd. Så länge målindikatorn gäller 
förekomst/icke-förekomst eller om den mäts genom totalinventering behöver man 
enligt riktlinjerna inte göra någon statistisk bearbetning av inventeringsresultatet, 
utan man kan direkt jämföra indikatorns värde med tröskelnivån. När mätningar 
däremot görs kvantitativt i stickprov används stickprovets medelvärde och konfidens -
intervall för att avgöra om målet är uppnått. Normalt avgörs detta genom att testa 
om det ensidiga konfidensintervallet för skattningen täcker  tröskelvärdet,  vilket  112
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivmotsvaras av ett förkastande av nollhypotesen att det sanna värdet ligger under tröskeln. 
Man använder sig dock av ett tekniskt tröskelvärde för att dels undvika att målindikato rer 
som ligger nära tröskelvärdet och i praktiken kan anses  uppnådda bedöms som ej upp -
nådda på grund av att det alltid föreligger viss osäkerhet i skattningar av  medelvärden, 
dels avgöra när osäkerheten är för stor för att bedömningen ska kunna göras (se Figur D.1). 
Avståndet mellan det faktiska och tekniska tröskelvärdet bestämmer alltså vilken osäker-
het i det skattade medelvärdet som är acceptabel för bedömning av tillstånd. Som en 
tumregel rekommenderar man att det tekniska värdet ligger 20 procent under det faktiska 
men avståndet beror bland annat på betydelsen av en felaktig bedömning. 
Långa omdrevstider gör det svårt att göra en formell analys av hur målindikatorn 
utvecklas över tid. Länsstyrelserna ska dock försöka göra en bedömning av hur man 
förväntar sig att indikatorn kommer att utvecklas och även ange vad man baserar den 
bedömningen på. I vissa fall kan tillräckliga data finnas för en mer formell trendbedöm -
ning, men bedömningen kan också baseras på kännedom (expertkunskap) om det aktu -
ella området beträffande till exempel pågående åtgärder eller kunskap om dynamiken 
i naturtypen i allmänhet. Trendbedömningen kan tillsammans med utvärderingen av 
tröskelnivån ligga till grund för en bedömning av förvaltningsbehovet.
Ogynnsamt Gynnsamt Uppn ådd 
Tröskelv ärde 
Tekniskt tr öskelvärde Ej upp nådd Osäker 
a b c d e f 
Figur	D.1.	Förhållandet	mellan	målindikatorns	skattade	medelvärde	och	konfidensintervall	i	förhåll -
a nde till det faktiska och tekniska tröskelvärdet vid bedömning av bevarandetillstånd. a) Både medel 
och	nedre	konfidensintervall	ligger 	över	tröskelvärdet, 	målindikatorn	uppnådd. 	b och c) Oavsett 
stickprovstorlek	skattas	medelvärdet	med	 viss	osäkerhet	 vilket	gör	att	jämförelse	av 	konfidens -
intervallet mot tröskelvärdet riskerar att målindikatorer väldigt nära tröskelvärdet klassas som 
ej	uppnådda	 trots	att	de	i	princip	uppnåtts. 	Därför	bedöms	konfidensintervallet	mot	ett	 tekniskt	
tröskelvärde som ligger en bit under det faktiska så att indikatorer nära det faktiska tröskelvärdet 
kommer att bedömas som uppnådda. d och e)  Medelvärdena ligger under det faktiska  tröskelvärdet 
och	konfidensintervallen	ligger 	under	det	tekniska	tröskelvärdet, 	målindikatorn	ej	uppnådd. 	
f)	Medelvärdet	ligger 	över	det	faktiska	 tröskelvärdet	men	konfidensintervallet	ligger 	under	det	
tekniska tröskelvärdet, målindikatorns tillstånd kan inte bedömas. Tröskelvärdet är här ett minimum 
(dvs. målindikatorn är ett mått på något som är positivt ur bevarandesynpunkt). Felstaplarna visar 
ensidigt	konfidensintervall. 	Figuren	efter 	Haglund	(2010). 	 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv113BEHOV AV ÄNDRINGAR I UPPFÖLJNINGSDESIGN OCH FÖRVALTNING
Om utvärderingen av målindikatorerna visar att resultatet är statistiskt osäkert kan 
återinventering med en större stickprovsstorlek övervägas. Om utvärderingen visar 
att tröskelnivån inte har uppnåtts eller om man bedömer att trenden är negativ ska 
man göra en bedömning av om detta är något man kan åtgärda med en förändrad 
skötsel eller om det beror på naturliga svängningar eller andra orsaker som inte 
förvaltningen av området kan påverka. Bedömningen bör dokumenteras i Skötsel -
DOS oavsett orsak eller beslut om åtgärder.
UTVÄRDERING AV MÅLUPPFYLLELSE OCH BEVARANDETILLSTÅND
Uppföljningsresultaten ska utvärderas vart 6:e år. Då görs en samlad bedömning 
av måluppfyllelsen för varje bevarandemål i det skyddade området. Bedömningen 
baseras på om tröskelnivåerna för målindikatorer kopplade till respektive bevarande -
mål är uppnådda eller ej. Förutom resultatet från uppföljningens inventering vägs 
också information från andra källor in. Det kan vara resultat från regional miljö -
övervakning eller biogeografisk uppföljning som har gjorts i området eller information 
om till exempel ingrepp från länsstyrelsens tillsynsverksamhet eller rapporter från 
allmänheten. Målindikatorerna är olika starkt kopplade till bevarandemålet. I de fall 
en målindikator signalerar att tröskelnivån inte är uppnådd ska man därför i den sam -
lade bedömningen också väga in hur betydelsefull målindikatorn är för bevarandemå -
let. Indikatorer som visar förekomst av för naturtypen typiska arter kan till exempel 
väga tyngre i bedömningen av gynnsamt tillstånd än skötselindikerande variabler. Att 
skötseln varit dålig något eller några år är inte en lika stark signal om sämre tillstånd 
som att de typiska arterna minskat eller försvunnit. 
På samma sätt som man för enskilda målindikatorer gör en bedömning av den 
förväntade utvecklingen över tid görs även för områdets bevarandetillstånd en 
bedöm ning av om och hur ett eventuellt ogynnsamt tillstånd kan förväntas föränd-
ras eller om bedömningen är osäker.
Gynnsamt bevarandetillstånd bedöms för varje område för sig. Dessa kan sedan 
sammanställas till regionala eller nationella bedömningar av gynnsam bevarande -
status  som avser statusen för arten eller naturtypen i en biogeografisk region eller 
i landet som helhet. De ger alltså en samlad bild av bedömningarna av gynnsamt 
tillstånd i uppföljningen i skyddade områden och den biogeografiska uppföljningen.
11.2.5 IT-stöd
Till uppföljningssystemet hör digitala system till hjälp för planering, registrering, 
lagring av data och utvärdering. Vi har inte lyckats hitta publicerad  dokumentation 
som specifikt beskriver datasystemens uppbyggnad. Vår beskrivning grundar sig 
på arbetsdokument och presentationer erhållna efter förfrågan till  Naturvårdsverket 
eller funna via sökningar på Digitala Vetenskapliga Arkivet (DiVA) eller internet m.h.a 
Google. Vi har också utnyttjat de beskrivningar som finns i riktlinjer och utvärderings -
rapporter kring uppföljningen (Haglund 2010, Ekologigruppen AB 2018). 
I det över gripande datasystemet VIC Natur samlas flera delsystem med olika 
funktionalitet som relaterar till olika delar av processen kring områdesskydd. Här 
ingår DOS (DOS=digitalt områdesskydd), FIDOS (Fastighetsinformation) och LM 
(Lantmäteriuppdrag) för hantering av mark- och fastighetsfrågor, Naturvårdsregistret 
(NVR) där information om syfte, skyddsform och beslutsstatus finns registrerat samt  114
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivSkötselDOS för skötsel och åtgärdsfrågor. Till VIC Natur är även Naturanaturtyps -
kartan (NNK) kopplad som innehåller den geografiska informationen om naturty -
pernas utbredning i de skyddade områdena. Uppföljning sorterar in under skötsel/
åtgärder vilket gör att uppgifter relaterade till uppföljningen lagras i SkötselDOS. 
I SkötselDOS registreras såväl målindikatorer och tröskelnivåer som planerade 
uppföljningsåtgärder och uppdrag, inklusive utlägg av provytor. Uppdragen skickas 
till Uppdragsportalen från vilken utförare kan hämta information och där invente -
ringsresultat kan matas in. Resultaten skickas sedan till SkötselDOS. I SkötselDOS/
Uppdragsportalens funktionalitet ingår analys av resultaten, inklusive beräkningar 
av målindikatorer och jämförelser med tröskelvärden. Målindikatorer för arter kan 
inte registreras i SkötselDOS och i Uppdragsportalen kan endast inventeringsdata 
för typiska arter i gräsmark och rikkärr registreras (Ekologigruppen AB 2018). Övriga 
artregistreringar görs därför i Artportalen under projektet Uppföljning av skyddade 
områden. 
11.2.6 Uppföljningen av skyddade områden i praktiken
Vi har ovan beskrivit hur uppföljning av områdesskyddet ska genomföras enligt fast -
ställda riktlinjer (Haglund 2010). Hur uppföljningen fungerar i praktiken kan dock 
skilja sig från de teoretiska beskrivningarna. Under 2017 genomfördes en utvärdering 
av uppföljningen på uppdrag av Naturvårdsverket. En del av denna utvärdering var 
mer samhällsvetenskapligt inriktad och utfördes med hjälp av enkäter till berörda 
myndigheter om erfarenheter av uppföljningssystemet (CMA Research AB 2017). Den 
andra delen behandlade mera naturvetenskapliga aspekter såsom  genomförandegrad, 
hur IT-stödet fungerar och används och kvaliteten på det insamlade materialet 
(Ekologigruppen AB 2018). Vi utnyttjar här resultaten från dessa utvärderingar, samt 
information från myndigheter och utdrag från SkötselDOS för att beskriva hur uppfölj -
ningen av skyddade områden fungerar i praktiken.
KARAKTÄRISERING AV MÅLINDIKATORER I NUVARANDE UPPFÖLJNING 
AV SKYDDADE OMRÅDEN
Tre olika grupper av målindikatorer för naturtyper föreslås i manualer och riktlinjer: 
areal, struktur och funktion samt typiska arter. Denna gruppering har likheter med 
det hierarkiska angreppssätt för miljöövervakning som föreslagits av bland andra 
Noss (1990). Areal ingår som indikator för alla naturtyper som följs upp i både obli -
gatorisk (block A) och områdesvis uppföljning (block B). Den visar på förekomsten 
eller utbredningen av naturtypen i skyddade områden och kan användas för att 
mäta hur mycket av olika naturtyper som förekommer inom områdesskydd. För att 
verkligen bedöma de skyddade områdenas representativitet (andelen av arealen 
som är skyddad) skulle dock krävas att man har kännedom om hur mycket av olika 
naturtyper det finns i landet som helhet. Naturtypsarealen kan också säga något om 
status och förekomst av hot och påverkan på området men eftersom mycket kan ske 
i området innan man kan se förändringar i areal är den att betrakta som en relativt 
sen signal. Kombinationen av arealerna för alla i ett område ingående naturtyper 
kan även användas för att mäta heterogenitet och komplementaritet i livsmiljöer 
och resurser inom skyddade områden. 
De målindikatorer som mäter strukturer och funktioner inkluderar både positiva 
och negativa företeelser. Viktiga positiva successionspåverkande processer som hävd 
och brand följs upp med mer omedelbara indikatorer som till exempel mätningar av  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv115vegetationshöjd, hävdintensitet, förekomst av lövförna och kartläggning av naturliga 
skogsbränder och naturvårdsbränningar eller med mer indirekta indikatorer med 
långsammare respons såsom träd- och buskskiktets täckning. Träd- och buskskiktets 
täckning, som används i de flesta naturtyper, kan också ses som en direkt  indikator 
på negativa successionsprocesser (igenväxning) och användas för att signalera behov 
av åtgärder. Andra indikatorer återspeglar mängden av viktiga livsmiljöer, bland annat 
finns målindikatorer för förekomst av död ved, pollen- och nektarkällor och hydro -
logisk status. För vissa naturtyper finns målindikatorer som mäter påverkan utifrån. 
Detta gäller framför allt naturtyper där det största hotet kommer från exploatering 
eller andra mänskliga aktiviteter såsom dikning i myrmark, tramp- och fordonsskador 
i fjäll- och myrmark och avverkning i skog. 
Typiska arter utgör en mera sammanfattande indikator på goda livsbetingelser 
i en viss naturtyp än naturtypens areal eller förekomst av strukturer. Att bara notera 
förekomst av typiska arter kan dock vara ett trubbigt mått, eftersom kvalitetsför -
sämringar och populationsminskningar kan pågå under en längre tid innan en art 
försvinner. Indikatorer baserade på antalsräkningar ger mer information, särskilt 
om det finns observationer från flera tidpunkter så att det går att skatta trender. I 
områden där indikatorarter är sällsynta kan man överväga att notera indikatorarter 
i ett subjektivt urval av inventeringsytor i stället för slumpmässigt utlagda provytor. 
Det beror på att stickprovsbaserade inventeringar i provytor ger få träffar av de typiska 
arterna och det påverkar möjligheten till säkra analyser av trender. 
Inom block B finns fler artgrupper för vilka målindikatorer för typiska arter är 
specificerade. Här ingår t. ex. spillningslevande skalbaggar, vedlevande insekter och 
svampar, epifytiska lavar, fjärilar, humlor och grävande steklar. Länsstyrelserna har 
även möjlighet att identifiera egna indikatorarter. Det går dock inte att registrera 
vilka dessa indikatorarter är i de centrala datasystemen annat än genom fritext vilket 
försvårar användandet i nationella sammanställningar. 
ANVÄNDANDE AV CENTRALA DATASYSTEM
Regionala och nationella sammanställningar och utvärderingar är beroende av att 
målindikatorer, tröskelnivåer och resultat från uppföljningen finns i SkötselDOS och 
Uppdragsportalen. Det är stor variation mellan län i användandet av dessa system 
(CMA Research AB 2017, Ekologigruppen AB 2018). Ekologigruppen (2018) fann, base -
rat på ett utdrag från SkötselDOS 2017, att knappt häften av länen stod för över 90% 
av de registrerade målindikatorerna. Antalet registrerade målindikatorer varierade 
också mellan olika markslag (Figur D.2). Majoriteten (60%) var indikatorer kopplade 
till naturtyper i gräsmark medan rikkärr och skog hade runt 20% registrerade målin -
dikatorer vardera (Ekologigruppen AB 2018). De flesta av målindikatorerna (86–97%) 
hade även tröskelnivåer registrerade (fullständigt registrerad). Tre år senare (mitten 
av december 2020) har antalet registrerade målindikatorer i SkötselDOS ökat med ca 
60% och uppgår till omkring 13 300 i terrestra naturtyper (Figur D.2 - D.4). Av dessa 
tillhör 60% block A. Obalansen mellan länen kvarstår; 10 län står för över 90% av 
registreringarna och två län för knappt hälften (Figur D.2). Det är också fortfarande 
stor övervikt för målindikatorer för naturtyper i gräsmarker följt av skog (drygt 20%) 
och våtmarker (knappt 15%). Skogsnaturtyperna har fler indikatorer från block B än A 
(Figur D.3, D.4). För våtmarker finns nu målindikatorer registrerade för fler naturtyper 
än rikkärr, även om målindikatorerna i rikkärr fortfarande utgör majoriteten (ca. 65%). 
De nytillkomna målindikatorerna har i mindre utsträckning angivna  tröskelnivåer,  116
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiveftersom andelen numera endast uppgår till 38%, 48% i block A (Figur D.3) och 25% 
i block B (Figur D.4). Gräsmarker har högst andel indikatorer med tröskelnivåer 
(44%) och åkermark lägst (8%). Vi kan alltså konstatera att fler målindikatorer i flera 
markslag nu finns registrerade  centralt jämfört med för några år sedan vilket skulle 
kunna underlätta nationella analyser och sammanställningar. Dock har registreringen 
av tröskelnivåer för dessa indikatorer inte följt med i samma utsträckning vilket 
omöjliggör bedömning av gynnsamt tillstånd för majoriteten av målindikatorerna.
Möjligheten till bedömning av gynnsamt tillstånd avgörs inte bara av att tröskel -
nivåer har fastställts och registrerats utan också av att data från utförd uppföljning 
registreras, vilket i huvudsak ska göras i Uppdragsportalen. Analyser av informatio -
nen i Uppdragsportalen har utförts av Ekologigruppen AB (2018). Uppdragsportalens 
funktionalitet tillät bara registrering av data från gräsmarks-, skogs- och rikkärrs -
uppföljning och precis som i fallet med målindikatorregistreringar i SkötselDOS 
användes Uppdragsportalen bara i mindre utsträckning för dataregistrering. Mycket 
av resultaten från uppföljningsverksamheten hanteras och analyseras i stället lokalt 
utan att centrala datasystem är inblandade. Befintliga data i Uppdragsportalen ger 
därför inte en komplett bild av tillgång och kvalitet på data från uppföljningen. I 
utdraget från Uppdragsportalen fanns tillräckligt många uppföljningsenheter endast 
i uppföljningen av gräsmarker (580 uppföljningsenheter) och rikkärr/ källor (89 upp -
följningsenheter) och då i huvudsak för målindikatorerna typiska arter, negativa 
indikatorarter och vegetationshöjd. Totalt fanns kompletta tröskelnivåer associerade 
till 20% av dessa. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv117
Figur D.2. Antal målindikatorer registrerade i SkötselDOS för varje län och markslag. Utdrag 
gjordes i mitten av december 2020. Färg såväl som siffror visar antalet indikatorer. 118
Figur D.3. Antal och typ av målindikator från block A registrerade i SkötselDOS uppdelat på 
markslag, och vilka av dessa som har komplett registrerade tröskelvärden (ljusare färg). Utdrag 
gjordes i mitten av december 2020. 
UTMANINGAR INOM UPPFÖLJNINGEN
Formaliserade mätningar och användandet av målindikatorer och tröskelvärden 
underlättas av att det finns obligatoriska delar i uppföljningen i block A. Obligatoriet 
innebär att länens datainsamling i block A huvudsakligen innefattar samma variabler 
och utförs under samma tidperiod och i samma naturtyper. Den nationella likrikt -
ningen gäller även uppföljningen i block C. Den obligatoriska uppföljningen är dock 
begränsad till vissa markslag, naturtyper och målindikatorer. Det är framför allt resul -
taten från block A och C som används i nationella sammanställningar såsom inför 
rapporteringen enligt art- och habitatdirektivet. I den områdesvisa uppföljningen 
i block B ingår flera målindikatorer som kan mäta fler aspekter av fler naturtypers och 
områdens karaktär. Detta ökar dock risken för att olika län väljer olika naturtyper och 
målindikatorer att följa upp vilket försämrar möjligheten att få ett tillräckligt stort 
stickprov för statistiskt starka analyser.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv119
Figur D.4. Antal och typ av målindikator från block B registrerade i SkötselDOS uppdelat på 
gjordes i mitten av december 2020.
Den utvärdering av datakvalitet som har gjorts av registrerade data fram till 2017 visar 
att indikatorerna skattas med stor osäkerhet (Ekologigruppen AB 2018). I förhållande 
till skattat medelvärde är variansen i dessa indikatorer mycket hög (ofta över 100%) 
vilket i många fall innebär att man inte kan avgöra om tröskelnivåerna uppnåtts.  120
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivDe förändringar som kan detekteras mellan två tidpunkter skattas i de flesta fall till 
åtminstone 30 – 50% av medelvärdet, vilket inte når upp till önskemålen i EU:s och 
Naturvårdsverkets riktlinjer (upp till 36% förändring över en 6-årsperiod, Jacobson 
2010, Ekologigruppen AB 2018). Dessa kalkyler bygger på att förändringar analyseras 
genom parvisa jämförelser mellan två tidpunkter (dvs. att de aktuella uppföljningsre -
sultaten jämförs med närmast föregående period) vilket är den metod som beskrivs 
för förändringsanalys inom uppföljningen. 
Ett alternativt sätt att skatta förändring är att skatta en trend över tid (lutningen i 
en regression av målindikatorn mot tid). En fördel med det är att man på ett bättre sätt 
hanterar den stickprovsosäkerhet som uppstår av slumpmässiga händelser i samband 
med inventeringarna. I en parvis jämförelse mellan två tidpunkter sammanblandas en 
eventuell tidseffekt (den effekt man är ute efter att skatta) med effekten av slump -
mässiga temporära omvärldsfaktorer (t.ex. dåligt väder under inventeringsperioden) 
eller andra förvillande faktorer. Med fler mätningar över tid kan denna variabilitet 
kontrolleras bättre. 
En anledning till att man ändå vill fokusera på att göra jämförelser med närmast 
föregående mätning kan vara uppföljningens långa omdrevstider. Långa omdrevs -
tider uppkommer eftersom det är svårt att ha tillräckligt detaljerade inventeringar 
över ett tillräckligt stort område och samtidigt ha ett tätt inventeringsintervall. De 
långa intervallen mellan besök på samma undersökningsyta innebär att det tar lång 
tid innan man har en tillräcklig tidsserie för trendberäkningar med regressionsanalys. 
Man kan göra trendberäkningar tidigare om man delar upp lokalerna som besöks 
inom en omdrevsperiod jämnt över tidsperioden. Detta kräver dock att man fördelar 
områden, uppföljningsenheter eller provytor slumpvis över tidsperioden. Sådana 
skattningar blir dock mer osäkra än analyser där man följer samma yta över tid. För 
att få ihop ett tillräckligt stort stickprov för regionala och nationella analyser måste 
man därtill se till att just samma målindikatorer mäts i alla län och områden (Ekologi -
gruppen AB 2018). 
Systemet att jämföra målindikatorer med tröskelvärden för att avgöra tillstånd 
innebär att man kan sammanställa målindikatorer som mäter olika aspekter av en 
arts, naturtyps eller områdes kvaliteter och status till en enda indikator, gynnsamt 
bevarandetillstånd. Sammanställningarna på större skala syftar till att bedöma gynn -
sam bevarandestatus med hjälp av beräkningar av hur stor andel av naturtyperna eller 
områdena som har gynnsamt tillstånd. Olika indikatorer är dock olika starkt kopplade 
till sannolikheten för långsiktigt bevarande vilket gör att man kan behöva lägga olika 
vikt vid olika indikatorer. Det är dock svårt att på ett formaliserat sätt bestämma en 
sådan viktning. De aktuella IT-systemen ger än så länge inget stöd för samlad analys 
av bevarandestatus och en tydligare dokumentation och riktlinjer har efterlysts av 
länsstyrelserna (CMA Research AB 2017, Ekologigruppen AB 2018). 
Jämförelser mellan områden, naturtyper, eller län försvåras när olika principer 
tillämpas för att sätta tröskelnivåer. I vissa fall kan man exempelvis i avsaknad av 
kunskap ha använt sig av schablonmässiga och ofta ganska låga tröskelnivåer som 
inte är anpassade till situationen i enskilda områden medan man i andra fall har mer 
information och har lagt större möda på att anpassa tröskelnivåerna. Detta leder till 
att områden där man har använt sig av lågt satta schablonvärden oftare kommer att 
signalera gynnsamt bevarandetillstånd än där man har satt tröskelnivåerna utifrån 
mer vetenskapligt underbyggd kunskap, eller velat vara mer på den säkra sidan, 
oavsett områdenas verkliga status.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv121Det är svårt att få en överblick över uppföljningen av arter (bilaga 2-arterna). Det beror 
på att målindikatorer och tröskelvärden för arter inte går att registrera i SkötselDOS. 
Inventeringsdata ska registreras i Artportalen under ett enda gemensamt projekt 
(Uppföljning av skyddade områden) men det finns flera sådana projekt registrerade. 
Ekologigruppen (2018) gjorde endast en summarisk analys av artuppföljningen, 
framför allt baserad på registrerade uppföljningsåtgärder för arter. De konstaterade, 
förutom att det är svårt att få någon bild över uppföljningen, att få län har registrerat 
uppföljningsåtgärder (fåglar dominerar det som finns), att rapporteringsgraden i 
Artportalen varierar och att den största delen av artuppföljningen görs inom bio -
geografisk uppföljning (Ekologigruppen AB 2018). 
11.3 Biogeografisk uppföljning
Enligt art- och habitatdirektivet ska bevarandestatusen hos arter och naturtyper som 
anges i direktivets bilaga 1 och 2 övervakas och rapporteras till EU-kommissionen vart 
6:e år. Detta gäller statusen i Sverige som helhet, alltså både i och utanför  skyddade 
områden. Biogeografisk uppföljning är avsedd att komplettera uppföljningen av 
 skyddade områden och annan övervakning för att tillgodose dessa krav. Den biogeo -
grafiska uppföljningen bygger på sammanställd information från befintlig övervak -
ning men även på egen datainsamling. 
Beskrivningen av den biogeografiska uppföljningen nedan är baserad på de 
principer för uppföljningen som har tagits fram av ett projekt inom Naturvårdsverket 
(Jacobson 2010) samt från ett urval handledningar och rapporter från uppföljningen 
av enskilda artgrupper (grod- och kräldjur: Hallengren och Nyström 2012, mossor 
och lavar: Wiklund 2015, landsnäckor: Jonsson 2018, trollsländor och dykarbaggar: 
Karlsson 2019, skal-, skinnbaggar, klokrypare: Jansson 2019, fjärilar: Pettersson och 
Arnberg 2021). 
11.3.1 Vad följs upp?
Den biogeografiska uppföljningen är uppdelad på de terrestra markslagen fjäll och 
branter, skog, gräsmarker, våtmarker och havsstränder. Data för uppföljning av natur -
typer kommer framför allt från det nationella miljöövervakningssystemet Terrester 
habitatuppföljning (THUF), men också från andra nationella system såsom Satellitba -
serad övervakning av våtmarker och Riksskogstaxeringen och från riktad uppföljning 
av gräs- och hällmarksnaturtyper som bygger på den regionala miljöövervakningens 
(Remiil) design. Övervakningsprogrammens uppbyggnad beskrivs utförligare i avsnitt 
3.5 samt i Bilaga 3 och 4. 
Arter som följs tillhör grupperna däggdjur (förutom fladdermöss), fladdermöss, 
grod- och kräldjur, trollsländor och dykarskalbaggar, landsnäckor, fjärilar, skal- och 
skinnbaggar och klokrypare, kärlväxter samt mossor och lavar. Artuppföljningen sker 
i specifika inventeringsprogram för var och en av grupperna.
Inom uppföljningen har man satt upp prioriteringsordningar för vilka arter och 
naturtyper som är viktigast att följa upp. Prioriteringen baseras på  uppföljningens 
beräknade kostnader, inventeringarnas genomförbarhet, nyttan med insamlade data 
och tillgången på data från annat håll. För naturtyper baseras prioriteringen på det 
bedömda hotet mot naturtyperna, deras skötselbehov och hur stor del av EU:s 
förekomst av naturtypen som finns i Sverige. Hotet mot naturtypen väger 50%  122
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivtyngre än skötselbehovet och ansvarsgraden på EU-nivå har hälften så stor betydelse 
som skötselbehovet. För arter baseras prioriteringen på varje arts status vid senaste 
 rapporteringen av artikel 17, dess värde som indikatorart (dvs. i vilken grad livsmiljön 
sammanfaller med andra viktiga/rödlistade arters livsmiljö) samt hur svår arten är att 
inventera. 
Prioriteringsordningen ligger till grund för vilka arter eller naturtyper som ska följas, 
med vilken noggrannhet man vill kunna mäta olika variabler och vilken grad av för -
ändring man vill kunna detektera och därmed hur stora stickprov som behövs. Högt 
prioriterade arter och naturtyper ska kunna mätas med större noggrannhet.
11.3.2 Bedömning
Den biogeografiska uppföljningen leder fram till bedömningar av bevarandestatus 
för varje art eller naturtyp på nationell eller biogeografisk nivå. Dessa bedömningar 
ska bygga på mätningar av variabler som visar på nuvarande tillstånd  vilka ska jämföras 
med tidigare tillstånd för att bedöma utvecklingstrenden . Man ska också i möjligaste 
mån, utifrån expertkunskaper och resultaten av mätningarna, göra en prognos för 
framtidsutsikterna  för bevarandet av arten eller naturtypen.
Bedömning av tillstånd utgår från riktlinjer från EU-kommissionen (DG Environ-
ment 2005). Riktlinjerna anger att tillståndet ska bedömas mot uppsatta referens -
värden. I likhet med hur bedömningar görs inom uppföljningen av skyddade områden 
undersöks om den uppmätta variabelns konfidensintervall täcker referensvärdet. 
Referensvärden finns angivna och bygger på skattningar av situationen (utbredning, 
förekomst eller populationsstorlek) som rådde vid Sveriges EU-inträde 1995 (Eide 
2014, Westling m. fl. 2020). När man bedömer att situationen inte skiljer mycket från 
1995 kan referensvärdena bygga på senare skattningar. 
Enligt svenska riktlinjer, som alltså i stort sett följer riktlinjerna från EU-kommis -
sionen (DG Environment 2005, Jacobson 2010), bedöms tillståndet som ogynnsamt, 
med underklassificeringen dåligt, för variablerna areal och utbredning (se nedan 
angående uppföljda variabler) om värdena är minst 10% sämre än referensvärdet. Om 
värdena ligger över referensvärdet och bedöms vara stabila eller ökande är tillståndet 
gynnsamt och i övrigt ska det bedömas som ogynnsamt, underklass otillfredsställa-
nde. Samma gränsvärde (10% under referensvärdet) gäller för bedömningar av 
tillståndet för variablerna strukturer och funktioner medan gränsen för popula -
tionsstorlek och typiska arter är 25%. 
Bedömning av trend utgår också från riktlinjer från EU som säger att man ska 
kunna detektera en förändring på 1% per år. Detta har dock ansetts alltför ambitiöst 
och normalt inte motiverat ur naturvårdssynpunkt (Jacobson 2010).  Naturvårdsverkets 
riktlinjer anger att detektionsnivån bör ligga på 2–15% förändringar per år och att 
stickprovsdesignen ska vara dimensionerad för en statistisk styrka på 80% med en 
signifikansnivå på 10%. 
11.3.3 Variabler
Variablerna som ligger till grund för bedömningarna av bevarandestatus är i stort 
sett desamma som de som används som utgångspunkt för målindikatorer inom upp -
följningen av skyddade områden. För naturtyper ingår areal och utbredningsområde, 
strukturer och funktioner, samt variabler kopplade till typiska arter och för arter ingår 
variablerna utbredningsområde, populationsstorlek och förekomst av artens livsmiljö. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv123Areal  för en naturtyp är dess sammanlagda area nationellt eller inom varje biogeogra -
fisk region medan utbredningsområde  beräknas med hjälp av en inom EU speciellt 
framtagen algoritm (DG Environment 2017). Beräkningar av arealen och utbrednings -
området bygger på att man har bestämt deras förekomst i 10x10km-rutor över hela 
landet. För naturtyper används data från övervakningssystemen nämnda ovan medan 
man för arter utgår från kända fynd hämtade från Artportalen och andra källor. 
Eftersom rapporteringen till EU bland annat ska relatera statusen till förhållandena 
vid Sveriges inträde i EU beaktas dock bara kända förekomster för arter från 1995 och 
senare. Utbredningsområdet bestäms av algoritmen som binder samman alla rutor 
med förekomst som ligger inom 40–50 km från varandra.
Strukturer och funktioner  innefattar, precis som i uppföljningen av skyddade 
områden, sådana variabler som avgör om naturtypen har en gynnsam status eller 
ej. Här ingår både variabler som definierar naturtypen och sådana som visar på dess 
kvalitet (t.ex. mängd död ved, översvämmad yta, igenväxningsgrad, eller hävd). 
Typiska arter  definieras på samma sätt som i uppföljningen av skyddade  områden. 
Det är arter vars förekomst visar att naturtypens vitala strukturer och funktioner är upp -
rätthållna och att naturtypen håller god kvalitet. Alla typiska arter behöver inte följas 
för varje naturtyp. En samordning mellan biogeografisk uppföljning och uppföljningen 
av skyddade områden ska eftersträvas i valet av arter för att underlätta jämförelser 
mellan systemen. 
Populationsstorlekar  ska rapporteras till EU som antalet vuxna individer eller som 
antal 1x1km-rutor med förekomst för några arter där det är omöjligt att räkna individer. 
I inventeringarna mäts populationsstorlekar ibland på annat sätt, till exempel antalet 
kvadratmeter eller antalet träd med förekomst. För rapporteringen krävs dock att dessa 
översätts till individantal eller antal 1km-rutor.
Arternas livsmiljö  ska rapporteras med avseende på areal och kvalitet.  Eftersom 
kunskapen om arternas behov av livsmiljöer sällan är fullständig är detta svårt att 
skatta. Därför bygger uppföljningen av arealer oftast på schablonmässiga beräkningar 
med hjälp av populationsstorleksuppskattningar och bedömt ytbehov per individ. 
Kvalitetsbedömningar utgörs av grova uppskattningar av kvalitet eller noterade före -
komster av hot eller skötsel. Uppföljningen syftar till att skatta förändringar (trend) i 
livsmiljön snarare än att mäta status i relation till referensvärden. För vissa svårinvente -
rade arter utgör variabler kopplade till livsmiljön det bästa eller enda måttet på popula -
tionens storlek och utveckling, t.ex. mängd död ved för vissa vedlevande insekter.
11.3.4 Design
Inventeringarna inom den biogeografiska uppföljningen ska ge en bild av situationen 
för företeelsen (arten eller naturtypen) i Sverige och i de biogeografiska regionerna. 
Hur inventeringarna designas beror därför på hur vanlig företeelsen är och hur den 
är fördelad i landet vilket förutsätter att man har bakgrundskunskap om företeelsen. En 
del av uppföljningen handlar därför om undersökande inventeringar och pilotstudier 
för att skaffa sådan kunskap. Målet är att inventeringslokalerna ska täcka ett represen -
tativt urval av artens eller naturtypens förekomst. För ovanliga arter kan detta innebära 
att man följer alla förekomster medan det för vanliga arter räcker med stickprov. 
Uppföljningen av naturtyper bygger som nämnts i huvudsak på de nationella 
övervakningssystemen som klassar naturtyper: Terrester habitatuppföljning (THUF), 
Riksskogstaxeringen, Kvalitetsuppföljningen av ängs- och betesmarker, Satellitbaserad 
övervakning av våtmarker samt uppföljning av gräs- och hällmarker. THUF bygger  124
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivpå det systematiska stickprovsutlägget av rutor över landet som används i NILS, men 
som har förtätats i vissa delar för att få med ovanliga naturtyper. Kvalitetsuppfölj -
ningen bygger på slumpvis urval av ängs- och betesmarker i NILS rutor och gräs- 
och hällmarksuppföljningen på en förtätad version av Svensk fågeltaxerings rutnät 
(se vidare i avsnitt 3.5 samt i Bilaga 1 och 2). Provytor i rutorna/objekten klassificeras 
till naturtyp och naturlighetsgrad med hjälp av en naturtypsnyckel där strukturer 
och typiska arter används för klassningen. Den Satellitbaserade övervakningen av 
våtmarker gäller naturtyper i öppna våtmarker och bygger på en  förändringsanalys 
av satellitbilder från två tidperioder med 10 års mellanrum. I dessa naturtyper är 
inventeringen således heltäckande vad gäller förändringar i areal. Förändringarna 
som detekteras kan delas in i förändringar i bottenskiktet (pga. kalkning, uttorkning 
mm) och igenväxning. 
Valet av inventeringsmetodik för arter (totalinventering eller stickprov, typ 
av stickprovsurval) påverkas av var det finns kända fynd. Artfynd hämtas främst 
från Artportalen men för vissa arter finns stora kunskaper om förekomsten bland 
 experter. Information kan också hämtas från tidigare gjorda inventeringar eller 
från herbarier och insektssamlingar. 
Totalinventeringar, det vill säga inventeringar där hela förekomsten följs upp, 
är bara aktuellt för vissa ovanliga arter. Det beror på att det vid totalinventering är 
viktigt att med stor sannolikhet känna till alla förekomster. Dessa förekomster bör 
vara få och begränsade till en liten yta och arten vara knuten till en väl avgränsad 
och överblickbar livsmiljö (t.ex. grönfläckig padda, större ekbock, mnemosynefjäril). 
För arter med större utbredning används slumpvisa stickprovsurval. Urvalspo -
pulationen ur vilken stickprovet väljs skiljer sig mellan olika arter. Generellt  begränsas 
urvalspopulationen till arternas livsmiljöer, dvs. potentiella lokaler är bara  aktuella 
i livsmiljöer där det finns en betydande sannolikhet att arten kan finnas. Vissa arter 
har stor rumslig utbredning men är begränsade till ganska specifika och väl avgrän -
sade miljöer där man kan utgå från kännedom om dessa för att avgränsa urvalspo -
pulationen. Vid eftersök av lämpliga lokaler för grynsnäckor utgörs till exempel 
urvalspopulationen av rikkärr och för brandgynnade skalbaggar väljs lokaler utifrån 
en uppsättning platser där naturvårdsbränningar har genomförts. 
Många arter är kopplade till flera olika typer av livsmiljöer och ibland kan livsmil -
jöerna vara så vitt spridda eller otydligt avgränsade att man inte kan utgå från dessa 
vid valet av lokaler. För några vet man inte heller den exakta utbredningen. Ett exem -
pel är kärrtrollsländor och dykarskalbaggar där man inte enkelt kan avgränsa vilken 
typ av våtmark eller sjö som arterna begränsas till. Man vet inte heller utbredningen 
hos enskilda populationer men man vet att arterna finns över stora delar av Sverige. 
I detta fall används ett heltäckande rutnät av 1x1km-rutor (grovt avgränsat, där rutor 
klart utanför utbredningsområdet, till exempel i fjällen, inte finns med) där man väljer 
ut rutor som innehåller en viss längd strandlinje. Detta bygger på att sådan informa -
tion (såsom kartor med sjöar) finns för det aktuella geografiska området. Från dessa 
väljs sedan ett slumpvalt stickprov av rutor som ska ingå i uppföljningen och fällor 
eller transekter placeras i strandzoner i rutorna. 
För arter där det är lättare att avgränsa enskilda populationers utbredning utgår 
man från kända förekomster och avgränsar så kallade uppföljningsenheter, som är 
en buffrad yta som täcker de kända fynden. Sådana uppföljningsenheter används 
inom uppföljningen av mossor och lavar. Om dessa uppföljningsenheter är få följs 
samtliga upp i sin helhet, men om de är många väljs ett stickprov ut.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv125Lokalurvalet ligger i de flesta fall fast mellan uppföljningsperioder men det  förekommer 
att man byter ut en mindre andel (t. ex. 20 %) av lokalerna mellan perioder eller att helt 
nya lokaler väljs ut inför varje ny period. Detta gäller främst för arter som förekommer 
på många platser, så att det finns ett stort antal lokaler att välja  mellan. För vissa arter 
(fjällfjärilar) används en design där årligt inventerade fasta lokaler kombineras med ett 
utökat antal fasta lokaler vart tredje år. Generellt rekommenderas permanenta lokaler 
så att statistiskt starkare parvisa jämförelser är möjliga. Placeringen av själva provytorna 
eller fällorna är dock sällan eller aldrig permanenta i betydelsen att de är exakt och 
permanent markerade i naturen.
Omdrevsfrekvensen anpassas till respektive art och beror bland annat på variationen 
i data, kunskapen om arten, artens situation samt kostnaden för inventeringarna. 
Vanligast är ett omdrev på 6 år men både längre (12 år) och kortare intervall förekommer 
(ner till årliga inventeringar för flertalet fjärilsarter). Stor mellanårsvariation, brist på 
kunskap, arter nära en kritisk gräns eller behov av en tidig signal är faktorer som gör att 
inventeringarna bör utföras oftare.
11.3.5 Analys
Den biogeografiska uppföljningen är, särskilt för vissa arter eller artgrupper,  fortfarande 
under utveckling. Detta gäller exempelvis kärlväxter och vedlevande evertebrater 
( Jansson 2019). Även naturtypsuppföljningen utvecklas, bland annat genom föränd -
ringar inom Nationella inventeringen av landskapet i Sverige och Terrester habitatupp -
följning (NILS resp. THUF; Adler m. fl. 2020) och pågående utveckling av program för att 
följa upp specifika naturtyper framför allt i gräsmark (Lundin m. fl. 2016, Glimskär m. fl. 
2018). För andra artgrupper, som exempelvis fjärilar, grynsnäckor och mossor (Wiklund 
2015, Jonsson 2018, Pettersson och Arnberg 2021), har den biogeografiska uppföljningen 
hunnit etablera lokalnätverk med god täckning och standardiserade metoder.
Utvärderingar av datakvaliteten i den biogeografiska uppföljningen pågår. Resul -
taten hittills indikerar stor osäkerhet i skattningar av såväl naturtypernas arealer som 
arternas populationsstorlekar. I Berglund (2019) framgår att för merparten av naturtyps -
arealerna lever detekterbar förändring inte upp till Naturvårdsverkets ambitioner på 
nationell nivå. Uppföljning av naturtypernas struktur och funktion har inte utvärderats 
men vi bedömer att den typen av variabler skattas med minst lika stor osäkerhet. Den 
främsta anledningen till att den biogeografiska uppföljningen för naturtyper idag 
inte lever upp till Naturvårdsverkets ambitioner uppges bero på många naturtypers 
begränsade utbredning, vilket gör att de är svåra att fånga upp med de aktuella upp -
följningssystemen. 
Utvärdering av den biogeografiska uppföljningen av arter visar också att endast 
ett fåtal arters uppföljning når upp till Naturvårdsverkets ambitionsnivå (Sandström 
och Berglund 2019). Man påpekar dock att ambitionsnivån är hög och kan vara svår att 
nå upp till med dagens resurser. Det kan även krävas långa tidsserier för att detektera 
förändring i de fall arterna har långa generationstider. Utvärderingen lyfter trots detta 
fram att den biogeografiska uppföljningen i kombination med andra övervaknings -
program ger en relativt god bild av populationstrender.  126
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivVAD BEDÖMS 
någon tydlig definition av innebörden av Natura 2000-områdenas effekt  eller bidrag  har 
beräknats. Ibland används skattningar från nationella miljöövervakningssystem men 
ofta handlar det om uppskattningar och schabloner. Översatt till stegen i effektkedjan 
inom Förändringsteori mäter arealen  skyddad naturtyp eller artutbredning implemen -
tering  och den procentuella andelen  av en utbredning som täcks av skydd  mäter resultat 
i form av representativitet . Dessa mått i sig mäter alltså inte skyddets påverkan  eller 
effekt (marginaleffekten). Om man exempelvis drar slutsatser om skyddets betydelse 
utifrån representativitet, förutsätter man att skyddet har en bevarande effekt, men man 
kan inte dra slutsatser kring huruvida den förutsättningen gäller.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv12712. Appendix E.  Geografisk 
täckning och  design 
inom generell 
 övervakning
Här följer en mer utförlig beskrivning av de fyra huvudsakliga grupperingarna av 
design och metod bland övervakningsprogrammen som beskrivs i stycke 3.5. Geo -
grafisk täckning och design tas specifikt upp i stycke 3.5.1.
Grupperingarna är:
• Systematiskt urval – övervakningen görs i stickprov där lokalerna systematiskt 
(regelbundet) fördelas över Sverige eller en region
• Slumpvis urval – lokalerna väljs slumpvis, geografiskt eller från en lista
• Subjektivt urval – man väljer lokalernas placering mer aktivt utifrån formella 
urvalskriterier
12.1 Heltäckande övervakning
komma ganska nära att övervaka allt. En är där det man studerar går att följa via 
fjärranalys (satellitbilder eller flygfoton) såsom träd- och buskskikt, spår av ingrepp 
och vegetationsstruktur. Dessa bilder är i det stora hela ytmässigt heltäckande och 
med hjälp av annat kartmaterial kan man avgränsa analysen till de företeelser man 
är intresserad av. Heltäckande övervakning kan också användas för företeelser vars 
förekomst eller utbredning man känner väl till och som har en någorlunda begränsad 
utbredning. Det kan vara att man utifrån kartmaterial säkert kan avgränsa den intres -
santa företeelsen (t.ex. öar i en skärgård) eller att det handlar om företeelser som man 
redan har god kännedom om (särskilt vad gäller förekomst, t.ex. hotade arter). 
12.1.1 Riktad övervakning med fjärranalys
Ett nationellt övervakningsprogram - Satellitbaserad övervakning av våtmarker 
- använder sig uteslutande av fjärranalys. Detta är ett heltäckande övervaknings -
program där man följer igenväxning och vegetationssammansättning i bottenskiktet 
baserat på förändringsanalyser (jämförelser av Landsat23-satellitbilder från två 
23  Landsat 5 TM/Landsat 7 ETM; https://landsat.gsfc.nasa.gov 128
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivtidsperioder). Programmet är endast heltäckande med avseende på öppen  myrmark 
nedanför fjällen vilket innebär att analyserna görs på satellitbilder där annat markslag 
har maskats bort. Avgränsning av den öppna myrmarken baseras på Svenska mark -
täckedata24 (SMD).
12.1.2 Kända, väl avgränsade förekomster
Heltäckande övervakning i form av fältinventeringar gäller företeelser som är väl 
avgränsade och vars förekomst är relativt väl känd från kartor, tidigare inventeringar 
eller tillgängliga databaser.
Floraväkteriet  är inriktat på rödlistade växtarter som man har god kunskap 
om beträffande krav på livsmiljö och aktuell utbredning och där lokalerna oftast kan 
avgränsas som sammanhängande områden med likartad miljö (naturtyp, växtsam -
hälle, jordmån). Lokalerna är digitaliserade med åtminstone en mittpunktkoordinat. 
I detta program har man möjlighet att följa i stort sett alla förekomster av många av 
de ingående arterna. 
Kännedom om landets ängs- och betesmarker finns i TUVA-databasen som 
innehåller de objekt som identifierats och inventerats inom två stora nationella 
inventeringar: Ängs- och hagmarksinventeringen på 1990-talet och Ängs- och 
betesmarksinventeringen som har pågått sedan början på 2000-talet. Ängs- och 
betesmarksinventeringen/TUVA  skulle kunna betraktas som ett exempel på en 
heltäckande övervakning av kända förekomster. Alla Sveriges ängs- och betes -
marksobjekt finns inte registrerade i TUVA och inventeringen var inte ursprungligen 
designad som en övervakning, i betydelsen att följa en företeelse över tid. Under 
åren har man försökt komplettera databasen med nya objekt utifrån information 
hämtad från till exempel Jordbruksverkets blockdatabas och från länsstyrelserna. 
Man har på senare år också påbörjat en ominventering av objekten i  databasen, 
vilket potentiellt skulle kunna utnyttjas i förändringsanalyser. Om ominventeringen 
kommer att omfatta alla objekt i TUVA-databasen, kan denna inventering ses som 
en regelbunden övervakning, om än med ett långt omdrevsintervall.
Öar är en typ av miljö som lätt avgränsas. Alla fågelskär med kolonihäckande 
fåglar inventeras i de fyra stora sjöarna i övervakningsprogrammet Insjöfåglar och  
Kustfåglar i Östergötlands län, Fåglar i Kalmar läns ytterskärgård  och Sjöfåglar på 
öar i Halland är tre lokala övervakningar där man inventerar fåglar på i stort sett alla 
kustöar i länen. Hit kan också räknas Kustfågelinventeringen  i Södermanlands län 
trots att den endast är heltäckande i tre delområden av länets kust. Även strandängar, 
åtminstone i landets 7 sydligaste kustlän täcks av i princip heltäckande fågelinvente -
ringar i programmet Strandängsfåglar (några viktiga inlandsstrandängar ingår också).
I den mån åtgärdsprogrammen för hotade arter betraktas som övervakning, dvs. 
i de program där regelbunden inventering görs över längre tid, är det också fråga 
om heltäckande övervakning. Kännedomen om förekomsten av de arter som ingår 
i åtgärdsprogram är som regel god, i och med att programmen i sin verksamhet 
sammanställer den kunskap som finns. Åtgärdsprogrammen kan alltså utgöra en 
viktig källa för många annars dåligt täckta organismer. 
24  https://gpt.vic-metria.nu/data/land/SMD_produktbeskrivning_20140325.pdf NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv12912.2 Systematiskt urval 
Fler övervakningsprogram strävar efter att ge en för Sverige heltäckande bild av de 
företeelser som studeras men där utbredningen är alltför omfattande för att täckas 
med heltäckande inventeringar och karaktären på det som följs inte lämpar sig 
för enbart fjärranalys. Inventeringarna måste då göras i stickprov och för att få ett 
stickprov som speglar företeelsen mot en representativ bakgrund av omvärldfaktorer 
använder man sig av systematiskt urval. Tillvägagångssättet för ett sådant urval 
varierar något mellan programmen. 
12.2.1 Regelbundet urval på nationell skala
Svensk fågeltaxerings (SFT) standardrutter,  som övervakar fåglar, tillämpar ett 
lokalsystem med fasta avstånd. I STF:s standardruttinventeringar har man  utnyttjat 
den ekonomiska kartans rutnät (5x5 km) för att placera lokalerna på jämna avstånd 
(25 km i såväl Ö-V som N-S) över hela Sverige (totalt 716 lokaler). Varje lokal utgörs 
av en kvadrat med 8 transekter (1 km långa) i vilkas start man placerat 8 punkter. 
Inventering av fåglar görs separat längs transekter och från punkter. Nätverket av 
lokaler är glest, vilket innebär att vanliga företeelser täcks väl medan ovanligare 
företeelser har en mindre sannolikhet att fångas upp. Med SFT:s standardrutter 
följer man i huvudsak fåglar i vanliga landskap. 
Riksskogstaxeringen (RT)  startade 1923 för att skatta virkesförråd och tillväxt i 
skog men har under senare decennier utvecklats till en mer allmän övervakning av 
skogens tillstånd och förändring. I RT utgörs lokalerna av så kallade trakter, totalt ca. 
7200, vilka var och en består av provytor utlagda i en kvadrat eller rektangel. För att 
kunna sammanställa skogen tillstånd nationellt är trakterna systematiskt utplacerade. 
För att fokusera inventeringarna till det eftersökta markslaget skog, har man valt att 
variera antalet provytor i varje trakt så att det är högre i norra Sverige (8–12 prov-
ytor) än i sydligaste Sverige (4 provytor). I RT har man två typer av trakter, dels perma -
nenta trakter (ca 60% av alla trakter) som återinventeras vart 5:e år och som används 
för att skatta förändringar, dels tillfälliga trakter som bara inventeras en gång och som 
tillsammans med de permanenta trakterna används för att skatta rådande tillstånd. 
Eftersom inventeringen är fokuserad på skog begränsas inventeringen i provytor 
som hamnat i vatten, bebyggd mark, högfjäll och åkermark till en översiktlig beskriv -
ning baserad på kart- och flygfotomaterial. Skog och övrig mark fältinventeras med 
avseende på ett stort antal variabler som beskriver skogsbeståndets och växtplatsens 
tillstånd inklusive vissa variabler kopplade till biologisk mångfald.
Ett sätt att öka täckningen av ovanligare företeelser är att förtäta lokalerna i de 
regioner där man förväntar sig att de är vanligare. Detta är alltså en form av stratifie -
ring som ökar sannolikheten att få med ovanliga företeelser och minskar stickprovet 
av de vanligare företeelserna. Nationell inventering i landskapet i Sverige (NILS)  
och  Terrester habitatuppföljning (THUF)  har som mål att beskriva och följa land -
skapets sammansättning och struktur av betydelse för biologisk mångfald och har 
(fram till 2021, se nedan) därför utnyttjat en sådan design. Man har i dessa program 
utgått från samma rutnät som SFT:s standardrutter men förtätat rutnätet, framför 
allt i södra Sverige, för att få fler lokaler i regioner som är mer heterogena  såtillvida 
att de innehåller fler naturtyper med begränsad utbredning. Samtidigt har man  glesat 
ut nätet i de mer homogena områdena i norra Sveriges inland. Totalt har man 
något färre lokaler än STF:s standardrutter (631). Varje lokal utgörs i grunden av en  130
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv5x5 km-ruta men den faktiskt inventerade ytan är en 1x1 km-ruta där fjärranalys utförs. 
I 12 provytor, placerade på jämna avstånd innanför rutan (längs kanten), utförs fältin -
venteringar av ett stort antal variabler som återspeglar struktur, funktion och växtlig -
het. Designen har generellt behållits fram till 2018 men användes därefter endast i 
fjällen fram till 2021. Det beror på att trots att lokalnätet var förtätat kvarstod proble -
men att täcka ovanligare naturtyper och en stor del av lokalerna utgjordes av skog som 
täcks väl av Riksskogstaxeringens övervakning. Detta ledde till att man efter översyn 
utvecklade en ny design som kan benämnas nya NILS  (Adler m. fl. 2020). Strategin 
i den nya designen är att lägga större fokus på fjärranalys och utföra fältinventering 
enbart på de platser som vid fjärranalysen har visats sig ha potential att kunna inne -
hålla den eftersökta företeelsen (t.ex. en viss naturtyp eller markslag). För att fånga 
upp så mycket som möjligt av förekomsten av den eftersökta företeelsen utgår man vid 
fjärranalysen från ett heltäckande 1x1 km-rutnät från vilket man väljer ut ett mycket 
stort stickprov av rutor (5000 – 20000 rutor beroende på tillgängliga resurser och hur 
ovanlig företeelsen är). I urvalet använder man sig av ett balanserat stickprovsurval 
där balanseringen (en form av stratifiering) görs med hjälpvariabler som återspeg -
lar omvärldsfaktorer som är av betydelse för förekomst och kvalitet hos de företeelser 
man är intresserad av att följa. Urvalstekniken leder till att rutorna i stickprovet inne -
håller en representativ och väl spridd fördelning av dessa omvärldsfaktorer (Grafström 
och Schelin 2014, Adler m. fl. 2020). 
Rutorna i det stora stickprovet fjärranalyseras inte i sin helhet utan i ett gitter av 
196 provytor (10 m radie) utlagda i rutan. Analyserna görs automatiserat med hjälp 
av modeller för olika kartmaterial (t.ex. Nationella marktäckedata, NMD och Fastig -
hetskartan) och manuellt med hjälp av ortofoto och annan digital information (t.ex. 
satellitbilder och historiska kartor) där man klassificerar provytorna i olika markslag 
så detaljerat som möjligt (t. ex. skiljer ut ädellövskog från lövskog eller betesmark 
från plöjningsbar åker). Fältinventeringen utförs i ett slumpurval av de provytor som 
potentiellt innehåller det eftersökta fenomenet (alla provytor utom  de som med 100% 
sannolikhet inte  innehåller fenomenet). Urvalet kan också genom viktning riktas mot 
de markslag man är intresserad av att följa. Hittills används denna typ av design för de 
nya NILS-programmen Lövskogar och gräsmarker  och Fjäll  men möjligheten finns 
att inkludera andra mindre undersökta markslag och naturtyper (Adler m. fl. 2020).
12.2.2 Riktat urval mot särskilda miljöer
I fall där övervakningen är riktad mot att följa en mindre vanlig typ av miljö, t. ex. 
gräsmarker, kuster eller våtmarker, finns det ingen anledning att lägga ut ett hel -
täckande lokalnät över hela Sverige. Man kan ändå vara intresserad av att studera 
miljön i en spridd och representativ bakgrund av andra omvärldsfaktorer. 
Havsstrandsinventeringen  följer förekomst och status av  strandnaturtyper och 
ingår i gruppen av NILS-inventeringar. Här gör man ett representativt urval med hjälp 
av ett hexagonalt nätverk av linjer utlagt längs Sveriges kuster. Ett sådant nätverk ger 
större chans att träffa linjestrukturer såsom strandlinjer som naturligt ligger i olika 
riktningar. Punkter väljs ut slumpvis för fältbesök bland korsningar mellan strandlinje 
och nätverkslinjer och utgör startpunkten för transektinventering upp längs stranden 
där ett stort antal variabler relaterade till naturtypens status registreras.
Regional miljöövervakning i landskapsrutor (Remiil) består av tre  delprogram, 
gräsmarkernas gröna infrastruktur, småbiotoper i åkerlandskapet  och  vegetation 
och ingrepp i våtmarker . Dessa program är delvis administrativt avgränsade då inte  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv131alla län har valt att delta (gräsmarker 18 + 3 län, småbiotoper 11 län och våtmarker 
5 län). Delprogrammen utnyttjar i grunden SFT:s rutsystem för standardrutter men 
har lagt till förtätningar av rutsystemet med två eller fyra gånger så många rutor, vilket 
gör att länen kan välja ambitionsnivå på inventeringarna utifrån behov ( förekomsten 
av företeelsen i länet) och resurser. Länen kan också välja att delta med enbart flyg -
bildsinventering i gräsmarksövervakningen (därav de 3 separat redovisade länen 
ovan). Rutorna (3x3 km) utnyttjas i ett första steg för att, via flygbilder och annat 
kartmaterial, identifiera förekomsten av småbiotoper (i jordbruksmark), gräsmarker 
eller våtmarker. Alla identifierade småbiotoper inom rutan inventeras i fält medan 
provytor läggs ut i identifierade gräs- och våtmarker. Variabler som återspeglar mark -
beskrivningar, påverkan, skötsel, igenväxning och växtförekomst ingår.
12.3 Slumpvist urval
Slumpvis urval av lokaler har i svenska miljöövervakningsprogram gjorts på två olika 
sätt. Det ena är ett geografiskt urval där man slumpar utifrån ett heltäckande rutnät. 
företeelsen. 
12.3.1	 Geografiskt	slumpurval
Skyddsvärda träd  är ett gemensamt regionalt övervakningsprogram (9 län i södra 
Sverige) för inventering av särskilt värdefulla träd (gamla/grova/döda träd,  hålträd, 
hamlade träd) som ett uppföljningskomplement till åtgärdsprogrammet med samma 
namn. Lokalerna utgörs av 500x500 m rutor där alla värdefulla träd registreras och 
beskrivs. Lokalerna väljs i två steg där man först slumpar fram kartblad (ekonomiska 
kartan; 5x5 km) och därefter slumpar fram lokaler inom dessa, totalt 60 – 100 rutor 
per län. 
En liknande design används för fågelinventeringar riktade mot Sveriges kuster. 
I ett nationellt och flera regionala program utnyttjar man ett heltäckande rutnät för 
att avgränsa lokalerna. I SFT:s kustfågelinventering  utgörs lokalerna av 200 rutor 
(2x2km) med öar, där alla öar inom rutorna inventeras. Rutorna har slumpats ut läns -
vis med ett stratifierat urval så att fler rutor hamnar i län med en större skärgård och 
så att rutor finns både i inner- och ytterskärgården. Liknande design med stratifierat 
urval av rutor och helytesinventeringar av alla öar i rutorna används av de fyra norr -
ländska kustlänen i det regionala programmet Kustfåglar i Bottniska viken .
12.3.2	Slumpurval	från	kända	förekomster 	eller	specifika	
miljöer
Skogsstyrelsen har ett nationellt program, Uppföljning av biologisk mångfald i skog 
med höga naturvärden (UBM) , där inventeringarna är förlagda till nyckelbiotoper i 
skog. Informationen om förekomsten av nyckelbiotoperna härrör från inventeringar 
utförda av Skogsstyrelsen och fem stora skogsbolag (Sveaskog, Holmen, Bergvik, Fast -
ighetsverket och SCA). I programmet har man slumpvis valt ut knappt 700 (ca 1%) av 
de registrerade nyckelbiotoperna. Nyckelbiotoperna är relativt små (oftast <2 ha) och 
inventeras oftast i sin helhet (<=2 ha).  132
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektivPå liknande sätt har nyckelbiotoper, naturvärdesobjekt och värdetrakter som ligger 
i värdefulla bokskogar slumpmässigt valts ut för inventering av utpekade lav- och 
mossarter inom programmet Kryptogamer i ädellövskog . Om objekten är mindre än 
3 ha inventeras de i sin helhet, annars utförs inventeringarna i 3 slumpvis placerade 
hektarrutor. 
Det regionala delprogrammet Rikkärr  (12 län) bygger på att man har kunskap om 
förekomsten av rikkärr i länen. Rikkärrsobjekten väljs ut slumpvis från totalpopula -
tionen av rikkärr med ett stratifierat urval så att en jämn fördelning av rikkärr i olika 
storleksklasser uppnås och objekten inventeras i ett gitter av provytor. Dock utgör 
totalpopulationen inte alla rikkärr i ett län eftersom de som omfattas av uppföljning 
av skyddade områden inte ingår. 
I Kvalitetsuppföljningen av ängs- och betesmarker , ett nationellt program som 
inventerar växter, fjärilar och humlor, utgörs lokalerna av ett stickprov av ängar och 
betesmarker i TUVA-databasen. Stickprovet (700 objekt) har ursprungligen valts 
genom slumpmässigt urval bland de rutor i NILS rutnät (5x5km) som innehåller 
TUVA-objekt. I Norrland var NILS-rutorna förstorade till 15x15km för att öka antalet 
rutor med TUVA-objekt. I de valda rutorna slumpades 1–4 TUVA-objekt ut med ett 
PPS-urval (probability proportional to size) vilket gör att större objekt har större chans 
att väljas. Drygt 16% av det ursprungliga urvalet har efter två genomförda omdrev 
bytts ut på grund av upphörd hävd, ändrat ägoslag eller att objektet av olika anled -
ningar varit svårinventerat. Samtidigt har några enstaka objekt tillkommit. Data -
materialet förändras över tid både för att objekt med upphörd hävd byts ut och att 
TUVA-databasen är dynamisk och förändras över tid. Växterna inventeras i provytor 
och fjärilar och humlor i transekter jämnt utlagda i objekten. 
TUVA-databasen används även för lokalurval i andra övervakningsprogram 
knutna till ängs- och betesmarker. Dagflygande fjärilar inventeras i det regionala 
övervakningsprogrammet Dagfjärilar i ängs- och betesmarker  som är gemensamt 
för sex län i sydöstra Sverige. TUVA-objekten som inventeras har valts ut på liknande 
sätt som i Kvalitetsuppföljningen, men rutsystemet som objekten väljs ur är förskjutet. 
Fjärilarna räknas dels längs transekter i objekten, dels längs slingor i det omgivande 
landskapet. Det lokala programmet Linjeinventering av humlor  har i stort sett använt 
sig av samma design, men endast använt transekter i objekten. I programmet Gadd -
steklar i jordbrukslandskapet  utnyttjas TUVA-databasen i kombination med jordarts -
kartan endast för att begränsa urvalspopulationen av inventeringsrutor (kartblad i 
ekonomiska kartan) till de som innehåller både grusmark och TUVA-objekt. I valda 
rutor utförs fällfångst och blombesöksinventeringar på lämpliga platser. TUVA-objekt 
inventeras också i delprogrammet Slåtterängar .
12.4 Subjektivt urval av lokaler
I några övervakningsprogram är lokalurvalet mer eller mindre subjektivt. Då kan man 
inrikta övervakningen mot de mest värdefulla objekten eller miljöerna, till platser där 
man förväntar ha större sannolikhet att hitta den eftersökta företeelsen, till platser 
man anser vara representativa eller platser som är lätta att ta sig till. 
I det lokala övervakningsprogrammet Flora i ängs- och betesmarker  inventeras 
typiska hävdberoende kärlväxter (och hävd) i de högst klassade objekten (klass 1 och 
2) från Ängs- och hagmarksinventeringen som inte omfattas av annan övervakning 
(TUVA, Remiil eller uppföljning i skyddade områden) och i  Kärlväxter i  sörmländska  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7065
Biologisk mångfald och betydelsen av skyddade områden - utvärdering och indikatorer i ett landskapsperspektiv133ängs- och betesmarker  följer man också de finaste objekten. I båda  programmen 
används jämnt utlagda provytor (gitter). I programmet Spillningslevande bladhorn-
ing ar  (dvs. framför allt dyngbaggar) tar man ett stickprov av de ängs- och betesmarks -
objekt som har haft de rikaste förekomsterna av denna artgrupp i tidigare utförda 
inventeringar. Skalbaggar eftersöks i representativa delar av objektet. 
Övervakningsprogrammen Fladdermöss  har placerat sina lokaler både efter 
experters kunskap om lämpliga biotoper för fladdermöss och fynd i tidigare inven -
teringar och så att man täcker in olika typer av landskap. Inventeringen utgörs av 
punkt- eller linjeinventering (den senare med bil) med fladdermusdetektor. Över -
vakningen av Utter , också utförd av experter, görs på platser där man utifrån kart -
material bedömt att uttrar rör sig och lämnar spår efter sig (t.ex. vid broar över åar). 
Platserna genomsöks efter utterspår längs vattendragen. Inventeringspunkterna för 
fågelinventeringen inom Fåglar i odlingslandskapet  är av länsstyrelsen fördelade 
i odlingsmark längs de stora älvarna i Norrbotten enligt SFT:s punktruttsmetodik (se 
nedan) medan Myrfågeltaxeringen  i Dalarna görs i form av heltäckande transektin -
venteringar i våtmarker utvalda för sin fågelrikedom.
Övervakningsprogrammet Fjällvegetation  tillämpar en blandning av ett systema -
tiskt utlägg och ett mer subjektivt urval. I Norrbotten, där det finns många NILS-rutor, 
används uteslutande NILS-inventeringar i fjällen medan dessa kompletteras i övriga 
fjällän med provytor utplacerade på 2–5 utvalda fjälltoppar. Motsvarande hybrid 
används i Fjällfågelinventeringen (Häckande fåglar i fjällen)  där SFT:s standardrutts -
inventering i de tre sydliga fjällänen kompletteras med punkt- eller linjeinventeringar 
subjektivt utlagda för att representera fjällmiljö. 
I några övervakningssystem som utförs av ideella inventerare har man låtit 
inventerarna själva välja var lokalerna ska placeras. Dessa system har ingen geogra -
fisk begränsning i var lokaler får ligga. Det fria valet har inneburit att lokalerna inte 
är jämnt geografiskt spridda utan är aggregerade till mer tätbefolkade områden 
och ofta på platser som inventerarna gärna besöker eller som har god förekomst av 
de inventerade arterna. Fördelen med detta är att det är lättare att rekrytera inven -
terare till program som förlitar sig på ideella krafter.
Lokalerna (punkterna) för SFT:s punktrutter  väljs fritt av de som utför invente -
ringarna. Programmet består av en del som inventerar fåglar under häckningstid, 
sommar punkt rutterna , och en som inventerar under vintertid, vinterpunktrutterna . 
Ofta ingår samma lokal i både vinter- och sommarinventeringen. Varje lokal utgörs 
av 20 punkter och det finns ingen   begränsning i hur utspridda punkterna får vara 
mer än att de ska hinna besökas under en dag och att de inte ska ligga så nära varandra 
att individer dubbelräknas. Lokalerna finns över hela Sverige men är koncentrerade 
till befolkningstäta regioner. 
Svensk Dagfjärilsövervakning (SEBMS)  låter också sina inventerare välja var 
lokalerna ska ligga. Lokalerna utgörs i detta fall antingen av en punkt eller av en 
slinga där dagfjärilar räknas. Även här finns lokaler över hela landet men tätheten 
är betydligt högre i mer tätbefolkade delar av landet.
Även inom  STF:s nattrutter , där nattaktiva fåglar inventeras, får  inventeraren välja 
var själva inventeringspunkterna ska ligga. Här väljer inventeraren ut 20 representa -
tiva (olika typer av habitat för nattsjungande fåglar) punkter i en 25x25km-ruta med 
begränsningen att det bara får finnas en sådan rutt med punkter per ruta vilket delvis 
förhindrar att inventeringspunkter aggregeras till vissa regioner. De 230 rutter na som 
i dagsläget inventeras är relativt spridda över landet men än så länge har rutorna fram -
för allt besatts i mer tätbefolkade områden. RAPPORT 7065 | JANUARI 2023 ISBN 978-91-620-7065-6 ISSN 0282-7298
Rapporten uttrycker nödvändigtvis inte 
Naturvårdsverket, 106 48 Stockholm. E-post: registrator@naturvardsverket.se , www.naturvardsverket.se    
Beställningar  tel: +46 8-505 933 40, e-post: natur@cm.se , www.naturvardsverket.se/publikationerBiologisk mångfald och betydelsen 
av skyddade områden
Utvärdering och indikatorer i ett  landskapsperspektiv. 
Trots att vi skyddar alltmer natur minskar den biologisk mångfalden i 
Sverige. För att försäkra oss om att områdesskyddet bidrar till bevarande 
av biologisk mångfald behöver skyddet utvärderas och dess betydelse 
mätas. Rapporten tar upp hur sådan utvärdering bör utföras och vilka 
aspekter som är viktiga att följa. 
Rapporten bygger på en genomgång av vetenskaplig litteratur kring 
såväl programutvärdering som ekologisk teori. Genomgången täcker 
även den uppföljning av områdesskydd och övervakning av biologisk 
mångfald som sker i Sverige idag.
I rapporten framgår betydelsen av ett landskapsperspektiv, både vad 
gäller förståelsen av organismers behov och för att avgöra områdesskyddets 
betydelse för bevarande av mångfalden. 
Forskarnas analys visar att stärkt insamling och tillgängliggörande av 
data kombinerat med ett strukturerat angreppssätt vid analys kan utgöra 
en bra grund för vetenskapligt grundade utvärderingar av skyddets 
betydelse för biologisk mångfald.

Miljömålsuppföljning Ingen övergödning 1995 och 2005: Slutrapport

Environmental target follow-up No eutrophication 1995 and 2005: Final report

 SMED Rapport Nr 7  2007 
 
Miljömålsuppföljning Ingen 
övergödning 1995 och 2005 
 
Helene Ejhed, IVL 
Faruk Djodjic, SLU 
Annika Ryegård, IVL 
Martin Larsson, SLU 
Jakob Nisell, SLU 
Lars Rapp, SLU 
Gunnar Brånvall, SCB 
 
   2 Publicering: www.smed.se 
 
   1 Innehåll 
Innehåll 1 
Sammanfattning 3 
Databaser och beräkningsunderlag 4 
Områdesbeskrivning 7 
Areal markanvändning 9 
Jordbruksmark 12  
Typhalter för kväveberäkningar 13  
Typhalter för jordbruksmark 13  
Typhalter för skogsmark, fjäll, myr och öppen mark 15  
Deposition på sjö 16  
Typhalter för naturlig bakgrundsbelastning 16  
Typhalter för fosforberäkningar 17  
Typhalter för jordbruksmark 17  
Typhalter för skogsmark, fjäll, myr och öppen mark 18  
Deposition på sjö 19  
Typhalter för naturlig bakgrundsbelastning 19  
Avrinning 19  
Belastning från markläckage och atmosfärsdeposition  på sjöar 20  
Punktkällor 20  
A- och B-anläggningar (Industrier och Reningsverk) 20  
C- och U-anläggningar 21  
Enskilda avlopp 22  
Belastningsberäkningar 23  
Dagvatten från hårdgjorda ytor i tätorter 25  
Kväveretention 25  
Resultat 27  
Avrinning 27  
Brutto- och nettobelastning av kväve för år 2005 28  
Antropogent bidrag 31  
Bruttobelastning av fosfor för år 2005 32  
Antropogent bidrag 35  
Brutto- och nettobelastning av kväve för år 1995 36  
Antropogent bidrag 37  
Bruttobelastning av fosfor för år 1995 38  
Antropogent bidrag 40  
Kvalitetsbedömning av resultaten 41  
Belastningsberäkning av kväve 41  
Jämförelse med uppmätta mängder i flodmynningar 41  
Jämförelse med belastningsberäkningar i HBV-NP för 2005 43  
Jämförelse mot TRK-resultat 44  
Belastningsberäkning av fosfor 45  
Jämförelse med uppmätta mängder i flodmynningar 45  
Jämförelse med belastningsberäkningar i HBV-NP för 2005 47  
Jämförelse mot TRK-resultat 48  
Jämförelser mellan år 1995 och 2005 49    2 Brutto- och nettobelastning av kväve och fosfor 49  
Bruttobelastning av kväve från jordbruksmark 50  
Bruttobelastning av fosfor från jordbruksmark 51  
Nettobelastning av kväve från jordbruksmark 52  
Belastning från övrig markanvändning 52  
Utsläpp från punktkällor 52  
Miljömålsuppföljning 53  
Referenser 54  
Appendix 1. 56  
Jordbruksmarkens utlakningskoefficienter, modell fö r kväve 56  
Jordbruksmarkens utlakningskoefficienter, modell fö r fosfor 57  
   3 Sammanfattning 
En uppföljning av två delmål för miljökvalitetsmåle t Ingen övergödning mellan år 
1995 och 2005 har genomförts av SMED på uppdrag av Naturvårdsverket. Det 
gäller specifikt delmålen om tillförseln av kväve o ch fosfor till havet respektive till 
vatten.  
 
Underlag och indata till beräkningarna har tagits f ram inom det parallella PLC5-
projektet som genomförs för rapportering till HELCO M och från TRK-projektet 
(Brandt och Ejhed 2002). Metodik för beräkningarna har utvecklats mycket sedan 
TRK-projektet och beskrivs utförligt i rapporten. E n av de största förändringarna i 
metodik har genomförts för fosfor belastningsberäkn ingar från jordbruksmark där 
nya mer fysikaliska modeller använts. Ytterligare e n stor förändring har varit an- 
vändning av Tekniskt Beräkningssystem Vatten (TBV) som ska medföra en mer 
kvalitetssäkrad hantering av beräkningarna  
 
Resultaten i denna rapport presenteras och bedöms m ed avseende på kvalitet och 
jämförs med transporterade mängder i flodmynningarn a, TRK-resultat och resultat 
i HBV-NP. 
 
Resultaten visar att den antropogena belastningen a v kväve minskat med cirka 25 
% från år 1995 till år 2005 för de svenska vattenbu rna utsläppen till haven söder 
om Ålands hav. Delmålet för kväve anger en minsknin g med 30 % till år 2010. 
 
Resultaten visar vidare att den antropogena bruttob elastningen av fosfor minskat 
med cirka 14 % från år 1995 till år 2005 för de sve nska vattenburna utsläppen till 
sjöar, vattendrag och kustvatten. Delmålet för fosf or anger en minskning med 
minst 20 procent till år 2010.  
 
   4 Databaser och beräknings- 
underlag 
Indata och beräkningsunderlag för år 2005 har till stor del utnyttjat de samman- 
ställningar som gjorts inom projektet PLC5; detta f ör att data till miljömålsuppfölj- 
ningen ska vara så jämförbara som möjligt med komma nde rapportering till 
HELCOM PLC5. Indata och beräkningsunderlag för år 1 995 har tidigare samman- 
ställts inom projekten TRK-projektet (Brandt och Ej hed 2002) och efterföljande 
projekt TRK95 (Ejhed 2003), men många indata och be räkningar har uppdaterats 
och kompletterats för att så långt  möjligt ge resu ltat som är jämförbara med resul- 
tat gällande år 2005. Nedan följer en tabell som ge r översikt över vilka indata och 
beräkningsunderlag som har använts för år 2005 resp ektive år 1995. Samtliga inda- 
ta har lagrats i Tekniskt Beräkningssystem Vatten ( TBV) och beräkningar har ge- 
nomförts inom systemet. TBV har utvecklats för att skapa en kvalitetssäkrad han- 
tering av indata och beräkningsrutiner, men har inn eburit ett stort merjobb inom 
detta projekt med utredning av buggar och utvecklin garbete. 
 
Tabell 1.  Indata och beräkningsunderlag gällande f ör år 2005 och 1995. Om skillnader 
finns i indata och underlag till år 1995 jämfört me d år 2000  beskrivs detta i respektive 
ruta annars noteras enbart X. 
 
Indata Bakgrundsdata 2005 Bakgrundsdata 1995 
Gränser, områden :   
Tillrinningsområden till havs- 
bassänger HELCOM X 
Huvudavrinningsområden  SMHI X 
Kilar mellan huvudavrinnings- 
områden SMHI X 
PLC5/TRK-områden  SMHI (kallas även 
rapporteringsområ- 
den) TRK-områden. För 
öar finns inga TRK-
områden. För öar 
används delavrin- 
ningsområden även 
som enskilda TRK-
områden. 
Delavrinningsområden (land- 
och havsområden) SMHI Delavrinningsområ- 
den enligt TRK ver- 
sion 
Utlakningsregioner SCB,18 produktions- 
områden, varav 4 har 
delats   X 
 
Skogsregioner Gräns Norrland enligt 
norrlandsgränsen, SV 
och SO Sverige efter 
vattendelare mellan 
Västerhavet och 
Östersjön X 
Markanvändning:   
Skog, fjäll inkl. glaciär, myr, 
öppen mark, vatten, tätorter Lantmäteriet: Över- 
siktskartan (Röda 
kartan); utanför Sve- 
rige: GRID Arendal Samma markanvänd- 
ningsindelning och 
samma kartunderlag 
2005 och 1995 men 
fördelat till olika del- 
avrinningsområden   5 Indata Bakgrundsdata 2005 Bakgrundsdata 1995 
Jordbruksmark SJV: Jordbruksblock 
och IAKS Lantbruksregistrets 
församlingsdata 
fördelade till delavrin- 
ningsområde i TRK-
projektet, officiell 
statistik för produk- 
tionsområden 
Medelhöjd för delavrinnings- 
områden Lantmäteriets höjdda- 
tabas X 
Jordarter, jordbruksmark SLU, Eriksson et al., 
1999 X 
Lutning, jordbruksmark GIS-analys, Blå 
kartan X 
P-HCL-klass för matjord SLU, Eriksson et al., 
1999 X 
Avrinning:   
Nederbörd, temperatur 1981-
2004  SMHI X 
Koppling mellan delavrin- 
ningsområden samt 
PLC5/TRK-områden SMHI Koppling mellan 
delavrinningsområden 
och TRK-områden 
Regleringsstrategier för större 
dammar Regleringsföretag, 
bearbetning SMHI X 
Vattenföringsserier 1981-2004 SMHI X 
Typhalter   
Jordbruksläckagehalter för 
kväve och fosfor beräknade 
med SOILNDB resp. 
ICECREAMDB utifrån: 
Kvävematris för utlakningsre- 
gioner (22), grödor (15), jord- 
arter (10) 
Fosformatris för utlakningsre- 
arter (10), lutning (3), P-HCL 
(3) SOILNDB-
beräkningar, SLU 
ICECREAMDB-
beräkningar, SLU X 
 
Klimatserier 1985-2004 (dag- 
lig nederbörd, temperatur, 
solinstrålning, luftfuktighet och 
vindhastighet SMHI X 
Målavrinning, årsmedelavrin- 
ning per utlakningsregion SMHI, bearbetning 
SLU X 
Atmosfäriskt kvävenedfall på 
jordbruksmark  MATCH-
modellberäkningar, 
SMHI X 
Gödsling, normskörd, tidpunkt 
för jordbearbetning, sådd och 
skörd per produktionsområde SCB X 
Bakgrundstyphalter för jord- 
bruksmark, kväve och fosfor Modellberäkningar 
och expertbedömning X 
Kväve- och fosfortyphalter för 
kalfjäll (inkl. glaciärer), skog-, 
myrmark, Norrland Löfgren och Brandt, 
2005 X 
Kvävetyphalter för skog, södra 
Sverige Uggla och Westling, 
2003 X 
Kvävetyphalter för myr, södra 
Sverige Hav-90, TRK X 
Fosfortyphalter för skog- och 
myr, södra Sverige Uggla och Westling, 
2003 X 
Kväve- och fosfortyphalter för Bedömning baserade X    6 Indata Bakgrundsdata 2005 Bakgrundsdata 1995 
övrig öppen mark på mätdata och ex- 
pertbedömning 
Atmosfäriskt nedfall på sjöar Kväve: MATCH-
modellberäkningar 
SMHI X 
 Fosfor baserade på 
mätdata 2006, IVL X 
Utsläpp   
Reningsverk, A och B EMIR samt KUR-
projekt, SCB, IVL X 
Reningsverk, C (200-2 000 
pe) Baserade på teknik- 
uppgifter och emis- 
sionsfaktorer, IVL, 
SCB X 
Industri, A och B EMIR, KUR-projektet 
samt inventering av 
speciella branscher, 
SCB, IVL X 
delavrinningsområde 
baserade på kom- 
munenkät (Olsham- 
mar m.fl., 2007), 
fastighetstaxerings-, 
fastighets- och be- 
folkningsregister, 
SCB samt utsläpps- 
schabloner  Skillnad i underlaget 
till 1995 baseras på 
fastighetstaxering, 
folkningsregistret 
Dagvatten från hårdgjorda 
ytor, tätorter Beräkning baserad på 
Röda kartans tätorter 
(> 200 personer) och 
SCB:s statistik med 
populationsbaserad 
markanvändningsför- 
delning samt scha- 
bloner, IVL Beräkning för år 1995 
baseras på samma 
schabloner och 
kartunderlag som för 
år 2005 men med 
population och depo- 
sition av kväve avse- 
ende år 1995. 
Övriga underlag   
Flodmynningsstationer Flöde 1985-2004, 
medelhalt år 2004 
och 1995. Miljööver- 
vakningsprogram 
Sötvatten, datavärd 
Inst. för miljöanalys, 
SLU X 
TRK-retention Normal- och bak- 
grundsretention har 
beräknats baserat på 
TRK-retention. SMHI,  X 
 
   7 Områdesbeskrivning 
Här följer en kortfattad beskrivning av områdesinde lning för avrinningsområden 
och markanvändning. En mer omfattande beskrivning f ör år 2005 blir dokumente- 
rad i rapportering för projektet PLC5. 
 
Den hydrologiska indelningen, som är grunden för be räkningarna i avrinningsom- 
råden, har hämtats från SVAR (Svenskt Vattenarkiv).  Sverige är indelat i huvudav- 
rinningsområden och ett antal kustområden, som avva ttnar kustnära områden mel- 
lan huvudavrinningsområdena.  
 
Dessa avrinningsområden har sedan indelats i cirka 12 500 stycken delavrinnings- 
områden (s.k. standardavrinningsområden) med en gen omsnittlig areal av 35 km 2. 
SVAR uppdateras årsvis och i PLC5-uppsättningen har  2006 års version använts 
(figur 1). Även på öarna har vattendelare för tillr inningsområden till havsområdena 
digitaliserats. Areorna har summerats och kopplats till respektive havsområde (ca 
550 stycken varav ett antal saknar öar). Delavrinni ngsområdena och havsområden 
för öar har aggregerats samman till större delområd en, så kallade PLC5 -områden. 
 
Vidare har Sveriges omgivande hav delats in i olika  havsbassänger, till vilka till- 
rinningsområden tagits fram. För denna tillämpning har HELCOMs havsbassäng- 
gränser använts (figur 2), vilka avviker från SVARs  havsbassänger.  
 
För år 1995 har delavrinningsområden från TRK-proje ktet använts och en omfat- 
tande beskrivning av dessa finns i rapporten från p rojektet (Brandt och Ejhed 
2002). I TRK-projektet användes även TRK-områden so m är sammanslagna delav- 
rinningsområden nästan identiska PLC5-områden. TRK- områden finns dock inte 
för havsområden och omfattar därmed inte öar. Därfö r har samma identitetsnum- 
mer för delavrinningsområden för öar använts även s om identitetsnummer av TRK-
områden i de områdena. Detta för att på enklast möj liga sätt skapa den hierarkiska 
områdesstruktur som är nödvändig för beräkningarna i Tekniskt Beräkningssystem 
Vatten (TBV). 
 
Beräkningen av jordbruksläckage har baserats på SCB :s produktionsområden, 
varav fyra har delats för att ta bättre hänsyn till  de klimatgradienter som finns i de 
ursprungliga områdena.  
 
Skogsläckageberäkningarna har baserats på en indeln ing av Sverige i tre delar. 
Gränsen mellan den norra och de två sydliga delarna  följer i stort sett norrlands- 
gränsen, men har anpassats efter avrinningsområdesg ränser. Gränsen mellan de två 
sydliga följer avrinningsgränsen mellan Östersjöns och Västerhavets tillrinnings- 
områden.   8 
Figur1. Delavrinningsområden för PLC5 och miljömålsup pföljning i södra Sverige. 
   9 
Figur 2. Sveriges tillrinningsområden till havsbassä nger PLC5 
 
Areal markanvändning 
För år 2005 har markanvändningsklasser beräknats en ligt följande tillvägagångs- 
sätt. Ett raster (25 m cellstorlek) har skapats för  GSD-Översiktskartans markan- 
vändningsklasser för att kunna beräkna markanvändni ngen för varje delavrinnings- 
område. Jordbruksmark har definierats av de rasters kikt med jordbruksblock från 
Jordbruksverket vilka har lagts ihop med GSD-Översi ktskartan. Jordbruksblocken 
har ansatts högre prioritet än övriga klasser vid h opslagningen. För att uppnå att 
arean av jordbruksmark överensstämmer med den total a grödarealen har arealen   10  jordbruksmark minskats med det som ur grödfördelnin gsberäkningarna (se nedan- 
stående beskrivning) klassats som öppen mark. För a tt bibehålla korrekt totalareal 
har klassen för öppen mark ökats med samma värde.  
 
Tabell 2. Markanvändning per havsbassängområde i kv adratkilometer gällande för år 
2005. OBS, att arealerna inkluderar områden i Finlan d och Norge  
Område Fjäll Jordbruk Myr Skog Tätort Vatten Öppen Su mma 
Bottenviken 22 777 815 15 376 79 086 387 8 300 2 801  129 541 
Bottenhavet 15 756 3 657 14 719 130 493 1 121 12 555  3 908 182 209 
Egentliga 
Östersjön   16 170 1 407 48 307 2 567 8 068 7 886 84 406 
Öresund   1 816 5 283 247 34 387 2 773 
Kattegatt 1 891 8 870 3 447 40 631 1 377 10 024 4 92 5 71 165 
Skagerrak   865 78 3 024 185 171 1 438 5 762 
Sverige 40 424 32 193 35 033 301 825 5 885 39 151 2 1 346 475 857 
 
Markanvändningen gällande år 1995 har baserats på u nderlag som togs fram i 
TRK-projektet (Brandt och Ejhed 2002) och efterfölj ande projekt TRK95 (Ejhed 
2003). Markanvändningen har sammanställts från samm a underlag som för år 
2005, översiktskartan (1:250 000) från Lantmäteriet  och har kopplats till SMHIs 
delavrinningsområden (12 000 st). Jordbruksmarkens areal och grödfördelning har 
baserats på Lantbruksregistret gällande år 1995 för  församlingar. Grödarealen har 
omfördelats till delavrinningsområden och då areale n överskred eller underskred 
jordbruksmarkens areal enligt översiktskartan har a ll övrig markanvändning juste- 
rats proportionellt så att den totala arealen motsv arade den geometriska arealen för 
delavrinningsområdet. Areal för hyggen från TRK-pro jektet har lagts samman till 
skogsmark eftersom skillnaderna i uppbyggnad av det  statistiska underlaget för 
arealer av hyggen är stora mellan år 1995 och 2005 och har därför inte använts i 
beräkningarna för miljömålsuppföljningen. 
 
Tabell 3. Markanvändning per havsbassängområde i kv adratkilometer gällande för år 
1995. OBS, att arealerna inkluderar områden i Finlan d och Norge  
Område Fjäll  Jordbruk  Myr  Skog  Tätort  Vatten  Öppen  Summa 
Bottenviken 22770 932 15458 79450 358 8323 2722 1300 14 
Bottenhavet 15755 3868 14933 130866 990 12605 3795 1 82812 
Egentliga 
Östersjön 0 15607 1405 48649 2269 8061 8542 84533 
Öresund 0 1649 6 299 237 34 560 2784 
Kattegatt 1891 9160 3491 40682 1292 10024 4649 71190  
Skagerrak 0 724 78 3077 153 181 1614 5827 
Sverige 40416 31940 35372 303023 5299 39227 21882 4 77159 
   11  
¨ 
Figur 3. Markanvändning år 2005 
 
   12  Jordbruksmark 
IAKS-data (Integrerat Administrativt Kontroll Syste m) för år 2005 har levererats 
från Jordbruksverket som en shapefil med blockgräns er och blockidentiteter. Data 
har sparats i rasterformat med 25 meters cellstorle k för att grödfördelningen för 
varje delavrinningsområde skulle kunna beräknas. Gr ödklasserna i IAKS-data är 
skilda från de som används av SOILNDB, ICECREAMDB o ch TBV varför en 
översättningstabell mellan IAKS-grödklasser och näm nda systems klassindelning 
har skapats. Eftersom blocken delas av delavrinning sområdesgränser, och det är 
omöjligt att ur underliggande IAKS-datamaterial fin na vilka grödor som ligger på 
de olika sidorna om dessa gränser. Grödarealerna in om delade block har därför 
fördelats på avrinningsområden genom viktning utifr ån geometriska arealer. Varje 
blocks andel inom vart och ett av delavrinningsområ dena har bestämts med GIS. 
Tillsammans med blockens totalyta har en vikt bestä mts för hur grödarealen statis- 
tiskt kan fördelas. Totalyta av grödor i IAKS-tabel len för varje block har bestämts 
och sedan jämförts med de geometriska arealerna för  blocken. I de flesta fall över- 
ensstämde inte dessa arealer vilket har lösts på fö ljande sätt:  
• Om IAKS-arealen var mindre än blockytan, har inte d ifferensen tagits med 
i jordbruksmarksstatistiken utan angivits som öppen  mark i statistiken för 
övrig markanvändning.  
• Om IAKS-arealen var större än blockytan, har åkerma rkens yta begränsats 
av den geometriskt bestämda blockytan och grödoarea len har viktats med 
den procentuella fördelningen av grödor inom blocke n.  
 
Jordbruksarealen för grödor och betesmark har erhål lits per församling från Lant- 
bruksregistret (LBR) gällande år 1995 från Statisti ska Centralbyrån. Dessa arealer 
motsvarar samtliga grödor vid gårdar med större are al än 2 hektar åkermark. Detta 
underlag är inte helt jämförbart med det underlag s om har använts för beräkning av 
belastning gällande år 2005.  
 
Underlaget för år 2005 har baserats på en statistik sammanställning inom Jord- 
bruksverkets blockdatabas och databasen IAKS, som ä r underlaget för ansökningar 
om stöd från EU. IAKS omfattar gårdar med areal >0. 3 hektar åkermark. Båda 
statistiksammanställningarna finns tillgängliga för  1995 och det året visade det sig 
att sammanställningen av enskilda grödor i de två s tatistiksammanställningarna inte 
helt överensstämde; grönfoder redovisades t.ex. til l stor del som blandsäd i IAKS 
(SCB 2001). Detta medför att justeringar måste geno mföras för att erhålla jämför- 
barhet mellan sammanställning baserat på IAKS och s ammanställning baserat på 
LBR eftersom utlakningen från mark odlad med de oli ka grödorna kan skilja sig 
mycket åt. En viktning har därför genomförts av TRK 95-data av grödarelaerna från 
LBR 1995 med fördelningen av grödor enligt IAKS/LBR  1999 då båda statistik- 
sammanställningarna finns tillgängliga parallellt. Viktningen har baserats på rikets 
fördelning och har ansatts alla grödor efter att de  fördelats på delavrinningsområ- 
den. De arealer där inga ansökningar om stöd från E U för nyttjande av åkermark 
anmälts trots att areal finns enligt kartunderlaget , blockdatabasen, är enligt Jord- 
bruksverket öppen mark. Detta antagande skiljer sig  från antagande i projekten 
TRK och TRK95 där odefinierad jordbruksmark ansatte s ett medel av typhalten för 
samtliga grödor. Viss omfördelning av åkermarken ha r förekommit mellan år 1995 
och 2005 delvis på grund av att underlagen är olika , församlingsstatistik 1995 jäm-   13  fört med IAKS-data 2005, men det är även en faktisk  omfördelning av arealer i 
landet. 
 
Typhalter för kväveberäkningar 
 
Typhalter för jordbruksmark 
Modellen för beräkning av typhalter av jordbruksmar k beskrivs utförligt i appendix 
1 till denna rapport. Tillämpning av modellen för n ationella beräkningar av typhal- 
ter för jordbruksmark kräver standardisering av ind ata. Jämförelser av erhållna 
resultat är meningsfulla enbart om indata som model lberäkningarna grundas på är 
insamlade på ett enhetligt och konsekvent sätt. Där för har beräkningar av årsme- 
delkoncentrationer av totalkväve utförts enligt en matris med följande ingående 
vektorer: 
• utlakningsregion 
• gröda 
• jordart 
• gödslingsform 
Åkermarken i Sverige har delats upp i 22 utlaknings regioner (figur 4). Grunden för 
uppdelningen har varit SCB:s indelning i arton prod uktionsområden för redovis- 
ning av jordbruksstatistik (po18-indelningen). Fyra  produktionsområden har delats 
för att avrinningsskillnaderna inom områdena är sto ra. Jordbruksstatistik finns 
också redovisat för åtta större områden (po8-indeln ingen) samt för hela landet 
(riket). Jordbruksstatistiken har sammanställts för  hand i en databas. Dessa databa- 
ser har använts som indata till programmet som gene rerar växtodlingstidsserier, 
CSMG (Crop Sequence and Management Generator). CSMG  genererar kompletta 
växtföljder med odlingsåtgärder som innefattar allt  som normalt sker i odlingen, 
t.ex. tidpunkter för sådd, skörd, gödsling, plöjnin g, mm.  
   14  Utlaknings-
region Produktionsområde 
1a Skåne och Hallands slättbygd, 
Skånedelen 
1b Skåne och Hallands slättbygd, 
Hallandsdelen 
2a Sydsvenska mellanbygden, Skåne- 
delen 
2b Sydsvenska mellanbygden, Ble- 
kinge- och Kalmardelen 
3 Öland och Gotland 
4 Östgötaslätten 
5a Vänerslätten, södra delen 
5b Vänerslätten, norra delen 
6 Mälar- och Hjälmarbygden. 
7a Sydsvenska höglandet, västra delen  
7b Sydsvenska höglandet, östra delen 
8 Östsvenska dalbygden 
9 Västsvenska dalbygden 
10 Södra Bergslagen 
11 Västsvenska dalsjöområdet 
12 Norra Bergslagen 
13 Östra Dalarna och Gästrikland 
14 Kustlandet i nedre Norrland 
15 Kustlandet i övre Norrland 
16 Nordsvenska mellanbygden 
17 Jämtländska silurområdet  
 
18 Fjäll- och moränområdet  
 
Figur 4. De tjugotvå utlakningsregionerna i Sverige 
 
Även klimatdata har sammanställts för varje utlakni ngsregion och har använts som 
indata för modellsimuleringar. Dagliga värden på ne derbörd, lufttemperatur, vind- 
hastighet, humiditet och molnighet har använts som drivdata i modellerna. För 
beräkningarna för både 1995 och 2005 har perioden 1 9850101-20041231 använts. 
Tjugo år har ansetts vara en tillräckligt lång tids period för att representera ett 
”normalväder”. Klimatdata för varje region som berä knats har sammanställts i en 
databas tillsammans med information om växtsäsongen s start- och slutdatum.  
 
Andelen år av varje gröda i växtföljden är proporti onell mot arealförekomsten av 
den grödan det året beräkningen gäller. CSMG har sl umpat en växtföljd utifrån 
givna regler för vilka grödor som kan följa på vara ndra i växtföljden. Dessa regler 
kan anges interaktivt vid körningen av programmet o ch kan varieras beroende på 
vilka typer av beräkningar man gör. CSMG genererar mycket långa växtföljder, i 
storleksordningen av 10 000-tals år. Vid simulering en delas växtodlingstidsserierna 
upp i delar om 20-30 år beroende på hur lång serie av klimatdata man har. De långa   15  växtföljderna är nödvändiga för att få bra medelvär den på utlakningen från grödor 
med liten areal. 
 
Tolv grödklasser har beräknats: vårkorn, höstvete, vall, sockerbetor, höstraps, hav- 
re, vårvete, råg, vårraps, potatis, träda och exten siv vall. I höstraps inkluderades 
även höstrybs, i vårraps vårrybs, i råg höstkorn oc h rågvete och i potatis både mat- 
potatis och stärkelsepotatis. Samtliga grödor utom extensiv vall har ingått i slum- 
pade växtföljder. Om någon av grödorna inte har odl ats eller odlats på <1% av 
arealen i respektive region har den grödan utesluti ts ur växtföljden. Extensiv vall 
har beräknats i en monokultur som varken skördas el ler gödslas. Samma beräkning 
gäller för både 1995 och 2005.  
 
Utlakningen har beräknats för tio jordar uppdelade enligt den internationella 
texturklassificeringen: sand, loamy sand, sandy loa m, loam, silt loam, sandy clay 
loam, clay loam, silty clay loam, silty clay och cl ay. Jordarna skiljer sig åt bland 
annat avseende de hydrauliska egenskaperna. Även de t maximala rotdjupet skiljer 
sig mellan jordarna. Jordartsfördelningen inom Sver ige har producerats i samband 
med en inventering av miljötillståndet i svensk åke rmark, som utfördes av SLU och 
SCB på uppdrag av Naturvårdsverket och Jordbruksver ket (Eriksson et al., 1999). 
Proverna har tagits i matjorden och sammanlagt ca 3  100 prover ligger till grund 
för kartan, vilket motsvarar ca 1 prov per 900 ha å kermark. Data från inventeringen 
har extrapolerats i TRK-projektet (Brandt och Ejhed , 2002) för att få en heltäckan- 
de jordartskarta på åkermark i Sverige.  
 
Uppgifter om tidpunkten för jordbearbetningstidpunk ter har insamlats av SCB 
(2004). Såtidpunkterna för vårsådd gröda har anpass ats till jordbearbetningstid- 
punkten på våren. Skördetillfällena har i princip u ppskattats från jordbruksstatistisk 
årsbok (SCB, 1991). Vid beräkning av normalutlaknin gen för 2005 har fånggrödor 
inkluderats. År 1995 fanns inget stöd för fånggrödo r och därför har det antagits att  
ingen fånggröda odlades. 
 
Två gödslingsregimer har beräknats: en med enbart h andelsgödsel och en med 
stallgödsel kompletterad med handelsgödsel. Gödslin gsregimerna har viktats sam- 
man enligt den relativa förekomsten i varje region till en koefficient för varje gröda 
och jordart. Efter simuleringen har SOILNDB beräkna t utlakning för agrohydrolo- 
giska år, första juli till sista juni. Normalutlakn ingen har beräknats för alla olika 
kombinationer av grödor och jordarter.  
 
Vissa grödor har odlats på < 1 % av arealen i respe ktive region och är inte med i 
den simulerade växtodlingen. Utlakningskoefficiente r har satts genom att ersätta de 
saknade grödornas utlakningskoefficient med medelvä rden av vissa andra grödor.  
 
Typhalter för skogsmark, fjäll, myr och öppen mark 
Typhalter för kväve har tagits fram inom projektet SMED PLC5 och samma typ- 
halter har använts för 1995 och 2005 års beräkninga r. Inom Miljömålsuppföljning- 
en har dock inte hyggesarealer tagits med och typha lten för hyggen har därför inte 
använts.  
   16  Typhalterna har baserats på mätdata från representa tiva områden inom de regionala 
och nationella mätprogrammen.  
 
För norra Sverige har en algoritm använts för att b eräkna typhalten för kväve och 
en säsongsvariation i enlighet med Löfgren och Bran dt (2005). Typhalterna har 
beräknats utifrån medelhöjden i området, med lägre typhalter i fjälltrakterna än 
nära havet, enligt formeln:  
Tot-N (mg/l) = 1,265 - 0,362 * log 10 (medelhöjd(m)) 
Månadssäsongsvariationen för kväve varierar med en faktor 0,96 och 1,02 med de 
högsta värdena under vintern. Skog, myr, fjäll och öppen mark har fått samma 
typhalt (i TRK-beräkningarna användes fasta typhalt er för hela regionen i norra 
Sverige och de var högre för myr än för skog). 
 
För södra Sverige har samma typhalter använts för s kog, myr och öppen mark som 
i TRK-projektet (Brandt och Ejhed, 2002). Årstyphal ten (Tot-N) är för skog är 0,43 
mg/l i tillrinningsområdet till Västerhavet och 0,5 2 mg/l för tillrinningsområdet till 
Östersjön med en månadsfaktor som varierar mellan 0 ,8 och 1,2. Årstyphalten för 
myr är högre med 0,83 mg/l för tillrinningsområdet till Västerhavet och 0,96 mg/l 
för tillrinningsområdet till Östersjön med en månad sfaktor mellan 0,8 och 1,3. 
Typhalten för öppen mark är densamma för skog utom längs den sydligaste kusten 
(utlakningsregioner 11, 12, 21 och 22), där den är 1,5 mg/l med en månadsfaktor 
mellan 0,7 och 1,3. 
 
Typhalter för skog, fjäll, myr och öppen mark har a nsatts som naturliga bakgrunds- 
typhalter. Skillnader mellan brukade och obrukade s kogsområden har visat sig 
svåra att påvisa (Löfgren och Westling, 2002).  
 
Deposition på sjö 
Depositionen av kväve på sjöar har baserats på MATC H-modellens NH x- och NO x-
månadsvärden. Dessa har tagits fram som en torrdepo sition och en våtdeposition i 
ett gridnät, som har omräknats till TRK- respektive  PLC5-områden. Depositionen 
är högst i sydvästliga Sverige och lägst i nordliga ste Sverige. 
 
För år 2005 har samma kvävedeposition på sjöytor an vänts som tagits fram inom 
projektet SMED PLC5, d.v.s. beräknade medelvärden f ör de hydrologiska åren 
2001-2004. För år 1995 har deposition på sjöytor fö r 1997 använts. 
 
Deposition av kväve på sjöar har klassats som en an tropogen källa i beräkningarna. 
 
Typhalter för naturlig bakgrundsbelastning 
JORDBRUK 
För kväve har utlakning från extensiv vall betrakta ts som bakgrundsutlakning. 
Extensiv vall har inte ingått i de tidigare beskriv na växtsekvenserna utan har för 
alla kombinationer av jordart och region beräknats separat. Extensiv vall har defi- 
nierats som en vall som inte gödslas eller skördas.  Den har beräknats i en 20-årig 
monokultur för vilken medelvärden beräknats. Extens iv vall antas växa under växt- 
säsongen för respektive region. Upptaget av kväve t ill vallen regleras av ett poten- 
tialupptag och en fördelning av kväveupptaget under  säsongen. Potentialupptaget   17  har antagits överstiga det faktiska kväveupptaget, d.v.s. under större delen av växt- 
säsongen har vallen antagits kunna ta upp det kväve  som finns tillgängligt via mi- 
neralisering och deposition, etc. Under början och framförallt slutet av växtsäsong- 
en antas dock potentialupptaget vara lägre och till gängligt kväve kan då överstiga 
växtupptaget. Säsongsfördelningen av det potentiell a kväveupptaget styrs av mo- 
dellparametrar som beskriver grödans utveckling.    
 
ÖVRIG MARK 
typhalter.  
 
Typhalter för fosforberäkningar 
Modell för beräkning av typhalter för jordbruksmark  för fosfor beskrivs i appendix 
1 till denna rapport.  
 
Förutom vektorer (utlakningsregion, gröda, jordart,  gödslingsform se appendix 1) 
som är gemensamma för både N- och P-beräkningarna f örekommer ytterligare två 
vektorer för P: P-HCl-klass i matjorden och lutning sklass. Övriga indata (t.ex. 
klimatdata, jordbearbetnings-, sådd- och skördetidp unkter m.m.) är samma som för 
kväve och finns beskrivna i kapitel ”Typhalter för kväveberäkningar – Typhalter 
för kväve” ovan i denna rapport.   
 
Jordbruksmarkens innehåll av förrådsfosfor, P-HCl, har provtagits under 1990-talet 
och redovisas i Eriksson et al., 1997. Provresultat en med P-HCl har i TRK-
projektet (Brandt och Ejhed, 2002) interpolerats ti ll en rasterkarta med cellstorle- 
ken 10x10 km. Data har även extrapolerats för att g eografiskt täcka de delar av 
markanvändningskartan som har klassen jordbruksmark  (10x10 km cellstorlek). 
Därefter beräknades ett arealviktat medelvärde för jordbruksmark inom varje del- 
avrinningsområde (25x25 m cellstorlek). Baserat på dessa medelvärden har varje 
delavrinningsområde tilldelats en av följande tre f osforklasser: låg (<0,693 g P/kg 
jord), medel (0,693 – 0,832 g P/kg jord) och hög (> 0,832 g P/kg jord). I 
ICECREAM-simuleringar har följande värden använts f ör att representera varje P-
HCl-klass: 0,61 g P/kg jord (låg), 0,76 g P/kg jord  (medel) och 0,96 g p/kg jord 
(hög). 
 
Lutningar har beräknats för jordbruksmark som ligge r inom 50 meter från vatten. 
Vatten definierades i beräkningarna som hydrografin  i blå kartan (1:100 000). Föl- 
jande data användes:  
• GSD-Höjddata från Lantmäteriet (50 m cellstorlek) 
• GSD-Vägkartans hydrografilinjer och markanvändnings klassen vatten. 
• Blockkartan från Jordbruksverket för 2005  
Ett rasterskikt med vatten i Vägkartans skikt för m arkanvändning samt linje i hyd- 
rografiskiktet har tagits fram med GIS. Cellstorlek en valdes till 50 meter. En buf- 
fertzon på 50 meter skapades kring vattendrag och s jöar. De av Jordbruksverket 
levererade blocken har använts för att skapa ett ny tt rasterskikt med enbart jord- 
bruksmark som ligger i buffertzonerna. Ett rastersk ikt med lutningar inom buffert-   18  zonernas jordbruksmark har tagits fram utifrån höjd data och ovan beskrivna buf- 
fertzoner. Medellutningar inom jordbruksmark 50 met er från vatten har bestämts 
för varje delavrinningsområde. Materialet har delat s i tre lutningsklasser: klass 1 
(0,00 –  1,99 %), klass 2 (1,99 –  3,26 %) och klas s 3 (3,26 –  23,1 %). I 
ICECREAM-simuleringar har följande värden använts f ör att representera varje 
lutningsklass: 1,43 % (klass 1), 2,57 % (klass 2) o ch 4,64 % (klass 3). 
 
ICECREAMDB-beräkningarna har utförts för en upplösn ing motsvarande ett fält, 
d.v.s. de kvantifierade förlusterna antas ske vid f ältkanten och genom rotzonsför- 
luster till dräneringsledningar. Hänsyn har tagits till att fältkanten inte ansluter 
direkt till dike, vattendrag eller annat ytvatten, utan att det ofta förekommer fysiska 
hinder mellan fält och vatten i form av dikesrenar etc. Därför har en reduktionsfak- 
tor för förluster via ytavrinning introducerats som  minskar koncentrationen likvär- 
digt för SRP (löst reaktivt fosfor) och PP (partiku lärt fosfor). För att få fram reduk- 
tionsfaktorn har kalibreringar utförts mot mätninga r från 13 observationsfält som 
ingår i miljöövervakningen för jordbruksmark (Johan sson och Gustafson, 2006). 
Utifrån dessa data har en gemensam faktor applicera ts för hela landet. Denna faktor 
har satts till 0,55, d.v.s. av den fosfor som når f ältkanten antas 45 % hamna i vat- 
tendraget. För att ta hänsyn till skyddszoner som ä r anlagda för att minska förlus- 
terna av P via ytavrinning har reduktionsfaktorn ök ats i relation till andelen 
skyddszoner per utlakningsregion. För att räkna ut ökningen i reduktionsfaktor 
p.g.a. skyddszoner har skyddszonernas areal i varje  utlakningsregion hämtats från 
Jordbruksverkets IAKS-databas för år 2005. Arealen jordbruksmark inom 50 m 
från vattendrag och ytvatten utmärkt i GSD-Vägkarta n (1:100 000) har också be- 
räknats. Därefter har andelen åkermark med skyddszo n som ligger intill dessa vat- 
ten beräknats med antagandet av en medelbredd av 10  meter på skyddszonerna. 
Effekten av skyddszonen på reduktion av SRP och PP har satts till 25 %. Vid be- 
räkningen har hänsyn också tagits till att vall och  insådd träda ansetts ha samma 
effekt som skyddszon, d.v.s. den specifika effekten  av skyddszon är negligerbar för 
dessa grödor. Arealen vall och insådd träda har för  dessa beräkningar hämtats från 
respektive utlakningsregions grödofördelning. År 19 95 fanns inget stöd för skydds- 
zoner och arealen kan därför antas vara försumbar. 
 
Typhalter för fosfor har tagits fram inom projektet  SMED PLC5 och samma typ- 
halter används för 1995 och 2005 års beräkningar. I nom Miljömålsuppföljningen 
har dock inte hyggesarealer tagits med och typhalte n för hyggen har därför inte 
använts.  
 
Typhalterna har baserats på mätdata från representa tiva områden inom de regionala 
 
För norra Sverige har en algoritm använts för att b eräkna typhalten för fosfor och 
beräknats utifrån medelhöjden i området, och är läg re i fjälltrakterna än nära havet, 
enligt formeln:.  
Tot-P (mg/l) = 0,0372 – 0,0107 * log 10 (medelhöjd(m))   19  Månadssäsongsvariationen för fosfor varierar med en  faktor 0,87 och 1,37 med de 
högsta värdena under sommaren. Skog, myr och fjäll har hanterats likvärdigt. (I 
TRK användes fasta typhalter, med högre värden läng st upp i tillrinningsområdena 
till Bottenviken och norra Bottenhavet. Myr hade hö gre typhalter än skog). 
 
För södra Sverige har skogstyphalter använts framta gna av Uggla och Westling 
(2003) för skog. Årstyphalten (Tot-P) för skog och myr har ansatts till 0,008 mg/l 
och utan säsongsvariation. Tidigare sammanställning ar (Löfgren och Olsson, 1990) 
rapporterade generellt något högre halter, vilket a nvändes i TRK-beräkningen för 
år 2000. Öppen mark har ansatts till 0,05 mg/l i he la Sverige. 
 
typhalter. 
 
Mätningar av deposition av P har utförts av IVL und er 2006 vid 19 platser i Sveri- 
ge. Dessa visar en mycket stor spridning i halter o ch mängder. Ett årsvärde på 
4 kg/km 2 sjöarea och år har fastställts för hela Sverige, b åde för 1995 och 2005.  
 
Depositionen av fosfor på sjöar har klassats som en  naturlig bakgrundskälla i be- 
räkningarna. 
 
JORDBRUK 
Bakgrundsbelastningen från jordbruksmark gällande f osfor har beräknats som en 
ogödslad och oskördad insådd träda. Den har liksom för kväve beräknats i mono- 
kultur, d.v.s. den har inte ingått i växtföljden me d beräkning av andra grödor. Ef- 
tersom en kraftig uppgödsling av fosfor har skett u nder 1960-, 70- och 80-talen har 
vi antagit en nivå på P-HCl i marken för bakgrunden  som motsvarar 50-talet (An- 
dersson et al., 2000). Eftersom denna nivå är jämfö rbar med vår lägsta fosforklass i 
matrisen, så har fosforklass ”låg” använts unisont vid beräkningen av bakgrund. 
För övrigt har bakgrunden beräknats för 22 utlaknin gsregioner, 10 texturklasser 
och 3 lutningsklasser. Vid beräkningen av typhalter  för den gräsbevuxna träda som 
utgör bakgrunden  har vissa parameterändringar geno mförts jämfört med den nor- 
mala insådda trädan. Detta för att ta hänsyn till a tt ”bakgrundsträdan” ligger per- 
manent och inte plöjs upp.. 
 
ÖVRIG MARK 
 
Avrinning 
Daglig avrinning har beräknats för alla PLC5-område n med hjälp av HBV-
modellen och summerats till långtidsmedelvärden för  månad och år. Denna aktivi- 
tet har utförts inom projektet SMED PLC5. 
   20  Modellen drivs av areella dygnsvärden på nederbörd och lufttemperatur (för 4*4 
km rutor) baserade på optimal assimilation av obser vationer vid klimatstationer. 
Beräkningsperioden är 1985-2004, vilken har använts  för PLC5 liksom för miljö- 
målsuppföljningens beräkningar för 1995 och 2005. P å detta sätt slår inte naturliga 
skillnader i vädret igenom vid jämförelserna.  
 
Omräkning av avrinning från PLC5-områden till TRK-o mråden som underlag för 
kväve- och fosforberäkningarna för 1995 har utförts . 
 
Belastning från markläckage och atmosfärs- 
deposition på sjöar 
Den vattenburna bruttobelastningen av kväve och fos for för olika typer av mark- 
läckage, deposition på sjöar samt punktutsläpp har beräknats genom att markarelen 
(km 2) har multiplicerats med en typhalt för denna marka nvändning (mg/l) och med 
avrinningen (l/s km 2). Den totala bruttobelastningen har sedan erhållit s genom 
summering av alla olika markanvändningars bidrag. A tmosfärsnedfallet på sjöar 
har beräknats per område baserat på nedfallet/area och sjöarean. Till de diffusa 
källorna hör även dagvatten från tätorter, som dock  beskrivs tillsammans med 
punktkällor i nästa avsnitt. Bakgrundsbelastningen från tätorter har beräknats som 
tätortsarean multiplicerat med avrinning och typhal ten för övrig öppen mark. 
 
För kväve har hänsyn tagits till den retention (avs kiljning) som sker under vattnets 
väg från området till havet. Den del som når havet benämns nettobelastning. Dess- 
utom har den antropogena andelen av kväve och fosfo r (mänskligt ursprung) av 
belastningen beräknats.  
 
Belastningen för delavrinningsområdena har aggreger ats till PLC5-områden, till 
huvudavrinningsområden, till havsbassänger och slut ligen till hela Sverige. Beräk- 
ningarna har utförts i ett av SMED utvecklat beräkn ingssystem benämnt TBV – 
Tekniskt Beräkningssystem för Vatten. Nettobelastni ngen av fosfor har inte beräk- 
nats i Miljömålsuppföljningen. Detta sker i PLC5-be räkningarna som redovisas 
senare under hösten 2007.  
 
Punktkällor 
A- och B-anläggningar (Industrier och Reningsverk) 
Kopplingar mellan anläggningar i TRK-projektet och i databasen EMIR har etable- 
rats för de flesta tillståndspliktiga anläggningar med N- och/eller P-utsläpp under 
något av åren 1995 och 2005. Detta gäller både indu strier och reningsverk.  
 
Historiska studier av utsläppsregistreringar i EMIR  under åren kring 1995 har an-
vänts för att åstadkomma reviderade utsläppsuppgift er för industrianläggningarna 
avseende detta år.  
 
Utsläppsuppgifter för 2005 kommer i huvudsak från t vå källor. I regel har uppgifter 
från EMIR avseende 2005 använts, men för vissa anlä ggningar har kvalitetsgrans- 
kade data från KUR-projektet använts avseende 2004.  För industrianläggningar   21  som ingår i de årliga belastningsberäkningarna för HELCOM och OSPAR har 
också jämförelser gjorts med KUR-uppgifterna. 
 
För de uppåt 500 tillståndspliktiga reningsverken h ar det, med några undantag, 
dock ej funnits tid att studera historiska utsläpps data i EMIR. Däremot har ned-
läggningar och nystarter gåtts igenom för denna bra nsch. Som utsläppsuppgifter för 
1995 har data från TRK-projektet använts för dessa anläggningar .  
 
2005 års utsläpp för de kustnära verken har hämtats  från underlagen till belast- 
ningsrapporteringarna till HELCOM och OSPAR  medan utsläppen från inlands- 
verken har kvalitetsgranskats (och rättats i några fall) inom ramen för PLC5-
projektet. 
 
Från TRK-listan har de verk uteslutits som bedömts ha lagts ned/kopplats om under 
åren före 1995.  
 
C- och U-anläggningar 
Inom miljömålsuppföljningen har enbart de mindre re ningsverken (200-2 000 per- 
son ekvivalenter, pe) beaktats bland anläggningar m ed tillståndskategori C och U, 
då tidigare SMED-projekt (Ekstrand m.fl., 2003) vis ar att dessa anläggningar helt 
dominerar utsläppen av kväve och fosfor från de ick e tillståndspliktiga anläggning- 
arna.  
 
TEKNIKUPPGIFTER FÖR RENINGSVERK AV C-TYP  
På den s.k. teknikfilen, som beskrivs närmare i rap porten Förteckning över TRK-
projektets punktkällor  (reningsverk och industrier) kopplat till utsläpps koordinater 
(Brånvall, 2006), finns underlag för schablonskattn ing av belastning i form av 
anslutna personekvivalenter (pe) samt en klassning av verket i (huvudsakligen) fem 
typer av reningsteknik. 
 
Från denna fil har C-anläggningar extraherats genom  att de reningsverk som i stati- 
stiksammanhang klassats som tillståndspliktiga tagi ts bort. Även sådana verk som 
tagits ur drift senast 2004 har tagits bort. Då erh ölls en lista på 829 verk. 38 av 
dessa saknade uppgift om reningsmetod och har antag its ha endast biologisk re- 
ning. Två saknade uppgift om anslutning och har ant agits ha anslutning enligt di- 
mensioneringsuppgiften.  
 
EMISSIONSFAKTORER FÖR MINDRE RENINGSVERK 
Emissionsfaktorer har konstruerats på så sätt att e n personekvivalent (pe) anses 
motsvara nedanstående ingående belastning per dygn (tabell 4) (NV Rapport 
4425).  
 
Tabell 4. En personekvivalents emission per dygn. 
Parameter Mängd per dygn, g 
BOD7 70  
N-tot 13,5  
P-tot 2,1  
COD 150    22   
Baserat på forskning och erfarenhet inom IVL har re ningsschabloner och därmed 
utgående belastning tagits fram för aktuella rening stekniker, se tabell 5. Ett stort 
inläckage av dagvatten ger något lägre avskiljning,  men det är inte möjligt att väga 
in detta i faktorerna. 
Tabell 5. Emissionsfaktorer för utsläpp från mindre  reningsverk.  
Emissionsfaktorer för utsläpp från mindre reningsve rk      
    P-tot P-tot N-tot N-tot BOD7 BOD7 COD COD 
Kod Typ av rening % minsk- 
ning g 
ut/PE,d % minsk- 
ning g 
ning g 
ning g 
ut/PE,d 
2 Biorening 25 1,58 17 11,2 95 3,5 80 30 
3 Kemisk rening 93 0,15 10 12,2 60 28 55 68 
4 Bio- + kemisk rening 93 0,15 17 11,2 96 2,8 90 15  
5 Bio + kemi + filtrering 95 0,11 20 10,8 98 1,4 94  9 
6 Bio + kemi + kväve- 
rening 93 0,15 70 4,1 98 1,4 93 11 
 
Två datakällor har använts för beräkningarna av uts läpp från enskilda avlopp: 
1. Kommunenkät rörande enskilda avlopp, se (Olshamm ar m.fl., 2007) 
2. Uppgifter från Fastighetstaxerings- fastighets- och befolkningsregister hos SCB.  
 
De två datakällorna har delvis olika definitioner a v vad som anses vara ett enskilt 
avlopp. Uppgifterna från SCB:s registerbearbetninga r avser förhållandena för fas- 
tigheten. På en fastighet som kan bestå av många sk iften och byggnader kan det 
finnas flera enskilda avlopp. Flera fastigheter kan  också ha ett gemensamt enskilt 
avlopp. I registren anses varje fastighet ha ett en skilt avlopp. Personer är folkbok- 
förda på fastighet, därmed kan man beräkna belastni ngen från varje enskild fastig- 
het. 
 
I uppgifterna från kommunen är det vanligen antalet  anläggningar som räknas, och 
det finns inga uppgifter om hur många personer som belastar den enskilda anlägg- 
ningen, däremot uppgifter om reningsteknik. 
 
Liksom i tidigare SMED-projekt har SCB:s registerbe arbetningar använts som ett 
närmevärde på det totala antalet enskilda avlopp pe r kommun och delavrinnings- 
område. Denna statistik är uppdelad på fastigheter med permanentboende och fri- 
tidsfastigheter. Enkätsvaren har använts för att re gionalt beskriva vilken renings- 
teknik som används för de enskilda avloppen. Samma fördelning har antagits för 
alla delavrinningsområden i en kommun. 
 
KOMMUNENKÄT 
I SMED-rapport Olshammar m.fl., 2007 redovisas före komsten av enskilda avlopp 
och fördelning av anläggningstyper i Sverige. I rap porten täcks 259 av landets 290 
kommuner.  
   23  TAXERINGS- OCH FASTIGHETS- OCH BEFOLKNINGSREGISTER 
Vid fastighetstaxeringen för småhus och lantbruk an ges för värderingsenhet mark 
om det finns kommunalt WC-avlopp, enskilt WC-avlopp  eller om WC-avlopp 
saknas. Värderingsenheter är kopplade till taxering senheter som i sin tur har en 
koppling till fastighet. Flera värderingsenheter ka n kopplas till en taxeringsenhet. 
En fastighet kan bestå av flera taxeringsenheter oc h en taxeringsenhet kan bestå av 
flera fastigheter. I SCB:s vattendatabas har samkör ningar och aggregeringar gjorts 
för att skapa ett register över fastigheter med upp gifter om VA-förhållanden. Om 
en fastighet via kopplingar till värderingsenheter och taxeringsenheter får marke- 
ring både om kommunalt avlopp och enskilt avlopp ha r fastigheten ansetts ha kom- 
munalt avlopp. 
 
Från taxeringen erhålls också uppgift om typ av fas tighet, t.ex. småhus, lantbruk, 
fritidshus m.m. Genom samkörningar med SCB:s befolk ningsregister fås uppgifter 
om hur många personer som är skrivna på fastigheten . För varje fastighet finns 
också en koordinat som anger medianpunkt av byggnad erna på fastigheten. 
 
Belastningsberäkningarna har baserats på antal pers ondagar. För fastigheter med 
permanent boende är persondagar = antal personer*36 5. För fritidsfastigheter har 
utnyttjandegraden beräknats till 180 persondagar pe r år. Detta har baserats dels på 
uppgifter från SCB:s undersökning om levnadsförhåll anden, speciellt ’Fritid 1976-
2002’ (SCB, 2006) samt koefficienter som använts i SCB:s undersökning om ’Vat- 
tenanvändning i Sverige’.  
 
Fastigheter har kopplats till avrinningsområden med  GIS-teknik. Från SMHI har 
två områdesindelningar erhållits: delavrinningsområ den och havsområden. Fastig- 
hetens tilldelning av område har gjorts i två steg:  först har ett id för delavrinnings- 
områden kopplats. Om delavrinningsområde saknades, d.v.s. om fastigheten ligger 
på en ö eller eventuellt i vatten p.g.a. olika gene ralisering i kartunderlaget har ett id 
för havsområde kopplats till fastigheten.  
 
Uppgifter om enskilda fastigheter är sekretessbelag da hos SCB (statistiksekretess). 
Till den i projektet utvecklade databasen för enski lda avlopp har därför framställts 
en indatafil med kolumnerna: kommunkod, antal perso ndagar per år och delavrin- 
ningsområde. Denna fil har sekretessgranskats och j usterats så att enskilda fastig- 
heter ej kan identifieras i någon kombination av ko mmun och delavrinningsområ- 
de. Sekretessgranskning har gjorts genom att i områ den med endast en fastighet 
stryka alla värden. Värden för områden med två fast igheter har räknats om till vär- 
den för tre fastigheter.  
 
Belastningsberäkningar 
Belastningsberäkningarna har skett på följande sätt . Andelen godkända avlopp per 
kommun har beräknats genom att det totala antalet g odkända avlopp i kommunen, 
dvs för både permanent- och fritidsfastigheter, div iderats med det total antalet en- 
skilda avlopp inom kommunen. Ett procenttal för ant alet godkända avlopp per 
kommun har därmed erhållits. Den genomsnittliga för delningen godkända avlopp   24  har beräknats som medelvärdet över landet. Detta vä rde har tillskrivits kommuner 
där uppgift om andelen godkända avlopp saknades.  
 
Samma typ av beräkning och tillskrivning har skett för de olika reningstyperna; 
infiltrationsanläggning, markbädd, sluten tank och slamavskiljare.  
Dessutom har det antagits att uppgifter om att avlo pp har ”annan rening” avser 
lösningar som har bättre eller likvärdig rening som  infiltrationsanläggningar.  
 
Eftersom det totala antalet avlopp inte summerar ti ll 100 % har de återstående be- 
nämnts med ”uppgift saknas”. I belastningsberäkning arna har dessa anläggningar 
behandlats som slamavskiljare.  
 
Bruttobelastning och använda reningsschabloner finn s i Tabell 6 och Tabell 7 ned- 
an. 
 
Tabell 6. Bruttobelastning per person och dygn (NV ra pport 4425). 
Bruttobelastning 
Parameter  Enhet BDT Urin Fekalier WC Totalt 
Totalfosfor  Gram per person och dygn 0,6 1 0,5 1,5 2,1 
Totalkväve  Gram per person och dygn 1 11 1,5 12,5 13,5 
 
Tabell 7. Antagna reningsschabloner för enskilda av lopp (Liss, 2003)  
Reningstyp 
 Reningsgrad 
Totalfosfor [%] Reningsgrad 
Totalkväve[%] 
Enbart slamavskiljare 10 13 
Infiltrationsbädd 88 76 
Markbädd 65 44 
Slamavskiljare+infiltrationsbädd 89 79 
Slamavskiljare+markbädd 69 51 
 
Följande förutsättningar har legat till grund för b eräkningarna: 
• En permanentbostad utnyttjas 65 % av dygnet (Naturv årdsverket, 1995). 
• Ett fritidshus nyttjas 180 dagar per år, hela dygne t (SCB, 2005).  
 
Beräkningsgången har varit: 
1.  Beräkning av antalet persondagar för fritids- respe ktive permanentboende. 
2.  Beräknad fördelning av tekniktyper per kommun. 
3.  Fördelning av antalet persondagar på de olika renin gstyperna. 
4.  Beräkning av utgående belastning av kväve och fosfo r för respektive re- 
ningstyp samt totalt för varje kommun.  
5.  Beräkning av utgående belastning per delavrinningso mråde eller havsom- 
råde. 
6.  Aggregering av kväve- och fosforbelastningen till r apporteringsområde 
(PLC5-område) och havsbassäng samt för hela Sverige .  
 
För miljömålsuppföljningen har teknikuppgifterna in te kunnat differentieras mellan 
1995 och 2005. Detsamma gäller nyttjandegraden. Det  som skiljer sig i beräkning-   25  arna mellan åren är däremot uppgifterna från fastig hetstaxerings-, fastighets- och 
befolkningsregister. 
 
Dagvatten från hårdgjorda ytor i tätorter 
Belastningsberäkningen för dagvatten har utgått frå n den metodik som presenteras i 
Ekstrand m.fl., 2003). Beräkningen består av två de lar: uppskattning av vattenflö- 
det till recipienten (utifrån markanvändning, neder börd, avrinning och andel som 
går till recipient) och beräkning av föroreningsmän gden (utifrån schablonhalter). 
  
Under 2003 har information inhämtats om tätorters a nslutningsgrad till reningsverk 
för sex av de tio största städerna i Sverige samt f ör ytterligare tolv mindre städer 
(Ekstrand et al., 2003). De övriga fyra av de störs ta städerna, det vill säga Stock- 
holm, Göteborg, Uppsala och Örebro, har kontaktats inom projektet för miljömåls- 
uppföljningen. Kommunerna fick svara på hur stor an del av dagvattnet som går till 
reningsverk, samt om det skett någon förändring i a nslutningsgrad mellan 1995 och 
2005. Andelen som går till recipient har beräknats genom ett antagande om att 
dagvattnet som inte går till reningsverk går till r ecipient. I de städer där andelen 
som går till recipient (ej reningsverk) var känt ha r dessa värden använts, i övriga 
städer har ett genomsnitt använts av de städer som var kända.  
 
Belastningsberäkningarna har grundat sig på ett ant agande att andelen dagvatten 
som går till recipient har samma fördelning för all a markanvändningsklasser inom 
en tätort. Flödesberäkningarna har endast avsett av rinning från ytor och inkluderar 
inte eventuellt basflöde som dräneringsvatten och i nläckage. 
 
De i Ekstrand m.fl. (2003) föreslagna schablonerna för kväve, fosfor och avrinning 
har använts inom detta projekt. Då schablonerna gru ndar sig på Stockholmsförhål- 
landen har en justering av kvävets schabloner gjort s genom en multiplicering av 
viktad deposition där Stockholm har använts som bas värde. Eftersom det atmosfä- 
riska nedfallet står för 85 % av dagvattnets kvävei nnehåll (Ekstrand m.fl., 2003) 
har 85 % av flödet multiplicerats med den justerade  kväveschablonen och 15 % av 
flödet med den ursprungliga schablonen. För att kun na differentiera mellan 1995 
och 2005 krävdes modifiering av den metod som föres logs i Ekstrand m.fl. (2003). 
Utvecklingen har inneburit att en ny justering utif rån depositionsdata för 1995 och 
2005 har beräknats samt att en koppling mellan PLC4 /PLC5-områden och tätorter 
gjorts.  
 
Röda kartans tätorter har använts som tätortsavgrän sning för alla tätorter med en 
befolkning på mer än 200 invånare, tillsammans med SCB:s statistik med popula- 
tionsbaserad markanvändningsfördelning.  
 
Kväveretention 
De kväveretentioner som har använts inom Miljömålsu ppföljningen för att beräkna 
nettobelastningen till havet för både år 1995 och 2 005 är baserade på de som togs 
fram inom TRK-projektet för 2000 års belastning; ut tryckta som andel av kvävetill-   26  förseln som försvinner från källan till havet. Hur retentionen tagits fram beskrivs i 
TRK-rapporten (Brandt och Ejhed, 2002). Av tidsskäl  har inga nya retentioner 
kunnat tas fram specifikt för 1995 och 2005 i detta  projekt. Detta innebär en felkäl- 
la eftersom retentionsandelarna är beroende av bela stningen, men detta var en nöd- 
lösning för Miljömålsuppföljningen. Inom projektet SMED PLC5 pågår dock för 
närvarande retentionsberäkningar både för kväve och  för fosfor. SMHI kan redan 
nu se att de framtagna retentionsandelarna skiljer mellan TRK och PLC5. Detta 
gäller både för de 50-tal små sjölösa jordbruksområ den, som används för kalibre- 
ring av retentionen i marken, och även i huvudavrin ningsområden, som är färdig- 
kalibrerade, vilket beror på att belastningen förän drats något. 
 
Nettobelastningen har beräknats som bruttobelastnin g *(1-retention) för respektive 
källa. Retentionen för jordbruksläckage och enskild a avlopp beräknas från rotzonen 
och inkluderar även avskiljningen i marken från rot zonen till vattendraget förutom 
avskiljningen i sjöar och vattendrag till havet, me dan retentionen för övriga källor 
enbart berörs av avskiljningen i sjöar och vattendr ag. 
 
Kvävets bakgrundsretention har likaså beräknats bas erat på TRK-data. Bakgrunds- 
retentionen beräknas genom att nollställa alla punk tutsläpp, ansätta bakgrundstyp- 
halter för all markanvändning och nollställa kväved epositionen på sjöar. 
 
Omräkningar från TRK-områden till PLC5-områden har utförts för att kunna an- 
vända retentionen både för 1995 och 2005. 
   27  Resultat 
Den vattenburna bruttobelastningen av fosfor för ol ika typer av markläckage, de- 
position på sjöar samt punktutsläpp redovisas nedan . För kväve har hänsyn tagits 
till den retention (avskiljning) och redovisas neda n som nettobelastning. Dessutom 
redovisas den antropogena andelen av kväve- och fos forbelastningen (mänskligt 
ursprung). 
  
Avrinning 
I figur 5 redovisas en avrinningskarta, baserad på årsmedelvärden för perioden 
1985-2004, som har använts för beräkningar av både 1995 och 2005 års belastning 
för att minimera vädrets påverkan på jämförelsen. A vrinningen har en mycket stor 
betydelse för den geografiska fördelningen av de di ffusa källorna (markläckage och 
deposition på sjöar). Avrinningsmönstret är mycket likt det för TRK-beräkningarna 
(period 1985-1999). En omräkning från PLC5-områden till TRK-områden har 
utförts som underlag för 1995 års belastningsberäkn ing så att samma avrinning har 
använts för 2005 och 1995.   28  
 
Figur5. Årsmedelavrinning i l/s km 2 för perioden 1985-2004. 
 
Brutto- och nettobelastning av kväve för år 
2005 
 
I tabellerna 8 till 19 nedan redovisas utsläpp och belastning av kväve från punkt- 
källor och diffusa källor. Tabeller som redovisar d iffusa källor, bruttobelastning 
och nettobelastning till havet (efter retention), p resenteras separat. 
 
   29  
 
Figur 6.Utsläpp av kväve  från punktkällor 2005 
 
   30  Tabell 8. Bruttoutsläpp från punktkällor till vatten  av kväve gällande år 2005 
[ton/år].”Karv” står för kommunala avloppsreningsve rk och bokstavskombinationerna 
”AB” och ”CU” anger tillståndsklass. A och B avser til lståndspliktiga anläggningar.  
  Direktutsläpp       
Havsbassäng IndustriAB KarvAB KarvCU Delsumma 
Bottenviken 300 700 < 50 1 000 
Bottenhavet 1 700 1 700 100 3 500 
Egentliga Östersjön 400 3 100 200 3 700 
Öresund < 50 700 < 50 700 
Kattegatt 200 1600 < 50 1700 
Skagerrak 100 300 100 400 
Sverige 2 600 8 000 300 11 000 
 
  Inlandsutsläpp         
Havsbassäng IndustriAB KarvAB KarvCU Delsumma Totalsumma 
Inland + 
direkt 
Bottenviken 500 400 100 1 000 2 100 
Bottenhavet 600 1 600 500 2 700 6 100 
Egentliga Östersjön 700 4 100 400 5 200 8 800 
Öresund <50 300 <50 400 1 100 
Kattegatt 900 2 900 400 4 200 5 900 
Skagerrak <50 <50 <50 <50 400 
Sverige 2 700 9 200 1 500 13 400 24 400 
 
Havsbassäng Enskilda avlopp 
Bottenviken 100 
Bottenhavet 400 
Egentliga Östersjön 900 
Öresund < 50 
Kattegatt 600 
Skagerrak 100 
 Sverige 2100 
 
Resultaten rörande bruttobelastning av kväve från p unktkällor år 2005 visar att 
utsläppen direkt till havet uppgår till nära hälfte n av den samlade bruttobelastning- 
en från kommunala reningsverk och industrier. I til lrinningsområdet till Skagerraks 
havsbassäng står de direkta utsläppen för hela brut tobelastningen från kommunala 
reningsverk och industrier. Bruttobelastningen av e nskilda avlopp utgör ca 8 % av 
de totala bruttoutsläppen av punktkällorna i tabell  8.  
 
   31  Tabell 9. Nettobelastning (efter retention) samt di rekta utsläpp till havet av kväve gällande 
år 2005 [ton/år]. Period för klimatnormalisering 198 5-2004 
Område Nettobelastning N 
2005 Belastning av N 
reningsverk och 
industrier direkt till 
havet 2005 Summa N 2005 
Nettobelastning + 
direkt 
Bottenviken 20 300 1 000 21 300 
Bottenhavet 29 100 3 500 32 600 
Egentliga 
Östersjön 21 400 3 700 25 100 
Öresund 4 400 700 5 100 
Kattegatt 29 100 1700 30 800 
Skagerrak 2 700 400 3 100 
Sverige 107 000 11 000 118 000 
 
Tabell 10. Nettobelastning av kväve från diffusa kä llor gällande år 2005 [ton/år]. Normali- 
seringsperiod 1985-2004. 
Område Jord- 
bruks- 
mark Öppen 
mark, 
fjäll, myr  Deposi- 
tion på 
sjö Dagvat- 
ten från 
tätort Summa 
Bottenviken 600 11 300 5 600 1 600 <50 19 200 
Bottenhavet 2 500 16 500 4 600 2 900 200 26 600 
Egentliga 
Östersjön 11 400 3 300 1 000 2 200 400 18 300 
Öresund 3 700 <50 200 <50 100 4 000 
Kattegatt 13 500 5 300 1 900 4 200 500 25 400 
Skagerrak 1 300 800 400 100 100 2 700 
Sverige 33 000 37 200 13 700 11 000 1 200 96 100 
 
Nettobelastning från de diffusa källorna utgör den största delen av totala nettobe- 
lastningen på havet (ca 81 %). Den enskilda största  källan är belastning från 
skogsmark. Skogsmarken står för ca 32 % av den tota la nettobelastningen på havet 
för hela landet, inklusive utsläpp direkt till have t, och ca 39 % av nettobelastningen 
från de diffusa källorna.  
 
Antropogent bidrag 
I tabell 11 redovisas resultaten av beräkningar av nettobelastning av kväve från 
antropogena källor såsom kommunala reningsverk, ind ustri, enskilda avlopp, depo- 
sition på sjöar, dagvatten samt jordbruksmark. Antr opogent bidrag av jordbruks- 
mark är beräknat genom att jordbrukets nettobelastn ing minskats med jordbrukets 
nettobelastning för den naturliga utlakningsnivån, den s.k. bakgrundsbelastningen. 
 
   32  Tabell 11. Nettobelastning av kväve från antropogen a källor gällande år 2005 [ton/år] 
Normaliseringsperiod 1985-2004. 
 
Område Karv 
netto N 
2005 Industri 
netto N 
2005 Enskilda 
avlopp 
netto N 
2005 Deposi- 
tion på 
sjö netto 
N 2005 Dagvat- 
ten från 
tätort 
netto N 
2005 Jordbruk 
antropo- 
gent 
netto N 
2005 Summa 
netto N 
2005 
Bottenviken 1 200 800 100 1 600 <50 400 4 000 
Bottenhavet 3 500 2 200 200 2 900 100 1 500 10 400 
Egentliga 
Östersjön 5 700 800 400 2 200 200 7 900 17 100 
Öresund 1 000 100 <50 <50 <50 3 000 4 200 
Kattegatt 4 200 900 400 4 200 200 9 200 19 100 
Skagerrak 400 0 100 100 <50 700 1 300 
Sverige 16 000 4 800 1 200 11 000 600 22 700 56 100 
 
Störst antropogen nettobelastning av kväve till hav et kommer från tillrinningsom- 
rådet till Kattegatt och Egentliga Östersjön. Jordb ruksmarken utgör största källan 
med ca 40 % av total antropogen nettobelastning av kväve. I Kattegatt utgör Jord- 
bruksmarken ca 50 % av total antropogen nettobelast ning av kväve. Kommunala 
reningsverk är näst största källa med ca 29 % av to tala nettobelastning av kväve för 
hela Sverige. Deposition på sjöyta utgör ca 20 % av  totala nettobelastningen av 
kväve. 
 
Bruttobelastning av fosfor för år 2005 
Utsläpp och belastning av fosfor aggregerat per hav sbassäng och hela Sverige re- 
dovisas nedan i tabell 12-15 för punktkällor och di ffusa källor.. 
   33  
Figur 7. Utsläpp av fosfor från punktkällor 2005. 
 
Tabell 12. Bruttoutsläpp från punktkällor till vatte n av fosfor gällande år 2005 [ton/år]. 
”Karv” står för kommunala avloppsreningsverk och ”AB”  och ”CU” anger tillståndsklass.  
Bottenviken 30 10 < 5 40 
Bottenhavet 190 20 < 5 210 
Egentliga Östersjön 40 60 10 110 
Öresund < 5 20 < 5 30 
Kattegatt 10 60 < 5 80 
Skagerrak 10 <5 < 5 10 
Sverige 280 190 10 480   34   
 
Havsbassäng IndustriAB KarvAB KarvCU Delsumma Total summa 
Bottenviken < 5 10 < 5 10 50 
Bottenhavet 10 20 10 40 250 
Egentliga Östersjön 20 50 10 80 200 
Öresund < 5 < 5 < 5 < 5 30 
Kattegatt 60 50 10 120 200 
Skagerrak < 5 < 5 < 5 < 5 10 
Sverige 90 120 40 260 730 
 
Bottenviken 10 
Bottenhavet 50 
Egentliga Östersjön 120 
Öresund 10 
Kattegatt 80 
Skagerrak 20 
Sverige 270 
 
Resultaten av beräkningarna av bruttobelastning frå n punktkällor av fosfor år 2005 
visar att utsläppen direkt till havet uppgår till 6 5 % av bruttobelastningen av de 
samlade utsläppen från kommunala reningsverk och in dustrier. Bruttobelastningen 
av enskilda avlopp utgör 27 % av totala bruttoutslä ppen av punktkällorna i tabell 
12.  
 
Tabell 13. Bruttobelastning samt direkta utsläpp til l havet av fosfor gällande år 2005 
(ton/år). Period för klimatnormalisering 1985-2004. 
Område Bruttobelastning 
P 2005 Belastning av P 
havet 2005 Summa P 2005 
Bottenviken 710 40 750 
Bottenhavet 1 180 210 1 390 
Egentliga Östersjön 1 190 110 1 290 
Öresund 85 30 110 
Kattegatt 1 130 80 1 200 
Skagerrak 200 10 210 
Sverige 4 480 480 4 950 
   35  Tabell 14. Bruttobelastning av fosfor från diffusa k ällor gällande år 2005 [ton/år]. Norma- 
liseringsperiod 1985-2004. 
bruksmark Skogs 
mark Öppen 
mark, 
tion på 
Sjö Dagvat- 
ten från 
Bottenviken 50 370 230 30 10 690 
Bottenhavet 200 580 230 50 40 1 100 
Egentliga 
Östersjön 670 100 90 30 90 990 
Kattegatt 510 170 130 40 80 930 
Skagerrak 120 20 40 0 10 190 
Sverige 1 590 1 240 730 160 240 3 960 
 
Bruttobelastning från de diffusa källorna utgör den  största delen av totala bruttobe- 
lastningen till vatten (80 %). Den enskilda största  källan är belastning från jord- 
bruksmark som står för ca 32 % av den totala nettob elastningen på havet för hela 
landet. Skogsmarken står för 25 % av bruttobelastni ngen av fosfor. 
 
Nedan följer resultaten av beräkningar av bruttobel astning av fosfor från antropo- 
gena källor kommunala reningsverk, industri, enskil da avlopp, dagvatten samt 
jordbruksmark minskat med bakgrundsbelastning. 
 
Tabell 15. Bruttobelastning av fosfor från antropoge na källor gällande år 2005 [ton/år]. 
 
Brutto P 
Brutto P 
avlopp 
Brutto P 
2005 Dagvat- 
ten från 
tätort 
Brutto P 
antropo- 
gent 
Brutto P 
2005 Summa 
Antro- 
pogent 
Brutto P 
2005 
Bottenviken 20 30 10 10 30 100 
Bottenhavet 60 190 50 30 120 450 
Egentliga 
Östersjön 130 60 100 80 380 750 
Öresund 30 <5 10 10 30 80 
Kattegatt 120 80 80 50 310 630 
Skagerrak 10 0 10 <5 80 110 
Sverige 360 370 260 180 940 2 110 
 
Den största antropogena bruttobelastningen av fosfo r till vatten sker i tillrinnings- 
området till Egentliga Östersjön. Jordbruksmarken u tgör största källan med ca 45 
% av total antropogen bruttobelastning av fosfor. I  Kattegatt utgör jordbruksmar- 
ken ca 50 % av total antropogen bruttobelastning av  fosfor. Kommunala renings- 
verk och utsläpp från industrier står för ungefär l ika stor andel för hela Sverige och 
enskilda avlopp står för ca 12 % av antropogen brut tobelastning av fosfor.  
 
   36  Brutto- och nettobelastning av kväve för år 
1995 
Brutto- och nettobelastning av kväve för år 1995 ha r beräknats på liknande sätt 
som för 2005. Samma flödesnormalisering har använts  både för 1995 och 2005 för 
att minimera effekten av våta/torra år. I tabell 16 -19 redovisas utsläpp och belast- 
ning av kväve för punktkällor och diffusa källor. T abeller som redovisar bruttobe- 
lastning och nettobelastning till havet (efter rete ntion) presenteras separat. 
 
Tabell 16. Bruttoutsläpp från punktkällor till vatte n av kväve gällande år 1995 
”AB” och ”CU” anger tillståndsklass.  
 
Bottenviken 300 800 < 50 1 100 
Bottenhavet 1 800 1 400 100 3 200 
Egentliga Östersjön 700 6 600 400 7 700 
Öresund 200 1 300 < 50 1 600 
Kattegatt 100 3 000 < 50 3 200 
Skagerrak 200 400 100 700 
Sverige 3 300 13 600 500 17 400 
 
Havsbassäng IndustriAB KarvAB KarvCU Delsumma  Totalsumma  
Bottenviken 200 500 100 800 1 900 
Bottenhavet 500 1 900 500 2 800 6 100 
Egentliga Östersjön 1 400 5 400 400 7 200 14 900 
Öresund < 50 500 < 50 600 2 200 
Kattegatt 1 400 3 800 400 5 600 8 800 
Skagerrak < 50 < 50 < 50 < 50 700 
Sverige 3 500 12 100 1 500 17 100 34 500 
 
Egentliga 
Östersjön 800 
Öresund 100 
Sverige 2000 
 
Resultaten av beräkningarna av bruttobelastning frå n punktkällor av kväve år 1995 
visar att utsläppen direkt till havet uppgår till h älften av bruttobelastningen av de 
samlade utsläppen från kommunala reningsverk och in dustrier. I tillrinningsområ- 
det till Skagerraks havsbassäng står de direkta uts läppen för hela bruttobelastning-   37  en från kommunala reningsverk och industrier. Brutt obelastningen av enskilda 
avlopp utgör ca 5 % av totala bruttoutsläppen av pu nktkällorna i tabell 16.  
 
Tabell 17. Nettobelastning (efter retention) samt d irekta utsläpp till havet av kväve gällan- 
de år 1995 [ton/år]. Period för klimatnormalisering 1985-2004. 
 
Område Nettobelastning 1995 Belastning av re- 
ningsverk och indu- 
strier direkt till havet 
1995 Summa N 1995 
direkt 
Bottenviken 19 900 1 100 21 000 
Bottenhavet 29 600 3 200 32 800 
Egentliga 
Östersjön 22 600 7 700 30 300 
Öresund 5 700 1 600 7 300 
Kattegatt 33 200 3 200 36 400 
Skagerrak 2 700 700 3 400 
Sverige 113 800 17 400 131 200 
 
Tabell 18. Nettobelastning av kväve från diffusa kä llor gällande år 1995 (ton/år). Normali- 
bruks- 
mark Öppen 
mark, 
tion på 
ten från 
Bottenviken 700 11 400 5 600 1 300 <50 19 000 
Bottenhavet 2 700 16 700 4 700 2 600 100 26 800 
Egentliga 
Östersjön 11 500 3 300 1 100 2 000 300 18 200 
Öresund 4 700 0 200 0 100 5 100 
Kattegatt 15 300 5 300 1 800 5 500 500 28 300 
Skagerrak 1 300 800 500 100 <50 2 700 
Sverige 36 300 37 400 13 900 11 500 1 000 100 100 
 
Nettobelastning från de diffusa källorna utgör den största delen av den totala netto- 
belastningen på havet av kväve år 1995 (ca 76  %, t abell 18 och 19). Den enskilda 
största källan är belastning från skogsmark. Skogsm arken står för ca 29 % av den 
totala nettobelastningen på havet för hela landet i nklusive utsläpp direkt till havet 
och ca 37 % av nettobelastningen från de diffusa kä llorna.  
 
Nedan följer resultaten av beräkningar av nettobela stning av kväve från antropoge- 
na källor såsom kommunala reningsverk, industri, en skilda avlopp, deposition på 
sjöar, dagvatten samt jordbruksmark. Antropogent bi drag av jordbruksmark är 
beräknat genom att jordbrukets nettobelastning mins kats med jordbrukets nettobe- 
lastning för den naturliga utlakningsnivån, den s.k . bakgrundsbelastningen. 
 
   38  Tabell 19. Nettobelastning av kväve från antropogen a källor gällande år 1995 [ton/år] 
netto N 
1995 Industri 
netto N 
1995 Enskilda 
avlopp 
netto N 
1995 Deposition 
på sjö netto 
N 1995 Dagvatten 
från tätort 
netto N 
1995 Jordbruk 
antropo- 
gent netto 
N 1995 Summa 
netto N 
1995 
Bottenviken 1 400 500 100 1 300 0 400 3 700 
Bottenhavet 3 600 2 200 200 2 600 0 1 600 10 200 
Egentliga 
Östersjön 10 000 1 700 500 2 000 200 8 400 22 600 
Öresund 1 900 200 0 0 0 4 000 6 200 
Kattegatt 6 500 1 300 400 5 500 200 11 000 24 800 
Skagerrak 400 100 100 100 0 800 1 600 
Sverige 23 800 6 000 1 200 11 500 500 26 200 69 200 
 
Den största antropogena nettobelastningen av kväve till havet år 1995 kommer från 
tillrinningsområdet till Egentliga Östersjön och Ka ttegatt (tabell 19). Belastning 
från jordbruksmark utgör största källan med ca 38 %  av total antropogen nettobe- 
lastning av kväve. I Kattegatt utgör belastning frå n jordbruksmarken ca 44 % av 
total antropogen nettobelastning av kväve. Kommunal a reningsverk är näst största 
källa för hela Sverige med ca 34 % av totala nettob elastningen av kväve.  
 
Bruttobelastning av fosfor för år 1995 
Beräkningar har genomförts på samma sätt som för fo sfor år 2005, det vill säga 
enbart bruttobelastning har beräknats inom detta pr ojekt. I tabell 20-23 nedan redo- 
visas bruttobelastningen av fosfor från punktkällor  och diffusa källor. 
 
Tabell 20. Bruttoutsläpp från punktkällor till vatte n av fosfor gällande år 1995 
(ton/år).”Karv” står för kommunala avloppsreningsve rk och bokstavskombinationerna 
Bottenviken 30 20 < 5 50 
Bottenhavet 210 30 < 5 240 
Egentliga Östersjön 60 90 10 160 
Öresund 10 30 < 5 40 
Kattegatt 10 120 < 5 130 
Skagerrak 10 10 < 5 20 
Sverige 330 290 10 640 
 
Havsbassäng IndustriAB KarvAB KarvCU Delsumma Total summa  
Bottenviken < 5 10 < 5 10 60 
Bottenhavet < 5 30 20 50 290 
Egentliga Östersjön 50 60 10 120 280 
Öresund < 5 10 <5 10 50 
Kattegatt 60 60 10 140 270 
Skagerrak < 5 < 5 < 5 < 5 20 
Sverige 120 170 40 330 970   39   
 
Egentliga 
Östersjön 110 
Öresund 10 
 
Resultaten av beräkningarna av bruttobelastning frå n punktkällor av fosfor år 1995 
visar att utsläppen direkt till havet uppgår till 6 6 % av bruttobelastningen av totala 
utsläpp från kommunala reningsverk och industrier. I tillrinningsområdet till Ska- 
gerraks havsbassäng står de direkta utsläppen för h ela bruttobelastningen från 
kommunala reningsverk och industrier. Bruttobelastn ingen av enskilda avlopp 
utgör 22 % av totala bruttoutsläppen av punktkällor na i tabell 20.  
 
Tabell 21. Bruttobelastning samt direkta utsläpp til l havet av fosfor gällande år 1995 
Område Bruttobelastning P 
1995 Belastning av P 
havet 1995 Summa P 1995 
Bottenviken 730  50 780 
Bottenhavet 1 230  240 1 470 
Egentliga 
Östersjön 1 240  
160 1 400 
Öresund 90  40 130 
Kattegatt 1 170  130 1 300 
Skagerrak 190  20 210 
Sverige 4 650  640 5 290 
 
Tabell 22. Bruttobelastning av fosfor från diffusa k ällor gällande år 1995 (ton/år). Norma- 
bruks- 
mark Öppen 
mark, 
tion på 
ten från 
Bottenhavet 230 590 230 50 40 1 130 
Egentliga 
Östersjön 690 100 100 30 90 1 010 
Öresund 50 <5 10 <5 10 70 
Kattegatt 550 170 120 40 70 960 
Skagerrak 110 20 50 <5 10 180 
Sverige 1 680 1 250 730 150 240 4 060 
   40  Bruttobelastning från de diffusa källorna utgör den  största delen av totala bruttobe- 
lastningen till vatten (77 %, tabell 22 och 23). De n enskilda största källan är belast- 
ning från jordbruksmark som står för ca 32 % av den  totala nettobelastningen på 
havet för hela landet. 23 % av bruttobelastningen a v fosfor står skogsmarkens bi- 
drag för. 
 
gena källor såsom kommunala reningsverk, industri, enskilda avlopp, dagvatten 
samt jordbruksmark minskat med bakgrundsbelastning.  
 
Tabell 23 Bruttobelastning av fosfor från antropogen a källor gällande år 1995 [ton/år]. 
 
Brutto P 
Brutto P 
avlopp 
Brutto P 
1995 Dagvat- 
ten från 
tätort 
Brutto P 
antropo- 
gent 
Brutto P 
1995 Summa 
Antro- 
pogent 
Brutto P 
1995 
Bottenviken 30 30 10 10 40 120 
Bottenhavet 70 220 50 30 140 510 
Egentliga 
Östersjön 170 110 110 80 400 870 
Öresund 40 10 10 10 30 90 
Kattegatt 200 80 70 60 340 750 
Skagerrak 10 10 20 10 70 110 
Sverige 520 450 270 190 1 020 2 450 
 
Den största antropogena bruttobelastningen av fosfo r till vatten finns i tillrinnings- 
området till Egentliga Östersjön. Jordbruksmarken u tgör den  största källan med ca 
42 % av total antropogen bruttobelastning av fosfor  (tabell 23). I Kattegatt svarar 
jordbruksmarken för ca 45 % av total antropogen bru ttobelastning av fosfor. 
Kommunala reningsverk svarar för ca 21 % och enskil da avlopp står för ca 11 % 
av antropogen bruttobelastning för hela Sverige av fosfor.  
   41  Kvalitetsbedömning av resul- 
taten 
 
Belastningsberäkning av kväve 
Det huvudsakliga syftet med projektet har varit att  jämföra resultat av belastnings- 
beräkningarna för kväve och fosfor för år 1995 och 2005. Samma flödesnormalise- 
ring och samma beräkningsmetodik har använts så lån gt som det varit möjligt för 
samtliga källor för båda åren 1995 och 2005.  
 
Det finns skillnader i sammanställning av det stati stiska underlaget för jordbruks- 
mark 1995 jämfört med 2005, och detta medför skilln ader i jordbruksmarkens 
grödfördelning per delavrinningsområde. Stora anstr ängningar har gjorts för att 
fördela arealerna för 1995 från församlingsdata til l delavrinningsområde och sam- 
tidigt behålla överensstämmelse med officiella stat istiken per produktionsområde. 
För 2005 har stor ansträngning gjorts för att förde la arealerna för 2005 från block- 
data (IAKS) till delavrinningsområde. Mer diskussio n följer i avsnittet ”Jämförel- 
ser mellan 1995 och 2005” nedan. 
 
Övrig markanvändning uppvisar också skillnader. Myc ket underlag, kopplat till 
delavrinningsområde, för 1995 fanns förberett sedan  projekten TRK och TRK-95.. 
Ny markanvändning med nya delavrinningsområden har tagits fram för 2005. Del- 
avrinningsområdesgränser har delats eller slagits i hop och markanvändningen har 
fördelats till de nya områdena, vilket har inneburi t en viss ökning av arealerna. 
Dessa skillnader i markanvändning är jämnt fördelad e över hela Sverige och med- 
för troligen mindre skillnader i belastning efterso m den avser mark med antagen 
naturlig markanvändning: skog, myr, fjäll och öppen  mark, med huvudsakligen 
mycket låga typhalter.  
 
För samtliga punktkällor har samma metodik använts för både år 1995 och 2005 
års utsläpp för att skapa jämförbara resultat (se b eskrivningar ovan och Brånvall 
2006).  
 
Jämförelse med uppmätta mängder i flodmynningar 
Data för jämförelse med transport av kväve i de sto ra flodmynningarna har erhållits 
från miljöövervakningsprogrammen för sötvatten. För  att jämföra med modellre- 
sultaten har flerårsmedel beräknats för perioden 19 85-2004 för respektive flod- 
mynningsstation (tabell 24). Variationerna i årstra nsporter för enskilda år är myck- 
et stora beroende på väderförhållandena. Resultatet  har arealviktats för de flod- 
mynningar vars mätstationer ligger uppströms mynnin gen. I till exempel Råån är 
enbart 81 % och i Ätran bara 77 % av flödet övervak at genom mätstation och res- 
ten är arealviktat. Rickleån har ingen mätstation f ör flöde utan värden har åstad- 
kommits genom beräkningar. I Torne älv och Kalix äl v sker en bifurkation av flö- 
det (en fördelning av vattnet mellan älvarna beroen de på flödet) som inte modelle- 
rats i TBV, men däremot i HBV-NP beräkningarna. TBV -resultaten i de älvarna är   42  därför inte riktigt jämförbara med flodmynningsbela stningen. Summeras transpor- 
terna för dessa två älvar, blir skillnaden 1 %. Ret entionen, som används för att 
beräkna N-nettobelastningen är hämtad från TRK-berä kningarna. Nya framtagna 
retentioner inom PLC5 är något lägre i nordligaste Sverige, vilket innebär att N-
nettobelastningen i denna region för TBV troligen ä r överskattade i tabell 24. 
Ljungan, Ljusnan och Dalälven har kalibrerats inom HBV-NP mot 
SRK(samordnad recipient kontroll)-data som är lägre  än mätdata i det nationella 
mätprogrammet för flodmynningarna.  
 
Tabell 24. Jämförelse mellan flodmynningsbelastning  av kväve baserat på mätdata beräk- 
nade som flerårsmedel för perioden 1985-2004 och TBV -beräkningen . Belastningen är 
arealviktad ner till flodmynningen för de floder so m har mätstation uppströms. 
Flodmynning  N-belastning ton/år 
1985-2004 vid ha- 
vet, mätdata  N-nettobelastning 
ton/år 2005 TBV % skillnad 
Torne älv 1 4942  5609 13 
Kalix älv 1 3516  2960 -16 
Råne älv 4 534  595 11 
Lule älv  3079  3853 25 
Pite älv  1569  1688 8 
Skellefte älv  1432  1759 23 
Rickleån 2 303 272 -10 
Ume älv  3626  4168 15 
Öre älv  498  522 5 
Gide älv  479  482 1 
Ångermanälven  4682  4843 3 
Indalsälven  4664  3991 -14 
Ljungan 3 1644  1500 -9 
Delångersån  257  238 -8 
Ljusnan 3 3080  2549 -17 
Gavleån  571  601 5 
Dalälven 3 5335  4931 -8 
Nyköpingsån  705  531 -25 
Motala Ström  2796  1968 -30 
Emån  940  868 -8 
Alsterån 4 280  190 -32 
Lyckebyån  200  133 -34 
Mörrumsån  782  705 -10 
Helgeån 4 2931  2453 -16 
Råån 4 534  480 -10 
Nissan  1295  1193 -8 
Ätran 4 2022  1827 -10 
Viskan  1625  1347 -17 
Göta älv  16525  15295 -7 
Örekilsälven  816  655 -20 
Enningdalsälven 4 304  318 5   43  1.  Bifurkation 
2.  Ingen flödesmätning, PULS beräknat värde 
3.  Kalibrerat mot SRK-data i HBV-NP 
4.  Mätstation för flöde ej vid mynningen, >10% arealvi ktat flöde. 
 
I medeltal är skillnaden mellan resultat beräknade med TBV i detta projekt mot 
beräknade flodmynningsresultat ca 5 % lägre. Överla g är resultaten beräknade med 
TBV högre i norra Sverige och lägre i södra Sverige  vid jämförelse med beräknade 
flodmynningsbelastningar från mätdata. 
 
Jämförelse med belastningsberäkningar i HBV-NP för 2005  
En jämförelse mellan nettobelastningar beräknade me d TBV-modellen i denna 
rapport respektive HBV-NP-modellen (för PLC5 -rappo rtering till HELCOM) för 
2005 har utförts på havsbassängnivå med syfte att b elysa effekter av skillnader i 
underlagsdata och modellansats. I TBV används en fö renklad uppsättning av be- 
räkningarna jämfört med beräkningarna i HBV-NP. I b eräkningarna har dessutom 
delvis olika underlagsdata använts. Underlagsdata ( markanvändning, typhalter, 
avrinning, punktutsläpp) är desamma för de två berä kningssätten utom för jord- 
bruksmarken där det skett en förändring av grödförd elningen sedan HBV-NP-
modellen sattes upp. I HBV-NP-modellen sker beräkni ngarna på daglig basis för de 
20 åren, medan TBV använder flerårsmånads- och årme delavrinning. I HBV-NP-
modellens uppsättning för 2005 (PLC5) finns dessuto m beräkningar för hygge 
inkluderade, vilket saknas i TBV. En annan skillnad  är att TBVs nettobelastning 
för kväve har beräknats utifrån 2005 års förhålland en, men med kväveretentionen 
från TRK-projektet. I PLC5-projektet har nu nya ret entioner beräknats baserat på 
2005 års belastning och dessa skiljer något, vilket  påverkar nettobelastningen. Yt- 
terligare en skillnad mellan beräkningarna är att i  HBV-NP beräknas retentionen 
specifikt för fraktionerna oorganiskt och organiskt  kväve, som summeras och sedan 
används i TBV för totalkväve. Den organiska kvävere tentionen dominerar. Efter- 
som olika källor har olika andel oorganiskt/organis kt kväve (t.ex. utsläpp från re- 
ningsverk och enskilda avlopp, deposition på sjöar har mycket hög andel oorga- 
niskt kväve, medan dagvattenutsläpp från tätorter, skog, myr, fjäll har hög andel 
organiskt kväve) innebär TBVs beräkningssätt att kv äveretentionen överskattas 
något för skog, myr, öppen mark i områden med lite högre belastningar medan 
punktutsläpp underskattas något. 
 
Jämförelsen visar att det finns avvikelser i nettob elastningen mellan TBV- och 
HBV-NP-beräkningarna, men att de i regel ligger ino m intervallet  +/-10 % för de 
olika diffusa källorna och punktkällor för hela Sve rige, men att större avvikelser i 
vissa tillrinningsområden till havsbassänger finns.  
 
Jordbruksläckaget skiljer 9 %, där HBV-NP-modellen har högre jordbruksbelast- 
ning än TBV-beräkningen. Detta kan delvis hänföras till förändring i grödfördel- 
ning.  
 
Skogsläckaget skiljer 3 %, där HBV-NP-beräkningen ä r högre. I HBV-NP-
modellens uppsättning för 2005 (PLC5) finns separat a beräkningar för hygge in-   44  kluderade, medan i TBV ingick hyggesarealen i skogs arealen. Dessutom kan även 
överskattningen av retentionen för skog beskriven o van ingå i södra Sverige, efter- 
som skogsarealen är stor. Retentionen på totalkväve  kan vara för hög och nettobe- 
lastningen kan därmed vara för låg för TBV.  
 
Jämförelse mot TRK-resultat 
En modifierad beräkningsmetodik har tagits fram för  beräkning av enskilda avlopp 
och dagvatten från tätorter inför PLC5-beräkningen och Miljömålsberäkningen. En 
jämförelse mellan 2005 års beräknade belastning och  TRK visar att belastningen 
från enskilda avlopp har minskat påtagligt medan be lastningen från dagvatten har 
ökat jämfört med TRK-beräkningarna.  
 
Bruttobelastning av kväve från jordbruksmark (rotzo nsläckage) för år 1995 har 
beräknats tidigare med liknande tillvägagångssätt s om i detta projekt, bland annat i 
TRK 95-projektet (Ejhed, 2003) och i ett SLU-projek t (Johnsson och Mårtensson, 
2005). Den totala beräknade belastningen av kväve f rån jordbruket nådde i TRK 
95-projektet 68 200 ton (Ejhed, 2003) respektive 60  300 ton (Johnsson och Mår- 
tensson, 2005) (Tabell 25). Därmed har båda dessa s tudier kommit fram till en 
högre belastning för år 1995 jämfört med beräkninga r utförda i detta projekt. De 
finns två huvudförklaringar till dessa skillnader: Den ena är beroende av under- 
lagsdata som användes i olika studier medan den and ra är mer en metodologisk 
skillnad i beräkningarna. 
  
Tabell 25. Jämförelse av bruttobelastning av kväve från jordbruksmark år 1995 resultat i 
detta projekt, Ejhed 2003 (TRK 95) och Johnsson och M årtensson 2005.  
Område Bruttobelastning N 
1995 
Detta projekt Bruttobelastning N 
1995 
Ejhed 2003 Bruttobelastning N 
1995 
Johnsson och 
Mårtensson 2005 
Bottenviken 1100 1100 * 
Bottenhavet 4100 4600 * 
Egentliga 
Östersjön 20400  
24900 * 
Öresund 6600 7200 * 
Kattegatt 23600 27700 * 
Skagerrak 1900 2600 * 
Sverige 57600 68200 60300 
* värdet har inte beräknats 
 
I TRK 95-projektet uppgick arealen jordbruksmark fö r år 1995 enligt Ejhed (pers. 
kommentar) till 34209 km 2 vilket kan jämföras med 31940 km 2 i detta projekt. 
Därmed kan en stor del av skillnaden i belastningen  förklaras av att jordbruksarea- 
len var signifikant högre (2269 km 2) i beräkningarna som rapporteras i Ejhed 
(2003). Inför detta projekt gjordes en bedömning av  Jordbruksverket att de arealer 
där inga ansökningar om stöd från EU för nyttjande av åkermark anmälts trots att 
areal finns enligt kartunderlaget, blockdatabasen, ska klassas som öppen mark. I 
Brandt och Ejhed (2002) och Ejhed (2003) var dessa arealer klassade som odefinie- 
rad gröda tillhörande jordbruksmark, med en hög typ halt motsvarande medelvärdet   45  av typhalter för alla grödor exklusive vall. I denn a studie gjordes dessutom en om- 
gruppering av grödor så att de fick en mer tillbörl ig typhalt, till exempel flyttades 
areal av frövall från gruppen små grödor (med en hö g typhalt) till vall (lägre typ- 
halt). Vidare finns också en skillnad i avrinningsv ärden som användes för beräk- 
ningar av belastningen i detta projekt jämfört med tidigare studier. I denna studie 
har dessutom en annan period (1985-2004) använts fö r att beräkna medelavrin- 
ningen jämfört med de tidigare studierna (1961-1990 ).  
 
Skillnader i den bruttobelastningen av N från jordb ruksmark mellan denna studie 
och studie av Johnsson och Mårtensson (2005) är min dre men dessa värden är inte 
helt jämförbara. Johnsson och Mårtenssons (2005) re sultat gäller för jordbruksmark 
exklusive betesmark, med en total areal på 27 666 k m 2. Motsvarande areal för 
samma grödor i detta projekt är 27 124 km 2, alltså 542 km 2 lägre, vilket till en del 
kan förklara det lägre belastningsvärdet. Anledning en till skillnader i arealer är att 
det gjordes en bedömning i detta projekt att vissa grödor som tidigare redovisats 
som åkermark (t.ex. ej utnyttjad slåtter- och betes mark, annan obrukad åkermark 
m.m.) typhaltsmässigt ligger närmare betesmark än n ågon åkermarksgröda och 
därför har flyttats till betesmarken. Dock kan area lskillnaden inte förklara hela 
belastningsskillnaden. Det finns också viktiga meto dologiska skillnader. Johnsson 
och Mårtensson (2005) beräknade belastningen med 22  produktionsområden som 
bas där ett avrinningsmedelvärde för varje region v iktades utifrån medelavrinning- 
en för de olika jordarterna i proportion till deras  förekomst i varje region. I Miljö- 
målsuppföljningsstudien beräknas belastningen på de lavrinningsområdesnivå och 
därmed har man en högre upplösning på grödfördelnin g i förhållande till de rums- 
liga variationerna i avrinningsdata och jordartsför delning. Därmed tar man till en 
högre grad hänsyn till snedfördelningen av grödor i  förhållande till de rumsliga 
variationerna av avrinningen och jordartsfördelning en. 
 
Belastningsberäkning av fosfor 
Data för jämförelse med transport av fosfor i de st ora flodmynningarna har erhållits 
från miljöövervakningsprogrammen för sötvatten. Flerårsmedelvärde har beräk- 
nats för perioden 1985-2004 för respektive flodmynningsstation (tabell 26). Var ia- 
tionerna i årstransporter för enskilda år är mycket  stora beroende på väderförhål- 
landena. Resultatet har arealviktats för de flodmyn ningar vars mätstationer ligger 
uppströms mynningen. I till exempel Råån är enbart 81 % och i Ätran bara 77 % av 
flödet övervakat genom mätstation och resten är are alviktat. Rickleån har ingen 
mätstation för flöde utan värden har åstadkommits g enom beräkningar. I Torne älv 
och Kalix älv sker en bifurkation av flödet (en för delning av vattnet mellan älvarna 
beroende på flödet) som inte modellerats i TBV. Lju ngan, Ljusnan och Dalälven 
har kalibrerats inom HBV-NP mot SRK(samordnad recip ient kontroll)-data som är 
lägre än mätdata i det nationella mätprogrammet för  flodmynningarna.  Resultaten 
för fosfor från TBV (P-bruttobelastning i tabell 26 ) är enbart beräknade som brut- 
tobelastning till vattendrag, sjöar och havsområden  och saknar retention på väg till 
havet och dessutom saknas intern belastning på grun d av återcirkulation från sjöse- 
diment och erosion i flodfåror i TBV beräkningarna.   
   46   
Tabell 26. Jämförelse mellan flodmynningsbelastning ar av fosfor baserat på mätdata be- 
räknade utifrån flerårsmedel för perioden 1985-2004  och TBV-beräkningen. Belastningen 
är arealviktad ner till flodmynningen för de floder  som har mätstation uppströms.  
Flodmynning  P-belastning ton/år 
1985-2004 vid havet, 
mätdata  P-bruttobelastning 
Torne älv 1 320  194  -39  
Kalix älv 1 210  87  -59  
Råne älv 4 25  20  -23  
Lule älv  165  133  -19  
Pite älv  90  57  -37  
Skellefte älv  51  66  28  
Rickleån 2 11  12  13  
Ume älv  173  150  -13  
Öre älv  33  19  -42  
Gide älv  22  18  -18  
Ångermanälven  182  175  -4 
Indalsälven  124  171  38  
Ljungan 3 80  67  -16  
Delångersån  7 15  127  
Ljusnan 3 103  105  2 
Gavleån  18  25  40  
Dalälven 3 193  200  3 
Nyköpingsån  30  58  96  
Motala Ström  105  222  111  
Emån  19  32  65  
Alsterån 4 6 5 -10  
Lyckebyån  5 5 4 
Mörrumsån  21  31  52  
Helgeån 4 62  57  -9 
Råån 4 7 5 -33  
Nissan  35  35  0 
Ätran 4 37  45  24  
Viskan  52  63  22  
Göta älv  348  730  110  
Örekilsälven  30  37  24  
Enningdalsälven 4 6 15  154  
1.  Bifurkation 
 
I medeltal är skillnaden mellan resultat för P brut tobelastning beräknad med TBV i 
detta projekt mot beräknade flodmynningsresultat ca  11 % högre. En tendens är att 
resultaten beräknade med TBV ligger under flodmynni ngsresultaten även utan   47  retentionen i norra Sverige och högre i södra Sveri ge vid jämförelse med beräknade 
flodmynningsbelastningar från mätdata. I ett antal huvudavrinningsområden är det 
mycket stor skillnad mot resultaten från TBV, till exempel i Delångersån, Göta älv, 
Nyköpingsån, Motala ström och Enningdalsälven. Dett a beror i huvudsak på att 
retentionen för P saknas i beräkningarna med TBV. R esultaten från HBV-NP inom 
PLC5-projektet, som inkluderar retention av P, visa r mycket mindre skillnad i 
dessa huvudavrinningsområden. 
 
För PLC5-beräkningen (2005) har en utvärdering gjor ts även mellan fosfornettobe- 
lastning beräknad med HBV-NP-modellen och flodmynni ngstransport för perioden 
1985-2004. Utvärderingen kommer att redovisas i PLC -rapporten, men följande 
slutsatser kan dras. Avvikelsen i summa transport t ill havet för hela Sverige är 
25 % för de två beräkningarna, där HBV-NP-beräkning arna är lägre. Det finns en 
tydlig tendens till lägre HBV-NP-beräknade mängder i de norrländska vattendra- 
gen. Retentionen i dessa är satt till 0 eller är lå ga. För nordligaste vattendragen 
ligger HBV-NP-beräknad fosforbruttobelastning under  flodmynningsberäknad 
belastning. Detta tyder på att typhalterna för skog , myr, fjäll och övrig öppen mark 
ligger väl lågt. Fosforhalterna är dock låga och nä ra detektionsnivån, medan area- 
lerna är mycket stora. För vattendrag i södra Sveri ge är medelavvikelsen för sum- 
matransport 11 % med lägre resultat från HBV-NP ber äkningarna jämfört med 
flodmynningarna.  
 
En jämförelse mellan resultat beräknade med TBV res pektive HBV-NP-modellen 
för 2005 har utförts på havsbassängnivå för bruttob elastning. 
 
Avvikelserna mellan HBV-NP-beräkningarna och TBV-be räkningarna är små; 
mindre än 2 % för samtliga källor på havsbassängsni vå utom för jordbruksläckaget, 
där avvikelsen är 5 % (HBV-NP högre). Detta beror t roligen på förändringen i 
grödfördelning som utförts sedan HBV-NP uppsättning en gjordes. 
 
I samband med simuleringarna och kalibreringen av r etentionen med HBV-NP-
modellen för PLC5-beräkningen har en bedömning av ö verensstämmelsen mellan 
simulerade och uppmätta halter vid mätstationer gjo rts. Metoden för att beräkna 
fosforbelastning från jordbruksmark är ny och det ä r därför extra intressant att 
studera hur överensstämmelsen är för lite större av rinningsområden. Metodiken har 
utvecklats för små jordbruksfält. Ett 50-tal mätser ier för relativt små sjölösa områ- 
den med jordbruksmark har använts för att studera s imulerade och uppmätta halter. 
Retentionen i åfåror varierar beroende på flöde m.m ., men erosion/utbyte med 
botten, suspension och sedimentation i de lite stör re åfårorna tar i stort ut varandra 
för en lite längre period. En redovisning av utvärd eringen planeras till PLC5-
rapporten, men en slutsats är att fosforsimuleringa rna från flertalet utlakningsregi- 
oner i södra Sverige ligger för högt, vilket ger en  för hög bruttobelastning. Det är 
främst partikulärt fosfor som överskattas. Jordarte n har visat sig vara en mycket 
känslig parameter. En fortsatt studie av detta har påbörjats. I större områden blan- 
das vatten från många källor och i sjöar sker reten tion. Överskattas jordbruksläcka- 
get så kan det innebära att retentionen ansätts för  hög vid anpassning mot mätdata.  
   48  Jämförelse mot TRK-resultat 
Modifierad beräkningsmetodik har tagits fram för en skilda avlopp och dagvatten 
från tätorter inför PLC5-beräkningen och Miljömålsb eräkningen. En jämförelse 
mellan 2005 års beräknade belastning och TRK visar att belastningen från enskilda 
avlopp har minskat medan belastningen från dagvatte n har ökat jämfört med TRK-
beräkningarna. Jordbruksläckaget har beräknats med helt ny metodik jämfört med 
TRK. Jämförelsen visar att avvikelsen för fosforbru ttobelastningen från jord- 
bruksmarken är liten sett för hela Sverige för de t vå olika beräkningarna (1 %). 
Belastningen från de olika tillrinningsområdena til l havsbassänger varierar något 
mer och åt båda hållen. Den beräknade bruttobelastn ingen av P för år 1995 på 1600 
ton/år som rapporteras i Brandt och Ejhed (2002) är  baserad på en annan metod, 
där man använde sig av ett regressionssamband mella n uppmätt och beräknad fos- 
forförlust från åkermark.  
   49  Jämförelser mellan år 1995 
och 2005 
Brutto- och nettobelastning av kväve och fos- 
for 
Nedan följer redovisning av skillnaden mellan belas tning år 2005 och belastning år 
1995. I tabell 27-30 redovisas skillnaden i beräkna d nettobelastning av kväve, an- 
tropogen nettobelastning av kväve, bruttobelastning  av fosfor och antropogen brut- 
tobelastning av fosfor. Diskussioner om enskilda kä llors skillnader diskuteras i 
separata avsnitt nedan. 
 
Tabell 27. Skillnad i nettobelastning av kväve 2005  respektive 1995 för samtliga punktkäl- 
lor och diffusa källor  (ton/år). Positiva tal innebär en ökning och negativ a tal en minskning 
över tiden.  
 
Område Karv  Industri  EA  Vatten  Dag- 
vatten  Jord- 
bruk Skog Fjäll, 
myr, 
Öppen Summa 
Bottenvi- 
ken -200 300 0 200 0 -100 0 0 300 
Bottenha- 
vet 0 0 0 300 0 -200 -200 0 -200 
Egentliga 
Östersjön -4 400 -900 0 200 100 -100 0 -100 -5 200 
Öresund -900 -200 0 0 0 -1 100 0 -100 -2 200 
Kattegatt -2 300 -500 0 -1 200 0 -1 800 0 100 -5 600 
Skagerrak -100 -100 0 0 0 0 0 -100 -300 
Sverige -7 800 -1 300 -100 -500 200 -3 300 -300 -20 0 -13 200 
 
Tabell 28. Skillnad i antropogen nettobelastning av  kväve 2005 respektive 1995 för samtli- 
ga antropogena källor.  Positiva tal innebär en ökn ing och negativa tal en minskning över 
tiden.  
 
Område 
Karv Industri EA Vatten Dagvat- 
ten Jordbruk 
antropo- 
gent Summa 
Bottenvi- 
ken -200 300 0 200 0 0 400 
Bottenha- 
vet 0 0 0 300 0 -100 200 
Egentliga 
Östersjön -4 400 -900 0 200 100 -500 -5600 
Öresund -900 -200 0 0 0 -1 000 -2100 
Kattegatt -2 300 -500 0 -1 200 0 -1 700 -5700 
Skagerrak -100 -100 0 0 0 -100 -300 
Sverige -7 800 -1 300 -100 -500 100 -3 500 -13100 
 
   50   
 
Tabell 29. Skillnad i bruttobelastning av fosfor 20 05 respektive 1995 för samtliga punktkäl- 
lor och diffusa källor. Positiva tal innebär en ökni ng och negativa tal en minskning över 
tiden.  
 
Område Karv Industri EA Dag- 
vatten Jord- 
bruk Skog Vatten Fjäll, 
myr, 
Bottenvi- 
ken -10 0 0 0 -10 -10 0 0 -30 
Bottenha- 
vet -10 -30 0 0 -30 -10 0 0 -80 
Egentliga 
Östersjön -40 -40 -10 0 -20 0 0 -10 -120 
Öresund -10 0 0 0 0 0 0 0 -20 
Kattegatt -80 0 0 0 -40 0 0 10 -110 
Skagerrak 0 -10 0 0 10 0 0 0 0 
Sverige -160 -80 -10 0 -80 -10 0 -10 -350 
 
Tabell 30. Skillnad i antropogen bruttobelastning a v fosfor 2005 respektive 1995 för samt- 
liga antropogena källor.  Positiva tal innebär en ök ning och negativa tal en minskning över 
tiden.  
 
Område 
Karv Industri EA Dagvat- 
ten an- 
tropogent Jordbruk 
antropo- 
gent Summa 
Bottenviken -10 0 0 0 -10 -20 
Bottenhavet -10 -30 0 0 -20 -70 
Egentliga Ös- 
tersjön -40 -40 -10 0 -20 -120 
Öresund -10 0 0 0 0 -10 
Kattegatt -80 0 0 0 -30 -120 
Skagerrak 0 -10 0 0 0 0 
Sverige -160 -80 -10 -10 -80 -340 
 
Bruttobelastning av kväve från jordbruksmark 
Bruttobelastning av N beräknades som belastning vid  rotzonen med samma meto- 
dik för både 1995 och 2005. Brutto jordbruksläckage t beräknades till 57 600 ton N 
för år 1995 och 52 700 ton N för år 2005, vilket ge r en minskning på 4 900 ton 
eller 9 %.  
 
Samma indata gällande avrinningen och jordartsförde lningen har använts för 1995 
och 2005. Skillnader i bruttobelastning mellan de t vå åren beror dels på förändrad 
grödfördelning mellan 1995 och 2005, dels i förändr ade odlingsförhållanden som   51  förändringen från stubbträda till grönträda, en hög re andel fånggrödor, förändrad 
gödslingstidpunkt och förbättrad kväveeffektivitet (Johnsson m.fl., 2007). Den 
totala jordbruksarealen (inklusive betesmark) har ä ndrats endast marginellt mellan 
åren 1995 och 2005 med en förändring under 1 % (tab ell 2 och 3), vilket också 
stämmer väl med den officiella statistiken för dess a år (SCB, 2006). Däremot har 
grödfördelningen och den rumsliga fördelningen av g rödor ändrats och därmed 
påverkat bruttobelastningen. Så ökade till exempel arealen betesmark i hela riket 
med 823 km 2 eller 17 %. Vallarealen var i stort sätt oförändra d, samtidigt som 
åkerarealen under övriga grödor exklusive betesmark  och vall minskade med 553 
km 2. Denna övergång från åkermark till betesmark borde  förklara en del av den 
beräknade minskningen av N bruttobelastningen efter som utlakningshalter från 
betsmark är väsentlig lägre än utlakningen från jor dbruksgrödor. Största reduktio- 
ner i N bruttobelastningen noterades i Kattegatt oc h Öresund. Detta är effekter av, 
förutom en förändrad grödfördelning med lägre areal er av grödor med höga utlak- 
ningshalter (alla grödor utom vall och betesmark), en ändring i ovan nämnda od- 
lingsförhållanden som till stor del fokuserades på dessa delar av landet.  
 
Bruttobelastning av fosfor från jordbruksmark 
Bruttobelastning av P beräknades som belastning vid  fältkanten och genom rot- 
zonsförluster till dräneringsledningar med samma me todik för både 1995 och 2005. 
Brutto jordbruksläckaget beräknades till 1 680 ton P för år 1995 och 1 590 ton P 
för år 2005 (Tabell 22 och 14), vilket ger en minsk ning på 85 ton eller 5 %.  
 
För fosfor kan orsaken till de beräknade skillnader na mellan 1995 och 2005 förkla- 
ras av fem förändringar. De tre viktigaste är för d et första en förändrad grödfördel- 
ning, där ökningen av andelen insådda trädor och mi nskning av andelen stubbträ- 
dor är viktigast; för det andra en minskad gödsling  där både den applicerade mäng- 
den och arealen som gödslas har minskat och för det  tredje så har den odlade area- 
len minskat (Johnsson med fl., 2007). I tillägg til l den minskade gödslingen visar 
fosforbalansberäkningar ett klart minskande översko tt av fosfor med både lägre 
tillförsel och högre bortförsel. Mellan 1995 och 20 03 minskade fosforöverskottet 
från 5,2 kg/ha och år till 2,1 kg/ha och år (SCB, 2 005). Ytterligare två orsaker till 
de beräknade skillnaderna är en betydande areal sky ddszon år 2005 (9400 ha; SCB, 
2007) som inte fanns år 1995 och att det 2005 fanns  en omfattande odling av fång- 
gröda och vårplöjd areal. Enligt sammanställningen med metodik tillämpad i detta 
projekt fanns det 12 000 ha skyddszoner år 2005 och  168 000 ha fånggröda 
och/eller vårplöjd areal. 
 
Största reduktionen av P-förluster från Sverige i a bsoluta termer (ton/år) skedde i 
tillrinningsområdet till Kattegatt, följt av Botten havet och Egentliga Östersjön. En 
lägre total jordbruksareal år 2005 i områdena som b elastar Kattegatt och Bottenha- 
vet kombinerat med omfördelning av grödor, med högr e andel betesmark med låga 
förluster är en viktig förklaring till det. Större arealer betesmark och en ökning av 
den totala arealen jordbruksmark mellan 1995 och 20 05 är noterbart i tillrinnings- 
området till egentliga Östersjön . Bruttobelastning en från jordbruket i Skagerraks 
tillrinningsområde till och med ökade mellan 1995 o ch 2005, (tabell 22 och 14) 
troligtvis på grund av en ökad jordbruksareal.   
   52   
Nettobelastning av kväve från jordbruksmark 
Nettobelastning av kväve från jordbruksmark minskad e betydligt från år 1995 till 
år 2005 (tabell 27). Dock är  minskningen inte lika  stor för nettobelastning av kvä- 
ve som för bruttobelastning av kväve, vilket kan be ro på att förändringar av gröd- 
arealer har skett där retentionen är högst. Skillna den mellan 2005 och 1995 för den 
antropogena nettobelastningen av kväve från jordbru ksmark är en aning större 
(tabell 28). Skillnader mellan nettobelastning och antropogen nettobelastning beror 
på var jordbruksarealerna fanns år 1995 respektive år 2005 i förhållande till fakto- 
rer som styr typhalter, jordart och produktionsområ de samt av avrinning. 
 
Belastning från övrig markanvändning 
Jordbruksmarken har ökat från 1995 till 2005 på bek ostnad av öppen mark och 
skog. Belastningen från övrig markanvändning har dä rmed minskat något från 
1995 till 2005.  
 
Utsläpp från punktkällor 
Utsläppen från samtliga punktkällor har minskat båd e för kväve och för fosfor 
(tabell  27, 28, 29 och 30). Detta beror på stora i nsatser med framför allt ökad kvä- 
verening i reningsverk vid kusten men även ökad fos forrening i reningsverk och 
industrier. För enskilda avlopp har ingen statistik  över förändring i reningsteknik 
och nyttjandegrad kunnat inkluderas i beräkningarna  och de skillnader som finns i 
resultaten mellan år 1995 och 2005 beror enbart på fastighetsstatistik och befolk- 
ningsstatistik.  
   53  Miljömålsuppföljning 
nivå. Enligt ovanstående tabell 28 (havsbassängerna  Egentliga Östersjön, Öresund, 
Kattegatt, Skagerrak) har den antropogena belastnin gen av kväve minskat med 
cirka 25 % från år 1995 till år 2005. Den antropoge na källan som står för störst 
minskning mellan år 1995 till år 2005 för kväve är kommunala reningsverk. Jord- 
bruksmarkens antropogena belastning har minskat med  cirka hälften av renings- 
verkens bidrag. Övriga källor står för en liten del  av minskningen från år 1995 till 
2005. 
 
resultat i ovanstående tabell 30 (samtliga havsbass änger) har den antropogena brut- 
tobelastningen av fosfor minskat med cirka 14 % frå n år 1995 till år 2005. Den 
största minskningen av fosfor består av utsläpp frå n kommunala reningsverk. 
Minskning av utsläpp från industrier och jordbruksm arkens belastning utgör lika 
stora delar. 
 
   54  Referenser 
Andersson, A., Eriksson, J. & Mattson, L. 2000. Pho sphorus accumulation in 
Swedish agricultural soils. Naturvårdsverket rapport 5110 , Stockholm 
Eriksson, J, Andersson, A., Andersson,  R. 1997. Tillståndet i svensk åkermark. 
Naturvårdsverket. Rapport nr 4778. 
 
Brandt, M. och Ejhed, M. 2002. TRK Transport - Rete ntion - Källfördelning. Be- 
lastning på havet. Naturvårdsverket rapport 5247. 
 
Brånvall, G., Förteckning över TRK:s punktkällor (r eningsverk och industrier) 
kopplat till utsläppskoordinater, 2006, Rapport nr.  3 i SMED:s rapportserie med 
ISSN 1653-8102,  http://www.smed.se/   
 
Ejhed, H. Rapport från projektet ”Transport, retent ion källfördelning, Beräkning 
för 1995”. Intern rapport till Naturvårdsverket. 20 03-05-19. 
 
Ekstrand, S., Eriksson, M., Olshammar M., Mahlander , C., Lindgren, C., Zakris- 
son, J. 2003. Beräkningsmetodik för mindre punktkäl lor. SMED&SLU rapport. 
 
Eriksson, J., Andersson, A. och Andersson, R. 1999.  Åkermarkens matjordstyper. 
Naturvårdsverket rapport 4955) 
 
Jansson, P.-E. & Halldin, S., 1980. Model for annua l water and energy flow in a 
layered soil. In Comparison of Forest Water and Energy Exchange Mode ls  (ed. S. 
Halldin), 145-163. International Society for Ecolog ical Modelling, Copenhagen. 
 
Jansson, P.-E., 1991. Simulation model for soil wat er and heat conditions. Descrip- 
tion of the SOIL model. Report 165, Department of S oil Sciences, Division of 
Biogeophysics, SLU, P.O. Box 7014, SE-75007, Uppsal a, Sweden. 72 pp.  
 
Johnsson, H., Bergström, L., Jansson, P.-E. & Paust ian, K. 1987. Simulated nitro- 
gen dynamics and losses in a layered agricultural s oil. Agric. Ecosystems Environ. 
18 , 333-356. 
 
Johansson, G. & Gustafson, A. 2006. Observationsfäl t på åkermark. Avrinning och 
växtnäringsförluster för det agrohydrologiska året 2004/05 samt en långtidsöver- 
sikt. Teknisk rapport 107,  Avdelningen för vattenvårdslära, SLU. 
 
Johnsson, H., Larsson, M., Lindsjö, A., Mårtensson,  K., Persson, K., och Torstens- 
son, G. 2007. Närsaltsläckage från svensk åkermark – Beräkningar av normalut- 
lakning av kväve och fosfor för 1995 och 2005.  
 
Johnsson, H., Larsson, M., Brandt, M., Pers, L och Rosberg, J. 2006) Framtagning 
av nytt fosforberäkningssätt för beräkningssystem f ör diffus belastning, retention 
och tillförsel till havet för PLC5 rapporteringen 2 007. SMED rapport. 
   55  Johnsson H. & Mårtensson K., 2005. Beräkning av för ändringen av kväveutlak- 
ningen mellan 1995 och 2003 och den förväntande eff ekten av åtgärder som före- 
slagits för minskade utlakningsförluster. Lantbruks universitetet, Uppsala. 
 
Larsson, M.H., Persson, K., Ulén, B., Lindsjö, A. o ch Jarvis, N.J. 2007. A dual 
porosity model to quantify phosphorus losses from m acroporous soils. Ecological 
Modelling (Accepted for publication). 
 
Liss, B., Kvantifiering av kväve- och fosforbelastn ing från enskilda avlopp, 2003, 
ISSN 1401-5765, Examensarbete Uppsala universitet å t IVL Svenska miljöinstitu- 
tet. 
 
norra Sverige. SMED rapport nr 14.  
 
Löfgren, S. och Olsson, H. 1990. Tillförseln av kvä ve och fosfor till vattendrag i 
Sveriges inland. Underlagsrapport till Hav-90, Akti onsprogram mot havsförore- 
ningar. Naturvårdsverkets rapport 3692. 
 
Löfgren, S. och Westling, O. 2002. Modell för att b eräkna kväveförluster från väx- 
ande skog och hyggen i Sydsverige. Inst för miljöan alys, SLU rapport 2002:1. 
 
Naturvårdsverksrapport 4425 - Vad innehåller avlopp  från hushåll? 
Ingår i projekt Miljöanpassad användning av hushåll svatten i samhället, System- 
analys - VA.  Utg 1995-06, NR 91-620-4425-7    
 
Olshammar, M., Ericsson M., Ryegård, A., Brånvall G ., Ek, M., Malander, M.  
Indata mindre punktkällor för PLC5 rapporteringen 2 007, 2006, Rapport nr. 1 i 
SMED:s rapportserie med ISSN 1653-8102,  http://www.smed.se/   
 
SCB, 1991. Jordbruksstatistisk årsbok. SCB , Stockholm 
 
SCB 2001. Rapporter från lantbrukets företagsregist er 2000. Åkerarealens använd- 
ning år 2000. Statistisk meddelande nr JO 10 SM 010 2. SCB, Stockholm 
 
SCB. 2004. Gödselmedel i jordbruket 2002/2003. Stat istiska meddelanden, MI 30 
SM 0403, SCB, Stockholm 
 
SCB 2005. Kväve- och fosforbalanser för jordbruksma rk och jordbrukssektor 
2003. MI 40 SM 0501.  
 
SCB 2006. Jordbruksstatistisk årsbok 2006. SCB, Öre bro. 
 
SCB 2006.Fritid 1976-2006. Levnadsförhållanden rapp ort nr 103. 
 
SCB 2007. Jordbruksstatistisk årsbok 2007. SCB, Öre bro. 
   56  Uggla, E. och Westling, O. 2003. Utlakning av fosfo r från brukad skogsmark. IVL 
 
Appendix 1. 
 
Jordbruksmarkens utlakningskoefficienter, modell fö r kväve 
Utlakningen av kväve och fosfor från åkermark varie rar mycket mellan olika år, 
huvudsakligen beroende på skillnader i väder mellan  åren. Stor avrinning leder till 
stora förluster av kväve och fosfor medan lägre avr inning leder till mindre förlus- 
ter. Att bestämma utlakningen för enskilda år och j ämföra dessa för att utreda re- 
sultatet av förändrade odlingsåtgärders effekt på u tlakningen kan därför bli starkt 
missvisande. En normaliserad väderleks- och avrinni ngssituation är därför en bättre 
bas för en sådan bedömning. Därför har utlakningen beräknats utifrån en längre 
tidsperiod av väderdata som representerar ett norma liserat klimat och utifrån detta 
har årsmedelutlakningen beräknats eller, som vi har  valt att kalla det, normalutlak- 
ning (i analogi med de av SCB för varje år beräknad e normskördarna). NLeCCS 
(Nutient Leaching Coefficient Calculation System) ä r en metod och ett system för 
att beräkna normalutlakning. (figur 1). NLeCCS besk river hela flödet från indata 
till färdiga utlakningskoefficienter för både kväve  och fosfor. Jordbruksstatistik och 
klimatinformation omvandlas i “Crop Sequence and Ma nagement Generator” 
(CSMG) till tidsserier av odlingsåtgärder. Database n med odlingsinformation tas 
omhand av simuleringsmodellerna (SOILNDB för kväve och ICECREAMDB för 
fosfor). Simuleringsmodellerna levererar tidsserier  av utlakning av kväve förluster 
av fosfor. Sista steget i NLeCCS-processen är uträk ningen av utlakningskoefficien- 
ter från resultatstidsserien och komplettering till  en komplett matris. 
 
Figur 1. Flödesschema över NLeCCS där växtodlingsgenereringe n genomförs med CSMG 
och simuleringarna med SOILNDB för kväve och ICECREAMDB  för fosfor . 
 
  57  Kväve simuleras med SOIL/SOILN modellen som styrs a v SOILNDB. SOILNDB 
gör en del av simuleringen och beräknar parametervä rden för SOIL/SOILN model- 
lerna.  
 
SOIL-SOILN-MODELLERNA 
Under mitten av 80-talet utvecklades vid SLU simule ringsmodellen SOILN 
(Johnsson et al., 1987) som beskriver kvävets dynam ik och förluster i åkermark. 
Modellen kopplades till en tidigare utvecklad vatte n- och värmemodell (SOIL; 
Jansson & Halldin, 1980; Jansson, 1991). Syftet med  detta arbete var att öka för- 
ståelsen för hur de samtidiga fysikaliska och biolo giska processerna i mark-
växtsystemet påverkar förlusterna av kväve vid vari erande väder, jordtyper, od- 
lingssystem och odlingsåtgärder. För att göra model len tillämpbar för olika lokaler 
förenklades modellens struktur och dess behov av in data till en nivå som skulle 
motsvara vad som normalt finns tillgängligt i fältf örsök. Modellen beskriver kvä- 
veprocesserna i en markprofil och beräknar utlaknin g av kväve från rotzonen till 
dräneringsrör eller grundvatten. Modellen, vars typ iska representativitet motsvarar 
ett någorlunda homogent jordbruksfält, är således s peciellt lämplig för att undersö- 
ka betydelsen av olika odlingsåtgärders, klimatets och jordtypers inverkan på rot- 
zonsutlakning (d.v.s. det som försvinner från det m ark-växtsystem som är påverk- 
bart med olika odlingsåtgärder). 
 
Modellen har testats på ett flertal olika fältförsö k. Den har också använts för att 
skatta utlakningen från fält där endast begränsad m ängd indata finns och för simu- 
lering av olika tänkbara odlingsåtgärder för att be gränsa utlakningen av kväve från 
åkermark. Testerna har visat att modellen kan beskr iva mineralkvävets variation i 
marken och kväveutlakning för några olika jordar, o dlingssystem och klimat i Sve- 
rige. Detta visar att modellen har ett visst genera litet. Genom att testa modellen på 
olika datamaterial ökar vi vår kunskap om dess gene ralitet och vår kunskap att 
parameterisera den. Vi får också kunskap om modelle ns känsliga delar och hur vi 
kan förbättra den. Arbetet med att testa modellen p ågår således kontinuerligt. Detta 
ger sedan möjligheter att med ökad precision tilläm pa modellen på lokaler där 
endast en mycket begränsad mängd indata finns tillg ängligt. 
 
I forskningsversionerna av SOIL-SOILN finns ofta en  valmöjlighet av flera olika 
metoder att lösa samma delproblem (processer) i mod ellerna. De submodeller som 
är bäst utprövade i forskningsversionen (om flera f inns för samma process) utnytt- 
jas i SOILNDB. 
Jordbruksmarkens utlakningskoefficienter, modell fö r fosfor 
NLeCCS system användes även för att beräkna normalu tlakning av P. Fosforsimu- 
leringen görs med ICECREAMDB som styr ICECREAM. ICE CREAMDB läser 
klimatdatabasen och databasen från CSMG och matar I CECREAM med drivdata 
från dessa. ICECREAMDB sammanställer sedan dagsvärd ena från simuleringarna 
till årssummor eller årsmedelkoncentrationer för de  variabler man valt.  
 
ICECREAMDB OCH ICECREAM MODELLERNA 
ICECREAMDB är en modell för att beräkna förluster a v fosfor från åkermark från 
större områden baserad på ICECREAM-modellen. ICECRE AMDB innehåller ett   58  
grafiskt gränssnitt för ICECREAM och beräkningarna underlättas jämfört med 
ICECREAM i och med att stora mängder indata och res ultat kan hanteras ratio- 
nellt. All data som behövs för att köra ICECREAM lä ses från Accessdatabaser och 
omvandlas automatiskt till de textfiler som ICECREA M behöver. Med 
ICECREAMDB är det därför möjligt att genomföra tuse ntals simuleringar i följd. 
Resultaten från ICECREAMDB bearbetas också automati skt så att förlustkoeffici- 
enter för varje jordarts-, gröd-, lutnings-, P-HCl- klass och gödslingstyp genereras 
från de dygnsbaserade simuleringsresultaten. 
 
Figur 2. Översikt av ICECREAM 
 
ICECREAM är en dynamisk odlings- och åtgärdsoriente rad P-förlust-modell 
(Larsson et al., 2007). Med ICECREAM kan man beräkn a olika odlingsåtgärders 
påverkan på vattenflöden, erosion och förlust av fo sfor via ytavrinning och genom 
markprofilen (figur 2). Resultatet från ICECREAM är  bland annat dagliga värden 
uppdelat på koncentrationer av löst (SRP, soluble r eactive phosphorus) och parti- 
kulärt (PP) fosfor. Modellen, med ursprung i CREAMS -modellen från USA har 
senare vidareutvecklats i Finland för att kunna bes kriva fosforförluster under nor- 
diska klimatförhållanden. Den har framförallt använ ts för att beskriva erosion och 
ytavrinning, men för många åkerjordar i Sverige är utlakning genom markprofilen 
via makroporer den viktigaste flödesvägen (bland an nat på grund av att ytavrin- 
ningen är relativt liten). Därför har modellen vida reutvecklats med inkorporering 
av makroporflöde och testats mot mätdata från försö ksfält i Västergötland och 
miljöövervakningsfält i Södermanland, där övervägan de positiva resultat erhölls 
med avseende på förmågan att beskriva förlusterna a v fosfor på strukturerade jor- 
dar. En känslighetsanalys av modellen har också gen omförts för att erhålla kunskap 
om vilka parametrar som bör sättas med störst noggr annhet (Johnsson m.fl., 2006).  
 
Sveriges arter och naturtyper i EU:s art- och habitatdirektiv: Resultat från rapportering 2019 till EU av bevarandestatus 2013-2018

Sweden&#39;s species and nature types in the EU&#39;s species and habitats directive: Results from reporting 2019 to the EU of conservation status 2013-2018

Sveriges arter och  
naturtyper i EU:s art-  
och habitatdirektiv
RESULTAT FRÅN RAPPORTERING 2019  
TILL EU AV BEVARANDESTATUS 2013–2018  Sveriges arter och  
TILL EU AV BEVARANDESTATUS 2013–2018 Beställningar
Ordertel: 08-505 933 40
Orderfax: 08-505 933 99
Postadress: Arkitektkopia AB, Box 110 93, 161 11 Bromma
Internet: naturvardsverket.se/publikationer
Tel: 010-698 10 00, fax: 010-698 16 00
Postadress: Naturvårdsverket, SE-106 48 Stockholm
Internet: naturvardsverket.se
ISBN 978-91-620-6914-8
Redaktion
Anna Westling, Per Toräng och Anders Jacobson SLU Artdatabanken, Michael Haldin Havs- och vattenmyndigheten,  
Mona Naeslund Naturvårdsverket
Författare
SLU Artdatabanken, SLU Institutionen för akvatiska resurser (Aqua) och SLU Centrum för biologisk mångfald (CMB)  
Kust: Mora Aronsson · Skog: Håkan Berglund · Landsnäckor och Limniska evertebrater: Ulf Bjelke  
 Fjäll samt Berg och grottor: Wenche Eide · Mossor och lavar: Niklas Lönnell  
Kustdyner samt Gräsmarker: Per Toräng och Anders Jacobson · Hav: Christina Halling och Anna Westling  
Fjärilar och Vedlevande leddjur: Jonas Sandström · Däggdjur samt Grod- och kräldjur: Henrik Thurfjell  
 Kärlväxter: Sebastian Sundberg, Anders Jacobson och Mora Aronsson  
Fiskar: Ann-Britt Florin (Aqua), Anna Westling  och Gunilla Alm  
 Fladdermöss: Sofia Blank och Johnny de Jong (CBM) · Sjöar och vattendrag: Eddie von Wachenfeldt och Gunilla Alm  
 Våtmarker: Eddie von Wachenfeldt  
Sammanfattning och övriga texter: Wenche Eide, Per Toräng, Lena Tranvik och Anna Westling
Engelsk översättning
Wenche Eide och Per Toräng, SLU Artdatabanken
Språkgranskning
Anna Lejfelt-Sahlén, SLU Artdatabanken
Figurer
Figur 1, 2, 5, 6: SLU Artdatabanken. Figur 3: EEA (http://cdr.eionet.europa.eu/help/habitats_art17).  
Figur 4: Naturvårdsverket. 
Övriga som har bidragit
Johan Samuelsson, Kerstin Mo, Karin Ahrné och Mari Jönsson, SLU Artdatabanken
Grafisk design: AB Typoform
Omslagsfoto: Lars Karlsson (Svartfläckig blåvinge, Maculinea arion)
341 843
TRYCKSAK Förord
År 1992 antog EU:s medlemsländer direktivet om bevarande av livsmiljöer samt vilda 
djur och växter, ofta kallat art- och habitatdirektivet. Direktivet ställer krav på skydd 
och åtgärder för att förbättra förutsättningarna för biologisk mångfald inom hela  
unionen och därutöver är medlemsländerna skyldiga att vart sjätte år bedöma bevarande-  
status för arter och naturtyper som är listade i direktivet – för Sveriges del handlar det 
om 166 arter och 89 naturtyper. 
I april 2019 genomförde Naturvårdsverket i samarbete med Havs- och vattenmyndig -
heten och SLU Artdatabanken den tredje rapporteringen till EU och föreliggande skrift 
är en sammanfattning på svenska av de viktigaste resultaten i rapporteringen. Skriften 
riktas till beslutsfattare, handläggare vid myndigheter och andra som behöver aktuell 
kunskap om tillståndet i naturen. 
Sedan den senaste rapporteringen 2013 ser vi förbättringar för några naturtyper och 
artgrupper som resultat av mångas insatser såväl inom nätverket Natura 2000, EU:s 
gemensamma nätverk för skyddade områden, som utanför. Den samlade bedömningen 
visar dock även fortsättningsvis ett tydligt behov av ytterligare insatser för att vända 
negativa trender på land och i vatten. Denna situation återspeglar vad som framkommer 
i den globala rapporten som IPBES (Intergovernmental Science-Policy Platform on Bio -
diversity and Ecosystem Services) presenterade förra året, där forskare konstaterar att 
mänskliga aktiviteter under de senaste 50 åren allvarligt försämrat livsmiljöer och den 
biologiska mångfalden, med en accelererande artutrotning som följd.
Statliga myndigheter, länsstyrelser, universitet och många enskilda har på olika sätt 
deltagit i det bakomliggande arbetet med miljöövervakning och miljöanalys som är 
byggstenar i den miljöinformationsförsörjning som möjliggjort rapporteringen om beva -
randestatus till EU. SLU Artdatabanken har på uppdrag av och tillsammans med Natur -
vårdsverket och Havs- och vattenmyndigheten analyserat bevarandestatus, sammanställt 
utvärderingen och författat texterna i rapporten. Mona Naeslund, Naturvårdsverket, 
har varit projektledare för rapporteringen.
För att vända trenden för alla arter och naturtyper och hejda förlusten av biologisk 
mångfald fortgår åtgärdsarbetet och uppbyggnaden av aktuella kunskaper om tillstånd 
och trender i naturen. Myndigheterna är övertygade om att arbete enligt en ekosyste -
mansats samt en helhetssyn på den akvatiska miljön från källa till hav är en väg framåt.
Björn Risinger Jakob Granit
generaldirektör generaldirektör  
Naturvårdsverket  Havs- och vattenmyndigheten  Innehåll
Samma nfattning 6
Summary 8
Läsanvisning 10
Art- och naturbarometer 11
Bevarandestatus och trend  12
Inledning 13
Biogeografiska och marina r egioner 15
Natura 2000 16
Påverkansfaktorer och  
hot för naturtyper och arter  17
Fjäll 18
Berg och grottor 20
Skog 23
Gräsmarker 26
Sjöar och vattendrag 29
Våtmarker 32
Kustdyner 35
Kust 37
Hav 39
Däggdjur 42
Däggdjur – fl  addermöss 45
Fiskar 47
Grod- och kräldjur 50
Limniska evertebrater 53
Landsnäckor 56
Fjärilar 58
Vedlevande leddjur 61
Kärlväxter 64
Mossor och lavar 68
Tabeller  71
Ordförklaringar 9 4
Metod 9 7
Fotnoter 100
 6
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019Sammanfattning
Den här rapporten sammanfattar resultaten från 
2019 års utvärdering av bevarandestatus för perioden 
2013–2018, vilket innefattar tillstånd och trender 
i Sverige för de 89 naturtyper och 166 arter och 
artgrupper som listas i EU:s art- och habitatdirektiv. 
Utvärderingen bygger på bästa tillgängliga underlag 
från miljöövervakning, uppföljning av skyddade 
områden, rapporter och vetenskapliga artiklar, samt 
information insamlad av en mängd experter.
Målet med art- och habitatdirektivet är att säker -
ställa den biologiska mångfalden, men mycket arbete 
återstår innan Sverige når dit. Utvärderingen visar att 
endast drygt 40 procent av arterna och 20 procent av 
naturtyperna har gynnsam bevarandestatus. I många 
fall bedöms dessutom trenden vara negativ, vilket 
innebär att tillståndet fortsatt försämras. I alpin  
region bedömdes dock statusen för arter och natur-  
typer vara mestadels bra. Orsaken är främst att det 
här finns stora arealer skyddade områden och att 
exploateringstrycket är lågt.
Effekter av åtgärder
• Restaureringsåtgärder inom Natura 2000-områden 
och andra skyddade områden har bromsat eller 
vänt de negativa trenderna för några arter och 
naturtyper. Exempelvis har det EU-finansierade 
projektet Sand Life bidragit till att grå dyner nu 
bedöms ha en positiv trend i kontinental region. 
• Åtgärder och ersättningar via landsbygds-
programmet inom EU:s gemensamma jordbruks -
politik har varit avgörande för att bromsa för-
sämringen av naturbetesmarkernas tillstånd.
• Åtgärdsprogram för hotade arter och naturtyper 
är nödvändiga för att förbättra bevarandestatusen 
när övergripande naturvårdsåtgärder är otill -
räckliga. Till exempel har åtgärdsprogrammet 
för fladdermusen barbastell bidragit till att artens 
livsmiljö lokalt har gynnats.
• För att uppnå målen i direktivet behövs dock en 
fortsatt satsning på skydd och skötsel både på 
land och i vatten. Samtidigt behöver vi satsa resurser 
på storskaliga restaureringsåtgärder och fler  
sektorer och aktörer måste ta ett större ansvar för 
att förbättra situationen för biologisk mångfald.Naturtyper
• Naturtyper i fjällen, samt berg och grottor, har 
övervägande god bevarandestatus. Sämst status 
har havsmiljöer, kustdyner, gräsmarker och skog.
• I havsmiljön beror dålig bevarandestatus främst 
på fysisk påverkan, dålig hälsostatus hos fiskar 
och musslor, negativa effekter från fiske, miljö-
störande ämnen och övergödning.
• Naturbetesmarker och slåtterängar är idag ovan -
liga. Deras bevarandestatus bedöms som dålig och 
försämringen fortsätter. Avsaknad av hävd gör att 
de växer igen eller försvinner. Igenväxning är även 
den främsta orsaken till dålig status i kustdynerna. 
• För skogens naturtyper är otillräckliga avsätt -
ningar av mark till områdesskydd, och det 
moderna skogsbrukets påverkan i det övriga 
landskapet, den främsta förklaringen till dålig 
Arter
• Däggdjur, trollsländor och många kärlväxter har 
förhållandevis god bevarandestatus. Exempelvis är 
situationen för fjällräv och flera fladdermusarter 
bättre nu än på länge, mycket tack vare åtgärder. 
Även trenden för sälar och utter är positiv, delvis 
tack vare minskade miljögiftsproblem.
• Sämst bevarandestatus har fjärilar och skalbaggar 
som är knutna till hävdade gräsmarker eller till 
skogens naturtyper, vilka överlag har otillfreds -
ställande eller dålig bevarandestatus.
Påverkansfaktorer och hot:
• De viktigaste negativa påverkansfaktorerna kan 
koppas till markanvändningen, främst jord- och 
skogsbruk. Ett alltmer intensivt och storskaligt 
brukande utarmar landskapet på miljöer som tidi -
gare var mycket vanliga, såsom naturskog, öppna 
sandområden, rikkärr, småvatten och strömmande 
vatten. 
• Markanvändningen påverkar också kringliggande 
våtmarker, vattendrag och sjöar. Många arter 
och naturtyper som är knutna till dessa miljöer 
bedöms ha otillfredsställande eller dålig bevaran -
destatus. 7
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019• Invasiva arter bedöms vara ett allt större hot mot 
den biologiska mångfalden. Flera av dem sprids 
aktivt av människan. Ett exempel är signalkräftan, 
som sprider sjukdomen kräftpest som dödar den 
inhemska flodkräftan.
Restaurering av en flada, en typ av  
lagun, i Västerbottens län.  
Foto: Anniina Saarinen.
Restoration of a flad, a variety of  
lagoons, in Västerbotten County.   
Photo: Anniina Saarinen 8
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019Summary
This report presents the results from the assessments 
of conservation status that was reported to EU in 
2019, for the reporting period 2013–2018, for the 
166 species and 89 habitats that are listed in the 
Habitats Directive and occur in Sweden. The assess -
ments are based on data from national and regional 
monitoring programmes, monitoring of protected 
areas, reports and scientific publications, as well as 
information gathered from a variety of experts and 
citizen science projects.
The overall aim of the Habitats Directive is to 
ensure the maintenance of biodiversity in Europe. 
However, much work remains before Sweden 
achieves this objective. Only about 40 percent of the 
species, and 20 percent of the habitat types have a 
favourable conservation status. In many cases, the 
trend is also assessed as negative, which means that 
the condition continues to deteriorate. In the alpine 
region, however, the status of most species and habi -
tats is considered to be favourable, mainly thanks to 
a large proportion of protected areas and relatively 
low levels of exploitation. 
Outcomes from conservation measures
• Restoration measures within Natura 2000 and 
other protected areas have slowed or reversed the 
negative trends for some species and habitats. For 
example, the EU-funded project Sand Life has 
contributed to a positive trend for Grey dunes in 
the Continental region.
• Measures and economic compensation through 
the rural development programme in the EU’s 
Common Agricultural Policy have been crucial for 
the maintenance of remaining pastures. 
• Action plans for threatened species and habitats 
are necessary to improve conservation status 
when more universal conservation measures are 
insufficient. For example, the action plan for the 
bat Western barbastelle has contributed to local 
habitat improvements for this species.
• Continued funding for the protection and 
management of species and habitats is needed 
to achieve the aims of the Habitats directive. 
Resources to large-scale restoration measures are 
also needed, and more sectors and players must take greater responsibility to improve the situation 
for biodiversity.
Habitats
• The conservation status of alpine habitat types, 
rocky outcrops, screes, and caves is predominantly 
assessed as good. For marine habitats, coastal 
dunes, grasslands, and forests, the conservation 
status is generally assessed as insufficient or bad.
• For the marine habitats, poor conservation status 
is mainly due to physical impact along the coast, 
poor health status among fish and mussels, nega -
tive effects from the fishing industry, environmen -
tal toxins, and eutrophication.
• Grazed pastures and mowed meadows are rare 
in the present-day landscape. Their conservation 
status is generally considered to be bad with 
continuing deterioration. Lack of management 
leads to overgrowth and eventually to habitat 
destruction. Overgrowth is also the main cause of 
the poor status in the coastal dunes.
• Insufficient protection and negative impacts result -
ing from present-day forestry, are the main drivers 
behind poor conservation status among the forest 
habitat types.
Species
• The conservation status for mammals, dragonflies, 
and many vascular plants is relatively good. For 
example, the situation for the arctic fox and 
several bat species is better now than for a long 
time thanks to conservation measures. The trends 
for seals and otters are also positive, partly due to 
lower levels of environmental toxins.
• Butterflies and beetles living in grasslands or in 
old trees and dead wood, are among the species 
groups with the worst conservation status, partly 
because both grassland and forest habitat types 
generally have an insufficient or bad conservation 
status.
Pressures and threats
• The most important pressures and threats are 
due to land use change resulting from intensified 
agriculture and forestry. Land use change depletes  9
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019the landscape of structures that were previously 
very common, such as natural forests, open sand, 
rich fens, ponds and streams. Land use may also 
affect wetlands, rivers, and lakes negatively. 
Many species and habitats associated with these 
environments therefore have inadequate or bad 
conservation status.
• The threat from invasive alien species receives 
increased attention. Humans actively have spread 
several of these species. One example is the signal 
crayfish that spreads the crayfish plague which 
eradicates the domestic European crayfish from an 
increasing number of waters.
Naturvårdsbränning i Natura 
2000-området Skommarmossen. 
Naturvårdsbränningen görs för att  
gynna arter som är beroende av brän -
der, exempelvis insekter, lavar, svam -
par och växter. Bränningen genom -
fördes inom EU-projektet Life+ Taiga 
(http://lifetaiga.se/).  
Foto: Länsstyrelsen i Västmanlands län
Prescribed burning for nature con -
servation in the Natura 2000 area 
Skommarmossen. The burning is done 
to benefit species dependent on fires 
as insects, lichens, fungi and plants. 
The burning was done within the EU 
project Life+ Taiga (http://lifetaiga.se/).  
Photo: The County Administrative 
Board in Västmanland 10
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019Läsanvisning
Bedömningen av bevarandestatus är gjord för de  
89 naturtyper och 166 arter som är listade i art- och 
habitatdirektivets bilaga I, II, IV och V (se vidare 
kapitel Ordförklaringar). 
Bevarandestatus och trend för arter och naturtyper 
i de regioner de förekommer i, presenteras översikt -
ligt i en ”barometer” (sid 11) och i stapeldiagram 
(sid 12). 
Den samlade bedömningen och trenden för varje 
art och naturtyp redovisas i tabeller i kapitel upp-
delade i art- och naturtypsgrupper, där också en jäm-  
förelse med förra rapporteringen (2013) presenteras.
I slutet av rapporten finns uppgifter om utbred -
ningsområde, areal, population och referensvärden 
redovisade (sid 71). Här finns även en samman-  
ställning av samtliga statusbedömningar för natur-
typer (utbredning, areal, kvalitet, framtidsutsikter, 
samlad bedömningen) och arter (utbredning, popula -
tion, livsmiljö, framtidsutsikter, samlad bedömning).
Arterna har i första hand grupperats utifrån släkt -
skap (till exempel kärlväxter, landsnäckor respektive fjärilar), men i vissa fall efter levnadssätt och krav på 
livsmiljö (till exempel limniska evertebrater). 
Däggdjuren har delats i två grupper: fladdermöss 
och övriga däggdjur. 
Renlavarna behandlas som en grupp och presente -
ras tillsammans med mossorna. 
I rapporten används naturtypernas svenska kort-
namn. Fullständiga svenska namn och engelska 
namn för naturtyperna återfinns i de naturtypsvisa 
vägledningarna.1 I tabellerna anges både kortnamnet 
och naturtypskoden. 
Arterna anges med artkod och svenskt namn. 
Vetenskapligt namn samt svenskt namn och artkod 
återfinns i tabeller i slutet av rapporten (sid 71). 
Namnsättningen följer Dyntaxa (Svensk taxono -
misk databas) och om det använda namnet är annor -
lunda än det som används i art- och habitatdirektivet 
står det senare inom parantes. 
De av EU prioriterade arterna och naturtyperna 
markeras med en asterisk i tabellerna. 11
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019Art- och naturtypsbarometer
Sjöar och vattendrag (22)
Våtmarker (21)ALP
MBALBORNATURTYPER
MATLCONKust (12)
Skog (30)
Hav (16)
Dyner (14)
Gräsmarker (50)Fjäll (10)Berg och grottor (12)
Kärlväxter (66)ALPMATL
BORARTER
GYNNSAM GYNNSAM
DÅLIG DÅLIGCON
Fjärilar (17)Vedlevande leddjur (17)Fladdermöss (35)
Mossor och lavar (35)Däggdjur (33)
Fisk (22)
Grod- och kräldjur (24)Landsnäckor (10)
MBALLimniska evertebrater (23)Figur 1.  Figuren visar hur bevarandestatusen varierar  
mellan grupper av arter och naturtyper samt regioner. 
Grupper som återfinns högt upp i figuren har generellt sett 
bättre bevarandestatus än grupper längre ner. Siffror inom 
parentes visar antalet bedömningar av bevarandestatus 
inom respektive grupp. Det totala antalet bedömningar är 
fler än antalet arter och naturtyper eftersom de bedöms 
separat i varje region. 
Regioner: ALP = alpin, BOR = boreal, MBAL = marin  
Östersjö, CON= kontinental, MATL= marin atlantisk.Figure 1.  The figure depicts how the conservation status 
varies among groups of species, habitats, and regions. 
Groups where the overall assessment of conservation 
status is good appear higher up in the figure compared 
to groups with a lower conservation status. Numbers in 
brackets indicate the number of assessments made within 
each group. The total number of assessments are higher 
than the number of species and habitats since they are 
assessed separately for each region.
Regions: ALP = Alpine, BOR = Boreal, MBAL = Marine 
Baltic, CON = Continental, MATL = Marine Atlantic.  12
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019Alpin (88)
0 % 10 % 20 % 30 % 40 % 50 % 60 % 70 %
0 10 20 30 %80 % 90 % 100 %Bevarandestatus och trend för naturtyper och arter i Sveriges biogeograﬁska regionerArter – bevarandestatus och trend Naturtyper – bevarandestatus och trend 
Boreal (211)
Kontinental (146)
Marin atlantisk (10)
Marin östersjö (14)Däggdjur (33)
Påverkansfaktorer och hot för naturtyper och arter
Jordbruk
Agriculture
Skogsbruk
Forestry
Mineral- och torvtäkt
Extraction of resources (minerals, peat, non-renewable energy resources)
Vatten-, vind- och övrig energiproduktion
Energy production processes and related infrastructure development
Transporter (väg, järnväg och fartygsleder)
Development and operation of transport systems
Fiske, jakt och annat nyttjande av levande resurser
Extraction and cultivation of biological living resources
 (other than agriculture and forestry)Exploatering och byggnation för bostäder, industri,
 kommersiell verksamhet och fritidsbebyggelse
Development, construction and use of residential, commercial,
  industrial and recreational infrastructure and areas
Militär verksamhet (igenväxning av övningsfält
 till följd av minskad militär verksamhet)
Military action, public safety measures, and other human intrusions
Problematiska arter
 (t ex invasiva – främmande eller inhemska)
Alien and problematic species
Föroreningar med olika ursprung
 (som inte kan kopplas till ovanstående verksamheter)
Mixed source pollution
Naturliga processer
Natural processes (excluding catastrophes and processes
 induced by human activity or climate change)
 Hydrologisk påverkan
    (som inte kan kopplas till ovanstående verksamheter)
Human-induced changes in water regimes
Klimatförändringar
Climate change
Inga kända hot eller påverkansfaktorer
Unknown pressures, no pressures and pressures from outside the Member StateBerg och grottor (12)
Naturtyper Arter0 % 10 % 20 % 30 % 40 % 50 % 60 % 70 % 80 % 90 % 100 %0 % 10 % 20 % 30 % 40 % 50 % 60 % 70 % 80 % 90 % 100 %
Gynnsam bevarandestatus
Okänd bevarandestatus Otillräcklig bevarandestatus med positiv trend 
Otillräcklig bevarandestatus med stabil
eller okänd trendDålig bevarandestatus med positiv trend
Otillräcklig bevarandestatus med negativ trendDålig bevarandestatus med stabil 
eller okänd trend 
Dålig bevarandestatus med negativ trend Däggdjur – ﬂaddermöss (35)
Vedlevande leddjur (17)Mossor och lavar (35)Limniska evertebrater (23)
Landsnäckor (10)Kärlväxter (66)
Grod- och kräldjur (24)
Fjärilar (17)Fiskar (22)Sjöar och vattendrag (22)
Våtmarker (21)
Skog (30)Kust (12)
Hav (16)
Gräsmarker (50)Fjäll (10)
Dyner (14)Bevarandestatus och trend
Figur 2.  Bedömningar av bevarandestatus och trend grup -
perat för naturtyper, arter och regioner. Siffrorna inom 
separat i varje region.Figure 2.  Assessments of conservation status and trend as 
shown for groups of species, habitats, and regions. Numbers 
in brackets indicate the number of assessments made 
within each group. The total number of assessments are 
higher than the number of species and habitats since they 
are assessed separately for each region. 13
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019Inledning 
Sverige har år 2019 rapporterat bevarandestatus 
för perioden 2013–2018, samt vilka åtgärder som 
har genomförts och effekten av dessa för de arter 
och naturtyper som vi genom EU:s art- och habitat-
direktiv har åtagit oss att bevara. Rapporteringen 
måste göras till EU var sjätte år (med start 2007) 
enligt direktivets artikel 172 och följer EU-kommissi -
onens krav3 och rekommendationer,4 (se vidare under 
kapitlet Metod). Rapporteringen till EU görs till 
största del på engelska. Resultatet ger viktig informa -
tion om tillståndet för den biologiska mångfalden i 
Sverige och EU. Det är ett centralt underlag vid upp -
följning av Sveriges miljökvalitetsmål och ett viktigt 
underlag vid prövningar som rör de aktuella arterna 
och naturtyperna. Resultatet utgör också en viktig 
grund för svensk och europeisk miljöpolitik.
Genom EU-samarbetet har uppföljning, utvärdering 
och målstyrning av naturvården förstärkts. Det gör 
att vi ökar chanserna att prioritera rätt skötselåtgärder 
och därmed förbättra statusen för Sveriges natur. 
Jämfört med tidigare rapporteringar har data-
underlaget förbättrats för flera arter och naturtyper. 
Kunskapsbristerna är dock fortfarande stora och 
övervakningen av art- och habitatdirektivets arter 
och naturtyper behöver förstärkas. 
Mycket av underlaget har sammanställts av SLU 
Artdatabanken  på uppdrag av Naturvårdsverket och 
Havs- och vattenmyndigheten . Naturvårdsverket 
skickade utvärderingen till EU-kommissionen i april 
20195. Denna rapport sammanfattar på svenska 
resultaten och de viktigaste slutsatserna av Sveriges 
rapportering på ett lättillgängligt sätt, så att fler mål -
grupper kan ta del av resultaten. Mer information 
om rapporteringen finns på Naturvårdsverkets web.6 
Sveriges och andra medlemsstaters rapporteringar 
har även sammanställts av EU och kan laddas ned 
digitalt.7
Art- och habitatdirektivet
Syftet med EU:s art- och habitatdirektiv8 är att  
bidra till att säkerställa den biologiska mångfalden i 
unionen genom att bevara livsmiljöer samt vilda djur 
och växter. I direktivet listas de särskilda livsmiljöer, 
i Sverige benämnda naturtyper, och de arter som ska bevaras. Av dessa  förekommer  166 arter och 89 
naturtyper i Sverige. Direktivet är införlivat i svensk 
lag och de arter och naturtyper som ingår omfattas 
av svenska bestämmelser i bland annat artskydds-
förordningen9 och miljöbalken.10 Sverige har ett 
nationellt ansvar för att alla här förekommande 
direktivsarter och naturtyper uppnår gynnsam beva -
randestatus (se kapitel Ordförklaringar).
Natura 2000-nätverket och det strikta artskyddet
En åtgärd enligt habitatdirektivet är att medlems-
staterna ska utse särskilda områden, Natura 2000-  
områden, för skydd av i direktivet ingående natur -
typer och vissa av dess arter. Natura 2000-områdena 
ska tillsammans bilda ett ekologiskt sammanhäng -
ande nätverk, och de åtgärder som behövs för att 
bevara ingående arter och naturtyper bör genomföras 
inom vart och ett av de utsedda områdena. I Sverige 
finns drygt 4 000 Natura 2000-områden.11 Den andra 
centrala åtgärden i art- och habitatdirektivet är att 
utvalda arter (i direktivets bilaga IV) ska omfattas av 
ett strikt skydd i hela landskapet. 
Uppföljning och rapportering görs i regioner
Uppföljning och rapportering enligt art- och habitat-
direktivets artikel 1712 ska enligt rapporterings-  
formatet13 göras enligt EU:s indelning i biogeografiska 
och marina regioner som naturtyperna och arterna 
förekommer i (Figur 3). I Sverige förekommer tre 
terrestra biogeografiska regioner (alpin, boreal och 
kontinental) och två marina regioner (marin atlantisk 
och marin Östersjöregion). För att bedöma bevaran -
destatus på europeisk nivå görs en sammanställning av 
alla medlemsländers rapportering per art och naturtyp 
i respektive region. Resultatet av den övergripande 
bedömningen på EU-nivå publiceras av EU.14
Förhållande till några andra EU-direktiv
Art- och habitatdirektivet tillsammans med fågel-
direktivet15 brukar kallas EU:s naturvårdsdirektiv 
då båda direktivens syfte är bidra till att säkerställa 
den biologiska mångfalden genom bevarande av 
livs miljöer samt vilda djur och växter. Enligt Fågel-
direktivet ska särskilda skyddsområden16 pekas ut  14
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019som tillsammans med art- och habitatdirektivets 
skyddsområden17 ingår i Natura 2000-nätverket.18 
Rapportering till EU för fågeldirektivet, enligt 
 direktivets artikel 12, sker i samma 6 årscykler som 
för art- och habitatdirektivet där den senaste rappor -
teringen gjordes i juli 2019.19
Havsmiljödirektivet20 är EU :s gemensamma ram -
verk för havsmiljön. Syftet med direktivet  är att 
uppnå eller upprätthålla en god miljöstatus i Europas 
hav. Varje medlemsstat ska definiera god miljöstatus. 
Marina arter och naturtyper i art- och habitat-  
direktivet ska ha gynnsam bevarandestatus för att 
god miljöstatus ska uppnås i havsmiljödirektivet.
I vattendirektivet21 fastställs regler för att stoppa 
försämringen och nå ”god status” för Europas floder, 
sjöar och grundvatten. Arbetet med att uppnå målen 
i direktivet drivs i förvaltningscykler om sex år och 
omfattar övervakning, kartläggning, bedömning och 
klassificering av vattnets tillstånd och påverkan.  
I förvaltningsplaner ska man redovisa vilka åtgärder 
som behöver vidtas för att nå god vattenkvalitet. 
Även här sker  rapportering till EU vart sjätte år.  
Senaste rapporteringen gjordes 2016.
Ett kontinuerligt arbete pågår inom EU och  
nationellt för att samordna genomförandet av de 
olika direktiven i så stor utsträckning som möjligt. 
Samordningen omfattar bland annat miljöövervak -
ning, indikatorer, åtgärder och bedömningsgrunder.Nyheter i 2019 års rapportering
Rapporteringsformat22 och riktlinjer23 för 2019 är 
något förändrat och förtydligat jämfört med 2013 
års rapportering. Till nyheterna hör bland annat 
att naturtypernas kvalitet anges som areal med 
 tillräcklig, otillräcklig eller okänd status. Antalet hot 
per art eller naturtyp är 2019 begränsat till högst tio 
och ska bara omfatta de hot som bedöms ha hög eller 
medelhög påverkan. 2013 rapporterades även hot 
med låg påverkan. Rapporteringen av genomförda 
åtgärder är mer detaljerad då behov av åtgärder 
anges för alla naturtyper och arter i bilaga I och II. 
Dessutom anges om dessa åtgärder är  identifierade 
och påbörjade. I 2013 års rapportering fanns krav 
att rapportera areal av artens habitat. I 2019 års 
rapportering anges istället om den använda arealen 
och arealens kvalitet är tillräcklig för arten, eller om 
det finns tillräckliga områden med oanvänd areal av 
lämplig kvalitet.
Den algoritm (metod) som har använts för att 
beräkna utbredningsområdets storlek för arter 
och naturtyper skiljer sig från den som användes 
2013.24 Rapporteringsformatet för enheterna för 
arternas populationsstorlek har i många fall ändrats 
 jämfört med 2013 för att förenkla utvärderingen på 
 europeisk och biogeografisk nivå. Bättre underlags -
data har lett till att en stor andel av värdena för areal, 
utbrednings område eller populationsstorlek har jus -
terats, vilket omnämns som tekniska justeringar (inte 
reella förändringar). Summan av dessa skillnader 
leder till att en direkt jämförelse med 2013 års värden 
inte alltid är möjlig att göra. Slutbedömningarna är 
dock fortfarande relevanta att jämföra.  15
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019EU:s biogeografiska och marina regioner
Alpine
Atlantic
Black sea
Boreal
Continental
Macaronesia
Mediterranean
Pannonian
SteppicMarine Atlantic
Marine Baltic
Marine Black Sea
Marine Macaronesia
Marine MediterraneanFigur 3.  Sverige har delar inom tre av EU:s terrestra 
biogeografiska regioner (alpin, boreal, kontinental) och 
två marina regioner (marin atlantisk och marin östersjö). 
Medlemsländerna bedömer bevarandestatusen för arter 
och naturtyper i varje region inom landet. EU sammanstäl -
ler sedan status för arterna och naturtyperna i regionerna i 
sin helhet. Figure 3.  Sweden are part of three of EU:s terrestrial bio -
geographical regions (Alpine, Boreal, Continental) and two 
marine regions (Marine Atlantic, Marine Baltic). Member 
states assess the conservation status for species and habi -
tats in each region in their state. EU then assess status for 
the species and habitats for the whole region. 16
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019Natura 2000
Natura 2000
SPA- and pSCI/SCI/SCA-areas (overlapping)
pSCI/SCI/SCA-areas
SPA-areas
0 100 200 300 50
kmÖverlappande områden för art- och  
habitatdirektivet och fågeldirektivet
Overlapping areas for the Habitats and Birds Directives
Områden utsedda för naturtyper och arter i  
art- och habitatdirektivet
Areas for the Habitats Directive
Områden utsedda för fåglar i fågeldirektivet
Areas for the Birds DirectiveFigur 4.  Natura 2000-områden i Sverige. Natura 2000-  
områden utses både för fåglar i fågeldirektivet och för natur-
typer och arter i art- och habitatdirektivets bilaga I och II. 
Vissa områden överlappar. 
Figure 4.  Natura 2000 areas in Sweden. Natura 2000 
areas are designated for birds in the EU Birds Directive  
as well as for habitats and species in the EU Habitats 
directive annexes I and II. Some areas are overlapping. 17
Jordbruk
Skogsbruk
Forestry
Hav (16)
Dyner (14)Alpin (88)
Jordbruk
Skogsbruk
Forestry
Hav (16)
Dyner (14)
hot för naturtyper och arter
Figur 5.  Andel rapporterade påverkansfaktorer och hot för 
naturtyper och arter. Påverkansfaktorer och hot rapporteras 
utifrån EU:s lista i rapporteringsformat och vägledning.3, 4
Figure 5.  Proportion of reported pressure and threats for 
habitats and species. Pressures and threats to be reported 
are listed by EU in the report format and guidelines .3, 4 18
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019FJÄLL
Fjällens naturtyper täcker stora stora mark och vattenarealer, och ungefär  hälften 
ligger inom skyddade områden. Naturtypernas storlek och otillgänglighet är en 
utmaning som har lett till osäkerheter i skattningarna av förekomst och areal. 
Bevarande  statusen bedöms som gynnsam för alla naturtyper , utom för de areals -
mässigt minskande glaciärerna. För att bibehålla den gynnsamma bevarande -
statusen krävs ett fortsatt extensivt betande i fjällen och fjällområdena bör nyttjas på ett hållbart sätt även i framtiden. En förbättring av glaciärernas bevarandestatus kräver att klimatförändringarna hejdas, vilket förutsätter krafttag på alla nivåer, både inom Sverige och globalt. 
Bevarandestatus
De naturtyper som ofta förknippas med fjällen är 
alpina rishedar, alpina videbuskmarker, alpina kalk- och silikatgräsmarker, alpina översilningskärr samt glaciärer. För alla naturtyper utom glaciärerna bedöms samtliga ingående parametrar som gynn-samma med en stabil trend. 
Fjällandskapet består av seminaturliga marker som 
har utvecklats genom ett extensivt och låg  intensivt 
brukande över mycket lång tid. Trots att de har klas-sats som icke skötselskrävende
25 behövs det ett exten-
sivt bete från både ren och annan tamboskap i fjällen och de fjällnära områdena för att bibehålla dessa värden.
26 Samtidigt finns det ett växande intresse för 
fjällen, från olika näringar som turism, vindkraft och mineralbrytning, som kan påverka framför allt ren-betet. Följaktligen behöver de olika intressena som önskar använda fjällen samverka så att utveckling och nyttjande görs på ett hållbart sätt.
En förbättring av glaciärernas bevarandestatus, 
samt fortsatta frostprocesser för alpina översilnings-kärr, kräver att klimatförändringarna hejdas. Utöver  
nationella klimatåtgärder är det nödvändigt med internationellt samarbete för att åstadkomma detta. 
Alpina naturtyper i Tarradalen, Norrbotten. Alpine habitats in Tarradalen, Norrbotten. FOTO / PHOTO: WENCHE EIDE 19
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019Naturtypernas arealer inom Natura 2000-områden 
är till stor del baserade på schabloner, då  områdenas 
storlek och otillgänglighet har gjort det svårt att 
verifiera siffrorna i fält. Uppskattningsvis ligger unge-fär hälften av denna naturtypsgrupp inom Natura 2000-nätverket. Eventuell påverkan och trender antas vara desamma inom skyddade områden, som utanför.
Förändringar sedan senaste  
statusbedömningen 2013
Jämfört med 2013 är det inga skillnader i bedömningen 
av naturtypernas bevarandestatus. Effekter av ett ändrat klimat i fjällen, som till exempel kan påverka växtperiodens längd, får inte tillräckligt stort genom-slag under den tid som utvärderingsperioden omfat-tar (se metodik). Det enda undantaget är glaciärerna, som sedan en tid tillbaka har börjat smälta och fortsatt smälter, vilket gjort att deras areal minskat.
27 
Värt att notera är att avsmältningen inte är linjär. Glaciärerna är tredimensionella, och en minskning av deras volym behöver inte påverka arealen på motsva-rande sätt så länge inte hela stycken av dem smälter bort. 
Konsekvensen av att glaciärernas volym krymper 
blir att även deras strukturer, funktioner och fram-tidsutsikter blir klassade som dåliga. Det enda som bedöms som gynnsamt för glaciärerna är utbredningen. Förklaringen till detta är att även om glaciärernas 
areal minskar har de glaciärer som ligger i  utkanten 
av naturtypens utbredningsområde fortfarande till -
räckligt mycket massa kvar för att bibehålla en glaciärs karaktär, och följaktligen blir utbredningen 
densamma som vid 2013 års  rapportering. 
Underlag 
Arealer för fjällens naturtyper är beräknade med hjälp av data från Nationell Inventering av Landskapet i Sverige (NILS),
28 MOTH,29 fjällvegetationskartan, 
Natura naturtypskartan (NNK),30 Natura 2000- 
databasen (N2k),31 data från Lantmäteriet och infor -
mation från länsstyrelserna. Underlagen är i stort sett desamma som vid rapporteringen 2013. Anledningen till detta är att det saknades ett år i NILS data för senaste perioden, vilket gav större osäkerhet i areal-skattningarna. Eftersom de nya skattningarna inte skilde sig statistiskt från 2013 års siffror när osäker -
heten lades på, beslutades det att inte ändra siffrorna utan invänta säkrare skattningar. Glaciärernas areal-skattningar är dock uppdaterade. 
Bedömningarna av kvalitet och framtidsutsikter 
baseras främst på resultat från NILS och befintlig miljö -
övervakning såsom svensk dagfjärilsövervakning,32 
svensk fågeltaxering,33 övervakning av smågnagare34 
och floraväkteriet.35 Rödlistebedömningar från 
201536 har använts för utvärdering av de typiska 
arterna. Utöver publicerat material har även experter tillfrågats. Det pågår endast lite uppföljningsarbete i alpin region, och flera områden har inte karterats, så bedömning av framtidsutsikter och hotbild bygger i huvudsak på frånvaron av negativa rapporter. Arbe-tet inom nationella marktäckedata
37 är av den anled-
ning mycket intressant då det finns en stor potential, bland annat med den nya höjdmodellen och möjlig-heterna att klassa naturtypsgrupper med större nog-grannhet än idag. 
ARTER SAMLAD BEDÖMNING
FJÄLL ALP BOR
KOD Svenskt namn 2013 2019 2013 2019
4060 alpina rishedar
4080 alpina videbuskmarker
6150 alpina silikatgräsmarker
6170 alpina kalkgräsmarker
7240 Alpina översilningskärr
8340 glaciärer
Fjällnaturtyper i habitatdirektivet och den samlade 
 bedömningen av deras bevarandestatus per biogeografisk 
region 2013 och 2019. ALP = alpin, BOR = boreal. 
Grön = gynnsam, gul = otillfredsställande, röd = dålig och 
vit = okänd bevarandestatus. Symbol utan tecken anger 
en stabil trend,  = positiv,  = negativ, x = okänd trend. 
För utförligare redovisning se tabell 4.
Alpine habitat types listed in the Habitats Directive, and their overall assessments in the different biogeographical regions in 2013 and 2019, respectively. ALP = alpine,  BOR = boreal. Green = favourable, yellow = inadequate, red = unfavourable, and white = unknown conservation status. Symbols without a sign indicate a stable trend,  
 = positive,  = negative, x = unknown trend.  
For further details see Table 4. 20
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019BERG OCH GROTTOR
Naturtypsgruppen berg och grottor omfattar terrestra rasmarker, branter och grottor. 
Sveriges topografi leder till att merparten av dessa naturtyper ligger i alpin  biogeografisk region. Bevarandestatusen bedöms som gynnsam för samtliga  ingående naturtyper. Inga större hot eller påverkansfaktorer har identifierats,  och de förändringar som skett sedan förra rapporteringen är rent tekniska.
Berg och grottor omfattar terrestra rasmarker, branter 
och grottor. Trädlösa rasmarker är knuta till fjällom-råden och förekommer därför i stort sett bara inom den alpina regionen, samt i några enstaka områden 
på isolerade fjäll i boreal region. Rasmarkerna  har 
bildats på naturlig väg genom erosions- och vittrings-processer, men kan i enstaka fall även finnas i gamla stenbrott. Naturtypen omfattar hela rasmarken, det vill säga allt från de högt liggande ofta finmaterialrika delarna till de grovblockiga, lägre liggande partierna. En typisk rasmark utgörs av en så kallad talusbild-ning med nedfallna block och stenar ansamlade vid foten av en bergvägg. Florans artsammansättning varierar mellan olika områden beroende på bergar -
tens näringshalt, där naturtypen kalkrasmarker ofta har en mera exklusiv flora än naturtypen silkatras-marker. Vidare påverkar mikroklimatet samt slutt-ningens lutningsriktning och benägenhet för ras och vittring. Naturtyperna kännetecknas av störningar såsom ras och snöskred. De domineras därför av ytor som saknar sammanhängande vegetation av kärl-växter och är oftast mer eller mindre trädlösa (alltid <10 % krontäckning). Nedre delen av rasbranten kan vara glest trädbevuxen. 
De två naturtyperna kalkbranter och silikatbranter 
definieras genom att de består av fast berg, är oftast högre än fem meter, med en utsträckning i sidled på 20 meter, samt har minst 30 graders lutning. Ofta förekommer de ovanför rasmarker. Träd före-kommer normalt inte, men ska i så fall alltid ha en 
Brantmiljöer i Tarradalen, Norrbotten. Scree slopes in Tarradalen, Norrbotten.FOTO / PHOTO: WENCHE EIDE 21
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019 krontäckning som är mindre än 30 %. Vegetationen 
utgörs av kärlväxter i sprickor samt lavar och mossor 
på de branta klippväggarna, under överhäng och på 
mindre klipphyllor. Förekomst av sprickbildningar 
och klipphyllor med tunt jordtäcke är, tillsammans 
med exponeringsgrad och fuktighetsförhållanden, 
viktiga faktorer för vegetationen. Branterna är ofta 
boplatser för rovfåglar. 
Naturtypen grottor  finns i Sveriges alla tre bio -
geografiska regioner. Avgränsningen av vad som är 
en grotta följer Internationella speleologunionens 
definition ”Med en grotta avses en naturlig hålighet 
med golv, väggar och tak, i vilken en människa kan 
intränga”. Ofta klassificerar man grottor efter deras 
utseende och bildningssätt. Faktorer som spelar in är 
berggrund, tektonik, topografi, klimatiska förhållan -
den och moränens art. Grottor  är även viktiga för  
fladdermöss (se kapitlet om fladdermöss).
I dagsläget bedöms bevarandestatusen som gynn-
sam för alla ingående bedömda faktorer för rasmarker, 
branter och grottor. Bedömningarna bygger dels på 
att de typiska arterna inte är hotade samt frånvaro av 
negativa rapporter från naturvårdare. Med ett ökat 
intresse för fjällen och friluftsliv behöver det dock 
finnas ett helhetstänk för all verksamhet i fjäll och 
fjällnära områden, så att de även i framtiden används 
på ett hållbart sätt och bibehåller en gynnsam  
Arealen för berg och grottor i Natura 2000-  
områden är osäker och baserar sig på schablon-
värden. Påverkan och eventuella trender antas vara 
desamma där som utanför de skyddade områdena. 
Trots osäkra arealskattningar antas ändå en stor 
andel, framförallt i alpin biogeografisk region, ligga 
inom Natura 2000-nätverket, då den totala andelen 
skyddade områden är mycket hög i denna region 
(ungefär 40 % av den tillgängliga arealen ingår i  
nätverket). 
statusbedömningen 2013 
Jämfört med 2013 är det inga skillnader i bedömning  
av bevarandestatus. I dagsläget finns det inget data-
underlag som stödjer en ändring av bevarandestatusen. 
Den största skillnaden i rapporteringen 2019 jämfört 
med 2013 är tekniska ändringar i rapporteringen, och 
för denna grupp av naturtyper rör det främst hot och 
påverkansfaktorer. Vid rapporteringen 2013 viktades hot och påverkan som låg, mellan , eller hög, men i 
2019 års rapportering finns inte kategorin låg kvar. 
Eftersom trycket mot de ingående naturtyperna är 
lågt, och det saknas underlag som styrker större för -
ändringar, är inga hot eller påverkansfaktorer rappor -
terade för dessa naturtyper. Arealskattningarna inom 
skyddade områden har justerats, men dessa justeringar 
är rent tekniska (knutna till uppdatering av bevarande -
planer) och speglar inga verkliga förändringar.
Underlag 
Kvaliteten på underlagen varierar från bra och till 
stor del heltäckande för grottor, till schablonsiffror 
för rasmarker och branter. För närvarande pågår ett 
projekt där det tas fram en ny höjdmodell för Sverige, 
som beräknas vara klar under 2020. Därför gjordes 
inga nya beräkningar för arealerna av rasmarker och 
branter, utan 2013 års arealer användes. Dessa togs 
fram genom en automatklassning av Lantmäteriets 
50-meters höjdmodell med ett gränsvärde på 23 grader. 
Därefter matchades resultaten mot tillgänglig berg -
grundsdata från Sveriges geologiska undersökning. 
För kvalitetssäkring av modellen användes resultat 
från flygbildstolkning och fältinventeringar inom 
NILS.38 Natura 2000-databasen39 användes som stöd 
vid granskning och bearbetning av data. Särskilda 
inventeringsinsatser inom biogeografisk uppföljning 
rörande kalkrasmarker  i Norrbotten40 har använts 
som stöd för framtagandet av en förekomstkarta. 
Det finns fortfarande ett stort behov av att kon -
trollera naturtypsklassningarna i fält, då det saknas 
geologiska kartor med tillräckligt hög upplösning för 
att skilja ut områden med kalk- eller silikatberggrund. 
Detta styrks av inventeringsinsatsen i Norrbotten, som 
också pekar på behovet av att se över metodiken. Det 
pågående arbetet med Nationella marktäckedata41 är 
av den anledningen mycket intressant. Det finns en 
stor potential i detta, bland annat med den nya  
höjdmodellen och möjligheterna att klassa naturtyps -
grupper med större noggrannhet än idag. 
Bedömningen av naturtypen grottor  baseras  
på underlag från Sveriges speleologunion och på  
litteraturstudier. 
Rödlistebedömningar från 2015 har använts för 
utvärdering av de typiska arterna. I övrigt har underlag 
från uppföljning och miljöövervakning utgjort grun -
den för bedömningar av kvalitet och framtidutsikter. 
Ut över publicerat material har även experter tillfrågats. 22
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019ARTER SAMLAD BEDÖMNING
BERG OCH GROTTOR ALP BOR CON
KOD Svenskt namn 2013 2019 2013 2019 2013 2019
8110 silikatrasmarker
8120 kalkrasmarker
8210 kalkbranter
8220 silikatbranter
8310 grottor
Berg och grottor i habitatdirektivet, samt den samlade 
bedömningen av deras bevarandestatus per biogeografisk 
region 2013 och 2019. ALP = alpin, BOR = boreal och 
CON = kontinental region. Grön = gynnsam, gul = otillfreds-
ställande, röd = dålig och vit = okänd bevarandestatus. Symbol utan tecken anger en stabil trend, 
 = positiv,  
 = negativ, x = okänd trend. För utförligare redovisning  
se tabell 4.
Rocky habitat types listed in the Habitats Directive, and 
their overall assessments in the different biogeographical 
regions in 2013 and 2019, respectively. ALP = alpine, 
BOR = boreal, and CON = continental region. Green =  
favourable, yellow = inadequate, red = unfavourable, and 
white = unknown conservation status. Symbols without a 
sign indicate a stable trend,  = positive,  = negative,  
x = unknown trend. For further details see Table 4. 23
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019SKOG
Sveriges skogar varierar från alpina fjällskogar i norr till tempererade  
ädellövskogar i söder. Kunskapsläget är förhållandevis bra för de naturtyper  som täcker stora arealer men bristfälligt för övriga naturtyper. Bevarandestatusen bedöms som otillräcklig eller dålig för så gott som samtliga naturtyper, främst 
på grund av för liten eller minskande förekomst samt bristande kvalitet.
Sverige har störst areal skogsmark (28 miljoner hektar) 
bland länderna inom EU, motsvarande 16 % av  EU:s totala skogsareal. Drygt en femtedel av Sverigesskogsareal håller naturtypsklass, det vill säga kanklassas som en i art- och habitatdirektivet definieradnaturtyp. Över hälften utgörs dock av 
fjällbjörk -
skogar och skogbevuxna myrar. På den vanliga fasta skogsmarken (25 miljoner hektar) där skogsbruk bedrivs håller nästan halva arealen naturtypsklass i den alpina regionen, men andelen sjunker kraftigt  till endast 7 % i boreal och 5 % i kontinental region. En andel på 20 % anses nödvändig för att långsiktigt nå gynnsam bevarandestatus.
I Sverige förekommer 15 av art- och habitatdirek-
tivets skogsnaturtyper. Samtliga bedöms ha en stabil och tillräckligt stor utbredning. Däremot bedöms arealen (se metodik) antingen vara för liten eller ha minskat för 12 av de 15 naturtyperna. Det är främst de naturtyper som förekommer på vanlig fast skogs-mark som har en för liten areal. Dessutom visar upp-följning att skogar som är naturtypsklassade riskerar att avverkas om de inte är formellt skyddade. För -
luster av naturtypsklassad skog på grund av avverk-ningar sker i samtliga regioner, även i den alpina, och inte bara på vanlig fast skogsmark utan även på torvmark. Avverkningar sker dock främst på fast skogsmark nedanför den alpina regionen, där cirka  
1 % avverkas årligen. En generell trend är att arealen 
sump  skogar minskar42, 43, en oroande utveckling vars 
orsaker inte är klarlagda. En positiv generell trend är att arealen ädellövskog ökar.
42, 43 
Bokskog i Söderåsens nationalpark, Skåne. Beech forest in Söderåsen National Park, Skåne.FOTO / PHOTO: JOHAN SAMUELSSON 24
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019Även kvalit eten bedöms som otillfredsställande eller 
dålig för 14 av de 15 skogsnaturtyperna. Det beror 
främst på att naturliga störningar i form av skogs -
bränder och översvämningar, men även skogsbete och 
annan traditionell hävd, nästan har upphört till följd 
av skogsbruk, vattenkraftutbyggnad och förändrad 
markanvändning44, 45. Bristen på naturliga störningar 
utlöser i sin tur andra negativa förändringar. Till 
exempel riskerar de brandpräglade tallskogarna med 
sin karakteristiska vegetation att successivt minska 
eftersom konkurrensen från gran och annan vegeta -
tion ökar när skogen inte längre brinner eller på 
annat sätt störs regelbundet. En indikation på detta 
är att täckningen av renlavar, lummerväxter, lingon 
och kråkris minskar till följd av att skogarna blir 
tätare. Problem med igenväxning finns även i flertalet 
andra skogsnaturtyper som exempelvis åsbarrskog , 
svämlövskog  och ekskog . Samtidigt har ek och andra 
beteskänsliga lövträd svårt att föryngra sig  då de 
utsätts för ett stort betestryck från dagens  täta hjort -
djursstammar46. Dessutom har svampsjukdomar som 
skadar och minskar förekomsten av ask och alm fått 
ökad spridning47.
Skogsnaturtyperna är fortsatt i behov av olika 
åtgärder. Oskyddade skogar med naturtyps kvaliteter 
behöver bevaras långsiktigt genom formellt skydd 
eller andra naturvårdsåtgärder. Huvuddelen (ca 
75 %) finns idag i brukade skogar utanför Natura 
2000-områden. Natura 2000-områdena beräknas 
hysa en knapp tredjedel av den naturtypsklassade 
fasta skogsmarken och närmare en tiondel av den 
skogbevuxna naturtypsklassade myrmarken. Utan -
för skyddade områden behövs alltså åtgärder inom 
skogsbruket för att förhindra att skogar av naturtyps-
klass avverkas. Orsakerna till att sumpskogsarealen 
generellt minskar behöver också utredas, och åtgär -
der behöver sättas in för att vända trenden.
Vidare behövs fortsatta åtgärder för att återskapa 
och efterlikna naturliga störningsprocesser och däri -
genom bevara och restaurera berörda naturtypers  
kvaliteter. Åtgärdsb ehoven finns såväl utanför som 
inom Natura 2000-områden. Det gäller främst 
brandpräglade tallskogar, åsbarrskogar , svämlöv-
skogar och äldre lövskogar med stort inslag av död 
ved. I områden med kvaliteter i form av varma och 
solbelysta skogsmiljöer behövs naturvårdsinsatser för  
att förhindra igenväxning. Kunskap om skogsna -
turtyperna i habitat direktivet behöver genomsyra naturvårds arbetet i alla rumsliga skalor, från region -
nivå ned till åtgärder i enskilda skogsbestånd.
Inga reella miljöförändringar ligger bakom ändringarna 
av statusbedömningar sedan rapporteringen 2013. 
Ändringarna är rent tekniska och en följd av den 
översyn och utökning av data och kunskapsunderlag 
som gjorts inför rapporteringen 2019. Dessutom har 
EU ändrat riktlinjerna för hur bevarandestatusen ska 
utvärderas. En viktig skillnad jämfört med tidigare 
rapportering är att kvaliteten utvärderas baserat på 
hur stor andel av arealen som är i god respektive ej 
god kondition.
Jämfört med rapporteringen 2013 har bedömningen 
av bevarandestatus ändrats för näringsfattig bokskog  
och svämädellövskog  i boreal region. Ändringarna är 
en följd av att det har gjorts nya uppskattningar av 
naturtypernas aktuella arealer. Även bedömningarna 
av bevarandestatusen för svämlövskog  har ändrats 
i både alpin och boreal region. Ökad kunskap om 
hydrologisk påverkan, sumpskogarnas generella 
minskning samt nya arealuppskattningar ligger bakom 
dessa ändringar. Vidare har bevarandestatusen  ändrats 
för skogsbevuxen myr  i boreal region beroende på 
ökad kunskap om avverkningar och hydrologisk 
påverkan.
Underlag
Det finns ingen heltäckande biologisk kartering av 
skogsnaturtyperna. Arealerna är uppskattade med 
hjälp av data från Riksskogstaxeringen48, Nationell 
inventering av Landskapet i Sverige (NILS)49, THUF 
havsstrandinventering50 och Naturvårdsverkets 
databas NNK.51 Arealuppskattningarna är i storleks -
ordning jämförbara med dem som togs fram vid förra 
rapporteringen. De flesta skogsnaturtyper har dock 
så små arealer (<20 000 hektar) och/eller en sådan 
säregen rumslig fördelning att de inte tillräckligt ofta 
påträffas av exempelvis Riksskogstaxeringen. Det ger 
osäkrare arealuppskattningar för dessa naturtyper. 
Trender är bedömda utifrån arealuppskattningarna, 
generell statistik52, 53 och Skogsstyrelsens informa -
tion.54 Data från Riksskogstaxeringen har använts  för 
att kartlägga hur stor  del av naturtypsklassade och 
återbesökta provytor som avverkas under en femårs-
period på olika typer av skogsmark. Utvecklingen  25
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019hos olika kvalitetsindikatorer har också analyserats 
med hjälp av data från Riksskogstaxeringen. Andelen av en viss naturtyp i bra respektive dålig kondi-tion har däremot uppskattats baserat på data från Naturvårdsverkets databas NNK
55. Påverkansfak-
torer och framtida hot har främst kartlagts genom analyser av data från Riksskogstaxeringen, men även genom granskning av i
nformation från miljö -
målsuppföljningen, samt resultat från forsknings -
studier.56
Skogsnaturtyper i habitatdirektivet och den samlade 
bedömningen av deras bevarandestatus per biogeografisk region 2013 och 2019. ALP = alpin, BOR = boreal och CON = kontinental region. Grön = gynnsam, gul = otillfreds-ställande, röd = dålig och vit = okänd bevarandestatus. Symbol utan tecken anger en stabil trend,  
 = positiv,  = negativ, x = okänd trend.  
Forest habitats listed in the Habitats Directive, and their 
overall assessments in the different biogeographical regions in 2013 and 2019, respectively. ALP = alpine, BOR = boreal, and CON = continental region.  Green = favourable, yellow = inadequate,  
red = unfavourable, and white = un   known conservation 
status. Symbols without a sign indicate a stable trend,  
For further details see Table 4.ARTER SAMLAD BEDÖMNING
SKOG ALP BOR CON
9010 taiga
9020nordlig 
ädellövskog
9030 landhöjningsskog
9040 fjällbjörkskog
9050näringsrik granskog
9060 åsbarrskog
9080 lövsumpskog
9110näringsfattig bokskog
9130näringsrik bokskog
9160 näringsrik ekskog
9180ädellövskog  i branter
9190näringsfattig ekskog
91D0skogsbevuxen myr
91E0 svämlövskog
91F0 svämädellövskog 26
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019GRÄSMARKER
Gräsmarkernas naturtyper är till stor del knutna till odlingslandskapet och har  
präglats av nyttjande av dem som fodermarker under mycket lång tid. Jord- och skogs -
brukets utveckling under de senaste hundra åren har medfört stora förändringar  av landskapet. Många arter och miljöer som tidigare var vanliga har därför minskat och är idag hotade. En hög biologisk mångfald är knuten till gräsmarkernas natur-typer, vilket gör deras tillbakagång till ett allvarligt problem för ett stort antal arter.  Det krävs omfattande insatser för att förbättra naturtypernas bevarandestatus. 
Ingen av gräsmarksnaturtyperna uppnår gynnsam 
bevarandestatus i hela sitt utbredningsområde på grund av att de bedöms ha för låg kvalitet och i  de flesta fall för liten areal. Huvudorsaken är de omvälvande landskapsförändringar som har skett och fortfarande sker till följd av det moderna jord- och skogsbruket. Naturbetesmarker och slåtterängar har övergivits i stor utsträckning till följd av rationalise-ringar och för låg lönsamhet. Deras arealer är idag små och förekomsterna isolerade. Kvaliteten hos de miljöer som fortfarande finns kvar är på många håll dålig, främst på grund av förändrad skötsel. Även invasiva arter och övergödning från luftburet kväve påverkar kvaliteten negativt. Den för många arter så viktiga landskapsmosaiken har också gått förlorad i det omgivande landskapet. Naturtyperna alvar, karst-hällmarker och basiska berghällar hotas dessutom lokalt av kalkbrytning, framförallt på Gotland. 
Högörtängar och basiska berghällar bedöms dock 
ha gynnsam bevarandestatus i alpin respektive konti-nental region. Alpina högörtängar förekommer till stor del naturligt i fjällnära miljöer och är där inte hotade.  
I kontinental region förekommer naturtypen basiska berghällar bara i förhållandevis välhävdade miljöer på Stora alvaret på södra Öland. Basiska berghällar hyser endast ett mycket tunt jordtäcke, vilket gör att  
Kalkgräsmark på Kåsebergaåsen vid Löderups strandbad, Skåne. Calcarous grassland at Kåsebergaåsen, 
Löderups strandbad, Skåne.FOTO / PHOTO: ANDERS JACOBSON 27
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019de invasiva oxbärsarter som annars bedöms vara ett 
problem i alvarmiljöerna på Öland har svårt att eta -
blera sig.
I och med att många jordbruk, i synnerhet utanför 
slättområdena, fortfarande läggs ned upphör hävden 
av betes- och slåttermarker och därigenom fortsätter 
utarmningen av odlingslandskapet. Utan hävd växer 
öppna gräsmarker igen och förbuskas, eller övergår 
till skog. Den pågående igenväxningen bidrar till att 
många av gräsmarkernas naturtyper också bedöms 
ha en negativ trend. 
För att vända den negativa trenden behöver arealen  
av slåtter- och betesmarker som restaureras och som 
sköts på ett sätt som gynnar biologisk mångfald öka. 
Avgörande för många arters långsiktiga överlevnad 
är också återskapandet av ett mosaikartat landskap 
även utanför de små kvarvarande hävdade gräs-
markerna, där både jordbruksmark och skogsmark 
anpassas för att erbjuda mer varierade livsmiljöer  
och en grön infrastruktur. Arbetet med bekämpning 
av invasiva arter behöver också intensifieras och 
mängden gödande kvävenedfall måste minska.
Idag hävdas kvarvarande gräsmarker till stor del 
tack vare miljöersättningar och andra stöd inom 
ramen för EU:s gemensamma jordbrukspolitik. Detta 
har dock inte varit tillräckligt, utan fler insatser 
behövs.57, 58 I skogs- och mellanbygd behövs en för -
bättrad lönsamhet för lantbruksföretagen, samtidigt 
som brukningsmetoderna anpassas till behoven hos 
naturtyper och arter. 
Ungefär en fjärdedel av gräsmarksnaturtypernas 
areal återfinns inom Natura 2000-områden. I konti -
nental region i södra Sverige och i alpin region i norr 
finns en större andel inom Natura 2000-nätverket 
jämfört med i den boreala regionen. Restaureringar 
och anpassad skötsel behöver dock prioriteras både 
inom och utanför skyddade områden. 
En skillnad jämfört med tidigare rapporteringar är att 
bevarandestatusen inte längre bedöms vara gynnsam 
för alvar och karsthällmarker  i kontinental region. 
I kontinental region återfinns dessa naturtyper nästan 
enbart inom Natura 2000-områden på södra Öland, 
där omfattande restaurerings- och skötselinsatser 
har upprätthållit en gynnsam bevarandestatus. På 
senare år har dock flera rapporter uppmärksammat en allt snabbare spridning av främmande invasiva 
arter. Stora Alvaret på Öland har börjat koloniseras 
av olika invasiva oxbärsarter, särskilt spärroxbär, 
Cotoneaster divaricatus . Alvar  och karsthällmarker  
är prioriterade naturtyper i art- och habitatdirektivet, 
och Sverige hyser en stor andel av deras förekomst 
inom EU. 
Den negativa trenden för trädklädd betesmark  
bedöms ha bromsats tack vare storskaliga restau -
reringar inom Natura 2000-områden genom bland 
annat EU:s LIFE-projekt. Trenden bedöms nu vara 
stabil i alpin och boreal region och positiv i konti -
nental region. Övriga förändringar beror på bättre 
underlag jämfört med tidigare rapporteringar samt 
tekniska justeringar i rapporteringsformatet och speg -
lar inte verkliga förändringar. 
Underlag
Flera olika källor har använts i bedömningarna.  
Arealskattningar och kartunderlag baseras på upp-  
gifter från nationell och regional miljöövervakning,59, 60 
Jordbruksverkets databaser (TUVA-databasen61 och 
GIS-skikt över miljöersättningarnas markklasser), 
Naturvårdsverkets databas NNK,62 specialinventeringar 
av enskilda naturtyper (bl.a. sandstäpp , hällmarks-
torräng , lövängar , ris- och grässandhed)63, 64, 65 och 
länsstyrelsernas bevarandeplaner.66, 67  
Uppgifterna om arealer är av varierande kvalitet. 
Utvärderingen av strukturer och funktioner, 
typiska arter och framtidsutsikter baseras till stor del 
på information från Jordbruksverkets kvalitetsupp-
följning av ängs- och betesmarker,68 uppföljning inom 
skyddade områden samt övrig nationell69 och regio -
nal miljöövervakning. Den övergripande situationen 
för odlingslandskapets biologiska mångfald har varit 
ett viktigt underlag för bedömningarna och baseras 
bland annat på miljömålsuppföljningen,70 statistik 
från Jordbruksverket, Svensk fågeltaxering,71, 72  
Svensk dagfjärilsövervakning,73 Floraväkteriet,74 
åtgärdsprogram för hotade arter,75 rödlistan76, 77  
samt publicerade rapporter78, 79, 80, 81, 82, 83, 84 och veten -
skapliga artiklar.85, 86, 30, 31, 32 Alla bedömningar har 
diskuterats i en referensgrupp bestående av experter 
från universitet och naturvårdande myndigheter.
Även om kvaliteten på underlagen varierar vilar 
den samlade bedömningen på ett större och bättre 
underlagsmaterial 2019 än vid tidigare rapporteringar. 28
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019Gräsmarker i habitatdirektivet och den samlade bedöm-
ningen av deras bevarandestatus per biogeografisk region 
2013 och 2019. ALP = alpin, BOR = boreal och  
CON = kontinental region. Grön = gynnsam,  gul = otillfredsställande, röd = dålig och  
vit = okänd bevarandestatus. Symbol utan tecken anger en 
stabil trend, 
Grassland habitats listed in the Habitats Directive, and 
BOR = boreal, and CON = continental region.  Green = favourable, yellow = inadequate,  
red = unfavourable, and white = unknown conservation 
status. Symbols without a sign indicate a stable trend, 
 = 
positive,  = negative, x = unknown trend.  
GRÄSMARKER ALP BOR CON
1330 salta strandängar
1630strandängar  
vid Östersjön
2320 rissandhedar
2330 grässandhedar
4010 fukthedar
4030 torra hedar
5130 enbuskmarker
6110basiska berghällar
6120 sandstäpp
6210 kalkgräsmarker
6230 stagg-gräsmarker
6270 silikatgräsmarker
6280 alvar
6410 fuktängar
6430 högörtängar
6450 svämängar
6510slåtterängar  i låglandet
6520höglänta slåtterängar
6530 lövängar
8230 hällmarkstorräng
8240 karsthällmarker
9070trädklädd betesmark 29
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019SJÖAR OCH VATTENDRAG
Sverige är ett land som är rikt på sjöar och vattendrag. Nästan samtliga vattenmiljöer 
nedanför fjällkedjan är påverkade av mänskliga aktiviteter och därför har många av 
naturtyperna en otillfredsställande bevarandestatus.  Påverkan kan vara pågående eller 
bestå i att människan tidigare har gjort förändringar genom till exempel dämningar, sänkningar, rätningar och rensningar. För att uppnå gynnsam bevarandestatus krävs både att påbörjade insatser genomförs snabbare och att fler åtgärder påbörjas. 
Bevarandestatus 
Många av sötvattensnaturtyperna bedöms ha otill-
fredsställande status. Sverige är rikt på sjöar och 
vatten  drag, så problemet är inte att det finns för 
få eller för små arealer av sötvattensnaturtyperna. 
I stället är det bristande kvalitet som gör att många 
av dem inte uppnår gynnsam bevarandestatus. 
Många livsmiljöer är påverkade, vilket medför att strukturer och funktioner saknas eller fungerar dåligt, vilket i sin tur påverkar de arter som lever där.
Alla sötvattensnaturtyper i den alpina regionen i 
fjällkedjan utom större vattendrag uppnår gynnsam bevarandestatus. Orsaken till att större vattendrag inte bedöms ha gynnsam bevarandestatus är främst 
effekter från vattenreglering som påverkar hydro -login, men dämmen utgör också vandringshinder som skapar problem för många vattenlevande organismer. Hotbilden mot vattenmiljöerna i den alpina regionen bedöms generellt vara låg, men både gruvnäring, skogsbruk och vattenkraft är verksamheter som kan ha en tydlig negativ påverkan.
Nedanför fjällkedjan uppnår nästan inga sötvattens -
naturtyper gynnsam bevarandestatus. Sötvatten i barrskogs- och jordbruksområden i den boreala regionen påverkas av markanvändning, utsläpp och klimatförändringar, vilket leder till bland annat försurning, övergödning och förbruning. Även däm-ning, dikning och sänkning av sjöar har stor negativ effekt på sötvattensmiljöerna i denna region. Trots 
Mindre vattendrag i Borstbäckens naturreservat, Skåne. Stream in Borstbäcken’s nature reserve, Skåne.FOTO / PHOTO: ANDERS JACOBSON 30
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019att det pågår en återhämtning från försurningen, 
främst genom att det luftburna nedfallet minskat, 
går det långsamt och många näringsfattiga sjöar är 
helt  beroende av pågående kalkningsverksamhet. 
Alla  sötvattensnaturtyper utom myrsjöar  är mer eller 
mindre utsatta för tillförsel av näringsämnen från 
mänsklig verksamhet, såsom till exempel jordbruk 
och avlopp. Detta kan orsaka övergödning, vilket 
leder till igenväxning och försämrade ljusförhållanden. 
Igenväxning av den omgivande strandzonen, den så 
kallade ”blå bården”, försämrar förutsättningarna 
för att uppnå gynnsam bevarandestatus i bland annat 
kransalgssjöar. Myrsjöar är en vanlig sjötyp i  Sverige. 
Påverkanstrycket är generellt sett lägre för dessa sjöar, 
och naturtypen bedöms vara i gynnsam bevarande-
status i samtliga regioner.
För vattendragen utgör vandringshinder, onatur -
liga variationer i vattenflödet, invallningar, rätningar 
och rensningar stora problem. Otillräckliga kant-
zoner med buskar och träd förstärker problemen.  
På vissa håll kan det även finnas problem med för 
höga näringssalter eller miljöstörande ämnen.
Det finns ett stort behov av ytterligare förbättringar 
för att både bibehålla eller nå gynnsam bevarande-
status i Sveriges sötvattensnaturtyper. För flera av 
naturtyperna är framtidsutsikterna dystra, och det 
krävs omfattande åtgärder för att vända den negativa 
trenden. Idag genomförs åtgärder som ofta får en 
positiv effekt på lokal nivå. Fria vandringsvägar för 
fisk behöver återskapas, liksom naturliknande flöden 
och vattenståndsvariationer. Det är högst väsentligt 
att hänsynen till vattenmiljöerna ökar genom att man 
till exempel skapar/upprätthåller funktionella kant -
zoner, samt undviker körskador och (i möjligaste mån) 
dikesrensning. När det gäller sötvatten inom skyddade 
områden så är ofta påverkan lägre och arealen för 
sötvattensnaturtyperna inom Natura 2000-nätverket 
har uppskattats, men kunskapen om status och trender 
inom skyddade områden är bristfällig.
För ävjestrandsjöar  i boreal region har trenden 
nu bedömts som stabil, medan den tidigare 
 bedömningen var negativ. Anledningen till detta är 
att situationen i Vättern, som hyser en betydande 
andel av natur typens areal, bedöms som gynnsam. 
Den sammanlagda  bedömningen av naturtypens bevarandestatus på bio geografisk nivå bedöms dock 
vara otillfredsställande, då många andra sådana sjöar 
har dålig status.
Underlag 
Det nuvarande underlaget skiljer sig inte nämnvärt 
från det underlag som användes för att uppskatta 
areor och förekomster 2013, bortsett från att det 
tagits hänsyn till länsstyrelsernas kvalitetssäkrings-
arbete inom skyddade områden under rapporterings -
perioden. 
Det finns ingen skräddarsydd, systematisk uppfölj -
ning av sötvatten enligt art- och habitatdirektivet på 
regionnivå. Bevarandeplaner har i viss mån beaktats. 
Bedömningarna har främst baserats på underlag 
från Vatteninformationssystem Sverige (VISS87) samt 
den nationella och regionala miljöövervakningen.88 
Därutöver har underlag från artinventeringar, till 
exempel av stormusslor,89 använts som expertstöd 
vid bedömningen. När det gäller uppskattning av 
naturtypernas areal och utbredning har den nationella 
miljöövervakningen av sjöar använts. Underlaget 
har kompletterats av länsstyrelsernas arbete med 
naturtypsklassning inom skyddade områden under 
den senaste perioden. För myrsjöar  har det tillkommit 
vatten som återfinns i fastighetskartans sankmarker. 
För uppskattning av olika vattendrags areal och 
längd har SMHI:s vattendragsregister90 använts, 
varifrån påverkade vatten har exkluderats. Uppgifter 
från skyddade områden har också använts. En större 
andel av underlagen saknar direkt koppling till natur -
typer, varför expertbedömningar har varit nödvändiga 
som komplement. För till exempel mindre vattendrag  
har det även tagits fram riktad uppföljning, och när 
uppföljningen är i drift bör den bidra med bättre 
underlag inför nästa rapportering. 
En gemensam referensgrupp för sötvatten och 
våtmarker, främst bestående av representanter från 
 myndigheter och universitet, har också haft möjlighet 
att komma med synpunkter på rapporteringen. 31
SJÖAR OCH VATTENDRAG ALP BOR CON
3110näringsfattiga 
slättsjöar
3130 ävjestrandsjöar
3140 kransalgssjöar
3150naturligt näringsrika sjöar
3160 myrsjöar
3210 större vattendrag
3220 alpina vattendrag
3260mindre vattendrag
Sjöar och vattendrag i habitatdirektivet och den samlade 
CON = kontinental region. Grön = gynnsam, gul = otillfreds-ställande, röd = dålig och vit = okänd bevarandestatus. 
Symbol utan tecken anger en stabil trend, 
 = positiv,  
Freshwater habitats listed in the Habitats Directive, and 
regions in 2013 and 2019, respectively. ALP = alpine,  
BOR = boreal, and CON = continental region.  
Green = favourable, yellow = inadequate, red = unfavourable,  
and white = unknown conservation status. Symbols without 
a sign indicate a stable trend,  = positive,  = negative,  
x = unknown trend. For further details see Table 4. 32
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019VÅTMARKER
Sverige är ett att världens mest våtmarksrika länder. Här finns fortfarande stora  
arealer av flera naturtyper, men kvaliteten är på många håll starkt försämrad, till exempel av tidigare utdikningar. Det är främst i den alpina regionen bevarande- statusen bedöms som gynnsam. Många av de ingående naturtyperna har otillfreds-ställande eller dålig bevarandestatus i boreal och kontinental region, men situationen är bättre i den norra boreala regionen. Det genomförs många åtgärder i form av restau-
reringar, hävd och skydd, men åtgärdstakten och omfattningen skulle behöva öka.
I alpin region bedöms samtliga våtmarksnaturtyper 
utom palsmyrar uppnå gynnsam bevarandestatus. Våtmarksarealerna är stora i den alpina regionen, och påverkan är liten jämfört med södra Sverige.  I den boreala och kontinentala regionen är påverkan större, och den ökar söderut. Det är framförallt förändrad hydrologi, jord- och skogsbruk, luft- föroreningar och avsaknad av hävd som orsakar problem. Resultatet blir att många öppna våtmarker växer igen med buskar och träd. Igenväxning  och torrare förhållanden medför att många karakte-ristiska och typiska våtmarksarter av både mossor  och kärlväxter trängs undan. I och med att klimatet förändras med längre växt-säsong, högre temperaturer och torrare förhållanden på vissa håll förväntas igenväxningen öka. För hög-mossar bedöms bevarandestatusen vara otillfreds- ställande i boreal region och dålig i kontinental region, bland annat på grund av dikespåverkan och igenväxning. Naturtypen skadade högmossar är påverkade mossar som bör återställas till högmossar  
genom åtgärdsarbete. Det är därför positivt att arealen av skadade högmossar minskar i och med att de övergår till naturtypen högmossar eller annan våtmarkstyp. 
Palsmyr nära Torneträsk, Norrbotten. Palsa mire close to Torneträsk, Norrbotten.FOTO / PHOTO: WENCHE EIDE 33
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019Många av de öppna våtmarkerna (bland annat  
rikkärr ) har hävdats med slåtter eller bete, och dessa 
störningar har varit en förutsättning för en hög biolo -
gisk mångfald. Då våtmarker inte brukas på samma 
sätt idag krävs aktiv skötsel för att sådana öppna 
våtmarkstyper inte ska växa igen. En fungerande 
hydrologi behövs också, och på många platser måste 
diken läggas igen och vattennivån höjas. Rikkärr  
bedöms ha otillfredsställande bevarandestatus i 
boreal region och dålig bevarandestatus i kontinental 
region. Naturtypen har ett åtgärdsprogram med 
övervakning samt planerade och genomförda åtgär -
der. Det krävs dock stora insatser för att stoppa för-
sämringen, särskilt i södra boreala regionen och kon -
tinentala regionen. Agkärr  hotas av samma problem 
som rikkärr . Tack vare livskraftiga agkärr  på Gotland 
och Öland, där bestånden av ag ökar, bedöms dock 
naturtypens bevarandestatus vara gynnsam. Källor  
har dålig bevarandestatus, och många av dem verkar 
ha skadats eller förstörts under bara de senaste åren. 
Situationen är något bättre för kalktuffkällor  tack 
vare att en större andel av dem i södra Sverige finns 
inom Natura 2000-områden. Bevarandestatusen för 
palsmyrar  är dålig, och framtidsutsikterna likaså. 
Denna naturtyp, där palsarna byggs upp av iskärnor, 
är beroende av speciella klimatförutsättningar. På 
grund av stigande temperaturer riskerar många palsar 
att smälta och kollapsa.
Arbetet med att skydda, hävda, återskapa och 
 restaurera våtmarker pågår, men trots det finns det 
fortfarande stora arealer av våtmarker med höga 
naturvärden som behöver åtgärder för att kunna 
 uppnå gynnsam bevarandestatus. En fungerande 
hydrologi utgör en förutsättning. Igenläggning av 
diken är ofta den åtgärd som behöver göras först, 
i kombination med efterföljande åtgärder som till 
exempel röjning. Större arealer av hävdgynnade våt -
marker behöver skötsel i form av slåtter och bete. 
Det krävs också en ökad hänsyn till källor , källkärr  
och kalktuffkällor  från bland annat skogsbruket. 
Inom skyddade områden är påverkan ofta lägre och 
här har arealerna för våtmarksnaturtyperna inom 
Natura 2000-nätverket uppskattats, men kunskapen 
om  status och trender inom skyddade områden är 
bristfällig. Arbetet med skydd enligt Myrskydds-
planen går långsamt. Perioden 2013–2018 minskade 
den  oskyddade arealen endast med drygt 31 000 
hektar och fortfarande är 194 000 hektar varken Natura 2000 eller annat formellt skydd. Under 
 samma period har Sverige utsett 17 nya Ramsar -
områden med värde fulla våtmarker, vilka vi åtagit oss 
 internationellt att bevara. Flera av dessa områden är 
redan skyddade som naturreservat. Det finns ett stort 
behov av att genomföra hydrologisk restaurering av 
våtmarker, även i skyddade områden.
Sedan den förra rapporteringen bedöms bevarande-
statusen för naturtypen källor  och källkärr  ha 
försämrats. Inventeringar har visat att många käll -
miljöer i den södra boreala regionen har förstörts 
eller  skadats under senare tid. Läget är allvarligt, och 
större hänsyn måste tas till naturtypen för att för -
hindra körskador från tunga maskiner. Även aktiva 
restaureringar behöver genomföras. Grundvatten-
nivåerna har varit låga under längre perioder. 
I  kombination med ett ökat behov av vattenuttag 
som riskerar att sänka nivåerna ytterligare innebär 
detta att även förutsättningarna för kalktuffkällor  
försämras. Trenden för kalktuffkällor  bedöms nu 
vara negativ i kontinental region, i rapporteringen 
2013 bedömdes den som stabil. Utvecklingen för 
hög mossar  i den boreala regionen bedöms nu som 
negativ (tidigare stabil) baserat på en ökande igen -
växning och att åtgärder inte sker i tillräcklig omfatt -
ning för att motverka problemen.
Underlag 
Underlag som har använts kommer från våtmarks-
inventeringen91, olika nationella övervaknings-
program som Nationell inventering av Landskapet  
i Sverige (NILS92), Riksskogstaxeringen,93 åtgärds-
program,94 miljöövervakning av rikkärr, Skogs -
styrelsens naturvärdesinventeringar,95 satellitbilds-
övervakning av våtmarker,96 underlag om rödlistade 
arter, inventeringar av källor, SGU:s källdatabas och 
uppgifter från Natura 2000-områden. Flera underlag 
har styrkts genom expertbedömningar. Eftersom 
merparten av underlagen saknar direkt koppling 
till naturtyper har det varit nödvändigt att använda 
expertbedömningar som komplement. En gemensam 
referensgrupp för sötvatten och våtmarker, huvud-
sakligen bestående av representanter från myndig -
heter och universitet, har också haft möjlighet att 
komma med synpunkter. 34
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019Våtmarker i habitatdirektivet och den samlade bedöm-
2013 och 2019. ALP = alpin, BOR = boreal och CON 
= kontinental region. Grön = gynnsam, gul = otillfreds -
ställande, röd = dålig och vit = okänd bevarandestatus. 
Symbol utan tecken anger en stabil trend,  = positiv,  
Wetland habitats listed in the Habitat Directive, and 
BOR = boreal, and CON = continental region.  Green = favourable, yellow = inadequate, and  
red = unfavourable conservation status. Symbols without a 
sign indicate a stable trend, 
 = positive,  = negative,  
x = unknown trend. For further details see Table 4.ARTER SAMLAD BEDÖMNING
VÅTMARKER ALP BOR CON
7110 högmossar
7120skadade 
högmossar
7130terrängtäckande mossar
7140öppna mossar och kärr
7160 källor och källkärr
7210 agkärr
7220 kalktuffkällor SCR
7230 rikkärr
7310 aapamyrar
7320 palsmyrar 35
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019KUSTDYNER
Där sand och vind får fritt spelrum kan dyner bildas längs kusten. Stora kustdyns-  
områden finns bland annat i Halland och Skåne, på Gotland och längs Bottenviks-  
kusten. I dynerna lever många sällsynta arter som är väl anpassade till den  
karga miljön. Plantering av sandbindande vegetation, upphörd hävd, bebyggelse  och invasiva arter har bidragit till att kustdyner växt igen eller försvunnit,  samtidigt som de fortfarande missgynnas av andra typer av mänsklig störning.  Storskaliga restaureringsprojekt och andra åtgärder inger dock hopp om en  förbättrad situation i framtiden för naturtyperna och de arter som lever där.
Bevarandestatusen för samtliga kustdynsnaturtyper 
bedöms vara otillfredsställande eller dålig. Den främsta orsaken är igenväxning, som bidrar till att arealen öppna dyner är för liten och att kvaliteten hos kvarvarande miljöer överlag är bristfällig. Fram till 1900-talets början hölls dynmiljöerna öppna genom regelbunden störning från betande djur och annan markanvändning, såsom insamling av tång, uttag av ved och virke och småskalig bränning. Naturliga bränder förekom också i trädklädda dyner på till exempel Gotska sandön. Under 1900-talet har dynområdena i stor utsträckning planterats igen med sandbindande vegetation, såsom sandrör och de främmande arterna bergtall och vresros. Vresrosen anses idag vara starkt invasiv och sprider sig snabbt i sandiga områden längs en stor del av kusten. Sam-mantaget har den förändrade markanvändningen orsakat en kraftig igenväxning, som fortgår än i våra dagar och påskyndas av gödande kvävenedfall  (särskilt i Sydsverige). En del sanddynsområden har även exploaterats för fritidsbebyggelse och rekreation.  
I populära rekreationsområden kan alltför kraftig störning från mänskliga aktiviteter störa fågellivet och hota en del sällsynta växter såsom martorn.  I trädklädda dyner är dessutom förekomsten av gamla träd liten, och det råder brist på såväl död  
Kustdyner i Hagestads naturreservat, Skåne. Coastal sanddunes in Hagestad nature reserve, SkåneFOTO / PHOTO: PER TORÄNG 36
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019ved som brandpåverkan. Statusen i fördyner bedöms 
vara något bättre än för de övriga naturtyperna eftersom det rör sig om naturligt vegetationsfattiga bildningar som är i ständig förändring genom vindar, vågor och strömmar. Negativ påverkan från mänskliga aktiviteter bidrar dock, tillsammans med skräp i stranddriften och förändrade naturliga driftvallar på grund av övergödning av havet, till att bevarande-statusen bedöms vara otillfredsställande. 
För att förbättra situationen i sanddynsmiljöerna 
behöver arealen av de öppna dynnaturtyperna öka. Undantaget är fördyner, där arean bedöms vara tillfredsställande. Mängden blottad och rörlig sand behöver också öka. Röjning, bortgrävning av vegeta-tion, harvning samt i vissa områden bränning eller bete kan vara lämpliga metoder. Invasiva arter är  ett stort problem som kräver särskilda åtgärder.  Trädklädda dyner bör restaureras genom att skapa större luckighet i träd- och buskskiktet och större ytor med öppen sand. I vissa områden med trädkläd-da dyner bör även bränning genomföras. 
Goda exempel på restaureringar av sanddyner finns 
numera på flera platser i Sydsverige, tack vare det nyligen avslutade och delvis EU-finansierade restau -
reringsprojektet Sand Life. Detta har förbättrat förut -
sättningarna för många arter knutna till sandmiljöer i den kontinentala regionen. Över hälften av sanddyns-områdena återfinns inom Natura 2000-områden och erfarenheterna från Sand Life och andra restaurerings -
projekt visar att man med rätt metoder och lämplig fortlöpande skötsel relativt snabbt bör kunna förbättra statusen för Sveriges kustdynsområden. 
Trenden för grå dyner bedöms nu, till skillnad från 
tidigare rapporteringar, vara positiv i kontinental region tack vare Sand Life. Dock har effekterna 
 hittills inte varit tillräckligt omfattande för att natur -
typen ska uppnå en bättre bevarandestatus än tidigare på biogeografisk nivå. Effekterna av restau-
reringarna är ännu inte lika tydliga i de andra dyn -
naturtyperna, som reagerar långsammare på åtgärder. 
Övriga förändringar jämfört med tidigare rappor -
tering beror på bättre underlag och tekniska justering -
ar i rapporteringsformatet och speglar inte verkliga förändringar. Till exempel visar förbättrade underlag att bevarandestatusen för risdyner i norra Sverige är sämre än enligt tidigare bedömning. Underlag
Den nationella uppföljningen av kustdyner är mycket bristfällig och den sentida trenden för de flesta av naturtyperna är okänd. Bedömningen av utbredning och areal har baserats på en sammanställning av kart-skikt från Naturvårdsverkets databas NNK,
97 länssty-
relsernas uppgifter från skyddade områden98 och flyg-
bildstolkning med hjälp av infraröda ortofoton. Utvär -
deringen av strukturer och funktioner baseras främst på en bedömning utifrån ortofoto av dynernas kvalitet i ett urval av områden. Även historiska beskrivningar av dynområden och hur de förändrats under det senaste seklet, åtgärdsprogram för hotade arter, rödlistan samt publicerade rapporter och vetenskapliga artiklar har använts som underlag, inte minst för bedömning av naturtypernas kvalitet och framtidsutsikter.
99, 100, 101, 102 
Alla bedömningar har diskuterats i en grupp bestående av experter från universitet och naturvårdande myndig-heter. Även om kvaliteten på underlagen varierar vilar den samlade bedömningen på fler och bättre underlag 2019 än vid tidigare rapporteringar. 
ARTER
KUSTDYNER BOR CON
2110 fördyner
2120 vita dyner
2130 grå dyner
2140 risdyner
2170 sandvidedyner
2180 trädklädda dyner
2190 dynvåtmarker
Kustdyner i habitatdirektivet och den samlade bedömningen 
av deras bevarandestatus per biogeografisk region 2013 
och 2019. BOR = boreal och CON = kontinental region. 
Grön = gynnsam, gul = otillfredsställande, röd = dålig och vit = okänd bevarandestatus. Symbol utan tecken anger en 
Coastal sand dune habitats listed in the Habitats Directive, 
and their overall assessments in the different biogeographi -
cal regions in 2013 and 2019, respectively. BOR = boreal, and CON = continental region. Green = favourable, yellow = inadequate, red = unfavourable, and white = unknown 
conservation status. Symbols without a sign indicate a 
stable trend, 
 = positive,  = negative, x = unknown trend. 
For further details see Table 4. 37
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019KUST
Sverige har en lång kust med många havsstränder. Stränderna är dock utsatta för 
hårt tryck från nedskräpning och exploatering, vilket försämrar kvaliteten på de  ingående naturtyperna. Samtliga naturtyper utom havsklippor har otillfredsställande eller dålig bevarandestatus. Att hotet från invasiva främmande arter har ökat är den enda säkerställda förändringen sedan förra rapporteringen.
Havsstränder inom art- och habitatdirektivet består 
av nio naturtyper, varav två (salta strandängar och strandängar vid Östersjön) redovisas under gräs- marker. Av de övriga sju ingår fyra i det man traditio-nellt kallar havsstränder: sten och grusstränder  (med vegetation), havsklippor, glasörtsstränder och sandstränder vid Östersjön. Två av dem är naturtyps-komplex som består av både land- och vattenmiljöer, åsöar i Östersjön och skär i Östersjön. Den sjunde naturtypen, driftvallar, är en temporär ”naturtyp” som förekommer som en delmängd i alla de övriga naturtyperna. Andelen havsstrand som ingår i  habitatdirektivet skiljer sig åt mellan Östersjön och Västerhavet då tre av naturtyperna (åsöar i Östersjön, skär i Östersjön och sandstränder) bara förekommer längs Östersjöns kust. Endast havsklippor bedöms ha gynnsam bevarande-status, och detta gäller i både boreal och kontinental region. För glasörtsstränder, åsöar i Östersjön och sandstränder är statusen dålig, medan de övriga naturtyperna har otillfredsställande bevarandestatus. För de naturtyper som förekommer i både boreal och kontinental region har utfallet i bedömningen blivit likadant i bägge regionerna.
Orsaken till att bevarandestatusen är otillfreds-
ställande eller dålig för merparten av de ingående naturtyperna är främst fortsatt nedskräpning från havet, framförallt i form av uppspolad plast, sam-tidigt som exploateringen av våra havsstränder för bebyggelse fortgår. Ett annat problem för främst sandstränder och driftvallar är vegetationsrensning av stränderna. Där driftvallar städas bort och rödlistade 
Havsklippor vid Landsort, Södermanland. Sea cliffs at Landsort, Södermanland.FOTO / PHOTO: ANDERS JACOBSON 38
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019arter som martorn avlägsnas då de anses otrevliga 
när de växer på badstränder.
För de åsöar och skär i Östersjön där marina delar 
ingår i naturtyperna har situationen i den  marina 
miljön en stark påverkan. För dessa natur  typer gäller 
samma problembild som för övriga marina miljöer i Östersjön (se kapitlet om havet sid 39).
Ett ökande problem för stränderna är hotet från 
invasiva främmande arter. Problemet är störst för sandstränder, åsöar och sten- och grusvallar, som hotas av vresrosornas snabba expansion, samt för glasörtsstränderna där den sydafrikanska kotulan fullständigt ockuperat vissa områden och är på snabb spridning.
För att uppnå en gynnsam bevarandestatus är 
 några viktiga åtgärder att såväl den fysiska påverkan  
som plastanvändningen minskar. Ett effektivare strandskydd skulle också förbättra förutsättningarna för havsstränderna, liksom bekämpning av invasiva främmande arter. 
Natura 2000-nätverkets bidrag till bevarande -
statusen för havsstränderna varierar mellan olika naturtyper från 15 % för skär till 50 % för glasörts-stränder, men siffrorna är osäkra för många av natur -
typerna. Det behövs därför fortsatt kartering av havs-strandsnaturtyper inom nätverket, för att förbättra kunskapsläget och planera åtgärder. 
Sedan rapporteringen 2013 har bedömningsunder -
lagen blivit bättre. De förändringar som har skett 
i bedömningarna beror huvudsakligen på att det funnits mer och bättre underlag att tillgå denna gång, samt på att metodiken för bedömningarna i rappor -
teringsformatet (se kapitlet om metod) har ändrats något. För åsöar i Östersjön och driftvallar i kon-
tinental region är ändringarna i bevarande  status av 
teknisk karaktär på grund av bättre dataunderlag och förbättrad analysmetod. För sandstränder är däre-mot förändringen orsakad av en verklig försämring orsakad av att den invasiva vresrosen fortsätter att sprida sig till nya sandstränder, samt att städningen av badstränder har visat sig vara mer omfattande än vad som tidigare antagits. Även för glasörtssträn-derna har situationen förvärrats, men de hade redan tidigare dålig bevarandestatus på grund av minskad areal och dåliga framtidsutsikter. På grund av det förbättrade underlaget inför denna rapportering märks ingen minskning av arealen de senaste 25 åren. Däremot har den invasiva kotulan försämrat kvaliteten på habitatet de senaste åren och förväntas fortsätta göra det.
Underlag
Det främsta underlaget för samtliga naturtyper är THUF havsstrandinventering.
103, 104 Vid denna 
 rapportering var den inne på sitt andra omdrev, vilket 
gjorde att det fanns data för naturtypernas bevarande -
status, men ännu inga tillförlitliga data angående trender. Två av naturtyperna, åsöar och glasörtsstränder, är för 
sällsynta för att på ett bra sätt fångas upp av strand -
inventeringen. För dessa bör särskilda uppföljnings -
projekt startas. Ett underlag (som dock är bristfälligt) är data från Natura 2000-områdena. Strandinventeringen har inte tillräckligt täta stickprov för att få bra data från skyddade områden, och länsstyrelserna har 
inte  tillräcklig informationsinsamling från skyddade 
 områden för havssträndernas natur  typer .
ARTER
KUST BOR CON
1210 driftvallar
1220 sten och grusvallar
1230 havsklippor
1310 glasörtstränder
1610 åsöar i Östersjön
1620 skär i Östersjön
1640 sandstränder vid Östersjön
Kustens naturtyper i habitatdirektivet och den samlade 
region 2013 och 2019. BOR = boreal och CON = konti-
nental region. Grön = gynnsam, gul = otillfredsställande, 
röd = dålig och vit = okänd bevarandestatus. Symbol utan tecken anger en stabil trend, 
 = positiv,  = negativ,  
x = okänd trend. För utförligare redovisning se tabell 4.
Coastal habitats listed in the Habitats Directive, and 
regions in 2013 and 2019, respectively. BOR = boreal, and CON = continental region. Green = favourable,  
yellow = inadequate, red = unfavourable, and white  
= unknown conservation status. Symbols without a sign  
indicate a stable trend, 
x = unknown trend. For further details see Table 4. 39
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019HAV
Sverige har en lång kuststräcka, och förhållandena i havet varierar kraftigt.  
Kunskapsläget för flera av de marina naturtyperna är bristfälligt då en heltäckande kartering och uppföljning saknas. Bevarandestatusen bedöms som otillfredsställande  
eller dålig för samtliga naturtyper, främst på grund av dålig kvalitet och dåliga  framtidsutsikter. För att förbättra situationen i havet krävs både nationella åtgärder och internationellt samarbete.
I svenska vatten förekommer nio av art- och habitat -
direktivets marina naturtyper. Dessa täcker en stor 
del av de kustnära områdena, men inte så stora arealer av djupare bottnar. Samtliga naturtypers utbredning bedöms som gynnsam, likaså arealen för merparten av naturtyperna. Arealen är dock otill-fredsställande för laguner på grund av tidigare förlust genom muddring och invallningar. I marin atlantisk region bedöms arealen av sandbankar av typen ålgräs och annan långskottsvegetation fortsatt som dålig till följd av tidigare minskning. Även arealen biogena rev är bedömd som otillfredsställande på grund av tidigare förlust då dessa ännu inte har återhämtat  sig, trots åtgärder mot trålning inom vissa områden. Kvaliteten bedöms för samtliga naturtyper som otillfredsställande eller dålig. Orsakerna är flera. Vattenkvaliteten är fortsatt bristfällig på grund av övergödning och miljögifter, även om halterna av närsaltshalter har minskat i vissa kustnära områden. Fysisk påverkan längs kusten är ett stort problem. Framförallt gäller detta längs västkusten och i vissa skärgårdsområden där trycket från fysisk exploatering (såväl byggnationer, muddringar och invallningar som bottentrålning och övriga erosions- och ankringsskador från båt- och fartygstrafik) är högt. Påverkan från trålning bedöms ha minskat efter att vissa restriktioner införts i marin atlantisk region, och fisket med bottentrål påverkar därmed 
Bubbelrev i Fladen, Halland. Bubblereefs in Fladen, HallandFOTO / PHOTO: TOMAS LUNDÄLV 40
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019främst naturtyperna indirekt genom suspension av 
sediment. Frånvaron av stor rovfisk bedöms påverka 
flera naturtyper negativt. Orsakerna till frånvaron är 
främst hårt fisketryck, i kombination med svag repro -
duktion. Den fortsatta försämringen av fiskarnas 
hälsostatus i både Östersjön och Västerhavet, till-
sammans med den oroväckande minskningen av blå -
musslor på Västkusten, vars orsak ännu inte är helt 
klarlagd, påverkar också statusen för flera av natur -
typerna. Detta gäller särskilt undertypen biogena rev , 
som till stora delar utgörs av musselbankar. Stabila 
eller negativa trender för kvaliteten, tillsammans med 
framtida hot, gör att även framtidsutsikterna bedöms 
som otillfredsställande eller dåliga. Arealerna för de 
marina naturtyperna inom Natura 2000-nätverket 
har kunnat uppskattats, men kunskapen om status 
och trender inom skyddade områden är bristfällig. 
Få åtgärder inom skyddade områden är genomförda 
eller ens påbörjade.
Samtliga marina naturtyper är i behov av åtgärder. 
Arbetet med att minska övergödning och giftutsläpp 
bör fortsätta. Att minska den fysiska påverkan på 
kustmiljön från olika typer av exploatering, samt  
att i vissa fall utöka områdesskyddet bör också  
prioriteras. Arbetet med att minska fiskets påverkan, 
särskilt genom olika typer av fiskeregleringar och en 
fortsatt utveckling av selektiva redskap och hållbara 
fiskemetoder, är också viktigt. Kunskapen om orsa -
kerna till den försämrade hälsan hos många fiskarter 
i både Västerhavet och Östersjön måste förbättras, 
och de bakomliggande orsakerna till musslornas 
minskning i Västerhavet behöver klargöras. För att 
motverka gränsöverskridande påverkanstryck som 
till exempel övergödning och fiske krävs, förutom de 
nationella åtgärdsprogrammen, även internationellt 
samarbete om tillståndet i den svenska havsmiljön 
ska kunna förbättras.
Orsakerna till förändringarna av statusbedömning -
arna jämfört med rapporteringen 2013 varierar 
mellan de olika naturtyperna men kan generellt sägas 
vara en kombination av I) bättre kunskap, II) reella 
miljöförändringar, III) tekniska förändringar. Inför 
rapporteringen 2019 har EU tydligare definierat 
aktiviteter och nivåer för bedömning av påverkan och 
hot (se metodik). Detta har bland annat inneburit att påverkanstryck och framtida hot bedömts annor -
lunda jämfört med 2013, vilket i sin tur har förändrat 
den samlade bedömningen. 
Jämfört med tidigare rapporteringar är den samlade 
bedömningen att bevarandestatusen för estuarier,  
blottade ler- och sandbankar  samt stora vikar och 
sund i marin atlantisk region har försämrats, delvis 
utifrån förbättrade underlag gällande fysisk påver -
kan. Bevarandestatusen för sandbankar  och rev i 
marin atlantisk region bedöms vara oförändrad, men 
där har de bakomliggande orsakerna (särskilt för rev) 
ändrats. Den tidigare höga påverkan från botten-
trålning, särskilt på biogena  rev, bedöms nu minska 
tack vare att restriktioner mot trålning införts i delar 
av den atlantiska biogeografiska regionen. Denna för -
bättring slår dock inte igenom då undertypen biogena 
rev fortsatt är hotad, främst beroende på den minskade 
mängden blåmusslor. För marin Östersjöregion är 
den samlade bedömningen att bevarande statusen för 
sandbankar  och rev har försämrats, delvis på grund 
av ökad internbelastning av fosfor. Även estuarier  i 
marin Östersjöregion bedöms ha fått en försämrad 
bevarandestatus, delvis på grund av ökad kunskap 
om den fysiska påverkan.
Underlag 
Kunskapsläget för de marina naturtyperna är bristfälligt 
då det saknas heltäckande biologisk kartering och 
fortlöpande övervakning. Arealerna är främst fram -
tagna med hjälp av modelleringar, regionala invente -
ringar samt uppskattningar från länsstyrelserna.105  
baseras främst på resultat från marin forskning106 och 
befintlig miljöövervakning107. Vattenkvaliteten följer 
bedömningen enligt vattenförvaltningen108. Underla -
get för fysisk påverkan är bättre jämfört med 2013 
års rapportering tack vare framtagen undersöknings -
typ inom biogeografisk uppföljning. Information från 
övrig miljömålsuppföljning samt rödlistebedömningar 
från 2015109 har använts. Utöver publicerat material 
har även experter tillfrågats, och bedömningen har 
diskuterats inom en marin referensgrupp. 
Nya kartunderlag utifrån flygfotoinventeringar 
har använts för estuarier  och blottade ler- och sand -
bottnar . Underlagen för arealerna av s andbankar , 
laguner , vikar och sund , rev, bubbelstrukturer , smala 
Östersjövikar  samt havsgrottor är däremot i stort sett 
de samma som vid förra rapporteringen. 41
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019Marina naturtyper i habitatdirektivet och den samlade bedömningen av deras  
bevarandestatus per biogeografisk och marin region 2013 och 2019.  
BOR = boreal, CON = kontinental, MATL = marin atlantisk, MBAL = marin Öster -
sjöregion. Grön = gynnsam, gul = otillfredsställande, röd = dålig och vit = okänd 
bevarande  status. Symbol utan tecken anger en stabil trend,  = positiv,  = negativ,  
x = okänd trend. För utförligare redovisning se tabell 3.
Marine habitats listed in the Habitats Directive, and their overall assessments in  
the different biogeographical and marine regions in 2013 and 2019, respectively. 
BOR = Boreal, CON = Continental, MATL = Marine Atlantic, MBAL = Marine Baltic 
region Green = favourable, yellow = inadequate, red = unfavourable, and  
white = un  known conservation status. Symbols without a sign indicate a stable trend,  
For further details see Table 3.ARTER SAMLAD BEDÖMNING
MARINA NATURTYPER BOR CON MATL MBAL
KOD Svenskt namn 2013 2019 2013 2019 2013 2019 2013 2019
1110 sandbankar
1130 estuarier
1140 blottade ler- och sandbankar
1150 laguner
1160 vikar och sund
1170 rev
1180 bubbelstrukturer
1650 smala Östersjövikar
8330 havsgrottor 42
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019DÄGGDJUR
Däggdjuren som omfattas av art- och habitatdirektivet skiljer sig mycket i fråga om 
både levnadssätt och livsmiljö. Beroende på skillnader i historik, hotbild och krav på livsmiljön ser enskilda arters situation väldigt olika ut, men bevarandestatus är för -
hållandevis bra för många arter. Skogshare och hasselmus har dock gynnsam  bevarandestatus endast i delar av landet. Järv, fjällräv och utter har otillfredsställande eller dålig bevarandestatus i hela landet. För Östersjöns tumlare, vikare och gråsäl 
är bevarandestatusen fortsatt dålig, medan gråsälen har en ökande populationsstorlek.
Den övergripande situationen för sälar och tumlare 
bedöms som dålig i Östersjön. Undantaget är grå-sälen, där situationen har förbättrats till gynnsam. Livsmiljöns status är fortfarande otillfredsställande för knubbsäl, vikare och tumlare på grund av över -
gödning och miljögifter, och populationerna är för små i relation till referensvärdena. Framtidsutsikterna bedöms därför som dåliga. Detta gäller särskilt förtumlare eftersom det råder osäkerhet om populatio-nens fertilitet, hälsotillstånd och om effekterna av bifångst. För vikare kommer minskningen av havs-isarna, som är nödvändiga för fortplantningen, på sikt att påverka både populationen och utbredningen negativt. För sälarna finns dock positiva tecken, då bestånden sakta håller på att återhämta sig, delvis tack vare att de miljögiftsrelaterade problemen har minskat i omfattning. För bälthavspopulationen tum-lare (som delvis kommer in i Östersjön men tillhör en egen distinkt population), liksom för tumlare och sälar längs västkusten är statusen gynnsam. Hoten mot dem består främst av risker för fysisk störning. Utbredningsområdena för de marina däggdjuren är tillräckligt stora, med undantag för vikare och knubbsäl i Östersjön. Knubbsälen förväntas dock expandera med tiden.
Iller, mård, bäver och buskmus har gynnsam 
bevarande  status i alla biogeografiska regioner .  
Skogshare Lepus timidusFOTO / PHOTO: ROLF SEGERSTEDT 43
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019Hasselmusens bevarandestatus bedöms vara gynn -
sam i boreal region, men otillfredsställande i den 
 kontinentala regionen. Detta beror huvudsakligen 
på brister i livsmiljöns kvalitet, närmare bestämt att 
lämpliga buskmarker försvinner när jord- och skogs -
bruket effektiviseras. Med rätt skötsel och återska -
pande av tidigare lokaler skulle bevarandestatusen 
förbättras. 
Situationen för utter är dålig i kontinental och 
boreal region, och otillfredsställande i alpin region. 
Miljögiftspåverkan är fortfarande ett problem utan -
för den alpina regionen, och många uttrar dör i trafi -
ken, men trots det är trenden för utter positiv. Detta 
beror delvis på minskad miljögiftsbelastning, men 
också på att effekterna av åtgärder som till exempel 
förbättrade vägpassager börjar slå igenom  
i stora delar av landet. 
För skogsharen bedöms läget under perioden 
2013–2018 vara gynnsamt i den alpina regionen men 
dåligt i kontinental och boreal region, kanske främst 
i den södra delen. De milda vintrarna, det moderna 
skogsbruket, samt konkurrensen med fälthare har 
påverkat populationerna och livsmiljöerna negativt. 
För fjällräven är situationen fortfarande dålig, och 
på lång sikt bedöms klimatförändringarna påverka 
populationen och livsmiljön negativt. De åtgärder 
som genomförs för att stärka fjällräven (till exempel 
extensiv rödrävsjakt och utfodring vid lyor) har dock 
haft god effekt, och populationen växer.
Av de stora rovdjuren bedöms varg, lo och björn 
ha gynnsam bevarandestatus då populationerna på 
lång sikt är ökande/stabila, liksom utbredningen 
och förekomsten, och ligger över referensvärdena. 
Den illegala jakten på varg är särskilt bekymmersam 
eftersom populationen har minskat under de senaste 
åren. Vargen har även inavelsproblem. Järvens popu -
lationsstorlek under bedömningsperioden 2013–2018 
ligger under referensvärdet och därmed bedöms 
 järven inte ha gynnsam bevarandestatus. 
Arealen av Natura 2000-områden inom arternas 
utbredningsområden är känd, men hur mycket arter -
na nyttjar dem är okänt, och trenderna antas vara 
likadana inom dem som utanför. Detta beror främst 
på att Natura 2000-områdena generellt sett är så små 
att de endast kan hysa populationer av de minsta 
arterna ( till exempel hasselmus och buskmus).Förändringar sedan senaste  
arna jämfört med rapporteringen 2013 varierar  
mellan arterna. Järven har fått försämrad bevarande-
status eftersom populationen under den senaste  
rapporteringsperioden i medeltal har legat under  
referensvärdet. Metoden för att beräkna järv-
stammens storlek har också ändrats från förra 
rapporteringen. I rapporteringen 2013 användes 
populationsskattningen från 2012, vilket var ett 
rekordår för järven i Sverige och Skandinavien. Vidare 
har järvpopulationen denna gång rapporterats både i 
alpin och boreal region.
Att buskmusen i boreal region bedöms uppnå 
gynnsam bevarandestatus beror på utökade inven -
teringar och bättre kunskap om arten. Gråsälen har 
ökat i antal, och populationen beräknas nu ligga över 
referensvärdet för gynnsam bevarandestatus. Bedöm -
ningen av tumlarens bevarandestatus har genomgått 
en teknisk justering, då det finns data som tyder på 
att Östersjöpopulationen är en av tre distinkta tum -
larpopulationer. Östersjöpopulationen redovisas i 
marin Östersjöregion, medan de två övriga popula -
tionerna rapporteras i marin atlantisk region. I marin 
atlantisk region har nyare inventeringar visat att 
populationerna verkar stabila. En del av bälthavspo -
pulationen rör sig delvis i Östersjöregionen, särskilt 
under vintern, men då den i huvudsak förökar sig i 
atlantisk region rapporteras den där. 
Underlag 
När det gäller sälar110 och tumlare111 finns inventerings-
data för bedömning av arternas förekomst, medan 
expertutlåtanden och litteraturstudier ligger bakom 
bedömningen av livsmiljöns kvalitet och deras 
framtidsutsikter. Mården har bedömts utifrån en 
kombination av expertutlåtanden och vetenskapliga 
 studier.112, 113 Ansatser har gjorts för att bedöma 
förekomst och trender hos iller.114 Det finns dock 
fortfarande stora osäkerheter, främst avseende 
populationsstorlek och trend. För buskmus115, 116 och 
hasselmus117, 118 har inventeringsinsatser gett ökat 
kunskap om utbredning och populationsstorlek, 
men fler inventeringsinsatser behövs för att ge säkra 
bedömningar, framför allt av arternas trender.  44
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019Bedömningarna av bäver och utter bygger i stor 
utsträckning på expertutlåtanden, avskjutnings-data
119 för bäver och observationsdata120 för utter. 
För skogshare baseras uppgifterna på regionala inventeringsdata,
121 avskjutningsstatistik7 och  
expertutlåtanden. Underlagssiffrorna för fjällräv är tillförlitliga och bygger på data från forsknings-projekt
122 samt det nationella åtgärdsprogrammet för 
arten och länsstyrelsernas gemensamma delprogram inom miljöövervakningen. Bedömningen av de stora rovdjuren baserar sig på inventeringar,
123 populations- 
och genetisk modellering, och expertutlåtanden.  
Däggdjur i habitatdirektivet och  den 
samlade bedömningen av deras bevarande -
status per biogeografisk och marin 
region 2013 och 2019. ALP = alpin, BOR = boreal, CON = kontinental,  MATL = marin atlantisk och  MBAL = marin Östersjöregion.  
Grön = gynnsam, gul = otillfreds -
ställande, röd = dålig och vit = okänd 
bevarande  status. Symbol utan tecken 
anger en stabil trend,  = positiv, 
 = negativ, x = okänd trend. OCC 
(occational) = tillfälligt förekom-mande i regionen. Ingen bedömning av bevarandestatus görs i regionen. MAR (marginal) = arten har marginell förekomst i regionen. Ingen bedömning av bevarandestatus görs i regionen. För utförligare redovisning se 
tabell  1 & 2.
Mammal species in the Habitats Direc-tive and their overall assessments in the different biogeographical and marine regions 2013 and 2019, respectively. ALP = Alpine, BOR = Boreal,  CON = Continental, MATL = Marine Atlantic and MBAL = Marine Baltic region. Green = favourable,  yellow = inadequate, red = unfavourable, and white = unknown conservation status. Symbols without a sign indicate a stable trend, 
x = unknown trend.  OCC (occasional) = species occasionally 
present. No  assessment of conservation 
status is required for the region.  MAR (marginal) = marginal presence in the region. No assessment of conserva-tion status is required for the region. For further details see Table 1 & 2.ARTER SAMLAD BEDÖMNING
DÄGGDJUR ALP BOR CON MATL MBAL
KOD Svenskt namn 2013 2019 2013 2019 2013 2019 2013 2019 2013 2019
1911 fjällräv
1354 björn
1352 varg (OCC) (MAR) (MAR)
1912 järv
1361 lo (MAR) (MAR)
1337 bäver
1355 utter
1334 skogshare
1357 mård
1358 iller
1343 buskmus
1341 hasselmus
1364 gråsäl
6307 
(1938) vikare
1365 knubbsäl
1351 tumlare 45
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019DÄGGDJUR: FLADDERMÖSS
Fladdermössen har generellt sett haft en positiv utveckling under de senaste  
åren, och underlaget för bedömningen av deras bevarandestatus har förbättrats.  För flera av Sveriges fladdermusarter bedöms situationen vara bättre idag än den  var 2013. Längre och varmare somrar ligger bakom en del av förändringen. 
Fladdermössen utgör en fjärdedel av vår däggdjurs-
fauna räknat i antal arter, och alla arter som före-
kommer i Sverige bedöms i art- och habitat  direktivet. 
De senaste åren har fladdermössen haft en positiv utveckling. Samtidigt finns det indikationer på att några av våra vanligaste arter minskar, och fladder -
mössen är en utsatt grupp som är känslig för olika typer av mänsklig påverkan. Bevarandestatusen i kontinental region bedöms som gynnsam för nio av arterna, otillfredsställande för tre arter och dålig för sju arter. I boreal region finns femton av dessa nitton fladdermusarter. Av dessa bedöms bevarandestatusen vara gynnsam för tio arter, otillfredsställande för två och dålig för tre. 
Samtliga svenska fladdermusarter är insektsätare 
och därmed beroende av ett landskap med stora insekts-  
populationer. Fladdermössen påverkas negativt när landskapet blir alltför ensartat, medan förekomst av slåtter- och betesmarker, äldre och lövrika sko-gar, och småvatten gynnar dem. Utvecklingen inom skogs- och jordbruket är förmodligen den viktigaste faktorn för fladdermössens utveckling framöver.
Den stora vindkraftsutbyggnad som har skett i 
Sverige under de senaste åren är ett hot mot flera fladdermusarter. Insektsansamlingar vid rotorbladen kan locka till sig fladdermöss, som sedan riskerar att träffas av rotorbladen eller drabbas av tryckfallssjuka i baksuget. Felplacerade vindkraftverk kan därför påverka lokala populationer negativt. Andra hot är fragmentering av landskapet till följd av utbyggnad av infrastruktur som vägar och järnvägar, samt ljusföro-reningar i samband med att landskapet blir allt mera upplyst. Samma arter (inom släktena Myotis och Plecotus) som påverkas negativt av fragmentering 
Tajgafladdermus Myotis brandtiiFOTO / PHOTO: JOHNNY DE JONG 46
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019missgynnas av belysning. De mest sällsynta arterna i 
Sverige har små populationer, och lokala händelser som gruvdrift vid övervintringsplatser (Bechsteins fladdermus) eller skogsbruksåtgärder (större musöra, nymffladdermus) kan utgöra stora hot mot dem. 
Fladdermössen har under lång tid haft ett starkt 
skydd i Sverige. Implementeringen av habitat -
direktivet har även resulterat i större fokus på skydd, vilket har medfört att såväl allmänheten som företag och myndigheter har börjat vidta åtgärder för att förebygga negativ påverkan. Fyra arter är utpekade i bilaga IV, vilket innebär att de har ett strikt skydd i lagstiftningen (se vidare kapitel Ordförklaringar) och arealen av Natura 2000-områden inom dessa arters utbredningsområden är till viss del känd. Hur mycket fladdermössen nyttjar dem är däremot okänt, och trenderna antas vara desamma inom som utanför dem. Ett antal åtgärder har vidtagits för att förbättra framförallt barbastellens livsmiljö både i och utanför Natura 2000-områdena. Det är ännu för tidigt att säga om åtgärderna haft önskad effekt.
För flera av fladdermusarterna har situationen för-
bättrats i jämförelse med tidigare rapporteringar. Detta gäller både populationsstorlek och utbredning. Flera av de relativt nyligen invandrade arterna har spritt sig i Sverige och tycks ha etablerat sig på nya platser. Två andra exempel på tydliga populationsökningar är gråskimlig fladdermus och barbastell. Orsakerna till detta kan vara flera. Varmare och längre somrar tros ha gynnat fladdermössen generellt. Vidare har det åtgärds-program som numera finns för barbastell medfört att åtgärder har vidtagits i viktiga barbastellområden.
Underlag
Sedan rapporteringen 2013 har kunskaperna om 
fladder  musarterna ökat genom inventeringar ,124 över -
vakningsprogram125, 126 och olika forskningsprojekt. 
Inför rapporteringen 2019 skapades en referensgrupp 
med fladdermusspecialister, som med sina erfaren -
heter har bidragit till arbetet. Efter rapporteringen har nya underlag kommit fram som indikerar att 
en av Sveriges vanligaste fladdermusarter, nord -
fladdermus, minskar i södra Sverige.127 Fortsatta 
studier behövs för att närmare klarlägga populations-utvecklingen hos fladdermössen. Detta gäller även de vanliga arterna, som till exempel nordfladdermus, som ofta inte blir lika uppmärksammade i olika inventeringar som de sällsynta arterna.
FLADDERMÖSS ALP BOR CON
1308 Barbastell
1313 Nordfladdermus (OCC)
1327 Sydfladdermus
5003 Nymffladdermus
1323Bechsteins 
fladdermus
1320 Tajgafladdermus
1318 Dammfladdermus
1314 Vattenfladdermus
1324 Större musöra
1330Mustasch- 
1322 Fransfladdermus
1331Mindre 
brunfladdermus
1312Större 
1317 Trollpipistrell
5009 Dvärgpipistrell
1309 Sydpipistrell
1326 Brunlångöra
1329 Grålångöra
1332Gråskimlig 
Fladdermöss i habitatdirektivet och den samlade bedöm -
2013 och 2019. ALP = alpin, BOR = boreal och CON =  
kontinental region. Grön = gynnsam, gul = otillfredsstäl-lande, röd = dålig och vit = okänd bevarandestatus. Symbol 
utan tecken anger en stabil trend, 
 = positiv,  = negativ, 
x = okänd trend. OCC (occational) = tillfälligt förekom-
mande i regionen. Ingen bedömning av bevarandestatus görs i regionen. För utförligare redovisning se tabell 2.
Bat species in the Habitats Directive and their overall 
assessments in the different biogeographical regions 2013 and 2019, respectively. ALP = alpine, BOR = boreal, and 
CON = continental region. Green = favourable, yellow = 
inadequate, red = unfavourable, and white = unknown conservation status. Symbols without a sign indicate a stable trend, 
 = positive,  = negative, x = unknown 
trend. OCC (occasional) = species occasionally present. No assessment of conservation status is required for the region. For further details see Table 2. 47
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019FISKAR
Situationen ser mycket olika ut för de fiskar som omfattas av art- och habitat-
direktivet. Bäcknejonöga och nissöga uppnår gynnsam bevarandestatus, men bland de övriga finns det stora skillnader i bevarandestatus och utveckling. Åtgärder har genomförts som gynnar flera arter, och för dessa ser framtiden ljus ut. För andra är prognosen dock dyster, och för att förbättra situationen behövs såväl fördjupad  kunskap som riktade åtgärder. Sedan förra rapporteringen har en tydlig förbättring skett för lax i kontinental region.
Elva av Sveriges fiskarter är upptagna i art- och  
habitatdirektivet. Av dessa är det två arter, bäck -
nejonöga och nissöga, som generellt uppnår gynnsam 
bevarandestatus. Även harr, sik och stensimpa uppnår gynnsam bevarandestatus i åtminstone någon region. Flodnejonöga, lax och siklöja bedöms ha otillfreds-ställande bevarandestatus i samtliga regioner. Sämst 
är situationen för havsnejonöga, asp och vår  lekande 
siklöja, som bedöms ha dålig bevarande  status i samt -
liga regioner.
Alla fiskarter vandrar. För några arter handlar det 
om vandringar på tusentals kilometer mellan kläck-ningsplatser och uppväxtområden, för andra arter är vandringarna begränsade till årstidsvisa förflyttningar mellan djupt och grunt vatten. Av de arter som berörs av art- och habitatdirektivet är det endast siklöja 
och vår  lekande siklöja som inte påverkas negativt av 
vandringshinder. När det gäller mera långvandrande arter som till exempel flodnejonöga, havsnejonöga, asp, lax och sik har bestånden minskat kraftigt sedan 1800-talets slut. Avlägsnande av vandringshinder har bidragit till att statusen förbättrats för lax, flod-nejonöga och asp, men däremot inte för havsnejon-öga. Det är oklart varför just denna art fortsätter att minska i antal. Havsnejonöga är dessutom den enda av de bedömda arterna där utbredningen har minskat  
Havsnejonöga Petromyzon marinusFOTO / PHOTO: NILS LJUNGGREN 48
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019väsentligt sedan förra rapporteringen, eftersom arten 
numera inte påträffas i vattendrag som mynnar i Öst -
ersjön. Eventuellt kan bristen på lämpliga bytesdjur 
(stora fiskar) vara en bidragande orsak till den fortgå -
ende minskningen. Vattenkraftens påverkan på arten 
är dessutom omfattande. 
Vattenkraftens negativa effekter är ett problem 
för fiskarna. Utöver kraftverksdammarna finns även 
andra typer av dämmen och vandringshinder som 
påverkar fiskarna negativt. En viktig åtgärd är att 
tillgängliggöra mer strömmande vatten genom avlägs -
nande av vandringshinder. Den totala arealen vat -
tendrag är relativt stabil, men en mängd olika verk -
samheter såsom dämning, reglering, invallning och 
rensning har medfört att andelen strömmande vatten 
av hög kvalitet under lång tid har minskat.  
Att återskapa dessa miljöer skulle innebära stora 
vinster för fiskarna genom att gynnsammare flödes -
förhållanden och bättre vattenkvalitet skulle skapas. 
Fiske påverkar flera arter negativt. Tidigare hårt 
fiske efter siklöja och sik har påverkat bestånden 
i Vänern och Vättern, och i siklöjans fall även i 
Mälaren. Sik, siklöja och harr reproducerar sig i 
Bottniska viken, och alla tre fiskas kommersiellt. 
Siklöjan bedöms ha fiskats hållbart, men beståndet 
har haft svag återväxt och arten missgynnas av ett 
varmare klimat, så den framtida situationen bedöms 
som otillfredsställande. Kustlekande sik och harr har 
påverkats negativt av fiske, men även av övergödning 
och klimatförändringar. De bedöms ha dålig bevaran -
destatus i marin Östersjöregion. För sik ses dock en 
positiv trend. Lax är en kommersiellt fiskad art, men 
den uppvisar en positiv utveckling både i de vatten -
drag som mynnar i Östersjön, i Bottniska viken och 
längs Västkusten. Arten når dock fortfarande inte 
upp till de mål som ställts inom fiskförvaltningen, 
och dess bevarandestatus bedöms därför som otill -
fredsställande. För de arter som förekommer i den 
alpina regionen bedöms situationen som gynnsam. 
Föroreningar, gifter, övergödning, försurning och 
förbruning har påverkat många arter negativt. I 
nuläget är övergödningssituationen något förbättrad. 
Nissöga bedöms ha gynnsam bevarandestatus, och 
trenden bedöms som positiv i boreal region. Vårle -
kande siklöja förekommer med ett svagt bestånd i 
sjön Fegen och hotas av försurning, övergödning och 
utsättning av gös, vilket gör att dess bevarandestatus 
bedöms som fortsatt dålig. Arealen av Natura 2000-områden inom arternas 
utbredningsområden är uppskattad och beräknas 
täcka mellan 10 och 59 % av den totala utbred -
ningen för olika regioner och arter. Täckningen är 
bäst i alpin region. Det är enbart i alpin region som 
andelen Natura 2000-områden överstiger 50 %, och 
då enbart i två fall (harr och sik). Vilket skydd dessa 
områden innebär i praktiken, och hur mycket arterna 
nyttjar dem, är dock okänt.
Förändringar 2013–2019
Generellt har situationen för fiskarna i art- och 
habitat direktivet inte förbättrats under rapporterings -
perioden. Bevarandestatusen bedöms ha förbättrats i 
två fall och försämrats i tre fall. För alla arter utom 
lax i kontinental region, där den faktiska situationen 
har förbättrats, är orsaken till ändrad bevarande-
status bättre underlagsdata samt att populationerna 
har bedömts annorlunda. I 2019 års rapportering har 
arter som enbart förekommer marginellt i en region 
inte bedömts separat för denna region utan slagits 
samman med angränsande region för en gemensam 
bedömning. Situationen för lax har rapporterats i 
kontinental region för de vatten som mynnar i  
Kattegatt/Skagerrak medan österjölax har rapporte -
rats i boreal region, eftersom detta bättre reflekterar 
såväl laxbedömningsenheterna inom Internationella 
havsforskningsrådet (ICES) som gränserna för EU:s 
marina direktiv.
Underlag
Dataunderlaget har förbättrats sedan förra rapporte -
ringen 2013 och är för de flesta arter bra nog att  
följa trender och relativa populationsstorlekar. 
Data har hämtats från miljöövervakning128 och 
provfiske,129, 130, 131, 132 från arbetet med åtgärds-
program för hotade arter och rödlistning,133 samt från 
andra inventeringar och beståndsuppskattningar,134 
och till viss del även från kommersiellt fiske. 
Underlaget har i varierande utsträckning styrkts 
av expertbedömningar. Underlag och bedömningar 
har sedan granskats av en referensgrupp bestående 
av expertkommittén för fisk vid Artdatabanken, 
samt experter vid Havs- och vattenmyndigheten och 
Naturvårdsverket. 49
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019Fiskar i habitatdirektivet och den samlade bedömningen av deras bevarande-
status per biogeografisk och marin region 2013 och 2019. ALP = alpin,  
BOR = boreal, CON = kontinental och MBAL = marin Östersjöregion.  
Grön = gynnsam, gul = otillfredsställande, röd = dålig och vit = okänd -
bevarandestatus. Symbol utan tecken anger en stabil trend,  = positiv,  
 = negativ, x = okänd trend. MAR (marginal)= arten har marginell förekomst i 
regionen. Ingen bedömning av bevarandestatus görs i regionen. För utförligare redovisning se tabell 1 & 2.
Fish species in the Habitats Directive and their overall assessments in the  
different biogeographic and marine regions 2013 and 2019, respectively.  
ALP = Alpine, BOR = Boreal, CON = Continental and MBAL = Marine Baltic region. Green = favourable, yellow = inadequate, red = unfavourable, and  
white = un   known conservation status. Symbols without a sign indicate a stable 
trend,  = positive,  = negative, x = unknown trend. MAR (marginal) = marginal 
presence in the region. No assessment of conservation status is required for the 
region. For further details see Table 1 & 2.ARTER SAMLAD BEDÖMNING
FISK ALP BOR CON MBAL
1095 havsnejonöga MAR
1096 bäcknejonöga MAR
1099 flodnejonöga 
1130 asp MAR
6963 (1149) nissöga
1106 lax MAR
1109 harr
6353 (2494) sik 
2492 siklöja MAR
5080 vårlekande siklöja
6965 (1163) stensimpa MAR 50
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019GROD- OCH KRÄLDJUR
De flesta av grod- och kräldjursarterna har inte gynnsam bevarandestatus. Orsakerna  
är ofta att deras livsmiljöer förstörs, till exempel genom att betesmarker växer  igen eller planteras med skog, eller att lekvatten, som alla groddjur behöver för sin fortplantning, görs otjänliga genom illegal utplantering av fisk och signalkräftor. 
Mest illa ute är  lökgrodan, som har en liten och minskande population. Bättre går 
det däremot för långbensgroda och ätlig groda, som har ökande populationer.
I Sverige finns 13 groddjur och 6 kräldjur som 
betraktas som inhemska. Av dessa är 11 respektive  2 listade i art- och habitatdirektivets bilagor. Små-vatten med bra vattenkvalitet, som helst är helt fisk- och kräftfria, är nödvändiga för groddjuren under fortplantningen. Det måste även finnas en lämplig landmiljö för födosök och övervintring runt lekvatt-nen. En del arter har höga biotopkrav, medan andra är mindre krävande. Flera av arterna finns enbart i små och fragmenterade populationer. De två kräldjur som är listade i art- och habitatdirektivet, hasselsnok och sandödla, har olika krav på sin livsmiljö. Hassel-snoken hittas framför allt i steniga, öppna miljöer, gärna rasbranter eller steniga hagmarker med många rösen. Sandödlan är beroende av solbelysta områden med blottad sand.
För många av groddjuren är bevarandestatusen 
dålig eller otillfredsställande, men såväl åkergroda som vanlig groda och ätlig groda har gynnsam 
bevarande  status. För vanlig groda och åkergroda 
antas populationerna vara stabila, då de kan utnyttja många olika typer av miljöer. Ätlig groda ökar och verkar vara konkurrensstark gentemot flera andra 
sydliga grodor. Även långbensgrodan har en  positiv 
trend, som (om den fortsätter) kan leda till att den uppnår gynnsam bevarandestatus inom en snar fram-tid. Anledningen till att flertalet arter bedöms ha dålig bevarandestatus är kvaliteten på livsmiljön som 
Lökgroda Pelobates fuscusFOTO / PHOTO: NICKLAS WIJKMARK 51
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019sakta försämras genom igenväxning. Detta i sin tur 
leder till att populationerna minskar och idag bedöms 
vara mindre än referensvärdet, både genom att den 
genomsnittliga populationsstorleken minskar och för 
att vissa enskilda populationer försvinner. 
Flertalet groddjursarter hotas av att deras livsmiljö 
förstörs eller försvinner. Urbanisering, intensifierat 
jordbruk, igenväxning genom både trädplantering 
och utebliven hävd är några faktorer som påverkar 
grodor negativt. Främst genom att lokala populationer 
slås ut när lekvatten eller födosöksmiljöer förstörs. 
Därför har många av arterna dålig bevarandestatus. 
En del av groddjuren är dessutom konkurrenssvaga, 
varför populationer kan slås ut eller kraftigt försvagas 
av andra grodarter. På många håll kan man se att 
vanlig padda eller ätlig groda konkurrerar ut säll -
synta arter som grönfläckig padda och strandpadda. 
Ett potentiellt hot mot alla groddjur är chytridsjuka, 
orsakad av svampen Batrachochytrium dendrobati -
dis, som kan slå ut populationer eller arter. Svampen 
är konstaterad på grodor från ett flertal områden, 
som till exempel gölgrodor i Uppland och klock -
grodor i Skåne, men några symptom utöver en viss 
avmagring och något minskad rörlighet i samband 
med uppsökande av övervintringslokal har ännu inte 
upptäckts i Sverige. Andra symptom är till exempel 
slöhet, hudavfall, hudförtjockning och hudrodnad. 
En anledning till att inte fler symptom setts i Sverige 
skulle kunna bero på att svampen bäst utvecklas vid 
relativt hög temperatur, i Europa har massdöd kon -
staterats vid ovanligt varm väderlek. Även ranavirus, 
som ännu inte konstaterats i Sverige, utgör ett poten -
tiellt hot.
Arealen av Natura 2000-områden inom  arternas 
utbredningsområden är känd, men hur mycket grod -
djuren använder dem är okänt. Arternas trender 
bedöms därför vara desamma både inom och utanför 
Natura 2000-nätverket. Generellt sett har åtgärder 
för att bevara och skapa lekvatten varit positiva 
för groddjuren. För att alla grod- och kräldjur ska 
uppnå gynnsam bevarandestatus krävs fortsatta 
åtgärder med artanpassade restaureringar och skötsel 
av befintliga lokaler, nyanläggning av både lek- och 
övervintringsplatser, samt utsättningar av de mest 
hotade arterna för att skapa nya populationer.Förändringar sedan senaste  
Läget har försämrats något jämfört med rapporteringen 
2013. Till stor del beror det på att det har gjorts fler 
kvalitativa inventeringar via biogeografisk uppföljning, 
vilket har gett lägre populationsskattningar för flera 
arter. Bland annat har populationsskattningarna för 
klockgroda och lövgroda därigenom hamnat under 
referensvärdet, utan att detta är kopplat till några 
kända trender. De groddjur som bedöms minska är 
lökgroda och större vattensalamander, medan ätlig 
groda och långbensgroda ökar.
Underlag
De underlag som har använts för utvärderingen av 
arternas bevarandestatus är framför allt data från 
Biogeografisk uppföljning.135 Tyvärr påverkades 
resultaten en del av svårigheter med att konstatera 
föryngringar under den torra sommaren 2018, 
särskilt för strandpadda.136 Även fynduppgifter från 
Artportalen,137 arbetet med åtgärdsprogram,138 veten -
skapliga artiklar139 och expertbedömningar140 har 
använts. Kvaliteten på de data som har använts för 
populationsskattningarna bedöms vara god, och den 
har dessutom förbättrats sedan förra rapporteringen. 
Det saknas fortfarande tillräckligt med data för att 
utföra tillförlitliga trendanalyser, men fortsatt bio-
geografisk uppföljning kommer i framtiden att göra 
det möjligt. För hasselsnok, sandödla, vanlig groda 
och åkergroda är underlaget bristfälligt.  52
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019Grod- och kräldjur i habitatdirektivet och den samlade 
CON = kontinental region. Grön = gynnsam, gul = otillfreds -
 = negativ, x = okänd trend. SCR (scientific reserve) = det 
är osäkert om arten förekommer i regionen. För utförligare redovisning se tabell 2.
Amphibian and reptile species in the Habitats 
 Directive and their overall assessments in the different 
 biogeographical regions 2013 and 2019, respectively. 
ALP = alpine, BOR = boreal, and CON = continental 
region. Green = favourable, yellow = inadequate,  
 = positive,  = negative, x = unknown trend. SCR (scien-
tific reserve) = The occurrence of the species is uncertain in the region. For further details see Table 2.ARTER SAMLAD BEDÖMNING
GROD- OCH KRÄLDJUR ALP BOR CON
6997 
(1201)grönfläckig 
padda
6981 
(1207)gölgrodaSCR
1283hassel- snok
1188 klockgroda
1209långbens- groda
1197 lökgroda
1203 lövgroda
1261 sandödla
6284 
(1202)strandpadda
1166större vatten- 
salamander
1213 vanlig groda
1214 åkergroda
6976 
(1210)ätlig grodaSCR 53
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019LIMNISKA EVERTEBRATER
Majoriteten av de sötvattenslevande ryggradslösa djuren i art- och habitatdirektivet 
finns i vanliga svenska sjöar och har, liksom livsmiljön, gynnsam bevarandestatus.  Men även i dessa miljöer finns det arter med stora problem, till exempel flodkräftan som är hårt drabbad av den införda kräftpesten. I rinnande vatten har både flodpärl-mussla och tjockskalig målarmussla dålig bevarandestatus, främst beroende på  vattenreglering och bristande vattenkvalitet. 
Totalt finns närmare 4  000 arter av limniska everte -
brater i svenska sjöar, vattendrag och småvatten.  
I art- och habitatdirektivet listas 12 av dessa. Trots att de utgör en så liten andel av det totala artantalet berättar de en hel del om våra sötvatten. De 12 arterna utgörs av fem trollsländor, tre skal-baggsarter, två musslor, blodigel och flodkräfta. Arterna förekommer i vitt spridda livsmiljöer, från småvatten till sjöar och vattendrag av olika storlek. De dominerande livsmiljöerna är dock de sjötyper som är mycket vanliga i det svenska landskapet, relativt näringsfattiga och  bruna sjöar. Majoriteten av arterna i den miljön, dykarskalbaggarna och fyra av de fem trollsländorna, har liksom sjöarna själva gynnsam bevarandestatus. Bland arterna i sjöar utmärker sig flodkräftan negativt. Arten har historiskt sett haft en stor utbredning, men idag återstår endast fragment. 
Orsaken är kräft  pesten, en algsvamp som sprids av 
den nord  amerikanska signalkräftan. Sedan förra 
 rapporteringen 2013 har till exempel många bestånd 
i Värmland försvunnit, ett område som fram till nyligen varit ett relativt starkt fäste för flodkräftan. Signalkräftan är listad i EU:s förordning om invasiva arter som implementerades 2015. Detta innebär att Sverige är ålagt att arbeta för att minska fortsatt spridning av signalkräftan. Ett nationellt hanterings-program i denna fråga har tagits fram
141 Förhopp-
ningsvis kan detta bidra till att flodkräftans situation åtminstone lokalt förbättras, men svårigheterna att 
Flodkräfta Astacus astacusFOTO / PHOTO: ANDERS ASP 54
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019hindra illegala utsättningar gör att framtidsutsikterna 
fortsatt bedöms som dystra. 
Tre av de listade arterna, grön flodtrollslända, 
flodpärlmussla och tjockskalig målarmussla, är 
främst knutna till rinnande vatten. För dessa är 
vatten reglering en negativ faktor. Dels på grund av 
regleringen i sig, och dels på grund av att de fisk-
arter som musslornas larver är beroende av hindras 
i sina  vandringar. Även grumling orsakad av skogs- 
och jordbruk påverkar musslorna negativt. Under 
perioden 2013–2019 har torrperioder medfört att 
flera mindre vattendrag som hyser dessa musslor har 
 torkat ut. Klimatförändringsrelaterade torrperioder 
är ett nytt hot som kan visa sig vara allvarligt om de 
blir vanligare i framtiden. 
Grön flodtrollslända är i Sverige endast känd 
från oreglerade älvar i norr, och för denna art är det 
 viktigt att oreglerade vattendrag inte byggs ut. Blod-
igeln kan leva i sjöar, men våtmarker och småvatten 
är den absolut vanligaste miljön. Minskad betesdrift, 
liksom utdikning och igenläggning av småvatten, är 
negativa faktorer för blodigeln.
Under sommaren 2018 upptäcktes skalbaggsarten 
hårig strimbock ( Macroplea pubipennis)  för första 
gången i Sverige. Arten ingår art- och habitatdirekti -
vet. Den har hittats på flera lokaler i utsötade delar 
av Bottenviken. Hittills är kunskapen om arten inte 
tillräcklig för att dess bevarandestatus ska kunna 
bedömas.
Arterna har stor variation vad gäller förekomst  
i Natura 2000-områden. Musslorna har närmare  
30 % av sina bestånd inom nätverket och blodigeln 
25 %. Arterna med gynnsam bevarandestatus har 
oftast endast några få procent av sin förekomst i 
skyddade områden och klarar sig således bra även 
i icke skyddade miljöer. Den art som gynnas mest 
av nätverket är sannolikt grön flodtrollslända, som 
huvudsakligen finns i de oreglerade älvarna i norr. 
Flodkräftan har både dålig bevarandestatus och liten 
andel av populationen inom Natura 2000-nätverket. 
För denna art är det dock andra faktorer än områdes-
skydd som avgör framtiden.
Variationen i bevarandestatus mellan kontinental  
och boreal biogeografisk region är liten för de  
limniska evertebraterna. I alpin region finns endast 
flodpärlmussla, och statusen där blir därför svår att 
jämföra med läget i andra regioner.Förändringar sedan senaste  
Förändringarna i rapporteringen 2019 beror mer på 
bättre underlag än på reella förändringar i naturen. 
För arter med dålig status pågår åtgärder som är 
positiva, men till exempel musslornas långa genera -
tionslängd gör att det tar tid innan förändringar får 
genomslag i bedömningen. 
Underlag
För bedömning av arternas bevarandestatus har 
en rad källor använts: amatörinsamlad data från 
Artportalen142 (främst för trollsländorna), data från 
basinventering och biogeografisk uppföljning,143, 144 
miljömålsuppföljning och åtgärdsprogram för hotade 
arter.145, 146 Särskilt för flodpärlmussla och flodkräfta 
finns bra dataunderlag. För flodpärlmusslan beror 
detta på att den är indikator för miljömålet Levande 
sjöar och vattendrag, och för flodkräftan på det 
mångåriga arbetet med att följa artens utveckling 
som utförs av SLU Akvatiska resurser. 
För dykarskalbaggar och trollsländor har 
kunskaps underlaget starkt förbättrats sedan 2013, 
främst beroende på biogeografisk uppföljning av 
dessa arter. Ett betydande antal slumpvis utvalda 
rutor i hela landet har provtagits, vilket gjort att 
 tidigare expertbedömningar kunnat ersättas med 
beräkningar i 2019 års rapportering. Överlag är 
underlagen betydligt bättre än vid rapporteringen 
2013. En fortsatt satsning på biogeografisk upp-
följning kommer att förbättra underlagen för nästa 
rapportering ytterligare. 55
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019Limniska evertebrater i habitatdirektivet och den samlade 
 = positiv,  
 = negativ, x = okänd trend. ARR (Newly arriving species) 
= arten är ny för Sverige/nyligen upptäckt i Sverige.  MAR (marginal) = arten har marginell förekomst i regionen. 
Ingen bedömning av bevarandestatus görs i regionen. För utförligare redovisning se tabell 2.
Freshwater invertebrates in the Habitats Directive and 
regions 2013 and 2019, respectively. ALP = alpine, 
Green = favourable, yellow = inadequate, red = unfavou-rable, and white = unknown conservation status. Symbols 
without a sign indicate a stable trend, 
 = positive,  
 = negative, x = unknown trend. ARR (Newly arriving 
species) = the species has newly  arrived to Sweden/
newly been discovered in Sweden. For further details see 
Table  2.ARTER SAMLAD BEDÖMNING
LIMNISKA 
EVERTEBRATERALP BOR CON
1048grön 
mosaiktrollslända
1038pudrad kärrtrollslända
1035bred kärrtrollslända
1042citronfläckad kärrtrollslända
1037grön flodtrollslända
1081bredkantad dykare(MAR)
1082bred 
paljettdykare
1922 hårig strimbock ARR
1029 flodpärlmussla
1032tjockskalig 
målarmussla
1034 blodigel
1091 flodkräfta 56
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019LANDSNÄCKOR
De landmollusker som ingår i art- och habitatdirektivet är alla landsnäckor, fyra 
grynsnäckor samt vinbergssnäcka. Grynsnäckorna är främst knutna till rik- och strandkärr och återfinns i kalkrika delar av landet. Hoten mot dem är i stort sett de samma som för naturtypen rikkärr, närmare bestämt igenväxning och torrläggning. Bevarandestatusen är gynnsam i alpin region, men dålig i boreal och kontinental region. Vinbergssnäckan är betydligt mer anspråkslös och finns i många miljöer,  inte minst urbana, och dess bevarandestatus är gynnsam.
Av Sveriges omkring 130 landmolluskarter är fem 
listade i art- och habitatdirektivet. Fyra av dessa tillhör familjen grynsnäckor, och den femte är den mer välkända vinbergssnäckan. Arterna har ett betydande storleksspann. Grynsnäckorna i släktet Vertigo är samtliga mycket små (2–3 mm) och lever i vegetationen i våta och kalkrika miljöer. Vinbergs-snäckan är däremot vår största landsnäcka. Dess skal kan bli upp till 50 mm högt, och arten är synlig både på grund av storleken och att den är vanlig även i bebodda miljöer.
Arternas bevarandestatus skiljer sig mellan olika 
regioner. I den alpina regionen är påverkan på deras livsmiljö liten, och bevarandestatusen för de två arter som finns där är gynnsam. Vid återbesök på kända lokaler i fjällen påträffas vanligtvis livskraftiga popu-lationer, och en betydande andel av populationerna återfinns inom Natura 2000-områden.
I den boreala regionen förekommer fyra av de fem 
arterna. För den anspråkslösa och generalistiska vin-bergssnäckan är bevarandestatusen gynnsam, men för de tre grynsnäckorna är situationen sämre. Främst beror detta på att deras livsmiljöer (ofta rikkärr) är utsatta för igenväxning orsakad av kvävenedfall, upphörd hävd, dränering och förlängd växtsäsong 
(se status för rikkärr i kapitlet Våtmarker). Gryn -
Otandad grynsnäcka Vertigo genesiiFOTO / PHOTO: JONAS ROTH 57
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019Landsnäckor i habitatdirektivet och den samlade 
CON = kontinental region. Grön = gynnsam,  
gul = otillfredsställande, röd = dålig och vit = okänd 
bevarande  status. Symbol utan tecken anger en stabil trend,  
 = positiv,  = negativ, x = okänd trend. För utförligare 
redovisning se tabell 2.
Terrestrial mollusk species in the Habitats Directive and 
their overall assessments in the different biogeographi-
cal regions 2013 and 2019, respectively. ALP = alpine, 
BOR = boreal, and CON = continental region. 
Green  = favourable, yellow = inadequate, red = unfavour -
able, and white = unknown conservation status. Symbols 
without a sign indicate a stable trend,  = positive,  
 = negative, x = unknown trend. For further details see 
Table 2.snäckorna har 20–50 % av sina kända populationer 
inom Natura 2000-områden. För populationerna utanför skyddade områden behövs mer kunskap och fler åtgärder.
I den kontinentala regionen är rikkärren påver -
kade av en omfattande igenväxning och dränering. Där är dock en betydande andel av rikkärren belägna inom Natura 2000-områden och därmed föremål för 
naturvårdsåtgärder. Trots detta är bevarande  statusen 
fortsatt otillfredsställande eller dålig för grynsnäckor i kontinental region. Vinbergssnäckan har även där gynnsam bevarandestatus.
Förändringarna i bedömning mellan rapporterings  - 
perioder beror i huvudsak på ny kunskap snarare än 
reella förändringar. Trenderna är fortsatt negativa då igenväxningen av rikkärr fortgår. Det sker ett omfattande naturvårdsarbete för att bevara de mest värdefulla områdena, men i de kärr som inte omfat-tas av naturvårdsarbete och som hyser grynsnäckor fortsätter igenväxningen.
Underlag
Vid bedömningen av arternas bevarandestatus har en rad källor använts: data från basinventering och 
 biogeografisk uppföljning,147 åtgärdsprogram för 
bevarande av rikkärr,148 samt äldre uppgifter från 
markfaunainventeringen. De återbesök på äldre 
 lokaler som har gjorts inom olika projekt ledda 
av Göteborgs Naturhistoriska Museum har varit av mycket stor betydelse. Eftersom grynsnäckorna blir maximalt cirka tre millimeter långa är det få som känner till arterna och rapporterar fynd av 
dem.  Därför är det endast experter som bidrar till 
 kunskapen om dem. För vinbergssnäckan är allmän -
hetens spontan  rapportering på Artportalen149 däre-
mot av stor betydelse för kunskapsläget. 
Bedömningsunderlaget är i princip detsamma 
2013 och 2019. Bedömningarna bygger på experters 
 kunskap om arterna, samt resultat från inventeringar 
och övervakning av arternas habitat. En fortsatt satsning på övervakning och uppföljning av såväl de enskilda arterna som av naturtypen rikkärr är av stor betydelse för att bevara faunan av grynsnäckor. ARTER SAMLAD BEDÖMNING
LANDSNÄCKOR ALP BOR CON
1014 smalgrynsnäcka
1015otandad 
grynsnäcka
1013kalkkärrsgryn- snäcka
1016 större grynsnäcka
1026 vinbergssnäcka 58
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019FJÄRILAR
Av de fjärilar i Sverige som är upptagna i art- och habitatdirektivet hör flertalet 
hemma i hävdade gräsmarker och några i skogs- och fjällmiljöer. För samtliga  arter är bevarandestatusen dålig, och flertalet har dessutom en negativ trend.  Det främsta hotet mot gräsmarksarterna är brist på lämplig skötsel. Skogsarterna klarar sig i regel inte i den rationellt brukade skogen utan kräver betydande hänsyn. Fjällarternas situation är sämre känd, men de påverkas sannolikt av de pågående klimatförändringarna. 
Tolv svenska fjärilar är listade i art- och habitat -
direktivet, elva dagfjärilar och ett nattfly. De är 
alla upptagna på den svenska rödlistan från 2015. Hälften av arterna omfattas av åtgärdsprogram för 
hotade arter, vars åtgärder motverkat den nedåt -
gående trenden. 
Sju av arterna är knutna till gräsmarker i främst 
boreal och kontinental region. De förekommer i 
 hävdade naturtyper som minskat kraftigt och där -
med fragmenterats. Orsaken är att det små  skaliga 
bruknings  sättet ersatts med ett mer rationellt, och 
ensartat, jordbruk. För dessa arter är bristen på rätt typ av hävd samt det allmänna tillståndet för natur -typerna (se kapitlet om gräsmarker) den direkta orsaken till tillbakagången. Apollofjäril och svart-fläckig blåvinge hör hemma i torra gräsmarker. På dessa magra marker har hävden i form av bete ofta upphört, och därefter har de vuxit igen. Fjärilspopu-lationerna på fastlandet har minskat kraftigt, medan alvarmarkerna på Gotland och Öland fortfarande hyser livskraftiga populationer. Mnemosynefjäril och dårgräsfjäril hör hemma i hagmarker på fastlandet, men har båda försvunnit från många av sina gamla lokaler då hävden upphört och trädskiktet slutit sig. Dessa arter är relativt krävande och klarar bara mått-ligt bete. Sämst är situationen för mnemosynefjärilen 
Väddnätfjäril Euphydryas auriniaFOTO / PHOTO: NILS RYRHOLM, AZOTE 59
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019i kontinental region, där populationen minskat och 
riskerar att dö ut. Brun gräsfjäril hör hemma på små 
ängsmarker i det småskaliga jordbrukslandskapet. 
Miljöer som ofta har beskogats. Väddnätfjärilen lever 
på fuktig ängsmark med ängsvädd, och måttlig hävd 
är en förutsättning även för denna art. På fastlandet 
är den numera hänvisad till kraftledningsgator och 
ett fåtal våtmarker. Violett guldvinge förekommer på 
slåttrade gräsmarker med ormrot. Arten är beroende 
av traditionell slåtter, vilket gör att livsmiljön krympt 
drastiskt. Vissa av fjärilarna som är knutna till gräs -
marker drabbades hårt av den extrema torkan 2018, 
vilket resulterade i kraftiga populationsminskningar. 
En återhämtning är sannolikt möjlig, men om klimat -
förändringar resulterar i upprepade extrema väder-
situationer kan det innebära negativa konsekvenser 
för arterna.
Tre av fjärilarna är bundna till skog. Asknätfjärilen 
lever i fuktiga, halvöppna skogsmiljöer med måttlig 
störning som vidmakthåller öppenheten. Rationellt 
skogsbruk med tätare skog och tidigare skyddsdik -
ning har gjort att arten minskat kraftigt. Gotlands-
populationen av dårgräsfjäril lever i tallskog och 
har lokalt en stabil population. Den tredje arten, 
tajgafjällfly, är bunden till fjällnära barrskogar med 
lång kontinuitet och har visat sig mycket känslig för 
skogsbruk.
Tre av fjärilarna förekommer i fjällmiljöer: hög -
nordisk blåvinge som nyttjar sydbranter, dvärgpärle -
morfjäril som lever på högalpina fjällhedar, och fjäll -
silversmygare som förekommer på alpina gräsmarker. 
De är alla väderkänsliga och påverkas därför av de 
pågående klimatförändringarna, som påtagligt kan 
förändra deras livsbetingelser. 
Nätverket Natura 2000 bidrar i varierande grad 
till dessa arters bevarande. I rapporteringen redo-
visas de kända förekomsterna som 1×1 km-rutor 
med registrerad förekomst, vilket medför att Natura 
2000-områdena innefattar cirka 75 % av före-
komsten för fjällfjärilarna men endast 10 % för till 
exempel mnemosynefjäril och dårgräsfjäril. Andelen 
för övriga arter ligger ofta i spannet 20–50 %.Förändringar sedan senaste  
Förändringarna mellan de två senaste rapporterings -
perioderna är små och beror huvudsakligen på bättre 
kunskap. Kunskapsförbättringen gäller främst violett 
guldvinge, i synnerhet dess utbredning i alpin region. 
Dvärgpärlemofjärilens populationstrend bedöms 
som minskande, då dess högalpina habitat sannolikt 
förändras av pågående klimatförändringar. Före -
komsten av väddnätfjäril i kontinental region anses 
nu  marginell, då huvuddelen av populationen finns 
i boreal region. Artens bevarandestatus bedömdes 
därför endast i boreal region.
Underlag
Fynddata har hämtats från Artportalen150 och  
Observationsdatabasen.151 Den senare är en intern 
databas vid SLU Artdatabanken med framför allt 
äldre fynd. Källorna till dessa fynddata utgörs dels av 
spontant rapporterade fynd gjorda av allmänheten, 
dels av data från inventeringar inom biogeografisk 
uppföljning152 och åtgärdsprogrammen för hotade 
arter.153 Vid bedömningen av fjärilarna har samman-  
ställningar från åtgärdsprogram och biogeografisk 
uppföljning varit ovärderliga. Vidare har rödliste-
bedömningar,154 inventeringsrapporter och vetenskap -
liga artiklar gett ytterligare information. Slutligen har 
expertbedömningar av en referensgrupp bestående 
av entomologer och naturvårdstjänstemän varit 
till stor hjälp. Underlaget för fjärilarna har gradvis 
blivit bättre och är i kontinental och boreal region 
i regel bra, i synnerhet för arterna som omfattas av 
åtgärdsprogram och har därmed haft en längre tid 
av uppföljning. Underlaget för de alpina fjärilarna 
är mer fragmentariskt, då deras förekomster är 
mer svårtillgängliga och svåra att följa. En fortsatt 
satsning på övervakning av arterna i kombination 
med stimulering av allmänhetens rapportering 
(dagfjärilsövervakning,155 faunaväkteri156) kommer 
att ytterligare förbättra underlagen framöver. Fram -
förallt kommer möjligheten att bedöma trender att 
förbättras i framtiden genom övervakningen av fasta 
stationer inom biogeografisk uppföljning. 60
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019Fjärilar i habitatdirektivet och den samlade bedömningen 
och 2019. ALP = alpin, BOR = boreal och CON = konti-
nental region. Grön = gynnsam, gul = otillfredsställande,  röd = dålig och vit = okänd bevarandestatus. Symbol utan 
tecken anger en stabil trend, 
x = okänd trend. EXa (Species extinct after entry into force of the Habitats Directive) = arten dog ut efter att 
habitat  direktivet trädde i kraft i Sverige. MAR (marginal 
occurrence) = arten har marginell förekomst i regionen. 
Ingen bedömning av bevarandestatus görs. För utförligare 
Butterfly and moth species in the Habitats Directive and 
regions 2013 and 2019, respectively. ALP = alpine,  
Green = favourable, yellow = inadequate, red = unfavour -
able, and white = unknown conservation status. Symbols without a sign indicate a stable trend, 
 = negative, x = unknown trend. EXa= Species extinct 
after entry into force of the Habitats Directive. MAR (mar -
ginal) = marginal presence in the region. No assessment of conservation status is required for the region. For further details see Table 2.ARTER SAMLAD BEDÖMNING
FJÄRILAR ALP BOR CON
1930högnordisk 
blåvinge
1931dvärg-
pärlemorfjäril
1070 brun gräsfjäril EXa EXa
1065 väddnätfjäril MAR
6169 (1052)asknätfjäril
1933fjällsilver-
smygare
1067 dårgräsfjäril
4038violett 
guldvinge
1058svartfläckig blåvinge
1057 apollofjäril
1056mnemosyne-fjäril
1934 tajgafjällfly 61
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019VEDLEVANDE LEDDJUR
De svenska vedlevande leddjuren inom art- och habitatdirektivet hör hemma i vitt 
skilda skogstyper. Flertalet av dem har dålig bevarandestatus, och det är endast ekoxen som har gynnsam bevarandestatus. Det främsta hotet mot dem är bristen på död ved och skoglig kontinuitet, lokalt eller i landskapet som helhet. Skogsarterna kräver ofta särskilda störningsregimer och betydande hänsyn i bruket av skogen  för att klara sig, medan de arter som förekommer i trädklädda hagmarker främst  är beroende av hävd, såsom bete. 
I Sverige är 13 vedlevande leddjur listade i art- och 
habitatdirektivet: elva skalbaggar, en skinnbagge och en klokrypare. Elva av dem har dålig bevarandestatus och är även upptagna på rödlistan 2015, och flertalet omfattas av åtgärdsprogram för hotade arter. De flesta av dem har sin hemvist i boreal region. Endast de arter som förekommer i trädklädda hagmarker finns i den kontinentala regionen.
Bevarandestatusen och hotbilden för arterna är 
kopplade till deras behov av vedsubstrat av rätt 
 kvalitet (trädslag, ålder, nedbrytningsstadium, 
svamp  angrepp m.m.) och behovet av kontinuerlig 
förekomst av substratet i landskapet. För flera av dem är bristen på lämpliga störningar som skapar 
död ved och öppenhet avgörande, till exempel över -
svämningar eller brand. Störningar, inklusive hävd, gynnar dessutom föryngringen av deras värdträd. 
Fyra av arterna förekommer i ädellövskog och då 
främst på ek i betade hagmarker. Hit hör den större ekbocken, som kräver gamla jätteekar i solbelysta lägen. Arten har länge fört en tynande tillvaro på 
en lokal på Öland, men 2018 påbörjades en åter -
inplantering i Blekinge och Småland. Utfallet av denna insats är ännu inte känt. Läderbagge och hål-trädsklokrypare lever i gamla ihåliga ädellövträd, ofta ekar. De förekommer i glesa skogar, och brist på 
Ekoxe Lucanus cervusFOTO / PHOTO: HENRIK LARSSON 62
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019hävd har ofta gjort att miljön idag är alltför sluten. 
Den fjärde arten är ekoxen, vars larver lever på  
grova rötter av främst ek. Ekoxen bedöms ha gynn-
sam bevarandestatus i både boreal och kontinental 
region. 
Brandskadade barrträd är det  huvudsakliga 
substratet för tre av arterna: slät och grov tall-
kapuschong bagge samt spetshörnad barkskinn bagge. 
Dessa tre arter har under den senaste rapporterings-
perioden visat tecken på populationsminskning efter 
en tidigare ökning. Orsaken är sannolikt konkurrens 
från andra mer opportunistiska arter, som gynnas av 
rationellt skogsbruk och nyttjar samma substrat. 
Fyra av arterna hör hemma i blandskogar av 
löv- och barrträd. För tre av dem, cinnoberbagge, 
aspbarkgnagare och brokig aspmycelbagge, är gam -
mal aspskog den viktigaste miljön. De två förstnämn -
da är knutna till nydöd ved, medan brokig aspmy -
celbagge lever i asprik skog och är helt beroende av 
slem svampen gul ullklubba. Den fjärde arten, rödhal -
sad brunbagge, är extremt störningsgynnad och kan 
uppträda på alla möjliga trädslag med vedsvampen 
gråporing. Alla fyra är beroende av mycket rikliga 
förekomster av död ved och av speciella kvaliteter på 
veden, förutsättningar som normalt saknas i rationellt 
brukad skog. Dessa arter kräver därför betydande 
hänsyn i skogsbruket för att överleva.
På nyligen död tall lever smal skuggbagge. Tidigare 
var bara en restpopulation på Gotska sandön känd, 
men nyligen har arten återfunnits i Västmanlands och 
Örebro län. Den uppmärksammades vid inventeringar  
efter den stora skogsbranden i Västmanland 2014, 
och har gynnats av branden. 
Större barkplattbagge lever på granlågor av hög 
ålder i produktiv granskog med en mycket lång, 
obruten frånvaro av såväl brand som  skogsbruk. 
Arten är därför starkt beroende av skyddade 
 områden för sin överlevnad.
till dessa arters bevarande. I rapporteringen  redovisas 
de kända förekomsterna inom 1×1 km rutor för 
flertalet av arterna. Nästan 100 % av förekomsterna 
av större ekbock finns inom Natura 2000-nätverket, 
medan motsvarande andel för de tre arter som lever 
på brandskadade träd är endast 5–10 %. Andelen för 
övriga arter ligger ofta i spannet 20–50 %.Förändringar sedan senaste  
Förändringarna mellan de två rapporteringsperioderna  
är inte så stora och beror mestadels på bättre 
kunskap. För flera arter har det skett en påtaglig 
förbättring av kunskapsläget. I synnerhet gäller detta 
smal skuggbagge där en fastlandspopulation återupp -
täckts, vilket medfört att även den populationen har 
vägts in i bedömningen av populationstrenden. Ökad 
kunskap om ekoxen gör att dess bevarandestatus nu 
bedöms som gynnsam, då referensvärdena har nåtts 
i både kontinental och boreal region. De enda reella 
förändringarna rör de tre arter som är bundna till 
bränd ved. Alla tre tycks minska efter en tidigare 
uppgång, troligtvis på grund av konkurrens från 
andra arter som nyttjar samma substrat. 
Större ekbock i kontinental region har fått ändrad 
rapporteringsstatus då man gjort utplanteringsförsök 
i syfte att återetablera arten där. Ursprungspopulatio -
nen, som nu bedöms vara stabil om än liten, finns  
i boreal region.
Underlag
Fynddata har hämtats från Artportalen157 och 
Observationsdatabasen.158 Den senare är en intern 
databas vid SLU Artdatabanken med framförallt 
äldre fynd. Källorna till dessa fynddata är dels spon -
tant inrapporterade observationer från allmänheten, 
dels inventeringar inom biogeografisk uppföljning159 
och åtgärdsprogram för hotade arter.160 Vid bedöm -
ningen av arterna har sammanställningar från olika 
inven teringar varit ovärderliga, framförallt de som 
har gjorts som riktade insatser inom biogeografisk 
uppföljning. Likaså har rödlistebedömningar161 och 
vetenskapliga artiklar gett ytterligare information. 
Slutligen har expertbedömningar utförda av en 
referensgrupp bestående av entomologer och natur -
vårdstjänstemän varit till stor hjälp. Underlaget för 
många arter (till exempel läderbaggen) är bra, medan 
det är mer fragmentariskt för till exempel rödhalsad 
brunbagge. Bedömningen av arter med bristfälligt 
underlag har ofta fått göras utifrån vår kunskap om 
trenderna för deras substrat och biotoper. En fortsatt 
 satsning på övervakning av arterna, i kombination 
med  stimulering av allmänhetens rapportering, kom -
mer att ytterligare förbättra underlagen framöver. 63
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019Vedlevande leddjur i habitatdirektivet och den samlade 
nental region. Grön = gynnsam, gul = otillfreds  ställande,  
x = okänd trend. EXp (Species extinct prior to entry into force of the Habitats Directive) = arten dog ut före 
habitatdirektivet trädde i kraft i Sverige. För utförligare redovisning se tabell 2.
Beetle species in the Habitats Directive and their overall 
assessments in the different biogeographical regions 2013 
and 2019, respectively. BOR = boreal, and CON = conti-
nental region. Green = favourable, yellow = inadequate,  red = unfavourable, and white = unknown conservation status. Symbols without a sign indicate a stable trend,  
EXp = Species extinct prior to entry into force of the 
 Habitats Directive. For further details see Table 2.ARTER
VEDLEVANDE LEDDJUR BOR CON
1919 brokig aspmycelbagge
1936 hålträdsklokrypare
1929 spetshörnad barkskinnbagge
1920 smal skuggbagge
1088 större ekbock EXp
1086 cinnoberbagge
1083 ekoxe
6966 
(1084) läderbagge
4021 rödhalsad brunbagge
1925 större barkplattbagge
1926 slät tallkapuschongbagge
1927 grov tallkapuschongbagge
1928 aspbarkgnagare 64
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019KÄRLVÄXTER
Kärlväxterna förekommer i vitt skilda miljöer, ända från kust, sjöar, våtmarker,  
gräsmarker och skogar, upp till vindpinade fjällhedar. Statusen är generellt god för  växterna i alpin region men sämre i övriga delar av landet, särskilt i södra Sverige. Läget har försämrats för skogsväxter såsom norna och flera lummerarter, som inte längre bedöms ha gynnsam bevarandestatus. Intensivt brukande av skogen och brist på traditionell hävd i odlingslandskapet är de två viktigaste orsakerna till att nästan hälften av arterna inte bedöms uppnå gynnsam bevarandestatus.
Kärlväxterna omfattar 46 svenska arter samt art -
gruppen lumrar, och utgör därmed den organism-
grupp i EU:s art- och habitatdirektiv som har flest arter i Sverige. Lumrarna bedöms både som grupp och enskilt för de tre rödlistade arterna, per region där de förekommer. De 66 bedömningarna för 
kärlväxter (vissa arter förekommer i fler än en bio -
geografisk region) resulterade i gynnsam bevarande -
status i 38 fall, otillfredsställande i 12 och dålig i 16 fall. Av 34 bedömningar i boreal region visade åtta på dålig och tio på otillfredsställande bevarandestatus. Av 12 bedömningar i kontinental region var beva-
randestatusen dålig i åtta fall och  otillfredsställande i ett. I alpin region visade sig bevarandestatusen vara gynnsam i 19 av 20 fall och otillfredsställande i ett fall. Situationen är sämst för kärlväxterna i sjöar. För arter som är knutna till våtmarker och gräsmarker är läget något bättre. För alpina gräsmarksarter bedöms situationen vara god. Den är även förhållandevis god för gräsmarksarter på Ölands och Gotlands alvar -
marker. I övrigt är bevarandestatusen för gräsmarks-arterna mycket bekymmersam.
Trenderna är negativa för tio arter i boreal region 
och för fem i kontinental region, medan de är sta-bila i alpin region (med undantag för gruppen lum-rar). Det är främst gräsmarksarter, men även några 
Norna Calypso bulbosaFOTO / PHOTO: SEBASTIAN SUNDBERG 65
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019våtmarks- och skogsarter, som uppvisar negativa 
trender. Minskande hävd, förtätade skogar och/eller 
trakthygges bruk samt luftburen kvävedeposition 
antas vara de viktigaste bakomliggande orsakerna till 
de negativa trenderna.
De främsta hoten är upphörd eller felaktig hävd 
och olika skogsbruksåtgärder (dikning, trakthygges -
bruk, omföring till tätvuxna monokulturer, körning 
med tunga maskiner inklusive hyggesharvning), men 
även gödande luftföroreningar bedöms ha viss nega -
tiv påverkan på många arter i gräsmarker, våtmarker 
och skog i södra Sverige. Åtgärder har påbörjats 
för att förbättra situationen för flera arter, men i de 
flesta fall i för liten skala eller under för kort tid för 
att påverka arternas bevarandestatus på biogeogra -
fisk nivå. Några positiva exempel är dock nipsippa i 
Västernorrlands län och dvärglåsbräken på Gotland, 
vilka har återhämtat sig tack vare åtgärder i början 
av 2010-talet. Ett annat positivt exempel är att brän -
ning av större hedområden i Halland har gynnat 
slåttergubbe, cypresslummer och mellanlummer. För 
att vända utvecklingen hos de arter det går dåligt för 
krävs en kombination av fortsatt skydd och anpassad 
skötsel, restaurering av livsmiljöer samt återutsätt -
ning av utgångna populationer. Ett anpassat och 
traditionellt, hållbart brukande är viktigt för många 
arter, såväl i jordbrukslandskapet som i skogen. En 
anpassad skötsel av skyddade områden behövs också.
Merparten av kärlväxterna har minst 20 % av sin 
förekomst inom Natura 2000-områden i respektive 
region. Hos 13 arter finns hela populationen inom 
Natura 2000-områden i åtminstone en region. Det 
gäller främst arter med få förekomster, exempelvis 
dvärglåsbräken och alvarstånds i kontinental region, 
brunbräken och ryssbräken i boreal region samt grus-
narv och flera andra fjällväxter i alpin region, vilka 
endast förekommer i nationalparker. Det är endast ett 
fåtal arter i boreal region som har en mindre andel 
än det rekommenderade tröskelvärdet på 20 % inom 
Natura 2000-områden: alvarmalört (4 %), kalk-
krassing (10 %), hällebräcka (10 %) och avarönn 
(9 %). I dagsläget innebär inte detta att deras 
bevarande status avviker från statusen hos arter med 
en högre andel inom skyddade områden, men på sikt 
kan det utgöra en riskfaktor för dem.Förändringar sedan senaste  
Statusen har försämrats i åtta av bedömningarna och 
förbättrats i tre jämfört med rapporteringen 2013. 
Fem av de försämrade statusbedömningarna rör 
skogsväxter (norna, lumrar och ryssnarv) och två 
avser gräsmarksväxter (slåttergubbe och dvärglås-
bräken). I tre fall bedöms trenden sämre än 2013, 
och lika många visar på en bättre trend. De tre 
försämrade trenderna avser skogsväxter (lumrar 
och norna). I samtliga fall beror detta på bättre 
kunskapsunderlag, inte på att förhållandena i sig har 
försämrats sedan 2013.
Förbättrat kunskapsläge har lett till en mer rätt-
visande bild av populationsstorleken, som för vissa 
arter hade underskattats tidigare, i några fall med 
en tiopotens eller mer. Exempel på detta är slåtter -
gubbe (från 500 000 till 4 000 000 individer), norna 
(från 15 000 till 90 000) och sjönajas (från 6 000 till 
400 000) i boreal region. I några fall har metoden för 
att räkna antalet individer förändrats. Detta gäller till 
exempel hänggräs, vilket resulterat i en ökning från 
100 000 till 930 000 individer.
I tre fall, dvärglåsbräken och flytsvalting i kon -
tinental region samt ishavshästsvans, har faktiska 
populationsminskningar registrerats sedan 2013.  
I ett fåtal fall har antalet rapporterade individer  
minskat till följd av mer precisa data, där tidigare 
siffror var överskattningar. Detta gäller ryssbräken 
i alpin region samt alvarstånds, kalkkrassing och 
polarblära i boreal region.
Underlag 
Kunskapsläget är relativt gott och förbättras fort-
löpande för de flesta av arterna. Övervakning av 
kärlväxter genomförs till största delen inom flora-
väkteri,162 biogeografisk uppföljning samt inven -
teringar inom åtgärdsprogrammen163 för hotade 
arter, där de senare omfattar (eller har omfattat) 
15 av arterna. Nästan all data finns tillgänglig i 
Artportalen.164 Gruppen lumrar övervakas främst av 
riksskogstaxeringen.165 Två av de mer talrika och ej 
rödlistade arterna, skogsrör och lappranunkel, saknar 
för tillfället systematisk uppföljning, så underlaget för 
rapporteringen är i dessa fall en expertbedömning.  
En referensgrupp bestående av Artdatabankens 
expertkommitté166 för kärlväxter och två handläggare  66
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019från Naturvårdsverket har bidragit till arbetet med 
Det finns skillnader i bedömningarna mellan röd -
listan och habitatdirektivet som beror på att de base -
ras på olika kriterier, variabler, geografisk avgräns -
ning och tidsfönster. Exempelvis leder detta till att 
bevarandestatusen för alvarmalört bedöms som dålig 
i boreal region enligt EU-rapporteringen eftersom 
den har försvunnit från en utpostlokal på norra 
Öland, medan arten är bedömd som Livskraftig (LC) 
nationellt i rödlistan eftersom populationen totalt 
sett bedöms vara stabil eller ökande. Ett motsatt 
fall är brunbräken. Denna art bedöms ha gynnsam 
bevarandestatus i boreal region, då den sannolikt är 
stabil och naturligt sällsynt på grund av sina mycket 
specifika habitatkrav (serpentinberg), trots att den 
är rödlistad som Sårbar (VU) till följd av liten före -
komstareal och liten population. Samtliga fjällväxter 
är rödlistade till följd av små populationer eller små 
förekomstarealer men bedöms ändå ha gynnsam 
bevarandestatus i alpin region, eftersom de sannolikt 
aldrig har varit vanligare. Även naturligt sällsynta 
arter är dock sår bara för slumpartade händelser eller 
andra ingrepp som i en enda företeelse kan leda till 
att arten försvinner. Nytt för 2019 är att popula -
tionsenheten för de flesta vattenväxter och arterna i 
habitatdirektivets bilaga V (slåttergubbe och lumrar) 
har rapporterats som förekomst i antal 1×1 km-rutor. 
Som komplement har även populationsuppskattningar 
(antal vuxna individer) rapporterats. Detta har dock 
inte påverkat statusbedömningarna.Taxonomiska ändringar
Det har skett några taxonomiska ändringar sedan 
rapporteringen 2013, vilket visar på behovet av 
fortsatt taxonomisk forskning och vikten av artkun -
skap hos landets biologer. Dvärglåsbräken innefattar 
idag den under 2014 uppmärksammade varieteten 
pysslinglåsbräken, Botrychium simplex  var. tenebro -
sum.167 Denna varietet har tidigare förbisetts men 
har sannolikt funnits i landet under lång tid. Det 
första säkra fyndet gjordes 1992, men då visste man 
inte vad det var. Till följd av detta har utbrednings-
området för dvärglåsbräken ökat.
Ny taxonomisk forskning168 har visat att den 
svenska varianten av öselskallra är ett annat taxon än 
den ursprungligen beskrivna öselskallran från Ösel i 
Estland.169 Det svenska taxonet är genetiskt skilt från 
höskallra men har liknande livsmiljö och uppvisar 
liknande morfologi som öselskallrorna i Estland.
Avarönn har, till följd av ny kunskap baserad på 
taxonomiska studier,170 delats upp i tre arter med 
olika utbredningsområden på Gotland: avarönn på 
Fårö, bungerönn på Bungenäset och garderönn på 
östra Gotland. Dessa tre arter har bildats vid separata 
tillfällen genom hybridisering mellan olika individer 
av finnoxel och rönn med därpå följande kromosom -
talsfördubbling. I rapporteringen ingår dock samtliga 
nybeskrivna arter, inklusive primärhybrider (vilka 
inte har stabiliserats och bildat nya arter) mellan finn -
oxel och rönn på andra delar av Gotland, liksom de 
två förekomsterna på fastlandet i Uppland och Söder -
manland, inom det aggregerade taxonet  
avarönn (vilket avsågs när avarönn inkluderades i  
art- och habitatdirektivet 1997). 67
KÄRLVÄXTER ALP BOR CON
5187 cypresslummer
OPT OPT OPT OPT
1419 dvärglåsbräken
1942 hänggräs
1960 ishavshästsvans
1940 småsvalting
1966 ävjepilört
1946 alvarmalört
1762 slåttergubbe
5107 mellanlummer
OPT OPT
5191 strandlummer
1903 gulyxne
1973 hällebräcka
1833 sjönajas
1477 nipsippa
1951 sötgräs
1831 flytsvalting
1954skånsk 
1413 lummerväxter
1493 kalkkrassing
6288 
(1974)alvarstånds
1962 ryssnarv
1970 gotlandssippa
1945 bottnisk malört
1952gotländsk 
nunneört
1968 strandviva
1976 avarönn
4066 brunbräken
4115 öselskallra
1528 myrbräcka
1949 norna
1902 guckusko
1948 skogsrörARTER SAMLAD BEDÖMNING
1955 ryssbräken
1972 lappranunkel
6181 
(1975)polarblära
1944 grusnarv
1947 fjällkrassing
1950 kolstarr
1956 blockdraba
1959 brudkulla
1961 snöfryle
6952 
(1964) laestadiusvallmo
6953 
(1965)lappvallmo
1967 lappfela
1969 fjällviva
1977 venhavre
1978 lappviol
Kärlväxter i habitatdirektivet och den samlade bedöm -
 = negativ, x = okänd trend. OPT (optional) = frivilligt 
rapporterad. Informationen har använts för bedömning av 
lummerväxter. För utförligare redovisning se tabell 2.
Vascular plant species in the Habitats Directive and their overall assessments in the different biogeographical regions 
2013 and 2019, respectively. ALP = alpine, BOR = boreal, and CON = continental region. Green = favourable,  
yellow = inadequate, red = unfavourable, and  
white = unknown conservation status. Symbols without a sign indicate a stable trend, 
x = unknown trend. OPT (optional) = optional report, that 
is included in the report on the genus Lycopodium spp. 
For  urther details see Table 2. 68
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019MOSSOR OCH LAVAR
Mossor och lavar förekommer i många olika miljöer såsom våtmarker, stränder,  
skogar, branter, öppenmarker och fjäll. Tillgången på lämpliga substrat och  intakt hydrologi är kritiska faktorer för minst hälften av arterna, varav de flesta har otillräcklig eller dålig bevarandestatus. Förändringarna i arternas bedömningar beror framförallt på att kunskapsunderlaget har blivit betydligt bättre, men en reell förändring är att askskottsjukan har minskat mängden substrat för barkkvastmossa vilket ytterligare försämrat statusen för arten.
Totalt 20 arter/artgrupper av mossor och lavar har 
bedömts. Av de drygt 1000 mossarter som förekom-mer i Sverige listas 17 i art- och habitatdirektivets bilaga II (se kapitel Ordförklaringar). Dessutom listas i bilaga V (se kapitel Ordförklaringar) en lavgrupp (renlavar), ett mossläkte (vitmossor) och en mossart (blåmossa). Bevarandestatusen varierar mycket inom gruppen. Sex arter bedöms nu ha gynnsam bevarandestatus i samtliga regioner där de förekom-mer, medan fem arter har otillräcklig och åtta dålig bevarandestatus i åtminstone en region.För rikkärrsarterna är bevarandestatusen otill  freds  - 
ställande i södra delen av Sverige. Detta berör fram-förallt kontinental region och den södra boreala regi-onen, där igenväxning och dränering har påverkat arterna negativt. Även för flera av de arter som växer 
på ved och bark är situationen fortsatt otillfreds -
ställande. Tillgången på lämpliga lågor, till exempel grova tallågor och lågor som tidvis översvämmas är ofta begränsande för dessa arter. I fjällen kan fuktiga miljöer misstänkas minska till följd av klimatför -
ändringarna, vilket skulle påverka lappglansmossan 
Tajgakrokmossa Hamatocaulis lapponicusFOTO / PHOTO: NIKLAS LÖNNELL 69
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019negativt. Vi har dock ännu inte några inventerings -
data på en sådan förändring, så trenden för denna art 
bedöms i dagsläget som okänd. Ren lavarna är fortfa -
rande vanliga och spridda, men data från riksskogs -
taxeringen visar att de har minskat. Några exempel 
på åtgärder som i varierande grad har genomförts är 
att förhindra igenväxning av alvarmark, betesmarker 
och rikkärr, samt att återställa vattenförhållanden. 
Mer behöver göras så att hydrologin i myrar, längs 
vatten drag och i sumpskogar inte påverkas negativt, 
så att myrarter som växer blött kan finnas kvar och 
de periodiska översvämningar som vissa arter gyn -
nas av inte uteblir. Förstärkningsåtgärder med nya 
substrat kan behövas i de fall där områdesskydd och 
andra åtgärder inte är tillräckliga. Dessutom behöver 
kunskapsläget förbättras ytterligare för att bättre 
kunna bedöma bevarandestatus för många av arterna 
och effektivare rikta åtgärder.
Av de kända populationerna för arter i bilaga II 
förekommer minst 20 % i Natura 2000-områden. 
För flera av arterna förekommer en stor del av popu -
lationen på en lokal, och dessa  lokaler utgörs ofta av 
Natura 2000-områden. Alvar arterna i kontinental 
region har högst andel av populationen inom Natura 
2000-nätverket, medan arter med få och nyupptäckta 
lokaler har den lägsta andelen.
Orsakerna till skillnaderna jämfört med rapporte -
ringen 2013 är till största delen bättre kunskap. Den 
biogeografiska uppföljningen har resulterat i bättre 
kvantifieringar av populationsstorlekar och säkrare 
information om i vilken utsträckning arterna finns 
kvar på sina lokaler. Inte minst har räkning av några 
mossarter visat att populationerna är större än vad 
som tidigare varit känt. Tekniska justeringar, som 
ändringen av rekommenderad enhet för populations -
storlek, har också påverkat rapporteringen, även om 
förändringarnas påverkan på den samlade status-
bedömningen inte har varit så stor. 
Det påtagligaste exemplet på en reell förändring 
sedan förra rapporteringen är att askskottsjukan har 
reducerat antalet möjliga värdträd för barkkvast-
mossan som växer på bland annat ask. Underlag 
Samtliga koordinatsatta fynd från Artportalen,171 
Observationsdatabasen och samlingar har använts 
(Analysportalen 2018).172 Den mest detaljerade 
informationen kommer från biogeografisk uppfölj -
ning, där samtliga kända lokaler för sällsynta arter 
har besökts, och ett stickprov på cirka 30 lokaler har 
besökts för många av de mer spridda arterna. Detta 
har gjort att det jämfört med rapporteringen 2013 
fanns ett mycket mer omfattande underlag, även 
om endast ett inventeringstillfälle har hunnits med. 
Bedömningarna har diskuterats med expertkom -
mittén för mossor (Expertkommittén för mossor 
2018).173 Henrik Weibull har även lämnat värdefulla 
synpunkter vid andra tillfällen. Information hämtades 
också från andra källor såsom vetenskapliga artiklar 
(t.ex. Sandström m.fl. 2016,174 Hedenäs 2018175) och 
nationella åtgärdsprogram.176 70
MOSSOR OCH LAVAR ALP BOR CON
1979 brynia
1386 grön sköldmossa OCC OCC
1980 vedtrådmossa
1378 renlavar
1981nordisk 
klipptuss
1383 hårklomossa
1381 barkkvastmossa
6216 
(1393)käppkrokmossa
1982 trubbklockmossa
1983 tajgakrokmossa
1984 platt spretmossa
1985 späd bäckmossa
1400 blåmossa
1379 klippklotmossa
1389långskaftad svanmossa
1986 lappglansmossa
1387gotländsk hättemossa
6166 
(1394) mikroskapania
1409 vitmossor
1988 styv kalkmossaMossor och lavar i habitatdirektivet och den samlade 
 = positiv,  
 = negativ, x = okänd trend. OCC (occational) = tillfälligt 
förekommande i regionen. Ingen bedömning av bevarande-
status görs i regionen För utförligare redovisning  
se tabell 2.
Bryophyte and lichen species in the Habitats Directive and 
their overall assessments in the different biogeographical regions 2013 and 2019, respectively. ALP = alpine, BOR 
= boreal, and CON = continental region. Green = favourable, 
yellow = inadequate, red = unfavourable, and white =  unknown conservation status. Symbols without a sign  
x = unknown trend. OCC (occasional) = species occasio-nally present. No assessment of conservation status is 
required for the region. For further details see Table 2. TABELLER 
 72
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019Aktuella värden 2019 Referensvärden 2019 Statusbedömning 2019
Utbredning (km2) Population (individer) Utbredning (km2)Population (individer)
Utbredning
Population
Livsmiljö
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Livsmiljö
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
KODVetenskapligt 
namn Svenskt namn MATL MBAL MATL MBAL MATL MBAL MATL MBAL KODVetenskapligt 
namn Svenskt namn Marin atlantisk region Marin Östersjöregion
MARINA DÄGGDJUR OCH FISKAR MARINA DÄGGDJUR OCH FISKAR
2492 Coregonus albula siklöja 11 600 1 051 519 909 v 11 600 705 000 000 v 2492 Coregonus albula siklöja
6353 
(2494)Coregonus 
lavaretus 
Complexsik 26 300 1 950 000 v 26 300 3 000 000 v 6353  
(2494) Coregonus 
lavaretus 
Complexsik
1364 Halichoerus 
grypusgråsäl 2 100 147 800 34 22 048 2 100 147 800 12 10 000 1364 Halichoerus 
grypusgråsälU
1365 Phoca vitulina knubbsäl 18 300 4 500 15 775 1 944 18 300 26 400 10 000 3 000 1365 Phoca vitulina knubbsäl
1351 Phocoena 
phocoenatumlare 20 200 38 700 27 313 480 20 200 38 700 23 000 7 500 1351 Phocoena 
phocoenatumlareU U
6307 
(1938)Pusa hispida 
botnicavikare 21 900 7 405 28 900 7 500 6307 
botnicavikare
1109 Thymallus 
thymallusharr 20 000 750 000 v 28 200 750 000 v 1109 Thymallus 
thymallusharrTabell 1. Arter i marina regioner. Aktuella värden, referensvärden och statusbedömning. Arter – marina regioner
MATL = marin atlantisk region, MBAL = marin Östersjöregion. v = adulter. 73
Livsmiljö
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Livsmiljö
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
6353 
(2494)Coregonus lavaretus Complexsik 26 300 1 950 000 v
26 300 3 000 000 v 6353  
(2494) Coregonus lavaretus Complexsik
1364 Halichoerus grypusgråsäl
2 100 147 800 34 22 048 2 100 147 800 12 10 000 1364 Halichoerus grypusgråsäl
U
1351 Phocoena phocoenatumlare
20 200 38 700 27 313 480 20 200 38 700 23 000 7 500 1351 Phocoena phocoenatumlare
U U
6307 
(1938)Pusa hispida botnicavikare 21 900 7 405
28 900 7 500 6307 
(1938)Pusa hispida botnicavikare
thymallusharrTabell 1 forts. Arter i marina regioner. Aktuella värden, referensvärden och statusbedömning.  
 = gynnsam    = otillfredsställande    = dålig    = okänd    = positiv trend    = negativ trend    = okänd trend   U = osäker trend   
Ingen symbol i cirkeln anger stabil trend 74
Utbredning (km2) Population (individer) Utbredning (km2) Population (individer)
Livsmiljö
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Livsmiljö
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Livsmiljö
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
namn Svenskt namn ALP BOR CON ALP BOR CON ALP BOR CON ALP BOR CONKOD Vetenskapligt 
namn Svenskt namn Alpin region Boreal region Kontinental region
DÄGGDJUR DÄGGDJUR
1911 Alopex lagopus fjällräv 10 600 650 10 600 1 200 1911 Alopex lagopus fjällräv
1352 Canis lupus varg 15 800 238 800 12 700 0 352 2 OCC 238 800 MAR OCC 300 MAR 1352 Canis lupus varg
1337 Castor fiber bäver 42 000 303 600 2 800 5 000 125 000 13 42 000 303 600 1 700 5 000 125 000 13 1337 Castor fiber bäver
1912 Gulo gulo järv 102 100 191 600 403 217 102 100 191 600 390 210 1912 Gulo gulo järv
1334 Lepus timidus skogshare 99 900 383 500 9 600 150 000 450 000 500 99 900 383 500 9 600 150 000 750 000 2 100 1334 Lepus timidus skogshare U
1355 Lutra lutra utter 52 500 285 500 17 600 200 3 700 125 50 000 361 968 26 000 250 5 200 200 1355 Lutra lutra utter
1361 Lynx lynx lodjur 81 300 339 900 8 800 212 903 5 81 300 339 900 MAR 160 710 MAR 1361 Lynx lynx lodjur
1357 Martes martes mård 96 600 379 700 24 700 4 000 25 000 1 400 96 600 379 700 24 700 4 000 25 000 1 400 1357 Martes martes mård
1341 Muscardinus 
avellanariushasselmus 65 000 7 900 150 0000 500 000 65 000 7 900 1 500 000 500 000 1341 Muscardinus 
avellanariushasselmusU U
1358 Mustela putorius iller 138 300 23 100 17 000 7 000 86 700 23 100 11 000 7 000 1358 Mustela putorius iller U U
1343 Sicista betulina buskmus 500 24 400 18 000 230 000 500 24 400 18 000 230 000 1343 Sicista betulina buskmus
1354 Ursus arctos brunbjörn 70 600 245 300 643 2 234 70 600 245 300 310 1 090 1354 Ursus arctos brunbjörn
FLADDERMÖSS FLADDERMÖSS
1308 Barbastella 
barbastellusbarbastell 54 100 15 700 10 000 6 000 54 100 15 700 10 000 6 000 1308 Barbastella 
barbastellusbarbastell
1313 Eptesicus 
nilssoniinordfladdermus 6 700 380 000 24 900 3 1 600 000 75 000 OCC 380 000 24 900 OCC 1 600 000 75 000 1313 Eptesicus 
nilssoniinordfladdermus
1327 Eptesicus 
serotinussydfladdermus 58 400 16 600 220 2 000 58 400 16 600 5 000 2 000 1327 Eptesicus 
serotinussydfladdermus
5003 Myotis alcathoe nymffladdermus 2 100 125 15 000 1 000 5003 Myotis alcathoe nymffladdermus U U
1323 Myotis bechsteinii Bechsteins 
fladdermus3 500 200 15 000 1 000 1323 Myotis bechsteinii Bechsteins 
fladdermusU U
1320 Myotis brandtii tajgafladdermus 277 100 23 700 1 100 000 55 000 277 100 23 700 1 100 000 55 000 1320 Myotis brandtii tajgafladdermus
1318 Myotis dasycneme damm fladdermus 29 000 6 600 1 400 300 30 000 15 000 1 500 1 000 1318 Myotis dasycneme damm fladdermus
1314 Myotis 
daubentoniivatten fladdermus 236 000 25 100 1 400 000 75 000 236 000 25 100 1 400 000 75 000 1314 Myotis 
daubentoniivatten fladdermus
1324 Myotis myotis större musöra 3 000 500 15 000 1 000 1324 Myotis myotis större musöra U U
1330 Myotis mystacinus mustasch­
fladdermus151 500 25 100 120 000 10 000 151 500 25 100 120 000 10 000 1330 Myotis mystacinus mustasch­
fladdermusU U U U
1322 Myotis nattereri fransfladdermus 108 500 16 100 30 000 2 000 108 500 16 100 30 000 2 000 1322 Myotis nattereri fransfladdermus
1331 Nyctalus leisleri mindre 
brunfladdermus11 500 8 200 900 300 30 000 15 000 1 500 1 000 1331 Nyctalus leisleri mindre 
brunfladdermusU U
1312 Nyctalus noctula större 
brunfladdermus159 800 25 100 120 000 10 000 159 800 25 100 120 000 10 000 1312 Nyctalus noctula större 
1317 Pipistrellus 
nathusiitrollpipistrell 87 200 17 800 40 000 3 000 87 200 17 800 40 000 3 000 1317 Pipistrellus 
nathusiitrollpipistrell
1309 Pipistrellus 
pipistrellussydpipistrell 13 000 11 200 1 175 900 30 000 15 000 1 500 1 000 1309 Pipistrellus 
pipistrellussydpipistrell
5009 Pipistrellus 
pygmaeusdvärgpipistrell 124 600 25 300 3 100 000 230 000 124 600 25 300 3 100 000 230 000 5009 Pipistrellus 
pygmaeusdvärgpipistrell
1326 Plecotus auritus brunlångöra 209 900 26 100 150 000 7 000 209 900 26 100 150 000 7 000 1326 Plecotus auritus brunlångöra
1329 Plecotus 
austriacusgrålångöra 1 200 50 15 000 1 000 1329 Plecotus 
austriacusgrålångöraU U
1332 Vespertilio 
murinusgråskimlig 
fladdermus163 800 25 100 70 000 6 000 163 800 25 100 70 000 6 000 1332 Vespertilio 
fladdermusTabell 2. Arter i biogeografiska regioner. Aktuella värden, referensvärden och statusbedömning. 
ALP = alpin region, BOR = boreal region, CON = kontinental region, OCC (occasional) = tillfälligt förekommande i regionen,  
MAR (marginal occurrence) = arten har marginell förekomst i regionen.Arter – biogeografiska regioner  75
Livsmiljö
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
PopulationLivsmiljö
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
1341 Muscardinus avellanariushasselmus
65 000 7 900 150 0000 500 000 65 000 7 900 1 500 000 500 000 1341 Muscardinus avellanariushasselmus
U U
1308 Barbastella barbastellusbarbastell
54 100 15 700 10 000 6 000 54 100 15 700 10 000 6 000 1308 Barbastella barbastellusbarbastell
1313 Eptesicus nilssoniinordfladdermus
6 700 380 000 24 900 3 1 600 000 75 000 OCC 380 000 24 900 OCC 1 600 000 75 000 1313 Eptesicus nilssoniinordfladdermus
1327 Eptesicus serotinussydfladdermus
58 400 16 600 220 2 000 58 400 16 600 5 000 2 000 1327 Eptesicus serotinussydfladdermus
1323 Myotis bechsteinii Bechsteins fladdermus 3 500 200 15 000 1 000 1323 Myotis bechsteinii Bechsteins fladdermusU U
1318 Myotis dasycneme damm fladdermus 29 000 6 600 1 400 300 30 000 15 000 1 500 1 000 1318 Myotis dasycneme damm  fladdermus
1314 Myotis daubentonii vatten fladdermus 236 000 25 100 1 400 000 75 000 236 000 25 100 1 400 000 75 000 1314 Myotis daubentonii vatten  fladdermus
1330 Myotis mystacinus mustasch­fladdermus 151 500 25 100 120 000 10 000 151 500 25 100 120 000 10 000 1330 Myotis mystacinus mustasch­fladdermusU U U U
1331 Nyctalus leisleri mindre brunfladdermus 11 500 8 200 900 300 30 000 15 000 1 500 1 000 1331 Nyctalus leisleri mindre brunfladdermusU U
1312 Nyctalus noctula större brunfladdermus 159 800 25 100 120 000 10 000 159 800 25 100 120 000 10 000 1312 Nyctalus noctula större brunfladdermus
1317 Pipistrellus nathusiitrollpipistrell
87 200 17 800 40 000 3 000 87 200 17 800 40 000 3 000 1317 Pipistrellus nathusiitrollpipistrell
1309 Pipistrellus pipistrellussydpipistrell
13 000 11 200 1 175 900 30 000 15 000 1 500 1 000 1309 Pipistrellus pipistrellussydpipistrell
5009 Pipistrellus pygmaeusdvärgpipistrell
124 600 25 300 3 100 000 230 000 124 600 25 300 3 100 000 230 000 5009 Pipistrellus pygmaeusdvärgpipistrell
1329 Plecotus austriacusgrålångöra
1 200 50 15 000 1 000 1329 Plecotus austriacusgrålångöra
U U
1332 Vespertilio murinusgråskimlig fladdermus163 800 25 100 70 000 6 000 163 800 25 100 70 000 6 000 1332 Vespertilio murinusgråskimlig fladdermusTabell 2 forts. Arter i biogeografiska regioner. Aktuella värden, referensvärden och statusbedömning. 
Ingen symbol i cirkeln anger stabil trend 76
Livsmiljö
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Livsmiljö
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Livsmiljö
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
FLADDERMÖSS forts. FLADDERMÖSS forts.
FISK FISK
1130 Aspius aspius asp 28 100 400 8 960 a 99 g 21 800 MAR 14 600 a MAR 1130 Aspius aspius asp
6963 
(1149)Cobitis taenia 
Complexnissöga 39 200 600 7 797 143 a 234 500 a 34 000 600 2 000 000 a 12 0000 a 6963 
Complexnissöga
2492 Coregonus albula siklöja 161 800 4 300 322 196 377 a 307 g 142 000 MAR 250 600 000 a MAR 2492 Coregonus albula siklöja
6353 
lavaretus Complexsik 29 000 265 400 5 800 1 987 400 a 39 748 000 a 36 390 a 27 600 230 500 3 800 1 864 000 a 37 297 000 a 100 000 a 6353 
lavaretus ComplexsikU
5080 Coregonus trybomi vårsiklöja 200 22 500 a 200 30 000 a 5080 Coregonus trybomi vårsiklöja U
6965 
(1163)Cottus gobio all 
othersstensimpa 19 200 279 800 2 600 9 272 g 81 356 000 a 11 128 000 a MAR 259 600 2 600 MAR 93 000 000 a 4 300 000 a 6965 
othersstensimpa
1099 Lampetra 
fluviatilisflodnejonöga 59 000 6 000 914 063 a 22 500 a 57 200 6000 500 000 a 10 000 a 1099 Lampetra 
fluviatilisflodnejonöga
1096 Lampetra planeri bäcknejonöga 1 900 235 100 16 300 1 020 g 7 092 237 a 298 636 a MAR 220 300 16 300 MAR 3 810 000 a 230 000 a 1096 Lampetra planeri bäcknejonöga
1095 Petromyzon 
marinushavsnejonöga 5 100 9 800 794 g 396 a MAR 11 500 MAR 2 500 a 1095 Petromyzon 
marinushavsnejonöga
1106 Salmo salar lax 8 400 96 500 11 700 34 456 188 107 a 10 497 a MAR 96 500 11 400 MAR 101 000 a 7 000 a 1106 Salmo salar lax
thymallusharr 69 100 208 600 645 799 a 9 225 700 a 65 600 208 600 500 000 a 5 500 000 a 1109 Thymallus 
thymallusharr
GROD- och KRÄLDJUR GROD- och KRÄLDJUR
1188 Bombina bombina klockgroda 2 100 2 600 2 100 19 000 1188 Bombina bombina klockgroda U
6997 
(1201)Bufotes viridis grönfläckig padda 3 000 3 000 3 000 3 000 6997 
(1201)Bufotes viridis grönfläckig paddaU
1283 Coronella 
austriacahasselsnok 62 000 7900 7 500 1 500 62 000 7 900 13 000 2 300 1283 Coronella 
austriacahasselsnok
6284 
(1202)Epidalea calamita strandpadda 700 12 200 350 2 550 700 12 200 500 20 000 6284 
(1202)Epidalea calamita strandpaddaU U U U
1203 Hyla arborea lövgroda 2 900 18 000 2 900 20000 1203 Hyla arborea lövgroda U
1261 Lacerta agilis sandödla 27 500 16 200 6 200 5 000 27 500 16 200 12 000 9 600 1261 Lacerta agilis sandödla
1197 Pelobates fuscus lökgroda 3 100 1 530 3 100 8 000 1197 Pelobates fuscus lökgroda
6976 
(1210)Pelophylax 
esculentusätlig groda SCR 3 200 SCR 20 000 SCR 3 200 SCR 20 000 6976 
esculentusätlig groda
6981 
(1207)Pelophylax 
lessonaegölgroda 1 800 SCR 5 000 SCR 1 800 SCR 12 000 SCR 6981 
lessonaegölgroda
1214 Rana arvalis åkergroda 42 800 378 500 24 900 25 000 000 250 000 000 17 500 000 42 800 378 500 24 900 25 000 000 25 000 0000 1 7500 000 1214 Rana arvalis åkergroda
1209 Rana dalmatina långbensgroda 5 900 4 700 31 500 15 100 5 900 4 700 30 000 15 000 1209 Rana dalmatina långbensgroda
1213 Rana temporaria vanlig groda 103 800 370 500 23 300 5 5000 000 250 000 000 11 000 000 103 800 370 500 23 300 55 000 000 250 000 000 11 000 000 1213 Rana temporaria vanlig groda U U
1166 Triturus cristatus större vatten­
salamander169 500 22 500 165 000 55 000 169 500 22 500 300 000 100 000 1166 Triturus cristatus större vatten­
LIMNISKA EVERTEBRATER LIMNISKA EVERTEBRATER
1048 Aeshna viridis grön 
mosaikslända115 000 9 600 2 000 g 225 g 115 000 9 600 2 000 g 225 g 1048 Aeshna viridis grön 
mosaikslända
1091 Astacus astacus flodkräfta 110 900 4 000 650 g 15 g 150 000 10 000 1 500 g 120 g 1091 Astacus astacus flodkräfta
1081 Dytiscus 
latissimusbredkantad dykare 1 366 400 23 300 1 11 667 g 252 g MAR 366 400 23 300 MAR 11 700 g 250 g 1081 Dytiscus 
latissimusbredkantad dykare
1082 Graphoderus 
bilineatusbred paljettdykare 179 300 24 900 5 692 g 252 g 179 300 25 000 5 700 g 250 g 1082 Graphoderus 
bilineatusgulbrämad dykare
1034 Hirudo 
medicinalisblodigel 24 900 12 100 175 g 85 g 24 900 12 100 200 g 100 g 1034 Hirudo 
medicinalisblodigelU U U UTabell 2 forts. Arter i biogeografiska regioner. Aktuella värden, referensvärden och statusbedömning. 
a = adulter, g = grid (1 ×1 km2), MAR (marginal occurrence) = arten har marginell förekomst i regionen, SCR (Scientific reserve) = Förekomst i regionen är osäker. 77
Livsmiljö
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Livsmiljö
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Livsmiljö
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
U U
1332 Vespertilio murinusgråskimlig fladdermus163 800 25 100 70 000 6 000 163 800 25 100 70 000 6 000 1332 Vespertilio murinusgråskimlig fladdermus
FISK FISK
6963 
(1149)Cobitis taenia Complexnissöga
39 200 600 7 797 143 a 234 500 a 34 000 600 2 000 000 a 12 0000 a 6963 
6353 
(2494)Coregonus lavaretus Complexsik
U
6965 
(1163)Cottus gobio all othersstensimpa
19 200 279 800 2 600 9 272 g 81 356 000 a 11 128 000 a MAR 259 600 2 600 MAR 93 000 000 a 4 300 000 a 6965 
1109 Thymallus thymallusharr
69 100 208 600 645 799 a 9 225 700 a 65 600 208 600 500 000 a 5 500 000 a 1109 Thymallus thymallusharr
6997 
6284 
6976 
6981 
(1207)Pelophylax lessonaegölgroda
1 800 SCR 5 000 SCR 1 800 SCR 12 000 SCR 6981 
1166 Triturus cristatus större vatten­salamander 169 500 22 500 165 000 55 000 169 500 22 500 300 000 100 000 1166 Triturus cristatus större vatten­salamander
1048 Aeshna viridis grön mosaikslända 115 000 9 600 2 000 g 225 g 115 000 9 600 2 000 g 225 g 1048 Aeshna viridis grön mosaikslända
1081 Dytiscus latissimusbredkantad dykare 1
366 400 23 300 1 11 667 g 252 g MAR 366 400 23 300 MAR 11 700 g 250 g 1081 Dytiscus latissimusbredkantad dykare
1082 Graphoderus bilineatusbred paljettdykare
179 300 24 900 5 692 g 252 g 179 300 25 000 5 700 g 250 g 1082 Graphoderus bilineatusgulbrämad dykare
1034 Hirudo medicinalisblodigel
24 900 12 100 175 g 85 g 24 900 12 100 200 g 100 g 1034 Hirudo medicinalisblodigel
U U U UTabell 2 forts. Arter i biogeografiska regioner. Aktuella värden, referensvärden och statusbedömning. 
Ingen symbol i cirkeln anger stabil trend 78
Livsmiljö
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Livsmiljö
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Livsmiljö
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
1038 Leucorrhinia 
albifronspudrad 
kärrtrollslända212 800 19 200 4 700 g 300 g 212 800 19 200 4 700 g 300 g 1038 Leucorrhinia 
kärrtrollslända
1035 Leucorrhinia 
caudalisbred 
kärrtrollslända188 300 16 300 3 170 g 41 g 188 300 16 300 3 200 g 40 g 1035 Leucorrhinia 
1042 Leucorrhinia 
pectoraliscitronfläckad 
kärrtrollslända205 600 23 800 8 243 g 689 g 205 600 23 800 8 300 g 700 g 1042 Leucorrhinia 
1922 Macroplea 
pubipennishårig strimbock 1 100 5 ARR ARR 1922 Macroplea 
pubipennishårig strimbock
1029 Margaritifera 
margaritiferaflodpärlmussla 10 600 196 100 8 100 300 000­ 
1 000 00030 000 000 ­ 
45 000 00060 000 ­ 
130 00010 600 196 100 9 000 800 000 45 000 000 500 000 1029 Margaritifera 
margaritiferaflodpärlmussla
1037 Ophiogomphus 
ceciliagrön 
flodtrollslända14 200 127 g 14 200 127 g 1037 Ophiogomphus 
flodtrollslända
1032 Unio crassus tjockskalig 
målarmussla22 300 9 700 1 000 000 ­ 
3 000 000500 000 ­ 
2 000 00022 300 9 700 3 000 000 2 000 000 1032 Unio crassus tjockskalig 
LANDSNÄCKOR LANDSNÄCKOR
1026 Helix pomatia vinbergssnäcka 131 200 22 600 842 g 233 g 131 200 22 600 750 g 200 g 1026 Helix pomatia vinbergssnäcka
1014 Vertigo angustior smalgrynsnäcka 22 000 8 800 450 g 250 g 22 000 8 800 600 g 300 g 1014 Vertigo angustior smalgrynsnäcka U U U U
1015 Vertigo genesii otandad 
grynsnäcka9 100 13 300 125 g 100 g 9 100 13 300 125 g 150 g 1015 Vertigo genesii otandad 
1013 Vertigo geyeri kalkkärrsgryn­
snäcka9 900 50 600 8 800 80 g 450 g 75 g 9 900 50 600 8 800 80 g 700 g 150 g 1013 Vertigo geyeri kalkkärrsgryn­
snäcka
1016 Vertigo 
moulinsianastörre grynsnäcka 300 10 g 300 15 g 1016 Vertigo 
moulinsianastörre grynsnäcka
FJÄRILAR FJÄRILAR
1930 Agriades glandon 
aquilohögnordisk 
blåvinge2 800 1 500 14 100 7 000 1930 Agriades glandon 
blåvinge
1931 Clossiana 
improbadvärgpärlemor­
fjäril1 700 1 600 6 900 4 000 1931 Clossiana 
fjäril
1070 Coenonympha 
herobrun gräsfjäril 20 500 0 30 000 0 24 800 2 400 60 000 6 000 1070 Coenonympha 
herobrun gräsfjärilEXa
1065 Euphydryas 
auriniaväddnätfjäril 21 400 400 7 000 k 200 k 23 700 MAR 15 000 k MAR 1065 Euphydryas 
auriniaväddnätfjäril
6169 
(1052)Euphydryas 
maturnaasknätfjäril 600 1 000 k 8 000 12 000 k 6169 
maturnaasknätfjäril
1933 Hesperia comma 
catenafjällsilver smygare 300 500 10 300 7 000 1933 Hesperia comma 
catenafjällsilver smygare
1067 Lopinga achine dårgräsfjäril 3 200 14 000 6 000 40 000 1067 Lopinga achine dårgräsfjäril
4038 Lycaena helle violett guldvinge 9 300 22 200 1 200 4 000 10 000 68700 4 000 40 000 4038 Lycaena helle violett guldvinge
1058 Maculinea arion svartfläckig 
blåvinge12 300 4 200 7 000 3 000 16 300 5 500 16 000 10 000 1058 Maculinea arion svartfläckig 
blåvinge
1057 Parnassius apollo apollofjäril 13 200 5 000 23 200 20 000 1057 Parnassius apollo apollofjäril
1056 Parnassius 
mnemosynemnemosynefjäril 2 100 400 1 800 30 8 000 2 300 8 000 4 000 1056 Parnassius 
mnemosynemnemosynefjäril
1934 Xestia borealis tajgafjällfly 1 000 600 2 500 1 000 11 000 4 600 8 000 2 000 1934 Xestia borealis tajgafjällfly
 Tabell 2 forts. Arter i biogeografiska regioner. Aktuella värden, referensvärden och statusbedömning. 
g = grid (1 ×1 km2), k = kolonier, MAR (marginal occurrence) = arten har marginell förekomst i regionen, ARR (newly arriving) = ny art i Sverige och regionen,  
SCR (Scientific reserve) = Förekomst i regionen är osäker. 79
Livsmiljö
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
1038 Leucorrhinia albifronspudrad kärrtrollslända212 800 19 200 4 700 g 300 g 212 800 19 200 4 700 g 300 g 1038 Leucorrhinia albifronspudrad kärrtrollslända
1035 Leucorrhinia caudalisbred kärrtrollslända188 300 16 300 3 170 g 41 g 188 300 16 300 3 200 g 40 g 1035 Leucorrhinia caudalisbred kärrtrollslända
1042 Leucorrhinia pectoraliscitronfläckad kärrtrollslända205 600 23 800 8 243 g 689 g 205 600 23 800 8 300 g 700 g 1042 Leucorrhinia pectoraliscitronfläckad kärrtrollslända
1922 Macroplea pubipennishårig strimbock
1 100 5 ARR ARR 1922 Macroplea pubipennishårig strimbock
1029 Margaritifera margaritiferaflodpärlmussla
10 600 196 100 8 100 300 000­ 
130 00010 600 196 100 9 000 800 000 45 000 000 500 000 1029 Margaritifera margaritiferaflodpärlmussla
1037 Ophiogomphus ceciliagrön flodtrollslända14 200 127 g 14 200 127 g 1037 Ophiogomphus ceciliagrön flodtrollslända
1032 Unio crassus tjockskalig målarmussla 22 300 9 700 1 000 000 ­ 
2 000 00022 300 9 700 3 000 000 2 000 000 1032 Unio crassus tjockskalig målarmussla
1015 Vertigo genesii otandad grynsnäcka 9 100 13 300 125 g 100 g 9 100 13 300 125 g 150 g 1015 Vertigo genesii otandad grynsnäcka
1013 Vertigo geyeri kalkkärrsgryn­snäcka 9 900 50 600 8 800 80 g 450 g 75 g 9 900 50 600 8 800 80 g 700 g 150 g 1013 Vertigo geyeri kalkkärrsgryn­snäcka
1016 Vertigo moulinsianastörre grynsnäcka 300 10 g 300 15 g
1016 Vertigo moulinsianastörre grynsnäcka
1930 Agriades glandon aquilohögnordisk blåvinge2 800 1 500 14 100 7 000 1930 Agriades glandon aquilohögnordisk blåvinge
1931 Clossiana improbadvärgpärlemor­fjäril1 700 1 600 6 900 4 000 1931 Clossiana improbadvärgpärlemor­fjäril
1070 Coenonympha herobrun gräsfjäril
20 500 0 30 000 0 24 800 2 400 60 000 6 000 1070 Coenonympha herobrun gräsfjäril
EXa
1065 Euphydryas auriniaväddnätfjäril
21 400 400 7 000 k 200 k 23 700 MAR 15 000 k MAR 1065 Euphydryas auriniaväddnätfjäril
6169 
(1052)Euphydryas maturnaasknätfjäril 600
1 000 k 8 000 12 000 k 6169 
(1052)Euphydryas maturnaasknätfjäril
1933 Hesperia comma catena fjällsilver smygare 300 500 10 300 7 000 1933 Hesperia comma catena fjällsilver  smygare
1058 Maculinea arion svartfläckig blåvinge 12 300 4 200 7 000 3 000 16 300 5 500 16 000 10 000 1058 Maculinea arion svartfläckig blåvinge
1056 Parnassius mnemosynemnemosynefjäril
2 100 400 1 800 30 8 000 2 300 8 000 4 000 1056 Parnassius mnemosynemnemosynefjäril
Ingen symbol i cirkeln anger stabil trend. 
EXa (Species extinct after entry into force of the Habitats Directive) = arten dog ut efter att habitatdirektivet trädde i kraft i Sverige. 80
Livsmiljö
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Livsmiljö
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Livsmiljö
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
VEDLEVANDE LEDDJUR VEDLEVANDE LEDDJUR
1919 Agathidium 
pulchellumbrokig 
aspmycelbagge1 900 150 t 10 000 1 000 t 1919 Agathidium 
aspmycelbagge
1936 Anthreno chernes 
stellaehålträdsklo krypare 21 300 3 100 500 t 100 t 20 100 4 700 1 250 t 400 t 1936 Anthreno chernes 
stellaehålträdsklo krypare
1929 Aradus angularis spetshörnad 
barkskinnbagge3 400 200 t 25 300 1 000 t 1929 Aradus angularis spetshörnad 
barkskinnbagge
1920 Boros schneideri smal skuggbagge 1 000 400 t 4 000 2 500 t 1920 Boros schneideri smal skuggbagge
1088 Cerambyx cerdo större ekbock 100 0 6 t 0 4 400 EXp 500 t EXp 1088 Cerambyx cerdo större ekbock
1086 Cucujus 
cinnaberinuscinnoberbagge 5 800 150 t 12 700 2 000 t 1086 Cucujus 
cinnaberinuscinnoberbagge
1083 Lucanus cervus ekoxe 32 400 6 800 4 000 l 1 300 l 26 300 5 700 4 000 l 1 300 l 1083 Lucanus cervus ekoxe
6966 
(1084)Osmoderma 
eremita Complexläderbagge 42 800 6 600 1 000 t 220 t 42 800 6 600 2 000 t 500 t 6966 
eremita Complexläderbagge
4021 Phryganophilus 
ruficollisrödhalsad 
brunbagge300 50 l 6 000 1 000 l 4021 Phryganophilus 
brunbagge
1925 Pytho kolwensis större 
barkplattbagge6 700 650 l 19 600 2 000 l 1925 Pytho kolwensis större 
barkplattbagge
1926 Stephanopachys 
linearisslät 
tallkapuschong­
bagge59 000 4 000 t 58 800 4 000 t 1926 Stephanopachys 
bagge
1927 Stephanopachys 
substriatusgrov 
bagge27 700 1 500 t 32 900 3 000 t 1927 Stephanopachys 
baggeU
1928 Xyletinus 
tremulicolaaspbarkgnagare 11 800 500 t 21 700 4 000 t 1928 Xyletinus 
tremulicolaaspbarkgnagare
KÄRLVÄXTER KÄRLVÄXTER
1940 Alisma 
wahlenbergiismåsvalting 1 600 300 000 2 500 300 000 1940 Alisma 
wahlenbergiismåsvalting
1942 Arctophila fulva hänggräs 2 400 930 000 4 500 30 00 000 1942 Arctophila fulva hänggräs
1944 Arenaria humifusa grusnarv 1 200 3 200 1 200 3 200 1944 Arenaria humifusa grusnarv
1762 Arnica montana slåttergubbe 102 000 17 000 4 000 000 50000 102 000 17 000 5 000 000 150 000 1762 Arnica montana slåttergubbe
1945 Artemisia 
campestris subsp. 
bottnicabottnisk malört 7 800 200 000 7 800 200 000 1945 Artemisia 
bottnicabottnisk malört
1946 Artemisia 
oelandicaalvarmalört 500 1 300 40 000 750000 800 1 300 40 000 750 000 1946 Artemisia 
oelandicaalvarmalört
4066 Asplenium 
adulterinumbrunbräken 200 750 200 750 4066 Asplenium 
adulterinumbrunbräken
1419 Botrychium 
simplexdvärglåsbräken 1 300 100 1 300 200 4 200 300 1 600 400 1419 Botrychium 
simplexdvärglåsbräken
1947 Braya linearis fjällkrassing 1 500 4 000 1 500 4 000 1947 Braya linearis fjällkrassing
1948 Calamagrostis 
chalybaeaskogsrör 14 600 30 300 2 500 000 2 500 000 14 600 30 300 2 500 000 2 500 000 1948 Calamagrostis 
chalybaeaskogsrör
1949 Calypso bulbosa norna 5 600 75 700 1 000 90 000 5 600 75 700 1 000 100 000 1949 Calypso bulbosa norna
1950 Carex holostoma kolstarr 300 6 000 300 6 000 1950 Carex holostoma kolstarr
1951 Cinna latifolia sötgräs 14 900 19 000 14 900 20 000 1951 Cinna latifolia sötgräs
1952 Corydalis 
gotlandicagotländsk 
nunneört600 23 000 600 23 000 1952 Corydalis 
nunneört
1902 Cypripedium 
calceolusguckusko 12 200 99 800 20 000 1 000 000 12 200 99 800 20 000 1 000 000 1902 Cypripedium 
calceolusguckuskoTabell 2 forts. Arter i biogeografiska regioner. Aktuella värden, referensvärden och statusbedömning. 
t = antal träd, l = antal lågor, EXp (Species extinct prior to entry into force of the Habitats Directive) = arten dog ut före habitatdirektivet trädde i kraft i Sverige.  81
Livsmiljö
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Livsmiljö
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
1919 Agathidium pulchellumbrokig aspmycelbagge1 900 150 t 10 000 1 000 t 1919 Agathidium pulchellumbrokig aspmycelbagge
stellaehålträdsklo krypare 21 300 3 100 500 t 100 t 20 100 4 700 1 250 t 400 t 1936 Anthreno  chernes 
stellaehålträdsklo  krypare
1929 Aradus angularis spetshörnad barkskinnbagge 3 400 200 t 25 300 1 000 t 1929 Aradus angularis spetshörnad barkskinnbagge
1086 Cucujus cinnaberinuscinnoberbagge
5 800 150 t 12 700 2 000 t 1086 Cucujus cinnaberinuscinnoberbagge
6966 
(1084)Osmoderma eremita Complexläderbagge
4021 Phryganophilus ruficollisrödhalsad brunbagge300 50 l
6 000 1 000 l 4021 Phryganophilus ruficollisrödhalsad brunbagge
linearisslät tallkapuschong­bagge59 000 4 000 t 58 800 4 000 t 1926 Stephanopachys 
linearisslät tallkapuschong­bagge
1927 Stephanopachys substriatusgrov tallkapuschong­bagge27 700 1 500 t 32 900 3 000 t 1927 Stephanopachys substriatusgrov tallkapuschong­bagge
U
1945 Artemisia campestris subsp. bottnicabottnisk malört
7 800 200 000 7 800 200 000 1945 Artemisia campestris subsp. bottnicabottnisk malört
1946 Artemisia oelandicaalvarmalört 500
1 300 40 000 750000 800 1 300 40 000 750 000 1946 Artemisia oelandicaalvarmalört
4066 Asplenium adulterinumbrunbräken 200 750 200 750
4066 Asplenium adulterinumbrunbräken
1419 Botrychium simplexdvärglåsbräken
1 300 100 1 300 200 4 200 300 1 600 400 1419 Botrychium simplexdvärglåsbräken
1948 Calamagrostis chalybaeaskogsrör
14 600 30 300 2 500 000 2 500 000 14 600 30 300 2 500 000 2 500 000 1948 Calamagrostis chalybaeaskogsrör
1952 Corydalis gotlandicagotländsk nunneört600
23 000 600 23 000 1952 Corydalis gotlandicagotländsk nunneört
1902 Cypripedium calceolusguckusko
12 200 99 800 20 000 1 000 000 12 200 99 800 20 000 1 000 000 1902 Cypripedium calceolusguckuskoTabell 2 forts. Arter i biogeografiska regioner. Aktuella värden, referensvärden och statusbedömning. 
Ingen symbol i cirkeln anger stabil trend 82
Livsmiljö
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Livsmiljö
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Livsmiljö
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
KÄRLVÄXTER forts. KÄRLVÄXTER forts.
1954 Dianthus 
arenarius subsp. 
arenariusskånsk 
sandnejlika7 200 250 000 7 200 250 000 1954 Dianthus 
5187 Diphasiastrum 
tristachyumcypresslummer 2 500 0 30 000 0 5 400 3 300 60 000 10 000 5187 Diphasiastrum 
tristachyumcypresslummer
1955 Diplazium 
sibiricumryssbräken 100 100 20 000 20 000 100 100 20 000 20 000 1955 Diplazium 
sibiricumryssbräken
1956 Draba cacuminum blockdraba 300 400 300 400 1956 Draba cacuminum blockdraba
1959 Gymnigritella 
runeibrudkulla 1 100 5 000 1 100 5 000 1959 Gymnigritella 
runeibrudkulla
1960 Hippuris 
tetraphyllaishavshästsvans 100 8 000 200 30 000 1960 Hippuris 
tetraphyllaishavshästsvans
6288 
(1974)Jacobaea vulgaris 
subsp. gotlandicaalvarstånds 1 900 900 3 000 4 000 1 900 900 3 000 4 000 6288 
subsp. gotlandicaalvarstånds
1903 Liparis loeselii gulyxne 10 300 1 200 100 000 1 000 10 300 2 700 110 000 2 000 1903 Liparis loeselii gulyxne
1831 Luronium natans flytsvalting 200 100 60 000 50 200 100 60 000 2 000 1831 Luronium natans flytsvalting
1961 Luzula arctica snöfryle 900 2 000 900 2 000 1961 Luzula arctica snöfryle
5191 Lycopodiella 
inundatastrandlummer 147 400 8 800 4 800 000 10 000 149 800 9 800 5 000 000 20 000 5191 Lycopodiella 
inundatastrandlummer
1413 Lycopodium spp. lumrar 102 400 383 100 22 100 80 000 g 250 000 g 1 600 g 102 400 383 100 22 100 80 000 g 250 000 g 3 000 g 1413 Lycopodium spp. lumrar
5107 Lycopodium 
zeillerimellanlummer 13 000 175 000 14 400 200 000 5107 Lycopodium 
zeillerimellanlummer
1962 Moehringia 
laterifloraryssnarv 600 100 000 600 100 000 1962 Moehringia 
laterifloraryssnarv
1833 Najas flexilis sjönajas 400 200 400 000 2 000 400 2 100 400 000 100 000 1833 Najas flexilis sjönajas
6953 
(1965)Papaver 
radicatum subsp. 
radicatumlappvallmo 2 700 3000 2 700 3 000 6953 
radicatumlappvallmo
6952 
(1964)Papaver 
laestadianumlaestadiusvallmo 200 750 200 750 6952 
laestadianumlaestadiusvallmo
1966 Persicaria foliosa ävjepilört 20 500 250 000 28 700 250000 1966 Persicaria foliosa ävjepilört
1967 Platanthera 
obtusata subsp. 
oliganthalappfela 100 200 100 200 1967 Platanthera 
oliganthalappfela
1968 Primula nutans strandviva 2 600 300 000 2 600 300 000 1968 Primula nutans strandviva
1969 Primula 
scandinavicafjällviva 7 400 5 000 7 400 5 000 1969 Primula 
scandinavicafjällviva
1477 Pulsatilla patens nipsippa 2 900 400 000 2 900 400 000 1477 Pulsatilla patens nipsippa
1970 Pulsatilla vulgaris 
subsp. gotlandicagotlandssippa 200 140 000 200 140 000 1970 Pulsatilla vulgaris 
subsp. gotlandicagotlandssippa
1972 Ranunculus 
lapponicuslappranunkel 14 600 136 400 5 000 1 000 000 14 600 136 400 5 000 1 000 000 1972 Ranunculus 
lapponicuslappranunkel
4115 Rhinanthus 
osiliensisöselskallra 900 10 000 900 10 000 4115 Rhinanthus 
osiliensisöselskallra
1528 Saxifraga hirculus myrbräcka 8 400 34 000 40 000 5 000 000 8 400 34 100 40 000 5 000 000 1528 Saxifraga hirculus myrbräcka
1973 Saxifraga 
osloensishällebräcka 12 000 400 000 12 000 450 000 1973 Saxifraga 
osloensishällebräcka
6181 
(1975)Silene involucrata 
subsp. tenellapolarblära 700 200 3 000 50 700 200 3 000 50 6181 
subsp. tenellapolarblära
1493 Sisymbrium 
supinumkalkkrassing 6 500 1 400 60 000 100 000 6 500 1 400 60 000 100 000 1493 Sisymbrium 
supinumkalkkrassingTabell 2 forts. Arter i biogeografiska regioner. Aktuella värden, referensvärden och statusbedömning. 
g = grid (1 ×1 km2).  83
Livsmiljö
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Livsmiljö
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
1954 Dianthus arenarius subsp. arenariusskånsk sandnejlika
7 200 250 000 7 200 250 000 1954 Dianthus arenarius subsp. arenariusskånsk sandnejlika
5187 Diphasiastrum tristachyumcypresslummer
2 500 0 30 000 0 5 400 3 300 60 000 10 000 5187 Diphasiastrum tristachyumcypresslummer
1955 Diplazium sibiricumryssbräken 100 100
20 000 20 000 100 100 20 000 20 000 1955 Diplazium sibiricumryssbräken
1959 Gymnigritella runeibrudkulla
1 100 5 000 1 100 5 000 1959 Gymnigritella runeibrudkulla
1960 Hippuris tetraphyllaishavshästsvans 100
8 000 200 30 000 1960 Hippuris tetraphyllaishavshästsvans
6288 
(1974)Jacobaea vulgaris subsp. gotlandicaalvarstånds
1 900 900 3 000 4 000 1 900 900 3 000 4 000 6288 
5191 Lycopodiella inundatastrandlummer
147 400 8 800 4 800 000 10 000 149 800 9 800 5 000 000 20 000 5191 Lycopodiella inundatastrandlummer
6953 
(1965)Papaver radicatum subsp. radicatumlappvallmo
2 700 3000 2 700 3 000 6953 
6952 
radicatum subsp. laestadianumlaestadiusvallmo 200 750 200 750
6952 
(1964)Papaver radicatum subsp. laestadianumlaestadiusvallmo
1967 Platanthera obtusata subsp. oliganthalappfela 100 200 100 200
1967 Platanthera obtusata subsp. oliganthalappfela
1969 Primula scandinavicafjällviva
7 400 5 000 7 400 5 000 1969 Primula scandinavicafjällviva
1970 Pulsatilla vulgaris subsp. gotlandicagotlandssippa 200
140 000 200 140 000 1970 Pulsatilla vulgaris subsp. gotlandicagotlandssippa
1972 Ranunculus lapponicuslappranunkel
14 600 136 400 5 000 1 000 000 14 600 136 400 5 000 1 000 000 1972 Ranunculus lapponicuslappranunkel
4115 Rhinanthus osiliensisöselskallra 900
10 000 900 10 000 4115 Rhinanthus osiliensisöselskallra
1973 Saxifraga osloensishällebräcka
12 000 400 000 12 000 450 000 1973 Saxifraga osloensishällebräcka
6181 
(1975)Silene involucrata subsp. tenellapolarblära 700 200
3 000 50 700 200 3 000 50 6181 
(1975)Silene involucrata subsp. tenellapolarblära
1493 Sisymbrium supinumkalkkrassing
6 500 1 400 60 000 100 000 6 500 1 400 60 000 100 000 1493 Sisymbrium supinumkalkkrassingTabell 2 forts. Arter i biogeografiska regioner. Aktuella värden, referensvärden och statusbedömning. 
Ingen symbol i cirkeln anger stabil trend 84
Livsmiljö
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Livsmiljö
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Livsmiljö
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
1976 Sorbus teodori avarönn 3 500 1 100 3 500 1 000 1976 Sorbus teodori avarönn
1977 Trisetum 
subalpestrevenhavre 2 100 50 000 2 100 50 000 1977 Trisetum 
subalpestrevenhavre
1978 Viola rupestris 
subsp. relictalappviol 1 500 15 000 1 500 15 000 1978 Viola rupestris 
subsp. relictalappviol
MOSSOR och LAVAR MOSSOR och LAVAR
1979 Bryhnia novae-
angliaebrynia 3 700 2 300 60 g 40 g 3 800 2 300 60 g 40 g 1979 Bryhnia novae-
angliaebrynia
1386 Buxbaumia viridis grön sköldmossa OCC 136 400 OCC 0 g 5 000 g 1 g OCC 136 400 OCC OCC 5 000 g OCC 1386 Buxbaumia viridis grön sköldmossa
1980 Cephalozia 
macouniivedtrådmossa 3 700 60 l 5 000 10 000 l 1980 Cephalozia 
macouniivedtrådmossa
1378 Cladonia 
(Cladina) subsp.renlavar subsp. subsp. subsp. subsp. subsp. subsp. subsp. subsp. subsp. subsp. subsp. subsp. 1378 Cladonia 
(Cladina) subsp.renlavar
1981 Cynodontium 
suecicumnordisk klipptuss 5 000 30 600 150 g 600 g 5 000 30 600 150 g 600 g 1981 Cynodontium 
suecicumnordisk klipptuss
1383 Dichelyma 
capillaceumhårklomossa 39 900 3 000 900 g 100 g 39 900 3 000 900 g 100 g 1383 Dichelyma 
capillaceumhårklomossa
1381 Dicranum viride barkkvastmossa 4 000 500 t 45 00 2 000 t 1381 Dicranum viride barkkvastmossa
1982 Encalypta mutica trubbklock mossa 1 500 1 500 500 98 g 87 g 43 g 1 900 1 500 500 100 g 87 g 43 g 1982 Encalypta mutica trubbklock mossa
1983 Hamatocaulis 
lapponicustajgakrokmossa 400 240 m21 100 2 000 m21983 Hamatocaulis 
lapponicustajgakrokmossa
6216 
(1393)Hamatocaulis 
vernicosuskäppkrokmossa 16 200 107 200 600 135 g 1 188 g 5 g 16 200 107 500 1 000 100 g 1 225 g 20 g 6216 
vernicosuskäppkrokmossa
1984 Herzogiella 
turfaceaplatt spretmossa 62 300 1 000 g 62 400 1 000 g 1984 Herzogiella 
turfaceaplatt spretmossa
1985 Hygrohypnum 
montanumspäd bäckmossa 1 700 1 500 s 1 700 2 000 s 1985 Hygrohypnum 
montanumspäd bäckmossa
1400 Leucobryum 
glaucumblåmossa 800 148 900 20 600 15 g 19 220 g 1 353 g 800 148 900 20 600 15 g 19 220 g 1 353 g 1400 Leucobryum 
glaucumblåmossa
1379 Mannia triandra klippklotmossa 100 5 g 400 20 g 1379 Mannia triandra klippklotmossa
1389 Meesia longiseta långskaftad 
svanmossa10 900 11 300 135 g 124 g 10 900 16 000 135 g 131 g 1389 Meesia longiseta långskaftad 
svanmossa
1986 Orthothecium 
lapponicumlappglansmossa 8 000 165 g 8 000 165 g 1986 Orthothecium 
lapponicumlappglansmossa
1387 Orthotrichum 
rogerigotländsk 
hättemossa200 20 g 3 600 100 g 1387 Orthotrichum 
hättemossa
6166 
(1394)Scapania 
carinthiacamikroskapania 22 000 600 I 22 000 10 000 l 6166 
carinthiacamikroskapania
1409 Sphagnum spp. vitmossor subsp. subsp. subsp. subsp. subsp. subsp. subsp. subsp. subsp. subsp. subsp. subsp. 1409 Sphagnum spp. vitmossor N N
1988 Tortella rigens styv kalkmossa 9 800 1 100 200 g 200 g 9 800 1 100 200 g 200 g 1988 Tortella rigens styv kalkmossa
l = antal lågor, g = grid (1 ×1 km2), t = antal träd, m2 = area (m2), s = antal stenar, OCC (occasional) = tillfälligt förekommande i regionen.  
Subsp. = artkomplex/släkte. För dessa görs endast bedömning av status och trend, ej utbredning och population. Tabell 2 forts. Arter i biogeografiska regioner. Aktuella värden, referensvärden och statusbedömning.  85
Livsmiljö
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
1977 Trisetum subalpestrevenhavre
2 100 50 000 2 100 50 000 1977 Trisetum subalpestrevenhavre
1978 Viola rupestris subsp. relictalappviol
1 500 15 000 1 500 15 000 1978 Viola rupestris subsp. relictalappviol
1979 Bryhnia novae-angliaebrynia
3 700 2 300 60 g 40 g 3 800 2 300 60 g 40 g 1979 Bryhnia novae-angliaebrynia
1980 Cephalozia macouniivedtrådmossa
3 700 60 l 5 000 10 000 l 1980 Cephalozia macouniivedtrådmossa
1378 Cladonia (Cladina) subsp.renlavar subsp. subsp. subsp. subsp. subsp. subsp. subsp. subsp. subsp. subsp. subsp. subsp.
1378 Cladonia (Cladina) subsp.renlavar
1981 Cynodontium suecicumnordisk klipptuss
5 000 30 600 150 g 600 g 5 000 30 600 150 g 600 g 1981 Cynodontium suecicumnordisk klipptuss
1982 Encalypta mutica trubbklock mossa 1 500 1 500 500 98 g 87 g 43 g 1 900 1 500 500 100 g 87 g 43 g 1982 Encalypta mutica trubbklock  mossa
1983 Hamatocaulis lapponicustajgakrokmossa 400 240 m
21 100 2 000 m21983 Hamatocaulis lapponicustajgakrokmossa
6216 
1984 Herzogiella turfaceaplatt spretmossa
62 300 1 000 g 62 400 1 000 g 1984 Herzogiella turfaceaplatt spretmossa
1985 Hygrohypnum montanumspäd bäckmossa
1 700 1 500 s 1 700 2 000 s 1985 Hygrohypnum montanumspäd bäckmossa
1400 Leucobryum glaucumblåmossa 800
148 900 20 600 15 g 19 220 g 1 353 g 800 148 900 20 600 15 g 19 220 g 1 353 g 1400 Leucobryum glaucumblåmossa
1389 Meesia longiseta långskaftad svanmossa 10 900 11 300 135 g 124 g 10 900 16 000 135 g 131 g 1389 Meesia longiseta långskaftad svanmossa
1986 Orthothecium lapponicumlappglansmossa
8 000 165 g 8 000 165 g 1986 Orthothecium lapponicumlappglansmossa
rogerigotländsk hättemossa200 20 g
3 600 100 g 1387 Orthotrichum 
rogerigotländsk hättemossa
6166 
1988 Tortella rigens styv kalkmossa 9 800 1 100 200 g 200 g 9 800 1 100 200 g 200 g 1988 Tortella rigens styv kalkmossaTabell 2 forts. Arter i biogeografiska regioner. Aktuella värden, referensvärden och statusbedömning. 
Ingen symbol i cirkeln anger stabil trend.
N (not evaluated) = trend ej bedömd (ej krav för artgrupper). 86
Utbredning (km2) Area (km2) Utbredning (km2) Area (km2)
Area
Kvalitet
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Area
Kvalitet
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
KOD Svenskt namn MATL MBAL MATL MBAL MATL MBAL MATL MBAL KOD Svenskt namn Marin atlantisk region Marin Östersjöregion
MARINA NATURTYPER MARINA NATURTYPER
1110 sandbankar 15 000 80 400 600 8 700 15 000 80 400 >>600 8 700 1110 sandbankar
1130 estuarier 5 500 23 800 70 600 5 500 23 800 70 600 1130 estuarier
1140 blottade ler ­ och 
sandbottnar11 500 56 700 80 160 11 500 56 700 80 160 1140 blottade ler ­ och 
sandbottnar
1160 vikar och sund 11 500 54 600 140 530 11 500 54 600 140 530 1160 vikar och sund
1170 rev 14 300 102 000 410 7 200 14 300 102 000 410 7 200 1170 rev
1180 bubbelstrukturer 2 900 10 2 900 >10 1180 bubbelstrukturer
1650 smala 
Östersjövikar13 800 300 13 800 300 1650 smala 
Östersjövikar
8330 havsgrottor 300 1 000 0,005 0,014 300 1 000 0,005 0,014 8330 havsgrottorTabell 3. Naturtyper i marina regioner. Aktuella värden, referensvärden och statusbedömning. Naturtyper – marina regioner
MATL = marin atlantisk region, MBAL = marin Östersjöregion 87
Area
Kvalitet
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
AreaKvalitet
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
1650 smala 
8330 havsgrottor 300 1 000 0,005 0,014 300 1 000 0,005 0,014 8330 havsgrottorTabell 3 forts. Naturtyper i marina regioner. Aktuella värden, referensvärden och statusbedömning. 
Ingen symbol i cirkeln anger stabil trend 88
Area
Kvalitet
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Area
Kvalitet
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
KOD Svenskt namn ALP BOR CON ALP BOR CON ALP BOR CON ALP BOR CON KOD Svenskt namn Alpin region Boreal region Kontinental region
TERRESTRA NATURTYPER TERRESTRA NATURTYPER
1150 laguner 53 300 12 100 110 10 53 300 12 100 >110 >10 1150 laguner
1210 driftvallar 25 000 7 300 13,26 1,3 25 000 7 300 13,26 1,3 1210 driftvallar
1220 sten och 
grusvallar46 300 9 300 97 15 46 300 9 300 97 15 1220 sten och grusvallar
1230 havsklippor 30 900 7000 198 84 30 900 7 000 198 84 1230 havsklippor
1310 glasörtstränder 11 700 9 700 4,8 2,62 11 700 9 700 4,8 2,62 1310 glasörtstränder
1330 salta strandängar 3 700 7 700 9 13 ~3 700 ~7 700 ~9 ~13 1330 salta strandängar
1610 åsöar i Östersjön 6 800 55 6 800 55 1610 åsöar i Östersjön
1620 skär i Östersjön 52 300 4 100 1 700 90 52 300 4 100 1 700 90 1620 skär i Östersjön 
1630 strandängar vid Östersjön 43 000 4 300 120 9 ~43 000 ~4 300 ~120 ~9 1630 strandängar  vid Östersjön
1640 sandstränder  vid Östersjön 24 300 10 24 300 10 1640 sandstränder vid Östersjön
2110 fördyner 11 300 7 100 1,1 1,2 11 300 7 100 1,1 1,2 2110 fördyner
2120 vita dyner 18 500 9 800 5,3 4,4 18 500 9 800 11 9 2120 vita dyner
2130 grå dyner 19 500 10 900 15 14 19 500 10 900 25 24 2130 grå dyner
2140 risdyner 2 000 3 200 0,5 2,1 2 000 3 200 1 4 2140 risdyner
2170 sandvidedyner 700 3 000 0,06 0,15 700 3 000 >>0,06 >>0,15 2170 sandvidedyner
2180 trädklädda dyner 13 300 3 500 53 16 13 300 3 500 53 16 2180 trädklädda dyner
2190 dynvåtmarker 1 000 1 300 0,6 0,7 1 000 1 300 1 1 2190 dynvåtmarker
2320 rissandhedar 8 200 1 000 7,4 0,2 >8200 >1 000 >>7,4 >>0,2 2320 rissandhedar
2330 grässandhedar 11 300 4 800 3,7 3,6 >11 300 >4 800 >>3,7 >>3,6 2330 grässandhedar
3110 näringsfattiga slättssjöar 76 700 2 300 891 22 76 700 2 300 891 22 3110 näringsfattiga slättssjöar
3130 ävjestrandsjöar 61 600 194 600 7 300 2 000 4 742 65 61 600 194 600 7 300 2 000 4 742 65 3130 ävjestrandsjöar
3140 kransalgssjöar 1 100 28 900 6 600 105 334 21 1 100 28 900 6 600 105 334 21 3140 kransalgssjöar
3150 naturligt näringsrika sjöar300
59 400 6 300 15 1 120 27 300 59 400 6 300 15 1 120 27 3150 naturligt näringsrika sjöar
3160 myrsjöar 79 200 381 900 23 400 155 1 446 7 79 200 381 900 23 400 155 1 446 7 3160 myrsjöar
3210 större Vattendrag 62 700 227 300 7 200 15 190 4 62 700 227 300 7 200 15 190 4 3210 större vattendrag
3220 alpina vattendrag 103 900 48 300 390 45 103 900 48 300 390 45 3220 alpina vattendrag
3260 mindre Vattendrag 90 300 377 200 23 400 33 700 35 90 300 377 200 23 400 33 700 35 3260 mindre vattendrag
4010 fukthedar 14 000 10 800 2,3 4 ~14 000 ~10 800 >>2,3 >>4 4010 fukthedar
4030 torra hedar 94 200 23 300 28 48 ~94 200 ~23 300 >>28 >>48 4030 torra hedar
4060 alpina rishedar 95 500 39 300 18 500 300 95 500 39 300 18 500 300 4060 alpina rishedar
4080 alpina videbuskmarker 71 400 11 700 1 100 15 71 400 11 700 1 100 15 4080 alpina videbuskmarker
5130 enbuskmarker 29 000 17 300 22 22 ~29 000 ~17 300 ~22 ~22 5130 enbuskmarkerNaturtyper – biogografiska regioner
Tabell 4. Naturtyper i biogeografiska regioner. Aktuella värden, referensvärden och statusbedömning. 
ALP = alpin region, BOR = boreal region, CON = kontinental region, ~ = ungefärliga med värdet, > = mer än värdet, >> = mycket mer än värdet.  89
Area
Kvalitet
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Area
Kvalitet
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
grusvallar46 300 9 300 97 15 46 300 9 300 97 15 1220 sten och 
grusvallar
5130 enbuskmarker 29 000 17 300 22 22 ~29 000 ~17 300 ~22 ~22 5130 enbuskmarkerTabell 4 forts. Naturtyper i biogeografiska regioner. Aktuella värden, referensvärden och statusbedömning. 
Ingen symbol i cirkeln anger stabil trend 90
Area
Kvalitet
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Area
Kvalitet
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Area
Kvalitet
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
6110 basiska 
berghällar11 400 1 300 10 13 ~11 400 ~1 300 ~10 ~13 6110 basiska 
berghällar
6120 sandstäpp 400 2 200 0,009 0,76 ~400 ~2 200 >>0,009 >>0,76 6120 sandstäpp
6150 alpina 
silikatgräsmarker61 000 7 800 4 450 75 61 000 7 800 4 450 75 6150 alpina 
silikatgräsmarker
6170 alpina 
kalkgräsmarker38 100 1 100 38 100 1100 6170 alpina 
kalkgräsmarker
6210 kalkgräsmarker 6 600 61 000 10 700 0,5 100 62 ~6 600 ~61 000 ~10 700 >>0,5 >>100 >>62 6210 kalkgräsmarker
6230 stagg­gräsmarker 14 500 150 200 22 200 0,5 12 5 ~14 500 ~150 200 ~22 200 >>0,5 >>12 >>5 6230 stagg­gräsmarker
6270 silikatgräsmarker 34 000 342 500 24 700 9 1 300 180 ~34 000 ~342 500 ~24 700 >>9 >>1 300 >>180 6270 silikatgräsmarker
6280 alvar 9 200 1 400 200 135 ~9 200 ~1 400 ~200 ~135 6280 alvar
6410 fuktängar 32 200 301 900 23 900 1 200 80 ~32 200 ~301 900 ~23 900 >>1 >>200 >>80 6410 fuktängar
6430 högörtängar 66 900 43 900 8 100 100 2 1 ~66 900 ~43 900 ~8 100 ~100 >>2 >>1 6430 högörtängar
6450 svämängar 70 900 79 700 30 20 ~70 900 >79 700 >>30 >>20 6450 svämängar
6510 slåtterängar i 
låglandet225 400 19 900 17 2,6 ~225 400 ~19 900 >>17 >>2,6 6510 slåtterängar i 
låglandet
6520 högänta 
slåtterängar62 300 164 100 2,7 6,8 ~62 300 ~164 100 >>2,7 >>6,8 6520 högänta 
slåtterängar
6530 lövängar 69 200 8 500 17 0,13 >>69 200 >>8 500 >>17 >>0,13 6530 lövängar
7110 högmossar 161 200 7 700 1 250 9 161 200 7 700 1 257 12 7110 högmossar
7120 degenererade 
högmossar7 800 2 700 7 3 0 0 0 0 7120 degenererade 
högmossar
7130 terrängtäckande 
mossar200 1 200 1 7130 terrängtäckande 
mossar
7140 öppna mossar 
och kärr97 900 384 000 22 900 8 900 17 700 48 97 900 384 000 22 900 8 100 17 700 48 7140 öppna mossar 
och kärr
7160 källor och källkärr 93 000 372 800 21 400 21 34 0,16 93 000 372 800 21 400 21 42 0,2 7160 källor och källkärr
7210 agkärr 8 100 700 75 0,3 8 100 700 75 0,3 7210 agkärr
7220 kalktuffkällor SCR 12 300 300 SCR 1,25 0,095 SCR 12 300 300 SCR 1,3 0,1 7220 kalktuffkällor
7230 rikkärr 92 200 274 400 19 900 1 500 720 2,5 92 200 274 400 19 900 1 500 750 3,75 7230 rikkärr
7240 alpina 
översilningskärr19 900 42 19 900 42 7240 alpina 
översilningskärr
7310 apamyrar 75 100 231 300 4 000 10 400 75 100 231 300 2 700 8 200 7310 apamyrar
7320 palsmyrar 16 900 127 17 000 251 7320 palsmyrar
8110 silikatrasmarker 75 200 23 100 430 1,5 75 200 23100 430 1,5 8110 silikatrasmarker
8120 Kalkrasmarker 42 600 4 200 23 0,01 4 2600 4 200 23 0,01 8120 kalkrasmarker
8210 Kalkbranter 46 100 11 100 43 0,7 46 100 11 100 43 0,7 8210 kalkbranter
8220 Silikatbranter 84 600 124 600 6 300 2 010 92 1,2 84 600 124 600 6 300 2 010 92 1,2 8220 silikatbranter
8230 hällmarkstorräng 70 800 13 500 27 1,1 ~70 800 ~13 500 >>27 >>1,1 8230 hällmarkstorräng
8240 karsthällmarker 4 200 900 5,6 1,3 ~4 200 ~900 ~5,6 ~1,3 8240 karsthällmarker
8310 grottor 23 600 167 400 11 400 0,5 0,3 0,01 23 600 167 400 11 400 0,5 0,3 0,01 8310 grottor
8340 glaciärer 16 300 224 16 300 770 8340 glaciärerTabell 4 forts. Naturtyper i biogeografiska regioner. Aktuella värden, referensvärden och statusbedömning. 
ALP = alpin region, BOR = boreal region, CON = kontinental region, ~ = ungefärliga med värdet, > = mer än värdet, >> = mycket mer än värdet. 91
Area
Kvalitet
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömningKOD Svenskt namn ALP BOR CON ALP BOR CON ALP BOR CON ALP BOR CON KOD Svenskt namn Alpin region Boreal region Kontinental region
6150 alpina silikatgräsmarker 61 000 7 800 4 450 75 61 000 7 800 4 450 75 6150 alpina silikatgräsmarker
6170 alpina kalkgräsmarker 38 100 1 100 38 100 1100 6170 alpina kalkgräsmarker
6230 stagg­gräsmarker 14 500 150 200 22 200 0,5 12 5 ~14 500 ~150 200 ~22 200 >>0,5 >>12 >>5 6230 stagg ­gräsmarker
6510 slåtterängar i låglandet 225 400 19 900 17 2,6 ~225 400 ~19 900 >>17 >>2,6 6510 slåtterängar i låglandet
6520 högänta slåtterängar 62 300 164 100 2,7 6,8 ~62 300 ~164 100 >>2,7 >>6,8 6520 högänta slåtterängar
7120 degenererade högmossar 7 800 2 700 7 3 0 0 0 0 7120 degenererade högmossar
7130 terrängtäckande mossar200 1 200 1
7130 terrängtäckande mossar
7140 öppna mossar och kärr 97 900 384 000 22 900 8 900 17 700 48 97 900 384 000 22 900 8 100 17 700 48 7140 öppna mossar och kärr
7240 alpina översilningskärr 19 900 42 19 900 42 7240 alpina översilningskärr
Ingen symbol i cirkeln anger stabil trend 92
Area
Kvalitet
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Area
Kvalitet
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Area
Kvalitet
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
9010 taiga 72 000 384 000 18 000 7 400 14 000 30 72 000 384 000 18 000 7 900 35 000 80 9010 taiga
9020 nordlig 
ädellövskog138 000 20 000 60 10 138 000 20 000 100 50 9020 nordlig 
9030 landhöjningsskog 22 000 170 22 000 170 9030 landhöjningsskog
9040 fjällbjörkskog 94 000 15 000 94 000 15 000 9040 fjällbjörkskog
9050 näringsrik 
granskog55 000 344 000 650 750 55 000 344 000 700 3 000 9050 näringsrik 
granskog
9060 åsbarrskog 75 000 60 75 000 300 9060 åsbarrskog
9070 trädklädd 
betesmark37 000 255 000 21 900 33 650 65 ~37 000 >>255 000 ~21 900 >>33 >>650 >>65 9070 trädklädd 
betesmark
9080 lövsumpskog 322 000 20 000 230 60 322 000 20 000 400 50 9080 lövsumpskog
9110 näringsfattig 
bokskog37 000 18 000 20 50 37 000 18 000 20 200 9110 näringsfattig 
bokskog
9130 näringsrik 
bokskog36 000 20 000 10 40 36 000 20 000 20 200 9130 näringsrik 
bokskog
9160 näringsrik ekskog 113 000 21 000 120 30 113 000 21 000 300 150 9160 näringsrik ekskog
9180 ädellövskog i 
branter97 000 19 000 20 1,4 97 000 19 000 30 20 9180 ädellövskog i 
branter
9190 näringsfattig 
ekskog80 000 19 000 40 20 80 000 19 000 40 20 9190 näringsfattig 
ekskog
91D0 skogsbevuxen myr 71 000 380 000 16 000 2 000 20 000 150 71000 380 000 16 000 2 000 20 000 150 91D0 skogsbevuxen myr
91E0 svämlövskog 26 000 218 000 17 000 10 40 10 26000 218 000 17 000 10 150 10 91E0 svämlövskog
91F0 svämädellövskog 20 000 10 000 8 0,4 20 000 10 000 5 1 91F0 svämädellövskogTabell 4 forts. Naturtyper i biogeografiska regioner. Aktuella värden, referensvärden och statusbedömning. 
ALP = alpin region, BOR = boreal region, CON = kontinental region, ~ =  ungefärliga med värdet,  >> = mycket mer än värdet 93
Area
Kvalitet
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Framtids­
utsikter
Samlad 
bedömning
Framtids­
utsikter
Samlad 
9050 näringsrik granskog 55 000 344 000 650 750 55 000 344 000 700 3 000 9050 näringsrik granskog
9070 trädklädd betesmark 37 000 255 000 21 900 33 650 65 ~37 000 >>255 000 ~21 900 >>33 >>650 >>65 9070 trädklädd betesmark
9110 näringsfattig bokskog 37 000 18 000 20 50 37 000 18 000 20 200 9110 näringsfattig bokskog
9130 näringsrik bokskog 36 000 20 000 10 40 36 000 20 000 20 200 9130 näringsrik bokskog
9180 ädellövskog i branter 97 000 19 000 20 1,4 97 000 19 000 30 20 9180 ädellövskog i branter
9190 näringsfattig ekskog 80 000 19 000 40 20 80 000 19 000 40 20 9190 näringsfattig ekskog
Ingen symbol i cirkeln anger stabil trend 94
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019Ordförklaringar
Artens livsmiljö
De delar av naturmiljön där förutsättningarna för att 
arten ska kunna överleva och reproducera sig i alla 
sina livsstadier är uppfyllda. 
Art- och habitatdirektivet (habitatdirektivet)
EU-direktiv177 med syfte att bidra till att säkerställa 
livsmiljöer (i Sverige benämnda naturtyper ) samt 
vilda djur och växter i medlemsstaternas europeiska 
territorium som omfattas av fördraget. Art- och  
habitatdirektivet är införlivat i svensk lagstiftning  
via artskyddsförordningen178 och miljöbalken.179
Artikel 17
I habitatdirektivets artikel 17 formuleras direktivets 
rapporteringskrav. Kravet innebär att varje medlems -
stat, vart sjätte år ska redovisa bevarandestatusen för 
ingående arter och livsmiljöer, i Sverige benämnda 
naturtyper , samt rapportera vilka åtgärder som har 
genomförts och effekten av dessa. Rapporten ska 
vara i det EU-gemensamma formatet och sändas 
till kommissionen samt ställas till allmänhetens 
förfogande. Rapporteringen benämns ofta ”artikel 
17-rapporteringen”. EU kommissionen skall i sin tur 
utarbeta en sammanfattande rapport på grundval av 
medlemsstaternas rapporter.
Bilaga I
Bilaga I (på engelska Annex 1) innefattar de livs -
miljöer, i Sverige benämnda naturtyper , som ingår 
i habitatdirektivet. För alla naturtyper finns ett 
krav på utpekande av områden, så kallade Natura 
2000-områden.
Bilaga II
I bilaga II (på engelska Annex II) listas de arter i 
habitatdirektivet för vilka det finns ett krav på  
utpekanden av områden, så kallade Natura 
2000-områden. En art kan vara listad i flera bilagor.
Bilaga IV
I bilaga IV (på engelska Annex IV) listas de arter i 
direktivet som har ett strikt skydd i lagstiftningen.180 
En art kan vara listad i flera bilagor.Bilaga V
I bilaga V (på engelska Annex V) listas de arter i 
direktivet som omfattas av krav på uppföljning och 
lämpliga förvaltningsåtgärder vid behov, till exempel 
begränsningar av nyttjandet, förbud mot insamling, 
dödande eller exploatering. En art kan vara listad  
i flera bilagor.
Basinventeringen
Hänvisar till det projekt ”Basinventeringen av Natura 
2000 och skyddade områden” som pågick under 
perioden 2004–2008 med syfte att samla in informa -
tion om arter, naturtyper och viktiga strukturer och 
funktioner i Sveriges skyddade områden (natur -
reservat, nationalparker, biotopskydd och Natura 
2000-områden).
Biogeografisk uppföljning
Övervakning och uppföljning av arter och naturtyper 
listade i art- och habitatdirektivets bilagor I, II, IV 
och V, i enlighet med artikel 11. Övervakningen 
samordnas med övrig nationell och regional miljö-
övervakning. Biogeografisk uppföljning ska ge svar 
på bevarandestatus och trender hos arterna och 
naturtyperna samt hur stort Natura 2000-nätverkets 
bidrag till bevarandestatusen är. Uppföljningen 
används bland annat till rapportering enligt direktivets 
artikel 17.
Fågeldirektivet
EU-direktiv181 med syfte att bevara samtliga fågelarter 
som naturligt förekommer inom medlemsstaternas 
europeiska territorium. Det omfattar skydd, skötsel, 
förvaltning och kontroll av dessa arter och fastställer  
regler för exploatering av dem. Bland annat ska  
särskilda skyddsområden pekas ut. Områdena ingår  
 i Natura 2000-nätverket. 
God ekologisk status
Vattendirektivets182 statusklassning av ytvattenföre -
komster, enligt en femskalig skala (dålig, otillfreds -
ställande, måttlig, god, hög). 95
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019God miljöstatus
Havsmiljödirektivets183 definition av ett tillstånd där 
haven bland annat är friska och produktiva, och där 
användningen av den marina miljön är hållbar.
Grön infrastruktur
Grön infrastruktur definieras som ekologiskt funk -
tionella nätverk av livsmiljöer och strukturer, natur -
områden samt anlagda element som utformas, brukas 
och förvaltas på ett sätt så att biologisk mångfald 
bevaras och för samhället viktiga ekosystemtjänster 
främjas i hela landskapet. Genomförandet av art- och 
habitatdirektivet har en central del i arbetet med grön 
Enligt art- och habitatdirektivets definition anses en 
arts bevarandestatus vara gynnsam när:
• uppgifter om den berörda artens populations-
utveckling visar att arten på lång sikt kommer  
att förbli en livskraftig del av sin livsmiljö,
• artens naturliga utbredningsområde varken  
minskar eller sannolikt kommer att minska inom 
en överskådlig framtid, och
• det finns, och sannolikt kommer att fortsätta att 
finnas, tillräckligt mycket livsmiljö för att artens 
populationer ska bibehållas på lång sikt.
På samma sätt anses en naturtyps bevarandestatus 
vara gynnsam när:
• dess naturliga (eller hävdbetingade) utbrednings -
område och de ytor den täcker inom detta område 
är stabila eller ökande,
• de särskilda strukturer och de särskilda funktioner 
som är nödvändiga för att den ska kunna bibehållas 
på lång sikt finns och sannolikt kommer att finnas 
under en överskådlig framtid, och
• bevarandestatusen hos dess typiska arter är gynn-
sam (enligt definitionen för en arts bevarande-
status).
Habitatdirektivet
Förkortning av art- och habitatdirektivet, se art-  
och habitatdirektivet ovan.
Havsmiljödirektivet
Havsmiljödirektivet4 är ett EU-direktiv som sätter 
en ram inom vilken medlemsstaterna ska vidta de 
åtgärder som behövs för att uppnå eller upprätthålla en god miljöstatus i den marina miljön senast 2020. 
Direktivet omfattar marina vatten från kusten till 
yttersta gränsen för respektive medlemsstats  
ekonomiska zon. Enligt direktivet ska medlems -
staterna definiera och bedöma miljöstatusen i sina 
marina vatten och därefter utveckla program för 
övervakning och åtgärder. Havsmiljödirektivet 
införlivades 2010 i svensk lagstiftning via havsmiljö -
förordningen.184
Kvalitet
Naturtypens kvalitet är en samlad bedömning av 
strukturer, funktioner och typiska arter. Det omfattar 
förutsättningar i form av substrat, fysiska förhållanden,  
viktiga processer och störning. Närvaro av typiska 
arter indikerar att förekomsten av önskvärda strukturer 
och funktioner är tillräcklig. 
Miljökvalitetsmål
Riksdagen har antagit sexton miljökvalitetsmål vilka 
är satta för att ge en långsiktig målbild för miljö-
arbetet och fungerar som vägledning för hela sam-
hällets miljöarbete. Mål och åtgärder för naturmiljön 
och den biologiska mångfalden omfattas framför allt 
av miljökvalitetsmålen ”Hav i balans samt levande 
kust och skärgård”, ”Levande sjöar och vattendrag”, 
”Ett rikt odlingslandskap”, ”Myllrande våtmarker”, 
”Levande skogar”, ”Storslagen fjällmiljö” och  
”Ett rikt växt- och djurliv”.
Natura 2000-områden
Natura 2000 är namnet på det nätverk av skyddade 
områden inom EU som pekats ut med grund i art- 
och habitatdirektivet eller fågeldirektivet. Områdena 
ska bidra till att bevara arter och/eller naturtyper från
bilaga I och II i art- och habitatdirektivet och fåglar.
Information om områdena, bl.a. deras innehåll av
arter och naturtyper, finns hos länsstyrelserna och i
Naturvårdsverkets kartverktyg Skyddad natur.
Naturtyp
Ett landskapsavsnitt med relativt enhetlig karaktär 
som hyser ett visst växt- och/eller djursamhälle.  
En och samma naturtyp kan innefatta många olika 
livsmiljöer för växter och djur. Naturtyper som ingår 
i art- och habitatdirektivet finns listade i direktivets 
Bilaga I och benämns där som livsmiljöer .  96
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019NILS 
Nationell Inventering av Landskapet i Sverige.  
Nationellt miljöövervakningsprogram med syfte att 
samla, analysera och presentera data om hur land-
skapet i Sverige ser ut och förändras över tid. 
NNK
Natura naturtypskartan beskriver utbredningen av 
habitatdirektivets naturtyper, samt ett urval andra 
naturtyper framför allt inom Natura 2000-områden, 
statliga naturreservat och nationalparker.
Prioriterad art eller naturtyp
En art eller naturtyp som är prioriterad enligt art och 
habitatdirektivet ska medlemsstaterna ägna särskild 
uppmärksamhet. De prioriterade arterna/naturtyperna  
är utvalda med hänsyn till den andel av deras natur -
liga utbredningsområde som ligger inom EU. För 
dessa har EU ett särskilt ansvar och åtgärder för dem 
måste prioriteras.
Referensvärde
Uttrycker den nivå eller storlek på utbredningsom -
råde och area för naturtyper, respektive population
för arter, som behövs för att naturtypen eller arten 
ska kunna uppnå gynnsam bevarandestatus.
RT
Riksskogstaxeringen (RT) är en nationell miljö-
övervakning av skog i Sverige med syfte att beskriva 
tillstånd och förändringar i våra skogar. 
Skyddade områden
Avser områden skyddade enligt 7 kapitlet miljö-
balken, oftast nationalparker, naturreservat,  
biotopskyddsområden och Natura 2000-områden.Typiska arter
Arter som genom sin närvaro indikerar gynnsam 
bevarandestatus för de naturtyper (i habitatdirektivets 
bilaga I) de är knutna till.
Utbredningsområdet definieras som den totala yta 
inom vilken en art eller naturtyp förekommer. Om 
det finns luckor på fem mil eller mer är utbrednings -
området osammanhängande. 
Vattendirektivet (ramdirektivet för vatten)
I vattendirektivet185 fastställs regler för att stoppa 
försämringen av Europeiska unionens (EU:s) vatten -
förekomster och nå ”god status” för Europas floder, 
sjöar och grundvatten senast 2015. Specifikt inne-  
fattar detta att återställa ekosystemen i och kring 
dessa vattenförekomster, minska föroreningar i  
vattenförekomster, och garantera hållbar vatten-
användning av enskilda och företag. Vattendirektivet 
omfattar mark- och grundvatten, sjöar, vattendrag 
och kustvatten i hela Europa. Vattendirektivet 
är införlivat i svensk lagstiftning via 5 kap. 
miljöbalken,186 förordningar om förvaltning av kvali -
teten på vattenmiljön187 och länsstyrelseinstruktion.188 
VISS
Vatteninformationsystem Sverige. En databas med 
klassningar och kartor över alla Sveriges större sjöar, 
vattendrag, grundvatten och kustvatten. 
Ängs- och betesmarksinventeringen
Jordbruksverkets inventering av natur- och kultur-
värden i ängs- och betesmarker. Resultaten ligger  
i Jordbruksverkets databas TUVA. 97
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019Metod
Metoden för utvärdering av arternas och naturtypernas 
bevarandestatus följer EU-kommissionens krav189 och 
rekommendationer.190, 191 
För arterna beräknas populationsstorlek och 
utbredningsområdets storlek. För arternas livsmiljö bedöms om den area livsmiljö som används och dess kvalitet är tillräcklig. Om den inte är tillräcklig görs en bedömning om det finns tillräckligt outnyttjad livsmiljö med lämplig kvalitet (figur 6). Framtids-utsikter bedöms genom att nutida och framtida hot samt genomförda åtgärder för bilaga II-arterna  sammanställs. Framtidsutsikterna bedöms för vart och ett av kriterierna utbredning, populationsstorlek och livsmiljöns kvalitet, varefter en samlad bedömning för framtidsutsikterna görs.
För naturtyperna beräknas förekomstareal och 
utbredningsområdets storlek medan naturtypens kvalitet bedöms (figur 6). Framtidsutsikter bedöms genom att nutida och framtida hot samt åtgärder som har genomförts för att förbättra den aktuella natur- typens status sammanställs. Framtidsutsikterna bedöms för vart och ett av kriterierna utbredning, förekomstareal och naturtypens kvalitet, varefter en samlad bedömning för framtidsutsikterna görs.
De erhållna värdena för arter och naturtyper  
jämförs sedan med referensvärden för att gynnsam bevarandestatus ska anses råda. Befintliga data används också för att bedöma de senaste årens utveckling och göra en prognos för framtiden. För varje bedömning anges en trend som kan vara ökande, minskande, stabil eller okänd. 
Bedömningen av de fyra parametrarna räknas sam -
man till en samlad bedömning av artens eller natur -
typens bevarandestatus. Den samlade bedömningen kan aldrig bli bättre än den sämsta ingående para-metern (figur 6).
 Gynnsam status med positiv trend
 Gynnsam status med stabil trend
 Gynnsam status med okänd trend
 Otillfredsställande status med positiv trend
 Otillfredsställande status med stabil trend
 Otillfredsställande status med negativ trend
 Otillfredsställande status med okänd trend
 Dålig status med positiv trend
 Dålig status med stabil trend
 Dålig status med negativ trend
 Dålig status med okänd trend
 Okänd status med okänd trend
 Okänd status med stabil trendGYNNSAM Alla gröna eller tre gröna och en okänd
OTILLRÄCKLING En eller fler gula, men ingen röd
DÅLIG En eller fler röda
OKÄNT Två eller flera okända, ingen röd UTBREDNING
FRAMTIDSUTSIKTER
Figur 6. Schematisk illustration över tillvägagångssättet för den 
samlade bedömingen av bevarandestatus för arter och naturtyper. 
Utöver bevarandestatus görs också en samlad bedömning av trend. Se metodtexten för detaljerad beskrivning.
Till höger illustreras de olika bedömningarna och trend. Trenden kan 
även vara osäker och har då symbolen ”U” samt ej bedömd och har då symbolen ”N”.Samlad bedömning
POPULATION/FÖREKOMSTAREAL
LIVSMILJÖ/KVALITET 98
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019Underlag
Som underlag används data från nationell och 
regional miljöövervakning och andra typer av inven -
teringar, exempelvis basinventeringen av skyddade 
områden, våtmarksinventeringen,192 SMHI:s sjö- och 
vattendragsregister,193 RIS,194 NILS,195 MOTH,196 
TUVA,197 VISS.198 Data kommer även från det natio -
nella övervakningsprogrammet Biogeografisk uppfölj -
ning som är specifikt inriktat på naturtyper och arter 
i art- och habitatdirektivet. För arterna har även 
informationen använts från med åtgärdsprogram för 
hotade arter, faunaväkteri199 och floraväkteri,200 olika 
museers databaser samt ideellt inrapporterade obser -
vationer i Artportalen.201 Enskilda forskningsprojekt 
har också bidragit med underlag, liksom kommuner, 
länsstyrelser och centrala myndigheter. Ytterligare 
kunskap har inhämtats från landets ledande experter 
inom relevanta områden. 
Förekomst
Befintliga förekomstdata används för att ta fram  
kartor med upplösningen 10×10 km för såväl arter 
som naturtyper. För förekomst av naturtyper inom 
Natura 2000-områden har uppgifter hämtats från 
Naturvårdsverkets Natura 2000-databas,202 som 
grundar sig på data från länsstyrelserna.
Utbredningsområdets storlek beräknas genom att 
förekomstrutor som ligger högst 50 km från varandra 
automatiskt knyts ihop till ett sammanhängande 
område. Utbredningens areal räknas ut med en sär -
skild algoritm som används inom hela EU. I de fall 
det finns goda skäl att anta att arten eller naturtypen 
förekommer även inom de luckor som uppstår, har 
dessa inkluderats i utbredningsområdet. Omvänt  
har rutor som faller utanför Sveriges gränser, eller 
hamnat i fel region, plockats bort.
Populationsstorlek
Arternas populationsstorlek anges oftast i enheten 
individer, men kan också vara antal ”bebodda”  
1×1-kilometersrutor, eller som antalet trädstammar, 
lågor, stenar eller ytor som hyser arten. Arternas livsmiljö
Beräkningen av arternas livsmiljö, den faktiska area 
de utnyttjar, är schabloniserad. För merparten av 
arterna har antalet kända lokaler eller individer 
multiplicerats med den yta arten antas utnyttja. 
Livsmiljöns kvalitet bedöms genom att bland annat 
utvärdera mängden lämpligt substrat, konnektiviteten 
och tillgången på värdväxter. Storleken på artens 
potentiella livsmiljö (den area arten skulle kunna 
nyttja) har i många fall inte tagits fram, då underlag 
för detta saknas. 
Naturtypens kvalitet
Naturtypens kvalitet är en sammanlagd bedömning 
av parametrarna strukturer, funktioner och typiska 
arter. Bedömningen av kvaliteten bygger på tillgäng -
liga data om viktiga förutsättningar för naturtyperna 
och deras typiska arter.
Trender
Korttidstrenden (12 år) har bedömts för alla ingående 
parametrar för att klarlägga om situationen för -
bättras, försämras eller är stabil. I första hand avser 
bedömningen perioden 2007−2018. Långtidstrenden 
(24 år) är frivillig att rapportera och har angetts där 
det finns tillräckligt bra dataunderlag. Bedömningen 
för långtidstrenden avser perioden 1995−2018. 
Framtidsutsikter
Bedömningen av framtidsutsikterna är en samman-
vägning av de faktorer som kan påverka utveck -
lingen. Som stöd för bedömningen identifieras tio 
nutida påverkansfaktorer (pressures) och troliga 
framtida hot (threats) för varje naturtyp eller art 
enligt en av EU-kommissionen fastställd bruttolista. 
Betydelsen av varje faktor rankas som stor eller 
medel. Vid bedömning av framtidsutsikterna inklude -
ras även huruvida arten eller naturtypen omfattas av 
ett åtgärdsprogram, och om genomförda åtgärder har 
gett resultat. Hänsyn tas också till befintliga underlag 
i form av trenddata från miljömålsuppföljningen 
och miljöövervakningen, men även till trender och 
förväntade framtida förändringar inom de areella 
näringarna (jordbruk, skogsbruk och fiske).  99
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019Referensvärden
Referensvärdet är den nivå eller storlek på utbrednings-  
område, population och förekomstarea som bedöms 
vara nödvändig för att arten eller naturtypen ska 
uppnå eller bibehålla gynnsam bevarandestatus. 
Referensvärdet kan i enlighet med EU:s riktlinjer inte 
sättas lägre än värdet vid Sveriges inträde i EU 1995 
och illustreras i flödesschemat i figur 7.
  RV > A
RV = A RV = A RV > A
Inget värd eNEJJA JA JA
NEJ NEJÄr gynnsam populations -
storlek/naturtypsareal 
väldefinierad?Är arten eller  
naturtypen  
hotad idag?Har arten eller 
naturtypen varit 
vanligare historiskt?
Figur 7. Flödesschema över arbetsgången för framtagandet av referensvärden för arter 
och naturtyper. RV = referensvärde, A = aktuellt värde. 100
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019Fotnoter
1 http://www.naturvardsverket.se/Stod-i-miljoarbetet/Vagledningar/Skyddad-
natur/Natura-2000/
2 Se vidare kapitel Ordförklaringer
3 Reporting under Article 17 of the Habitats Directive; Reporting format for 
the period 2013–2018. Final version – November 2016
4 Reporting under Article 17 of the Habitats Directive: Explanatory Notes  
& Guidelines for the period 2013–2018. Final version – November 2016
5 http://cdr.eionet.europa.eu/se/eu/art17 
6 http://www.naturvardsverket.se/Sa-mar-miljon/Vaxter-och-djur/Biologisk-
mangfald/arter-naturtyper-statusrapport/
7 https://www.eea.europa.eu/themes/biodiversity/state-of-nature-in-the-eu/state-
of-nature-2020 http://cdr.eionet.europa.eu/
8 Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer 
samt vilda djur och växter
9 Artskyddsförordning (2007:845)
10 Miljöbalk (1998:808)
11 I Naturvårdsverkets kartverktyg Skyddad natur framgår vilka områden som 
ingår och varför de har valts ut. http://www.naturvardsverket.se/Sa-mar-
miljon/Kartor/Kartverktyget-Skyddad-natur/
12 Se vidare kapitel Ordförklaringar
13 Reporting under Article 17 of the Habitats Directive; Reporting format for 
14 https://nature-art17.eionet.europa.eu/article17/reports2012/ 
15 Rådets Direktiv 2009/147/EC om bevarande av vilda fåglar
 Se vidare kapitlet Ordförklaringar
16 Special Protection Areas (SPAs). 
17 proposed SCIs (pSCIs), Sites of Community Importance (SCIs), and Special 
Areas of Conservations (SACs)
18 https://natura2000.eea.europa.eu/
19 http://cdr.eionet.europa.eu/se/eu/art12
20 Rådets Direktiv 2008/56/EG om upprättande av en ram för gemenskapens 
åtgärder på havsmiljöpolitikens område (Ramdirektiv om en marin strategi). 
Se vidare kapitel Ordförklaringar
21 Direktiv 2000/60/EG en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens 
område
22 Reporting under Article 17 of the Habitats Directive; Reporting format for 
23 Reporting under Article 17 of the Habitats Directive: Explanatory Notes  
24 För manualer mm se: http://cdr.eionet.europa.eu/help/habitats_art17
25 Naturvårdsverket 2010. Rapport 6379. Uppföljning skyddade områden 
i Sverige. Riktlinjer för uppföljning av friluftsliv, naturtyper och arter på 
områdesnivå. Naturvårdsverket, Stockholm. 
26 Storslagen fjällmiljö, http://sverigesmiljomal.se/miljomalen/storslagen-
fjallmiljo/  
27 Arealskattning tillhandahölls av Björn Olander, Lantmäteriet.
28 Nationell Inventering av Landskapet i Sverige, https://www.slu.se/
centrumbildningar-och-projekt/nils/
29 Demonstration of an Integrated North-European system for monitoring 
of terrestrial habitats. LIFE project för utveckling av metoder samt extra 
inventeringsinsatser. https://www.slu.se/en/Collaborative-Centres-and-
Projects/moth/  
30 Går att ladda ner på Miljödataportalen:  http://mdp.vic-metria.nu/
miljodataportalen/  
31 En översikt över Sveriges Natura 2000-områden: http://skyddadnatur.
naturvardsverket.se/  
32 https://www.dagfjarilar.lu.se/
33 http://www.fageltaxering.lu.se/
34 https://www.slu.se/institutioner/vilt-fisk-miljo/miljoanalys/miljoovervakning-
av-smagnagare/
35 https://svenskbotanik.se/floravaktarna/
36 Artdatabanken 2015. Rödlistade arter i Sverige 2015. Artdatabanken SLU, 
Uppsala. 
37 https://www.naturvardsverket.se/Sa-mar-miljon/Kartor/Nationella-
Marktackedata-NMD/
38 Nationell Inventering av Landskapet i Sverige, https://www.slu.se/
centrumbildningar-och-projekt/nils/  
39 En översikt över Sveriges Natura 2000-områden, http://skyddadnatur.
40 Länsstyrelsen Norrbotten. Rapportserie nr 02/2017. Basinventering av 
naturtypen 8120 Kalkrasmarker i Sarek, Stuor Muorkke/Stora Sjöfallet och 
Badjelánnda /Padjelanta nationalparker 2016.
41 https://www.naturvardsverket.se/Sa-mar-miljon/Kartor/Nationella-
Marktackedata-NMD/42 Skogsdata 2014. Aktuella uppgifter om de svenska skogarna från 
Riksskogstaxeringen. Inst f. skoglig resurshushållning, Sveriges 
Lantbruksuniversitet, Umeå.
43 Kempe, G. och Dahlgren, J. 2016. Uppföljning av miljötillståndet i 
skogslandskapet baserat på Riksskogstaxeringen. Diarienummer: 502-421-
2015. Länsstyrelsen i Norrbottens län.
44 Ramberg, E., Strengbom, J., Granath, G. 2017. Coordination through 
databases can improve prescribed burning as a conservation tool to promote 
forest biodiversity. Ambio 47: 298-306.
45 Nilsson, C., Reidy, C.A., Dynesius, M., Revenga, C. 2005. Fragmentation 
and flow regulation of the world’s large river systems. Science 308: 405-408.
46 Petersson, L.K., Milberg, P., Bergstedt, J., Dahlgren, J., Felton, A.M., 
Götmark, F., Salk, C., Löf, M. 2019. Changing land use and increasing 
abundance of deer cause natural regeneration failure of oaks: Six decades of 
landscape-scale evidence. Forest Ecology and Management 444: 299–307.
47 Brunet, J., Bukina, Y., Hedwall, P-O., Holmström, E., von Oheimb, G. 2014. 
Pathogens induce disturbance and succession in temperat eforests: evidence 
from a 100-year data set in southern Sweden. Basic and Applied Ecology 15: 
114–121
48 Riksskogstaxeringen. https://www.slu.se/centrumbildningar-och-projekt/
riksskogstaxeringen/
49 Nationell inventering av landskapet i Sverige (NILS). https://www.slu.se/
50 https://www.slu.se/institutioner/skoglig-resurshushallning/miljoanalys/thuf/
51 NNK= Natura naturtypskarta, http://mdp.vic-metria.nu/miljodataportalen/
52 Skogsdata 2014. Aktuella uppgifter om de svenska skogarna från 
53 Kempe, G. och Dahlgren, J. 2016. Uppföljning av miljötillståndet i 
54 Wester, J. & Engström, A. 2016. Nulägesbeskrivning om nyckelbiotoper.  
Rapport 7. Skogsstyrelsen, Jönköping
55 http://mdp.vic-metria.nu/miljodataportalen/
56 Berglund, H 2019. The conservation status of the forest habitat types 9010-
91F0 under the Habitats Directive 92/43/EEC in Sweden. Rapport SLU. 
dha.2019.5.2-16. ArtDatabanken, SLU.
57 Wallander, J. m.fl. 2019. Plan för odlingslandskapets biologiska mångfald. 
Jordbruksverket Rapport 2019:1.
58 Naturvårdsverket 2018. Jordbrukarstöd och värdefulla gräsmarker – Hur 
fungerar de för arbetet med gynnsam bevarandestatus? Naturvårdsverket 
Rapport 6822.
59 Hägglund, R. et al. 2017. Uppföljning av kvalitetsförändringar i ängs och 
betesmarker via NILS. Tillstånds och förändringsskattningar baserade på 
data insamlade 2006-2015. Arbetsrapport 472, Institutionen för skoglig 
60 Riksskogstaxeringen, MOTH (Demonstration of an Integrated North-
European system for monitoring of terrestrial habitats. LIFE project  
för utveckling av metoder samt extra inventeringsinsatser), havsstrand-inven          
tering, inom THUF (terrester habitatuppföljning), Remiil (Regional 
miljöövervakning i landskapsrutor).
61 www.jordbruksverket.se
62 http://mdp.vic-metria.nu/miljodataportalen/
63 Jacobson, A. 2018. Biogeografisk uppföljning: Deluppdrag 5a. Bas-kartering  
av sandstäpp (6120) inom skyddade områden i Skåne. In prep.  
Rapport diarienummer SLU.dha.2018.5.2-14. ArtDatabanken, SLU.
64 Glimskär, D. Arlt, M. Kindström, A. Björkén, & A. Lundin. 2018.  
Uppföljning och statusbedömning för gräsmarks- och hällmarksnaturtyper 
2018. Rapport, Institutionen för ekologi, SLU.
65 Andersson, L., S. Nygårds, & A. Ringberg. 2013. Baskartering av 
inlandssandmarker i Sverige. Redovisning av uppdrag, Naturvårdsverket  
Dnr NV-03273-13.
66 Länsstyrelsen i Kalmar län. 2016a. Bevarandeplan för Natura 2000-  
området Stora Alvaret SE0330176, fastställd 2016-12-14.
67 Länsstyrelsen i Kalmar län. 2016b. Bevarandeplan för Natura 2000-området 
SE0330108 Ottenby NR och SE0330083 Ottenby, fastställd 2016-12-14.
68 Karlsson, L. (ed.) 2017. Kvalitetsförändringar i ängs och betesmarker med 
och utan miljöersättning. Utvärderingsrapport 2017:4 Jordbruksverket.
69 Hägglund, R. et al. 2017. Uppföljning av kvalitetsförändringar i ängs och 
betesmarker via NILS. Tillstånds och förändrings-skattningar baserade på 
data insamlade 2006-2015. Arbets-rapport 472, Institutionen för skoglig 
70 Wallander, J. & L. Karlsson. 2015. Fördjupad utvärdering av miljö-
kvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap 2015. Rapport, Jordbruksverket.
71 http://www.fageltaxering.lu.se/ 101
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 201972 Green, M., Haas, F. & Lindström, Å. 2018. Monitoring population changes 
of birds in Sweden. Annual report for 2017. Department of Biology, Lund 
University. 
73 https://www.dagfjarilar.lu.se/
74 https://svenskbotanik.se/floravaktarna/
75 Wanntorp, H-E. 2011. Åtgärdsprogram för älvängslöpare 2011–2015. 
Naturvårdsverket rapport 6447. Juni 22011.
76 ArtDatabanken 2015. Rödlistade arter i Sverige 2015. ArtDatabanken SLU, 
Uppsala. 
77 Sandström, et al., 2015. Tillstånd och trender för arter och deras livsmiljöer  
– rödlistade arter i Sverige 2015. ArtDatabanken, SLU.
78 Ekstam, U. & N. Forshed. 2000. Svenska naturbetesmarker – historia och 
ekologi. Naturvårdsverket, Stockholm.
79 Emanuelsson, U. 2009. Europeiska kulturlandskap: hur människan format 
Europas natur. Forskningsrådet Formas, Stockholm.
80 Länsstyrelsen i Skåne län. 2013. BushLIFE – Restoration of habitats rich in 
trees and shrubs. LIFE13 NAT/SE/000105. http://bushlife.se/
81 Länsstyrelsen i Östergötlands län. 2012. LIFE Coast Benefit – Restoration 
of ancient agricultural landscape, natural forests and wetlands at the Baltic 
coast. LIFE12 NAT/SE/000131. http://lifecoastbenefit.se/
82 Länsstyrelsen i Östergötlands län. 2015. LIFE BTG – Bridging the Spatial  
and Temporal Gaps in Threatened Oak Habitats. LIFE15 NAT/SE/000772. 
http://lifebridgingthegap.se/
83 Naturvårdsverket. 2018. Jordbrukarstöd och värdefulla gräsmarker  
– hur fungerar de för arbetet med gynnsam bevarandestatus? Rapport 6822.
84 Oja, S. 2018. NILS kartlägger det svenska landskapet. Miljötrender, SLU. 
https://www.slu.se/miljoanalys/aktuellt-miljoanalys/miljotrender-fran-slu/
85 Tyler, T., et al. 2018. Climate warming and land-use changes drive 
broadscale floristic changes in Southern Sweden. Global change biology  
24: 2607-2621.
86 Waldén, E. 2018. Restoration of semi-natural grasslands. Impacts on bio-  
diversity, ecosystem services and stakeholder perceptions. Dissertations from 
the Department of Physical Geography 73. Stockholm University.
30  Hultengren, et al. 2006. Hotad mångfald i Gotlands lövängar och lövängs-  
rester. Svensk Bot. Tidskr. 100: 176–194.
31  Lennartsson, T. et al. 2013. Butterflies as indicators for grassland 
management and biodiversity - Status and trends 1997–2012 in the Uppland 
costal region. Report 2013/13 Upplandsstiftelsen, Uppsala.
32  Eriksson, O. & S. Cousins. 2014. Historical landscape perspectives on 
grasslands in Sweden. Land 2014:300-321.
87 Vatteninformationssystem Sverige. https://viss.lansstyrelsen.se/  
88 Miljödata MVM. https://miljodata.slu.se/mvm/  
89 Musselportalen. www.musselportalen.se
90 www.SMHI.se
91 Naturvårdsverket 2009. Våtmarksinventeringen – resultat från 25 års 
inventeringar. www.naturvardsverket.se
92 Nationell inventering av landskapet i Sverige (NILS). https://www.slu.se/
93 Riksskogstaxeringen. https://www.slu.se/centrumbildningar-och-projekt/
riksskogstaxeringen/  
94 Naturvårdsverket 2006. Åtgärdsprogram för bevarande av rikkärr.
95 Skogens pärlor. https://www.skogsstyrelsen.se/sjalvservice/karttjanster/
skogens-parlor/  
96 www.myrar.se  
97 Går att ladda ner på Miljödataportalen, http://mdp.vic-metria.nu/
miljodataportalen/
98 En översikt över Sveriges Natura 2000-områden, http://skyddadnatur.
naturvardsverket.se/
99 Ahlstrand, J., et al. 2018. Teknisk rapport, action D1. Utvärdering av Sand 
Life – effekter av restaureringar på sandiga habitatens utbredning och status. 
www.sandlife.se
100 Borgström, E. & P. A. Olsson. 2018. Technical report D2 The effects of 
restorations in Sand Life on flora and fauna. www.sandlife.se
101 Larsson, K., Fritz, Ö. 2015. Åtgärdsprogram för fältpiplärka 2015–2019 
(Anthus campestris). Naturvårdsverket rapport 6542. April 2015.
102 Sandström, et al., 2015. Tillstånd och trender för arter och deras livsmiljöer 
103 THUF (Terrester habitatuppföljning), manual: https://www.slu.se/
globalassets/ew/org/centrb/nils/publikationer/2019/habitatkompendium_
nilsthuf_2019.pdf  
104 http://cdr.eionet. europa.eu/se/eu/art17
105 En översikt över Sveriges Natura 2000-områden, http://skyddadnatur.
106 Se referenser för aktuella naturtyper: http://cdr.eionet.europa.eu/se/eu/art17  
107 https://www.slu.se/institutioner/akvatiska-resurser/sok-publikation/
fiskbestand-och-miljo-i-hav-och-sotvatten/
108 https://viss.lansstyrelsen.se/  
109 Artdatabanken 2015. Rödlistade arter i Sverige 2015. Artdatabanken SLU, 
Uppsala.110 Ahola, M, Naturhistoriska Riksmuseet, ej publicerad data.
111 Carlström, J, och Carlén, I. 2016. Skyddsvärda områden för tumlare i 
svenska vatten. AquaBiota Report 2016:4.
112 Helldin, J.-O. 2000. Population trends and harvest management of  
pine marten (Martes martes) in Scandinavia. Wildlife Biology 6:111–120.
113 Helldin, J. –O. 2018, personlig kommunikation.
114 Thurfjell, H., Tomasson, L. 2017. Biogeografisk uppföljning Iller.  
SLU.dha.2017.5.2-40.
115 van der Kooij, J. & Møller, J. Dahl. 2017. Bjørkemus Sicista betulina i 
Bergslagen, Sverige: videreutvikling av påvisingsmetoder. Naturformidling 
van der Kooij. 79 s. 
116 van der Kooij, J. & Møller, J. Dahl 2018. Bjørkemus Sicista betulina i 
Frostviken, Sverige: videreutvikling av påvisningsmetoder. Naturformidling 
van der Kooij. 95 s. + Vedlegg
117 Berglund, B. & Persson, C. 2011. Projekt Hasselmus (Muscardinus 
avellanarius) – Översiktlig sammanställning av Boris Berglunds 
inventeringar 1977–2011. Rapport Nr 2011:21, Länsstyrelsen i Skåne län.
118 Berglund, B. 2018, personlig kommunikation.
119 Jägareförbundet 2018, www.viltdata.se , hämtat 2018-11-01
120 ArtDatabanken, 2018, www.artportalen.se , hämtat 2018-11-02
121 Jansson, G. 2018, ej publicerad data.
122 Angerbjörn Anders, Eide Nina E., Dalén Love et.al. Carnivore conservation 
in practice: replicated management actions on a large spatial scale (in press).
123 Viltskadecenter 2018, inventeringsrapporter.
124 https://www.artportalen.se/ , 2018.
125 Ahlén, I & Ahlén, J. 2015. Gotlands fladdermusfauna 2014, arternas 
status och förändringar. Länsstyrelsen Gotlands län. Länsstyrelsens 
meddelandeserie 2015:9.
126 Gustafsson, M. 2018. Sammanfattning av resultat, biogeografisk uppföljning 
av fladdermöss 2014-2018. Del av slutredovisning till Naturvårdsverket. 
Länsstyrelsen i Jönköping 
127 Rydell, J. & M. Elfström. 2019. Opubl. Dramatic decline of the northern 
bat Eptesicus nilssonii in Sweden over 30 years.
128 Havs- och vattenmyndigheten 2018. Fisk- och skaldjursbestånd i hav och 
sötvatten 2017.
129 Resursöversikt. Göteborg, 273 s. 2018.
130 Kustfiskdatabasen – KUL. 2018. Sveriges lantbruksuniversitet (SLU), 
Institutionen för akvatiska resurser. https://www.slu.se/kul  [2018-01-01].
131 Sveriges lantbruksuniversitet (SLU), Institutionen för akvatiska resurser.  
Svenskt ElfiskeRegiSter (SERS). http://www.slu.se/elfiskeregistret  [2018-12-12]
132 Nationellt Register över Sjöprovfisken – NORS. 2018. Sveriges lantbruks-
universitet (SLU), Institutionen för akvatiska resurser. http://www.slu.se/
sjoprovfiskedatabasen  [2019-01-09].
133 Sallmen, Nathansson & Palm 2016. Åtgärdsprogram för asp, Aspius aspius. 
Havs- och vattenmyndighetens rapport 2016:27
134 ICES 2018, Report of the Baltic Salmon and Trout Assessment Working 
Group (WGBAST) 20–28 March 2018 Turku, Finland ICES CM 2018/
ACOM:10, 338pp. 
135 Nyström, P., Stenberg, M., Hertonsson, P.,2018, Biogeografisk uppföljning 
av groddjur samt blodigel 2013-2018, Version 2018-11-27, In prep
136 Fohrman, A. 2017. Sammanställning och utvärdering av arbetet kring 
åtgärdsprogram för strandpadda (Epidalea calamita 2013-2017).  
Dnr 511-34619-2017. Länsstyrelsen i Skåne.
137 ArtDatabanken, 2018, www.artportalen.se , hämtat 2018-11-02
138 http://www.naturvardsverket.se/Miljoarbete-i-samhallet/Miljoarbete-i-
Sverige/Uppdelat-efter-omrade/Naturvard/Atgardsprogram-for-hotade-arter
139 http://cdr.eionet.europa.eu/se/eu/art17
140 Andrén, C och Larsson, A., pers comm för Hasselsnok, Berglind, S-Å, pers 
comm för Sandödla, Elmerg, J, pers comm för Vanlig groda, Åkergroda och 
Större Vattensalamander, Ahlén, I, pers comm för Åkergroda, Nyström, P., 
och Stenberg, M. pers comm för övriga groddjur. Berglund, B., pers comm 
för lökgroda och lövgroda.
141 https://www.havochvatten.se/hav/fiske--fritid/arter/arter-och-naturtyper/
signalkrafta.html
142 https://www.artportalen.se
143 Karlsson, T. & Westerberg, L. 2017. Biogeografisk uppföljning av kärrtroll-
sländor och dykarskalbaggar – habitatvalsanalys, stickprovsdesign, 
inventeringsmetodik, och inventering 2016. Länsstyrelsen Östergötland, 
rapport 2017:12
144 Per Nyström, Marika Stenberg & Pia Hertonsson (Ekoll AB), 2017. 
Biogeografisk uppföljning av groddjur samt blodigel, PM för inventering och 
rapportering. Opublicerad.
145 https://www.havochvatten.se/hav/fiske--fritid/arter/arter-och-artskydd/
hotade-arter-och-naturtyper-med-atgardsprogram/om-atgardsprogram-for-
hotade-arter-och-naturtyper.html
146 http://www.naturvardsverket.se/Miljoarbete-i-samhallet/Miljoarbete-i-
Sverige/Uppdelat-efter-omrade/Naturvard/Atgardsprogram-for-hotade-arter/
147 Jonsson, O. (2019). Biogeografisk uppföljning av grynsnäckor:  
Startinventering med etablering av uppföljningsstationer 2013–2018. 
Länsstyrelsen Östergötland 102
SVERIGES ARTER OCH NATURTYPER I EU:S ART OCH HABITATDIREKTIV – RESULTAT FRÅN RAPPORTERING TILL EU 2019148 Sundberg S. 2006. Åtgärdsprogram för bevarande av rikkärr. 
Naturvårdsverket, rapport 5601
149 https:/artportalen.se
150 https://www.artportalen.se
151 https://www.artdatabanken.se/var-verksamhet/fynddata/insamling-och-
lagring-av-fynduppgifter/
152 Pettersson, L. B. & Kost, C. 2019. Biogeografisk uppföljning 2018 av dag-  
fjärilar inom habitatdirektivet. Biologiska institutionen, Lunds universitet. 33 pp.
153 https://www.naturvardsverket.se/Miljoarbete-i-sam hallet/Miljoarbete-i-
154 Artdatabanken 2015. Rödlistade arter i Sverige 2015. Artdatabanken SLU, 
Uppsala.
155 https://www.dagfjarilar.lu.se/
156 https://www.artdatabanken.se/hjalpa-till/faunavakteri/
157 https://www.artportalen.se
158 https://www.artdatabanken.se/var-verksamhet/fynddata/insamling-och-
159 Jansson, N. 2019. Sammanfattning av aktiviteter utförda inom det 
Biogeografiska uppföljningssystemet för vedlevande evertebrater 2012-2018 
och framtida planer inom systemet. Länsstyrelsen Östergötland.
160 https://www.naturvardsverket.se/Miljoarbete-i-samhallet/Miljoarbete-i-
161 Artdatabanken 2015. Rödlistade arter i Sverige 2015. Artdatabanken SLU, 
Uppsala. 
162 https://svenskbotanik.se/floravaktarna/  
163 http://www.naturvardsverket.se/Miljoarbete-i-samhallet/Miljoarbete-i-
164 https://www.artportalen.se/  
165 https://www.slu.se/centrumbildningar-och-projekt/riksskogstaxeringen/  
166 Expertkommittén består av nio botanister som representerar kompetenser om 
kärlväxter från söder till norr och från öster till väster, med representanter 
för länsstyrelser, kommuner, universitet/forskning, Svenska Botaniska 
Föreningen och Floraväktarna.
167 Ståhl, P., Ekman, J., Westerberg, S., Grant, J.R. & Dauphin, B. 2016.  
Mer om pysslinglåsbräken i Sverige. Svensk Botanisk Tidskrift 110: 68–74.
168 Jonstrup, A. 2017. Intraspecific variation in Rhinanthus angustifolius. 
Local adaptation, phenotypic plasticity and geographical structure. 
Doktorsavhandling, Biologiska institutionen, Lunds universitet.
169 Johansson, B.G., Petersson, J. & Ingmansson, G. 2016. Gotlands flora. 
Band 2. SBF-förlaget. Även: M. Hedrén, personlig kommunikation och 
presentation vid den årliga föreningskonferensen anordnad av Svenska 
Botaniska Föreningen i mars 2018.
170 Levin, J., Fay, M.F., Pellicer, J. & Hedrén, M. 2018. Multiple independent 
origins of intermediate species between Sorbus aucuparia and S. hybrida 
(Rosaceae) in the Baltic region. Nordic Journal of Botany 36: e02035.
171 https://www.artportalen.se/
172 Analysportalen (2018) Swedish LifeWatch Analysis Portal [Data-providers: 
Species Observations System (Artportalen), Observation database of 
Redlisted species, Virtuella herbariet compiled data from Herbaria of 
Göteborg University (GB), Lund Botanical Museum (LD) Swedish Museum 
of Natural History (S), Umeå University (UME), Uppsala University  
(UPS), Oskarshamn (OHN)]. [Latest access 2018-12-13] Available at: 
https://www.analysisportal.se/  
173 Expertkommittén för mossor (2018)= Nils Cronberg, Tomas Hallingbäck, 
Lars Hedenäs, Kristoffer Hylander, Niklas Lönnell, Henrik Weibull och 
Karin Wiklund.174 Sandström, P., Cory, N., Svensson, J., Hedenås, H., Jougda, L. & Borchert, 
N. 2016. On the decline of ground lichen forests in the Swedish boreal 
landscape: Implications for reindeer husbandry and sustainable forest 
management. 45: 415-429
175 Hedenäs, L. 2018. Conservation status of the two cryptic species of 
Hamatocaulis vernicosus (Bryophyta) in Sweden. Journal of Bryology 40: 1–9.
176 http://www.naturvardsverket.se/Miljoarbete-i-samhallet/Miljoarbete-i-
177 Direktiv 92/43/EEG om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter
178 Artskyddsförordning (2007:845)
179 Miljöbalk (1998:808)
180 Det strikta artskyddet är i Sverige bl.a. genomfört genom Artskydds-  
förord-ningen (2007:845).
181 Rådets Direktiv 2009/147/EC om bevarande av vilda fåglar
182 Direktiv 2000/60/EG en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens 
område
183 Direktiv 2008/56/EG om upprättandet av en ram för gemenskapens åtgärder 
på havsmiljöpolitikens område (Ramdirektiv om en marin strategi)
184 Havsmiljöförordning (2010:1341)
185 Direktiv 2000/60/EG en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens 
område
186 Miljöbalk (1998:808)
187 Vattenförvaltningsförordning (2004:660)
188 Förordning (2017:868) med länsstyrelseinstruktion
189 Reporting under Article 17 of the Habitats Directive; Reporting format for 
the period 2013–2018. Final version – November 2016.
190 Reporting under Article 17 of the Habitats Directive: Explanatory Notes  
& Guidelines for the period 2013–2018. Final version – November 2016.
191 Officiell sida med manualer mm, se: http://cdr.eionet.europa.eu/help/
habitats_art17
192 Naturvårdsverket, rapport 5925. 2009
193 https://www.smhi.se/publikationer/svenskt-vattendragsregister-1.7256  
194 Riksskogstaxeringen. Nationell inventering av skog i Sverige,  
https://www.slu.se/centrumbildningar-och-projekt/riksskogstaxeringen/  
195 Nationell Inventering av Landskapet i Sverige, https://www.slu.se/
196 Demonstration of an integrated North-European system for monitoring 
terrestrial habitats. LIFE projekt för utvecklig av metoder samt extra 
inventeringsinsatser, https://www.slu.se/en/Collaborative-Centres-and-
197 Ängs- och betesmarksinventeringens databas, https://nya.jordbruksverket.
se/e-tjanster-och-databaser/sok-i-vara-databaser/tuva  
198 Vatteninformationsystem Sverige. En databas med alla Sveriges större  
sjöar, vattendrag, grundvatten och kustvatten, https://viss.lansstyrelsen.se/  
199 Ideell verksamhet för övervakning av hotade djur, https://www.
artdatabanken.se/hjalpa-till/faunavakteri/ , https://www.dagfjarilar.lu.se/ , 
http://www.fageltaxering.lu.se/ , https://www.slu.se/institutioner/vilt-fisk-
miljo/miljoanalys/miljoovervakning-av-smagnagare/  
200 Ideell verksamhet som bevakar landets hotade kärlväxter, https://
svenskbotanik.se/floravaktarna/  
201 https://www.artportalen.se/  
202 https://www.naturvardsverket.se/Sa-mar-miljon/Kartor/Kartverktyget-
Skyddad-natur/   Sverige har en variationsrik natur med storslagen fjällmiljö, myllrande  
våtmarker, vattendrag och sjöar, kust och hav, skogar och odlingslandskap, 
alla med ett rikt växt och djurliv. Den här fantastiska biologiska mångfalden 
tas ofta för given och ibland som en lyx, men oavsett vilket är det en  
förutsättning för vår överlevnad.
2019 rapporterade Sverige statusen till EU för perioden 2013–2018 för de 
naturtyper och arter i Sverige som är listade i art- och habitatdirektivet.  
Den berättar att 20 procent av naturtyperna och 40 procent av arterna mår 
bra. Den biologiska mångfalden är hårt trängd i såväl Sverige som i andra 
EU-länder.
Den här rapporten sammanfattar Sveriges rapportering och innehåller beskriv -
ningar av status för naturtyper och arter, påverkan, hot och trender. Rapporten 
ger kunskap om tillståndet för den biologiska mångfalden i Sverige med hjälp 
av de arter och naturtyper som är listade i EU:s art- och habitatdirektiv. 
Rapporten visar hur naturmiljöerna i Sverige förändas, och sammanfattar 
den senaste kunskapen om vilka faktorer som driver dessa förändringar. 
Även exempel på hur vi genom restaurerings- och skötselåtgärder kan hejda 
förlusten av biologisk mångfald tas upp. 

Människors upplevelser 
  av ljud från vindkraftverk
rapport 5956 • april 2009 
 NATURVÅRDSVERKETMänniskors upplevelser av ljud 
från vindkraftverk
Eja Pedersen 
Högskolan i Halmstad och Arbets- och miljömedicin, Göteborgs universitet
Jens Forssén 
Teknisk akustik, Chalmers tekniska högskola
Kerstin Persson Waye 
Arbets- och miljömedicin, Göteborgs universitet Beställningar
Postadress: CM Gruppen AB, Box 110 93, 161 11 Bromma
Tel: 08-698 10 00, fax: 08-20 29 25
ISBN 978-91-620-5956-9
© Naturvårdsverket 2009
Tryck: CM Gruppen AB, Bromma 2009
Omslagsfoto: Eja Pedersen, Halmstad universitetElektronisk publikation VINDVAL
Rapport 5956  Människors upplevelser av ljud från vindkraftverk
3Förord 
Vindval är ett kunskapsprogram som har i uppgift att ta fram och sprida 
kunskap om vindkraftens effekter på människa, natur och miljö. Målen är att underlätta planerings- och tillståndsprocessen vid utbyggnaden av vind-kraft och minska osäkerheten vid bedömning av vindkraftens miljöpåverkan. Resultaten ska kunna användas som underlag för miljökonsekvensbeskriv-
ningar samt planerings- och tillståndsprocesser. Tanken är också att bygga upp kunskap om miljöeffekter av vindkraft vid svenska universitet, högskolor, institut och företag samt i kommuner och andra myndigheter.
Vindval ﬁ  nansieras av Energimyndigheten och drivs av Naturvårdsverket. 
I programkommittén, som diskuterar prioriteringar och bereder underlag för beslut, ingår representanter från Energimyndigheten, Naturvårdsverket, Fiskeriverket, Boverket, Riksantikvarieämbetet, länsstyrelserna och vindkraft-branschen.
Den här rapporten redovisar resultat från Vindvals projekt ”människors 
upplevelser av ljud från vindkraftverk” och har skrivits av Eja Pedersen på 
Högskolan i Halmstad och Arbets- och miljömedicin, Göteborgs  universitet, 
Jens Forssén, Teknisk akustik, Chalmers tekniska högskola och Kerstin Persson Waye, Arbets- och miljömedicin, Göteborgs universitet.
Skribenterna svarar för innehåll, slutsatser och eventuella rekommendationer.
Vindval i maj 2009 VINDVAL
4 VINDVAL
5Innehåll
FÖRORD   3
SUMMARY  9
1 BAKGRUND 11
2 PROJEKTETS MÅL 13
3 PROJEKTLEDNING OCH MEDVERKANDE 14
4 METODER 15
4.1 Studieområden 15
4.2 Tvärsnittsstudierna 164.3 Dagboksstudien 184.4 Mätningar av ljud och meteorologi 184.5 Modellering av ljudutbredningen 20
5 STÖRNINGSUPPLEVELSER AV LJUD FRÅN VINDKRAFTVERK 21
5.1 Samband mellan ljudnivå, hörbarhet och störning 21
5.2 Omgivningsfaktorer som påverkar upplevelsen av ljud 225.3 Individuella faktorer med samband till upplevelsen av ljud 235.4 Samanalyser av påverkansfaktorer 255.5 Vindkraftsljuds påverkan på hälsa och välbeﬁ  nnande 27
5.6 Sambandet mellan störning av ljud från vindkraftverk och hälsa och 
välbeﬁ  nnande 27
6 HUR OFTA LJUD FRÅN VINDKRAFTVERK HÖRS 28
7 LJUDUTBREDNING  31
8 DISKUSSION OCH SLUTSATSER 33
9 REFERENSER 35
10 REDOVISNINGAR INOM PROJEKTETS PERIOD 2006–2008 36 VINDVAL
6 VINDVAL
7Sammanfattning
I samband med uppförandet av vindkraftverk görs en miljökonsekvens-
beskrivning som också innefattar en bedömning av hur människor som bor i området kommer att påverkas av vindkraftverken. En påverkansfaktor är ljud. För att korrekt beskriva hur ljudet kan komma att uppfattas och för att säkerställa att inte verken placeras så att ljudet påverkar de kringboende 
negativt, är det viktigt att ta fram vetenskapligt baserad kunskap. I den här rapporten presenteras resultaten från ﬂ  era studier. Samanalyser av resultaten 
från två fältstudier hade som syfte att visa sambanden mellan ljudnivån från vindkraftverk vid bostaden och upplevelsen av ljudet, och att beskriva fak-torer som påverkade detta samband. En dagboksstudie, där deltagarna bl.a. ﬁ ck fylla i hur ofta de var hemma och i så fall om de var ute, syftade till att 
beskriva hur ofta vindkraftsljudet hördes och vid vilka meteorologiska situa-tioner. För att undersöka hur väl den ljudutbredningsmodell som används idag stämmer med fältmätningar och om den meteorologiska variationen har 
så stor betydelse för ljudutbredningen att de bör tas med vid beräkningen av ljudnivåerna, gjordes långtidsmätningar av ljudet där resultatet jämfördes med olika modeller för beräkningar.
Den sammanvägda analysen av de två störningsstudierna bekräftar 
och förstärker tidigare rapporterade data. Såväl andelen som märkte vind-kraftljud och andelen som stördes av ljudet ökade med ökande ljudnivåer. Sannolikheten att störas av ljud var större om verken var synliga från bosta-den och om man bodde i jordbrukslandskap, medan terrängen inte hade någon inverkan. Bland andra studerade hälsorelaterade variabler fanns endast ett samband mellan att störas i sömnen och ljudnivå. 
I dagboksstudien noterade deltagare oftare att de hörde ljud från vind-
kraftverk när den momentana effekten, d.v.s. elproduktionen, ökade. Även 
om det var stora individuella variationer i hur mycket tid människor tillbring-ade utomhus vid sin bostad kunde ett statistiskt säkerställt samband mellan hörbarhet och beräknad ljudnivå påvisas; ju högre beräknad ljudnivå, ju oftare hördes verket vid utomhusvistelse. Dagboksstudien gav även viss kun-skap om samband mellan hörbarhet och vindhastighet. Resultaten indikerar att vindkraftsljud hörs även vid relativt höga vindhastigheter då ljudet från vindkraftverket förväntas vara maskerat. 
Långtidsmätningar av vindkraftverksljud 550 meter från ett modernt verk 
visade att de beräknade ljudnivåerna stämde väl med de uppmätta. Ljudnivåer beräknade med parabolisk ekvationsmodell, som tar hänsyn till variationer hos meterologiska variabler, gav inte bättre överensstämmelse jämfört med den modell som oftast används vid tillståndsprövning [Naturvårdsverket 2001]. Meterologiska variationer har sannolikt bara betydelse för ljudutbre-delsen på längre avstånd. Meteorologiska förhållanden kan dock ha betydelse vid skattningen av källjudnivån, som är den största osäkerheten vid beräk-ningen.  VINDVAL
8Studierna visar att ljudnivån varierar vid en och samma vindhastighet, och 
indikerar att vindkraftljud hörs även när det blåser så mycket så att vind-kraftsljudet borde maskeras av andra ljud åstadkomna av vinden. Det innebär att även om den ljudutbredningsmodell som ändvänds idag fungerar väl, så bör presentationen i miljökonsekvensbeskrivningen av det ljud som de när-boende kan komma att höra utvidgas. Fler studier kring hörbarheten vid höga vindhastigheter behövs också eftersom dagboksstudien hade relativt få delta-gare. Studierna pekar på att risken för sömnstörningar kan vara angeläget att undersökas vidare. VINDVAL
9Summary
The erection of wind turbines is preceded by an Environmental Impact 
Assessment which involves an estimation of the impact of wind turbines on people living nearby. One impact to be assessed is sound. It is important to generate scientiﬁ  cally based knowledge in order to describe how the sound 
will be perceived in order to ensure that the sound from wind turbines will 
not have an adverse health effect on the residents in the area. The objective of a joint analysis of the results from two ﬁ  eld studies was to show the relation-
ship between sound levels from wind turbines at the dwelling and the percep-tion of the sound, as well as to describe factors inﬂ  uencing this relationship. 
The objective of a diary study, where the participants reported how often they were home and if so, if they were outdoors, was to describe how often the sound from wind turbines is heard and at which meteorological conditions. The results of long term sound measurements were compared with calculated values applying different models in order to study the accuracy of the sound 
propagation model used today. Another aim was to see if variations of meteo-rological factors inﬂ  uenced the sound propagation to such a degree that they 
should be included in the calculations of sound levels.
The joint analyses of the two studies of annoyance conﬁ  rm and strengthen 
previous reported data. The proportion that notices wind turbine sound as well as the proportion that were annoyed by the sound increased with increas-ing sound levels. The probability to be annoyed by the noise was larger if the turbines were visible from the dwelling and for people living in an agricultural landscape, whereas differences in terrain had no impact. The only association between sound level and health related variables other than annoyance was that of being disturbed in the sleep. 
Participants in the diary study more often reported that they could hear 
sound from the wind turbines when the electrical power increased, i.e. the 
electricity production increased. A statistically signiﬁ  cant relationship between 
how often the sound was heard and the calculated sound level at the dwelling was found, even though the amount of time the participants spent outdoor varied substantially; the higher calculated sound level, the more often the sound was heard. The diary study also gave some insight in the relationship between hearing and wind speed. The results indicate that the wind turbine sound could be heard also at relatively high wind speeds when the sound is expected to be masked.
Long term measurements of wind turbine sound at 550 meters from a 
modern turbine showed that the calculated levels agreed well with the mea-sured. Sound levels calculated with a parabolic equation model, which takes into account the variation of meteorological factors, did not give a better prediction in comparison with the model commonly used at  environmental 
permit proceedings [Naturvårdsverket 2001]. Meteorological variations are probably only of importance for sound propagation at longer distances.  VINDVAL
10Meteorological circumstances could however be of importance for estimation 
of the source sound levels; the largest uncertainty in the calculations.
The studies show that the sound levels vary also within the same wind 
speed, and indicate that the wind turbine sound could be heard also at wind speeds when it should be masked by other wind induced sounds. This implies that the description in the Environmental Impact Assessment of the sound that the neighbours possibly will hear should be extended, even though the sound propagation model used today is sufﬁ  cient. Further studies regarding the pos-
sibility to hear the sound at high wind speed are needed as the number of par-ticipants in the diary study was small. Data also suggest that the risk for sleep disturbance should be further explored. VINDVAL
111 Bakgrund
När den moderna vindkraften började byggas ut i slutet av 1990-talet i 
Sverige var kunskapen sparsam om hur de boende i områden med vindkraft påverkades. Det var osäkert hur nära bostadshus vindkraftverken kunde pla-ceras utan olägenhet. Klagomål på buller framfördes i enstaka fall till miljö- och hälsoskyddsnämnden i kommuner med vindkraftsetablering [Pedersen 
och Persson Waye 2004], men ingen systematisk undersökning av förhållan-det mellan ljudnivå och andelen störda av vindkraftverk fanns att tillgå. Det är känt att buller i hemmiljön från t.ex. traﬁ  k och närliggande industrier ger 
sänkt välbeﬁ  nnande. Indikationer ﬁ  nns också på ett samband mellan buller 
och stressrelaterade sjukdomar som t.ex. hjärt-kärlsjukdom [Babisch et al. 2005]. Det var därför angeläget att undersöka vid vilka ljudnivåer olägenhet uppstår och att basera regelverket kring vindkraftsetablering på resultatet. 
Samband mellan ljud från andra källor i miljön, såsom traﬁ  k och indu-
stri, och bullerstörning ﬁ  nns publicerade, men vindkraftverk skiljer sig på 
ﬂ era sätt från tidigare studerade ljudkällor. Ljudet från moderna vindkraft-
verk kommer i huvudsak från turbulens kring rotorbladen när vinden träffar 
bladen och när bladen rör sig genom luftmassan. Ljudet har en svischande karaktär vilket innebär att ljudnivån ökar och minskar i styrka i takt med rotor bladens rörelse (amplitudmodulerat ljud). Förändringarna beror på att 
vindens hastig het är olika på olika höjd och på att tornet bromsar upp vinden. 
Ljudet är alltså oundvikligt och karaktären kan inte ändras annat än margi-nellt. Ett amplitudmodulerat ljud är lätt att uppfatta och har också befunnits vara mer störande än ett ljud av jämnare karaktär [Bradley 1994, Bengtsson et al. 2004]. 
Speciellt för vindkraftverk är också att de är påtagliga objekt i landska-
pet, ofta placerade i landsbygdsmiljöer där de kan uppfattas som främmande 
inslag. Hur negativt intrånget upplevs beror till viss del på hur miljön kring verket ser ut. I miljöer med stor andel bebyggelse blir vindkraftverket ett av ﬂ era byggnader och det kan därför antas att vindkraften upplevs som mindre 
störande i mer urbana miljöer. Terrängen kan också förväntas ha ett viss inﬂ ytande. I kuperade landskap tecknar sig vindkraftverket som ett av ﬂ  era 
vertikala linjer, medan det i det ﬂ  acka landskapet utgör ett brott mot den domi-
nerande horisontella linjen. Det visuella intrycket, med rotorbladens rörelse, kan också antas förstärka ljudintrycket fysiologiskt. När två sinnen stimuleras på samma gång kan det leda till ökad uppmärksamhet [Calvert 2001].
Två tvärsnittstudier med syfte att fastställa sambandet mellan nivå av 
vindkraftsbuller vid bostaden och andelen störda av bullret utfördes därför av Arbets- och miljömedicin, Göteborgs universitet, med början år 2000. Resultatet har tidigare redovisats [Pedersen och Persson Waye 2004; 2007], men samanalyser av datamaterialet som kan ge fördjupade svar på hur ljudet uppfattas i olika miljöer med hänsyn till vindkraftverkens visuella uttryck har ännu inte rapporterats. Det saknas också uppgifter om hur ofta situationer som kan orsaka störning uppstår, d.v.s. hur ofta ljudnivån vid en närboendes  VINDVAL
12bostad, när den boende är hemma och utomhus, är tillräckligt hög för att 
kunna uppfattas samtidigt som bakgrundsljud från vinden är så lågt att ljudet inte maskeras. 
Ljudet som emitterar från vindkraftverket kommer från en position högt 
över marken; typiskt från 50–150 m höjd. Ljudet utbreder sig från vind-kraftverket så att ljudnivån minskar ju längre från vindkraftverket motta-garen beﬁ  nner sig. Markförhållanden och den meteorologiska situationen 
påverkar hur mycket ljudnivån avtar med avståndet. När ljudimmissions-nivån vid en bostad utomhus beräknas antas att det blåser 8 m/s  medvind 
på 10 meters höjd vid vindkraftverket. Naturvårdsverket har utfärdat  rekommendationer hur beräkningen ska utföras i Sverige [Naturvårdsverket 
2001]. Den förenklade algoritm som används tar dock inte hänsyn till varia-tionen hos meteorologiska faktorer som relativ fuktighet och temperatur, vilka påverkar luftabsorptionen, utan utgår från en normalsituation. En annan vindhastighets proﬁ  l än den som antas kan leda till en annorlunda spridning av 
ljudet än det antagna och högre ljudnivåer än förväntat [van den Berg 2006]. Den förenklade ljudutbredningsmodellen som används idag behöver därför prövas gentemot mätningar av immissionsljudnivån och gentemot andra beräkningsmodeller. VINDVAL
132 Projektets mål
På Arbets- och miljömedicin, Göteborgs universitet, har människors upplevel-
ser av ljud från vindkraftverk studerats både experimentellt och i fältstudier i ﬂ era projekt inom forskningsprogrammen Vindforsk och Vindval. Det över-
gripande syftet har varit:
– Att beskriva ett samband mellan ljudnivå från vindkraftverk vid 
bostaden och andelen störda av ljudet, samt 
– Att beskriva faktorer som påverkar detta samband.
I den studie som nu avslutas i samarbete med Teknisk akustik, Chalmers, har 
tre kompletterande frågeställningar varit aktuella:
– Hur påverkas bullerstörningen av vindkraftverkens visuella intryck i 
olika landskap?
– Hur ofta hör de kringboende ljud från vindkraftverk och hur ofta är 
ljudet störande?
– Hur väl stämmer den ljudutbredningsmodell som används idag och 
har meteorologiska faktorer så stor betydelse att de bör tas med vid 
beräkningen av ljudimmission?
I den här rapporten redovisas de viktigaste resultaten från de studier som utförts. VINDVAL
143 Projektledning och medverkande
I projektet har följande personer medverkat:
Kerstin Persson Waye, Docent, MedDr, miljömedicin. Arbets- och 
miljö medicin, Sahlgrenska akademien, Göteborgs universitet. 
Projektledare. E-post: kerstin.persson-waye@amm.gu.se.
Eja Pedersen, MedDr, miljömedicin. Arbets- och miljömedicin, 
Göteborgs universitet. Sektionen för Ekonomi och Teknik, 
Högskolan i Halmstad.
Jens Forssén, docent, TeknDr, akustik. Teknisk akustik, Chalmers.Irène Lauret Ducosson, MSc, akustik. Teknisk akustik, Chalmers.Martin Björkman, DrMedvet, akustik. Arbets- och miljömedicin, 
Göteborgs universitet.
Agneta Agge, forskningslaborant, Arbets- och miljömedicin, 
Yvonne Löfquist, projektassistent, Arbets- och miljömedicin, 
Martin Schiff, MSc, akustik. Teknisk akustik, Chalmers. VINDVAL
154 Metoder
4.1 Studieområden
Totalt 12 områden med vindkraft som bedömdes ha tillräckligt stor popula-
tion för att statistisk säkerhet skulle kunna uppnås utgjorde studieområden för de två tvärsnittstudierna 2000 och 2005 (tabell 1). De 12 studieområdena varierade i topograﬁ   (platt eller kuperad) och bebyggelsestruktur (landsbygd 
eller villaområde). Endast områden med minst ett vindkraftverk med märk-
effekten 500 kW eller mer valdes ut till studien, men om det fanns mindre verk inom samma område medtogs ljudnivån från dessa. 
Tabell 1. Studieområden.
Area Kommun Vindkraftverk Topograﬁ  Bebyggelse
Antal Navhöjd (m) Märkeffekt
(kW)Startår
A Laholm 2 50 600 1998 Platt Landsbygd
B Laholm 3 50 600 1998 Platt Landsbygd
C Laholm 8 50 600 1998 Platt Landsbygd
D Laholm 1
147
4060015019991995Platt Villaområde
E Laholm 1 65 500 1999 Platt Landsbygd
F Öckerö 1 50 660 1999 Kuperad Villaområde
G Tjörn 1 60 850 2004 Kuperad Landsbygd
H Orust 1 65 600 2001 Kuperad Landsbygd
I Lysekil 2
255
4075055020001995Kuperad Villaområde
J Varberg 3
172413030306002502252251995199319911994Platt Landsbygd
K Lands-
krona2265411,500
55020021996Platt Landsbygd
L Simris-
hamn1
342
3250022519961993Platt Villaområde
För att i de nya studierna studera ljudutbredning med hänsyn tagen till meteo-
rologiska faktorer i olika terräng och hur ofta och i vilka situationer de kring-boende uppfattar ljudet valdes tre landsbygdsområden som ingått i de tidigare tvärsnittstudierna: Område K, Område H och Område G. Område K avgrän-sades så att endast den del där de två större vindkraftverken är placerad 
studerades. Terrängen i Område G och Område H är kuperad med ett vind-kraftverk placerat på en höjd med ett varierat landskap (mindre åkrar, höjder, träd) runt omkring. En översikt över vindkraftverken och de mätningar som gjorts i de tre områdena visas i tabell 2. VINDVAL
16Tabell 2. Översikt över de tre studieområdena som valdes för vidare studier.
Område H Område G Område K
Vindkraftverk
Antal vindkraftverk 1 1 2
Typ av vindkraftverk Enercon E40 
600 kWVestas V52 
850 kWEnercon E66 1,5 MWAvstånd mellan verken: 290 m 
Navhöjd, m 65 60 65
Rotordiameter, m 44 52 70
Ljudeffektnivå, dB(A)* 100,0 102,0 100,5
Ljudmätningar
Mätperiod 5/9–25/9 
2006– 16/11–15/12 2006
Avstånd från mätvagn till vindkraftverk, m434 – 534
Tillgång till driftsdata från 
verketJa Nej Ja
Dagboksstudien
Antal utvalda hushåll 19 21 38
Antal deltagande personer 5 11 8
Studieperiod 9/9–24/9 
200625/10–14/11 
20061/6–18/6 2007
*Vid 8 m/s på 10 m höjd vid verket, osäkerhet ±1 dB, uppgift från tillverkaren.
4.2 Tvärsnittsstudierna
Boende i hushåll i de 12 studieområdena som enligt preliminära ljudutbred-
ningsberäkningar exponerades för 30 dB(A) eller mer av ljud från vindkraft-verk valdes till studiepopulation för tvärsnittsstudierna. I områden med många hushåll reducerades antal hushåll i studiepopulationen slumpvis för att undersökningen inte skulle bli för stor och kostsam. En slumpvis utvald 
person i varje hushåll ombads svara på frågor i en enkät (n = 1 822). Enkäten handlade om upplevelse av faktorer i boendemiljön generellt, men inne-höll också speciﬁ  ka frågor om vindkraft. Flera frågor mätte respons av ljud 
från vindkraftverk. Den fråga som används i denna rapport som mått på upp levelsen av ljud från vindkraftverk var: ”Ange för var och en av nedan-stående olägenheter om Du lägger märke till eller störs av dem, när du vistas utomhus vid Din bostad” följt av en lista med potentiella påverkansfakto-rer varav vindkraftsljud var en. Frågan besvarades på en femgradig skala med skal stegen ”märker inte”, ”märker, men störs inte”, ”störs inte särskilt 
mycket”, ”störs ganska mycket” och ”störs mycket”. Benämningen ”märker 
ljud från vindkraftverk” används i den här rapporten för de fyra översta skalstegen (från ”märker, men störs inte” till ”mycket störd”). Benämningen ”störs av ljud från vindkraftverk” används för de två översta skalstegen (”störs ganska mycket” och ”störs mycket”). Deltagarna ﬁ  ck också ange 
vilka av åtta föreslagna ljudkaraktärer som var störande. Benämningarna  VINDVAL
17av ljud karaktärerna fastställdes i en tidigare experimentell studie med syfte 
att undersöka betydelsen av frekvensfördelningen i ljud från vindkraftverk 
[Persson Waye och Öhrström 2002] och kompletterades i de här studierna med lokala benämningar. Attityden till vindkraftverk mättes i ﬂ  era frågor. 
Den generella attityden och attityden till vindkraftverkens påverkan på land-skapsbilden mättes med femgradiga skalor från ”mycket positiv” till ”mycket  negativ”. Deltagarna ﬁ  ck också ta ställning till 14 omdömen om vindkraftverk 
som utvecklats av Karin Hammarlund och användes med hennes tillstånd. 
Känslighet för buller mättes med en fyrgradig skala från ”inte alls känslig” till ”mycket känslig”. Vidare innehöll enkäten frågor om ålder, kön och hälsa, så som förekomsten av långvariga sjukdomar, sömnbesvär och stressrelaterade symptom. 
För varje person i studiegruppen beräknades nivån av vindkraftsljud 
utomhus vid deras bostad utifrån vindkraftverkens ljudeffektnivå (data från tillverkarna) och Naturvårdsverket ljudutbredningsmodell [2001]. I  områden 
med ﬂ  era vindkraftverk adderades ljudtrycksnivåerna vid bostaden logaritm-
iskt. Studiegruppen delades in efter de beräknande ljudnivåerna i 2,5 dB(A)- intervall så att andelen som stördes av ljudet vid olika ljudnivåer kunde 
jämföras och visas graﬁ  skt.
En databas med alla variabler mätta i enkäten och beräknade ljudnivåer 
vid de svarandes bostad upprättades. Av de tillfrågade var det 1 095 personer som hade returnerat enkäten och svarat på de huvudfrågor som ingick i de fortsatta analyserna (svarsfrekvens: 60 %). 
Resultatet presenteras i reella tal och som andel av antalet deltagare (%). 
För procenttal har 95 % konﬁ  densintervall (KI) beräknats enligt Wilson meto-
den [Altman et al. 2000]. Konﬁ  densintervallet indikerar inom vilka värden 
procenttalet återﬁ  nns med 95 % sannolikhet om undersökningen upprepas 
ett oändligt antal gånger i olika urval av populationen. För att undersöka 
samband mellan två variabler användes Spearmans rangkorrelationstest (r
s). 
Resultatet av testet är ett tal mellan –1 och 1. Värden nära –1 och 1 inne-
bär att det ﬁ  nns ett statistiskt samband (negativt respektive positivt) mellan 
variab lerna vilket visas genom att p-värdet är <0,05; värden nära 0 innebär att 
det inte ﬁ  nns ett sådant samband. Skillnader mellan två grupper testades med 
Mann-Whintney U-test (Z); p-värden <0,05 tolkades som en statistiskt signi-
ﬁ kant skillnad. För att undersöka sambandet mellan ﬂ  era variabler använ-
des binär logistiskt regression. Resultatet visas som oddskvoter (på engelska odds ratios = OR) med 95 % konﬁ  densintervall. Om båda gränsvärdena för 
konﬁ dens intervallet är >1 tolkas det som att det ﬁ  nns ett positivt samband; 
om båda gränsvärdena är <1 är sambandet negativt. 
För att undersöka mer komplexa samband användes strukturell ekvations-
modellering. Först skapades en modell utifrån observationer i de tidigare analyserna. Modellen prövades sedan i olika grupper av deltagare i studien. 
Resultatet presenteras graﬁ  skt i ﬁ  gur 4. Statistiskt signiﬁ  kanta samband visas 
med heldragna linjer och standardiserade korrelationskoefﬁ  cienter mellan 0 
och 1; ju närmare 1, ju starkare samband. Streckade linjer visar att inget sam-band kunde påvisas. VINDVAL
184.3 Dagboksstudien
Personer boende kring vindkraftverken i de tre undersökningsområdena till-
sändes ett brev med förfrågan om de ville delta i en studie med syfte att under-söka hur ofta ljudet från vindkraftverken hördes i deras hemmiljö. Urvalet var inte slumpmässigt, utan en person i varje hushåll inom 1 000 m från vind-kraftverket som fanns med på adresslistor köpta av ett distributionsbolag och 
vars telefonnummer gick att få tag på, förfrågades. Personerna kontaktades sedan per telefon. Personer som avböjde att delta uteslöts från undersök-ningen. I några fall föreslog den avböjande personen själv en annan person inom samma hushåll och den personen inkluderas då i undersökningen efter sitt godkännande. Deltagarna ﬁ  ck arvode.
Varje deltagare fyllde i ett dagboksblad per dag under undersökningsperio-
den som var cirka 3 veckor (tabell 2). Dagboksbladet skickades in dagen efter för att undvika att deltagarna glömde fylla i dem och senare försökte komma ihåg uppgifterna i efterhand. Deltagarna ombads att för varje timme under 
dygnet notera var de befann sig (Inne, Ute kring bostaden, Promenad eller liknande i området, Inte hemma) och om de hörde ljud från vindkraftverket (Hörde inte, Hörde men stördes inte, Hörde och stördes). Dessutom uppma-nades deltagarna att notera vilka andra tydliga ljud som hörde utomhus. Det fanns också plats för övriga kommentarer. I slutet av undersökningsperioden svarade deltagarna på en kort enkät med frågor om deras attityd till vindkraft och hur ljudkänsliga de upplevde sig vara. Data från vindkraftverket hämta-des från sparade ﬁ  ler hos driftstatistiken. Data bestod av medelvindhastighet 
per timme vid navet, medelvärde per timme av rotorns varvtal och den elek-triska medeleffekten per timme. 
Resultatet från dagboksstudien redovisas i reella tal och procent. Samband 
mellan beräknad ljudnivå och andelen tillfällen då deltagarna hörde ljud från 
vindkraftverk vid utomhusvistelse studerades med linjär regression (r). För att studera skillnaden i medelvärde av effekt, varvtal och vindhastighet mellan två situationer användes Student’s t-test (t). 
4.4 Mätningar av ljud och meteorologi
Ljud från vindkraftverk spelades in och mättes (immissionsmätningar) med 
utrustning placerad i en mobil mätstation (husvagn). En mikrofon fästes dikt an 10 cm från centrum på en vertikal skiva (1 x 1,2 m) på utsidan av mät-vagnen på en höjd av 1,5 m från marken. En primär vindskärm (diameter 10 cm) och en sekundär vindskärm (diameter 40 cm) placerades över mikro-
fonen. Ljudet spelades in i 10 minuter varje timme under 24 timmar varje dygn under inspelningsperioden. 
Meteorologiska förhållanden mättes vid mätvagnen. Mätningarna gjordes 
med mätstation Davis Weather Monitor II, med logger. För varje enminuts-period sparades vinddata från 10 m höjd (medelvärdesbildad hastighet och riktning samt toppvärde) och andra data från 1 m höjd (temperatur, relativ  VINDVAL
19luftfuktighet och statiskt lufttryck). Data hämtades också från vindkraftverket 
(navhöjd) i form av vindhastighet, uteffekt och rotorns varvtal genom drift-statistiken som Vattenfall AB ansvarar för. Data levererades som medeltal per 10-minutersperiod under mätperioden. På en av studieplatserna, Område G, misslyckades inhämtningen av data trots stora ansträngningar från tillverka-ren och ägaren. Uppgifter från verket saknas därför. 
Mätningar av verkets ljudeffektnivå (emissionsmätning) i område K utför-
des så lång det var rimligt enligt standard [IEC 2002]. Standarden beskriver en metod för att bestämma den A-vägda ljudeffektnivån som funktion av vindhastighet vid 10 m höjd. Enligt denna metod mäter man ljudtrycksnivån nära verket, för att få god signalnivå i förhållande till brus och liten inverkan av atmosfäriska ljudutbredningsförhållanden, men samtidigt inte för nära verket i förhållande till ljudkällans storlek. Enligt standard mättes A-vägd nivå och tersbandsnivåer med mikrofon på en hård mätskiva i markplan, på ett avstånd 100 m från verket i vindriktningen. Den mätskiva som användes var rektangu lär, med måtten 1,12 x 1,25 m, gjord av 12 mm plywood. Enligt 
standard mättes vindens hastighet och riktning i en punkt där verkets inver-kan på luftﬂ  ödet är liten. Vinddata och ljuddata medelvärdesbildades över 
perioder på en minut, både för verket i drift och för mätning av bakgrunds-nivå. Vid denna mätplats fanns ett andra vindkraftverk, ca 300 m från det första, i sydlig riktning. Därför undveks emissionsmätningar vid nordlig vind-riktning, då mätmikrofonen skulle ha hamnat mellan de två verken och man hade fått en oönskad påverkan av resultaten. Vid mätning av bakgrundsnivån 
var båda verkan avstängda. 
Enligt standard bestäms den A-vägda ljudtrycksnivån vid heltalsvärden 
hos vindhastigheten (meter per sekund). Bestämningen görs från ett andra ordningens polynom som anpassats till uppmätta ljudnivåer som funktion av vindhastighet. Ljudtrycksnivåerna medelvärdesbildas (energimässigt) över minst tre mätningar vid varje vindhastighet. Polynom anpassas både till mätningarna vid drift och till mätningarna av bakgrundsnivån. Den slutliga ljudeffektnivån för verket bestäms utgående från de två polynomen genom korrektion för bakgrundsnivån. Denna ljudeffektnivå användes sen för att beräkna ljudnivån vid immissionspunkten.
De akustiska mätningarna gjordes med ljudnivåmätare Brüel & Kjær 2260 
med förlängningskabel till mikrofonen. Utrustningen kalibrerades innan och efter varje mätserie. För att minska vind-inducerat brus vid mikrofonen på 
mätskivan användes enligt standard både en primär och en sekundär vind-skärm. Insättningsdämpningen för vindskydden mättes för diffust ljudfält i efterklangsrum och användes för att korrigera data (1 dB(A) inverkan).  VINDVAL
204.5 Modellering av ljudutbredningen
Ljudnivån vid mätpunkten beräknades dels med den av Naturvårdsverket 
rekommenderade beräkningsmodellen [2001], dels med en parabolisk ekva-tionsmodell (PE-metoden). Naturvårdsverkets modell skiljer på utbredning över land och över vatten. Här användes den förenklade algoritmen för utbredning över land vid kortare avstånd än 1 km. Modellen förutsätter med-
vind 8 m/s på 10 m höjd. PE-metoden är en numerisk beräkningsmodell där hänsyn tas till förhållanden längs utbredningsvägen, t.ex. mark och vind där också andra vindhastighetsproﬁ  ler än logaritmisk kan användas. Följande 
parametrar inkluderades i modellen: vindhastighet på 10 m höjd för antagen logaritmisk proﬁ  l, vindkraftsverkets akustiska uteffekt vid olika frekvenser 
hos ljudet, temperaturgradient och temperatur, relativ luftfuktighet och sta-tiskt lufttryck (temperatur, luftfuktighet och lufttryck bestämmer luftabsorp-tionen). Ett urval av 12 uppmätta situationer i Område K där vindhastigheten varierade från 3,3 m/s till 9,1 m/s (10 m höjd) och ljud från vindkraftverk 
hördes på inspelningarna användes som ett beräkningsexempel.  VINDVAL
215 Störningsupplevelser av ljud från 
vindkraftverk
5.1 Samband mellan ljudnivå, hörbarhet och 
störning
För att undersöka sambandet mellan ljud från vindkraftverk och upplevel-
sen av ljudet delades personerna som svarat på enkäten in i grupper efter den beräknade ljudnivån vid deras bostad. Antal personer i de fem ljudnivå-intervallerna presenteras i tabell 3. 
Tabell 3. Antal personer inom de fem ljudnivåintervallerna.
dB(A) <32,5 32,5–35,0 35,0–37,5 37,5–40,0 >40,0 Totalt
n 445 332 168 106 44 1 095
Det fanns ett statistiskt säkerställt samband mellan nivå av vindkraftsljud vid 
bostaden och andelen som märkte ljudet och/eller stördes av ljudet (rs = 0,401, 
n = 1 095, p<0,001). Andelen som märkte vindkraftsljud vid sin bostad var över 80 % i ljudintervallen 37,5–40 dB(A) och >40, 0 dB(A) (ﬁ  gur 1).
<32,5 32,5-35,0 35,0-37,5 37,5-40,0 >40,0
dB(A)Märker vindkraftsljud, %
Figur 1. Andelen som märker ljud från vindkraftverk i relation till ljudnivåer vid bostaden med 
95 % konﬁ  densintervall (n = 1 095).
Andelen störda ökade också med ökande ljudnivå (ﬁ  gur 2). Andelen störda 
var lägre än 10 % i de lägre ljudintervallen, men ökade till 14 % i intervallet 
37,5–40,0 dB(A) och till 32 % i intervallet >40, 0 dB(A). Osäkerheten i det högsta intervallet är dock stor på grund av få personer.
Av dem som stördes av ljud från vindkraftverk (n = 84) var det 85 % som 
angav att de stördes av den svischande karaktären i ljudet, 72 % av vinande, 
57 % av rungande och 55 % av den pulserande karaktären. Mindre vanligt var att störas av skvalpande, skrapande, dovt ljud eller en ton. VINDVAL
220102030405060708090100
dB(A)Störs av vindkraftsljud, %
Figur 2. Andelen som stördes ganska mycket eller mycket av ljud från vindkraftverk i relation till 
ljudnivåer vid bostaden med 95 % konﬁ  densintervall (n = 1 095).
5.2 Omgivningsfaktorer som påverkar 
upplevelsen av ljud
Av personerna som deltog i studierna uppgav 78 % att de kunde se minst ett 
vindkraftverk från sin bostad (tabell 4). Andelen ökade med ökad ljudnivå. Mer än 90 % kunde se minst ett vindkraftverk från sin bostad i ljudnivå-intervallen över 35 dB(A). Andelen personer som bodde i områden med ﬂ  ack 
terräng, i jämförelse med kuperad terräng, var 66 %. Andelen personer som 
bodde i jordbruksområden, i jämförelse med villaområden, var 30 %.
Eftersom andelen personer som såg vindkraftverk och andelen personer som 
bodde i ﬂ  ack terräng inte var oberoende av ljudnivån användes multipel logis-tisk regression för att undersöka hur synbarhet, terräng och urbaniseringsgrad 
på verkar sannolikheten för att märka respektive störas av ljud från vindkraftverk.
Tabell 4. Synlighet, terräng och urbaniseringsgrad i förhållande till ljudnivå. Andel personer. 
<32,5 32,5–35,0 35,0–37,5 37,5–40,0 >40,0 Totalt
Synbarhet, %
Ser 66 80 92 94 98 78
Ser inte 34 20 8 6 2 22
Terräng, %
Platt 52 65 84 89 86 66
Kuperad 48 35 16 11 14 34
Urbaniseringsgrad, %
Jordbruk 33 22 27 32 66 30
Villaområde 67 78 73 68 34 70
Sannolikheten att märka ljud från vindkraftverk ökade med ökad ljudnivå 
(tabell 5). Sannolikheten att höra ljudet var högre för personer som också såg vindkraftverk och för dem som bodde i jordbruksområden jämfört med dem som bodde i villaområde. Terrängen hade inget statistiskt signiﬁ  kant inﬂ  y-
tande på sannolikheten att höra ljud från vindkraftverk. VINDVAL
23Tabell 5. Samband mellan sannolikheten att höra ljud från vindkraftverk och synlighet, terräng 
och urbaniseringsgrad med hänsyn tagen till ljudnivå.
Märker ljud från vindkraftverk OR 95 % KI
Ljudnivå, 5 dB(A)-intervall 2,08 1,81–2,40
Synlighet (ser inte/ser) 2,40 1,67–3,45
Terräng (platt/kuperad) 0,78
0,57–1,07
Urbanisering (villa/jordbruk) 1,45 1,06–1,99
Sannolikheten att störas ganska mycket eller ganska mycket av ljud från vind-
kraftverk ökade också med ökad ljudnivå (tabell 6). Sannolikheten var större om vindkraftverken var synliga från bostaden. Av de 82 personerna som  rapporterade att de var störda av ljud från vindkraftverk, så såg 81 personer 
minst ett vindkraftverk från sin bostad eller tomt. Det extremt höga sambandet 
mellan störning och synlighet innebär att siffrorna som redovisas i den logistiska regressionen för synlighet är överdrivna. Sannolikheten att störas var också högre i jordbrukslandskap, medan typen av terräng inte hade någon inverkan.
Tabell 6. Samband mellan störning av ljud från vindkraftverk och synlighet, terräng och 
 urbaniseringsgrad med hänsyn tagen till ljudnivå.
Störs av ljud från vindkraftverk OR 95 % KI
Ljudnivå, 5 dB(A)-intervall 1,46 1,22–1,75
Synlighet (ser inte/ser) 13,97* 1,90–102,83
Terräng (platt/kuperad) 0,99 0,53–1,87
Urbanisering (villa/jordbruk) 2,90 1,78–4,74
*Överdrivet värde på grund av det starka sambandet mellan störning och synlighet.
5.3 Individuella faktorer med samband till 
Medelåldern bland de svarande var 50 år (standardavvikelse: 15 år) och 59 % 
var kvinnor. Det fanns inget samband mellan upplevelsen av vindkraftsljud och ålder eller kön. 
Av de svarande uppgav 51 % att de var känsliga eller mycket känsliga för 
ljud. Fler kvinnor än män angav att de var ljudkänsliga: 54 % av kvinnorna 
och 48 % av männen var känsliga eller mycket känsliga för buller (z = –3,04, n = 1 072, p<0,01). Det fanns inget samband mellan ljudkänslighet och att märka ljud från vindkraftverk. Personer som rapporterade att de var ganska eller mycket ljudkänsliga märkte inte ljud från vindkraftverk i större grad än 
de som rapporterade att de inte var ljudkänsliga (tabell 7).
Tabell 7. Samband mellan att märka ljud från vindkraftverk och ljudkänslighet med hänsyn tagen 
till ljudnivå.
Ljudnivå, 5 dB(A)-intervall 2,29 2,00–2,62
Ljudkänslighet* 
(4-gradig skala från ”inte alls känslig” till ”mycket känslig”)1,15 0,99–1,34
*Med hänsyn tagen till kön. VINDVAL
24Personer som var ljudkänsliga var däremot oftare störda av ljudet från vind-
kraftverk än andra vid samma ljudnivå (tabell 8). 
Tabell 8. Samband mellan störning av ljud från vindkraftverk och ljudkänslighet med hänsyn 
tagen till ljudnivå.
Ljudnivå, 5 dB(A)-intervall 1,70 1,42–2,04
(4-gradig skala från ”inte alls känslig” till ”mycket känslig”)1,73 1,32–2,27
*Med hänsyn tagen till kön.
Av de svarande angav 10 % att de var negativa eller mycket negativa till vind-
kraftverk, och 24 % att de var negativa till vindkraftverkens påverkan på land-skapsbilden. Det fanns ett samband mellan de två attitydvariablerna (r
s = 0,603, 
n = 1 070, p<0,001); personer som var negativa till vindkraftverk generellt var ofta också negativa till vindkraftverkens påverkan på landskapsbilden. Det fanns dock en grupp som inte var negativa till vindkraftverk generellt, men som var negativa till vindkraftverkens påverkan på landskapsbilden (15 %).
Det fanns inget samband mellan ljudnivå och inställningen till vindkraftverk 
(r
s = –0,005, n = 1 083, p = 0,869) eller inställningen till  landskapspåverkan 
(rs = 0,023, n = 1079, p = 0,445). Personer som bodde nära vindkraftverken var 
alltså inte mer negativa än personer som bodde längre bort. Däremot fanns det ett samband mellan attityd och om man stördes av ljudet eller ej. Personer som stördes av ljud från vindkraftverk var oftare negativa till verken än de som inte stördes, oavsett ljudnivå (tabell 9). Det går inte att säga om de som stördes av 
ljudet blev negativa till vindkraftverk, eller om de som var negativa till vind-
kraftverk stördes lättare, bara att det fanns ett samband.
Tabell 9. Samband mellan störning av ljud från vindkraftverk och attityd med hänsyn tagen till 
ljudnivå.
Ljudnivå, 5 dB(A)-intervall 1,67 1,39–2,01
Attityd till vindkraftverk 
(5-gradig skala från ”mycket positiv” till ”mycket negativ”)2,24 1,80–2,79
Personer som stördes av ljudet var också oftare negativa till vindkraftverkens 
inverkan på landskapsbilden än de som inte stördes (tabell 10). Inte heller här går det att säga vad som är orsak och vad som är verkan.
Tabell 10. Samband mellan störning av ljud från vindkraftverk och visuell attityd med hänsyn 
Ljudnivå, 5 dB(A)-intervall 1,53 1,25–1,88
Attityd till vindkraftverks påverkan på landskapsbilden 
(5-gradig skala från ”mycket positiv” till ”mycket negativ”)5,24 3,86–7,10
Av de 14 beskrivningar av vindkraftverk som deltagarna i studien hade att 
ta ställning till var de fyra mest valda ”miljövänligt” (80 %), ”nödvändigt” (42 %), ”effektivt” (33 %) och ”fult” (31 %). VINDVAL
255.4 Samanalyser av påverkansfaktorer
För att undersöka hur vindkraftens visuella intryck påverkade bullerstörning i 
olika miljöer skapades en teoretisk modell som innehöll både latenta (bakom-liggande) variabler och mätta variabler (ﬁ  gur 3). 
Visuell attitydBullerstörning
Generell attitydLjudnivå
Påverkan på
landskapsbilden
Vackert -
fult
Naturligt –
onaturligt
Åsikt om
Effektivt –
ineffektivt
Nödvändigt –
onödigtUpplevelse av ljud
från rotobladenUpplevelse av
vindkraftsljud
Figur 3. Teoretisk modell över hur den visuella och generella attityden till vindkraftverk påverkar 
risken att störas av ljud från vindkraftverk.
Bullerstörning antogs vara beroende av ljudnivån, men också av attityden till 
vindkraftverkens visuella påverkan i landskapet och av den generella attity-den. Upplevelse av ljud, d.v.s. om de svarande i studierna hörde eller stördes av ljud från vindkraftverk, samt upplevelsen av ljud från rotorbladen antogs mäta bullerstörning. Visuell attityd mättes med frågan om  vindkraftverkens 
påverkan på landskapsbilden och klassiﬁ  cering av vindkraftverken som vackra 
eller fula, och naturliga eller onaturliga. Den generella attityden mättes med 
frågan om inställningen till vindkraftverk och klassiﬁ  ceringen effektivt eller 
ineffektivt, och nödvändigt eller onödigt.
Modellen prövades bland svaranden som såg vindkraftverk från sin bostad 
i jämförelse med dem som inte såg vindkraftverk, bland dem som bodde i ﬂ ack terräng jämfört med kuperad terräng och bland dem som bodde i villa-
områden jämfört med dem som bodde i jordbruksområden (ﬁ  gur 4). I alla 
grupper ökade sannolikheten att störas med ökad ljudnivå. Störst skillnad 
vad det mellan dem som såg vindkraftverk och dem som inte såg vindkraft-verk. Bland dem som såg vindkraftverk förklarade ljudnivå en större del av variationen i störning än bland dem som inte såg vindkraftverk. I ingen av grupperna som modellen prövades i hade den generella attityden till vindkraft-verk inﬂ  ytande över störning av ljud från vindkraftverk. Däremot fanns det 
ett samband mellan den visuella attityden och bullerstörning i ﬂ  era grupper. 
Sambandet var starkare bland dem som såg vindkraftverk från sin bostad än  VINDVAL
26bland dem som inte såg vindkraftverk. Sambandet var också starkare bland 
dem som bodde i ﬂ  ack terräng jämfört med dem som bodde i kuperad  terräng, 
där sambandet inte var statistiskt signiﬁ  kant. Skillnaden var liten mellan dem 
som bodde i villaområden och dem som bodde i landsbygdsområden.
Modellen passade data i alla grupper (normerad ×2≤ 2,8; CFI≥ 0,99; 
RMSEA≤ 0,05; för förklaring se Pedersen och Larsman [2008]).
0,17
0,55
0,70Ser vindkraftverk
n = 843
0,10
0,72
0,70Flack terräng
n = 720
0,13
0,52Kuperad terräng
n = 375Visuell attitydBullerstörning
0,05
0,29
0,48Ser inte 
n = 237
0,12
0,56
0,57Villaområde
n = 764
0,11
0,59
0,79Jordbruksområde
n = 331
Figur 4. Jämförelse mellan svaranden som såg vindkraftverk och dem som inte såg (översta raden), 
dem som bodde i ﬂ  ack terräng och dem som bodde i kuperad terräng (mellersta raden) och dem som bodde i villaområde och dem som bodde i jordbruksområden (nedersta raden). Heldragna linjer indikerar statistiska samband med den standardiserade korrelationskoefﬁ  cienten utskriven, 
streckade linjer betyder att inget statistiskt samband kunde påvisas. VINDVAL
275.5 Vindkraftsljuds påverkan på hälsa och 
välbeﬁ  nnande
Föra att ytterligare undersöka hur vindkraftverksljud påverkar hälsa och väl-
beﬁ nnande bland dem som bor i närheten av verken studerades sambandet 
mellan ljudnivån och självrapporterad hälsa, annan än störning. Eftersom hälsa är beroende av ålder och kön så togs hänsyn till dessa parametrar i alla analyser. Det fanns inget samband mellan nivån av ljud från vindkraftverk och 
de hälsoparametrar som mättes i enkäten; långvarig sjukdom, diabetes, högt blodtryck, tinnitus, hjärt- kärlsjukdom, nedsatt hörsel. Det fanns inte heller något samband mellan ljudnivå och nedsatt välbeﬁ  nnande eller  stressymptom; 
huvudvärk, onormal trötthet, värk i nacke, skuldror och leder, spänd och stressad, samt lättirriterad.
Av de svarande angav 25 % att deras sömn på senare tid inte varit särskilt 
bra, dålig eller mycket dålig. Det fanns inget samband mellan  sömnkvalitet 
och ljudnivå från vindkraftverk. Däremot fanns det ett samband mellan att störas i sömnen av buller (nej/ja) och ljudnivå (OR = 1,16; 95 % KI: 
1,00–1,34; med hänsyn tagen till ålder och kön; ljudnivå i 5 dB(A)-intervall). 
Personer i gruppen >40 dB(A) stördes oftare i sömnen av någon bullerkälla än andra personer (tabell 11). 
Tabell 11. Andelen svarande som angav att de stördes i sömnen av någon bullerkälla.
<32,5 
n = 44132,5–35,0n = 32835,0–37,5n = 16837,5–40,0n = 106>40,0n = 44
Störs i sömnen av bullerkälla 12 % 16 % 14 % 15 % 25 %
5.6 Sambandet mellan störning av ljud från 
vindkraftverk och hälsa och välbeﬁ  nnande
Det fanns inget samband mellan långvarig sjukdom och störning av ljud från 
vindkraftverk när hänsyn togs till ljudnivå, ålder och kön. Inte heller diabetes, högt blodtryck, tinnitus, hjärt- kärlsjukdom eller nedsatt hörsel var associerat med störning av ljud.
Personer som kände sig spända mer än en gång i veckan var oftare störda 
av ljud från vindkraftverk än andra (OR = 1,17; 95 % KI: 1,01–1,34; med 
hänsyn tagen till ljudnivå, ålder och kön). Personer som upplevde sig som lätt irriterade var också oftare störda av ljudet än andra (OR = 1,33; 95 % 
KI: 1,14–1,55; med hänsyn tagen till ljudnivå, ålder och kön). Inget sam-band  hittades mellan störning av vindkraftsljud och symptomen huvudvärk, 
 onormal trötthet, eller värk i nacke, skuldror och leder.
Det fanns ett samband mellan sömnkvalitet och störning av ljud från 
vindkraftverk (OR = 1,33; 95 % KI: 1,03–1,71; med hänsyn tagen till ljud-
nivå, ålder och kön). Personer som upplevde sin sömn som dålig (5-gradig 
skala från ”mycket bra” till ”mycket dålig”) rapporterade oftare störning av 
ljud från vindkraftverk. Personer som stördes i sin sömn av en bullerkälla var också oftare störda av ljudet än andra (OR = 2,06; 95 % KI: 1,75–2,41; med hänsyn tagen till ljudnivå, ålder och kön). VINDVAL
286 Hur ofta ljud från vindkraftverk 
hörs
Totalt 24 personer fyllde i dagböcker som visade hur ofta de hörde ljud från 
vindkraftverk. Alla deltagare var permanentboende, medelåldern var 52 år (26–77 år) och 21 var kvinnor. De ﬂ  esta av deltagarna såg ett eller ﬂ  era vind-
kraftverk från sin tomt; endast tre deltagare såg inget alls. Det var stor skill-nad i deltagarnas vanor. Deltagarna tillbringade mellan 52 % och 95 % av 
undersökningstiden hemma; medelvärdet var 76 %. Det var också stor skill-nad i hur ofta de var ute. Deltagarna var i medeltal utomhus vid 59 tillfällen, men en deltagare var endast ute 10 gånger och en deltagare 140 gånger.
Fyra deltagare hörde aldrig verket under de cirka tre veckor som  studien 
pågick. Den beräknade ljudnivån för dessa deltagare var <33, 0 dB(A). En del-tagare hörde verket vid endast ett tillfälle. En deltagare, med beräknad ljudnivå 40,1 dB(A) hörde verket vid varje utomhusvistelse. I övrigt varierade ande-len utomhusvistelser då verket hördes mellan 14 % och 56 % i Område H, mellan 16 % och 86 % i Område G, och mellan 4 % och 45 % i Område K. 
Förhållandet mellan andelen av utomhusvistelser som verket hördes och den 
beräknade ljudnivån illustreras med en regressionslinje för varje område i ﬁ  gur 5. 
25 30 35 40 45 50
Ljudnivå, dB(A)Andel hörbarhet, %Område K Område H Område G
Figur 5. Sambandet mellan beräknad ljudnivå och andelen av utomhusvistelse då verket hördes, 
uppdelat på de tre studieområdena.
När alla deltagare studerades med en enda regression (ﬁ  gur 6) var sambandet 
mellan beräknad ljudnivå och andelen tillfällen då ljudet var hörbart utomhus 
statistiskt signiﬁ  kant (r = 0,564, n = 24, p <0,01). Sambandet illustreras här 
med en rät linje som visade sig passa data bättre än en logistisk funktion, men som inte kan generaliseras till att gälla andra ljudnivåer eller andra situationer. 
Hörbarheten jämfördes med data från vindkraftverket, d.v.s. den momen-
tana effekten, varvtalet och vindhastigheten, i de två områden där dessa var 
tillgängliga. För åtta av de nio deltagare som hört ljud från vindkraftverk minst en gång under perioden var medelvärdena av effekten, varvtalet och vindhastigheten högre när de hörde ljudet än när de inte hörde det (tabell 12). Skillnaden var dock inte statistiskt signiﬁ  kant för ﬂ  er än fyra deltagare.  VINDVAL
29y = 3,6987x - 99,935
R2 = 0,3186
Ljudnivå, dB(A)Andel hörbarhet, %
Figur 6. Sambandet mellan beräknad ljudnivå och andelen av utomhusvistelse då verket hördes.
Tabell 12. Skillnaden i medelvärden för effekt, varvtal och vindhastighet vid tillfällen då vindkraft-
verket inte hördes och då det hördes; för deltagare i Område K har data hämtats från närmsta verk.
Deltagare Hörs ej Hörs Skillnad p-värde
Effekt (kW)
H 1 68 137 69 <0,01
H 2 71 1 –70 0,456
H 3 68 126 58 <0,05
H 4 61 190 130 <0,001
H 5 68 151 83 <0,001
K 2 247 293 46 0,729
K 3 204 265 61 0,117
K 4 190 209 19 0,659
K 8 218 455 237 0,123
Varvtal (rpm)
H 1 19,8 23,9 4,1 <0,05
H 2 20,0 13,9 –6,1 0,293
H 3 20,0 23,9 4,2 <0,01
H 4 19,4 25,7 6,3 <0,001
H 5 19,8 24,0 4,2 <0,05
K 2 12,8 14,7 1,9 0,354
K 3 12,6 13,2 0,7 0,291
K 4 11,7 12,7 1,1 0,234
K 8 12,7 16,5 3,8 0,139
Vindhastighet (m/s)
H 1 4,79 6,08 1,29 <0,05
H 2 4,84 2,60 –2,24 0,251
H 3 4,79 6,06 1,27 <0,05
H 4 4,67 6,92 2,25 <0,001
H 5 4,80 6,06 1,26 <0,05
K 2 5,69 6,83 1,13 0,333
K 3 5,48 5,99 0,51 0,142
K 4 4,82 5,04 0,21 0,595
K 8 5,55 7,85 2,30 0,141 VINDVAL
30Materialet samanalyserades för att se om det var någon generell statistisk 
skillnad i effekt, varvtal och vindhastighet när verket hördes och inte hördes. Ett medelvärde av skillnaden i de tre variablerna för de nio deltagare som hörde ljud från vindkraftverk minst en gång under studieperioden beräkna-des. Skillnaden i effekt när vindkraftverket inte hördes och när det hördes var 70 kW. Skillnaden var statistiskt signiﬁ  kant (tabell 13). Ingen statistiskt signi-
ﬁ kant skillnad hittades för de övriga variablerna. 
Tabell 13. Medelskillnad i effekt, varvtal och vindhastighet för de nio deltagare i Område H och 
Område K som hörde ljud från vindkraftverk minst en gång under undersökningsperioden.
Medelskillnad t Frihetsgrader p-värde
Effekt (kW) 70 2,54 8 <0,05
Varvtal (rpm) 2,2 1,87 8 0,098
Vindhastighet (m/s) 0,89 1,96 8 0,086
En intressant fråga är i vilka vindhastigheter vindkraftljudet hördes. Man 
skulle förvänta sig att fördelningen av vindhastigheten när ljudet inte hördes hade två centra: ett vi låga vindhastigheter då ljudeffektnivån var låg och ett vid höga vindhastigheter då andra ljud i omgivningen, t.ex. från träd, bör maskera vindkraftljudet. På motsvarande sätt borde fördelningen av hör-
barheten ha ett centrum vid medelvind. Något sådant mönster observerades dock inte när sambandet mellan hörbarhet och vindhastighet studerades. För de fyra deltagare där skillnaden i vindhastighet var statistiskt signiﬁ  kant var 
risken att höra ljud från vindkraftverk större om det blåste mer än 5 m/s än om det var mer vindstilla, men för de andra deltagarna gick det inte att hitta en sådan gräns.
Det gick inte heller att hitta något samband mellan vindriktning och hör-
barhet. Det fanns ingen statistiskt signiﬁ  kant förhöjd risk att höra ljudet om 
det blåste från vindkraftverket mot bostaden (±45°) än om det blåste i någon 
annan riktning. VINDVAL
317 Ljudutbredning
Ljudnivåerna vid immissionsmätningen mättes 550 m från  vindkraftverket, 
med ett andra vindkraftverk på ytterligare ca 300 m avstånd. De tio, en 
minut långa, ljudsignaler som spelades in under en tiominutersperiod varje 
timme analyserades med avseende på A-vägd ljudtrycksnivå. Den resulte-
rande A-vägda ljudtrycksnivån för varje sådan tiominutersperiod skattades som medianvärdet av de ingående nivåerna. Värdena plottades som funktion av vindhastighet vid 10 m höjd. Vindhastighet vid 10 m höjd beräknades 
ut ifrån den mätta vindhastigheten vid navet (höjd 65 m) från  vindkraftverkets 
driftdata för samma mätperioder. Förhållandet mellan de beräknade vind-
hastigheterna på 10 m höjd och de mätta vid navhöjd är baserat på data från emissionsmätningarna och framtagna genom linjär regression. Att vind-hastighet från navet har använts, i stället för vindhastigheten vid immissions-punkten, beror på att den senare är sämre korrelerad med ljudnivån eftersom 
ljudnivån huvudsakligen bestäms av den akustiska källstyrkan, d.v.s. av inter-
aktionen mellan vindkraftverket och vinden vid verket. 
Nedan sammanfattas resultaten för medvindsfallen (vindriktning inom 
±45° från riktningen källa–mottagare). Mätningarna har korrigerats med avseende på skattad inverkan av det andra vindkraftverket (1,5 dB(A)) och insättningsdämpning hos vindskydd (1 dB(A)). Genom att lyssna på ljud-signalerna kunde de en-minutersdata som innehöll störkällor exkluderas ur analysen. Data för vindhastigheter under 5 m/s hade generellt svag signal från vindkraftverket i förhållande till störkällor och har inte tagits med. De mätta nivåerna har jämförts med nivåer beräknade enligt Naturvårdsverket [2001]. För beräkningarna användes den uppmätta källstyrkan enligt emis-sionsmätningen (se kapitel 4.4). De mätta nivåerna har inte korrigerats för bakgrundsljudnivåer, eftersom bakgrundsljudet, som mättes i samband med 
emissionsmätningen, var för högt i förhållande till mätresultaten från immis-sionmätningen, d.v.s. immissonsdata var inte 3 dB(A) starkare än den bak-grundsnivå som mättes med skiva på mark vid emissionsmätningen. En trolig anledning är att mätuppställningen vid immissionsmätningen, med den verti-kala skivan på husvagnen, medförde mindre vind-inducerat buller än mät-uppställningen vid emissionsmätningen, med skiva på mark. 
De mätta A-vägda ljudtrycksnivåerna visas tillsammans med de beräknade 
i ﬁ gur 7. För de mätta nivåerna grupperade till vindhastighet i heltal har dess-
utom medelvärde och standardavvikelse beräknats (visas med staplar). 
Överensstämmelsen mellan mätta och beräknade data var god för vind-
hastigheter mellan 5 och 12 m/s. Skillnaden mellan uppmätta ljudnivåer och beräknade var inom den statistiska felmarginalen. Den förhållandevis stora spridningen kring medelvärdena av ljudnivån visar att ljudet från vindkraft-verk kan variera betydligt i styrka vid en och samma vindhastighet. Genom att lyssna på inspelade ljudsignaler bekräftades också att verket var tydligt hörbart även vid relativt höga vindhastigheter, upp till 12 m/s. Avlyssningen gjordes dock med hörlurar inomhus och skiljer sig således från förhållanden utomhus där störande vindbrus kring huvud och öron interfererar med ljud-upplevelsen. VINDVAL
32
Figur 7. Mätta och beräknade immissionsnivåer för medvindsfall i relation till vindhastigheten på 
10 meters höjd vid vindkraftverket. 
Vid en jämförelse mellan beräkningar gjorda med Naturvårdsverkets 
beräkningsmodell [2001] och PE-metoden var skillnaden liten och inte signi-
ﬁ kant. För den höga källposition som vindkraftverk utgör och det relativt sett 
korta avståndet (550 m) i förhållande till källhöjden ger således den meteoro-logiska variationens inverkan på ljudutbredningen en försumbar förändring 
av den A-vägda ljudtrycksnivån. Beräkning av buller från vindkraftverk vid enkla fall och kortare avstånd kan alltså göras med enklare metoder utan att resultatet blir mindre noggrant. 
Mätningarna av ljudnivåerna på 550 meters avstånd från vindkraftverket 
visade större variation i ljudnivå vid en och samma vindhastighet än vad den avancerade ljudutbredningsmodellen (PE-metoden) visade, trots att den tog hänsyn till variationer i refraktionen under utbredningsvägen. Variationerna i ljudnivå beror därför troligen till största del av variationer i källstyrka, d.v.s. att emissionsnivån från vindkraftverk varierar.  VINDVAL
338 Diskussion och slutsatser
Den sammanvägda analysen av de två störningsstudierna utförda vid Arbets- 
och miljömedicin, bekräftar och förstärker tidigare rapporterade data. Såväl hörbarhet som störning ökar med ökande ljudnivåer. Analyserna visar också att risken att störas av ljud var högre om verken var synliga från bostaden. Risken att störas ökade också om man bodde i jordbrukslandskap, medan 
 terrängen inte hade någon inverkan. Resultaten bekräftar de resultat som 
redovisades efter en fallstudie på Gotland [Widing et al. 2005]. Andelen störda i jordbrukslandskap motsvarar andelen störda i Gotlandsstudien inom respektive ljudnivåintervall.
Ljud från vindkraftverk var inte direkt relaterat till någon av de andra 
hälsorelaterade variablerna som mättes i studierna, förutom att det fanns ett samband mellan ljudnivå och sömn. Sömnstörningar som beror på ljud från vindkraftverk är antagligen framförallt ett problem för människor som sover med fönstret på glänt. Detta bekräftas av att alla utom två av deltagarna som 
stördes i sömnen av buller angav att de sov med fönstret öppet eller på glänt. 
Att sova med öppet fönster är vanligt. Våra studier tyder på att ungefär 3/4 av människorna på landsbygden sover med fönstret på glänt sommartid och 18 % vintertid [Pedersen och Persson Waye 2004]. Det behövs dock ytterli-gare kunskap för att avgöra om sömnstörningar är ett problem som behöver beaktas vid framtida vindkraftetablering.
Metodiken att använda dagbok är förhållandevis lite använd i vetenskap-
liga studier, men visade sig fungera väl. Såväl det statistiskt säkerställda sam-bandet mellan hörbarhet och ljudnivå som skillnader i hörbarhet relaterat till momentan effekt från vindkraftverket bekräftar metodens validitet. Andelen utevistelser som verken hördes varierade från 4 till 86 % och var som tidigare beskrivits signiﬁ  kant relaterat till beräknad ljudnivå. Dagboksstudien visade 
också att det är stor skillnad mellan personer när det gäller hur mycket de är hemma och hur mycket de vistas utomhus, vilket till en del kan förklara tidi-
gare resultat där graden av störning vid en beräknad ljudnivå varierar mycket mellan individer.
Fältmätningarna av vindkraftverksljud (immissionmätningar) möjlig-
gjordes genom att vi med den mobila mätvagnen kunde spela in data under ﬂ era veckor på respektive mätplats under olika meterologiska förhållanden. 
Genom ett gott samarbete med tillverkare och ägare ﬁ  ck vi del av driftsstatistik 
från verken, även om problem uppstod på en av studieplatserna. Det var i våra studier inte möjligt att använda den bakgrundsnivå som mättes vid emissions-mätningen för att korrigera immissionsdata, då den var för hög. Detta kan innebära att de verkliga nivåerna av ljud från vindkraftverket på 550 meters avstånd är något lägre än de som uppmättes. Mätningarna överens stämde dock bra med beräknade nivåer, vilket talar för att hanteringen av bakgrunds-nivån skulle vara en mindre felkälla. 
Hypotesen att PE-metoden skulle ge en bättre prediktion av mätta värden 
jämfört med Naturvårdsverkets beräkningsmetod [2001] kunde inte veriﬁ  e-
ras. Hypotesen byggde på antagandet att det uppstår en fokuseringseffekt i medvind. Denna fokusering kan t.ex. beskrivas med hjälp av en strålgångs-modell. Vid homogen atmosfär och platt mark har man två strålar från källa  VINDVAL
34till mottagare, en direkt och en markreﬂ  ekterad. Vid ljudutbredning i medvind 
refrakteras ljudet ner mot marken och vid tillräckligt stark vindpåverkan kan 
en stråle reﬂ  ekteras två eller ﬂ  era gånger i marken. Ljudet från dessa multipelt 
reﬂ ekterade strålar adderas till direktljudet och till första markreﬂ  ektionen. 
Beräkningar med PE-metoden visar att vindens påverkan på ljudutbredningen är liten och att enkla verktyg kan användas för att prediktera ekvivalent ljudnivå från vindkraftverk för kortare avstånd, här 550 m. Först vid längre avstånd kan man sannolikt förvänta sig en signiﬁ  kant fokuseringseffekt i med-
vind. En fokuseringseffekt som uppstår vid stabil atmosfär när lufttempera-turen stiger med ökad höjd över marken (i stället för att den sjunker som är det vanligaste förhållandet) kan också ge förstärkt refraktion. För buller från vindkraftverk förväntas fokuseringseffekten p.g.a. positiv temperaturgradient vara ännu mindre än den från vind, och därför en påverkansfaktor endast vid ljudutbredning på långa avstånd.
Störst betydelse för osäkerheten vid beräkning av ljudnivån från vindkraft-
verk är osäkerheten vid källan, d.v.s. emissionsnivån. Vid mätning av emis-sionsnivån enligt standard kan vindens variation leda till felkällor i mätvärdet, eftersom verkens rotationshastighet inte anpassas simultant till förändringar av vindhastighet. Vindhastighetsproﬁ  len, d.v.s. hur mycket vindhastigheten 
ökar med höjden över marken, kan vara annorlunda än den antagna, vilket också påverkar omräkningen till standardsituationen 8 m/s på 10 meters höjd. Dessutom, om tillverkarnas uppgift om emissionsnivå används, kräver det att emissionsnivåerna från ett enskilt verk inte avviker från typverket.
Den stora variationen i uppmätt ljudnivå vid en och samma vindhastighet 
skulle kunna innebära att människor tidvis exponeras för högre ljudnivåer än 
vad som beräknats vid standardsituationen 8 m/s. Dessutom indikerar resul-taten att ljudet är hörbart även vid högre vindhastigheter. Att ljudet var hör-bart vid vindhastigheter åtminstone upp till 12 m/s kunde säkerställas genom att lyssna på ljudsignalerna. Även om situationen inte var direkt jämförbar med lyssnande i en verklig situation (upptagning i mikrofonen hade dämpats genom två vindskärmar och i en verklig situation skulle vinden i sig orsaka ett brus kring öronen som påverkar hur lätt ljudet uppfattas), så är det troligt att ljud från vindkraftverk är hörbart vid vissa tillfällen med högre vindhastig-heter. Resultaten från dagboksstudien pekar i samma riktning. Att hörbar-heten av vindkraftverksljud skulle vara tydligast i vindhastigheter från 5 till 8 m/s som tidigare antagits kunde inte bekräftas. Tvärtom tycks risken att höra ljud från vindkraftverk öka från ca 5 m/s och någon avmattning i hör-barhet kunde inte ses upp till 10–12 m/s. Data skall tolkas mycket försiktigt med tanke på det låga antal personer för vilka vindhastighet var en signiﬁ  kant 
faktor för hörbarhet, men de kan vara en indikation på att vindhastigheter utöver 8 m/s kan behöva beaktas vid beskrivningar av ljudexponeringen. 
Sammantaget visar våra studier att möjligheten att uppfatta ljud och risken 
att störas av ljud från vindkraftverk ökar med ökade ljudnivåer. Inga direkta 
hälso effekter kan relateras till vindkraftsljud, men risken för sömnstörningar bör undersökas vidare. Den ljudutbredningsmodell som används vid tillstånds-givning för uppförande av vindkraftverk predikterar ljudnivån väl, men varia-tionen i källljudnivå och möjligheten att höra ljudet vid höga vindhastigheter 
visar att kraven på presentationen i miljökonsekvensbeskrivningen av det ljud som de närboende kommer att exponeras för behöver utvidgas. VINDVAL
359 Referenser
Altman D G, Machin D, Bryant T N, Gardner M J (2000). Statistics with 
conﬁ dence, 2nd ed. London: BMJ Books.
Babisch W, Beule B, Schust M, Kersten N, Ising H (2005). Trafﬁ  c noise and 
risk of myocardial infarction. Epidemiology, 16, 33–40.
Bengtsson J, Persson Waye K, Kjellberg A (2004). Sound characteristics in low 
frequency noise and their relevance for the perception of pleasantness. Acta Acoustica, 90, 171–180.
Bradley J S (1994). Annoyance caused by constant-amplitude and 
amplitude-modulated sound containing rumble. Noise Control Engineering Journal, 42, 203–208.
Calvert G A (2001). Crossmodal processing in the human brain: insights from 
functional neuroimaging studies. Cerebral Cortex, 11, 1100–1123. 
IEC (2002). International Electrotechnical Commission: IEC 61400-11: Wind 
turbine generator systems – Part 11: Acoustic noise measurement techniques, 2
nd edition.
Naturvårdsverket (2001). Ljud från vindkraftverk. Rapport nr 6241. 
Pedersen E, Persson Waye K (2004). Perception and annoyance due to wind 
turbine noise: a dose-response relationship. Journal of the Acoustical Society 
of America, 116, 3460–3470.
Pedersen E, Persson Waye K (2007) Wind turbine noise, annoyance and 
self-reported health and wellbeing in different living environments. Occupational and Environmental Medicine, 64, 480–486.
Pedersen E, Larman P (2008) The impact of visual factors on noise annoyance 
among people living in the vicinity of wind turbines. Journal of Environmental Psychology, 2008, 28, 379–389.
Persson Waye K, Öhrström E (2002). Psycho-acoustic characters of relevance 
for annoyance of wind turbine noise. Journal of Sound and Vibration, 250, 65–73.
Van den Berg G P (2006). The sound of high winds: the effect of atmospheric 
stability on wind turbine sound and microphone noise. Doctoral thesis. Groningen, The Netherlands; Rijksuniversiteit Groningen.
Widing A, Britse G, Wizelius T (2005). Vindkraftens miljöpåverkan, fallstudie 
av vindkraftverk i boendemiljö. Centrum för Vindkraftsinformation vid Högskolan på Gotland. VINDVAL
3610 Redovisningar inom projektets 
period 2006–2008
Doktorsavhandling
Pedersen E. Human response to wind turbine noise – perception, 
annoyance and moderating factors. Doctoral thesis. Göteborg University, 2007. http://hdl.handle.net/2077/4431
Masterrapport 
Lauret Ducosson I. Wind turbine noise propagation over ﬂ  at ground- 
measurement and predictions using a parabolic equation method. 
Dept of Civil and Environmental Engineering, Division of Applied Acoustics, Chalmers University of Technology, Göteborg Sweden. Master thesis 2006:10.
Vetenskapliga artiklarPedersen E, Persson Waye K. Wind turbine noise, annoyance and 
self-reported health and wellbeing in different living environments. 
Occupational and Environmental Medicine, 2007, 64, 480–486. doi: 10.1136/oem.2006.031039. 
Pedersen E, Hallberg L R-M and Persson Waye K. Living in the vicinity 
of wind turbines – a grounded theory study. Qualitative Research in Psychology, 2007, 4 (1–2), 49–63. doi: 10.1080/14780880701473409.
Pedersen E, Persson Waye K. Wind turbine – a low level noise source 
interfering with restoration? Environmental Research Letters, 2008, 3 (1), 015002. doi: 10.1088/1748-9326/3/1/015002
Pedersen E and Larsman P. The impact of visual factors on noise annoy-
ance among people living in the vicinity of wind turbines. Journal of Environmental Psychology, 2008, 28, 379–389. doi: 10.1016/j.
jenvp.2008.02.009
Svenska rapporterPedersen E, Persson Waye K. Ljud från vindkraftverk – hörbarhet i 
kuperad och ﬂ  ack terräng. Rapport från Arbets- och miljömedicin 
Sahlgrenska akademin, Göteborgs universitet, nr 120. ISSN-1650-4321, ISBN-978-91-7876-119-7. 
Internationella konferenserPedersen E, Persson Waye K, Differences in perception and annoyance 
of wind turbine noise between dissimilar environs. In: Proceedings of the 6th European Conference on Noise Control, Tampere, Finland, 30 May–1 June 2006. Paper ID:164. 
Pedersen E, Larsman P, Aesthetical aspects of attitude towards the noise 
source inﬂ  uencing noise annoyance example from a study on 
response to wind turbines. In: Proceedings of Internoise 2007, International Congress and Exposition on Noise Control Engineering, Istanbul, Turkey, 2831 August 2007, Paper 833100. I samband med uppförandet av vindkraftverk görs vanligen 
en bedömning av hur människor som vistas i området kommer att påverkas. Syftet är bland annat att säkerställa att inte 
verken placeras så att ljudet påverkar de kringboende nega-
tivt. För att korrekt kunna beskriva hur ljudet kan komma att uppfattas behövs vetenskapligt baserat kunskapsunderlag.
I den här rapporten presenteras resultaten från flera 
studier som bland annat jämför tekniska beräkningar av 
ljudnivåer med faktiska upplevelser. Kunskapen är använd-bar vid planering och prövning av vindkraftanläggningar och kan utgöra underlag till miljökonsekvensbedömningar”rapport 5956 
NaTU r VÅ r DSVE r KET
i
S
b
N
 978-91-620-5956-9 
i
SSN
  0282-7298
  Kunskapsprogrammet Vindval samlar in, bygger upp och sprider 
fakta om vindkraftens påverkan på den marina miljön, på växter, djur, människor och landskap samt om människors upplevelser av 
vindkraftanläggningar. Vindval erbjuder medel till forskning inklusive 
kunskapssammanställningar, synteser kring effekter och upplevelser av vindkraft. Vindval styrs av en programkommitté med representanter 
från Boverket, Energimyndigheten, Fiskeriverket, länsstyrelserna, Naturvårdsverket, Riksantikvarieämbetet och vindkraftbranschen.
av ljud från vindkraftverk
Naturvårdsverket  106 48 Stockholm. b esöksadress: Stockholm - Valhallavägen 195, Östersund - Forskarens väg 5 hus Ub, Kiruna - Kaserngatan 14.  
T
el: +46 8-698 10 00, fax: +46 8-20 29 25, e-post: registrator@naturvardsverket.se  
i
nternet: www.naturvardsverket.se  Beställningar  Ordertel: +46 8-505 933 40, 
orderfax: +46 8-505 933 99, e-post: natur@cm.se  
p
ostadress: CM-Gruppen, 
b
ox 110 93, 161 11 
b
romma. 
i
nternet: www.naturvardsverket.se/bokhandeln

Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik: Analyser av styrmedel och konsumtion

The role of consumption taxes in long-term environmental policy: Analyzes of policy instruments and consumption

 Konsumtionsskatters roll 
i långsiktig  miljöpolitik
ROB HART OCH JONATHAN STRÅLE
RAPPORT 6962 • APRIL 2021
 NATURVÅRDSVERKETKonsumtionsskatters roll 
i långsiktig miljöpolitik
av Rob Hart och Jonathan Stråle Beställningar
ISBN 978-91-620-6962-9 
© Naturvårdsverket 2021
Tryck: Arkitektkopia AB, Bromma 2021
3041 0843
TRYCKSAK NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik3Förord
Rapporten presenterar resultaten från forskningsprojektet ”Styrmedel och 
konsumtion” inom utlysningen från år 2015 med rubriken Styrmedel och 
konsumtion.
Forskningssatsningen har undersökt bakomliggande orsaker och vilka 
samhällsekonomiska styrmedel som kan fungera för att minska efterfrågan 
på energiintensiv konsumtion.
Projektet har finansierats med medel från Naturvårdsverkets miljö­
forskningsanslag vilket syftar till att finansiera forskning till stöd för 
Naturvårdsverkets och Havs­ och vattenmyndighetens kunskapsbehov.
Denna rapport är författad av Rob Hart och Jonathan Stråle vid SLU 
i Uppsala.
Författarna ansvarar för innehållet i rapporten.
Stockholm februari 2021
Avdelningschef Hållbarhetsavdelningen NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik5Innehåll
1 SAMMANFATTNING 7
2 SUMMARY 9
3 INLEDNING 11
3.1 Makroekonomi och välfärdsekonomi 11
3.2 Vår studie i relation till tidigare rapporter och forskning 12
4 TEORETISK MODELLERING: NÄR UTSLÄPPSSKATTER INTE 
ÄR GENOMFÖRBARA 15
4.1 Styrmedel och optimal allokering 15
4.2 Styrmedel när utsläppsskatter inte är genomförbara 16
4.3 Konsumtionsskatter som enda styrmedel 18
4.4 Styrmedel och långsiktiga lösningar på miljöproblem 19
5 MAKROEKONOMISK ANALYS 21
5.1 Historiska data 21
5.2 Vad har drivit teknikeffekterna? 26
5.3 Vad har drivit kompositionseffekterna? 27
6 MIKROEKONOMETRISK ANALYS: EFTERFRÅGAN FÖR FLYG 31
6.1 Svårigheter med ekonometrisk estimering 31
6.2 Inkomst- och priselasticiteter för efterfrågan av utlandsresor 
med flyg 33
6.3 Flygskattens effekt på priset och efterfrågan för internationella 
 flygresor 38
6.4 Slutsatser och styrmedelsimplikationer 42
7 KONSUMTIONSEXTERNALITETER, MILJÖ, OCH STYRMEDEL 44
7.1 Bakgrund om konsumtionsexternaliteter 44
7.2 Ytterligare en kontroll på historiska data 46
7.3 Kan konsumtionsexternaliteter förklara observationerna? 47
7.4 Implikationer för styrmedel 48
8 TACK 50
9 KÄLLFÖRTECKNING 51
Publikationer från projektet 56 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik71 Sammanfattning
Konsumtion är inte den direkta orsaken till försämrad miljökvalitet och förlo­
rad biodiversitet, det är förorenande utsläpp och förstöring av livsmiljöer som 
är orsaken. Därför rekommenderar nationalekonomer att styrmedel helst bör 
riktas direkt mot förorenande utsläpp och förstöring av livsmiljöer  snarare än 
mot konsumtionsvaror: en skatt per flygstol må leda till färre flyg och lägre 
utsläpp, men den ger inte flygbolagen incitament att flyga  bränslesnålare eller 
byta till utsläppsfri teknik som elflyg; en skatt på utsläpp täcker alla dessa 
baser. Dock finns flera skäl varför vi trots allt bör koppla ihop styr medel och 
konsumtion, av vilka vi fokuserar på två. Det första skälet är att det i många 
fall finns hinder för att prissätta föroreningsutsläpp – till exempel, för att 
beskatta utsläpp från internationellt flyg krävs överenskommelser som hittills 
har visat sig vara ouppnåeliga – och därmed måste andra styrmedel under­
sökas, inklusive styrmedel riktade specifikt mot konsumenter. Det andra skälet 
är att det finns problem som är specifika för konsumtionsledet som behöver 
korrigeras. Dessa problem, som kallas för konsumtionsexternaliteter, uppstår 
när konsumentens egen nytta påverkas av att hen ser vad andra  konsumerar, 
samt av att andra ser hens konsumtion. Om konsumtion av iögonfallande 
varor ger status kan konsumtionen trissas upp i ett nollsummespel utan vin­
nare, men med en oskyldig förlorare: miljön. Vi analyserar styrmedel och kon­
sumtion i dessa två fall, och drar fyra huvudsakliga slutsatser:
1. En övergång till ren teknik är den viktigaste mekanismen för att få ned 
utsläpp, och det bästa styrmedlet för att uppnå en sådan övergång är 
prissättning av utsläpp genom till exempel utsläppsskatter.
2. Konsumtionsskatter ger inga incitament till sådana övergångar, men under 
vissa omständigheter kan andra styrmedel – till exempel förbud mot 
smutsiga teknologival – uppnå samma effekt som prissättning av utsläpp.
3. När en övergång till ren teknik ändå inte är aktuell kan konsumtions­
skatter i linje med miljöskadorna vara ett habilt alternativ till prissätt­
ning av utsläpp för att minska utsläpp på ett samhällseffektivt sätt.
4. Om konsumenters val av miljöskadliga produkter – till exempel 
 passagerarflyg –  i hög grad påverkas av sociala faktorer som konkurrens 
om status kan mycket kraftfullare konsumtionsinriktade styrmedel vara 
motiverade.
Slutsatserna stöds av en makroekonomisk analys, en mikroekonometrisk 
analys, samt en analys av konsumtionsexternaliteter. Vår makroekonomiska 
analys visar att byten från smutsig till ren teknik har varit mycket viktigare än 
ändringar i konsumtionsmönster när förorenande utsläpp har minskat; utsläpp 
av freoner minskade inte för att vi slutade använda kylskåp. Och när ett rent 
alternativ finns är det bara en fråga om hur kraftiga incitamenten måste vara 
innan det smutsiga alternativet byts ut. Men när inget rent alternativ finns, eller  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik8merkostnaden av det rena alternativet är så hög att ett teknikskifte inte kan 
motiveras av dagens miljöskador, är situationen mer komplicerad; i detta fall, 
om en utsläppsskatt inte är genomförbar kan en konsumtionsskatt vara ett bra 
alternativ för att ta oss närmare den teoretiskt optimala (först­bäst) lösningen. 
Två exempel där rena alternativ inte är tillgängliga till ett rimligt pris är inter ­
nationellt passagerarflyg och nötkött; vi studerar just flyget i detalj.
Vår mikroekonometriska analys av efterfrågan för passagerarflyg visar att 
effekten av prisökningar på efterfrågad kvantitet är måttliga, vilket tyder på 
att en konsumtionsskatt, om den sätts under eller lika med miljöskadan som 
varje flyg orsakar, aldrig kommer kunna leda till minskningar i flygets klimat­
påverkan som är i linje med Sveriges mål för totala utsläpp; snarare skulle 
den kunna dämpa den långsiktigt ökande trenden för utsläpp som orsakas 
av ökande inkomster i det svenska samhället. Dessa resultat följer av en hög 
uppskattad inkomstelasticitet av efterfrågan för flygresor (3,0) samt en låg 
priselasticitet av efterfrågan för flyg (−0,76). Dock verkar den faktiska effek­
ten av flygskatten vara betydligt större än effekten som förväntas givet den 
uppmätta priselasticiteten; införandet av flygskatten har sammanfallit med 
en betydande minskning i utrikesflyg från Sverige i jämförelse med andra lik­
nande länder. Eftersom oväntat stora effekter av miljöskatter också har upp­
mätts i andra liknande fall är en möjlig förklaring att sådana skatter skickar 
signaler till hushåll och företag utöver deras direkta effekter på priser.
Att hushållens konsumtionsbeslut kan påverkas av till synes små och 
icke­monetära förändringar är ett bevis på att nyttofunktionen är mer kom­
plex än standardmodellen inom nationalekonomi medger, vilket också ökar 
relevansen av konsumtionsinriktade styrmedel. Enligt konventionell natio­
nalekonomisk teori ger konsumtionsvaror nytta, och man kan härleda nytto­
funktionen från observerade kvantiteter och priser; att vi väljer att flyga allt 
mer när vår inkomst ökar är för att flygresor ger oss nytta. Dock kan och 
bör detta ifrågasättas. Blir vi verkligen lyckligare av allt arbete och konsum­
tion, eller handlar det om en kapplöpning om status? Vi visar att om våra val 
delvis drivs av en jakt på status, och produktiviteten ökar stadigt, tar denna 
jakt över allt mer som motivationen bakom våra beslut om arbetskraftsutbud 
och konsumtionsval. Detta leder till ett överutbud av arbetskraft och en sned­
drivning av konsumtion mot iögonfallande varor såsom internationellt flyg, 
stora bostäder och kraftfulla bilar. Modellen med konsumtionsexternaliteter 
kan hjälpa oss att förklara varför den långsiktiga trenden med färre arbets­
timmar per år och mer fritid har stannat av, samtidigt som vår konsumtion 
riktas mot energi­ och resursintensiva varor. Dessutom kan den motivera 
kraftfulla policy­åtgärder för att styra om våra val för att ge högre nytta och 
bättre miljö. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik92 Summary
Consumption is not the direct cause of deteriorating environmental quality and 
lost biodiversity, it is polluting emissions and destruction of habitats that are 
the cause. Therefore, economists recommend that policy instruments should 
be targeted directly at polluting emissions and habitat destruction rather than 
consumer goods: a tax per passenger may lead to fewer flights and lower emis­
sions, but it does not give airlines an incentive to fly more fuel­efficiently or 
switch to emission­free technologies such as electric aircraft; an emission tax 
covers all of these bases. However, there are several reasons why we should, 
after all, link policy instruments and consumption, of which we focus on two. 
The first reason is that in many cases there are obstacles to pricing polluting 
emissions – for example, to tax emissions from international flights, agree­
ments are required that have so far proved unattainable – and thus other 
instruments must be examined, including instruments specifically aimed at 
 consumers. And the second reason is that there are problems specific to con­
sumption decisions that need to be corrected. These problems, which are 
known as consumption externalities, arise when the consumer’s own benefit is 
affected by the fact that she sees what others are consuming, and by the fact 
that others see her consumption. If consumption of conspicuous goods gives 
status, consumption can be driven upwards in a zero­sum game without a 
winner, but with an innocent loser: the environment. We analyse policy instru­
ments and consumption in these two cases, and draw four main conclusions:
1. A transition to clean technology is the most important mechanism for 
reducing emissions, and the best instrument for achieving such a transi­
tion is pricing of emissions through, for example, emissions taxes.
2. Consumption taxes do not provide incentives for such technology transi­
tions, but in certain circumstances other instruments – for example, a ban 
on dirty technology choices – can achieve the same effect as pricing of 
emissions.
3. When a transition to clean technology is not feasible in the short run, 
consumption taxes in line with environmental damages can be a viable 
alternative to pricing emissions in order to reduce emissions in a socially 
efficient way.
4. If consumers’ choices of environmentally harmful products – for example 
passenger flights – are greatly influenced by social factors such as compe­
tition for status, much more powerful consumption­oriented instruments 
may be justified.
The conclusions are supported by a macroeconomic analysis, a microecono­
metric analysis, and an analysis of consumption externalities. Our macroeco­
nomic analysis shows that changes from dirty to clean technology have been 
much more important than changes in consumption patterns when polluting  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik10emissions have decreased: emissions of CFCs did not decrease because we 
stopped using refrigerators. And when there is a clean alternative, it is only 
a matter of how strong the incentives must be before the dirty alternative is 
replaced. But when there is no clean alternative, or the additional cost of the 
clean alternative is so high that a change in technology cannot be justified 
by today’s environmental damages, the situation is more complicated; in this 
case, if an emissions tax is not feasible, a consumption tax can be a good 
alternative to take us closer to the theoretically optimal (first­best) solution. 
Two examples where clean alternatives are not available at a reasonable price 
are international passenger flights and beef; we study the international pas­
senger flight sector in detail.
Our microeconometric analysis of demand for passenger flights shows that 
the effect of price increases on the quantity demanded is moderate, indicating 
that a consumption tax, if set below or equal to the environmental damage 
caused by each flight, will not lead to reductions in aviation climate impact 
in line with Sweden’s targets for total emissions; rather, it could dampen 
the long­term increasing trend for emissions from flying caused by increasing 
incomes in Swedish society. These results follow from a high estimated income 
elasticity of demand for air travel (3,0) and a low price elasticity of demand 
for air travel (0,76). However, the actual effect of the flight tax appears to be 
significantly greater than the effect expected given the measured price elas­
ticity: the introduction of the flight tax has coincided with a significant reduc­
tion in international passengers flying from Sweden compared with other 
similar countries. Since unexpectedly large effects of environmental taxes 
have also been measured in other similar cases, one possible explanation is 
that such taxes send signals to households and companies in addition to their 
direct effects on prices.
The fact that households’ consumption decisions can be affected by 
seemingly small and non­monetary changes is proof that the utility function 
is more complex than the standard model in economics allows, which also 
increases the relevance of consumption­oriented instruments. According to 
standard economic theory, consumer goods provide utility, and one can derive 
the utility function from observed quantities and prices: that we choose to fly 
more and more when our income increases is because air travel gives us utility. 
However, this can and should be questioned. Are we really getting happier 
from all the work and consumption, or is it a race for status? We show that if 
our choices are driven in part by a pursuit of status, and productivity steadily 
increases, this pursuit takes over more and more as the motivation behind 
our decisions about labour supply and consumption choices. This leads to an 
oversupply of labour and a distortion of consumption towards conspicuous 
goods such as international flights, large homes, and powerful cars. The model 
with consumption externalities can help us explain why the long­term trend 
with fewer working hours per year and more leisure time has stopped, while 
our consumption is directed towards energy­ and resource­intensive goods. 
And it can justify powerful policy measures to redirect our choices to provide 
higher utility and a better environment. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik113 Inledning
3.1 Makroekonomi och välfärdsekonomi
Utgångspunkten för denna rapport är en makroekonomisk och välfärdseko­
nomisk syn på ekonomin och dess styrning. Den makroekonomiska synen 
innebär att vårt fokus är på att förstå hela systemet och därmed vilka typer av 
styrmedel som förväntas vara effektiva i olika situationer, och den välfärds­
ekonomiska synen innebär att effektivitet inte enbart definieras utifrån mål­
uppfyllelse, utan snarare utifrån hur styrmedlet påverkar hur alla samhällets 
resurser – arbetskraft, kapital, mm – används.
Det ultimata målet inom välfärdsekonomi är en situation, kallad för en 
optimal resursallokering, där ingen möjlighet finns att omfördela dessa resurser 
för att otvetydigt öka välfärden i samhället,1 och första välfärdsteoremet visar 
att en optimal resursallokering kan uppnås om alla marknadspriser – för både 
insatsvaror, produkter, och biprodukter som föroreningar – speglar respektive 
samhällsvärden. Utifrån detta synsätt behövs styrmedel som skapar  marknader 
där inga finns, och korrigerar priser där de i nuläget inte speglar samhälls­
värdet. Vad gäller miljön ligger det nära till hands att dra slutsatsen att allt som 
behövs är korrekta priser på alla föroreningsutsläpp (dvs. priser som speglar 
skadan som dessa föroreningar orsakar samhället), och då behövs inga styr ­
medel riktade särskilt mot just konsumenter, för att utsläppsskatter korrigerar 
även konsumenternas incitament.2
Varför behöver vi trots allt koppla ihop styrmedel och konsumtion? Det 
finns två anledningar som är viktiga för denna rapport. Den första är att det 
i många fall finns hinder för att prissätta föroreningsutsläpp – till exempel, 
för att beskatta utsläpp från internationellt flyg krävs överenskommelser som 
har visat sig hittills vara ouppnåeliga – och därmed måste andra styrmedel 
undersökas, inklusive styrmedel riktade specifikt mot konsumenter. Den andra 
anledningen är att det finns problem som är specifika för konsumtionsledet 
som behöver korrigeras; dessa problem, som kallas för konsumtionsexternali­
teter, förklaras i detalj nedan, men grundproblemet är att i den vanliga natio­
nalekonomiska modellen – standardmodellen – antas det att nyttan jag får av 
min konsumtion enbart är en funktion av denna konsumtion, men i verklig­
heten påverkas min egen nytta av att jag ser vad andra konsumerar, samt av 
att andra ser min konsumtion.
1 Mer exakt, det finns ingen omfördelning som ökar nyttan för minst en utan att minska nyttan för någon 
annan.
2 En skatt på utsläpp kommer att leda till högre konsumentpriser för vissa produkter. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik123.2 Vår studie i relation till tidigare rapporter 
och forskning
För att sätta denna rapport i ett sammanhang fokuserar vi här i inledningen 
på dess relation till existerande rapporter från statliga myndigheter och 
departement; diskussionen i relation till den vetenskapliga litteraturen åter ­
finns i huvuddelen av rapporten. Styrkan i den här rapporten är att vi använ­
der ett batteri av verktyg tillsammans – teoretisk analys, makroekonomisk 
analys, analys av både historiska och nyare data – för att undersöka hur styr ­
medel kan designas för att ge samhällseffektiva resultat.
När det finns hinder för prissättning av utsläpp. Vad gäller val av  styrmedel 
när det finns hinder för prissättning av utsläpp kompletterar vår analys exis­
terande studier om styrmedel och hållbarhet, som till exempel Hennlock 
et al. (2015) ”Styrmedel för hållbar konsumtion – Perspektiv från ett urval 
av utvärderingar” och Naturvårdsverket (2019) ”Fördjupad utvärdering av 
miljömålen 2019”. Syftet med Hennlock et al. (2015) är att kartlägga ett stort 
antal styrmedel och sammanfatta deras effekter på miljöpåverkan av konsum­
tionen. Därmed saknas den övergripande analysen som är vårt fokus; om vi 
kan klarlägga om ett styrmedel har haft den önskade effekten eller inte är det 
naturligtvis värdefullt, men vårt syfte här är att undersöka val av styrmedel 
från ett långsiktigt helhetsperspektiv.
Ett långsiktigt helhetsperspektiv är precis det som kännetecknar 
Naturvårdsverket (2019), den femte fördjupade utvärderingen av miljömålen. 
Här förordas strategier som till exempel ”ökad takt i utbyggnaden av förny­
bar energi” (sidan 12), samt att det är ”speciellt angeläget att förändra kon­
sumtionsbeteenden kopplade till resor med flyg” (sidan 33). Dock saknas en 
väl underbyggd analys av vilka styrmedel kan förväntas leda till de önskade 
utfallen. Till exempel konstateras att minskat flygresande ska uppnås genom 
stärkta möjligheter att resa med tåg, men ingen analys presenteras på hur rim­
ligt det är att tågresor kan ersätta dagens flygtrafik. Vi ger nya insikter om det 
dynamiska samspelet mellan olika typer av styrmedel och ekonomin på lång 
sikt, insikter som är värdefulla i prioriteringar mellan styrmedel. Till exempel 
visar vi att drastiska minskningar i utsläpp har nästan alltid uppnåtts histo­
riskt genom teknikskiften, och för att uppnå sådana skiften är konsumtions­
inriktade styrmedel verkningslösa.
Vi har också ett smalare bidrag vad gäller just flygsektorn och flygskatten. 
Loman et al. (2016) ”En svensk flygskatt – Betänkandet av utredningen om 
skatt på flygresor” gör en gedigen analys av förslaget på en flygskatt i Sverige, 
och levererar ett konkret förslag. Vi delar deras syn på hur den optimala nivån 
på skatten bör beräknas (vi använder till och med deras beräkningar) och vi 
delar även deras analys om fördelarna med en bränsleskatt jämfört med en 
skatt ”per stol”. Vi har dock två bidrag: det första är bättre estimeringar av 
inkomst­ och priselasticiteten av efterfrågan för flyg, samt en direkt estime­ NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik13ring av flygskattens faktiska effekt vilken kraftigt överstiger deras prognoser.3 
Detta är i linje med annan aktuell forskning – till exempel Andersson (2019) 
– som visar oväntat stora effekter av miljöskatter, och tyder på en eventuell 
signaleffekt, alltså att skattens införande i sig (snarare än de direkta incita­
menten) påverkar beteendet. Vårt andra bidrag är att sätta flygsektorn i ett 
större sammanhang. Vi konstaterar – i likhet med Naturvårdsverket (2019) 
– att flygsektorn inte är mogen för en övergång till ren teknik, och möjlig­
heterna att minska utsläpp till låga kostnader är begränsade. Men våra slut­
satser är annorlunda. Först konstaterar vi att en skatt per resa under dessa 
omständigheter är ett någorlunda vettigt substitut till den teoretiskt optimala 
skatten på utsläppen från flygplanen (både koldioxid och kondensstrimmorna 
bör helst beskattas). Sedan argumenterar vi att det är långt viktigare på sikt 
att föra en politik som signalerar till investerare att ren teknik i flygsektorn 
kommer att premieras kraftigt så fort den finns tillgänglig.
När det finns konsumtionsexternaliteter. När det gäller konsumtionsexter ­
naliteter är vår rapport mer radikal i förhållande till existerande rapporter. 
Samtidigt är vår analys preliminär och resultaten bör ses som en anledning 
att dels vidga perspektiv, dels genomföra ytterligare forskning. Enligt kon­
ventionell nationalekonomisk teori drivs våra val av fasta preferenser som är 
oberoende av vad vi ser (eller tror) att andra gör. Att detta inte stämmer är 
självklart för forskare inom till exempel ”nudging” (se till exempel Gravert 
and Carlsson (2019), ”Nudge som miljöekonomiskt styrmedel – Att designa 
och utvärdera”). Dock är fokus för dessa forskare normalt empiriskt och till­
lämpat, till exempel att undersöka effekten i praktiken av olika ”knuffar”. 
Vi utgår från en teoretisk analys där vi antar en viss typ av preferenser som 
bygger på att konsumtion av vissa produkter ger status, och status är ett 
argument i nyttofunktionen. Givet dessa preferenser kan vi förklara observe­
rade långsiktiga trender samt dra radikala slutsatser om optimala styrmedel 
och arbetskraftsutbudet.
Den vanliga utgångspunkten för politiken när det gäller långsiktigt 
utbud av arbetskraft (se t.ex. Swedish Ministry of Finance, 2017) är att det 
finns en avvägning mellan ekonomisk effektivitet och jämlikhet;  beskattning 
behövs för jämlikhet, trygghet och rättvisa, men tros skapa  dödviktsförluster 
genom att minska arbetskraftsutbud. Men om initialpunkten är ett  överutbud 
av arbetskraft på grund av konsumtionsexternaliteter (eftersom  hushållen 
 minskar på fritiden för att tävla i nollsummespelet om status) kan  beskattning 
öka jämlikhet och rätta till utbudet av arbetskraft samtidigt – det finns i så fall 
ingen avvägning. Och den vanliga utgångspunkten vad gäller styrmedel för att 
hantera föroreningsutsläpp är att det bästa styrmedlet är en Pigoviansk skatt, 
alltså att man belägga utsläpp med en skatt som är lika med skadan som 
3 Loman et al. förutsåg ett tapp på mellan 190 och 254 tusen internationella resande per år givet skatter 
10 procent högre än de som introducerades; vi visar att det faktiska tappet blev över 200 tusen passage -
rare per kvartal under de första kvartalen. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik14utsläppet orsakar. Men om vår primära motivation för att köpa utsläpps­
intensiva produkter är för att försöka höja vår egen status behövs ytterligare 
styrmedel för att stävja denna tendens, som leder till en situation med lägre 
nytta på grund av för lite fritid och för dålig miljökvalitet jämfört med en 
optimal allokering. Vår analys tyder på att dessa styrmedel kan vara lika 
viktiga som Pigovianska skatter på sikt, vad gäller effekten på miljöskadliga 
utsläpp och aktivitet. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik154 Teoretisk modellering: 
När utsläppsskatter inte 
är genomförbara
I det här avsnittet analyserar vi grundligt varför nationalekonomer normalt 
argumenterar emot styrmedel riktade specifikt mot konsumenter, för att 
sedan förklara omständigheter under vilka det trots allt kan vara relevant att 
använda sådana styrmedel.
4.1 Styrmedel och optimal allokering
Vi börjar med att utveckla en enkel modell som vi använder genom hela den 
här delen av rapporten för att illustrera hur olika styrmedel påverkar resurs­
allokering; här använder vi den för att jämföra effekten av en bränsleskatt och 
en ”konsumtionsskatt” på flygresor. I modellen (figur 1) ser vi en ekonomi 
med hushåll, varuproducenter och energiproducenter. Det finns bara två varor, 
flyg och alla andra varor. För enkelhetens skull antar vi att flyg använder 
energi, men det gör inte produktionen av de andra varorna, som är immate­
riella. Det finns två energikällor – fossilt och vind – och bränsleförbrukning 
är direkt kopplad till utsläpp. Vi antar att det kostar dubbelt som mycket att 
driva flyget med vindkraft som det kostar med olja, vilket innebär att om man 
bytte till vindkraft (och allt annat lika) skulle man behöva skicka 2 arbetare 
till vindkraftssektorn istället för 1 till oljesektorn.
Figur 1: Illustration av en ekonomi med en grundläggande insats, arbetskraft, en insatsprodukt, 
energi, samt två slutprodukter, passagerarflyg och en immateriell vara. För att förstå modellen i detalj 
observera att bilderna ska tolkas bokstavligen: 70 procent av arbetskraften jobbar i den immateriella 
sektorn, 20 procent i flygsektorn, och 10 procent i energisektorn; det produceras 1 enhet energi per 
period, 4 enheter flyg, och 7 enheter av den immateriella varan. Flyget släpper ut föroreningar vilket 
minskar nyttan hos hushållen men beaktas inte av flygbranschen – en så kallad extern effekt. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik16Vi antar vidare att förbränning av ett fat olja orsakar en skada vars samhälls­
kostnad är dubbelt så hög som samhällskostnaden av att extrahera oljan. 
Därmed skulle en optimalt satt utsläppsskatt innebära en tredubbling av 
bränslepriset, medan eldriften från vindkraft kostar ”bara” det dubbla. Det 
är enkelt att konstatera att allokeringen i avsaknad av styrmedel blir som i 
figur 1, medan vid en optimal bränsleskatt hamnar allokeringen som i figur 
2: eldrift och utsläppsfri. Observera att vi har antagit att priselasticiteten av 
efterfrågan för flyg är 1,0, vilket innebär att när priset ökar med 33 procent 
(eftersom det behövs 1 arbetare per flyg istället för 0,75) minskar kvantiteten 
med 25 procent.
Figur 2: Optimal allokering, t.ex. genom beskattning av utsläpp. Eftersom energin blir dubbelt så 
dyr med eldrift behövs nu lika många arbetare i elsektorn som i flygsektorn. Och för varje enhet 
flyg behövs nu totalt 2 arbetare istället för 1,5, vilket innebär en prisökning med 33 procent. Och 
prisökningen föranleder en kvantitetsminskning på flyget med 25 procent, från 4 till 3 flyg per 
period. Det innebär att det behövs totalt 3 arbetare i flyg-och bränslesektorerna tillsammans, dvs. 
som innan. Därmed fortsätter produktionen av den immateriella varan som tidigare.
4.2 Styrmedel när utsläppsskatter inte 
Ibland är utsläppsskatter inte genomförbara. En vanlig anledning till det är 
att det inte går att koppla ihop utsläpp och källa till en rimlig kostnad, och 
därmed vet inte skattemyndigheten vart de ska skicka räkningen. Detta pro­
blem uppstår till exempel när man har så kallad NPS­utsläpp (non­point 
source, alltså utsläpp från diffusa källor).4 Andra anledningar är kopplade 
till svårigheten att sluta internationella avtal. Utan sådana avtal kan skatter 
på nationell nivå leda till att industrier omlokaliserar utan att det blir någon 
4 Exempel på NPS-utsläpp är läckaget av näringsämnen från jordbruksmark till vattendrag, eller idisslares 
produktion av metan. Ett annat viktigt exempel är utsläpp från privata bilar. Vad gäller koldioxid kan vi 
ändå beskatta utsläppen – trots att de inte kan mätas direkt – genom att beskatta insatsvaran (bränslet) 
eftersom en given mängd bränsle ger en given mängd koldioxidutsläpp; vad gäller kväveoxider, kolmon-
oxid, osv, är inte beskattning möjlig eftersom en sådan linjär relation finns inte. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik17egentlig miljöförbättring. Vad gäller flygbränsle skulle den troliga effekten av 
en bränsleskatt enbart i Sverige vara att flygbolag undvek att tanka sina flyg­
plan i landet.
Finns en teknologisk lösning till rimlig kostnad (sådan att  merkostnaden 
av lösningen är lägre än skadekostnaden av utsläppen) behöver inte NPS­
problemet vara ett stort hinder, eftersom myndigheten kan helt enkelt 
påbjuda den rena teknologin eller (om det finns flera alternativa lösningar) 
sätta utsläppsnormer som innebär att något av de rena alternativen väljs. Det 
är till exempel inte praktiskt genomförbart att mäta utsläpp av kväveoxider 
från enskilda privata bilar, för att sedan kunna ta ut motsvarande skatter. 
Istället bestäms normer hur mycket motorer får släppa ut under normala för ­
hållanden, och dessutom kontrolleras motorns funktion vid bilprovningen.
Är utsläppen mätbara, medan man inte vill belasta företag med  kostnader, 
kan system med utsläppshandel vara ett bra alternativ, som till exempel det 
europeiska systemet för handel med utsläppsrätter för koldioxid, EU ETS. 
Genom sådana system kan myndigheten minska företagens kostnader jämfört 
med en utsläppsskatt genom att distribuera utsläppsrätter gratis till företag 
istället för att auktionera ut dem. Dock är EU ETS en kompromisslösning 
mellan alla EU­länder som har inneburit en mycket lägre marginalkostnad 
för koldioxidutsläpp än den som Sverige hade önskat, därför finns goda skäl 
för Sverige att ta ytterligare åtgärder även inom sektorer som omfattas av EU 
ETS. Och dessa åtgärder bör helst vara inriktade mot utsläpp snarare än kon­
sumtion, som till exempel förslaget att om Sverige vill ”spetsa till” EU ETS 
för flygsektorn bör flygbolag som trafikerar Sverige vara tvungna att köpa och 
annullera utsläppsrätter.5
Ovanstående slutsats är omstridd. Det påstås ofta – se till exempel 
Brännlund (2018) och Brännlund och Kriström (2020) – att det är mer eller 
mindre meningslöst för ett enskilt land som Sverige att anstränga sig extra 
för att minska utsläpp inom en sektor som omfattas av EU ETS, eftersom 
sådana minskningar innebär att andra länder gör mindre och totala utsläpp 
påverkas inte; detta har döpts till ”vattensängseffekten” (the waterbed effect). 
Detta argument är dock för enkelt eftersom när vissa länder gör ”för mycket” 
minskar priset för en utsläppsrätt, vilket sätter press på EU att strama åt sys­
temet genom att till exempel minska antalet rätter över tid jämfört med vad 
som tidigare var planerat. Detta har hänt, genom till exempel införandet av 
MSR:et som beslutades 2015.6 Även med de nya MSR­reglerna ifrågasätts 
värdet av ”överlappande styrmedel” (t.ex. kombinationen flygskatt och EU 
ETS) eftersom systemet inte fungerar fullt ut idag.7 Dock är poängen här att 
systemet idag inte är A och O: reglerna är dynamiska och utveckling kan 
påverkas. Se till exempel FT, december 2020:8
5 Se till exempel Hansson Brusewitz and Carlén (2017).
6 MSR står för market stability reserve.
7 Se till exempel Perino (2018) och Rosendahl (2019).
8 Price of polluting in EU rises as carbon price hits record high, 
https://www.ft.com/content/11bd00ee-d3b5-4918-998e-9087fbcca3cd NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik18The price on the EU Emissions Trading System (EU ETS) hit an all-time 
high on Friday. […] Traders and analysts said the cost of carbon allowances 
had risen on expectations that the EU would set tougher targets for cutting 
4.3 Konsumtionsskatter som enda styrmedel
Där varken prissättning av utsläpp eller teknologinormer kan lösa ett problem 
med förorenande utsläpp kan konsumtionsskatter vara ett alternativ. Exempel 
på relevanta fall är utsläpp från idisslare (där problemet är mätbarheten 
av utsläppen från varje djur) eller från internationellt flyg (där problemet är 
 svårigheten att sluta internationella avtal för flyg utanför EU, och svagheten 
av EU ETS­systemet för flyg inom EU). Hur väl fungerar sådana skatter?
Figur 3: Allokering vid en ’’näst bäst-optimal’’ konsumtionsskatt på flyg, alternativt med en optimal 
skatt på bränsle samtidigt som kostnaden av att driva flyget med hjälp av vindkraft är för hög för 
att den ska kunna konkurrera.
Om vi återgår till läget i figur 1 och sätter en konsumtionsskatt som leder till 
samma prisökning för konsumenter som bränsleskatten, 33 procent, minskar 
flyget med lika mycket som ovan, 25 procent. Men eftersom tekniken är oför ­
ändrad minskar utsläpp också med 25 procent, istället för att minska till noll 
genom utsläppsskatten. Eftersom konsumtionsskatten inte är riktad mot den 
verkliga boven, nämligen utsläppen, riskerar den att få en kraftigt minskad 
effekt på just utsläppen.9 Om istället konsumenten fick betala hela samhälls­
kostnaden för utsläppen skulle det leda till en 67­procents ökning i biljett­
priset – motsvarande effekten av en tredubbling av bränslepriset – och därmed 
en 40­procents minskning i flygandet (och även utsläpp).10 Detta kallas för en 
näst bäst­optimal lösning, och illustreras i figur 3, där vi ser att konsumtions­
9 Detta har konstaterats många gånger. Se till exempel Konjunkturinstitutet (2017).
10 Vad gäller biljettpriset, om det ursprungliga priset är p utgörs den av 0,33 p bränslekostnader och 0,67 p 
andra kostnader, medan det nya priset blir p + 0,67 p = 1,67 p. Efterfrågeelasticiteten är −1 och därmed 
orsakar en prisökning med 67 procent en kvantitetsminskning med (1−1 ∕ 1,67) × 100 = 40 procent. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik19skatten är sämre för konsumenter, företag, och miljön än den ”först­bästa” 
lösningen med en utsläppsskatt! Detta är ett generellt resultat: en näst bäst­
optimal konsumtionsskatt uppnår lägre utsläppsminskningar till högre kost­
nader än en utsläppsskatt.
Ovanstående slutsatsen måste nyanseras i ett extremfall, dvs. om den opti­
mala skatten inte leder till någon annan förändring än en minskning i kvanti­
tet. I det fallet är effekterna av utsläppsskatten och konsumtionsskatten lika. 
Antag till exempel att alternativen till fossilt bränsle till flygplanen är så pass 
dyra att de inte skulle användas, varken idag eller i framtiden, även under 
optimal beskattning. Antag vidare att andra åtgärder för att minska utsläpp 
per resa – som att flyga långsammare, öka beläggningsgraden på flygplanen, 
mm – har försumbar effekt. I detta extrema fall fungerar konsumtionsskatten 
och utsläppsskatten lika, eftersom utsläppen bestäms av konsumtionen och 
inget annat.
Vilka generella slutsatser kan vi dra från ovanstående resonemang? 
Vi har förklarat det välkända resultatet att utsläppsbeskattning, när den 
är genomförbar, är den bästa metoden för att korrigera för negativa miljö­
effekter av just utsläpp: för att hitta den optimala nivån på skatten behöver vi 
bara veta vilken skada som orsakas av utsläppen.11 Men när utsläppsbeskatt­
ning inte är genomförbar kan en konsumtionsskatt vara ett alternativ. Om 
inga andra styrmedel är genomförbara bör konsumtionsskatten sättas lika 
med miljöskadan som konsumtionen åsamkar. Detta leder till en så kallad 
”näst bäst”­lösning. Hur bra näst bäst­lösningen blir i förhållande till den 
optimala (först bäst) lösningen beror på vilka anpassningar som sker i först 
bäst­lösningen. Generellt kan en konsumtionsskatt vara relativt effektiv om 
konsumtionsförändringar skulle ha varit den viktigaste anpassningen till en 
utsläppsskatt ifall den hade kunnat implementeras. Det är därmed fördelaktigt 
dels om efterfrågeelasticiteten för varan som är förknippad med utsläppet är 
hög, dels om andra sätt att minska utsläpp inte är tillgängliga.
4.4 Styrmedel och långsiktiga lösningar 
på miljöproblem
Vi har konstaterat att om billiga teknologiska lösningar finns nära till hands 
är det sällan problematiskt att hitta lämpliga styrmedel för att ge företag eller 
konsumenter incitament att byta. Problemen – och diskussioner om konsum­
tionsskatter – uppstår när sådana lösningar är långt borta, samtidigt som 
Pigoviansk beskattning inte är praktiskt genomförbart. Ett exempel är passa­
gerarflyg, ett annat nötkött. Under dessa omständigheter måste vi ta upp 
frågan om hur företag ska motiveras att utveckla lämpliga lösningar.
11 Skadan ska vara den marginella skadan, alltså skadan per enhet ytterligare utsläpp vid rådande utsläpps-
nivå. Teoretiskt skulle den marginella skadan kunna variera kraftigt beroende på utsläppsnivå (ofta antas 
den öka) men där det finns evidens i enskilda fall talar det för relativt konstanta marginella skador. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik20Teknologisk utveckling sker inte av sig självt, det sker genom medvetna 
investeringar i FoU och dyrköpt erfarenhet. Drivkraften bakom sådan inves­
tering är förstås en förväntan om att den ska leda till vinster i framtiden. När 
det gäller en övergång till en teknologi som är ren, men i grunden dyrare än 
ett smutsigt alternativ, gäller det då att investeraren tror på att tillräckligt 
kraftfulla styrmedel kommer att introduceras om och när den rena teknologin 
är mogen för uppgiften. Många viktiga teknologier – som koldioxidfritt flyg, 
stål, eller cement – lär tillhöra denna kategori. Därmed är inte dagens styrme­
del – skatter osv – nödvändigtvis så viktiga, det som är viktigt är signaler om 
framtida styrmedel. Sådana styrmedel kan vara prissättning av utsläpp, eller 
till exempel regleringar som förbjuder smutsig eller ineffektiv teknik när bättre 
alternativ finns (som den gammaldags glödlampan, bly i bensin, eller freoner 
i kylskåp) eller påbjuder ren teknik när den finns (som katalysatorer i bilars 
avgassystem). Airbus investering i forskning kring vätedrivna flygplan moti­
veras inte av den svenska flygskatten eller något av de andra relativt tandlösa 
styrmedel som finns idag, den motiveras av att Airbus tror att om de lyckas 
producera sådana flygplan 2035 kommer även styrmedel införas för att göra 
dem konkurrenskraftiga.12
Dock räcker inte alltid löftet om framtida vinster för att det ska satsas på 
FoU i den utsträckning som är samhällsekonomiskt motiverad. Det beror på 
att, enligt Isaac Newtons metafor, forskare står på sina föregångares axlar. 
Det innebär att en viktig upptäckt idag ger samhällsnytta under all framtid, 
eftersom den hjälpa till att bygga fundamentet till framtidens upptäckter. 
Men forskaren själv får intäkter från sin upptäckt enbart under tiden den är 
marknadsledande. Detta skapar ett glapp mellan det förväntade samhälls­
värdet av forskning och den förväntade privata avkastningen, ett glapp som 
motiverar breda subventioner från staten till FoU. De största subventionerna 
bör ges till forskare (eller företag) vars upptäckter förväntas ge högst sam­
hällsnytta i förhållande till den privata nyttan till forskaren (de som ger de 
största positiva externa effekter). Detta gäller för forskare vars axlar kommer 
att vara tungt belastade av framtida forskare, samtidigt som de inte tjänar så 
mycket själva; dvs., det gäller för forskare som utför grundforskning inom en 
viktig framtidsteknologi som är en eller flera ”forskargenerationer” ifrån att 
ta över marknaden.13
Implikationerna för konsumtionsinriktade styrmedel är enkla. Vi har kon­
staterat ovan att sådana styrmedel ger inga direkta incitament till företag att 
använda renare teknik idag, och därmed ger de inte heller direkta incitament 
till investering i framtidens rena teknik. Men de kan absolut skicka en signal 
om att staten tar föroreningsproblemet på allvar, och skänker trovärdighet åt 
framtida löften om minskade utsläpp. Om staten är beredd att agera redan 
idag med relativt ineffektiva och kostsamma styrmedel när de är de enda 
alternativen, kan det eventuellt öka förtroendet för att effektiva alternativ, 
om och när de finns till buds, kommer att användas.
12 Se ”The Guardian”, 22 September 2020, ”Airbus reveals plans for zero-emission aircraft”.
13 Se Hart (2019) och Hart ”Styrmedel för grönare teknikutveckling”, NVV (in press). NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik215 Makroekonomisk analys
I det här avsnittet analyserar vi historiska trender vad gäller resursförbrukning 
och utsläpp. Vi visar att teknologi utvecklas starkt åt det gröna hållet – mer 
resurssnålt, mindre förorenande – medan den ökande skalan på  produktionen 
(ökande BNP) drar åt andra hållet. Och det finns dessutom tendenser att 
konsumenter rör sig mot vissa resurs­ och energiintensiva produkter – såsom 
passagerarflyg – på bekostnad av grönare produkter, vilket kallas för en kom­
positionseffekt. Teknikeffekterna kan dominera skal­ och kompositionseffek­
terna för enskilda föroreningar som svaveldioxid eller freoner, där byte av 
teknologi i stort sett kan eliminera utsläppen. Men där bra substitut inte finns 
– till exempel när det gäller primär energi totalt sett – tenderar förbrukning 
att öka. De kraftiga teknikeffekterna drivs av prissättning på utsläpp, medan 
kompositionseffekterna verkar drivas primärt av inkomst: rikare konsumenter 
väljer mer energiintensiva produkter.
5.1 Historiska data
Vi börjar – figur 4 – med att visa långsiktiga globala trender i uttag av 
metaller samt primär energianvändning, jämfört med utveckling i värdet av 
allt som produceras årligen (global BNP i reala priser, alltså rensat från infla­
tion). Observera att vi använder en logaritmisk skala i figur 4, vilket innebär 
att raka linjer motsvarar exponentiell tillväxt. Därmed visar figuren att global 
BNP har vuxit exponentiellt under lång tid, med ökningar i tillväxttakten 
kring 1870 och 1950 (där linjen blir brantare). De senaste 50 åren har till­
växttakten varit ungefär 4 procent per år, vilket är summan av tillväxttakten 
i BNP per capita och den globala befolkningen, där den sistnämnda är lägre 
och avtagande.
Figur 4: Långsiktig tillväxt i konsumtionen jämfört med tillväxten i BNP globalt, för (a) metaller (ton 
extraherade), och (b) primär energi från förbränning (joule). Skalan är logaritmerad, vilket innebär 
att exponential tillväxt visas som en rak linje, och en brantare linje innebär en högre tillväxttakt. 
BNP-uppgifter från Maddison (2010) och metaldata från Kelly och Matos (2012). För energidata-
källor se Hart (2018). NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik22Dessutom ser vi att både metallutvinning och energiförbrukning skuggar BNP 
på lång sikt, och därmed att både BNP per ton metall, och BNP per joule 
primär energi, är relativt konstanta över tid. Annorlunda uttryckt, det finns 
ingen ökning i effektiviteten med avseende på metall­ och energianvändning.
Om vi istället tittar på enskilda länder ser bilden annorlunda ut. I figur 5 
ser vi data för Storbritannien och Sverige, där vi ser ett typiskt mönster där 
BNP och energianvändning följs åt tidigt i utvecklingen, medan energian­
vändningen planar ut senare (och energieffektiviteten ökar). Vad som ligger 
bakom skillnaden är inte helt klarlagt. Det kan bero på förändrade konsum­
tionsmönster i rikare länder, mot immateriella varor, men även på förändrade 
produktionsmönster, där energikrävande varor fortfarande konsumeras, men 
importeras. Dessutom finns det utsläpp – till exempel från internationella 
transporter – som tenderar att hamna utanför statistiken helt när man kollar 
på enskilda länder; därmed får man inte global energianvändning när man 
lägger ihop alla länders användning enligt statistiken.
Figur 5: Primär energi och BNP, i Sverige (till vänster) och Storbritannien (höger). För Sverige visas 
total energi, för Storbritannien enbart energi från förbränning. Logaritmerad skala som i figur 4. 
Svensk data Kander och Lindmark (2004), britisk BNP data Maddison (2010), energidata Warde 
(2007).
Dessa data ger två grunder för oro: att exponentiellt ökande uttag av begrän­
sade naturresurser inte kan fortsätta allt för länge till, samt att primär resurs­
användning är nära kopplad till förorening. Vad gäller risken för uttömning av 
resurser visar en enkel beräkning att om nuvarande trender fortsätter (3 pro­
cent ökning per år) gräver vi upp hela jordskorpan varje år om 700 år; och om 
trenden i primär energianvändning (1,7 procents ökning per år sedan 1990) 
fortsätter skulle denna förbrukning gå från dagens nivå på en 10­tusendel 
av energiflödet från solen till jordens atmosfär, till att vara mer än 10 gånger 
större än detta flöde om 700 år. Beräkningarna visar att trenderna måste vända 
inom åtminstone några sekler (!); samtidigt visar djupare analyser, som Hart 
(2016), att resursbrist troligen inte kommer att sätta i handbromsen förrän om 
tidigast 100 till 200 år.
Föroreningsutsläppen förknippade med primär resursanvändning är ett 
mycket mer akut problem. Även dessa är kopplade till ekonomisk  tillväxt 
(tillväxt i BNP) men med en väsentlig skillnad: för många föroreningar ser vi  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik23ökningar som följer tillväxten i BNP på ett ungefär, men inte sällan ser vi också 
mycket branta minskningar i utsläpp. I figur 6 ser vi data över  svavelutsläpp i 
Storbritannien, samt globala utsläpp av freoner och  koldioxid. I de första två 
fallen ser vi uppgångar som motsvarar (eller till och med över stiger) ökningen 
i BNP, åtföljt av mycket branta nedgångar, medan i det tredje fallet (koldioxid) 
syns ännu inga tecken på en nedgång.
Figur 6: Storbritanniens svavelutsläpp jämfört med total brittisk BNP; global CFC-produktion 
(CFC11 + CFC12) jämfört med den totala globala produkten; och global CO2-utsläpp jämfört med 
global BNP. Svavel: båda normaliserades till noll 1956, dagen för införandet av den första av en 
lång serie bestämmelser som begränsar utsläpp. CFC: båda normaliserades till noll 1987, dagen 
för undertecknande av Montrealprotokollet. Data: Maddison (2010) (BNP), Stern (2005) (svavel), 
AFEAS (CFC). AFEAS-data laddas ner från http://www.afeas.org/data.php, 9 november 2014. Två 
anomala punkter i svaveldata har ändrats. CO2 data Boden et al. (2012) och Olivier et al. (2016).
För att förklara observationerna i figurerna börjar vi med en bokförings­
övning, där vi delar upp varje ökning (i föroreningsutsläpp eller resursförbruk­
ning) i tre: skaleffekten, teknikeffekten, och kompositionseffekten. Skaleffekten 
är effekten av ökad BNP (eller ökningen i ekonomins  storlek eller skala): om 
ekonomin skalas upp med 10 procent, ökar resursförbrukning och utsläpp 
också med 10 procent. Teknikeffekten är effekten av effektivare teknik: 
om produktionstekniken blir 10 procent ”grönare” (att samma insatser av 
arbetskraft och kapital ger samma mängd produkt men 10 procent mindre 
förorening eller resursbehov) minskar resursförbrukning eller utsläpp med 
10 procent om skalan på ekonomin är oförändrad. Och  kompositionseffekten 
handlar om vilka produkter som produceras och konsumeras: om vissa pro­
dukter är mer resurskrävande än andra (eller föranleder mer föroreningsut­
släpp) minskar utsläpp totalt om konsumenter byter bort dessa produkter 
till förmån för andra ”grönare” produkter. Med tanke på att BNP­kurvorna 
i figurerna ovan visar skaleffekten, måste skillnaden mellan BNP­kurvorna och 
 utsläppskurvorna förklaras av en kombination av teknikeffekten och komposi ­
tionseffekten.
Vad gäller föroreningsutsläpp finns det en stor empirisk litteratur där 
ovanstående bokföringen genomförs på data från olika perioder och länder, 
med en entydig slutsats: där föroreningsutsläpp faller brant drivs fallet av 
teknik effekter. Ustyuzhanina (2020) sammanfattar denna litteratur och drar 
slutsatsen att tillverkningsindustri har utan tvekan blivit renare tack vare  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik24teknikeffekten. Vad denna litteratur inte visar är vad som i sin tur har drivit 
fram teknikförbättringar: är det prissättning av utsläpp, är det  subventioner 
till FoU om ren teknologi, eller är det av helt andra orsaker? Resultaten 
angående kompositionseffekten har varit mindre tydliga. De flesta menar 
att kompositionseffekten har varit liten, men vissa studier tyder på att kom­
positionseffekten faktiskt är positiv, dvs. att förändringar i produktionens 
 sammansättning leder till högre utsläpp, inte lägre.14
Vad gäller resurs­ och energieffektivitet finns det en mindre litteratur 
fokuserad på energi, där Hart (2018) analyserar de respektive bidragen av 
teknik­ och kompositionseffekter för att förklara trenderna vi ser i figur 4 
och 5. Hart pekar på en mängd bevis för att teknikeffekten i energisektorn 
under många decennier varit minst lika stor som skaleffekten, antagligen 
större. Dvs. att primär energiförbrukning per capita skulle ha minskat under 
lång tid ifall det inte fanns någon kompositionseffekt som verkade mot högre 
förbrukning. Han diskuterar energieffektivitet i tre fall: den amerikanska bil­
industrin, ljusproduktion i Storbritannien, och effektivitet i kraftproduktion. 
De första två fallen gäller relativt begränsade sektorer, medan kraftproduk­
tion (som till exempel elkraftverk) utgör en stor del av global primär energi­
förbrukning.15
Hart (2018) argumenterar att teknikeffekterna troligen är större än 
skaleffekterna, och därmed att nettoeffekten av de två bör vara att primär 
energiförbrukning minskar över tid. Då tyder den observerade ökningen 
i energiförbrukning på att det finns en kompositionseffekt som har verkat, 
precis som skaleffekten, för ökande energiförbrukning. Dvs. att vi  förflyttar vår 
konsumtion mot allt mer energiintensiva varor över tid. För att hitta sådana 
effekter tittar han återigen på sektorerna belysning och transport. Fouquet 
och Pearson (2006) finner att konsumtion av konstgjort ljus per capita i 
Storbritannien ökade med en faktor på 7000 mellan 1800 och 2000. Denna 
faktor bör jämföras med den ungefärliga 12­faldiga ökningen av BNP per 
capita under samma period; utan förändringar i konsumtionsmönster bör kon­
sumtionen av alla produkter ha ökat med denna faktor under perioden. Med 
tanke på den ökning av effektiviteten på 1000 som noterats tidigare, om ljus­
förbrukningen hade följt BNP­tillväxt, skulle energianvändningen per capita 
för belysning ha sjunkit med en faktor på cirka 80, men istället ökade den med 
en faktor på 7. När det gäller transport tittar Hart på privattransport i USA 
sedan 1960. Där har passagerarmil ökat i ungefär samma takt som BNP, vilket 
tyder på balanserad tillväxt och ingen kompositionseffekt. Dock har det sam­
tidigt skett en förflyttning mot resor med tyngre fordonstyper (som SUV:ar) 
och flyg, och dessutom har fordon inom varje kategori (bil, SUV, osv) blivit 
tyngre och kraftfullare. Sammanlagt innebär det en stor kompositionseffekt 
14 Se till exempel Brunel (2017), eller Ustyuzhanina (2020) på svenska data.
15 Observera att kraft vanligtvis är en mellanprodukt snarare än slutprodukt, men när effektiviteten med 
vilken primär energi används för att generera kraft ökar, ökar även den totala effektiviteten med vilken 
energi används för att generera en slutprodukt. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik25som förklarar varför energianvändningen per capita i sektorn har vuxit nästan 
i takt med BNP trots de snabba förbättringar i tekniken. Figur 7, tagen från 
Hart (2018), visar dessa förändringar: i (a) ser vi hur – mellan 1960 och 2000 
– passagerarmil och energiförbrukning har ökat; i (b) ser vi hur långsamma 
effektivitetsökningarna har varit för framförallt bilar och större fordon, trots 
förbättrad teknik; och i (c) och (d) ser vi hur de andra trafikslagen växer jäm­
fört med bilismen, och hur detta driver upp energikonsumtionen.
Figur 7: Aggregerade data för passagerarmil och energiförbrukning i USA för privata fordon och 
flygresor (kombinerat): (a) Tillväxt i total passagerarmil och energianvändning, jämfört med BNP; 
(b) Förändringar i energikonsumtion per passagerare för olika transportkategorier; (c) Förändringar 
i passagerarmil efter kategori; (d) Total energiförbrukning per kategori. För källor se Hart (2018).
Till denna rapport har vi gjort en preliminär analys av resande i Sverige som 
liknar den som Hart (2018) gjorde för USA, med hjälp av data från bilregistret. 
Där ser vi att tendenserna från USA syns även i Sverige, men inte alls lika tyd­
ligt. Till exempel har inrikesflyg inte ökat alls de senaste åren. Och dessutom 
var den genomsnittliga effekten (motorns maximala kraftutveckling) av nya 
bensinbilar ungefär konstant mellan 2008 och 2016, medan koldioxidutsläpp 
per mil har sjunkit med 3,9 procent per år under perioden. Dock ser vi en helt 
annan bild i dieselsektorn, som dessutom tar en växande andel av totalen. Där 
ser vi att dieselbilars genomsnittliga effekt ökat med 2,4 procent per år under 
samma period, medan utsläpp per mil har minskat med enbart 1,1 procent per 
år. Troligen speglar dessa observationer en ökande andel dieseldrivna SUV:ar 
och andra tunga bilar. Som komplement visar Energimyndighetens statistik  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik26över energianvändning i transportsektorn att den sammanlagda förbränningen 
av bensin och diesel var i stort sett konstant över perioden. Sammantaget pekar 
dessa observationer på att ökningar i de nya bilarnas effekt samt körsträcka 
har tagit bort effekten av deras mer effektiva motorer. Med andra ord har 
teknikeffekterna tagits bort av motsvarande skal­ och kompositionseffekter 
i vägtransportsektorn.
5.2 Vad har drivit teknikeffekterna?
Teknikeffekterna – minskningarna i resursförbrukning eller förorenande 
utsläpp per enhet producerad – har varit stora vad gäller primärenergi, enorma 
vad gäller vissa föroreningar som svaveldioxid och freoner (bland flera andra), 
men måttliga vad gäller andra föroreningar (till exempel koldioxid från flyget 
och metan från idisslare). Vår hypotes om drivkraften bakom dessa effekter 
måste vara förenlig med dessa observationer. Skillnaden beror på två faktorer. 
För det första finns ofta mycket bra substitut till teknologier som orsakar föro­
reningar, medan möjligheter att substituera bort primär energi eller primära 
resurser är ofta begränsade. Och för det andra har priserna på  primärresurser 
varit häpnadsväckande stabila sett i ett långsiktigt perspektiv, medan allt 
strängare regleringar (som drivs i sin tur av allt högre betalningsvilja för en ren 
miljö, som Hart, 2020 visar) driver upp det effektiva ”priset” på förorenings­
utsläpp (fast det är långt ifrån alltid att styrmedlen skapar en marknad med ett 
observerbart utsläppspris). När det saknas substitut till förorenande teknolo­
gier och reglering har uteblivit, då lyser de annars vanliga teknikeffekterna med 
sin frånvaro.
Resultatet av stabila priser på primära resurser är att teknologiskt fram­
steg inom primära resurssektorer sker i ungefär samma takt som i ekonomin 
i övrigt, och teknik­ och skaleffekterna tar ut varandra. Medan resultatet av 
allt högre priser på föroreningsutsläpp kombinerat med förekomsten av nära 
substitut är att det bara är en tidsfråga innan företagen byter till ren teknik 
(Hart, 2020). Effekten av styrmedlen syns tydligt i figur 6 där vi ser att brit­
tiskt svavelutsläpp minskar efter införandet av första ”Clean Air Act” (som 
följdes av successivt tuffare regleringar), och global produktion av freoner 
minskade kraftigt efter tecknandet av Montrealprotokollet. Koldioxidutsläpp 
har inte börjat minska globalt, och inte heller har verkningsfulla styrmedel 
införts i majoriteten av länderna. Det som krävs till en början är styrmedel 
som tvingar fram ett skifte från koleldade kraftverk till renare alternativ.
Kopplingen mellan substituerbarheten och känsligheten för styrmedel 
illustreras i figur 8. Till vänster illustreras fallet där primära resursinsatser ska 
substitueras av arbetskraft eller kapital. Eftersom substituerbarheten mellan 
dessa insatser är relativt låg krävs kraftfulla åtgärder från staten (till exempel 
en rejäl skatt på energin) för att minska efterfrågan på energiinsatsen. Här 
kan vi tänka på de olika skatterna på fossila drivmedel till privata bilar, där 
mycket höga skatter har en tydlig men ändå begränsad effekt på den totala  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik27mängden. Till höger illustreras fallet där smutsiga insatser ska ersättas av 
rena. Eftersom insatserna oftast är bra substitut behöver staten bara höja 
priset på det smutsiga alternativet relativt det rena. Så länge prisskillnaden 
från är början liten är det enkelt för staten att uppnå en radikal förändring.
Figur 8: Bilder som illustrerar hur staten kan, genom reglering, enkelt förmå företag att byta från 
smutsig till ren teknik när de är nära substitut, medan det är mycket svårare för staten att förmå 
företag att substituera kapital för energi, vars substituerbarhet i produktionsfunktionen är lägre.
Observera att dessa teknikskiften kan kräva stora investeringar, först i forsk­
ning och utveckling (jämför avsnitt 4.4), och sedan i nytt kapital. Dessa inves­
teringar sker mest effektivt om de tajmas så att den nya teknologin är mogen 
för användning samtidigt som utsläppspriset är tillräckligt högt för att göra 
tekniken ekonomiskt fördelaktig. Det innebär att teknikskiften kan dröja 
länge, men när de väl sker kan förändringen gå fort.
5.3 Vad har drivit kompositionseffekterna?
Kandidatförklaringarna till skiftet mot energiintensiva konsumtionsval som 
tunga bilar och internationellt flyg är en inkomsteffekt (rika hushåll gillar 
energiintensiva varor, och hushållen har blivit rikare) och en substitutions­
effekt (hushåll gillar billiga varor, och energiintensiva varor har sjunkit i pris). 
Det är av betydelse för valet av styrmedel vilken av dessa förklaringar som 
gäller: endast vid en hög substitutionseffekt är styrmedel riktade direkt mot 
konsumenter verkningsfulla.
Sedan Engel (1857) har det varit välkänt att den ekonomiska tillväxten går 
hand i hand med systematiska förändringar i konsumtionsmönster, drivna av 
inkomsteffekter: när inkomst ökar, minskar andelen som läggs på biologiska  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik28nödvändigheter som livsmedel, medan lyxvaror ökar sin andel.16 Men lyx 
är ett relativt koncept, och Matsuyama (2002) hävdar att när  produktiviteten 
förbättras, utökar hushållen antalet varor de konsumerar, eftersom mer och 
fler varor blir överkomliga. Han modellerar denna process med hjälp av en 
nyttofunktion med lexikografiska preferenser, dvs. hushåll utvidgar deras 
konsumtion från en vara till nästa oavsett relativa priser.17 Om dessa varor, 
som är successivt introducerade, även är successivt mer energikrävande kan 
denna process förklara förändringarna i konsumtionsmönstret mot energi­
intensiva varor. Alternativt kan dessa förändringar drivas av substitutionsef­
fekter. Återgå till perioden 1870–1970. Eftersom priset på primärenergi var 
relativt konstant under denna period, medan energieffektiviteten steg kraftigt, 
förväntar vi oss att det relativa priset för energiintensiva produkter skulle 
minska. Detta kan orsaka substitution mot sådana produkter.18
Figur 9: När produktiviteten fördubblas och det finns varken substitutions- eller inkomsteffekter.
För att förtydliga argumenten använder vi återigen vår modellekonomi. Vi 
hoppar framåt 35 år, då produktiviteten – både vad gäller arbetskraft och 
energi – är dubbelt så hög som i figur 1, och tittar på två alternativ för den 
nya allokeringen.19 I figur 9 ser vi allokering om vi antar att det finns varken 
inkomst­ eller substitutionseffekter: energiförbrukningen är i princip oföränd­
rad, medan konsumtion av både flyg och immateriella varor har dubblerats. 
Men bilden i figur 10 är närmare verkligheten: flyget har fyrdubblats, och 
därmed har energiförbrukningen inom sektorn dubblerats trots effektivitets­
ökningar. Hur kan vi förklara denna förändring i konsumtionsmönstret? 
16 Se Houthakker (1957) för en diskussion av Engels lag.
17 Antag stigande inkomst. Vara 1 är mat, och vara 2 konsumeras inte alls förrän inkomst är tillräckligt för 
att mätta önskan efter mat. Vid denna punkt börjar förbrukningen av vara 2; när lusten för det varan är 
mättad börjar konsumtionen av vara 3. Osv.
18 En relaterad process studeras av Acemoglu and Guerrieri (2008), som modellerar substitution mellan 
arbetskraft och kapital i syfte att förklara både den ständiga kapitalandelen och strukturella förändringar. 
De placerar två sektorer med fasta – men olika – kapitalandelar och visar att om elasticiteten i ersättningen 
mellan sektorerna är mindre än en (i deras kalibrering är det cirka 0,5) så kommer kapitalfördjupning att 
orsaka relativt högre produktion från kapitalintensiv sektor, men en lägre andel av inkomsterna till den 
sektorn. Nettoeffekten av dessa förskjutningar är att lämna kapitalandelen ungefär konstant.
19 Det innebär produktivitetsökning med 2 procent per år. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik29Enligt bilden bör flygpriset ha sjunkit med 12,5 procent relativt priset på 
immateriella varor, tack vare lägre bränslekostnader, medan inkomsten har 
dubblerats.20 En fyrdubbling av flyget vid en dubblering av inkomsten innebär 
en inkomst elasticitet av efterfrågan på 2,0, ett fullt rimligt värde. Medan en 
fördubbling vid en 12,5­procents minskning i priset innebär en orimlig efter­
frågeelasticitet på −5,2.
Figur 10: När produktiviteten fördubblas och flyget fyrdubblas.
Hart (2018) bygger en modell i samma anda som den illustrerad i figurerna, 
där hushåll med allt högre inkomster utökar sin konsumtion till fler, och allt 
mer energiintensiva, produkter. Den parametriserade versionen av denna 
modell lyckas ganska bra med att spegla distributionen av konsumtionen över 
varor med olika energiintensitet (figur 11). Här ser vi att mer än hälften av 
alla utgifter är på varor med riktigt låg energiintensitet – mindre än 2 procent 
– medan mindre än 10 procent är på varor med riktigt hög intensitet (över 15 
procent); dessa varor är föga förvånande vägtransport och flyg. Och varorna 
”mittemellan” står för ungefär 60 procent av energianvändningen. 
Modellens kvantitativa resultat bör tas med en nypa salt, trots att model­
len är kalibrerad mot observerade data. Däremot finns det flera resultat som är 
viktiga principiellt. Det viktigaste att förstå från figuren är att energi utgör en 
relativt liten del av kostnaderna för alla produkter, till och med flyg. Därmed 
krävs mycket höga efterfrågeelasticiteter ifall en energieffektivisering ska leda 
till en betydande ökning i efterfrågad kvantitet: för en vara där energikostnader 
utgör 20 procent av totalen innebär en 10­procents ökning i energieffektivitet 
en minskning i priset med blott 2 procent. Därmed är risken för  rekyleffekter 
troligen överdriven i litteraturen. Dessutom kan rekyleffekter verka i bägge 
riktningar: om energieffektiviteten av en energisnål produkt ökar leder det till 
en oväntat stor minskning i energiförbrukning totalt, eftersom konsumtionen 
av denna produkt ökar på bekostnad av mer energiintensiva produkter.
20 Från bilden ser vi att totalt tre arbetare till fyra flygningar blir fem arbetare till sexton flygningar. Efter -
som lönen dubbleras sjunker priset med (3 ∕ 4−10 ∕ 16) × 100 = 12,5 procent. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik30
Figur 11: Kumulativ energianvändning och energiintensitet, mot kumulativa utgifter när konsum-
tionsprodukter sorteras enligt ökande energiintensitet: modellekonomin (streckade linjer) och data 
(hela linjer, staplar). Data from Mayer och Flachmann (2011). Produkterna – i ordning med ökande 
energiintensitet – är Utbildningstjänster; Hälsotjänster; Hälsovård och socialt arbete; Andra tjänster; 
Kultur- och sporttjänster; Detaljhandel och grossisthandel; Hotell- och restaurangtjänster; Kontors- 
och elektriska maskiner; Papper och publicering; Vattentransport; Hjälptransporttjänster; Annan 
landtransport; Möbler, smycken, musikinstrument mm; Andra produkter; Textilier och pälsar; Mat 
och tobak; Jordbruksprodukter; Transport via järnvägar; Bostad; Kemiska produkter, gummi och 
plast; Motortransport; Lufttransport.
Om rekyleffekter av energieffektivisering är små, vad kan förklara förflytt­
ningen mot energiintensiva produkter? Vår hypotes är att det är en kom­
bination av två saker: dels ökad kapital­ och  arbetskraftsproduktivitet 
i energiintensiva sektorer, dels inkomsteffekter. Energiintensiva  sektorer 
 tenderar också att vara kapitalintensiva. Och dessa sektorer avnjuter högre 
 produktivitetsökningar än andra sektorer, och därmed fallande priser. Eftersom 
arbetskraft och kapital utgör en mycket större andel av kostnaderna än energi, 
har produktivitetsökningar för dessa insatser mycket större effekt på priset än 
energiproduktivitetsökningar.
Inkomsteffekter är ofta betydande för de mest energiintensiva varor efter ­
som de är – i enlighet med vår modell – ofta lyxvaror. Modellen visar hur 
efterfrågeelasticiteten för olika varor varierar systematiskt över tid. För lyx­
varor med hög energiintensitet är både inkomst­ och priselasticiteten av efter ­
frågan mycket hög, men samma vara blir allt mer ”normal” när inkomsten 
ökar och energiintensiteten sjunker tack vare förbättrad teknologi. Samtidigt 
kommer nya, ännu mer energiintensiva lyxvaror. Mellan 1950­ och 70­talen 
var lyxvaran den privata bilen, medan de senaste 30 åren har passagerarflyget 
haft en liknande position. Vilka varor som tar över är för tidigt att säga, men 
en uppenbar kandidat är privatflyget vilket är enormt mycket mer energi­
intensivt och kostsamt jämfört med passagerarflyget. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik316 Mikroekonometrisk analys: 
efterfrågan för flyg
Som tidigare beskrivet är kunskap om efterfrågeelasticiteter viktig för att 
kunna konstruera effektiva styrmedel när det inte är möjligt att beskatta 
utsläpp direkt. I detta avsnitt lägger vi fokus på mikroekonometriska studier 
av efterfrågan för internationellt flygresande, så väl studier som estimerar 
inkomst­ och priselasticiteter för flygresande som studier som utvärderar flyg­
skatter. Vi inleder med en generell diskussion kring svårigheterna att estimera 
en korrekt effekt. Därefter gör vi en snabb översikt av litteraturen som esti­
merar efterfrågeelasticiteter för flygresande och presenterar resultaten av två 
fältstudier som vi har genomfört: en fältstudie som estimerar inkomstelastici­
teter för utrikesresande på hushållsnivå och en studie som estimerar priselas­
ticiteten för internationellt flygresande med egeninsamlade prisdata. Slutligen 
ger vi en snabb överblick av litteraturen som utvärderar effekten av flygskatter 
på resande och utsläpp samt presenterar resultaten från vår tredje fältstudie: 
effekten av den nyligen införda svenska flygskatten på priset och efterfrågan 
av internationella flygresor från Sverige.
6.1 Svårigheter med ekonometrisk estimering
Så fort en ekonometrisk analys görs är man i de allra flesta fall intresserad av 
att estimera vad en förändring i en viss variabels värde (en förklarande varia­
bel, exempelvis inkomst) har för effekt på en värdet av en annan variabel (en 
beroende variabel, exempelvis antalet flygresor). För att uppnå detta används 
vanligtvis olika typer av så kallade regressionsmodeller som estimerar till hur 
stor del olika variabler kan förklara variationen i den beroende variabeln av 
intresse. Problemet är dock att det som estimeras i grund och botten är kor ­
relationer, och det finns tre huvudsakliga hinder för att den estimerade koeffi­
cienten ska kunna tolkas som en kausal effekt.
Det första, och antagligen vanligaste, problemet uppstår om en variabel 
som både påverkar den förklarande variabeln och den beroende variabeln inte 
tas med i regressionsmodellen. Detta kallas på engelska för omitted variable 
bias (OVB). Om exempelvis både antalet flygresor och inkomsten skulle öka 
när vädret är fint, och forskaren inte har möjlighet att kontrollera för vädret 
i regressionsmodellen, kommer ”effekten” av inkomst på antalet flygresor att 
överskattas (eftersom det i själva verket är vädret som påverkar flygandet, 
inte ökningen i inkomsten). Ett annat problem är om människor har möjlig­
het att självsortera sig till, eller från, en viss typ av behandling, styrmedel eller 
liknande (self­selection bias på engelska). Ett exempel som ofta används i 
den ekonometriska litteraturen är om de mest begåvade människorna väljer 
att studera vidare på universitetet (vilket känns rimligt) så kommer en enkel 
 regressionsanalys att överskatta effekten av universitetsstudier på arbetsmark­ NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik32nadsutfall, så som inkomst, eftersom det är människornas grundförmåga som 
(åtminstone delvis) leder till både universitetsutbildning och bättre arbets­
marknadsutfall. Slutligen är ett tredje problem att det kan finnas så kallad två­
vägskausalitet (reverse causality bias på engelska). Om den beroende variabeln 
också har en effekt på den förklarande variabeln av intresse kommer den esti­
merade koefficienten i en traditionell regressionsmodell ge ett snedvridet resul­
tat. Ett exempel är just flygprisets effekt på antalet flygresor, som vi kommer 
diskutera mer längre fram. Flygpriset har en påverkan på hur många som 
väljer att flyga, men efterfrågan från de som vill flyga har också en påverkan 
på hur flygbolagen sätter priserna. Flygpriserna är exempelvis högre under 
semesterperioden eftersom väldigt många vill flyga utomlands under den peri­
oden. På grund av dessa hinder bör därför stor försiktighet visas innan estime­
rade koefficienter tolkas som kausala effekter. I vissa fall är det motiverat då 
risken för dessa problem är låg, medan i andra fall finns uppenbara problem 
som forskaren behöver adressera.
Det finns flera sätt att försöka överkomma dessa problem. Guldstandarden 
anses vara randomiserade kontrollstudier, där ett experiment görs och männi­
skor delas upp i två grupper baserat på randomisering: en grupp får en behand­
ling och en annan grupp, så kallad kontrollgrupp, får inte behandlingen. 
Eftersom en tvingande randomisering görs försvinner risken för självselek­
tering och då forskarna har full kontroll över experimentet kan OVB och två­
vägskausalitet även undvikas. Detta kan dock enbart genomföras i relativt liten 
skala, och om man är intresserad av att utvärdera ett  styrmedel som påverkar 
ett helt land behövs andra metoder. De metoder som är att föredra är dock 
starkt inspirerade av randomiserade kontrollstudier och kallas generellt för 
kvasi­experimentella metoder. Det forskarna då letar efter är situationer där 
en ”behandling” – ett specifikt styrmedel exempelvis –  påverkar en viss grupp 
men inte en annan och där dessa grupper kan anses vara tillräckligt lika för att 
tolka de estimerade koefficienterna som kausala effekter.21 Exempel på meto­
der som ofta används är difference­in­difference (DD), syntetisk kontrollgrupp, 
regression discontinuity (RD) samt instrument variabelmetoder (IV). Stor för ­
siktighet bör dock visas även när dessa metoder används, då den kausala tolk­
ningen fortfarande bygger på antaganden som behöver utvärderas så noggrant 
som det går. Några av dessa metoder används i såväl den befintliga litteraturen 
samt av oss i de olika fallstudierna och kommer därför beskrivas i lite mer 
detalj längre fram i detta avsnitt.
21 Man kan i viss mån kontrollera för skillnader mellan grupperna genom att använda kontrollvariabler. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik336.2 Inkomst- och priselasticiteter för 
efterfrågan av utlandsresor med flyg
Hur förändringar i priset på flygresor och inkomst påverkar efterfrågan för 
utlandsresor är ett område där mycket forskning har gjorts internationellt, inte 
minst då det fortfarande råder ovisshet kring storleken på pris­ och inkomst­
elasticiteterna för efterfrågan av flygresor. Ett stort spann av elasticiteter finns 
för både pris och inkomst och estimeringen av de båda elasticiteterna har sina 
respektive utmaningar.
När det kommer till inkomstsidan är en huvudutmaning i litteraturen 
datakvalitet och tillgänglighet. Den allra största delen av litteraturen som esti­
merar inkomstelasticiteter för flygresande använder sig av en oerhört aggrege­
rad data. Antalet passagerare på landsnivå (ibland på ruttnivå) används som 
beroende variabel och landets BNP eller liknande används som inkomstvaria­
bel.22 Denna låga nivå av precision i den använda data är antagligen en anled­
ning till det stora spannet av estimerade inkomstelasticiteter, från negativa 
elasticiteter i Anderson och Kraus (1981) till elasticiteter över 4 i Mutti och 
Murai (1977). Den aggregerade data leder även till att en relativt begränsad 
analys kan göras. Privata och företagsresenärer kan inte åtskiljas i analysen, 
ingen analys kan göras på hushållsnivå och det faktum att det är långt ifrån 
hela befolkningen i ett land som flyger utomlands under ett givet år kan inte 
heller tas i beaktande i analysen.
Även när det kommer till studier på priselasticiteten för efterfrågan på flyg­
resor är spannet stort för nivån på de estimerade elasticiteterna. I litteraturen 
finns det flera utmaningar som gör estimeringen komplicerad. En uppenbar 
problematik är den redan nämnda tvåvägs­kausaliteten. De flesta forsknings­
artiklar som publicerats i området bemöter inte denna problematik utan 
estimerar elasticiteten med de traditionella regressionsmetoderna.23 Ett annat 
problem är att det är notoriskt svårt att ens få tag på detaljerade prisdata och 
de flesta forskare får nöja sig med att göra estimeringar med hjälp av natio­
nella prisindex (detta är standardutförandet i de ovan nämnda artiklarna). Det 
finns dock en handfull forskningsartiklar som dels försöker hantera problemet 
med tvåvägskausalitet och som dels gör en mer detaljerad analys med pris­
data på ruttnivå. Två exempel är Hsiao och Hansen (2011) och Mumbower 
et al. (2014) som båda använder sig av en instrumentvariabelestimering 
(IV­estimering) för att hantera tvåvägskausaliteten.
22 Exempel av detta inkluderar Mutti and Murai (1977), Straszheim (1978), Kopsch (2012), Battersby 
and Oczkowski (2001), Jorge-Calderón (1997), Dargay and Hanly (2001), Chi and Baek (2012) samt 
Graham (2000).
23 Se till exempel Kopsch (2012), Battersby and Oczkowski (2001), Seetaram et al. (2014) och 
 Njegovan (2006). NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik34Fallstudie 1: Inkomstelasticiteter för privata utlandsresor
I vår inkomstelasticitetsstudie estimerar vi inkomstelasticiteter för  efterfrågan 
av privat utrikesresande med hjälp av utgiftsdata som är insamlad av 
Statistiska Centralbyrån (SCB) på hushållsnivå.24 Med hjälp av denna detalje­
rade hushållsdata har vi därmed möjlighet att adressera flera frågor som den 
existerande litteraturen inte har haft möjlighet att besvara. Först och främst 
har vi möjlighet att estimera inkomstelasticiteter för enbart privata hushåll, 
dvs. den estimerade inkomstelasticiteten är inte för såväl privata som företags­
resenärer. Därtill har vi möjlighet att adressera det faktum att långt ifrån alla 
hushåll reser utomlands under ett givet år. Och slutligen har vi även möjlig­
het att estimera olika inkomstelasticiteter beroende på hur mycket ett hushåll 
konsumerar utlandsresor i relation till andra, liknande hushåll. I detta avsnitt 
kommer vi först kort beskriva vilka data som används i denna fallstudie. 
Därefter ges en kort förklaring av modellen som används, följt av resultaten 
från studien och hur de kan tolkas. En mer fördjupad bild ges i Stråle (2021a).
Den specifika utgiftsposten som vi använder oss av i denna studie är 
 utgifter på utrikesresande som betalas i Sverige, då denna utgiftspost fångar 
utgifter på just internationellt flygresande. Data angående hushållens dispo­
nibla inkomster finns också tillgängligt, men för att få en så korrekt bild av 
hushållens beteende används istället hushållens totala utgifter som inkomst­
variabel. Skillnaden är att olika typer av utjämningsbeteende av hushållen, 
dvs. att de använder sparande eller krediter för att konsumera  utlandsresor, 
fångas upp om denna variabel används istället för disponibel inkomst (i slut­
ändan är dock skillnaden minimal, då disponibel inkomst även användes i 
ett sensitivitetstest).
Metoden som används för att estimera inkomstelasticiteterna av intresse 
heter på engelska Censored Quantile Regression (CQR), där quantile är 
samma sak som percentil, och möjliggör en hantering av det faktum att bara 
strax under hälften av alla hushåll reser ifrån Sverige under ett givet år samti­
digt som olika inkomstelasticiteter kan estimeras för hushåll som konsumerar 
utrikesresor mycket eller lite i jämförelse med liknande hushåll. Estimeringen 
görs till och med för varje positiv percentil av den betingade utgiftsdistribu­
tionen. Ur policysynvinkel är denna typ av heterogena analys intressant, 
men från ett aggregerat plan är den genomsnittliga inkomstelasiciteten för 
efterfrågan av utrikesresande viktigast. För att estimera den används  istället 
en tvåstegs modell där första steget estimerar sannolikheten att ett hushåll 
reser utomlands ett givet år och andra steget estimerar hur responsivt hus­
hållet är till förändringar i de förklarande variablerna, exempelvis inkomst. 
24 Datan som används heter Hushållens Utgifter (HUT), som är en detaljerad utgiftsundersökning som 
SCB gjorde fram till och med år 2012. Vi använder oss av data från 2003 fram till och med 2012 (med 
ett avbrott under 2010 och 2011 då undersökningen inte gjordes dessa år). Varje år drogs ett nytt urval 
av deltagare, så det är inte samma hushåll som följs under alla år. Totalt är det 17933 hushåll med i 
datasetet, och varje år är det mellan 1972 och 2871 hushåll som deltog i undersökningen. I undersök-
ningen inklu deras alla typer av utgifter samt bakgrundskaraktäristikor för hushållen och dess medlemmar. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik35Sammantaget fås därmed en genomsnittlig inkomstelasticitet som även tar 
i beaktande att inte alla reser utomlands.
De estimerade inkomstelasticiteterna presenteras i figur 12, där de esti­
merade inkomstelasticiteterna för samtliga positiva percentiler presenteras. 
Ett tydligt mönster framgår: för de lägre percentilerna är  inkomstelasticiteten 
mycket hög, strax över 5, och i takt med att percentilerna ökar sjunker 
inkomstelasticiteten som slutar runt 1 för de högsta percentilerna. De som 
konsumerar minst av utrikesflyg, jämfört med liknande hushåll, är därmed 
de som är mest responsiva till en ökning av inkomsten då en enprocentig 
ökning av inkomsten leder till en ökning i utgifter för utrikesresande om hela 
fem procent. För dessa hushåll är utrikesresande en stark lyxvara och så fort 
inkomsten ökar lägger de en stor del av denna ökning i inkomst på att öka 
konsumtionen av utrikesresande. De som konsumerar mest flygresor är å 
andra sidan inte alls lika responsiva, en inkomstökning leder till en lika stor 
ökning i efterfrågan av utrikesresande. För dem är utrikesresande inte längre 
en lyxvara, då de redan konsumerar varan på en nivå de är nöjda med. Den 
genomsnittliga inkomstelasticiteten som estimeras med hjälp av en tvåstegs­
modell är också hög: 2,97. Sammantaget är det tydligt att inkomstökningar 
står för en stor del av den starka positiva trenden i utrikesresande. Styrmedel 
som påverkar priset av flygresor kommer därför ha en begränsad effekt så 
länge inkomstnivåerna fortsätter att öka.
Figur 12: Estimerade inkomstelasticiteter för olika betingade percentiler (conditional quantiles) 
med dess konfidensintervall, samt den genomsnittliga inkomstelasticiteten (den streckade linjen). NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik36Fallstudie 2: Priselasticiteten för utrikesflyg
I den andra fallstudien estimerar vi priselasticiteten för utrikes flygresor med 
hjälp av månatliga passagerardata på ruttnivå samt egeninsamlad daglig pris­
data för flygresor på dessa rutter. För att adressera problemet med tvåvägs­
kausalitet mellan pris och kvantitet används en instrumentvariabelmetod i 
estimeringen. I detta avsnitt beskriver vi först pris­ och passagerardatan och 
hur prisdatan samlades in. Därefter beskrivs metoden i lite mer detalj innan 
resultaten presenteras och kort diskuteras. En mer detaljerad bild ges i Stråle 
(2021b).
Passagerardatan tas ifrån Eurostat som har månatliga ruttdata  tillgänglig 
för de mest populära rutterna från Sverige. Flygprisdata är å andra sidan 
svårt att få tag på, speciellt historiska data, så denna data samlades därför in 
dagligen under ett års tid med hjälp av en algoritm som gjorde detta automa­
tiskt en gång om dagen (så kallad web­scraping, eller ”webb­skrapning” på 
svenska). Algoritmen skrevs så att en sökning mot hemsidan Expedia gjordes 
varje dag kl. 18.00 för elva rutter (Barcelona, Paris, Brussels, Luxembourg, 
Gran Canaria, Funchal, Kap Verde, Hurghada, New York, Hong­Kong och 
Phuket). För varje avfärdsdatum gjordes en sökning 1 vecka innan, 5 veckor 
innan samt 9 veckor innan då priserna normalt ändras närmare avfärd. Webb­
skrapandet genomfördes under ett års tid, från början av januari 2018 till 
början av januari 2019. På grund av bristande data för vissa rutter, antingen 
i passagerardatan eller prisdatan, användes i slutändan endast sex rutter i esti­
meringarna, nämligen: Arlanda–Paris, Arlanda–Barcelona, Arlanda–Bryssel, 
Arlanda–Luxembourg, Arlanda–New York samt Arlanda–Hong Kong.
För att stävja problemet med tvåvägskausalitet används ett så kallat instru­
ment för flygpriset. Tanken bakom valet av instrument är att hitta en variabel 
som bara påverkar den förklarande variabeln, dvs. flygpriset i detta fall, men 
som inte har en direkt påverkan på den beroende variabeln, dvs. antalet passa­
gerare som reser på en viss rutt i detta fall. I litteraturen föreslås några olika 
sådana instrument och det som används i denna fältstudie är en proxyvariabel 
för kostnaden för flygresan från flygbolagets synvinkel: priset för flygbränsle i 
tidpunkten i fråga multiplicerat med ruttens avstånd. Ju dyrare det blir för flyg­
bolaget, desto högre pris kommer sannolikt i snitt tas ut från resenärerna (även 
om vissa undantag kan finnas pga. andra strategiska själ) så det är rimligt att 
denna typ av instrument har en påverkan på flygpriset. Detta är också något 
som går att testa, vilket vi även gör med framgång. Variationen av flygbränsle­
priset (vilket är det som varierar i proxyvariabeln, då ruttens avstånd är kon­
stant) har å andra sidan antagligen en nästintill obefintlig direkt  påverkan 
på konsumenters efterfrågan för internationella flygresor. Denna typ av 
instrumentvariabel bör därför vara lämplig för att undgå problemet med två­
vägskausalitet. Estimeringen sker i två steg: i första steget isoleras variationen 
i flygpriset som kommer från variationen i det använda instrumentet, och i 
andra steget används denna variation för att estimera priselasticiteten (för ­
hoppningsvis) fri från snedvridenhet. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik37Tabell 1: Priselasticitet för internationellt flygresande från Sverige.
VARIABLER First stage OLS-estimering IV-estimering
Biljettpris, logaritmerad −0,620*** −0,758***
(0,127) (0,130)
Sysselsättningsgrad 0,871 0,154 0,197
(0,825) (0,387) (0,352)
Husprisindex −0,153 −0,0414 −0,0651
(0,117) (0,206) (0,186)
Greta-effekt 0,0371 0,00620 0,0102
(0,0275) (0,0639) (0,0577)
Temperatur −0,00569 −0,000933 −0,00166
(0,00526) (0,0115) (0,0103)
IV 0,785***
(0,0360)
Konstant −49,35 5,678 6,005
(50,54) (19,09) (17,20)
Säsongsdummys JA JA JA
Observations 75 67 67
R-squared 0,872 0,335 0,321
Robusta standardfel inom parenteser. 
***p < 0,01, **p < 0,05, *p < 0,1.
I tabell 1 ges resultaten från den sannolikt snedvridna OLS­estimeringen, dvs. 
den traditionella estimeringen, IV ­estimeringen samt resultatet från första steget 
i IV­estimeringen, där instrumentvariabelns ”styrka” testas. I första kolumnen 
ges resultaten från första steget, och som går att se är instrumentvariabeln som 
används starkt signifikant, dvs. proxyvariabeln för flygkostnad har en signifi­
kant påverkan på flygpriset för dessa rutter och kan därför anses vara ett starkt 
instrument. Variabeln av intresse är dock det logaritmerade biljettpriset, vars 
koefficient presenteras i den andra kolumnen när en OLS­estimering görs och i 
tredje kolumnen när en IV ­estimering görs. OLS­estimeringen är förväntad att 
vara snedvriden på grund av problemet med tvåstegskausaliteten och den esti­
merade elasticiteten är också mindre än när IV ­estimeringen görs.
IV­estimeringen är dock den mest trovärdiga estimeringen för priselastici­
teten, och den är −0,758. Elasticiteten kan tolkas som att om flygpriset ökar 
med 1 procent, så kommer antalet flygresor att sjunka med 0,758 procent, allt 
annat lika. Denna priselasticitet är i linje med befintlig elasticitetslitteratur, om 
än något lägre än snittestimaten för internationella flygresor. Styrmedel som 
syftar till att höja priset på flygresor kommer därför att ha en viss effekt på 
efterfrågan på flygresor, givet att flygpriset påverkas av styrmedlet i fråga. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik386.3 Flygskattens effekt på priset och 
efterfrågan för internationella flygresor
I vår tredje fallstudie utvärderar vi effekten som den svenska flygskatten har 
på flygpriset och antalet internationella flygpassagerare. Effekten av flygskat­
ter ett betydligt mindre utforskat än inkomst­ och priselasticiteter för flyg. 
Litteraturen i området kan delas upp i två tydliga delar: ex­ante analyser där 
simulationsmodeller används för att förutspå effekter av flygskatter och ex­
post analyser av den kvantitativa effekten som flygskatten potentiellt har på 
olika variabler av intresse, framförallt antalet passagerare som reser till eller 
från landet i fråga. Enklare utvärderingar av flygskattens effekter har även 
gjorts från myndighetshåll. Exempelvis Ekeström och Lokrantz (2019) ana­
lyserar flygtrafiken från svenska flygplatser första halvåret efter införandet 
av flygskatten. De hittar en avmattning i resandet, men påpekar svårigheten 
att härleda hur stor del av avmattningen som kan förklaras med flygskatten 
då exempelvis naturliga upp­ och nedgångar sker i Europa. Ekeström och 
Lokrantz (2019) pekar även på vikten av trovärdiga efterfrågeelasticiteter.
Det generella resultatet i ex ante­studier är att effekten av de olika skat­
terna som utvärderas är relativt låg.25 Denna typ av studier kan vara väldigt 
användbara, men de antaganden som används i denna typ av simuleringar 
är oerhört viktiga för hur resultaten kan tolkas. I samtliga fall används pris­
elasticiteter för att räkna ut hur skatten kan påverka antalet passagerare, och 
som framkom i avsnitt 4.2 så finns det en väldigt stor spridning av  estimerade 
priselasticiteter för efterfrågan av flygresor. Därtill är en annan fråga hur 
mycket priset faktiskt förändras av skatten. I de nämnda studierna antas även 
att skatten leder till en exakt motsvarande ökning i priset, vilket inte är säkert. 
Ett tredje viktigt antagande som görs i de ovan nämnda studierna är att den 
teknologiska utvecklingen antas hållas konstant, något som hämmar möjlig­
heten till minskade utsläpp rejält. Dessa brister är något som forskarna bakom 
studierna själva är öppna med, men det visar ändå att viss försiktighet bör 
visas då resultat från denna typ av studier används i policysammanhang. Med 
det sagt kan dessa typer av simuleringar vara användbara för beslutsfattare, 
och denna typ av analyser görs även på myndighetsnivå (se exempelvis SIKA 
(2006)).
Litteraturen som gör ex post­analyser av de kausala effekterna av olika 
skatter försöker istället estimera en handfast effekt av en skatt som  faktiskt har 
implementerats. Det finns än så länge få exempel av denna typ av littera tur. Tre 
exempel är Seetaram et al. (2014) som utvärderar effekten av höjningar av flyg­
skatten i Storbritannien, Falk och Hagsten (2019) som utvärderar flygskatten 
som introducerades i Tyskland och Österrike 2011 med hjälp av en difference­
in­difference metod samt Borbely (2019) som använder en syntetisk kontroll­
gruppsmetod i estimeringen av skatteeffekterna och gör specifika estimeringar 
25 Exempel på ex ante-studier är Mayor and Tol (2007), Tol (2007), Mayor and Tol (2010), och Forsyth 
et al. (2014). NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik39för enskilda flygplatser i Tyskland och angränsande länder. Samtliga studier 
hittar signifikanta effekter av införandet av flygskatten, även om effekternas 
storlek skiljer sig åt mellan studierna. Framförallt Falk och Hagsten (2019) och 
Borbely (2019) är relevanta för vår fältstudie då den svenska skatten liknar den 
tyska och österrikiska skatten samtidigt som de har använt sig av övertygande 
metoder för att estimera flygskatternas effekter.
Den svenska flygskatten introducerades den första april 2018 och är en 
skatt som måste betalas av flygbolagen per passagerare som reser ifrån en flyg­
plats i Sverige. Skatten är avståndsbaserad och det finns tre skattezoner. Första 
skattezonen är resande inom Europa, inklusive resor i Sverige, och för dessa 
resor är skatten 60 kronor per passagerare. Andra skattezonen är resor till 
länder utanför Europa, men som är inom 6000 km ifrån Arlanda. För detta 
område är skatten 250 kronor per passagerare. Sista skattezonen är resor till 
länder som är längre ifrån Arlanda än 6000 km och i denna skattezon är skat­
ten 400 kr per passagerare.
För att estimera den kausala effekten av flygskatten använder vi oss av 
den syntetiska kontrollgruppsmetoden.26 Metoden går ut på att skapa en 
kontrollgrupp som är så lik gruppen som får behandling som möjligt, baserat 
på viktade bidrag från en givargrupp av (i detta fall) andra länder. I detta fall 
är Sverige behandlingsgruppen, och andra europeiska länder som inte fått en 
liknande flygskatt under perioden som studeras (2011–2019) används som en 
givargrupp av möjliga länder som kan ingå i den syntetiska kontrollgruppen. 
Den syntetiska kontrollgruppen skapas via en algoritm som minimerar skill­
naderna mellan Sverige och den syntetiska kontrollgruppen. Målet är att den 
syntetiska kontrollgruppen ska följa utvecklingen i Sverige så nära som möj­
ligt innan skatten införs, så att eventuella skillnader i de två grupperna efter 
att skatten införts kan antas vara en effekt av skatten. I figur 13 återfinns 
utvecklingen i Sverige och den syntetiska kontrollgruppen för internationella 
flygresenärer och flygprisindexet. Då en utmaning är att olika länder har till 
viss del olika säsongsmönster har en säsongsrensning av tidserierna gjorts, 
baserat på tiden innan skatten infördes, innan den syntetiska kontrollgrupp­
smetoden applicerades. Därtill ledde den större variabiliteten i flygpriser till 
att det inte gick att hitta en passande syntetisk kontrollgrupp för flygpris­
indexet när hela tidsserien användes, varför en kortare period användes i 
estimeringen av effekten av skatten på flygprisindexet. Den viktigaste förut­
sättningen när denna metod används är att landet som får behandling, Sverige 
i detta fall, har en likadan utveckling som den syntetiska kontrollgruppen 
innan behandlingen införs.
26 För en mer detaljerad bild hänvisas läsaren till Stråle (2021b). NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik40
Figur 13: Utveckling i Sverige jämfört med den estimerade syntetiska kontrollgruppen. Införandet av 
flygskatten indikeras av den lodräta, streckade linjen. (a) Utveckling av internationella passagerare, 
säsongsrensade data (b) Utveckling av prisindexet för flygresor, säsongsrensad data.
Som går att se i figur 13 följer utvecklingen i den syntetiska kontrollgruppen 
utvecklingen i Sverige nära åt, både när det kommer till antalet internationella 
flygresenärer och utvecklingen av flygprisindexet. Det är också tydligt att införan­
det av skatten leder till en effekt på både antalet internationella flygpassagerare 
och flygprisindexet. För att utesluta att den observerade effekten är på grund av 
en slumpmässig variation används placeboestimeringar för samtliga länder som 
ingår i givargruppen. Sannolikheten att den uppmätta effekten är slumpmässig 
(p­värdet) räknas sedan ut genom att jämföra effekten i Sverige med motsvarande 
estimerade effekter i givarländerna, efter att goodness­of­fit innan skatteperio­
den tagits i beaktande. En sannolikhet under 5 procent anses vara en signifikant 
effekt, precis som i traditionella regressionsmetoder, och ett p­värde på noll inne­
bär i detta fall att effekten i Sverige är större än alla andra länders placeboeffek­
ter det kvartalet. Storleken på den estimerade effekterna för varje kvartal efter 
införandet av skatten, samt det uträknade p­värdet, återfinns i tabell 2.
Tabell 2: Kvartalseffekter på internationella passagerare och flygprisindex från införandet av 
 flygskatten.
Passagerare 
(p-värde)Procentuell 
förändringPrisindex 
förändring
2018q2 −198 176 −4,4 % 4,09 +4,3 %
(,048) (0)
2018q3 −355 041 −7,2 % 10,59 +10,4 %
(0) (0)
2018q4 −222 592 −5,9 % 7,62 +8,5 %
(,048) (0)
2019q1 −251 718 −7,6 % 0,13 +0,2 %
(,048) (,905)
2019q2 −403 750 −8,7 % 3,57 +3,6 %
(,048) (,143)
2019q3 −564 845 −11,2 % 3,98 +3,9 %
(0) (,238)
2019q4 −449 329 −11,4 % 5,51 +5,9 %
(0) (,048) NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik41Som kan ses i figur 13 och tabell 2 är de estimerade effekterna av införandet 
av flygskatten generellt stora. Effekten på antalet passagerare är en minsk­
ning på ungefär 4–8 procent jämfört med den syntetiska kontrollgruppen 
per kvartal de fyra första kvartalen efter införandet av skatten, därefter blir 
effekten ännu större och slutar på strax över 11 procent i slutet av 2019. 
Effekterna på priserna ser å andra sidan lite annorlunda ut. Här är effekten 
störst direkt efter införandet av skatten, så stor som en ökning på strax över 
10 procent andra kvartalet efter införandet, och verkar sedan minska under 
andra året med skatten. Innan vi går in på tolkningar av dessa effekter är det 
viktigt att nämna att trovärdigheten estimeringarna påverkas av hur robusta 
de är i diverse robusthets­ och sensitivitetskontroller som är viktiga att göra 
när denna metod används. Dessa tester genomförs i Stråle (2021b) och det 
är tydligt att effekterna på passagerare generellt är robusta för de tester som 
görs samtidigt som effekterna på flygprisindexet inte är lika robusta. Extra 
försiktighet bör därför tas i tolkningen för skattens effekt på just flygpriset.
Med tanke på att nivån på skatten är förhållandevis blygsam (större delen 
av internationellt resande görs exempelvis inom Europa, och skatten blir då 
endast 60 kr per resa tur ­och­retur) är storleken på effekterna förvånande. 
En möjlig förklaring till prisökningen på kort sikt är att skatten underlättar 
implicit samarbete mellan flygbolagen, som tjänar kollektivt på högre priser 
men riskerar hela tiden att hamna i priskrig; se till exempel Rotemberg och 
Saloner (1986). Effekten på antalet passagerare är också stor, och effekten ser 
även ut att växa sig starkare över tid. Skattens effekt på antalet passagerare 
kan ske genom framförallt två kanaler: dels genom prisförändringen som 
skatten resulterar i, dels genom en symboleffekt som kommer via exempelvis 
medial uppmärksamhet i samband med att skatten införs. Därtill finns även 
risken att något annat som sammanfaller med införandet av skatten har haft 
en större effekt i Sverige än i länderna som är med i den syntetiska kontroll­
gruppen.
Skattens effekt de tre första kvartalen kan till stor del förklaras av höj­
ningen i prisindexet då förändringen går i linje med vad som förväntas givet 
den estimerade priselasticiteten i Fallstudie 2. Att effekten håller i sig, och till 
med stärks ytterligare, under 2019 samtidigt som effekten på flygpris indexet 
verkar ebba ut behöver dock en annan förklaring. Först bör det påpekas 
att allt fler liknande resultat börjar dyka upp i litteraturen; se till exempel 
Andersson (2019) och referenser däri. Andersson visar att en extra krona på 
bensinpriset har tre gånger så stor effekt på konsumtionen när den är  orsakad 
av koldioxidskatten än när den är orsakad av andra faktorer. Dock finns 
inga bevisade förklaringar till dessa resultat. En förklaring som ligger nära 
till hands vad gäller flygskatten är att Greta Thunbergs budskap började på 
riktigt ta fart i slutet på 2018 och början på 2019, och det är möjligt att det 
har haft en större effekt på antalet flygresenärer i Sverige än i länderna som är 
med i den syntetiska kontrollgruppen, inte minst då diskussionen kring flygets 
miljöeffekter redan var aktuellt, till viss del på grund ut av flygskatten. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik42För att få insyn i en potentiell Greta­effekt gör vi två saker. Först och främst 
tittar vi på Google­trends data för Google­sökningar på just Greta Thunberg 
och vi ser liknande mönster i popularitet i Sverige och samtliga länder som är 
med i den syntetiska kontrollgruppen, något som skulle talar för att Greta­
effekten, om den finns, borde vara lika i Sverige och i den synte tiska kontroll­
gruppen. Värt att notera är dock att detta är ett  förhållandevis trubbigt 
instrument då trends­datan dels är index­data relativt det egna landet, så den 
fångar bara upp förändringar i popularitet över tid, dels då effekten av denna 
ökade popularitet inte nödvändigtvis är samma i de jämförda länderna.
På grund av detta utvärderar vi även införandet av liknande skatter i 
Norge (2016) och Österrike (2011) med samma metod, då effekten av dessa 
skatter är helt fria från Greta­effekter. Även om dessa skatteeffekter inte är 
lika robusta som i det svenska fallet är det tydligt att den estimerade effekten 
verkar stärkas över tid efter att skatten har införts även i dessa länder. Detta 
är framförallt tydligt i Österrike där skatten initialt verkar ha en svag effekt, 
men där skillnaden mellan Österrike och det syntetiska Österrike sedan ökar 
med tiden. Även i Norge finns denna tendens, om än svagare, och här finns 
även indikationer på att en avmattning i flygresandet kom redan innan skat­
ten infördes. Detta pekar därför istället på en attitydförändring som sker 
parallellt med att flygskatter införs, och att flygskatten antingen förstärker 
denna förändring alternativt är ett tecken på att politiker sparkar in ”öppna 
dörrar” när attityden redan är på väg att förändras.
Sammanfattningsvis går det att säga att den svenska flygskatten har haft 
en tydlig negativ effekt på antalet internationella flygresenärer samt en positiv 
effekt, framförallt initialt, på flygpriserna. Effekten på passagerare de första 
kvartalen efter införandet kan förklaras via priseffekten, även om priseffekten 
är större än förväntat givet storleken på skatten. Att effekten på passagerare 
växer sig starkare med tiden tyder eventuellt på att en allmän attitydföränd­
ring kring internationellt flygresande sker parallellt med införandet av skatten, 
inte minst då liknande mönster ses i andra länder som också infört  flygskatter. 
Dock kan inte möjligheten att en ”Greta­effekt” är närvarande i Sverige ute­
slutas då detta framförallt sammanfaller med slutet på den observerade 
 skatteperioden.
6.4 Slutsatser och styrmedelsimplikationer
Dessa tre fallstudier ger en tydlig bild av svensk efterfrågan av flygresor. 
Först och främst är internationella flygresor fortfarande en lyxvara i Sverige 
med höga inkomstelasticiteter. Fortsatta ökningar i inkomstnivåer i Sverige 
kommer därmed ha en fortsatt förstärkande effekt på efterfrågan för flyg­
resor. Vidare är priselasticiteterna relativt blygsamma. Tillsammans inne­
bär detta att styrmedel som påverkar priset behöver vara kraftfulla för att 
få bestående effekter, allt annat lika. Dock verkar den relativt blygsamma 
flygskatten som infördes 2018 ha haft högre effekt än väntat på både flyg­
priset och antalet passagerare. Framförallt verkar det som att avmattningen  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik43i flygresandet i samband med skattens införande stärks över tid, trots att 
den initialt starka priseffekten mattas av. Detta pekar på att det utöver rena 
priseffekter från skatten även finns en attitydförändring i Sverige som sker 
parallellt med införandet av skatten. Det är möjligt att skatten har hjälpt 
denna attitydförändring på traven via symboleffekter från exempelvis medial 
uppmärksamhet, men det är också möjligt skatten är ett tecken på att denna 
attitydförändring redan varit igång. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik447 Konsumtionsexternaliteter, miljö, 
och styrmedel
Enligt ovanstående analys hänger den långsiktiga miljökvaliteten under opti­
mal styrning på möjligheter till utveckling av rena teknologier i alla branscher, 
inklusive branscher som passagerarflyg och nötköttsproduktion. Utan sådana 
teknologier måste istället konsumenter välja bort dessa produkter, och det 
verkar kräva högre skatter än de som är i linje med de bästa uppskattningar vi 
har på skadorna som är orsakade av utsläppen. Det är som om vi värderar vår 
möjlighet till ohejdad konsumtion högre än långsiktig miljökvalitet. Och efter ­
som det finns i det långa loppet inga helt rena teknologier – även förnybara 
energikällor har sina baksidor – är den långsiktiga prognosen osäker. I det här 
avsnittet undersöker vi idén att förekomsten av konsumtionsexternaliteter kan 
ändra på denna analys radikalt, genom att motivera kraftfullare styrning av 
konsumtionsval och en annan syn på styrmedels effekt på arbetskraftsutbud.
7.1 Bakgrund om konsumtionsexternaliteter
Det kan finnas anledning att rikta styrmedel direkt mot konsumenter trots att 
utsläppsskatter är genomförda. Sådana anledningar är kopplade till det faktum 
att verkliga nyttofunktioner är mer komplexa än vad som medges i vanliga 
nationalekonomiska modeller. I standardmodellen kan varje konsument enkelt 
och ofelbart välja kombinationen av varor som ger hen högst nytta, utan att 
påverkas av ”ovidkommande” faktorer såsom vad andra konsumenter har 
valt. Om jag till exempel måste välja mellan alternativen A och B, vet jag direkt 
vilket av alternativen som är bäst för mig, givet mina nuvarande omständig­
heter (inkomst, besparingar, m.m.). Men i verkligheten kanske jag känner att 
det finns en moralisk eller social dimension till valet, och väljer därför helst 
alternativet som andra brukar välja (och jag får i så fall högst nytta av detta 
val). Om A innebär lägre miljöpåverkan än B, men den  sociala normen för 
tillfället är att välja B (trots utsläppsskatter) kan det finnas utrymme för ytter ­
ligare styrmedel (se till exempel Gravert och Carlsson, 2019) som kan i bästa 
fall flytta samhället till den andra mer gynnsamma jämvikten.
Från en makroekonomisk synvinkel är arbetskraftsutbudet det mest 
 fundamentala hushållsbeslutet: ska de vuxna i hushållet jobba, och i så fall hur 
mycket? Det efterföljande beslutet är hur hushållet ska spendera pengarna som 
inbringas. För beteendeekonomer är det en självklarhet att konsumtionen i sig 
inte nödvändigtvis är den motiverande faktorn bakom arbetskraftsutbud. Till 
exempel skriver Nobelpristagaren Daniel Kahneman följande i sin bästsäljare27
27 Kahneman (2011), ”Thinking, fast and slow”, sida 342. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik45Except for the very poor, for whom income coincides with survival, the 
main motivators of money-seeking are not necessarily economic. For the 
billionaire looking for the extra billion, and indeed for the participant in 
an experimental economics project looking for the extra dollar, money is 
a proxy for points on a scale of self-regard and achievement.
Om inkomst är ett mått på prestation, följer det oundvikligen att det är våra 
inkomster relativt våra jämlikar som är det viktiga, eftersom vi alltid behöver 
något att mäta vår prestation emot. Kahneman håller sig till att analysera vår 
inre värld, och särskilt hur vi fattar beslut, men resonemanget har potentiellt 
enorma konsekvenser för makroekonomisk politik och styrmedel: eftersom 
konkurrens om relativa prestationer är ett nollsummespel, om vi offrar andra 
saker – till exempel vår fritid, eller miljökvalitet – för att lyckas bättre i spelet 
kan det innebära ett enormt marknadsmisslyckande. Enkelt uttryckt, i det 
fallet skulle alla kunna må bättre av att satsa mindre på nollsummespelet och 
ha mer fritid och bättre miljökvalitet. Dessa idéer resonerar med argumenten 
från forskning om lycka (se till exempel Layard, 2011) och om hållbarhet 
och tillväxt (Jackson, 2009 och van den Bergh, 2011).
Om vi motiveras till arbete delvis av jakten på status, lär detta också 
påverka hur vi väljer att spendera pengarna vi tjänar. Specifikt kan vi välja 
vissa alternativ – så kallade positionella varor  – specifikt för att skicka signaler 
till andra och därmed tjäna status. Varorna kallas också iögonfallande efter ­
som de ska synas: det kan handla om kläder och smycken, men också kraft­
fulla bilar eller praktfulla villor, eller en shoppingväska från London eller New 
York. Inom vissa kretsar kan solpaneler på taket också signalera status, och 
uppkomsten av ”flygskam” visar att förhållandet mellan status och konsum­
tion av vissa varor sällan är enkelt. Dock finns det en tendens att många posi­
tionella varor är resurs­ och energiintensiva28 och Fraja (2009) hävdar att detta 
är ett resultat av ett evolutionärt urvalstryck som ger upphov till en ”iögonfal­
lande konsumtionsgen” som gynnar demonstration av status genom att visa 
kontroll över resurser.29
Inom litteraturen om iögonfallande konsumtion läggs största vikt på dess 
statiska effekter på arbetskraftsutbudet: när hushåll vill konsumera för att 
visa upp sin konsumtion för andra blir resultatet högre arbetskraftsutbud (och 
mindre fritid) än ifall statusmotiverad konsumtion inte finns. Dessutom är 
detta utbud av arbetskraft ”för hög” i bemärkelsen att om alla hade kunnat 
koordinera sina beslut hade de gemensamt valt att jobba mindre och ta mer 
28 Observera att en kraftfull elbil passar också in i denna kategori.
29 Ytterligare bevis för kopplingar mellan synlighet och energiintensitet kommer från minst tre artiklar: 
(i) de hypotetiska valsexperimenten av Alpizar et al. (2005), som visar en mycket hög grad av positionering 
för bostäder och bilar; (ii) den ekonometriska analysen av Charles et al. (2009) som visar att hushåll som 
har ett särskilt behov av att visa status (eftersom de har andra observerbara attribut som signalerar låg 
status) spenderar mer på positionella varor inklusive bilar; och (iii) Jorgenson et al. (2017), som visar att 
på statlig nivå i USA finns det en positiv korrelation mellan koldioxidutsläpp och inkomstandelen på de tio 
bästa procenten. De hävdar att i ojämna samhällen är behovet av att signalera status större (se till exempel 
Persson, 1995), och att status signaleras genom konsumtion av kolintensiva varor. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik46fritid, och därmed hade alla haft högre nytta. När alla offrar fritiden för att 
konkurrera om status (ett nollsummespel) sänks nyttan – för alla. I den här 
rapporten fokuserar vi särskilt på tidsaspekten: hur konsumtionsexternalite­
ter utvecklas över tid samt kopplingen till observerade trender, dels trenden i 
arbetskraftsutbud, och dels trenden mot större konsumtion av energiintensiva 
varor som till exempel passagerarflyg.
7.2 Ytterligare en kontroll på historiska data
Vi konstaterade i avsnitt 3 att vi kan dela upp förändringar i föroreningsut­
släpp och primär resursförbrukning i teknik­, skal­, och kompositionseffekter. 
I det här avsnittet återvänder vi till frågan om vad som har orsakat kompo­
sitionseffekten (förflyttningen mot energiintensiva varor) som vi diskuterade 
i avsnitt 3.3, och vi tittar för första gången på arbetskraftsutbud per capita, 
vilket vi har ignorerat hittills. Vi börjar med arbetskraftsutbud.
Figur 14: Aggregerade årliga arbetstimmar per vuxen i arbetsför ålder i G7-länderna samt Sverige. 
Källor: OECD samt GGDC Total Economy Database. Observera att vi exkluderar data innan 1960 
för de tre länderna som ingick i axelmakterna under andra världskriget, eftersom de visar en kraftig 
avvikande trend under den perioden, troligen kopplade till återhämtningen efter kriget. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik47Sett ur ett historiskt perspektiv har arbetskraftsutbud per capita av uppen­
bara skäl sjunkit i alla utvecklade ekonomier: när produktiviteten i ekonomin 
är låg tvingas vi jobba för fullt för att överhuvudtaget klara oss, medan när 
produktiviteten är hög har vi en avvägning mellan arbete (och medföljande 
inkomst och därmed konsumtion) och fritiden. Ju mer produktiva vi blir, 
desto mer konsumtion, vilket leder till att vi också väljer mer fritid och mindre 
arbete. En fallande trend är vedertagen i litteraturen; se till exempel Boppart 
och Krusell (2020) som hävdar att arbetstimmarna faller stadigt med inkomst 
– med slutpunkten noll – pga. hur individers avvägning mellan konsumtion 
och fritid förändras när produktiviteten ökar. Dock visar en närmare kontroll 
av datan att arbetskraftsutbudet har planat ut i de rikaste länderna de senaste 
decennier, vilket vi visar i figur 14 för G7­länderna samt Sverige.
När produktiviteten ökar och arbetskraftsutbudet är konstant ökar våra 
inkomster. Vad gör vi av dessa? Vår tidigare analys pekar på att vi tenderar 
att spendera dem på iögonfallande och energiintensiva produkter som kraft­
fulla bilar och internationellt flyg. Till exempel såg vi i avsnitt 4.2 att den 
genomsnittliga svenska inkomstelasticiteten för utlandsresor är 2,8, alltså en 
inkomstökning på 1 procent leder till en ökning i utgifter på sådana resor 
med 2,8 procent. Frågan som kvarstår är varför vi väljer energiintensiva 
varor när vi blir rikare.
7.3 Kan konsumtionsexternaliteter förklara 
observationerna?
I nu pågående forskning30 undersöker vi ifall konsumtionsexternaliteter kan 
förklara observationerna vad gäller både arbetskraftsutbud och kompositio­
nen. Vi argumenterar för att motivationen bakom arbete och konsumtion 
skiftar i en växande ekonomi, från att huvudsakligen handla om tillfreds­
ställelse av grundläggande ”biologiska” behov som mat och skydd, till att 
handla om att bygga den egna identiteten och stärka status. Dessa behov 
kan aldrig bli mättade, och när de kombineras med teknologisk utveckling 
riskerar de att driva en konsumtionsspiral med överutbud av arbetskraft och 
minskande miljökvalitet som två av resultaten.
Nyckeln till modellen är en nyttofunktion där individen först måste täcka 
grundläggande behov, och sedan får ytterligare nytta av konsumtion, status, 
fritid, och miljökvalitet:
u = f (konsumtion, status, fritid, miljökvalitet).
Dessa fyra är dåliga substitut för varandra, alltså om individen har mycket av 
tre men lite av den fjärde blir hens betalningsvilja för den fjärde mycket stor. 
Status får man genom konsumtion av iögonfallande varor, och iögonfallande 
varor är också energikrävande, i linje med Fraja (2009). Dock är jakten efter 
30 Se Hart (2021) för en fullständig redogörelse av forskningen som har gjorts hittills. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik48status per definition ett nollsummespel: högre status för mig innebär lägre för 
mina grannar. Fritid kan man få enbart på bekostnad av arbetsinkomsten, och 
därmed konsumtion (antingen vanlig eller iögonfallande, eller förstås både 
och). Miljökvalitet sänks av föroreningsutsläpp, vilket är kopplat till energi­
intensiv konsumtion.
Om vi antar en sådan nyttofunktion och produktiviteten i ekonomin är 
mycket låg måste individerna lägga all sin tid på arbete för att täcka sina 
grundläggande behov, och både konsumtion (utöver grundläggande behov) 
och fritid är nära noll. Eftersom vi antar att alla är lika, har alla lika hög 
status, och miljökvaliteten är hög eftersom det finns knappt någon produktion 
(skalan på ekonomin är liten). Om vi sedan låter produktiviteten öka över tid 
från denna låga nivå ser vi följande utveckling.
1. När produktiviteten ökar initialt ökar konsumtionen, och därmed har 
individerna råd med fritid, som också ökar. Iögonfallande konsumtion 
(för högre status) är inte prioriterad givit de låga nivåerna på konsum­
tion och fritid.
2. När produktiviteten ökar ytterligare börjar behovet av ytterligare kon­
sumtion vara mättat, medan fritiden är begränsad, och behovet av högre 
status kan aldrig bli mättat. Därför tar jakten på status över som den 
huvudsakliga drivkraften bakom arbete: man jobbar för att ha råd med 
iögonfallande konsumtion för att få status, men eftersom alla gör samma 
sak är det ingen som får högre status av detta. Däremot får alla mindre 
fritid och försämrad miljökvalitet.
I den första utvecklingsfasen minskar arbetskraftsutbudet per capita, 
medan när ekonomin övergår i den andra fasen planar  arbetskraftsutbudet 
ut, samtidigt som konsumtionen mer och mer övergår till iögonfallande 
(energi intensiva) varor. Därför kan modellen förklara både utvecklingen av 
arbetskraftsutbudet som vi ser i figur 14 och kompositionseffekten mot energi­
intensiva varor som noteras av Hart (2018). Preliminära simuleringar med en 
parametriserad modell visar att konsumtionsexternaliteter kan hjälpa till att 
förklara både trender i arbetskraftsutbud och utsläpp av koldioxid per capita.
7.4 Implikationer för styrmedel
I vår modell drivs arbetskraftsutbudet mer och mer av konkurrensen om 
status. Därmed får vi ett allt större överutbud av arbetskraft (som går mot 
noll i en optimalt styrd ekonomi) och även överkonsumtion av miljöskad­
liga varor, även när det finns utsläppsskatter. Om vi tar modellen som en 
bra  beskrivning av verkligheten vederläggs vanliga slutsatser om styrmedel. 
Den vanliga utgångspunkten för politiken när det gäller långsiktigt utbud av 
 arbetskraft (se t.ex. Swedish Ministry of Finance, 2017) är att det finns en 
 avvägning mellan ekonomisk effektivitet och jämlikhet; beskattning behövs 
för  jämlikhet, trygghet och rättvisa, men tros skapa dödviktsförluster genom  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik49att minska arbetskraftsutbud. Men om vi får ett allt större överutbud av 
arbetskraft på grund av konsumtionsexternaliteter kan beskattning öka jäm­
likhet och rätta till utbudet av arbetskraft samtidigt – det finns ingen avväg­
ning.31 Och den vanliga utgångspunkten vad gäller styrmedel för att hantera 
föroreningsutsläpp är att det bästa styrmedlet är en Pigoviansk skatt, alltså 
att man belägga utsläpp med en skatt som är lika med skadan som  utsläppet 
orsakar. Men om vår primära motivation för att köpa utsläppsintensiva pro­
dukter är för att försöka höja vår egen status behövs ytterligare styrmedel för 
att stävja denna tendens. Därmed stödjer analysen idén att dagens ”skatte­
tryck” inte behöver innebära en avvägning mellan ekonomisk effektivitet och 
jämlikhet, samt att höga skatter på energiintensiva varor kan vara motiverade 
om dessa varor är positionella. Sådana skatter skulle kunna hjälpa oss komma 
närmare en optimal allokering med fortsatt hög konsumtion av utbildning och 
hälso­ och sjukvård, men lägre konsumtion av koldioxidintensiva varor, lägre 
utbud av arbetskraft och mer fritid.
Dock är modellen för enkel för att dra stora växlar på. Som Kahneman 
(2011) skriver är vår inkomst i hög grad ett mått på prestation, men det inne­
bär inte att allt läggs på positionella varor, och det är inte heller så att positio­
nella varor alltid måste vara miljöskadliga. Men modellen visar ett exempel 
på konsekvenserna när vi bryter standardmodellens enkla samband mellan 
konsumtion och nytta. Generellt, när detta samband bryts, förväntar vi oss 
att de negativa konsekvenserna av att styra om hushållens val blir betydligt 
mindre än vad standardmodellen skulle förutse, samtidigt som effekterna av 
styrmedel på dessa val kan bli mycket större. Det senare är precis det vi ser i 
Andersson (2019), och även i vår egen studie på effekten av flygskatten.
Att släppa den traditionella, restriktiva nyttofunktionen öppnar upp änd­
lösa möjligheter till nya teoretiska modeller med intressanta egenskaper och 
radikala implikationer för politiken. Inte minst öppnar det upp för möjlig­
heten att konsumtionsmönster kan förändras radikalt utan stora förluster i 
samhällsnyttan (oavsett miljöförbättringar). Ta till exempel passagerarflyg, 
där vi ser att priselasticiteten av efterfrågan är låg medan inkomstelasticiteten 
är hög. I standardmodellen måste vi dra slutsatsen att styrmedel som minskar 
flyget kommer att ha en kraftigt negativ effekt på folks nytta, en effekt som 
kommer att öka med tiden. Men om vi väljer flyg på grund av sociala normer 
eller konkurrens om status bör vi kunna välja bort det – eventuellt kollektivt, 
och uppmuntrade av styrmedel, som i fallet med rökning – utan att påverka 
vår nytta negativt. Har till exempel en vegetarian lägre nytta för att han har 
exkluderat oxfilé från sin konsumtionskorg? Eller har hen högre nytta för att 
hen känner att hens val stärker hens identitet och självkänsla?
31 Se till exempel Persson (1995) och Wendner and Goulder (2008) för teori, och Neumark and Postlewaite 
(1998) och Bowles and Park (2005) för empiriska bevis för att konsumtionsexternaliteter ökar arbetskrafts-
utbudet: Neumark and Postlewaite visar att en kvinna vars systers make tjänar mer än sin egen make är 
betydligt mer benägen att arbeta själv, troligen för att täppa till skillnaden i inkomsten, och Bowles and 
Park estimerar en strukturell modell där konsumtionsexternaliteter ökar arbetskraftsutbudet. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik508 Tack
Under projektets gång har vi fått många värdefulla kommentarer från personal 
på Naturvårdsverket, från forskare i systerprojekten, samt från många kollegor 
och forskare nationellt och internationellt. Vad gäller just rapporten tackar vi 
Tingmingke Lu på SLU som har hjälpt till med dataanalys om bilefterfrågan i 
Sverige, samt följande personer som gav många värdefulla kommentarer och 
förslag på första versionen: Kerstin Jansbo, Karin Hansen, Kajsa Olsson, Ficre 
Zehaie och Karl­Anders Stigzelius på Naturvårdsverket, samt Patrik Söderholm 
på LTU. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik519 Källförteckning
Acemoglu, Daron och V. Guerrieri, “Capital deepening and nonbalanced eco­
nomic growth,” Journal of Political Economy, June 2008, 116 (3), 467–498.
Alpizar, F., F. Carlsson, och O. Johansson­Stenman, “How much do we 
care about absolute versus relative income and consumption?” Journal of 
Economic Behavior & Organization, 2005, 56 (3), 405–421.
Anderson, James E. och Marvin Kraus, “Quality of Service and the Demand 
for Air Travel,” The Review of Economics and Statistics, 11 1981, 63 (4), 
533–540.
Andersson, Julius J., “Carbon Taxes and CO 2 Emissions:Sweden as a Case 
Study,” American Economic Journal: Economic Policy, 2019, 11 (4), 1–30.
Battersby, B. och E. Oczkowski, “An econometric analysis of the demand 
for domestic air travel in Australia,” International Journal of Transport 
Economics, 2001, 28 (2), 193–204.
Boden, T. A., G. Marland, och R. J. Andres, “Global, Regional, and National 
Fossil­Fuel CO2 Emissions,” Technical Report, CDIAC, Oak Ridge National 
Laboratory, U.S. Department of Energy, Oak Ridge, Tenn., U.S.A. 2012.
Boppart, Timo och Per Krusell, “Labor Supply in the Past, Present, and 
Future: A Balanced­Growth Perspective,” Journal of Political Economy, 
2020, 128 (1), 118–157.
Borbely, Daniel, “A case study on Germany’s aviation tax using the synthetic 
control approach,” Transportation Research Part A: Policy and Practice, 8 
2019, 126, 377–395.
Bowles, Samuel och Yongjin Park, “Emulation, Inequality, and Work Hours: 
Was Thorsten Veblen Right?” The Economic Journal, 2005, 115 (507), 
397–412.
Brännlund, Runar, “Greenwash. En analys av svenska miljöskatters effektivi­
tiet,” Technical Report, Svenskt näringsliv 2018.
Brännlund, Runar och Bengt Kriström, “Svensk energi­och miljöbeskattning 
– ett reformförslag,” Technical Report, SNS 2020.
Brunel, Claire, “Pollution Offshoring and Emission Reductions in EU and 
US Manufacturing,” Environmental and Resource Economics, 2017, 68 (3), 
621–641.
Charles, Kerwin Kofi, Erik Hurst, och Nikolai Roussanov, “Conspicuous 
Consumption and Race,” The Quarterly Journal of Economics, 2009, 124 
(2), 425–467. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik52Chi, Junwook och Jungho Baek, “A dynamic demand analysis of the United 
States air ­passenger service,” Transportation Research Part E: Logistics and 
Transportation Review, 7 2012, 48 (4), 755–761.
Dargay, Joyce och Mark Hanly, “The determinants of the demand for inter ­
national air travel to and from the UK,” in “9th World Conference on 
Transport Research, Edinburgh, Scotland” 2001.
Ekeström, Malin och Malin Lokrantz, “Första halvåret med flygskatt,” 
Technical Report, Transportstyrelsen, Sjö­ och luftfart 1 2019.
Engel, E., “Die Productions­ und Consumptionsverhaeltnisse des 
Koenigsreichs Sachsen,” Zeitschrift des Statistischen Bureaus des Koniglich 
Sachsischen Ministeriums des Inneren, 1857, 8–9.
Falk, Martin och Eva Hagsten, “Short­run impact of the flight departure tax 
on air travel,” International Journal of Tourism Research, 1 2019, 21 (1), 
37–44.
Forsyth, Peter, Larry Dwyer, Ray Spurr, och Tien Pham, “The impacts 
of Australia’s departure tax: Tourism versus the economy?” Tourism 
Management, 2 2014, 40, 126–136.
Fouquet, R. och P. J. G. Pearson, “Seven centuries of energy services: The 
price and use of light in the United Kingdom (1300–2000),” Energy Journal, 
2006, 27, 139–177.
Fraja, Gianni De, “The origin of utility: Sexual selection and conspicuous 
consumption,” Journal of Economic Behavior & Organization, 2009, 72 (1), 
51–69.
Graham, Anne, “Demand for Leisure Air Travel and Limits to Growth,” 
Journal of Air Transport Management, 2000, 6, 109–118.
Gravert, Christina och Fredrik Carlsson, Nudge som miljöekonomiskt styr ­
medel – Att designa och utvärdera, Naturvårdsverket, 2019.
Hansson Brusewitz, Urban och Björn Carlén, “En svensk flygskatt (SOU 
2016:83),” Yttrande, Konjunkturinstitutet 2017.
Hart, Rob, “Non­renewable resources in the long run,” Journal of Economic 
Dynamics and Control, 2016, 71, 1–20.
Hart, Rob, “Rebound, directed technological change, and aggregate demand 
for energy,” Journal of Environmental Economics and Management, 2018, 
89, 218–234.
Hart, Rob, “To everything there is a season: Carbon Pricing, Research 
Subsidies, and the Transition to Fossil­Free Energy,” Journal of the 
Association of Environmental and Resource Economists, 2019, 6 (2), 
349–389. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik53Hart, Rob, “Growth, pollution, policy!” European Economic Review., 2020, 
126, 103455.
Hart, Rob, “Working hours, status consumption, and optimal taxation,” 
Working paper 2021:01, Department of Economics, SLU 2021.
Hennlock, Magnus, Haben Tekie, och Susanna Roth, “Styrmedel för hållbar 
konsumtion. Perspektiv från ett urval av utvärderingar,” Technical Report 
6658, Swedish EPA 2015. Underlagsrapport till fördjupad utvärdering av 
miljömålsarbetet.
Houthakker, H. S., “An International Comparison of Household Expenditure 
Patterns, Commemorating the Centenary of Engel’s Law,” Econometrica, 
1957, 25 (4), 532–551.
Hsiao, Chieh Yu och Mark Hansen, “A passenger demand model for air 
transportation in a hub­and­spoke network,” Transportation Research Part 
E: Logistics and Transportation Review, 11 2011, 47 (6), 1112–1125.
Jackson, Tim, Prosperity Without Growth: Economics for a Finite Planet, 
Earthscan, 2009.
Jorge­Calderón, J.D., “A demand model for scheduled airline services on 
international European routes,” Journal of Air Transport Management, 1 
1997, 3 (1), 23–35.
Jorgenson, Andrew, Juliet Schor, och Xiaorui Huang, “Income Inequality and 
Carbon Emissions in the United States: A State­level Analysis, 1997–2012,” 
Ecological Economics, 2017, 134, 40–48.
Kahneman, D., Thinking, Fast and Slow, Penguin, 2011.
Kander, Astrid och Magnus Lindmark, “Energy consumption, pollutant emis­
sions and growth in the long run: Sweden through 200 years,” European 
Review of Economic History, 2004, p. 2.
Konjunkturinstitutet, “Miljöekonomi – Klimatpolitisk inventering Del 2,” 
Specialstudie nr 59 2017.
Kopsch, Fredrik, “A demand model for domestic air travel in Sweden,” 
Journal of Air Transport Management, 5 2012, 20, 46–48.
Layard, R., Happiness: Lessons from a New Science, second ed., Penguin 
Books Limited, 2011.
Loman, Gabriella, Mats Alriksson, Charlotte Billgren, Anders Bäckstrand, 
Ina Müller Engelbrektsson, Gunnar Eriksson, Marina Fransson, Marc Gren, 
Mikael Johannesson, Fredrik Odelram, Lars Österberg, Catarina Fäger, och 
Fredrik Kopsch, “En svensk flygskatt: Betänkandet av utredningen om skatt 
på flygresor,” Technical Report, SOU2016:83 2016. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik54Maddison, A., “Historical Statistics of the World Economy: 1–2008 AD,” 
Technical Report, Groningen growth and development centre 2010.
Matsuyama, Kiminori, “The rise of mass consumption societies,” Journal of 
Political Economy, 2002, 110, 1035–1070.
Mayer, Helmut och Christine Flachmann, “Extended Input­Output Model 
for Energy and Greenhouse Gases,” Federal Statistical Office Germany 2011.
Mayor, Karen och Richard S.J. Tol, “The impact of the UK aviation tax on 
carbon dioxide emissions and visitor numbers,” Transport Policy, 11 2007, 
14 (6), 507–513.
Mayor, Karen and Richard S.J. Tol, “The impact of European climate change 
regulations on international tourist markets,” Transportation Research Part 
D: Transport och Environment, 1 2010, 15 (1), 26–36.
Mumbower, Stacey, Laurie A. Garrow, and Matthew J. Higgins, “Estimating 
flight­level price elasticities using online airline data: A first step toward 
integrating pricing, demand, och revenue optimization,” Transportation 
Research Part A: Policy och Practice, 8 2014, 66 (1), 196–212.
Mutti, John och Yoshitaka Murai, “Airline Travel on the North Atlantic: Is 
Profitability Possible?” Journal of Transport Economics and Policy, 1977, 11, 
45–53.
Naturvårdsverket, “Fördjupad utvärderingav miljömålen 2019,” Technical 
Report 2019.
Neumark, David och Andrew Postlewaite, “Relative income concerns and 
the rise in married women’s employment,” Journal of Public Economics, 
1998, 70 (1), 157–183.
Njegovan, Nenad, “Elasticities of demand for leisure air travel: A system 
modelling approach,” Journal of Air Transport Management, 2006, 12 (1), 
33–39.
Olivier, Jos, Greet Janssens­Menhout, Marilena Muntean, och Jeroen Peters, 
Trends in global CO2 emissions: 2016 report, PBL/JRC, 2016.
Perino, Grischa, “New EU ETS Phase 4 rules temporarily puncture waterbed,” 
Nature Climate Change, 2018, 8 (4), 262–264.
Persson, Mats, “Why Are Taxes So High in Egalitarian Societies?” The 
Scandinavian Journal of Economics, 1995, 97 (4), 569–580.
Rosendahl, Knut Einar, “EU ETS and the waterbed effect,” Nature Climate 
Change, 2019, 9 (10), 734–735.
Rotemberg, Julio J. och Garth Saloner, “A Supergame­Theoretic Model of 
Price Wars during Booms,” The American Economic Review, 1986, 76 (3), 
390–407. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik55Seetaram, Neelu, Haiyan Song, och Stephen J. Page, “Air Passenger Duty and 
Outbound Tourism Demand from the United Kingdom,” Journal of Travel 
Research, 7 2014, 53 (4), 476–487.
SIKA, “Flygskattens effekter 2006:2,” Statens institut för kommunikations­
analys 2006.
Stern, D. I., “Global sulfur emissions from 1850 to 2000,” Chemosphere, 
2005, 58, 163–175.
Straszheim, Mahlon R., “Airline Demand Functions in the North Atlantic 
and Their Pricing Implications,” Journal of Transport Economics and Policy, 
1978, 12, 179–195.
Stråle, Jonathan, “Household Level Heterogeneity in the Income Elasticities 
of Demand for International Leisure Travel,” Manuscript currently in sub­
mission, available from author on request, Department of Economics, SLU 
2021a.
 Stråle, Jonathan, “The effects of the Swedish Aviation Tax on the Demand 
and Price of Air travel,” Working Paper 2021:02, Department of Economics, 
SLU 2021b, forthcoming.
Swedish Ministry of Finance, “The Swedish Model,” Information material 
2017.
Tol, Richard S.J., “The impact of a carbon tax on international tourism,” 
Transportation Research Part D: Transport and Environment, 3 2007, 12 (2), 
129–142.
Ustyuzhanina, Polina, “Decomposition of Air Pollution Emissions from 
Swedish Manufacturing,” 2020. Draft manuscript, available on request.
van den Bergh, Jeroen, “Environment versus growth – A criticism of 
“degrowth” and a plea for “a­growth”,” Ecological Economics, 2011, 70, 
881–890.
Warde, Paul, Energy consumption in England and Wales, 1560–2000, CNR–
ISSM, 2007.
Wendner, Ronald och Lawrence H. Goulder, “Status effects, public goods pro­
vision, and excess burden,” Journal of Public Economics, 2008, 92 (10–11), 
1968–1985. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 6962
 Konsumtionsskatters roll i långsiktig miljöpolitik56Publikationer från projektet
Hart, Rob, ”Rebound, directed technological change, and aggregate demand 
Hart, Rob, ”Working hours, status consumption, and optimal taxation,” 
Stråle, Jonathan, ”Household Level Heterogeneity in the Income Elasticities 
2021.
Stråle, Jonathan, ”The effects of the Swedish Aviation Tax on the Demand 
SLU 2021, forthcoming.  Konsumtionsskatters 
roll i långsiktig 
 miljöpolitik
ROB HART OCH JONATHAN STRÅLERAPPORT 6962
ISBN 978-91-620-6962-9
Rapporten innehåller tre analyser av styrmedel och 
 konsumtion. En makroekonomisk som visar att övergång 
till renare teknik varit den viktigaste mekanismen för att 
få ned förorenande utsläpp. Exempelvis var förklaringen 
till minskade utsläpp av freoner inte att vi slutade  använda 
 kylskåp. Om det däremot saknas alternativ med renare  teknik 
kan en konsumtionsskatt vara ett alternativ.  Forskarnas 
mikroekonometriska analys av internationellt passagerarflyg 
visar dock på måttliga effekter av prisökningar. Samtidigt har 
införandet av den svenska flygskatten sammanfallit med en 
betydande minskning i utrikesflyg från Sverige jämfört med 
andra liknande länder. Rapportens tredje analys erbjuder en 
möjlig förklaring: att flygskattens betydelse inte i första hand 
är effekten på priset, utan de signaler som skatten sänder till 
hushåll och företag. Om konsumenters val av miljöskadliga 
produkter—till exempel passagerarflyg— i hög grad påverkas 
av sociala faktorer som konkurrens om status kan mycket 
kraftfullare konsumtionsinriktade styrmedel vara motiverade.
Projektet har finansierats med medel från Naturvårds­
verkets miljöforskningsanslag vilket syftar till att finansiera 
forskning till stöd för Naturvårdsverkets och Havs­ och 
 vattenmyndighetens kunskapsbehov. Rapporten uttrycker nöd-
Naturvårdsverket 106 48 Stockholm. Besöksadress: Stockholm – Virkesvägen 2, Östersund – Forskarens väg 5 hus Ub. Tel: +46 10-698 10 00, 
e-post: registrator@naturvardsverket.se Internet: www.naturvardsverket.se  Beställningar Ordertel: +46 8-505 933 40, e-post: natur@cm.se 
Postadress: Arkitektkopia AB, Box 110 93, 161 11 Bromma. Internet: www.naturvardsverket.se/publikationer

Att integrera klimatmål i nationell transportplanering: – maktdynamik som formar planeringens praktik Slutrapport från projektet Klimatfrågans integrering i nationell transportplanering – en maktanalys

Integrating climate goals into national transport planning: – power dynamics that shape planning practice Final report from the project Integrating climate issues into national transport planning – a power analysis

Att integrera  
klimatmål i nationell 
transportplanering
RAPPORT 7022 | DECEMBER 2021Slutrapport
Karolina Isaksson, Linnea Eriksson
  NATURVÅRDSVERKETAtt integrera klimatmål i  
nationell transportplanering
– maktdynamik som formar planeringens praktik
Slutrapport från projektet  
Klimatfrågans integrering i nationell transportplanering  
– en maktanalys  
av Karolina Isaksson och Linnea Eriksson Beställningar
ISBN 978-91-620-7022-9  
Omslagsfoto: Hejdlösa bilder AB
3041 0843
TRYCKSAK NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering3Förord
Denna rapport presenterar resultat från forskningsprojektet Klimatfrågans integre -
ring i nationell transportplanering – en maktanalys . Det är ett av sex projekt inom 
utlysningen från år 2017 med rubriken Hållbar och effektiv transport i samhället. 
Forskningsresultaten från detta projekt syftar till att fördjupa kunskapen om natio -
nell transportplanering, med fokus på vilka förutsättningar som finns att integrera 
klimatmål i strategisk planering på transportområdet.
anslag. Rapporten är författad av Karolina Isaksson och Linnea Eriksson på Statens 
Väg- och Transportforskningsinstitut, VTI, och bygger på gemensamt arbete i en 
projektgrupp där även Christina Lindkvist och Jakob Allansson på Malmö univer -
sitet samt Jacob Witzell på VTI har ingått. Karolina Isaksson och Linnea Eriksson 
ansvarar för rapportens innehåll.
Stockholm november 2021
Chef för Hållbarhetsavdelningen, Naturvårdsverket  4
NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplaneringInnehåll
Förord  3
Sammanfattning  6
Summary  8
1. Inledning  10
1.1  Mål och principer för svensk transportpolitik 11
1.2  Omställningens tre ben 11
1.3  Omställning och konventionella synsätt  12
1.4  Syfte 13
1.5  Disposition 13
2.  Tidigare forskning  14
2.1  Klassiska implementeringsproblem 14
2.2  Politiska svårigheter  14
2.3  Institutionella förutsättningar  15
2.4  Makt i planeringens praktik 15
3.  En maktteoretisk ansats  17
3.1  Aktörsmakt 17
3.2  Diskursiv makt 18
3.3  Diskursivt inspirerad forskning om policy och planering 19
4.  Metod  21
4.1  Forskningsansats 21
 4.1.1   Forskningsprocessens val och avgränsningar  21
4.2  Empiriskt material 23
4.2.1  Dokument 23
4.2.2  Intervjuer och workshop 24
4.3  Analys och tolkning 25
4.3.1  Innehållsanalys 25
4.3.2  Diskursanalys 26
5.  Resultat  27
5.1  Processen för nationell planering 27
5.2  Maktrelationer politik - förvaltning 28
5.2.1  Aktörer med formellt ansvar för nationell transportplanering 29
5.2.2  En förvaltningsmodell med tonvikt på kollektivt beslutsfattande  29
5.2.3  Trafikverkets makt att forma den nationella planeringen 31
5.2.4  Summering 32
5.3  Trafikverkets roll och arbetssätt  32
5.3.1  Begränsade möjligheter att nå klimatmål med nationell planering 32
5.3.2  Andra aktörers ansvar?  34
5.3.3  Regeringsdirektiv och Trafikverkets tolkningsutrymme 35
5.3.4  Är direktiven det enda som styr?  37
5.3.5  Tidigare beslut formar planeringens inriktning 38
5.3.6  Basprognosens inflytande i planeringen 40
5.3.7  Andra sätt att integrera klimatmål i inriktningsplaneringen 42
5.3.8  Summering 44 NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering55.4  Föreställningar om klimat och transporter  45
5.4.1 Klimatet - en fråga av stor vikt för transportsektorn 45
5.4.2  Behov av kraftfulla styrmedel och åtgärder  46
5.4.3  Den nationella planeringens roll är begränsad 47
5.4.4  Samhällsekonomisk effektivitet som överordnad princip 48
5.4.5  Ständigt ökande trafikvolymer  50
5.4.6  Forskning och innovation ska lösa klimatomställningen 52
5.4.7  Summering 53
6.  Diskussion  54
6.1  Makt i gråzoner mellan politik och planering 54
6.2  Idéer om ett begränsat handlingsutrymme 55
6.3  Prognosmodellernas makt 56
6.4  Är det möjligt att göra annorlunda?  57
7.  Slutsatser  59
Tack   63
Referenser  64
Publikationer och data  71 6
Att integrera klimatmål i nationell transportplaneringSammanfattning
Parisavtalets mål om att hålla jordens temperaturökning till väl under 2 grader, och 
eftersträva att den stannar vid 1,5 grader, har i Sverige konkretiserats bland annat i 
form av en klimatlag och ett särskilt mål för transportsektorn. Enligt detta mål ska 
transportsektorns utsläpp av växthusgaser minska med 70 procent till år 2030 jäm -
fört med 2010 års nivå. Om målet ska kunna nås så behöver utsläppen av växthus -
gaser minska med i omfatt ningen 8-11 procent per år under perioden 2020-2030. 
Trots det övertygande kunskapsläget och de tydliga politiska målsättningarna har 
det dock hittills visat sig svårt att gå från ord till handling och få igång ett tillräck -
ligt omfattande omställnings  arbete för transportsektorn. 
Syftet med detta projekt har varit att fördjupa kunskapen om nationell trans-
port planering, med fokus på vilka förutsättningar som finns att integrera klimat -
mål i strategisk planering på transportområdet. Vi har fokuserat på processen för 
planering av nationell transportinfrastruktur (även kallad nationell planering). 
Denna process ligger till grund för långsiktiga beslut, handlings inriktningar och 
investeringar när det gäller utvecklingen av nationell transport infrastruktur, och 
är ett sammanhang av stor vikt för hela transportsystemets utveckling. Det handlar 
inte minst om att nå ett mer transporteffektivt samhälle, som ingår som ett av tre 
ben i regeringens aktuella strategi för transportsystemets klimatomställning. 
Studien har genomförts med fokus på: 
• Aktörer och processer som formar inriktningen för den långsiktiga nationella 
planeringen. 
• Idéer, perspektiv och förgivettaganden som villkorar hur klimatmål integreras 
och ges mening i nationell planering.
• Spänningar och konflikter kopplat till klimatmål och klimatomställning. 
De analyser som har gjorts i projektet grundas i empiriskt material från två natio -
nella transportinfrastrukturplaneringprocesser; dels den som bedrevs mellan  
2015-2017 och som avsåg nationell plan 2018-2029, dels den nu pågående om-
gången som inleddes 2020 och som omfattar perioden 2022-2033. Dessa två 
planomgångar har studerats genom kvalitativa intervjuer och analyser av policy- 
och planeringsdokument. Analysen inspireras av ett maktteoretiskt ramverk med 
fokus på främst diskursiv makt, men inkluderar också maktanalys utifrån ett 
aktörsperspektiv. 
Studiens resultatdel inleds med en redogörelse för hur den nationella infra-
struktur planeringen går till och vad som sker under dess olika steg. Ett första 
resultat handlar om de formella maktrelationerna mellan de inblandade aktörerna, 
framförallt regeringen, Regeringskansliet och Trafikverket. I dessa relationer 
spelar den svenska förvaltningspolitiska modellen stor roll för hur olika parter 
agerar och vilket handlingsutrymme som de anser sig ha. I rapporten diskuteras 
även gråzoner mellan politik och förvaltning. Förekomsten av gråzoner är i sig 
inte förvånande, men i detta fall blir det tydligt att dessa bidrar till en luddighet i 
frågan om vilken aktör som har det huvudsakliga ansvaret och handlingsutrymmet 
att driva transportsystemets klimatomställning, och besluta om strategiska vägval  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering7för framtiden. I nuläget motverkar gråzonerna utvecklingen av mer omställnings -
inriktade strategier för transportsystemets klimatomställning.
Ett andra resultat behandlar Trafikverkets interna arbete med idéer, rutiner 
och arbetssätt som präglar nationell planering. Personer på Trafikverket uttrycker 
att de har ett begränsat uppdrag när det gäller att realisera klimatmål i sitt arbete. 
Detta förklaras bland annat av den dominerande tolkningen av myndighetens 
uppdrag som fokuserat på främst infrastruktur, som anses kunna påverka klimat-
politisk måluppfyllelsen i relativt liten grad. Samtidigt finns det de som gör 
gällande att Trafikverket i praktiken har en central roll, och större möjligheter 
att arbeta med fokus på klimatmål även i infrastrukturplaneringen än vad som i 
nuläget kommer fram. Särskilt om man i högre grad skulle utgå från ett bredare 
samhällsbyggnadsperspektiv i sitt arbete med långsiktiga handlingsinriktningar 
och strategier för infrastrukturutveckling. Trafikverkets rådande modell för hur 
planering bedrivs, vad planering är och vilken utgångspunkt planeringen ska ha 
motverkar dock sådana ansatser. 
Resultaten handlar också om de föreställningar om klimat och transporter som 
kommer till uttryck i styrdokument och planer. Vi har sett att det från den natio -
nella politiken uttrycks en vilja och ambition att transportsystemet i stort, och spe -
cifikt infrastrukturplaneringen, ska bidra substantiellt till klimatomställningen. 
Men i styrdokument och planer skapas samtidigt liknande typer av låsningar och 
begränsade synsätt som de vi ser komma till uttryck i planeringens praktik. Det 
handlar om ett diskursivt meningsskapande som gör gällande att den nationella 
transport planeringens roll i klimatomställningen är mycket begränsad och att det 
främst är nya fordon och bränslen samt forskning och innovation som ska minska 
transportsektorns klimatpåverkan. 
Sammantaget har vi genom arbetet i detta projekt sett flera typer av makt-
dynamik och låsningar som försvårar utvecklingen och etableringen av mer om-
ställningsinriktade perspektiv och ansatser i nationell infrastrukturplanering. Vi 
ser behov av ett mer framåtsyftande förändrings- och utvecklingsarbete som aktivt 
kan involvera bredare och mer omställningsinriktade metodansatser och därmed 
bidra till att utforska flera möjliga handlingsinriktningar för nationell transport -
planering och för hur ett hållbart transportsystem för framtiden kan se ut. Vi ser 
även behov av tydligare politiska ställningstaganden och en samlad politik för 
detta område i sin helhet. 8
Att integrera klimatmål i nationell transportplaneringSummary
The goal of the Paris Agreement is to limit global warming to well below 2 degrees, 
and to pursue efforts for it to stay at 1,5 degrees. In Sweden, this goal has led to the 
formulation of a national climate law and a specific goal of emission reductions for 
the transport sector. The domestic transport sector shall, according to this specific 
goal, decrease its emissions of greenhouse gases with 70 percent by 2030 compared 
to 2010. If this goal is to be achieved, greenhouse gas emissions from the transport 
sector need to be reduced by 8-11 per cent per year during the period 2020-2030. 
However, despite the convincing state of knowledge and clear political goals in place, 
it has so far proved difficult to accomplish this level of emission reduction and start 
the much-needed transformation of the transport sector.
The purpose of this project has been to advance the knowledge of Swedish 
national transport planning, with a focus on the conditions to integrate climate  
mitigation goals into strategic transport planning. We have chosen to focus on 
national transport infrastructure planning (also called national planning), which  
is a planning process of importance for the development of the entire Swedish  
transport system; not the least when it comes to the stated ambition to reach a  
more ‘transport-efficient society’, which is one of three main focus areas in the  
current government strategy for accomplishing a climate transformation of the 
Swedish transport sector. 
The study has been conducted with a focus on:
• Key actors and processes that shape the direction of long-term national planning.
• Ideas, perspectives and assumptions that condition how climate goals are inte -
grated and given meaning in national planning.
• Tensions and conflicts linked to climate goals and climate transformation.
The research builds on empirical material from two rounds of national transport 
infrastructure planning; the one that was conducted between 2015-2017 and which 
referred to the national plan 2018-2029, and the current round which began in 2020 
and which is focused on infrastructure investments for the period 2022-2033. These 
two planning rounds have been studied through qualitative interviews and analysis  
of documents from policy and planning. Analytically, the research has been in-  
spired by theories of power, with a focus on discursive power, complemented by  
an actor-oriented perspective. 
The study generates insights into the process of national infrastructure planning, 
how the process works and what happens during various stages of this process. A 
first result of our work concerns formal power relations between the actors involved, 
primarily the government, the Government Offices and the Swedish Transport 
Administration (STA). It is clear that the Swedish administrative policy model plays 
a major role in how different parties act and what room for maneuver they consider 
themselves to have. As part of our results, we discuss ‘grey areas’ and the borderland 
between politics and administration, which contribute to a vagueness and difficulty 
to determine which actor has the main responsibility and room for maneuver to 
drive the transport system’s climate transformation, and decide on strategic choices 
and courses of action. Altogether, the grey areas are currently counteracting the  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering9development of more transformatively oriented strategies for national transport 
planning.
A second result is focused on the STA’s internal work, and the ideas, routines, 
norms and practices that influence national transport infrastructure planning. 
In general, officers at the STA consider themselves to have a very limited role for 
climate mitigation, since infrastructure planning – which is understood to be the 
main task for the STA – is considered to have only a small impact on direct climate 
emissions. At the same time, there are others who claim that the STA could have a 
much more critical role to play, and that more could be done to support long term 
climate mitigation also in long term infrastructure planning – especially if one 
applies a broader planning perspective. However, the STA’s prevailing model for 
how planning is conducted, what planning is about and what type of knowledge 
that planning activities should be based upon makes it difficult to proceed with 
such opportunities. 
A third result is related to the notions and meaning making regarding climate 
mitigation and its meaning for transport planning, which is being discursively  
produced and reproduced in policy and planning documents. On the one hand, 
there are political statements according to which the transport system in general, 
and specifically infrastructure planning, should contribute substantially to climate  
mitigation. At the same time, there are other norms and assumptions being ex-  
pressed in steering documents and plans, that actively delimits what transport 
infrastructure planning can and cannot contribute to a wider climate transforma -
tion. 
Altogether, we have seen various types of power dynamics which currently 
prevent transformative oriented perspectives and approaches from being de-  
veloped and established in national infrastructure planning. As a last point, we 
see the need for a change and development work to actively involve broader and 
more transformative oriented methodological approaches, and thus contribute 
to exploring new opportunities and possible courses of action for national trans -
port planning and also controbute to the exploration of broader ideas and agen -
das regarding what a sustainable transport system for the future could look like. 
There is also a need for clearer political priorities regarding the transport sector as 
a whole. 10
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering1. Inledning
Det har sagts att klimatkrisen förändrar allt. Det handlar inte enbart om jordens 
medeltemperatur och nya extrema väderhändelser utan även om de biogeokemiska 
kretsloppen, biologisk mångfald, samhällets organisation, produktionssystemen 
och människors sätt att leva, resa och konsumera. I Sverige står utsläppen från in-
rikes transporter för omkring en tredjedel av de samlade utsläppen av växthusgaser 
(Naturvårds verket 2020). Siffran är ännu högre om även inrikesflyget och transpor -
ter utomlands räknas med. Det finns ett stort behov av att snarast minska utsläppen 
om de klimatmål och övriga hållbarhetsmål som har beslutats internationellt och i 
Sveriges riksdag ska kunna nås. 
Parisavtalets mål om att hålla jordens temperaturökning till väl under 2 grader, 
och eftersträva att den stannar vid 1,5 grader, har i Sverige konkretiserats bland 
annat i form av en klimatlag och ett särskilt mål för transportsektorn. Enligt detta 
mål ska transportsektorns utsläpp av växthusgaser minska med 70 procent till år 
2030 jämfört med 2010 års nivå (prop. 2016/17: 146). Om detta mål ska kunna nås 
så behöver utsläppen av växthusgaser från transportsektorn minska med i omfatt -
ningen 8-11 procent per år under perioden 2020-2030 (Laestadius 2018; Trafik verket 
2020a). IPCC:s sjätte kunskapssammanställning, som offentliggjordes i augusti 
2021, understryker att vi befinner oss i en global klimatkris och att det är mycket 
brådskande att världens länder ökar takten i omställningsarbetet, som i grunden 
handlar om att skyndsamt sänka halten av koldioxid i atmosfären (IPCC 2021). 
Trots det övertygande kunskapsläget och de tydliga politiska målen har det 
hittills visat sig svårt att gå från ord till handling och få igång ett tillräckligt omfat -
tande omställnings  arbete för transportsektorn. Det görs förvisso framsteg: under 
år 2019 uppmättes en tvåprocentig minskning av vägtrafikens växthusgas utsläpp 
(Trafik verket 2020a)1 och enligt Naturvårdsverket var utsläppen från vägtrafiken 
år 2019 cirka 20 procent lägre än 2010 (Naturvårdsverket 2020). Dessa utsläpps -
minsk ningar är viktiga, men hittills otillräckliga. Det finns dessutom trender 
som motverkar de utsläpps minsk ningar som idag har uppnåtts med bland annat 
förnybara bränslen och mer energieffektiva fordon. Bland dessa är trafikvolymerna 
i stort en viktig faktor, liksom vilken typ av fordon och färdmedel som dominerar 
transportsystemet totalt sett. Även om andelen miljöklassade bilar, särskilt elbilar, 
elhybrider och laddhybrider har ökat snabbt under de senaste åren är andelen  
konventionella fordon fortsatt hög. Enligt den officiella statistik som publiceras  
av myndigheten Trafikanalys var bensin- och dieselbilar en fortsatt en stor del 
(betydligt mer än hälften) av nybils försälj nin gen under år 2020. 
1  År 2020 var minskningen ännu större, ca 9 procent enligt preliminära siffror från Trafikverket, men detta 
berodde framför allt på restriktionerna kopplat till coronapandemin och det är ännu osäkert hur den långsiktiga 
effekten av denna kommer att bli. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering111.1  Mål och principer för svensk 
transportpolitik
Det övergripande målet för svensk transportpolitik är att ”säkerställa en samhälls -
ekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning för medborgarna 
och näringslivet i hela landet” (prop. 2008/09:93, s. 14). Till detta övergripande mål 
finns två fördjupande mål som rör dels transport  systemets funktion, dels viktiga 
hänsyn som skall beaktas vid beslut om transport  systemets utveckling. Funktions-
målet innebär att transportsystemet ska medverka till att ge alla en grundläggande 
tillgänglighet och bidra till utvecklingskraft i hela landet. Funktionsmålet under -
stryker även att transportsystemet ska vara jämställt och ”likvärdigt svara mot 
kvinnors respektive mäns transportbehov” (ibid., s. 16). Därtill finns ett hänsyns -
mål, som tydliggör att transportsystemet ”ska anpassas till att ingen ska dödas 
eller skadas allvarligt samt bidra till att miljökvalitetsmålen uppnås och till ökad 
hälsa” (ibid., s. 30). Transportsektorns mål att minska utsläpp av växthusgaser från 
inrikes transporter med minst 70 procent senast 2030 jämfört med 2010 är idag 
specificerat som ett etappmål under hänsynsmålet.
I transportsystemets planering och utveckling ska även den så kallade fyrstegs -
principen vara en grundläggande utgångspunkt (Trafikverket 2020b). Avsikten är 
att säkerställa en god resurshushållning och en önskad samhälls utveckling genom 
att i alla skeden av planeringen effektivisera befintliga resor, transporter och nytt -
jande av infrastruktur innan större investeringar genomförs. Enligt denna princip 
ska man därför alltid, i situationer då det upplevs finnas ett behov av att åtgärda 
en så kallad ”brist” i transportsystemet, i ett första steg överväga möjligheter att 
påverka behovet av resor och transporter liksom val av transportsätt. I ett andra 
steg genomförs åtgärder som ger ett effektivare nyttjande av befintlig infrastruktur, 
exempelvis genom att omfördela utrymme till mer yt- och resurseffektiva trafik -
slag. Först därefter är det lämpligt att överväga ombyggnation eller, om det inte 
anses vara tillräckligt för att åtgärda en brist, nyinvesteringar (Prop. 1997/98:56; 
SFS 2010:185). 
Fyrstegsprincipens utgångspunkt i att överväga möjligheter att påverka 
resebehov och val av färdmedel överensstämmer med det åtgärdsområde inom 
transport  systemets klimatomställning som syftar till att åstadkomma ett mer 
transport  effek tivt samhälle. Sedan fyrstegsprincipens införande har det dock 
framkommit att den inte tillämpas fullt ut såsom det har varit avsett. Flera studier 
har visat att den av flera olika skäl har ett begränsat genomslag i praktiken (Norell 
Bergendahl 2016; Fernström et al 2016; Riksrevisionen 2018; Lund et al 2021).
1.2  Omställningens tre ben
Utöver de transportpolitiska målen och fyrstegsprincipen talar man idag allt oftare 
om de ”tre ben” som transportsystemets klimatomställning ska vila på. Dessa ”tre 
ben”, som är framskrivna bland annat i regeringens klimatpolitiska handlings -
plan från 2019, består av 1) mer energieffektiva fordon, 2) högre andel förnybara 
drivmedel, samt 3) en omställning till ett mer transporteffektivt samhälle. (Prop. 
2019/20:65). De tre typerna av åtgärder är väl förankrade i internationell forskning, 
som under ett par decennier har pekat på att hållbar mobilitet och tillgänglighet 
inte endast handlar om nya fordon och bränslen; det krävs även överflyttning till  12
Att integrera klimatmål i nationell transportplaneringmer hållbara och energieffektiva färdmedel och minskad trafik (Banister 2008; 
Litman 2011; UN 2016; Lyons & Davidson 2016). 
Samtidigt noteras att det tredje benet i den svenska strategin för transport-  
systemets omställning, transporteffektivt samhälle, ännu inte har fått någon 
entydig definition. I offentliga dokument förekommer olika förklaringar. En av de 
vanligast återkommande är den definition som myntades av Emergimyndigheten 
med flera statliga myndigheter då de tog fram en strategisk plan för omställningen 
av transportsektorn till fossilfrihet. De konstaterade då att transporteffektivt sam-  
hälle är en samhällsutveckling där andelen energiintensiva trafikslag (personbil, 
lastbil och flyg) minskar, exempelvis genom en överflyttning till mer energi-
effektiva färdmedel som kollektivtrafik, gång och cykel och genom att transporter 
effektiviseras, kortas eller ersätts helt (Energimyndigheten 2020). I den senaste 
infrastrukturpropositionen konstateras att ”i ett mer transporteffektivt samhälle 
kan tillgängligheten öka samtidigt som det trafikarbete som krävs för att uppnå 
motsvarande tillgänglighet kan minska” (prop. 2020/21: 151, s. 21).
1.3  Omställning och konventionella synsätt 
Begreppet transporteffektivt samhälle bygger på en idé om att förändra det befint -
liga transportsystemet i mer grundläggande bemärkelse än vad som ingår i de 
första två typerna av åtgärder, med fokus på fordon och bränslen. På så vis knyter 
transporteffektivt samhälle an till en vidare diskussion som är central i samtida  
klimat- och hållbarhetsforskning, och som rör behovet av en genomgripande om-
ställning, en transformation, vilket idag är ett centralt begrepp i den internatio -
nella klimat- och hållbarhetsforskningen (Sachs et al 2019; Hölscher et al 2019). 
Begreppet transformation och de diskussioner som förs runt det tydliggör att 
det förhållningssätt till klimat och miljö som hittills har varit det dominerande 
i Sverige och stora delar av världen, och som lägger fokus på teknikutveckling, 
innovationer och effektivisering av befintliga system för produktion och konsum -
tion inte är adekvat för den typ av förändring som krävs för att vi som samhälle ska 
nå uppställda klimat- och hållbarhetsmål (IPCC 2021). Begreppet transformation 
understryker att en hållbar omställning förutsätter en genomgripande förändring 
som omfattar både det personliga, det kulturella, samt organisatoriska, institutio -
nella och systemdimensioner (O’Brien & Sygna 2013). 
Diskussionen om behovet av genomgripande förändring har en tydlig paral -
lell till ett tema som genomsyrar internationell forskning om transportpolicy och 
-plane ring. Forskare inom detta fält har under flera decenniers tid framhållit pro -
blemen med så kallat ”konventionella” ansatser inom transportpolicy och -plane -
ring. Konventionella ansatser grundas i prognoser om ständigt ökad trafiktillväxt, 
där de trafikökningar som man ser framför sig och planerar för är större än till 
exempel en väntad befolkningsökning. Ett kännetecknen för denna typ av trans -
portplanering är att den låter prognoser om fortsatt trafiktillväxt motivera sats -
ningar på ständigt utökad infrastrukturkapacitet. Förhållningssättet har kommit 
att kallas ”predict and provide”, men går även under benämningen ”the demand 
satisfaction approach” (Owens 1995; Banister 2008; Curtis 2020).
Trafikhistoriska studier har uppmärksammat hur ett ökat utbud av exempelvis 
väginfrastruktur i sin tur har genererat en större trafiktillväxt än vad som annars 
sannolikt hade blivit fallet, bland annat genom mekanismer som inducerad trafik 
och utglesade bebyggelsestrukturer som förstärker privat bilanvändning (Hagson  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering132004; Lundin 2008; Lyons & Davidson 2016; Owens 1995). Den konventionella 
transport planeringen får karaktären av självuppfyllande profetia: ju mer vi plane -
rar och bygger för ökad trafiktillväxt, desto enklare och smidigare blir det att resa, 
och desto mer förstärks trafikökningen. 
De strategier och åtgärder som har sjösatts hittills inom svensk transport -
policy- och planering för att nå klimatmål har hittills ofta karakteriserats av en 
fortsatt tilltro till teknikutveckling, med fokus på vad som kan åstadkommas på 
fordons- och bränslesidan (de första två ”benen” i den svenska omställningsstra -
tegin). Samtidigt har frågor som rör behov och möjligheter för en genomgripande 
förändring och planering för transporteffektivt samhälle hamnat i skymundan 
(Pettersson 2014; Norell Bergendahl 2016; Witzell 2021). En förklaring är att sådana 
planerings inriktningar anses mer politiskt kontroversiella, vilket gör dem svårare 
att genomföra, både i planeringens praktik och i politiskt beslutsfattande. I denna 
studie har vi intresserat oss för vilka idéer och antaganden som genomsyrar arbetet 
för klimatmål och klimatomställning i nationell transportplanering.
1.4  Syfte
Syftet med detta projekt har varit att fördjupa kunskapen om nationell transport -
planering, med fokus på vilka förutsättningar som finns att integrera klimatmål i 
strategisk planering på transportområdet. Vi har valt att rikta fokus på processen 
för planering av nationell transportinfrastruktur (även kallad nationell planering). 
Denna process ligger till grund för långsiktiga beslut, handlingsinriktningar och 
investeringar. Det är ett sammanhang av stor vikt för hela transportsystemets 
utveckling, och som påverkar transportsystemets omställning både direkt och 
indirekt. 
Studien, som grundas i en maktteoretisk ansats, har genomförts med fokus på: 
planeringen 
och ges mening i nationell planering 
Dessa fokusområden har studerats kvalitativt genom material som belyser två 
nationella transportinfrastrukturplaneringprocesser; dels den som bedrevs mellan 
2015-2017 och som avsåg nationell plan 2018-2029, dels delar av den nu pågående 
omgången som inleddes 2020 och som omfattar perioden 2022-2033. I vår analys 
har vi använt oss av ett maktteoretiskt ramverk med fokus på främst diskursiv 
makt (se vidare kapitel 3).
1.5  Disposition
Rapporten är strukturerad i sju kapitel, där de första två utgörs av inledning och 
bakgrund. Därefter kommer kapitel tre, som presenterar de viktigaste teoretiska 
inspirationskällorna när det gäller makt. I kapitel fyra redovisas metod och mate -
rial. I kapitel fem, som är det mest omfattande kapitlet, redovisas de viktigaste 
resultaten från studien. Kapitel sex utgörs av en sammanfattande diskussion och i 
kapitel sju presenteras projektets slutsatser och rekommen dationer.  14
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering2.  Tidigare forskning 
Tidigare forskning visar på glapp mellan övergripande politiska mål om minskad 
klimatpåverkan och hållbar utveckling, och de åtgärder som faktiskt genomförs 
i konkreta beslut och planer på transportområdet (Bonde et al 2019; Larsson et al 
2019; Lund et al 2020; Kuylenstierna et al 2021). I detta kapitel ges en kort överblick 
över tidigare forskning som har bidragit med olika förklaringar till de trögheter som 
präglar integrering av klimat- och hållbarhetsmål i transportpolitik och -planering. 
2.1  Klassiska implementeringsproblem
Inom den samhällsvetenskapligt inriktade transportforskningen har tidigare 
studier uppmärksammat klassiska implemen terings problem som kan handla om 
oklara ansvarsförhållanden mellan olika aktörer, för snäva tidsramar, eller att kli -
mat- och hållbarhetsperspektiv inte görs operativa i konkret planering och besluts -
fattande (Balfors et al., 2018; Finnveden & Åkerman 2014; Hrelja 2011; Pettersson 
2014, Pettersson-Löfstedt et al., 2020). I en analys av planering för hållbar mobilitet 
i Stockholms stad och region konstaterar Isaksson et al (2017) även att transport -
policy och -planering kan genomsyras av parallella och motstridiga logiker och 
ohanterade målkon flikter mellan, exempelvis, konventionella ansatser som drivs 
av regionalekonomiska utvecklingsmål, å ena sidan, och mer omställningsinriktade 
ansatser som grundas i hållbarhetspolitiska ställningstaganden, å andra sidan.
2.2  Politiska svårigheter
En närliggande förklaring till de trögheter som finns handlar om att initiativ för 
hållbar mobilitet och hållbara transportsystem kan vara politiskt kontroversiella 
och möta motstånd både från etablerade intressen inom transportsektorn och hos 
medborgargrupper (Falkemark 2006; Gullberg & Isaksson 2009; Olsson & Eriksson 
2021). Forskning som undersöker psykologiska och sociala dimensioner av bilsam -
hället har visat hur val av färdmedel och fordonsägande ofta utgör en viktig del 
både av den personliga identiteten och känslan av social tillhörighet i vår hög-  
mobila kultur (Haustein et al 2009, Gössling 2017). Mattioli et al. (2020) konstaterar 
att bilbaserad rörlighet tas för givet som självklart och ”naturligt” i industrialise -
rade samhällen, och förknippas med välstånd och ekonomisk utveckling, vilket ger 
förklaringar till att politiker sällan vill driva politiska idéer och förslag som utma -
nar bilismen (se även Marsden et al 2014, Marsden & McDonald, 2019; Bertolini, 
2020). Ett flertal svenska studier från det senaste decenniet har på liknande sätt 
gett inblick i hur mål om ekonomisk tillväxt ofta övertrumfar mål om långsiktigt 
hållbart resande i konkreta policy- och planerings  sammanhang (se till exempel 
Balfors et al 2018; Hrelja et al 2015; Pettersson 2014). NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering152.3  Institutionella förutsättningar 
Det finns också studier som sätter fokus på djupt liggande institutionella förut -
sättningar som villkorar en omställning av transportsystemet. Det kan till exempel 
handla om organisationskultur, professionella synsätt, diskurser, planeringsrutiner,  
kunskapsperspektiv och praktiker som är av stor betydelse för möjligheten att inte -
grera klimat- och hållbarhetsmål i transportpolicy och -planering (Eriksson 2016; 
Norell Bergendahl 2016; Odhage 2017; Witzell 2020, 2021; Winter 2021). 
En specifik typ av institutionell förutsättning som har uppmärksammats i 
littera turen är så kallade ”path dependencies” (stigberoenden). Begreppet path 
depen dency syftar på att ett etablerat system utvecklar sin egen interna kultur 
som ger det en inneboende tröghet, vilket innebär att det blir svårföränderligt 
och i hög grad präglas av beslut tagna för länge sedan (David 1988). Det finns flera 
exempel på tidigare studier som har analyserat path dependencies som en viktig 
förklaring till exempelvis hur privatbilens framkomlighet och utrymme fortsätter 
att vara högt prioriterat i stads- och trafikplaneringen, även i städer där de politiska 
målsätt ningar uttrycker andra ambitioner (Hrelja et al. 2013), och även villkorar och 
begränsar vilka idéer och förslag som kan slå igenom när det gäller omställning till 
hållbar mobilitet (Driscoll 2014). De planerande institutionerna tenderar att fort -
sätta att planera ny infrastruktur som går i linje med den befintliga infrastruk turen 
på en viss plats. Detta görs eftersom den befintliga infrastrukturen ger ett visst  
beteende och efterfrågan som sedan möts i planeringen. Detta diskuteras av Low  
m fl (2005) som exempel på fysisk eller teknisk path dependency. De nämner 
ytterligare två former: dels organi sa torisk path dependency, som handlar om att en 
organisation som till exempel planerar för transportsystemet på en viss plats etable -
rar ett visst intresse och fokus i sin verksamhet, dels diskursiv path dependency 
som handlar om att besluts fattare definierar problem och lösningar på liknande 
sätt över tid (Low & Astle 2009).
I den tidigare forskningen på området finns det även historiska analyser som 
ger förklaringar till hur de normer och prioriteringar som genomsyrar planeringen 
idag har introducerats och etablerats. Till dessa hör analyser om massbilismens 
intåg i stads- och trafikplaneringen (se t ex Gullberg 1990; Hagson 2004; Lundin 
2008) och även hur de trafikslag som tidigare hade dominerat stadsbilden, exem -
pelvis cykel, planerades bort från gaturummet (Emanuel 2012). Dessa historiska 
studier utgör i sig också tydliga exempel på sociotekniska förståelser av trafik- och 
infrastrukturplanering. Det sociotekniska perspektivet handlar om att tekniska 
och sociala/kulturella komponenter alltid är nära involverade med varandra, och 
samverkar då till exempel lokala eller nationella transportsystem etableras och 
utvecklas. Transportinfrastruktur kan lika lite som annan teknisk infrastruktur 
separeras från sitt sociala och politiska sammanhang, och bör inte ses som  
”neutrala” och värderingsfria (Winner 1989). 
2.4  Makt i planeringens praktik
Inom detta forskningsområde finns det även studier som riktar explicit uppmärk -
samhet mot konflikter, spänningar och makt. Flera tidigare studier har visat hur 
klimat- och miljöperspektiv ofta får en marginali serad roll i praktiken, även då det 
finns tydliga ambitioner och mål om att planera för hållbar urban och regional  16
Att integrera klimatmål i nationell transportplaneringutveckling. Konkret handlar det till exempel om prioriteringar mellan olika  
intressen i samhällsplaneringen, där exempelvis externhandels  etableringar eller 
anläggning av bostadsområden i perifera lägen utan tillgång till välfungerande  
kollektivtrafik genomförs trots att de tydligt motverkar policies och mål på miljö-
området (Isaksson & Storbjörk 2012; Hrelja, Isaksson & Richardson 2012; Hrelja, 
Hjerpe & Storbjörk 2015). 
Merparten av den tidigare forskningen om implementeringsproblem och makt  
har haft fokus på lokal och regional nivå, men under det senaste året har det 
tillkommit nya studier som ger viktiga perspektiv även på den nationella nivån. 
Det så kallade Stafetten-projektet, som genomfördes under perioden 2018-2020 
och som riktade fokus mot hur klimat-mål hanteras i transportplanering på olika 
administrativa nivåer, har visat att även om miljömål idag har en central ställning 
på alla planerings- och beslutsnivåer, så är genomslaget fortfarande begränsat. 
Detta förklaras bl a artt miljömålen anses otydliga eller att de står i konflikt med 
andra mål, till exempel kopplat till ekonomisk utveckling eller bostadsförsörjning. 
Forskarna i Stafetten-projektet konstaterar också att det finns trögheter och förkla -
ringar som har att göra med att infrastruktur  satsningar som har beslutats i tidigare 
planer lever vidare i planeringen, trots att det är känt att de försvårar uppfyllelsen 
av beslutade miljömål (Larsson et al 2019, Pettersson et al 2020). 
Slutsatserna från Stafetten-projektet ligger nära det som har lyfts fram även i 
det så kallade TRAMP-projektet, som har undersökt hur man inom Trafikverket 
arbetar med strategisk miljöbedömning (SMB) i den nationella planeringen. En 
av slutsatserna från TRAMP-projektet är att det under de senaste omgångarna av 
nationell infrastrukturplanering har skett en utveckling av arbetssätt och rutiner 
för hur man arbetar med SMB, men att mycket återstår att göra om en långsiktigt 
hållbar utveckling ska kunna säkerställas. Ett problem i dagens planering är att 
analyser av planeringens konsekvenser för hållbarhetsmål initieras för sent i 
den nationella planeringsprocessen, och att möjliga alternativa inriktningar inte 
behandlas så fördjupat som man skulle kunna önska, och som det är tänkt enligt 
miljöbalkens föreskrifter (Balfors et al 2019).
Ytterligare aktuella studier av nationell transportplanering är Jacob Witzells 
och Karin Winters doktorsavhandlingar. Båda dessa forskningsarbeten grundas 
i diskursiva synsätt på transportpolicy och planering. Witzells avhandling, som 
undersöker fyra olika exempel från nationell transportpolicy och -planering, be-
lyser hur svensk nationell transportplanering i hög grad präglas av ett så kallat 
’konventionellt’ förhållningssätt, som bland annat innebär att frågor om framtida 
osäkerhet och genomgripande omställning undviks och utestängs från planering -
ens praktik (Witzell 2021). Winters avhandling rör också nationell planering men 
riktar fokus mot hur frågor om sociala skillnader marginaliseras i Trafikverkets 
planeringstänkande (Winter 2021). 
Föreliggande studie har inspirerats av ovan nämnda studier av trögheter, 
implementerings problem och makt på transportområdet. Ambitionen är att bidra 
med ytterligare fördjupningar av maktdynamik som genomsyrar nationell trans -
portplanering och som villkorar hur klimatmål och klimatperspektiv integreras i 
denna strategiska planeringsverksamhet. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering173.  En maktteoretisk ansats
I detta avsnitt redovisas studiens teoretiska utgångspunkter. Vi har utgått från teo -
rier om makt i vårt arbete med att fördjupa insikterna om förutsättningar att inte -
grera klimatmål i strategisk transportplanering. I litteraturen finns det många olika 
definitioner av vad makt är, och hur makt utövas. En minsta gemensam nämnare är 
att makt handlar om påverkan eller kapacitet att utöva inflytande. Det finns viktiga 
skillnader mellan de perspektiv som främst förknippar makt med kapacitet hos 
enskilda aktörer och individer, och de som snarare uppmärk sammar makt i form av 
tankestrukturer och meningssammanhang (diskurser). I detta avsnitt följer en kort 
presentation av de viktigaste perspektiven som har inspirerat vår forskning. 
3.1  Aktörsmakt
Inom samhällsvetenskaplig forskning har det traditionellt varit vanligt att förstå 
och analysera makt som något som utövas mellan aktörer med olika intressen. Detta 
perspektiv har inte varit det mest centrala för vår studie, men bidrar ändå med vissa 
element som vi har haft nytta av. En klassisk definition av makt har formulerats av 
statsvetaren Robert Dahl, som skriver att ”A har makt över B i den omfattning som 
A kan få B att göra någonting som B annars inte skulle göra” (Dahl, 1957, s. 203). 
Detta synsätt förklaras av att Dahl forskade om maktutövning i offentliga besluts -
situationer där det fanns aktörer med tydligt skilda idéer och intressen. Dahl under -
sökte vilka som deltog i beslutsprocesser, vilka idéer och förslag de förde fram, och 
vilka som lyckades få genomslag för sina idéer i de beslut som fattades. 
Dahls synsätt har kritiserats och kompletterats av andra forskare, som har 
framhållit att det politiska systemets etablerade arbetssätt, rutiner och procedurer 
i sig inte är neutrala, och att makt även kan utövas genom så kallat ”icke-besluts -
fattande” (Bachrach & Baratz 1972). Icke-beslutsfattande syftar på situationer där 
beslut har fattats utan att ens komma upp på den formella beslutsagendan, och 
genom att vissa frågor eller deltagare utesluts från beslutssituationen (ibid.). I sin 
forskning använde Bachrach & Baratz även begreppet ”mobilisering av partiskhet” 
för situationer där till eempelx en politisk organisation eller ett besluts  sammanhang 
systematiskt gynnar specifika intressen, aktörer och perspektiv på bekostnad av 
andra (ibid., se även McNalla-Chen 2000). 
Ytterligare ett centralt perspektiv i den statsvetenskapliga litteraturen utgörs av 
den så kallade ”radikala synen” på makt, som utvecklades av Steven Lukes under 
1970-talet. Lukes menar att den allra mest verkningsfulla formen av makt är den 
makt som förhindrar konflikter från att uppstå, så att dominans och förtryck kan 
fortgå utan motstånd. Lukes menar att fokus i maktforskningen därför behöver 
riktas mot formandet av normer, preferenser och förståelser av världen (Lukes 2005). 
Det finns därmed ett släktskap med de idéer om diskursiv makt som utvecklades av 
Michel Foucault under samma tid,2 och som presenteras i nästföljande avsnitt. 
2  De epistemologiska grundantagandena skiljer sig dock mellan de båda teoriinriktningarna. Foucault utgår från 
ett poststrukturalistiskt synsätt som är väsentligt annorlunda än Lukes mer positivistiska hållning.  18
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering3.2  Diskursiv makt
Michel Foucault (1976) har introducerat diskurs som en central och grundläggande 
dimension av makt. Foucaults perspektiv skiljer sig på många sätt från den klas -
siska statsvetenskapliga maktlitteraturen, eftersom den utgår från andra idéer och 
antaganden om hur världen är konstituerad. Foucaults forskning grundas i ett så 
kallat poststruktura listiskt synsätt. En central utgångspunkt i ett sådant synsätt 
är att språket konstituerar världen. Därmed blir det viktigt att i maktanalyser rikta 
fokus mot språk och kommunikation (Fischer & Forester (eds) 1993, Fischer & 
Gottweis (eds) 2012). 
Diskurs definieras här som ”en samling ideer, begrepp och kategoriseringar 
som ger mening till fysiska och sociala fenomen” (Hajer 1995, s. 44). Genom diskurs 
skapas alltså bestämda sätt att tala om och förstå världen (Winther-Jørgensen 
& Phillips 2000), som gäller för ett större socialt sammanhang eller till och med 
hela samhällen. Det är just förståelsen av diskurs som detta ständigt pågående 
meningsskapande, och formandet av idéer och kategoriseringar som gör det till en 
central dimension av makt: De betydelser och förståelser av världen som skapas 
diskursivt kommer vid varje given tidpunkt att vara avgörande för vilka handlingar 
som kan förstås som rimliga eller orimliga, lämpliga eller olämpliga, rationella 
eller irrationella et cetera (Foucault 1976). 
En viktig skillnad mellan diskursiv makt och mer aktörsinriktade perspektiv 
är att diskursiv makt inte är något som knyts direkt till enskilda aktörer. Diskursiv 
makt är ett vidare och mer distribuerat fenomen. I princip är vi alla maktsubjekt, 
enligt Foucault, eftersom alla människor som kommunicerar med andra bidrar till 
att skapa och upprätthålla de gemensamma idéerna och förståel serna av världen. 
I praktiken innebär detta även att diskursiv makt i grunden bör ses som föränder -
lig. Idéer och verklighetsbilder är beroende av att upprätthållas av många aktörer 
för att fortsätta att definieras som relevanta, rimliga och sanna. Det innebär att 
diskurser alltid är möjliga att förändra, men det kan inte styras och kontrolleras av 
enskilda individer eller organisationer. 
Det bör noteras att diskurs inte enbart handlar om språk i strikt bemärkelse,  
det vill säga skrift och tal. Diskursiv makt har även insti tutionella dimensioner 
(Hajer 1995). Ett konkret exempel på det är att diskurser, det vill säga dominerande 
tolkningar av världen och av de frågor som vid en viss tidpunkt anses viktiga för 
ett samhälle, kan institutionaliseras till exempel i form av inrättande av politiska 
sakområden, specifika organisationer med utpekat ansvar för en viss typ av frågor 
med mera. Miljöpolitikens tillkomst är ett illustrativt exempel, där Sverige var det 
första landet i världen som inrättade en nationell miljömyndighet i och med Natur -
vårdsverkets tillkomst år 1967. Detta var en konsekvens av att det under flera års tid 
hade vuxit fram en förståelse av att det fanns stora miljöproblem som samhället 
behövde hantera. Inrättandet av specifika institutioner innebar också att dessa har 
haft ett särskilt inflytande att formera policyagendor och utveckla handlingsstrate -
gier. Detta är i sin tur också ett exempel på den koppling som finns mellan diskurser 
och path dependencies, som även nämndes i avsnitt 2.3. Diskurser som institutio -
naliseras i form av tillkomst av organisationer, lagar och regelverk kan bidra till att 
skapa trögheter kring specifika problemförståelser och handlingsinriktningar inom 
berörda policy- och planeringsområden. I praktiken kan detta även bidra till inlås -
ningseffekter som försvårar framväxten av andra förståelser och ansatser i policy 
och planering.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering193.3  Diskursivt inspirerad forskning om 
policy och planering
Diskursiv maktteori har lett till nya inriktningar inom forskning om policy och 
planering. Medan traditionell policyforskning har handlat om att analysera olika 
policyåtgärders effektivitet, kopplingen mellan mål och medel, eller åt att designa 
policyåtgärder, så handlar diskursivt influerad policyanalys snarare om att för -
djupa insikterna om policyarbetets och/eller planeringens praktik och de diskurser 
och/eller språkligt grundade normer och perspektiv som genomsyrar styrning och 
planering. 
En central utgångspunkt för denna typ av forskning är att policy och planering 
inte kan betraktas som en ”neutral” verksamhet som är åtskild från politik och 
makt. Policy och planering ses i stället som verksamheter som aktivt bidrar till att 
forma politiken. I detta ingår en förståelse av policy och planering som verksam-
heter som genomsyras av konflikter, spänningar och makt, bland annat genom 
tolkning och meningsskapande. 
Fokus i diskursivt inspirerad policy- och planeringsforskning riktas mot de 
aktörer som är verksamma inom policy och planering, och de diskursivt skapade 
begrepp, idéer, tolkningar och institutionella villkor som genomsyrar policy- och 
planeringsarbetet i praktiken. Även metoder och arbetssätt är av betydelse, efter -
som dessa blir bärare av normer och idéer, och bidrar till att upprätthålla viss stabi -
litet över tid. Metoder och arbetssätt ses alltså som centrala delar av den diskursiva 
praktiken (Hajer 1995). 
En viktig uppgift för diskursivt inspirerad policyanalys är att undersöka 
diskurser och diskursiv praktik som skapar och/eller upprätthåller specifika 
problemdefini tioner och antaganden om vad som är rimliga och rationella ansat -
ser för att hantera ett specifikt policymål eller en planeringsuppgift (Lövbrand 
& Stripple, 2015). Diskursivt inspirerad policy- och planeringsforskning handlar 
ofta om att undersöka förgivettaganden, verklighetsbilder, problemdefinitioner 
et cetera som genomsyrar ett visst policy- och planeringsområde eller en konkret 
beslutssituation. Det kan även handla om att uppmärksamma specifika begrepp, 
metoder och kunskapsperspektiv. En annan viktig aspekt handlar om den institu -
tionella praktiken inom vilken diskurser formas, och där konflikter och spänningar 
kan komma till uttryck, eller där det kan utvecklas en så stark etablering av speci -
fika tolkningar och synsätt att det uppstår inlåsningseffekter, vilket forskningen 
om path dependencies har gett återkommande exempel på. Ett konkret exempel 
är Per Lundins avhandling om bilsamhällets etablering i Sverige, där han visar hur 
idéer om behovet av att planera för bilens utrymme och framkomlighet över tid 
har blivit så etablerad och djupt inbyggd i normer och praktiker i stads- och tra -
fikplanering att den fungerar som en sorts ”frusen ideologi”. Det vill säga att även 
om de uttalade politiska målsättningarna idag är annorlunda än vad de var under 
de decennier som bilismen slog igenom, så lever ändå bilsamhällets normer i hög 
grad kvar i form av normer, regler och förhållningssätt i planeringens praktik. 
I vår forskning har vi tagit fasta både på aktörsperspektiv och diskursivt 
inriktade förståelser av makt. Det kan framstå som motsägelsefullt att tillämpa 
två såpass skilda teoriområden i ett och samma forskningsprojekt. Vi är medvetna 
om att de olika inriktningarna grundas i olika förståelser av kunskap och av hur 
världen är konstituerad, där aktörsperspektivet fäster större vikt vid enskilda  20
Att integrera klimatmål i nationell transportplaneringaktörers intressen och perspektiv och strategiska agerande, medan det diskursiva 
perspektivet fäster större vikt vid de idéer om världen och det meningsskapande 
som görs på ett mer kollektivt plan, och som skapar grundläggande förutsättningar 
för vad som över huvud taget är möjligt att föreställa sig, vilka handlingsinrikt -
ningar som kan framstå som mer eller mindre intressanta, rimliga och legitima etc. 
Vi har ändå sett det som fruktbart att låta båda perspektiven inspirera vårt arbete. 
Det är väl känt att offentlig politik och planering i hög grad styrs av roller och rela -
tioner som är formaliserade, vilket gör det relevant att tillämpa ett aktörsinriktat 
maktperspektiv åtminstone i delar av analysen. Vårt huvudsakliga fokus har dock 
riktats mot diskursiva maktuttryck. I praktiken är det inte vattentäta skott mellan 
de olika analyserna. Utifrån vår förståelse så påverkas även de formella maktrela-
tionerna av tolkning och meningsskapande. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering214.  Metod
I denna del beskriver vi vår forskningsansats och hur projektet har utvecklats 
under arbetets gång. Vi beskriver också det material som studien baserar sig på och 
hur vi har analyserat och tolkat materialet med hjälp av olika metoder. Studiens 
huvud sakliga empiriska fokus riktas mot den nationella planeringen av transport -
infrastruktur som avser 2018-2029. Därtill har analyser även gjorts av delar av den 
nu pågående nationella planeringsomgången som avser 2022-2033/2037. 
4.1  Forskningsansats
Vår studie utgör en kvalitativ analys av svensk nationell infrastrukturplanering. Vår 
ambition har varit att brett utforska denna process men också gå in på djupet kring 
de saker som har visat sig centrala för planeringens praktik. Studien består av totalt 
17 djupintervjuer med respondenter som alla har en roll i den nationella plane rin gen,  
en workshop med tjänstepersoner på Trafikverket och policydoku ment, plane rings-  
dokument och mötesanteckningar. Materialets variation syftar till att skapa en både 
bred och djup bild av den nationella infrastrukturplaneringens praktik (Flyvbjerg 
2006; George & Bennet, 2005). 
4.1.1  Forskningsprocessens val  
och avgränsningar
För att analysera aktörer, arenor och processer i ett konkret institutionellt samman-
hang så började vi med att göra en analys av ett specifikt skeende från förra pla -
neringsomgången. Det skeendet kretsade kring hur Trafikverket hanterade en 
klimatanalys som regeringen hade efterfrågat för inriktnings under laget. Valet att 
specifikt studera den här processen motiverar vi med att man ska se det som ett 
extremt fall (Flyvbjerg 2006) av implementering av klimatmål i transportplanering. 
Ett extremt fall kan enligt en kvalitativ fallstudiemetodik som bland annat Flyvbjerg 
(2006) utvecklat användas för att få information om ovanliga fall som antingen är 
problematiska eller bra enligt en specifikt definierad mening. Det ovanliga fallet 
kan sedan användas för att uttala sig om det generella sammanhanget som det är 
extremt i. Slutsatserna från det extrema fallet kan därmed även lära oss om det 
generella sammanhanget (Flyvbjerg 2006).
Fallet med klimatanalysen kan ses som extremt i den meningen att det illustre -
rar en vanlig process där underlag inkluderas och tas bort, men som fick ovanligt 
mycket allmän uppmärksamhet. Fallet belyser motståndshandlingar och maktut -
tryck som är förknippade med dominerande transportplaneringspraktiker i svensk 
transportplanering. Fallet illustrerar svårig heter att förändra hur transportplanering 
utförs och varför till exempel klimatmål är svåra att få med i planeringsprocessen. 
Det ger en inblick i maktdynamik som påverkar hur klimatmål hanteras i nationell 
planering, med tonvikt på diskursiv praktik och kunskapsperspektiv. På ett mer 
generellt plan gav fallet med klimatanalysen en god inblick i Trafikverkets egen  22
Att integrera klimatmål i nationell transportplaneringpraktik och interna organisation i arbetet med nationell planering. Den fullstän -
diga analysen av fallet med klimatanalysen presenteras i en kommande artikel 
i internationell tidskrift och i en kortare version i antologin På väg mot hållbar 
omställning? Kunskap, makt och mening i nationell transport planering  (2021). I den 
här rapporten är inte analysen inkluderad i sin helhet, men ingår som ett underlag 
till vår beskrivning av Trafikverkets roll och praktik i den nationella planeringen.
Utifrån analysen av det extrema fallet med klimatanalysen identifierade vi 
ett flertal andra delar av den nationella planeringsprocessen som vi såg som extra 
viktiga att undersöka närmare och belysa ur ett maktperspektiv. En sak som visade 
sig betydelsefullt var att ytterligare förstå det institutionella sammanhang som 
Trafikverkets egen praktik är en del av, ingår i och är med och skapar. Nästa steg i 
analysen blev därför att undersöka det vidare styrningssammanhanget – där vi  
riktar särskilt fokus mot samspelet mellan de aktörer som har det utpekade for -
mella ansvaret för klimatmåls integrering i nationell planering. Konkret handlar 
det om den svenska förvaltningsmodellen och dynamiken mellan regeringskansli 
och myndighet. Studien av de formella maktrelationerna ger en fördjupad bild 
av den praktik och det meningsskapande som formar nationell planering, med 
särskilt fokus på maktrelationer, ansvarsfördelning och spänningar mellan politik 
och förvaltning. Studien belyser den svenska förvaltningsmodellens styrkor och 
svagheter att hantera den typ av omställningsperspektiv som klimatmålen rymmer. 
Denna analys ingår i sin helhet i denna rapport och en kortare version är också 
publicerad i antologin På väg mot hållbar omställning? Kunskap, makt och mening i 
nationell transportplanering  (2021).
Studien av fallet med klimatanalysen visade också på ett behov av att ytter -
ligare studera och analysera det meningsskapande som konstant pågår gällande 
klimatmål och klimatomställning i hela nationella planprocessen. För att få per -
spektiv på utvecklingen valde vi att inkludera de senaste två planprocesserna (den 
som avslutades 2018 och den som påbörjades under 2020). Denna studie utgörs 
av en diskursanalys av dokument från nationell transportpolicy och -planering. 
Studien redovisas dels som en del i denna rapport, dels som ett kapitel i en kom -
mande internationell antologi med Robin Hickman och Christine Hannigan som 
redaktörer.
Genom dessa olika delstudier har vi kunnat studera och nu i denna rapport 
sammantaget analysera olika former av maktdynamik som förekommer i den 
nationella infrastrukturplaneringens praktik. Delstudiernas olika maktperspektiv 
och analytiska ramverk gör att studiens helhet ger en fördjupad och sammansatt 
förståelse av maktrelationer som formar den nationella transportplaneringen.3
3  Ytterligare en studie av den nationella planeringen på Trafikverkets regionala planeringsnivå har också  
genomförts inom ramen för projektet. Denna analys har inte kunnat färdigställas till rapportens samman-  
ställning, men kommer att presenteras i en egen publikation längre fram. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering234.2  Empiriskt material
4.2.1  Dokument
För varje steg i den nationella planprocessen finns det centrala dokument som 
uttrycker mål och ambitioner med politik respektive planering, föreslår möjliga 
utvecklingsinriktningar och argumenterar för de val som görs och det som väljs 
bort. Det handlar om huvudrapporter, underlagsrapporter och andra dokument 
som produceras i anslutning till planeringen. Genom intervjuerna har vi kunnat 
få en uppfattning om vilka dokument som spelar roll för planeringens praktik och 
är att betrakta som centrala. Därför är det en rad olika typer av dokument som har 
ingått i vårt totala urval för studien som helhet. Förutom policy- och planerings -
dokument är också andra typer av dokument som tjänsteanteckningar och annan 
officiell dokumentation från möten inkluderade. Det finns även andra dokument 
som vi valt att inte specifikt analysera på grundval av intervjuutsagor och våra 
egna uppfatt ningar efter genomläsning om dess betydelse för planeringen.
Tabell 1. Studerade dokument i diskursanalysen 
Dokument Organisation År Dokumenttyp
Direktiv till Trafikverket om att ta  
fram ett inriktningsunderlag Regeringen 2015 Direktiv
Inriktningsunderlag inför transport -
infrastrukturplanering för perioden 
2018-2029Trafikverket 2015 Inriktningsunderlag
Styrmedel och åtgärder för att minska 
transportsystemets utsläpp av växt -
husgaser – med fokus på transportin -
frastrukturenTrafikverket 2016 Klimatscenarioanalys
Åtgärder för att minska transport-  
sektorns utsläpp av växthusgaser  
– ett regeringsuppdragTrafikverket 2016 Klimatscenarioanalys
Infrastruktur för framtiden – innovativa 
lösningar för stärkt konkurrenskraft 
och hållbar utvecklingRegeringen 2016 Proposition
Direktiv till Trafikverket om att upp -
rätta en åtgärdsplaneringRegeringen 2017 Direktiv
Förslag till nationell plan för transport -
systemet 2018-2029Trafikverket 2017 Plan
fram ett inriktningsunderlag Regeringen 2020 Direktiv
Inriktningsunderlag inför transport-
infrastrukturplaneringen för perioden 
2022-2033 och 2022-2037Trafikverket 2020 Inriktningsplanering
Framtidens infrastruktur hållbara 
investeringar i hela SverigeRegeringen 2020 Proposition
Studien i sin helhet inkluderar dokument från de senaste två nationella planerings-  
 omgångarna; den som pågick åren 2015-2017 och den som pågår nu, och som star -
tades år 2020. Dokumenten har analyserats på två olika sätt; dels med innehålls-  
analys, dels med diskursanalys. Huvuddokument från Trafikverkets tidigare pla -
neringsomgång 2011-2013 har använts som bakgrunds- och referensmaterial, men 
det materialet har inte analyserats systematiskt.
Diskursanalysen bygger på 10 centrala dokument som redovisas i tabell 1. 
I materialet ingår regeringens uppdrag till Trafikverket att ta fram inriktnings -
underlag år 2015 och år 2020, ett uppdrag att ta fram ett nationellt planförslag år  24
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering2017, två infrastrukturpropositioner till riksdagen (en från 2016 och en från 2021), 
strategiska inriktningsunderlag från 2015 och 2020, bakgrundsrapporter om 
planering för att begränsa klimatpåverkan som producerades under inriktnings -
planeringen under 2016, och det nationella planförslaget från år 2017. Dokumen -
ten som ingår i diskursanalysen presenteras i tabell 1. Innehållsanalysen rör i 
huvudsak samma dokument, med tillägg för andra typer av dokument som haft 
framförallt med planprocessen 2015-2017 att göra. Däribland remisser, kommuni -
kations- och mötesanteckningar.
4.2.2  Intervjuer och workshop
Under hela projekttiden har vi genomfört djupintervjuer med centralt placerade 
personer i den nationella planeringsprocessen. Samtliga personer har på olika vis,  
på olika nivåer och i olika tider varit involverade i den nationella planprocessen. 
Djupintervjuerna utfördes med involverade tjänstepersoner vid Trafikverket, 
andra inblandade nationella myndigheter, Regeringskansliet samt en riksdags -
politiker. Intervjupersonerna identifierades genom att deras namn fanns med i 
dokument, genom deras position i den interna organisationen och genom snöbolls-  
urval (Grønmo & Winqvist 2007). Det innebär att andra respondenter identifierade 
personen som en nyckelaktör och att vår dittillsvarande studie konfirmerade att 
de var intressanta för oss att intervjua. I tabell 2 redovisas samtliga intervjuperso -
ner anonymiserat med intervjunummer, som används för att referera till specifika 
intervjuer i följande text.
I intervjuerna användes en semistrukturerad intervjuguide där frågorna ordna -
des i teman och justerades efter vem som intervjuades (Kvale & Brinkmann 2009). 
Frågorna var öppna och fokuserade främst på att få till ett samtal där intervju-
personen fick möjlighet att berätta mycket utan att styras av alltför specifika 
frågor. En del frågor var dock specifika och grundades i vår förförståelse om det 
material vi hittills hade och vem intervjupersonen var. Intervjuerna varade i mel -
lan 40-90 minuter, spelades in och transkriberades. 
Workshopen arrangerades av forskarna bakom denna studie, tillsammans 
med ytterligare en kollega från VTI och K2 (Nationellt kunskapscentrum för kol -
lektivtrafik). Workshopen riktades till den grupp tjänstepersoner som våren 2019 
var involverade i förberedelser inför myndighetens upplägg av nästa planerings -
cykel och inriktningsplaneringen. Workshopen handlade om alternativa tillväga-
gångssätt för långsiktig planering. Den inleddes med ett par korta föredrag om 
den svenska planeringen och en internationell utblick om bl a scenariebaserade 
planeringsmetoder. Därefter följde en öppen diskussion bland deltagarna om  
Trafikverkets planeringsprocess och möjligheter till förändring. Forskarna tog  
noggranna anteckningar, inklusive citat. Anteckningarna skickades till deltagarna 
för kommentarer efteråt. Workshopmaterialet har här använts som ett komple -
ment till intervjumaterialet.
Bland intervjupersonerna är det en relativt jämn könsfördelning, med totalt  
9 män och 8 kvinnor. Bland de tjänstepersoner inom Trafikverket som har inter-
vjuats är dock de flesta män (sammanlagt 6 av de 8 intervjuade).  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering25Tabell 2: Intervjuförteckning
Intervjunummer Position Intervjutid
1 Tjänsteperson Trafikverket Vår 2019
2 Tjänsteperson Trafikverket Vår 2019
3 Tjänsteperson Trafikverket Vår 2019
4 Tjänsteperson Trafikverket Höst 2018
5 Tjänsteperson Trafikverket Höst 2018
6 Tjänsteperson Trafikverket Höst 2018
7 Tjänsteperson Trafikverket Vår 2021
8 Tjänsteperson Trafikverket Vår 2021
9 Riksdagspolitiker Höst 2018
10 Tjänsteperson Regeringskansliet Vår 2020
11 Tjänsteperson Regeringskansliet Höst 2018
12 Tjänsteperson Regeringskansliet Höst 2018
13 Tjänsteperson Regeringskansliet Höst 2018
14 Tjänsteperson Naturvårdsverket Höst 2018
15 Tjänsteperson Naturvårdsverket Höst 2019
16 Tjänsteperson Naturvårdsverket Höst 2018
17 Tjänsteperson Naturvårdsverket Höst 2018
4.3  Analys och tolkning
Genom hela tolknings- och analysprocessen har vi strävat efter att hantera mate -
rialet så öppet, explorativt och rättvisande som möjligt. Därför har vi genom hela 
studien rört oss fram och tillbaka mellan vårt material och olika teorier dels för 
att inte låsa fast oss i en teoribildning och därmed en enda typ av analys, dels för 
att ge materialet rättvisa och hitta de teorier som kan hjälpa oss att göra relevanta 
analyser. En sådan forsknings process brukar beskrivas som abduktiv. Det innebär 
att vi från början har haft en idé om vilka teorier som skulle kunna vara relevanta, 
men efter genomgång av materialet har vi reviderat den idén och sökt vidare efter 
andra relevanta teorier (Alvesson & Kärreman 2007). Alla analyser och tolkningar 
har involverat flera av de forskare som har arbetat med studien, för att så långt det 
är möjligt säkerställa tolkningar som inte blir ensidiga. De deltagande forskarnas 
olika bakgrunder inom olika discipliner och olika erfarenheter av det studerade 
ämnet har öppnat för en bred analys. Genom detta arbetssätt har vi strävat mot 
en så hög validitet och reliabilitet som möjligt för studien som helhet (Sandberg 
2005; Maxwell 1992). I detalj har studiens resultat validerats med hjälp av så kallad 
triangulering där utsagor från enskilda intervjupersoner har kunnat bekräftas eller 
inte i andra intervjupersoners utsagor och/eller i dokument och workshopanteck -
ningar (Kvale & Brinkmann 2009; Sandberg 2005).
4.3.1  Innehållsanalys
Innehållsanalysen av dokument och intervjuer (Kvale & Brinkmann 2009) har 
gått till så att allt material har lästs nära och noga av flera i forskargruppen. Sedan 
har den första sorteringen och tentativa tolkningarna av materialet baserat sig på 
empirin och det vi sett där som viktigt i flera källor eller som speciellt betonats av  26
Att integrera klimatmål i nationell transportplaneringnågon källa. Denna empiriska tematisering av materialet har diskuterats ingående 
i forskargruppen och lett till diskussion om teori och ytterligare teoretisk fördjup -
ning. I ett andra steg av innehållsanalysen har vi sedan utgått från teoretiska 
begrepp och ramverk för att göra en ny sortering och tolkning av materialet  
(Alvesson & Torhell 2011). Vi har också kontinuerligt utvärderat om den kunskap 
vi har vid tillfället är tillräcklig för att uttala oss om det vi sett eller om vi behöver 
samla in mer material. Därför har nya intervjuer kontinuerligt utförts inom pro -
jektet. I en så pass stor process som inkluderar många personer och organisa tioner 
är det svårt att känna en ”mättnad” i materialet (Kvale & Brinkmann 2009), för det 
kommer i varje intervju någon ny intressant detalj om någonting. Därför kan vi 
inte påstå att vi nått en mättnad för hela materialet, men till viss del en mättnad 
kring detaljer som vi väljer att analysera.
4.3.2  Diskursanalys
Diskursanalysen utfördes baserat på närläsningar och omläsningar av dokument 
från föregående och pågående nationell planomgång. Först delade vi upp materia -
let mellan de involverade forskarna för en noggrann läsning av varje dokument. Vi 
tog anteckningar för hand och identifierade uttalanden, problemdefinitioner och 
förslag relaterade till klimatomställning och dess betydelse för nationell transport -
planering. Vi fokuserade på både explicita och implicita uttalanden, antaganden 
och idéer som kommer fram i texterna. Vi letade inte bara efter stabila och sam -
manhängande idéer utan också motsägelsefulla idéer och uttalanden. Följande 
forskningsfrågor ledde vår analys av dokumenten:
• Hur introduceras, definieras och tolkas klimatpolitiska mål i dokumenten?
• Vilka handlingsinriktningar framstår som mer eller mindre intressanta och 
möjliga (för transportsektorn generellt och för nationell planering)?
• Vilka aktörer och/eller arenor definieras som särskilt viktiga och ansvariga för 
att minska växthusgasutsläppen från transportsektorn?
I nästa steg sammanställde vi resultaten från den första läsrundan och tog ana -
lysen vidare med ett mer omfattande fokus för att se vilka idéer, påståenden och 
antaganden som återkommer i materialet som helhet. Efter den första preliminära 
omfattande analysversionen såg vi tillbaka på det primära materialet igen för att 
verifiera att den aggregerade analysen matchade innehållet i det empiriska mate -
rialet. Detta steg ledde till några justeringar av analysen och det hjälpte oss att se 
fler nyanser i materialet än i den första analysomgången. Under hela arbetet med 
analysen har vi sett tillbaka på materialet flera gånger.
Det bör noteras att materialet i fokus för vår analys är rikt på detaljer och inne -
håller många olika diskussioner, reflektioner och förslag. Analysen som vi presen -
terar i denna text fångar de viktigaste egenskaperna, men det finns också nyanser 
och variationer som inte redovisas på grund av begränsat utrymme. Resultaten 
som vi förmedlar i avsnitt 5.4 fokuserar på helheten och de huvudsakliga teman 
som vi har identifierat i vår analys. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering275.  Resultat
I detta kapitel presenteras projektets huvudsakliga resultat. Kapitlet inleds med en 
beskrivning av hur en nationell plan tas fram, och därefter presenteras resultaten 
av analysen av tre centrala processer som formar den nationella transport infra-
struktur planeringens inriktning. Kapitlet uppehåller sig vid roller och relationer 
mellan politik och förvaltning (avsnitt 5.2), Trafikverkets interna processer och 
arbetssätt som påverkar arbetet med nationell plan (avsnitt 5.3), samt det menings -
skapande om klimat och transportplanering som pågår i ett vidare sammanhang 
av styrdokument och planer (avsnitt 5.4).
5.1  Processen för nationell planering
Den nationella transportinfrastrukturplaneringen genomförs varje mandatperiod 
(vart fjärde år) då den strategiska inriktningen för de kommande 12 åren utformas.  
Som visas i figur 1 består processen för nationell planering av ett antal successiva  
steg, som sker i samspel mellan riksdag, regering, Regeringskansliet och Trafik -
verket. Sampelet utgörs till stor del av formella processer, som i figuren åskådlig-  
görs med heldragna svarta pilar. Det handlar om direktiv och beslut från reger -
ingen till Trafikverket, underlag och förslag från Trafikverket till regeringen och 
proposition och budgetförslag från regeringen till riksdagen, samt beslut om 
budget från riksdagen till regeringen. Samspelet utgörs också av mer informella 
processer, som åskådliggörs av de streckade tvåvägspilarna mellan Regerings -
kansliet och Trafikverket. Dessa handlar om en mer kontinuerligt pågående dialog 
om Trafikverkets olika uppdrag, dess tolkningar och regeringens förväntningar. 
Regeringskansliet är också en viktig aktör genom sin roll att bereda regeringens 
beslut och bistå med underlag till direktiv, proposition, budget med mera. Detta 
åskådliggörs med de korta pilarna från Regeringskansliet till regeringen.
RIKSDAGENBeslut 
Infrastrukturproposition och budget
Proposition och
budgetförslag
Direktiv till
inriktningsunderlagInfrastrukturproposition
och budgetDirektiv till 
åtgärdsplaneringBeslut om 
Nationell PlanREGERINGENBudgetbeslut
Inriktnings-
underlagFörslag för 
Nationell Plan
TRAFIKVERKET Inriktningsplanering Åtgärdsplanering Verksamhetsplanering GenomförandeGemensam beredning mellan berörda departement: Finans, Miljö och och Infrastruktur (tidigare Näring)   REGERINGSKANSLIET
Figur 1: Processen för nationell planering 28
Att integrera klimatmål i nationell transportplaneringDet första steget av den nationella planprocessen innebär att ett inriktningsunder -
lag tas fram, vilket Trafikverket gör på uppdrag av regeringen. Denna så kallade 
inriktningsplanering är en process med tydlig strategisk inriktning. Där analyseras 
transportutvecklingen på lång sikt utifrån regeringens uppdrag i direktivet, iden -
tifierade brister i transportsystemet, liksom befintliga transport politiska mål och 
principer. Trafikprognoser utgör centrala analysunderlag i arbetet. Inriktnings -
underlaget innehåller förslag på fördelning av statens resurser, givet olika ekono -
miska ramar, mellan bland annat nyinvesteringar och underhåll av befintlig 
infra struktur. Inriktnings underlaget ligger sedan till grund för infra struktur -
propositionen och förslag till ramar för infrastrukturbudget, som båda läggs f  
ram för beslut i riksdagen.
Det andra steget är åtgärdsplanering, där Trafikverket tar fram ett förslag 
på nationell plan enligt regeringens direktiv. I detta steg prioriteras specifika 
investeringar och underhålls  åtgärder för genomförande under den kommande 
12-årsperioden. Förslaget till nationell plan innehåller också anslag för bland 
annat bidrag till investe ringar för mer hållbart resande i städer genom så kallade 
stadsmiljöavtal, framkomlighets-, trafiksäkerhets- och miljöåtgärder genom så 
kallade trimnings potter, samt medel för forskning och innovation. Trafikverkets 
förslag till nationell plan behandlas sedan av regeringen som kan välja att besluta 
om den som den är, eller ändra i vissa delar. I de efterföljande stegen inkorporeras 
den fastställda planen i Trafikverkets interna verksamhetsplanering och övergår i 
en genom förande fas. En mindre del av de nationella investeringsmedlen fördelas 
genom kompletterande länstransport planer, som utarbetas av offentliga aktörer på 
regional nivå.
Den nationella planprocessen är central för nationell transportpolitik eftersom 
den utgör en lång och omfattande process som både direkt och indirekt skapar för -
utsättningar för hur mål och policyinriktningar på transportområdet kan förverk -
ligas. Budgeten för nationell plan uppgår vid varje tillfälle till hundratals miljarder 
kronor (600-700 miljarder kronor i de senaste omgångarna), vilket gör det till ett 
av statens större samlade utgiftsområden. Som vår beskrivning ovan visar rör sig 
processen för nationell planering fram och tillbaka mellan ett antal olika aktörer. 
Det är alltså en process som formas i ett samspel mellan politik och förvaltning på 
nationell nivå och som därigenom illustrerar de olika aktörernas förhållande till 
varandra både formellt och informellt. Detta kommer vi att analysera närmare i 
kommande del.
5.2  Maktrelationer politik - förvaltning
Den nationella infrastrukturplaneringen rör sig således fram och tillbaka mellan  
regeringen, riksdagen och Trafikverket. Samspelet formaliseras genom lagar, 
regelverk och instruktioner och följer en praxis som bottnar i den svenska förvalt -
ningspolitiska modellen. I detta avsnitt diskuterar vi den formaliserade proces -
sen och maktrelationerna mellan de centrala aktörerna, med fokus på de delar av 
processen där politik och förvaltning möts, och som på olika sätt framstår som 
särskilt centrala när det gäller vilket innehåll och inriktning som den nationella 
planeringen i slutändan får, och för hur klimatperspektiv integreras i processen. 
De olika aktörerna och deras inbördes relationer är synliggjorda i figur 1. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering295.2.1  Aktörer med formellt ansvar för nationell  
Regeringen har det övergripande ansvaret för den långsiktiga transportplane -
ringen, och är den som initierar den långsiktiga planeringsprocessen för nationell 
infrastruktur. Regeringen har en viktig roll att föreslå vilka långsiktiga mål som 
ska uppnås på transportområdet, samt föreslå eventuella förändringar av lagar och 
regler. Det är även regeringen som ger förslag på budget kopplat till exempelvis 
lagförslag och skatter, samt den infrastrukturbudget som föreslås för riksdagen 
under varje mandatperiod och som finansierar byggnad och underhåll av nationell 
infrastruktur under kommande 12 år. 
Regeringskansliet har också en viktig roll för svensk transportpolicy och pla -
nering, eftersom det ansvarar för att bereda regeringsärenden och i övrigt biträda 
regerin gen och statsråden i deras verksamhet (SFS 1996:1515). Transportsystemet 
har under de två senaste regeringarna legat under två olika departement: Under 
perioden 2014-2018 var det Näringsdepartementet som ansvarade för transport -
frågorna och styrde de transportrelaterade myndigheterna. Sedan januari 2020 
finns det ett Infrastrukturdepartement som samlar frågor rörande transporter, 
energi och digitalisering. 
I praktiken har även Trafikverket ett stort ansvar för transportplaneringen, 
eftersom det är denna myndighet som i praktiken utformar planeringsunderlag 
och tar fram förslaget på nationell plan för transportinfrastruktur. Att det i slut-
ändan är regeringen som fattar beslutet om nationell plan förtar inte den viktiga 
rollen som myndigheten har att bereda underlagen och ge förslag på övergripande 
handlingsinriktning för att nå uppställda politiska mål. 
Riksdagen behandlar och beslutar om regeringens förslag på området. Bered -
ningen och de huvudsakliga diskussionerna sker i riksdagens trafikutskott innan 
votering sker bland alla ledamöter i kammaren. Riksdagen ger sedan regeringen 
i uppdrag att genomföra och implementera de fattade besluten. Regeringen ska 
således se till att riksdagens beslut genomförs. Till sin hjälp har regeringen myn -
digheterna; dels sin närmaste myndighet Regeringskansliet, dels övriga myndig-
heter inom politikområdet i fråga. 
5.2.2  En förvaltningsmodell med tonvikt på kollektivt 
beslutsfattande 
Den svenska regeringen fattar alla sina beslut kollektivt. Denna förvaltningsmodell 
är speciell för Sverige och Finland och kallas i den statsvetenskapliga litteraturen 
för den dualistiska öst-nordiska förvaltningsmodellen (Baldersheim 2001). Den 
innebär att hela regeringen är gemensamt ansvarig för alla beslut som fattas, och 
att varje minister behöver förankra förslag inom sitt eget verksamhetsområde 
hos samtliga andra ministrar. Till skillnad från i länder med ministerstyre kan en 
enskild minister inte styra eller uttala sig om enskilda beslut och fall som de myn -
digheter som ligger under ministerns departement fattar beslut om. Inte heller 
hela regeringen har den möjligheten (Premfors et al 2003). 
Regeringens kollektiva beslutslogik gör att förhandling är det arbetssätt som 
präglar regeringsarbetet (Premfors & Sundström 2007). Statsråden intar olika 
positioner i olika frågor och har olika starka åsikter. Eftersom alla måste vara 
överens behöver vissa stora och svåra beslut behandlas ett antal gånger för att de  30
Att integrera klimatmål i nationell transportplaneringolika ministrarna ska vara övertygade om ett förslag. De intervjuer som vi har gjort 
med personer som har arbetat nära regeringen i tidigare planeringsomgångar ger 
exempel på att det förekommer så kallad kohandel där beslut inom mycket olika 
sakområden byts mot varandra. Ett exempel från en tidigare planeringsomgång, 
som nämns i en intervju med en tidigare tjänsteperson på Regeringskansliet, är att 
beslut om större infrastrukturprojekt byttes mot förändringar inom kultursektorn 
(Intervju 11). 
Likt regeringen präglas även Regeringskansliet, enligt tidigare forskning, av 
förhandling (Premfors & Sundström 2007). De som arbetar inom Regeringskansliet 
är främst opolitiska tjänstepersoner som är experter på sina ämnen, samt poli -
tiskt tillsatta tjänstepersoner. Som nämnts ovan är Regeringskansliets uppgift att 
bereda regeringsärenden och att i övrigt biträda regeringen och statsråden i deras 
verksamhet. Konkret innebär detta att tjänstepersonerna, utifrån sin sakkunskap 
och med hjälp av eventuell ytterligare information och kunskap som inhämtas via 
utredningar och expertmyndigheter, diskuterar och förhandlar inom och mellan 
departementen för att utveckla och nå fram till politiska förslag som regeringen så 
småningom beslutar om och lägger fram för riksdagen. 
Förhandlingar sker både inom departement och mellan departement.
Regerings  ärenden som berör flera departements verksamhetsområden ska enligt 
Regerings kansliets instruktion vara föremål för så kallad gemensam beredning 
mellan de berörda departementen (SFS 1996:1515). Föreskriften för gemensam 
beredning säger att det inte får råda någon tvekan om vad departementen har 
enats om och beredningen får inte ses som avslutad förrän alla parter är överens 
(Premfors & Sundström 2007). Om en fråga inte går att lösa på tjänstemannanivå 
får den tas vidare till statsråden. Om inte heller dessa kan komma överens kan 
statsministern kallas in som skiljedomare. Att frågor behöver ”hissas” på det här 
sättet i organisationen uppfattas dock enligt Premfors och Sundström (2007) av 
tjänste männen som ett misslyckande och därför strävar man efter att lösa konflik -
ter i dessa typer av förhandlingar på tjänstemannanivå.
Många frågor inom transportområdet är föremål för gemensam beredning, 
eftersom det ofta handlar om mycket pengar (Finans  departe mentet är då part) och 
berör miljöfrågor på olika sätt (Miljödeparte mentet är då part). När det gäller natio -
nell infrastruktur planering är gemensam beredning mellan Näringsdepartementet/
Infra struk tur   departementet och Finansdepartementet och Miljödeparte mentet 
rutin i flera steg. Gemensam beredning sker när beslut ska fattas om direktiv till 
inriktnings planering för Trafikverket, och när underlaget ska omformas till en pro -
position för regeringen att lägga fram för riksdagen. Nästa tillfälle är när direktivet 
till den så kallade åtgärdsplaneringen ska bestämmas och därefter när förslaget till 
nationell plan kommer från Trafikverket och ska beslutas av regeringen (intervjuer 
10-13).
Eftersom förhandling bygger på tillit är det som offentliggörs från den gemen-
samma beredningen alltid det slutgiltiga konsensusbeslutet. Det är svårt att i 
efter hand få veta hur förhandlingarna har gått till, vad som specifikt har diskute -
rats och vad som varit lätt respektive svårt att komma överens om. I litteraturen 
brukar det framhållas att de som deltar i den gemensamma beredningen måste 
upprätthålla den trygghet och tillit som finns inom organisationen för att kunna 
fortsätta att förhandla även i kommande ärenden. Därför fungerar det inte att 
externt avslöja hur saker och ting har förlöpt under tidigare pågående förhandlin-
gar (Premfors & Sundström 2007). Detta bekräftas av våra intervjuer, där personer  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering31med erfarenhet från Regeringskansliet vittnar om svårigheterna med att berätta 
om sådant som föregått under förhandlingarna. Det går att berätta om förhand -
lingarna principiellt, men inte i detalj vilket gör att det är svårt att få insyn i dessa 
processer inom Regerings kansliet. 
5.2.3  Trafikverkets makt att forma den  
nationella planeringen
Enligt den svenska förvaltningsmodellen styr regeringen myndigheterna på ett 
övergripande plan, främst på dessa sätt: 
1. regeringen tillsätter de högsta tjänstepersonerna, 
2. regeringen beslutar om myndigheternas föreskrifter i så kallade förordningar, 
3. regeringen lägger förslag på budget för myndigheternas verksamhet, 
4. regeringen är sista instans för överklaganden, men utövar också indirekt  
kontroll över myndigheternas beslut genom årlig utvärdering och uppföljning, 
5. regeringen ger också myndigheterna beskrivningar av deras uppdrag och mål, 
samt budget för det kommande året i det regleringsbrev som regeringen skickar 
ut efter att höstbudgeten är klar varje år. Regleringsbreven kan sedan uppdate -
ras under hela året beroende på förändringar i budget eller liknande (Premfors 
et al. 2003). 
De svenska myndigheterna är samtidigt fristående myndigheter, med en, i ett 
internationellt perspektiv, hög grad av självständighet. Kärnan i detta självstyre är 
förbudet mot så kallat ministerstyre. I Regeringsformen anges att varken riksdag 
eller regering får bestämma vad en förvaltningsmyndighet ska besluta (Regerings -
formen kap 11, §7). Varje förvaltningsmyndighet har därmed relativt stor rådig -
het att utifrån sin egen sakkunskap bearbeta de direktiv och uppdrag som ges av 
Under åren har det varit omdebatterat vad myndigheternas självständighet 
består i och hur långt den sträcker sig. En del analyser som har gjorts under senare 
decennier, bland annat i form av offentliga utredningar, har i någon mån ifrågasatt 
idén om att myndigheterna kan och bör vara så självständiga som man av tradi -
tion har ansett och utgått från. Detta har dock hittills inte lett till några beslut eller 
ställningstaganden som tydligt ifrågasätter den sedan länge dominerande uppfatt -
ningen om svenska myndigheters handlingsutrymme (Ahlbäck Öberg 2020). 
Statsvetarna Sundström och Lemne (2016) framhåller exempelvis att myndighe -
terna har goda möjligheter att ta egna initiativ till utredning av inte enbart sådant 
som regeringen efterfrågat, utan också av det som man ser som angeläget av något 
annat skäl, som aktuell lagstiftning. Myndigheterna kan därför tolkas ha en viss 
egen makt att ta egna initiativ på det område där de är experter så länge de gör det 
inom lagens ram (Sundström & Lemne 2016). 
Principen med självständiga expertmyndigheter innebär, när det gäller lång -
siktig transportplanering, att Trafikverket har en hel del möjligheter att påverka 
vad som sker och inte sker i den processen. Givetvis styr regeringen Trafikverkets 
arbete med hjälp av instruktioner, direktiv och regleringsbrev (se figur 1). Trafik-
verket ska leverera det som regeringen efterfrågar, men eftersom direktiven är 
resultat av politisk förhandling är det sällan helt entydigt exakt vad som ska göras 
och därför måste direktiven tolkas av myndigheten. Utöver vad som står skrivet i  32
Att integrera klimatmål i nationell transportplaneringuppdrags beskrivningen i regeringens direktiv så har Trafikverket således möjlig-  
het att även ta in andra mål, principer med mera som de anser vara viktiga i 
relation till den långsiktiga transportinfra strukturplaneringen, så länge som det 
finns en tydlig grund för det och så länge som det är relevant för uppdraget och 
verksamhets  området. 
Eftersom Trafikverket ansvarar för att ta fram kunskap inom transportområdet 
och analysera denna för att leverera underlag till regeringen, kan de även anses ha 
en kunskapsmässig makt. Hur kunskapen tas fram och paketeras är i stor utsträck -
ning upp till myndigheten, vilket gör att även metodologisk och pedagogisk makt 
ligger hos Trafikverket. Hur stor påverkan det får beror dock på många faktorer, 
bland annat på hur den politiska diskussionen ser ut i frågan och hur mycket 
regeringen i slutändan väljer att lyssna på sin expertmyndighet. 
5.2.4  Summering
Den formella ansvarsfördelningen mellan politik och myndighet ger å ena sidan en 
bild av relativt renodlade roller där regeringen har det övergripande ansvaret och 
initiativet att styra och forma den långsiktiga infrastrukturplaneringen. Å andra 
sidan har även Trafikverket en betydande makt att forma planeringens innehåll, 
bland annat genom uppgiften att ta fram de fördjupade analyser och kunskaps -
underlag som ingår som en viktig del av varje ny planeringsomgång, samt själva 
planförslaget. Regeringskansliet utgör en viktig kontaktyta mellan politik och 
förvaltning. I sin roll att bistå regeringen i ärendets beredning, och sköta mycket 
av kontakterna med myndig heter utgör Regeringskansliet en central, men mindre 
synlig, maktinstans med potentiellt stort inflytande att exempelvis förmedla infor -
mation mellan berörda instanser, och även utforma beslutsunderlag. Med tanke 
på att var och en av de centrala aktörerna har ett visst eget handlingsutrymme blir 
det därför extra viktigt att reflektera kring hur de själva uppfattar sina möjligheter. 
I detta forsknings projekt har vi lagt mycket fokus på att undersöka hur just Trafik-
verkets roll och manöverutrymme uppfattas, vilket presenteras i nästa avsnitt.
5.3  Trafikverkets roll och arbetssätt 
I vår forskning har vi riktat mycket uppmärksamhet mot Trafikverket, som har en 
central roll i svensk transportplanering. Men hur ser representanter från Trafik -
verket och andra myndigheter på myndighetens uppdrag och möjligheter i relation 
till långsiktiga klimatmål? Vilka arbetsmetoder och synsätt genomsyrar arbetet 
med långsiktig planering och vad har dessa för betydelse? 
5.3.1  Begränsade möjligheter att nå klimatmål  
med nationell planering
De flesta av de personer som vi har intervjuat, i synnerhet personer som själva 
arbetar på Trafikverket, framhåller att de som myndighet självklart ska eftersträva 
att klimatmål nås, men menar att Trafikverket i praktiken har begränsade möjlig-  
heter att minska utsläppen av växthusgaser från transportsektorn. Det huvudsak -
liga skälet, som flera av de intervjuade tycks helt överens om, handlar om Trafik-  
verkets centrala uppgift att planera och förvalta transportinfrastruktur, men 
däremot inte påverka användningen av densamma. En av de intervjuade säger: NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering33” … en infrastrukturplan, den kan ju på marginalen påverka just utsläppen från 
trafiken. Men det är också viktigt att räkna med och minska klimatpåverkan från 
byggande och underhåll som kan vara betydande vid stora investeringar. Planen 
bör inte leda till ökade utsläpp men det är inte från en plan som man /åstadkom -
mer/ dom stora minskningarna, utan det är ju styrmedel som /behövs/. ”  
(Intervju 3)
Flera av de intervjuade återkommer till att andra samhälls  aktörer ofta uttrycker en 
”skev” förväntan som innebär att de ”tror att Trafikverket har en större roll än vad 
vi har.” (Intervju 7). En tjänsteperson på Infrastrukturdepartementet ger uttryck 
för en liknande bild, och betonar att det endast är infrastrukturen som ingår i myn -
dighetens uppdrag – vilket konstateras vara en begränsning (Intervju 10). 
Sammantaget bekräftas det ”marginalperspektiv” som har identifierats i tidi -
gare forskning om nationell planering, och som gör gällande att det inte har någon 
större betydelse vilken typ av infrastruktur som byggs eftersom det är trafiken som 
står för de stora utsläppen, inte infrastrukturen (Pettersson et al 2020; Larsson et al 
2019, se även Witzell 2020; 2021). Kopplat till detta framhåller flera av de inter -
vjuade på Trafikverket att den totala volymen av växthusgasutsläpp från trans -
portsektorn primärt styrs av andra saker än just infrastruktur, nämligen ekonomi, 
individuella preferenser, ekonomiska styrmedel (skatter, avgifter eller bidrag) med 
mera. Detta är frågor som ligger på regeringens och andra myndigheters bord. I 
linje med detta framhålls att det främst är andra aktörer och andra typer av åtgär -
der som spelar roll för att minska utsläppen av växthusgaser från transportsektorn. 
Det finns dock även uppfattningar som avviker från denna. Några av de inter -
vjuade från Trafikverket menar att det i själva verket är möjligt att åstadkomma 
ganska mycket med infrastrukturplanering, särskilt om den utvecklas i nära 
samspel med annan samhällsplanering, som utgår från samma målbild (Intervju 
2, 3 ,8). Denna bild framhålls även av tjänstepersoner från Naturvårdsverket samt 
intervjupersonen med erfarenhet från riksdagen (Intervju 9, 15, 17). 
En person som har arbetat länge med klimatfrågor på Trafikverket framhåller 
att det ofta är metod- och analysansatserna som avgör vilka möjligheter man ser 
att bidra till klimatpolitisk måluppfyllelse med hjälp av infrastruktur planering. 
Om man utgår från måluppfyllande scenarier och använder metoder som back-
casting eller liknande så blir det, enligt denna person, ofta tydligare vilken grad 
av förändring som behövs för att nå klimat- och hållbarhetsmål än vad som blir 
fallet om man använder basprognosens antaganden om fortsatt trafikökning som 
utgångspunkt och låter dessa strukturera processen (Intervju 2). Denna persons 
erfarenhet är att måluppfyllande scenarier i högre grad möjliggör att tillsammans 
med andra aktörer identifiera nya handlingsinriktningar än de som vanligen tas 
för givet och ses som mer sannolika enligt basprognosen. 
Det synsätt som kommer till uttryck här ligger nära den idé om ett mer 
transport  effektivt samhälle som utgör ett av de ”tre benen” för transportsystemets 
klimat  omställ ning (jmf avsnitt 1.2). Enligt detta synsätt bör Trafikverket bidra 
aktivt både till överflyttning till mer hållbara trafikslag och till ett samhälle där 
tillgänglighet kan skapas med minskad andel energiintensiva trafikslag. Idén fram -
står dock som omdiskuterad inom Trafikverket. En av de personer som var centralt 
involverade i inriktnings planeringen för 2018-2029 års nationella plan påpekar att 
idén om ett mer transporteffektivt samhälle, där tillgänglighet skapas med mindre 
trafik, ofta utgår från att flera olika typer av samhällsplaneringsåtgärder kommer   34
Att integrera klimatmål i nationell transportplaneringatt genomföras, men att det sällan är tydligt hur de ska kunna genomföras. Per -
sonen nämner att det klimatscenario som Trafikverket arbetade med inför inrikt -
ningsplaneringen 2015 bl a utgick från att all tillkommande bebyggelse skulle 
utgöras av förtätning inom befintliga tätorters gränser, och menar att detta inte 
kan anses vara ett särskilt realistiskt scenario:
” det är inte så troligt att man kan åstadkomma den här hundraprocentiga  
förtätningen och det är /…/ inte någon riktigt realistisk… /…/ därför att det 
både tar tid och kan vara svårt att genomföra. ”  
(Intervju 1)
Just frågan om vad som kan anses troligt och realistiskt återkommer på olika sätt i 
våra analyser. Vi kommer att återvända till detta i avsnittet om andra sätt att inte -
grera klimatmål i inriktningsplaneringen nedan.
Enligt respondenter som är eller tidigare har varit verksamma inom Regerings -
kansliet har fokus på klimatfrågorna och intresset för mer genom gripande för -
ändringar än enbart teknikskifte ökat inom transportpolitiken under de senaste 
mandatperioderna. Enligt vad som framkommer i en intervju med en person som 
är verksam på Infrastrukturdepartementet idag finns det även en medvetenhet om 
att detta förstärkta fokus inte fullt ut har spritt sig till alla delar eller alla tjänste -
personer inom Trafikverket (Intervju 10). En konsekvens är att planeringen och de 
underlag som tas fram inte alltid helt avspeglar den mest aktuella politiska vilje -
riktningen. 
Respondenter inom Trafikverket bekräftar uppfattningen om att planeringen 
när det gäller klimatmål inte alltid når ända fram. Det finns de, både inom Trafik-
verket och andra myndigheter, som menar att de två senaste planeringsomgång -
arna har varit mindre omställningsinriktade än tidigare, och att Trafikverket inte 
har fortsatt det bredare anslag som kännetecknade till exempel den så kallade 
kapacitetsutredningen (motsvarande inriktningsplanering) som bedrevs under 
åren 2011-2012 (Intervju 2, 8, 15). Klimat målen och dess betydelse för transport-
systemet var i det fallet inkluderade som ett kapitel i huvudunderlaget, där Trafik-
verkets klimat-scenario och komplette rande analyser till det presenterades. Det 
första fröet till det vi idag kallar ”Transport  effektivt samhälle” och som Trafik-  
verket utvecklade vidare i klimatanalysen under 2015 års inriktnings planering, 
såddes då. De två planerings  omgångar som har följt efter den beskrivs dock av 
flera av de intervjuade som mer fokuserade på teknikutveckling, bränslebyte och 
ekonomiska styrmedel som de primära sätten att minska utsläpp av växthusgaser. 
Händelseutvecklingen kring klimatanalysen som togs bort från inriktningsunder -
laget 2015 är ett exempel på detta, vilket vi återkommer till i avsnitt 5.3.7 nedan.
5.3.2  Andra aktörers ansvar?
Flera av intervjupersonerna på Trafikverket understryker att det i Sverige är kom -
muner och regioner som är ansvariga för samhällsplaneringen i stort, medan 
Trafikverket bara har infrastrukturen på sitt bord. Andemeningen i denna typ 
av resonemang blir ofta att det som finns ”runt infrastrukturen”, det vill säga 
bebyggelse utvecklingen i stort, är de andra aktörernas ansvar att lösa. Resone -
manget är en viktig påminnelse om att Trafikverket inte ensamt kan lösa klimat-
omställningen. Samtidigt är det väl känt att inte heller kommuner och regioner 
kan genomföra klimatomställningen på egen hand; nationell transportinfrastruk - NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering35tur påverkar i hög grad kommuners och regioners möjligheter att utveckla ett 
transporteffektivt samhälle. Resultaten av våra intervjuer påminner om den typ av 
”blame game”, som forskarna i Stafetten-projektet har identifierat i sina analyser, 
och som innebär att personer i olika organisationer och på olika administrativa 
nivåer tenderar att peka på andra aktörers ansvar, snarare än att göra allt vad man 
kan i den egna rollen, eller till exempel aktivt söka utveckla nya former för sam-
arbete med andra planeringsaktörer (Larsson et al 2019; Pettersson et al 2020). 
Av flera av de intervjuer som vi har genomfört, och som har gjorts med per -
soner som är verksamma på nationell nivå, framstår det, lite tillspetsat, som att 
Trafik verkets uppdrag att planera och förvalta infrastruktur beaktas som något 
som görs avskilt från ett vidare rumsligt sammanhang. I intervjuerna är det vanligt 
med påpekanden om att Trafikverkets ansvar handlar om att ansvara för just 
infrastruk tur. Men samtidigt finns det andra beskrivningar och uttalanden som 
kan tolkas som att Trafikverkets uppdrag både kan och bör förstås som infrastruk -
turen i ett vidare sammanhang. I regeringens instruktion till Trafikverket fram -
hålls exempelvis att myndigheten ska arbeta med ett samhällsbyggnads perspektiv 
(SFS 2010:185). Denna formulering indikerar att regeringen anser att infrastruk -
turens koppling till övrig samhälls planering i praktiken är en viktig del av Trafik-
verkets arbete. 
Formuleringen om att Trafikverket ska arbeta med ett samhällsbyggnads -
perspektiv härrör från den så kallade Trafikverksutredningen från 2008 (SOU 
2009:31), där den nya myndighetens tillkomst och verksamhet utreddes inför att 
Trafikverket sedermera inrättades år 2010. I utredningen föreslog man att det så 
kallade sektorsansvaret, som tidigare hade legat på Vägverket och Banverket, inte 
skulle följa med till den nya myndigheten, utan tas bort. I stället var förslaget att 
Trafik verket dels skulle kunna få specifika sektorsuppdrag, dels att kärnverksam-
heten för den nya myndigheten, planeringen , i högre grad skulle beakta ett 
samhälls byggnads perspektiv. Det innebar å ena sidan att man inom myndigheten 
fick i uppgift att planera för samtliga transportslag utifrån en samlad syn, och utgå 
från fyrstegsprincipen i planeringen, men också att man i utvecklingen av den 
nationella infrastrukturen skulle utgå från ett bredare perspektiv och se infra -
strukturen i dess samhällsbyggnadssammanhang. Detta för att kunna planera en 
transportinfra struktur som möter de krav och mål som samhället har (ibid.). 
Denna bredare tolkning av infrastruktur som ingår i Trafikverkets uppdrag 
uttrycks dock endast i en mycket begränsad utsträckning av de personer som vi 
har intervjuat. Det synsätt som framkommer starkast och tydligast uttalar en idé 
om att uppdraget främst går ut på att planera och förvalta statlig infrastruktur. 
5.3.3  Regeringsdirektiv och Trafikverkets  
tolkningsutrymme
Intervjuerna har även behandlat frågor som rör tolkning av regeringens direk -
tiv, och hur Trafikverket ser på sina möjligheter att ta egna initiativ i arbetet för 
att nå transportsektorns klimatmål. Här framkommer påtagligt olika perspektiv 
från olika personer. En person, som har en hög chefsposition på myndigheten, 
uttrycker att regeringens direktiv vanligen är relativt enkla att tolka, och menar 
att den självklara hållningen helt enkelt är att ”jobba enligt uppdraget” (Intervju 
5). Skulle något i direktivet vara oklart så går det alltid att be om ett förtydligande, 
men utifrån den bild som denna person ger så sker detta relativt sällan:  36
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering”Behöver vi tolka något så gör vi det, behöver vi inte det så… Det handlar mer  
om hur tydligt det är skrivet /…/ det är ju sällan man har jättestora frågor  
som man sitter och tolkar”  
 (Intervju 5)
Tjänstepersoner längre ned i organisationen, som arbetar mer operativt med 
inriktnings- eller åtgärdsplanering, uttalar sig dock annorlunda. Flera av dem 
anser att direktiven är för breda och oprecisa och att den tolkning som krävs av 
Trafikverket för att göra direktiven mer tydligt styrande innebär att myndigheten 
måste ta beslut som enligt dessa personer är politikens uppgift. Här finns dock 
exempel som går i olika riktningar. Å ena sidan finns det situationer då Trafik-
verket landar i påtagligt försiktiga och begränsade tolkningar av sådant som står 
tydligt framskrivet i regeringens direktiv. Å andra sidan finns det situationer där 
Trafikverket tar på sig (eller också tilldelas) en stor uppgift att på egen hand ta 
ställning i frågor som rör mer grundläggande vägval och handlingsinriktningar. 
Ett exempel på det förstnämnda rör tolkningar av direktivet till Inriktnings   - 
underlag 2015, där regeringen explicit efterfrågade en analys av transportinfra-
struk turens utveckling där styrmedel och andra åtgärder antas kunna minska 
transport  systemets utsläpp av växthusgaser. Regeringen framhöll att ”Trafik-  
verket ska även beakta att regeringen har aviserat att ett klimatpolitiskt ramverk 
ska införas med en målbana för utsläppsutvecklingen till 2050 kopplad till lämp -
liga etappmål liksom sektors visa mål för bland annat transporter.” (Regeringen 
2015, s 2-3). Trots denna skrivning, som framhåller vikten av att förhålla sig till 
kommande utsläpps mål för transportsektorn, valde Trafikverket att inte ta med ett 
scenario för klimat politisk måluppfyllelse i det inriktningsunderlag som lämnades 
till regeringen hösten 2015, bland annat för att ansvariga personer på Trafikverket 
inte ansåg att metoden var tillräckligt kvalitetssäkrad för att passa in i underlaget. 
Detta exempel återkommer vi till i avsnitt 5.3.7 nedan. 
Samtidigt finns det tillfällen då Trafikverket menar att de tvingas ta hand om 
beslut och prioriteringar som i praktiken är uttalat politiska. Ett exempel som 
nämns är från samma omgång av nationell planering som den där ovanstående 
klimat  scenario uteslöts från inriktningsunderlaget. Efter både offentliga diskus -
sioner om skeendet samt möten på chefsnivå mellan departement och myndig -
het (Intervju 9), fick Trafikverket så småningom – men inte förrän relativt sent på 
våren 2016 – ett tilläggsuppdrag från regeringen att göra en ny analys av styrmedel 
och åtgärder för att minska transportsektorns utsläpp av växthusgaser med 60 
respektive 80 procent till 2030. Trafikver kets arbete ledde fram till fyra olika sce -
narier, som presenterades som olika tänkbara handlingsinriktningar för nationell 
infrastruktur planering (Trafikverket 2016b). Men i stället för att ta ställning till 
dessa olika scenarier, bad regeringen myndigheten att fortsatt förhålla sig till olika 
möjliga handlings inriktningar i det efterföljande arbetet med åtgärdsplaneringen 
(Näringsdepartementet 2017).
En av de intervjuade tjänstepersonerna på Trafikverket menar att de fyra 
scenarierna var ett sätt för dem att förse regeringen med ett underlag som kunde 
möjliggöra för politikerna att välja någon av dessa handlings inriktningar som sitt 
huvudalternativ. Därför var det, enligt denna tjänsteperson, frustrerande när reger -
ingen inte tog ställning till de olika scenarierna utan i stället bad Trafikverket fort -
satt förhålla sig till flera olika möjliga handlingsinriktningar i åtgärdsplaneringen:  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering37”regeringen /skulle/ i den ideala världen /…/ fattat ett beslut, jamen vi har tre 
utvecklingsvägar, vi tycker att scenario tre är bäst, eller fyra eller två, som  
inriktning. I stället så sa ju bara regeringen… /…/ ta hand om dom här  
scenarierna i åtgärdsplanen - och det blir inte så bra då, då trycker dom ned  
ett politiskt beslut på oss, för infrastrukturen såg ju rätt olika ut i dom här  
tre scenarierna och då måste man ju bestämma sig, vilka vägval har vi?”  
(Intervju 4) 
Sammantaget framträder en bild där en del personer från Trafikverket uttrycker 
att frågan om tolkning är relativt enkel och att det sällan råder några större oklar -
heter om vad regeringen vill, medan andra efterfrågar en betydligt tydligare styr -
ning från regeringens sida. Samtidigt finns det exempel, som med den uteslutna 
klimatrapporten, där Trafikverket väljer att göra mycket självständiga vägval.
5.3.4  Är direktiven det enda som styr?
I våra intervjuer har vi noterat att tjänstepersoner på Trafikverket har stort fokus 
på direktivens formulering när de utformar arbetet med inriktnings- och åtgärds -
planering. Detta är i sig inte förvånande, utan avspeglar den tänkta arbetsgången 
i processen att ta fram nationell plan. Men i flera fall framstår det som om direk -
tiven är i stort sett det enda som styr innehållet i den nationella planeringen. 
Mål och lagstiftning av relevans för detta område, som inte uttryckligen tas upp i 
direktivet framhålls inte som särskilt styrande för planeringsarbetet, även om de är 
giltiga för verksamheten generellt (Intervju 1, 2, 3, 4). 
Fokuseringen av direktivets formuleringar framträder särskilt tydligt när det 
gäller strategisk miljöbedömning (SMB) som är ett lagkrav för planer och program 
som antas få betydande miljöpåverkan (SFS 1998:808). SMB som metod och arbets -
sätt har diskuterats i flertalet intervjuer, bland annat eftersom det kan användas 
som en metod och ett processtöd i arbetet med att lyfta, och söka minimera, 
långsiktig klimatpåverkan. En fråga som har diskuterats i ett par av intervjuerna 
är huruvida den strategiska miljöbedömningen borde startas under inriktnings -
planerings  processen och inte, som varit fallet i samtliga senaste planerings -
omgångar, genomföras enbart i åtgärdsplaneringen. Detta eftersom den strategiska 
miljö bedömningen då skulle kunna fungera som ett sätt att få upp frågor om lång -
siktig klimatpåverkan på bordet och även ge stöd för att identifiera och ta ställning 
till alternativa planeringsinriktningar. Här framhålls från flera personer att Trafik -
verket inte behöver göra SMB i denna inledande del av den nationella planeringen 
eftersom regeringens direktiv inte tydligt föreskriver det (Intervju 1, 4, 6). Men 
samtidigt är det tydligt att flertalet tjänstepersoner inom Trafikverket och på andra 
expert  myndigheter är medvetna om att för att det strategiska miljöbedömnings -
arbetet ska bli så ändamålsenligt som möjligt, och främja uppfyllelsen av både 
klimatmål och andra hållbarhetsmål, så skulle det behöva startas under inrikt -
ningsplaneringen (Intervju 3, 4, 16, 17). Genom att enbart se till vad direktivet 
föreskriver rundas i praktiken lagstiftningen i miljöbalken (jmf Balfors 2019). En av 
de intervjuade konstaterar i linje med detta att: 
”i inriktningssteget så fattas det ju /…/ rätt många beslut som är viktiga och /…/ 
vi har till och med sagt att, även om det inte står i direktivet så kan vi väl göra 
det själva, det är /…/ väl inget konstigt att vi miljöbedömer våra egna beslut” 
(Intervju 4) 38
Att integrera klimatmål i nationell transportplaneringI relation till detta noteras att representanter för Regeringskansliet och den natio -
nella politiska nivån framhåller att miljö- och klimatmål är välintegrerade i den 
svenska transportpolitiken sedan många år och att det därför är någonting som 
borde påverka och forma helheten i Trafikverkets planering och praktik, även om 
det inte explicit uttrycks i direktivet (Intervju 9-10). Dessutom anser man att Trafik-  
verket som självständig myndighet har möjlighet att handla själv inom lagens ram 
och inkludera mer än det som direktivet efterfrågar i sina underlag till regeringen. 
Detta är möjligt så länge innehållet ses som relevant av myndighetens egna experter 
och följer lagen (Intervju 11, 12).
5.3.5  Tidigare beslut formar planeringens inriktning
Nationell planering omtalas vanligen (i likhet med beskrivningen i 5.1) som en 
process som startar med regeringens direktiv till ett inriktningsunderlag och som 
avslutas med att regeringen fastställer den nationella planen och att dess projekt 
införlivas i Trafikverkets verksamhetsplanering. Denna linjära beskrivning av 
processen med en tydlig start- och stoppunkt är dock omdiskuterad. En del av de 
som vi har intervjuat menar att idén om den linjära processen ger felaktiga för -
väntningar på vad processen i praktiken kan åstadkomma. De framhåller att en 
betydande del av den nationella planen utgörs av objekt som är beslutade i tidigare 
planomgångar men som ännu inte är realiserade, d v s de kräver finansiering och 
behöver därför ingå i kommande planeringsomgång (Intervju 1, 5, 7). Inför varje 
ny omgång är det därför endast en mindre del av planen som utgörs av objekt och 
insatser som är helt nya. Därmed uppfattas även möjligheterna att utveckla ”nya” 
planeringsinriktningar som begränsade. 
Fenomenet med tidigare beslut som påverkar planens innehåll har uppmärk -
sammats även i tidigare studier (Balfors et al 2019; Pettersson et al 2020; Larsson 
et al 2019). Den nationella planeringsprocessen präglas av path dependency: i 
praktiken råder ett starkt beroende av tidigare decenniers beslut och priorite -
ringar, samtidigt som utrymmet för nya investeringar och fokusområden uppfattas 
som ganska litet.
Inom Trafikverket har man tagit fram en ny beskrivning av planeringspro -
cessen, som i stället för en linje med en tydlig start och ett tydligt slut illustreras 
som en cirkulär process som ständigt pågår (se figur 2), men som revideras varje 
mandat period baserat på det inriktningsunderlag som tas fram. Med denna 
beskrivning är det tänkt att det tydligare ska framgå att stora delar av planen som 
görs vart fjärde år redan är beslutad. Trafikverket har under den senaste plane -
ringsomgången även börjat använda ordet ”revidering” då de beskriver arbetet 
med nationell plan (Trafikverket 2021). Formuleringen förstärker idén om att det 
knappast är fråga om något större omtag utan en uppdatering av vad som är be-
slutat sedan tidigare. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering39Infrastruktur-
propositionInriktnings-
underlagBeslut
Planrevidering
DirektivNationell Plan
Länsplaner
Figur 2 Trafikverkets beskrivning av den nationella planprocessen 
Källa: Trafikverkets hemsida 2021
Att det nationella planarbetet till stor del är bundet av tidigare planer och beslut 
framstår också som en anledning till att den nationella planeringen har svårt att 
fullt ut integrera nya klimatmål. Många beslut om infrastruktur har fattats långt 
innan klimatmål var en så framträdande del av de transportpolitiska målen som de 
är idag. En av de intervjuade framhåller att detta är något som de som myndighet 
upplever det svårt att få bukt med, eftersom tidigare beslut ofta vilar på politiska 
överenskommelser som man som myndighet inte anser sig ha mandat att för -
ändra:
ja, fattade beslut, låt dom ligga /…/ att inte göra total rockad /…/.  
Vilket gör att frihetsgraderna inte är så himla stora och det är väl  
också en sådan där debattfråga, hur stora frihetsgrader… alltså dom är  
inte så stora. Jamen hur stora är dom då? Vad är det som går att ändra?  
(Intervju 4)
Intervjupersonernas beskrivningar av den nationella planerings processen illustre -
rar också en annan viktig sak, nämligen hur Trafikverket ser på de olika delarna av 
processen att ta fram nationell plan, och vilken roll de spelar i planeringen. Den 
del av processen som benämns åtgärds planering och som utmynnar i Trafikverkets 
förslag till nationell plan, beskrivs i flera fall som en lång lista på infrastruktur -
objekt som genom att klara vissa kriterier blir inkluderade i planen. Det är också RegleringsbrevVerksamhetsplanVerksamhetsplanGenom
förandeplan 40
Att integrera klimatmål i nationell transportplaneringdenna process som enligt den cirkulära processbeskrivningen (figur 2) ses som en 
del av den ständigt pågående planeringen. Inriktningsunderlaget däremot, är med 
idén om en cirkulär process ett underlag som ska ge information om utvecklingen 
på lång sikt så att den ständigt pågående planeringsprocessen har möjlighet att 
revideras utifrån det. Vad som inkluderas (och vad som inte inkluderas) i inrikt -
ningsunderlaget blir därför mycket betydelsefullt för hur den fortsatta planen 
utvecklas, och det är mot bakgrund av det som framkommer i inriktningsskedet 
som planeringen eventuellt kan göras om och ändra inriktning. Genom de inter -
vjuer som vi har gjort framstår det dock som att myndigheten själv inte anser att 
det är rimligt eller nödvändigt att göra om särskilt mycket, ens i inriktningsskedet. 
En betydande del av förklaringen till detta, förutom att många investeringar redan 
har beslutats tidigare, står att finna i hur myndigheten arbetar med prognoser, och  
hur dessa påverkar förståelsen av framtiden och i slutändan även inriktningen  
och innehållet i den nationella planen. 
5.3.6  Basprognosens inflytande i planeringen
Om man ska förstå förutsättningarna att integrera klimatmål i den nationella pla -
neringen, så behöver man även stanna upp vid trafikprognosers inflytande i den 
nationella planprocessen. Trafikmodeller ingår som en viktig del i Trafikverkets 
arbete. Utöver det nationella planarbetet har myndigheten ett specifikt uppdrag 
från regering och riksdag att ta fram trafikprognoser och utveckla och under -
hålla de långsiktiga trafikmodellverktygen Sampers och Samgods. I direktivet till 
inriktnings  planering brukar regeringen dessutom specifikt uppdra åt Trafikverket 
att redovisa en eller flera trafikprognoser som baserar sig på olika antaganden. 
Centrala tjänstepersoner inom myndigheten beskriver inriktnings planerings -
arbetet som ett arbete där de först utifrån omvärldsanalys, andra myndigheters 
prognoser och eventuella andra underlag, och med modellverktyget som hjälp, 
tar fram en ny trafikprognos. Denna prognos, som vanligen har utgått från beslu -
tad politik brukar kallas ”basprognos” eller ”referensscenario”. Beslutad politik 
innebär i detta sammanhang främst styrmedel såsom skatter, avgifter, bidrag 
och förbud, som redan tillämpas i syfte att styra efterfrågan på transporter. De 
transport politiska målen eller de klimatmål som gäller för transportsektorn ingår 
inte direkt i beslutad politik, så länge de inte ackompanjeras av beslutade skarpa 
styrmedel. Basprognosen ligger sedan till grund för diskussion och analys av olika 
möjliga handlingsinriktningar för infrastruktur utveckling som sammanställs i 
form av ett så kallat inriktnings underlag. 
I våra intervjuer har det stått klart att flera av de tjänstepersoner inom Trafik-
verket som vi har intervjuat, och som arbetar med nationell planering, förhåller sig 
till basprognosen som den allra mest centrala grunden för inriktnings planeringen. 
De analyser som görs inom ramen för inriktnings planeringen, exempelvis analyser  
av olika möjliga handlingsinriktningar gällande till exempel omfattning av under -
håll, trimningsåtgärder och större investeringar, måste grundas i och tydligt för-  
hålla sig till basprognosens resultat för att anses vara kvalitets  säkrade. Därmed 
blir prognosen, som vanligtvis har baserats på beslutad politik (det vill säga en 
framskriv ning av nuläget), ett villkor för det analysarbete och de jämförel ser av 
olika möjliga investeringsinriktningar som görs inom inriktnings planeringen. En 
av de intervjuade personerna från Trafikverket uttrycker det på följande sätt: NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering41”Trafikverket säger ju att vi planerar utifrån dom transportpolitiska målen, 
det är ju vårt uppdrag att göra det. Och sedan är ju prognoserna ett utav flera 
underlag vid planeringen men min bild är ändå att det är ett ganska tungt 
underlag vid planeringen eftersom det är utifrån prognoserna vi också räknar 
på samhällsekonomisk lönsamhet. Och det /…/ är också utifrån prognoserna 
vi dimensionerar våra anläggningar om vi ser att det ska gå mer trafik här i 
framtiden så dimensionerar vi ju vägen när vi ändå bygger den utifrån det då. ” 
I de senaste planeringsomgångarna har regeringen efterfrågat prognoser eller 
scenarier som baseras på aviserad politik, samt ytterligare tänkbara styrmedel 
och andra åtgärder. För dessa analyser används dock i de flesta fall samma grund-
läggande trafikmodellverktyg, om än med värden och antaganden som sätts uti -
från ”aviserade” styrmedel. Personer på Trafikverket ger uttryck för att det delvis 
är svårt att ta fram analyser som utgår från aviserad politik, eftersom det är svårt 
att exakt veta vad detta innebär. En av de intervjuade personerna från Trafikverket 
konstaterar:
”Det enda vi kan /…/landa i utan att börja spekulera för mycket det är ju  
vilken politik som verkligen är aviserad. Och inte spekulera i det som inte  
är aviserat. Man kan tänka på aviseringar att det är någon form av riktning.  
Problemet är ju att vi på Trafikverket inte kan avgöra hur man fördelar olika 
typer av styrmedel mellan trafikslagen. /…/ vi kan inte spekulera för mycket i det” 
(Intervju 7)
Tjänstepersonen anser att aviserad politik som i detalj är utformad och klar, till 
exempel höjda bränsleskatter enligt en beslutad modell, är lätta att ta hänsyn till, 
medan aviserad politik som i stället är riktningsorienterad och ej tydligt definie -
rad är svårare att hantera. Citatet belyser en generell utmaning med de arbetssätt 
som dominerar den nationella planeringen, och som handlar om behovet av att ha 
åtgärder ganska noga definierade och helst kvantifierade för att de ska kunna gå att 
integrera i trafikmodellverktygen och göra de tillhörande analyserna av kostnads -
effektivitet och transportpolitisk måluppfyllelse med mera. Detta innebär svårig -
heter att beakta politiska inriktningar av mer övergripande karaktär, som ännu ej 
fått så konkret form och där effekterna även delvis kan vara okända. 
Att trafikprognoser generellt och basprognosen specifikt är så central för 
planeringen förklaras av våra respondenter med att det är en etablerad metod 
för att beakta flertalet andra myndigheters analyser över framtiden (till exem -
pel den ekonomiska utvecklingen och befolkningsutveckling), upprätthålla hög 
vetenskaplig kvalitet, säkerställa att beslut om investeringar grundas i verifierade 
effektsamband med mera. Basprognosen framställs av flera som ett objektivt och 
icke-ideologiskt verktyg för att förutse framtiden (Intervju 1, 5, 7). Några ser mer 
kritiskt på trafikprognosens centrala position i planeringen och menar att det 
även förklaras av att mycket resurser från organisationen och även från enskilda 
individer har investerats i trafikmodellverktyget under lång tid (Intervju 8, 9). Det 
är enligt dem många som har ett intresse av att upprätthålla trafikprognosernas 
centrala position i planeringen.
Flera av de intervjuade tjänstepersonerna menar att det finns brister i 
trafikmodell  verktygen och de vanligast förekommande analysmetoderna som 
används för att bedöma olika planeringsinriktningar. Ett par av de intervjuade  42
Att integrera klimatmål i nationell transportplaneringmenar att de etablerade trafik modellerna inte ger en bra grund för att styra mot 
klimatmål, och konstaterar att modellerna inte har utvecklats för att styra utveck -
lingen i någon specifik riktning (till exempel minskade växthusgasutsläpp), utan 
att de snarare syftar till att prognosticera en framtida efterfrågan grundat på histo -
riska samband mellan till exempel ekonomisk utveckling och ökade trafikvolymer. 
Att dessa samband skulle vara giltiga även i framtiden kan ifrågasättas om man 
utgår från en mer omställ nings inriktad förståelse av vad klimat- och hållbarhets -
krisen innebär (Intervju 2, 8). Det framhålls även att det finns problem med att de 
antaganden som basprognosen baserar sig på är desamma som dagens förekomst 
av styrmedel som skatter, avgifter, bidrag och förbud, vilket är en nivå på styr-
medel som bland annat klimatpolitiska rådet och numera även IPCC har fram-  
hållit som otillräckligt för att nå klimatmålen. 
Väl känt är också att basprognosens överensstämmelse med det verkliga utfal -
let gällande trafikökning inte är så god, utan oftast har slagit fel – prognosen har 
visat en högre trafikökning än utfallet och differensen är som störst på godssidan 
(Intervju 8). En av de intervjuade framhåller även att det finns behov av att se över 
de begrepp och mått som används för att analysera transportpolitisk målupp -
fyllelse. När det gäller tillgänglighetsmålet, exempelvis, så definieras och mäts det 
fortfarande ofta som förbättrade resmöjligheter och förkortad restid (Trafikverket 
2018). De vanligast förekommande analysansatserna beaktar inte att tillgänglig -
het kan skapas även med andra åtgärder till exempel mer genomtänkt samhälls -
planering eller genom att nyttja digitaliseringens möjligheter (Intervju 15, 2). Det 
sammantagna intrycket från intervjuerna är att basprognosens starka ställning, i 
kombination med de andra etablerade analysansatserna, i stort bidrar till att upp -
rätthålla en planering där klimatmål primärt hanteras som tillägg och justeringar 
till trafik-planeringens befintliga inriktning, snarare än som en fråga som kräver  
en förändrad planeringsinriktning. 
5.3.7  Andra sätt att integrera klimatmål i  
inriktningsplaneringen
Trafikprognosmodellernas brister att hantera klimatmål har gjort att en del tjänste-  
personer har sökt sig bortom prognosmodellerna för att undersöka andra sätt att 
beakta klimatmål i planeringen. Ett illustrativt exempel på detta är från inrikt -
ningsplaneringen som genomfördes 2015. 
I direktivet till Trafikverket från maj 2015 efterfrågade regeringen tre typer av 
analyser; en som skulle grundas i beslutad politik, en som skulle grundas i beslutad 
och aviserad politik, och en som skulle utöver beslutad och aviserad politik inne -
hålla ”ytterligare styrmedel och åtgärder som enligt Trafikverket kostnads  effektivt 
kan minska transportsystemets utsläpp av växthusgaser” (regeringen 2015, s. 3). 
Det arbete som initierades för att leverera den tredje analysen som regeringen 
efterfrågade drevs som ett delprojekt inom inriktningsplaneringen. Arbetet utgick 
från ett klimatscenario som Trafikverket hade arbetat med i en tidigare planerings-
omgång samt i andra offentliga utrednings- och analyssammanhang under åren 
2011-2014. De involverade tjänstepersonerna tog fasta på tidigare analyser och 
använde dessa som grund för formuleringen av ett så kallat måluppfyllande back-
castingscenario som sedan fick utgöra underlag för en serie workshoppar med 
regionala planerare inom Trafikverket och andra experter, samt näringslivsrepre -
sentanter. Vid dessa workshoppar fick deltagarna arbeta sig bakåt från ett scenario  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering432030 då klimatmålen var uppnådda, till nutiden – för att på så vis identifiera vilka 
åtgärder i transportinfrastrukturen och även andra typer av styrmedel och åtgär -
der som skulle krävas för att målen skulle kunna nås. 
Resultatet av detta back-castingarbete gav ett annat resultat än det som 
basprognosen från samma planeringsomgång visade: För det första var klimat -
analysens resultat till viss del formulerade som förslag på nya styrmedel, medan 
befintliga styrmedel var basprognosens utgångspunkt. För det andra resulterade 
klimatanalysen i ett uttalat behov av en annan färdmedels fördelning än det som 
basprognosen pekade på som en mer sannolik utveckling, givet de utgångspunkter 
som genomsyrade det arbetet i stort. En viktig skillnad mellan de olika analyserna 
var att den färdmedelsfördelning som klimatanalysen pekade på som mest lämplig 
för att nå klimatmålen förutsatte en omfattande överflyttning mellan trafikslag 
och i praktiken en minskning av biltrafik. Detta, och en hel del annat innehåll 
i detta klimatscenario innebar att projektledningen för inriktnings planeringen 
ansåg att den var för osäker att utgå från. Det uppstod en spänning mellan klimat -
analysens resultat och basprognosens, och i slutändan togs inte klimatanalysen 
med i det inriktningsunderlag som skickades till regeringen. Som skäl anges bland 
annat att klimatanalysen inte ansågs tillräckligt kvalitetssäkrad för att kunna vara 
del av det slutgiltiga underlaget. En av de involverade uttrycker det på följande vis: 
” som utgångspunkt för det där arbetet /…/ så pratade man rätt mycket om  
backcasting, vilket ledde till att man med lite olika typer av resonemang /…/ 
kom fram till att trafikarbetet måste minska, sedan så förde man  
ett resonemang om det, men å andra sidan så blev frågan, jaha, den ska  
minska, men hur? /…/ och dessutom så finns det inte… ja, en del samband… 
alltså, saker som man inte kontrollerat, /…/ och hur åstadkommer man det  
här på mest kostnadseffektivt sätt?”  
 (Intervju 1)
Flera personer framhåller att huvudorsaken till att klimatanalysen inte kom med 
i underlaget till regeringen var att materialet inte ansågs hålla tillräckligt god 
kvalitet. Bland annat saknades i vissa fall kvantifierade effektsamband, vilket blev 
problematiskt inte minst utifrån ett trafikmodelleringsperspektiv. Avsaknaden av 
vissa effektsamband berodde enligt intervjupersoner bland annat på tidsbrist, men 
framför allt på att de samband som man resonerar om i klimatanalysen utgår från 
en annan typ av kunskapsunderlag och andra typer av analyser än de som står i 
fokus för den konventionella transportplanerings grund i en basprognos med olika 
känslighets  analyser. Det var heller inte möjligt att göra samma typ av samhälls-
ekonomiska bedömning av resultatet som man annars vanligen gör, vilket också 
blev proble matiskt eftersom det då inte kunde jämföras med andra resultat. 
Den klimatanalys som hade tagits fram inom Trafikverket under sommaren 
och hösten 2015 kom alltså inte att inkluderas i inriktningsunderlaget till reger -
ingen. Det vi ser som mest intressant att stanna upp vid är dock inte främst det 
faktum att klimatanalysen inte kom med, utan snarare de angivna förklaringarna 
till detta. I sammanhanget ska också nämnas att Trafikverket kom att komplettera 
underlaget till regeringen med ett nytt klimatscenario, som färdigställdes under 
maj-juni 2016 efter ett tilläggsdirektiv från regeringen. 
Det som vi vill lyfta fram som intressant utifrån ett maktperspektiv är vad ske -
endet säger om normer och perspektiv inom Trafikverket när det gäller att utveckla  44
Att integrera klimatmål i nationell transportplaneringmer omställningsinriktade planeringsunderlag och förslag på handlingsinrikt -
ningar. Klimatanalysen och basprognosens skillnader visar på olika kunskaps-
perspektiv. En respondent uttrycker det som att de två analyserna hade helt olika 
”omvärldssyn” (Intervju 8). I en planering där konven tionella trafikprognoser görs 
till den centrala kärnan som allt annat antas utgå ifrån blir det svårt för analyser 
som grundas i ett annat kunskapsperspektiv, en annan syn på förändringsmöjlig -
heter och som dessutom ifrågasätter grund antaganden i trafikmodellverktygen 
att få plats. I inriktningsplaneringen hösten 2015 blev det tydligt att Trafikverket 
upplevde det som svårt att kunna härbärgera båda analyserna inom ett och samma 
underlag.
I vårt intervjumaterial har vi även fått enstaka förklaringar som indikerar att 
det inte enbart var Trafikverket som såg problem med klimatanalysen. Intervju -
utsagor samt diarieförda mötes- och tjänsteanteckningar från ett möte mellan 
Naturvårds verket och Trafikverket hösten 2016 ger en bild av att Trafikverkets 
beslut att utesluta klimatscenariot ur inriktningsunderlaget även hade påverkats 
av informell dialog med Näringsdepartementet (Naturvårdsverket 2016, se även 
Intervju 14 och 15). Den eventuella dialogen som sådan har dock inte dokumente -
rats skriftligt, och går således inte att ta del av i efterhand. Då frågor har ställts om 
detta till personer på Trafikverket framhåller de att beslutet att utesluta klimat-
scenariot ur inriktnings underlaget hösten 2016 byggde på en tolkning av direkti -
vet, som var helt och hållet Trafikverkets egen (Intervju 1, mejlkomplettering).
5.3.8  Summering
Ur ett maktperspektiv kan vi konstatera att Trafikverksrepresentanternas sätt att 
resonera kring arbetssätt och myndighetsroll kännetecknas av – och reproducerar 
– en idé om begränsade möjligheter både gällande vad som går att åstadkomma 
med infrastrukturplanering och myndighetens egna möjligheter att ta initiativ 
som går utöver det som exakt efterfrågas i regeringens direktiv. Förvånansvärt 
lite fokus riktas mot de möjligheter som finns i rollen som självständig myndig -
het. Föreställningen om de begränsade möjligheterna förstärks även av de sätt 
varpå Trafikverkets representanter resonerar kring den nationella planeringens 
gränser och möjligheter. Att Trafikverket under den senaste planeringsomgången 
har börjat benämna nationell plan som en ”revidering” snarare än en ny plan är 
ett talande exempel, som förstärker bilden av att det inte handlar om några större 
förändringar utan snarare ett upprätthållande av den planeringsinriktning som 
redan finns. Basprognosens och de etablerade trafikprognosmodellernas centrala 
ställning förstärker dessa tendenser ytterligare. Sammantaget ser vi en plane -
ringsdiskurs som skapar och upprätthåller en idé om nationell planering som en 
process som inte  handlar om att göra några större omtag och tänka nytt. I den mån 
klimatmål integreras så görs det som ett tillägg till prognosticerade antaganden 
om fortsatt kraftfull trafikökning. Planeringen och även utvecklingen av nationell 
infrastruktur präglas av ett starkt stigberoende som utgår från ett konventionellt 
synsätt på planering. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering455.4  Föreställningar om klimat  
och transporter 
Den tredje och sista resultatdelen rör de vidare meningssammanhang som skapas 
och befästs diskursivt i styrdokument och planer, och som också har betydelse för 
hur klimatmål integreras i nationell transportplanering. I analysen har vi riktat 
fokus mot föreställningar om klimatmålens betydelse för transportsektorn och mer 
specifikt om den nationella transportplaneringens roll i klimatomställningen.
5.4.1 Klimatet - en fråga av stor vikt  
för transportsektorn
En första iakttagelse efter att ha läst och analyserat styrdokument och planer är att 
klimat förändringar och klimatmål generellt diskuteras som frågor av mycket stor 
vikt för transportsektorn. Det finns vissa variationer över tid; i dokumenten som 
utgör startskott för inriktningsplaneringen 2015 framställs mål om påtagligt mins -
kade utsläpp av växthusgaser från transportsektorn fortfarande som en ”vision” 
(regeringen 2015; Trafikverket 2015). Ordvalet ger ett vagt och oprecist intryck, men 
från och med 2016, det vill säga tiden närmast efter FN:s Pariskonferens hösten 2015, 
blir skrivningarna mer specifika och konkreta. Att minska utsläppen av klimat-  
påverkande gaser framstår från och med nu som en fråga av tveklöst stor betydelse 
för transportsektorn. Ett exempel är infrastruktur proposi tionen från oktober 2016, 
där regeringen lyfter fram klimat förändringarna som ”vår tids ödesfråga” (propo -
sition 2016/2017: 21, s. 27), och framhåller att transportsektorns klimatpåverkan 
behöver ”minska kraftigt jämfört med dagens nivå” (ibid., s. 27, liknande finns på s. 9 
i samma dokument). I dokument från Trafikverket från samma tid framhålls i likhet 
med detta:
”Transportsektorn och hela samhället står inför en stor utmaning när det gäller 
att minska energianvändningen och klimatpåverkan. Den helt dominerande 
delen av utsläppen kommer från vägtrafiken. Det behövs ett brett underlag, där 
utmaningen belyses ur olika perspektiv, för att ta fram olika lösningar på till -
gänglighet i ett klimatneutralt Sverige.” (Trafikverket 2016a, s 3).
Även i andra dokument från 2016 och framåt sägs återkommande att utsläppen från 
transportsektorn behöver minska påtagligt om långsiktiga klimatmål ska kunna 
nås. Miljömålsberedningens förslag på en svensk klimat- och luftvårdsstrategi, som 
presenterades i juni 2016, är ett exempel. Transportsektorn får särskild uppmärk -
samhet i Miljömålsberedningens förslag. Det konstateras att transportsektorn står 
för en tredjedel av de svenska utsläppen av växthusgaser och omkring hälften av 
utsläppen i den ”icke-handlande” sektorn. Det är också Miljömålsberedningen som 
formulerar förslaget om att minska utsläppen av växthusgaser från inrikes trans -
porter med 70 procent till år 2030 jämfört med 2010 (SOU 2016:47). Att detta mål är 
betydelsefullt, och att transportsektorn har en viktig roll att spela i klimatarbetet i 
stort, framgår med all önskvärd tydlighet exempelvis i denna passage från förslags -
texten:  46
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering”Målet om minst 70 procent lägre utsläpp från inrikes transporter senast år 2030 
förstärker inriktningen mot att åstadkomma stora utsläppsminskningar i den 
sektor som står för den absolut största delen av utsläppen i den icke-handlande 
sektorn. ” (SOU 2016:47, s. 101)
Överhuvudtaget är formuleringar som rör transportsektorns betydande roll, och 
behovet av snabba utsläppsminskningar till år 2030, relativt vanliga i dokumenten 
från år 2016 och framåt. I regeringens direktiv till Trafikverket år 2017 att ta fram en 
nationell plan för transportinfrastruktur upprepas förslaget om 70 procents minsk -
ning av utsläppen av växthusgaser från inrikes transporter till år 2030, och det 
framhålls att ”Transportsektorns klimatpåverkan behöver därför minska kraftigt 
jämfört med dagens nivå. Riksdagens kommande ställningstagande om ett sektors -
mål för transportsektorns utsläpp av växthusgaser ska också vara en utgångspunkt 
för detta uppdrag /…/.” (Näringsdepartementet, 2017, s 7). I förslaget till nationell 
plan som presenterades senare samma år framhåller Trafikverket att ”transport-  
sektorn är avgörande för att vi ska nå ett hållbart samhälle” (Trafikverket 2017, s. 35). 
Liknande formuleringar återfinns i dokumenten från den nu pågående 
omgången av nationell planering, där infrastrukturpropositionen från april 2021 
slår fast att det behövs ”Kraftfulla åtgärder […] för att utsläppen från transporter  
ska minska i snabbare takt än hittills, för att i princip vara nere på noll 2045.”  
(prop. 2020/21: 151, s 19). I andra skrivningar från den år 2020 påbörjade omgången 
av nationell planering understryks att ”Klimatomställningen ska genomsyra 
politiken” (Infrastrukturdeparte mentet, 2020, s. 2) och att ”Klimatmålen ska nås.” 
(ibid.).4 Det fastslås även att klimatmålen är en central utgångspunkt för den stat -
liga infrastruktur planeringen (ibid.). Av dokumenten och skrivningarna blir det 
sammantaget tydligt att klimatmål och klimatomställning ska ses som en fråga av 
stor vikt för transportsektorn och infrastrukturplaneringen. 
5.4.2  Behov av kraftfulla styrmedel och åtgärder 
Vilka är då de mer specifika konsekvenserna av klimatomställningens centrala roll 
för transport  sektorn och transportplaneringen? Det finns återkommande formule -
ringar i styrdokument och planer som betonar behovet av ett kraftfullt agerande i 
form av styrmedel och andra åtgärder. Detta uttrycks i Trafikverkets klimatanalyser 
(Trafikverket 2016a; 2016b), Miljömålsberedningens förslag på klimat- och luft -
vårdsstrategi från 2016; förslaget till nationell plan från 2017 (Trafikverket 2017); 
samt infrastrukturpropositionerna från 2016 och 2021 (prop. 2016/2017:21; prop. 
2020/2021:151). 
I flera fall kopplas resonemangen om behovet av styrmedel och andra åtgärder 
tydligt ihop med den övergripande idén om omställningens tre ben. Ett exempel 
på en sådan skrivning finns i Trafikverkets förslag till nationell plan från 2017, där 
Trafikverket säger att: ”Med en kombination av styrme  del, samhällsplanering och 
infrastrukturinvesteringar kan medborgare och näringsliv stimuleras att använda 
mindre miljöbelastande trafikslag.” (Trafikverket 2017, s. 20). På liknande sätt 
understryker direktivet till inriktningsplanering från hösten 2020 att: 
4  I Regeringens infrastrukturproposition från våren 2021 är formuleringen ändrad till ”miljökvalitetsmålen ska 
nås” (prop 2020/21: 151 s. 9, se även s. 28 i samma dokument.) NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering47”En politik som siktar mot 2045 behöver på ett tydligare sätt väga in långsiktiga 
perspektiv om ökad transporteffektivitet, så som planering av bostäder, bebyg -
gelse och infrastruktur. Utöver det behöver förutsättningar skapas för en snabb 
elektrifiering av transporter och överflyttning av transporter till energi- och 
klimateffektiva transportsätt. ” (Infrastrukturdepartementet, 2020, s 2-3).
Enligt denna typ av resonemang är det viktigt att arbeta med en kombi  nation av 
åtgärder. Skrivningarna i dokumenten indikerar att Trafikverket borde arbeta med 
en bredare palett av åtgärder än vad som görs om fokus primärt ligger på rollen 
som infrastrukturbyggare. Infrastrukturplanering framstår som ett av flera viktiga 
styrmedel i ett vidare klimatomställningsarbete, och något som tillsammans med 
andra styrmedel och åtgärder skulle kunna forma en samlad utveckling där klimat -
målen nås. Enligt denna typ av resonemang har Trafikverket och den nationella 
planeringen en betydande roll i klimatomställningen. 
5.4.3  Den nationella planeringens roll är begränsad
Det finns flera motsägelser i materialet när det gäller klimatomställningens be-
tydelse för nationell transportplanering. För även om det, i linje med vad som har 
presenterats i avsnitt 5.4.2, finns resonemang enligt vilka den nationella plane -
ringen (och Trafikverket) har en central roll i ett vidare klimatomställnings  arbete, 
så finns det ännu fler resonemang som gör gällande att den nationella planering -
ens betydelse i sammanhanget i själva verket är mycket begränsad. Tydliga exem -
pel finns både i inriktningsunderlaget från 2015 och i förslaget till nationell plan 
från 2017, där det i dokument från Trafikverket återkommande upprepas att den 
nationella planen ska ”bidra till” att de transportpolitiska målen och klimatmålen 
ska nås, men klimatmålen framstår knappast som en huvudfråga. Ordvalet “bidra 
till”, som är vanligt förekommande i texterna, kan ses som ett rimligt påpekande 
att infrastrukturplanering inte är den enda lösningen. Men effekten av detta ordval 
blir att den nationella planeringens roll tonas ned. 
Det kan tyckas självklart att infrastrukturplanering i sig inte är tillräckligt och 
inte heller det enda verktyget för att minska utsläpp av växthusgaser från trans -
portsektorn. Det är intressant att notera att resonemangen i flera av dokumenten 
så ofta understryker och betonar behovet av även andra åtgärder och att andra 
aktörer behöver göra mer. I Trafikverkets inriktnings underlag och planförslag för 
planperioden 2018-2029 framhålls återkommande andra planeringsaktörers – sär -
skilt kommuners och regioners – ansvar. Det betonas att infrastruktur investeringar 
inte är ”kostnads  effektiva åtgärder för att minska vägtrafiken och därmed utsläp -
pen av växthusgaser.” (Trafikverket 2015, s. 12). 
Liknande resonemang uttrycks i Trafikverkets förslag till nationell plan från 
2017, där det bland annat framhålls att ”De viktigaste åtgärderna rör alltså fordon, 
bränslet och den samlade efterfrågan. Infrastrukturen i sig har en begränsad roll 
för omställningen, men är mycket viktig för att bibehålla tillgänglighet i ett klimat -
neutralt transportsystem” (Trafikverket, 2017, s. 25). Resonemanget förstärks av 
en figur som ackompanjeras av texten ”Det hållbara samhället, transportsystemet, 
infrastrukturen och Trafikverkets ansvar” (ibid., s. 40). Genom figuren påminns 
läsaren om att Trafik verkets specifika ansvar är att ”planera för den statliga infra -
strukturen och att ta fram förslag till ny nationell plan.” (ibid., s. 41) Genom denna 
figur förmedlas även att Trafikverkets ansvar är relativt litet och avgränsat jämfört 
med allt annat som ingår i transportsystemet i stort. 48
Att integrera klimatmål i nationell transportplaneringETT HÅLLBART SAMHÄLLE
tillgänglighet, livsmedel, vatten, energi, bostäder, jobb...
TRANSPORTSYSTEMET
infrstriktur, fordon, bränsle, transportköpare, resenärer...
INFRASTRUKTUREN
nationell, regionell, kommunal, enskild...
TRAFIKSVERKETS ANSVAR
planera, vidmakthålla, trafikleda, bygga...
Figur 3: Det hållbara samhället, transportsystemet, infrastrukturen och Trafikverkets ansvar.
Källa: Trafikverket 2017, s. 40 
Resonemang som bidrar till att skapa och upprätthålla en idé om att den natio -
nella transportinfrastrukturplaneringen är av begränsad betydelse återkommer 
i inriktningsunderlaget från hösten 2020. Där framhålls förvisso betydelsen av 
omställningens tre ben, där även transporteffektivt samhälle ingår, men det sägs 
även att ”de största och snabbaste bidragen till att nå klimatmålen bedöms komma 
från elektrifiering och förnybara drivmedel.” medan ”Infrastruktursatsningar bör 
bidra till eller passa in i ett transporteffektivt samhälle.” (Trafikverket, 2020, s. 25). 
Vad detta innebär mer specifikt, och vilken typ av infrastruktur utveckling som kan 
förväntas bidra mest till ett mer transporteffektivt samhälle förblir dock outtalat.
5.4.4  Samhällsekonomisk effektivitet som  
överordnad princip
I de studerade dokumenten finns också många resonemang och formuleringar om 
samhällsekonomisk effektivitet, som tonar fram som en viktig överordnad princip  
kopplat till åtgärder och handlingsinriktningar för att minska utsläppen från 
transportsektorn. Att idéer om samhällsekonomisk effektivitet finns med i resone -
mangen är i sig inte förvånande – svensk transportpolitik och -planering styrs av 
transportpolitiska mål och principer som betonar både samhällsekonomisk effekti -
vitet och långsiktig hållbarhet (se t ex prop. 2008/09:93, prop. 2016/17: 21 s 9f).  
Men skrivningar om just samhällsekonomisk effektivitet, samhällsekono misk   
nytta, kostnadseffektivitet med mera förekommer påtagligt ofta och får samman-  
taget ett starkt genomslag i resonemangen om klimatomställning. Ett exempel  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering49är regeringens direktiv från 2015 där det framhålls att Sverige i ett internationellt 
perspektiv ska ligga i framkant i arbetet för att minska klimatpåverkan. Regeringen 
är därför angelägen om att åtgärderna inom transportsektorn ska bidra till att nå   
miljökvalitetsmål, där klimat ingår ”på ett kostnadseffektivt sätt” (Näringsdeparte -
mentet, 2015 s. 11). 
Fokuseringen av samhällsekonomisk effektivitet och samhällsekonomiska 
analyser är tydlig i samtliga dokument som vi har analyserat och är ett av de star -
kaste temana som framträder i materialet. Värt att notera är att även Trafik verkets 
klimatanalyser och analyserna av olika scenarier för att nå klimat mål genomsyras 
av ett uttalat samhällsekonomiskt språkbruk. Det är ofta det samhällsekonomiska 
perspektivet som används för att motivera möjliga åtgärder för att minska växthus -
gasutsläpp. Ett exempel är följande passage från Trafikverkets klimatanalys från 
februari 2016: 
” Åtgärder som förbättrar tillgängligheten för cykel är ofta samhällsekonomiskt 
lönsamma. Sådana satsningar ger negativ åtgärdskostnad för att minska  
koldioxidutsläppen och är därmed också kostnadseffektiva ” styrmedel” .  
(Trafikverket 2016a, s. 28). 
Även i regeringens dokument finns återkommande skrivningar om kostnads -
effektivitet och samhällsekonomisk effektivitet och lönsamhet. Det framstår som 
en mycket central fråga för klimatomställningen, och delvis som något av en över -
ordnad princip för val av långsiktig politisk handlingsinriktning på området. Detta 
trots att det på flera sätt också framgår att analyser av samhällsekonomisk lönsam -
het ofta är förenade med en hel del metodologiska utmaningar, som tycks bli större 
ju mer omställningsinriktade handlingsalternativ som diskuteras. 
Ett exempel är infrastrukturpropositionen från 2016 där flera passager synlig -
gör osäkerheter och metodproblem. I ett avsnitt som rör Trafikverkets analyser av 
olika möjliga framtidsscenarier konstateras att det inte har varit möjligt att i detalj 
analysera effekterna av Trafikverkets så kallade klimatscenario. Orsaken sägs vara 
att de styrmedel och den inriktning som ingår i Trafikverkets så kallade klimat-  
scenario ”inte har varit tillräckligt väl definierade, dels på att prognos modellerna 
inte med tillräcklig precision klarar att hantera så stora förändringar i både eko -
nomiska och infrastrukturella förutsättningar.” (prop 2016/17: 21, s. 36f, liknande 
resonemang finns på sid 56). De sedvanliga analyserna och modellkörnin garna 
har därför endast kunnat göras när det gäller de scenarier som ligger närmare den 
politiska handlingsinriktning som har genomsyrat infrastrukturplaneringen och 
transportsektorn hittills, och som vi redan vet hittills inte har lyckats skapa till 
omfattning av minskning av växthusgaser som behövs för att 2030-målet ska upp -
levas vara tydligt inom räckhåll. 
Metodproblem och svårigheter att med ”precision” bedöma konsekvenser av 
olika handlingsinriktningar framträder på så vis tydligt i materialet, och framstår 
som ett problem för transportplaneringen. Svårigheterna tycks vara störst när 
det gäller analys och bedömning av mer tydligt omställningsinriktade handlings -
alternativ. Problemet ska, sägs det, lösas med ett framtida utvecklingsarbete för 
förbättrad ”funktion och precision i prognos- och kalkylverktygen” (s 109).  50
Att integrera klimatmål i nationell transportplaneringDäremot sägs inget om hur den befintliga svårigheten påverkar förståelsen av de 
beslut och handlingsinriktningar som transportplaneringen står inför i nuläget. 
Tvärtom präglas dokumenten av resonemang som sammantaget förmedlar en bild 
av att siffror och kvantitativa analyser som relativt säkra – i alla fall så pass att man 
tydligt kan bedöma storleksordningen på samhällsekonomiska kostnader (se t ex 
prop. 2016/17:21, s. 43).
Den idé som skapas och upprätthålls i texterna är att etablerade metoder för 
att bedöma effekter för trafik och samhällsekonomi i stora drag fungerar bra (även 
om de behöver förfinas och vidareutvecklas), samt att klimatmål och klimatom -
ställning relativt enkelt låter sig inrymmas i befintliga förståelser och analyser av 
samhällsekonomisk effektivitet. 
I praktiken framstår samhällsekonomisk effektivitet som ett villkor, en över -
ordnad princip och sorteringsmekanism för transport planeringen och för de åtgär -
der som kan föreslås för att minska utsläppen av växthusgaser. Den stora tilltron 
till ekonomiska analyser förstärks av påpekanden om vikten av ”kvalitetssäkrade” 
analys metoder och underlag, som framhålls som viktigt både i regeringsdirektiv, 
inriktningsunderlag, propositionstexter med mera. Av skrivningarna i dokumen -
ten framstår det som om kvalitetssäkring hör nära samman med ambitioner om 
kvantifiering, modellering, samt tillämpning och vidare utveckling av befintliga 
metodansatser (Näringsdepartementet 2015; Trafikverket 2015; prop. 2016/17:21; 
Näringsdepartementet 2017). 
5.4.5  Ständigt ökande trafikvolymer
I dokumenten finns det även idéer och antaganden om framtida trafikvolymer 
och vilka flöden av människor och gods som det är rimligt, lämpligt och önskvärt 
att planera för. Ofta uttrycks denna typ av idéer och antaganden implicit, men det 
förekommer även mer explicita resonemang. Sammantaget är det intressant att 
notera hur lite uppmärksamhet som riktas mot trafikvolymer i sig som ett problem. 
Infrastruktur propositionen från 2016 är ett av få dokument som tydligt kopplar 
samman trafikvolymer med svårigheter att nå klimatmål. I propositionen finns 
ett avsnitt där det framgår att utsläppen av växthusgaser från inrikes trafik har 
minskat under flera år, tack vare mer energieffektiva fordon och förnybar energi, 
men att minskningen har avstannat under 2015 – delvis till följd av ökad trafik på 
vägnätet (prop. 2016/17: 21, s 18). 
Därmed framgår det också att trafikvolymerna i sig påverkar förutsättningarna 
att nå klimatmålen. Men resonemanget är implicit och frågan om trafikvolymer 
blir aldrig till någon central fråga varken i direktiv, färdiga plandokument eller i 
de analyserade dokumenten från den efterföljande (senare) planeringsomgången. 
De dokument som innehåller de mest utvecklade resonemangen är Trafikverkets 
klimatrapporter från februari 2016 respektive juni 2016. I den första klimatrap -
porten finns det flera resonemang som framhåller hur förändrade resvanor och 
minskad trafiktillväxt är viktiga möjliga delar i ett arbete för att nå klimatmålen 
(Trafikverket 2016a). I detta dokument finns det även resonemang som framhåller 
behovet av en annan inriktning för transportsektorns fortsatta utveckling. Bland 
annat betonas att:  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering51”De åtgärder och styrmedel för att minska transportsektorns klimatpåverkan 
som har beslutats fram till i dag är långt ifrån tillräckliga att nå målen. För att 
åstadkomma tillräckliga minskningar kommer det sannolikt inte att räcka med 
effektivare fordon, fartyg och flygplan, ökad andel förnybar energi och elektrifie -
ring av vägtransporter. Det kommer även att krävas en förändrad inriktning i 
utvecklingen av samhälle och infrastruktur, det vill säga ett mer transportsnålt 
samhälle. ” (Trafikverket 2016a, s. 13).
Även klimatrapporten från juni 2016 innehåller tydliga resonemang om minskad 
trafiktillväxt för personbil och lastbil, samt att ökad användning av ”mer effektiva 
trafikslag” kan vara en möjlig och intressant handlingsinriktning för transport-
politik och -planering. Dokumentet innehåller även resonemang om vilken typ av 
styrmedel och andra åtgärder som kan leda till en sådan utveckling, samt reflek -
tioner om behovet av ett mer transportsnålt samhälle, även i en framtid med fler 
fordon som drivs av el och biodrivmedel (Trafikverket, 2016b). Resonemangen 
ligger på så vis i linje med det som sedermera har blivit centralt i strategin med 
klimatomställningens tre ben. Formuleringen ”transport-snål” förekommer dock 
inte i de senare dokumenten som ingår i analysmaterialet, utan har där ersatts 
med begreppet ”transporteffektiv”. Men trots att begreppen transportsnål och 
sedermera transporteffektiv på flera sätt framstår som centrala i klimatanalyserna, 
så finns det få resonemang i inriktningsunderlaget som framhåller möjligheter och 
behov av att faktiskt minska trafikvolymerna.
I stället för en fokusering av det transportsnåla eller transporteffektiva sam -
hället genomsyras merparten av dokumenten i stället av resonemang som gör 
gällande att samhället bör planera för en fortsatt ökad transportefterfrågan och 
ökade trafikvolymer. Detta motiveras och förklaras främst av Trafikverkets bas -
prognos. I transportforskningen är det väl känt att trafikprognoser till sin natur 
är osäkra, men det språk som genomsyrar resonemangen om trafikens vän -
tade utveckling enligt Trafikverkets basprognoser präglas ändå av en hög grad 
av säkerhet och bestämdhet. Ett exempel är inriktningsunderlaget från 2015, 
där Trafikverket dels framhåller (på rubriknivå) att ”efterfrågan på transporter 
ökar” (Trafikverket, 2015, s. 9) och i brödtexten konstaterar att deras prognoser 
”indikerar att efterfrågan på transporter i alla trafikslag ökar betydligt under 
planperioden.”(ibid., s. 9) Liknande idéer framkommer i inriktningsunderlaget 
2020, där Trafikverket konstaterar att prognoserna visar att persontransporterna: 
”förväntas öka med 28 procent mellan 2017 och 2040. Resandet med tåg ökar 
med 53 procent, medan resandet med bil förväntas öka med 27 procent. Drygt  
70 procent av det totala resandet sker med bil, vilket innebär att ökningen  
mätt i antal personkilometer är störst för bilresor. Det regionala resandet  
(resor under tio mil enkel väg), som utgör drygt 70 procent av allt resande,  
förväntas öka något mer än det långväga resandet. ”  
(Trafikverket, 2020c, s. 66). 
I infrastrukturpropositionen från 2021 framhålls att trafikens utveckling ”är starkt  
kopplad till utvecklingen av samhället i stort” (prop. 2020/21: 151, s. 10). Det påpe -
kas att trafikutvecklingen inte enbart påverkas av omvärldsfaktorer utan också av 
vilka styrmedel och infrastrukturåtgärder som genomförs. Men under rubrikerna  52
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering”Persontransporternas utveckling” samt ”Godstransporternas utveckling” återges 
än en gång basprognosens siffror om väntade kraftfulla ökningar av både person-  
transportarbete och godstransporterarbete fram till 2040 (ibid., s. 11-12). Det 
framhålls att det finns osäkerheter i dessa prognoser, men sammantaget framstår 
fortsatt ökad transportefterfrågan och trafiktillväxt som något i stort sett naturligt, 
förutbestämt och ostoppbart, och som en fråga som den nationella planeringen 
inte kan påverka, utan får förhålla sig till som ett faktum. I propositionstexten 
nämns även coronapandemin, men i linje med vad som också har framhållits i 
Trafik verkets underlag konstateras att det än så länge är mycket osäkert vilka 
beteende förändringar som kommer att bli bestående (prop. 2020/21: 151, jmf  
Trafikverket 2010). Att det skulle kunna finnas möjligheter att aktivt påverka  
pandemins lång  siktiga effekter på transporter och mobilitet med hjälp av politik  
och planering, är inte något som uppmärksammas eller diskuteras. Och även om 
propositionstexten i sin helhet förmedlar en handlings inriktning i linje med kli -
matomställningens tre ben, så är det främst frågor om fordons energieffektivitet, 
överflyttning till mer hållbara och kapacitetsstarka färdmedel samt bränslebyte 
som står i fokus, medan frågor om strategier för ”icke-resande” och minskade  
trafikvolymer får mindre fokus. 
5.4.6  Forskning och innovation ska lösa  
klimatomställningen
I dokumenten riktas även fokus mot forskning och innovation, som framstår som 
avgörande för transportsektorns klimat- och hållbarhets  omställning. Resone -
mangen andas optimism kring framtidens möjligheter. Ett exempel är regeringens 
infrastrukturproposition från 2016/2017 vars titel är ”Infrastruktur för framtiden 
– innovativa lösningar för stärkt konkurrenskraft och hållbar utveckling”. I propo -
sitions  texten framhålls behovet av samverkansinriktad forskning och innovation. 
Resonemanget knyts till regeringens övergripande innovationsstrategi med fem 
samverkansprogram. Ett av dessa handlar om nästa generations resor och trans -
porter, där en bärande tanke har varit att samla aktörer från stat, industri och 
forskning för att gemensamt utveckla idéer som ska bidra till att göra Sverige till 
ett av världens första fossilfria välfärdsländer. För att klara detta behöver Sverige, 
enligt texten ”vara ett samhälle där transporterna används smartare och med mer 
resurseffektiva fordon och fossilfria bränslen.” (Prop. 2016/2017:21, s. 24). 
När det kommer till konkreta sätt att arbeta framhålls testbäddar som ”en bra 
metod för att demonstrera och kommersialisera nya transportlösningar” (ibid., s. 24).  
Vidare understryks att alla trafikslag behöver samverka och att det handlar om 
både mäns och kvinnors behov. Digitalisering och automatisering lyfts fram som 
möjligheter för att effektivisera transporter och minska klimatpåverkan. Sveriges 
”många världsledande företag i transportsektorn” nämns som en viktig potential i 
sammanhanget. 
Idéer om att forskning och innovation är viktiga områden att satsa på för 
klimat  omställningen uttrycks även i direktivet till nationell plan och i förslaget till 
nationell plan från år 2017. Det är givetvis inte konstigt att forskning och innova-
tion framhålls som viktiga för att nå klimatmål. Samtidigt får skrivningarna till 
effekt att ansvaret för klimatomställningen ånyo hänskjuts till andra aktörer och 
arenor än den nationella infrastrukturplaneringen. Skrivningarna bidrar även till 
att befästa specifika idéer om vilken typ av transportframtid som framstår som  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering53intressant och rimlig. I avsnitten om forskning och innovation framhålls återkom -
mande att transporter behöver användas ”smartare”, och frågor om resurseffekti -
vitet och fossilfrihet betonas. Samtidigt saknas resonemang om nya sätt att skapa 
hållbar tillgänglighet, i form av exempelvis tjänster för icke-resande eller bredare 
samhällsinnovationer som kan minska behovet av transporter. I texterna fram -
står det även som en självklarhet att aktörer från offentlig policy, forskning och 
transportindustri kommer att dra åt samma håll. Det finns även ett underliggande 
antagande om att klimatomställning självklart går hand i hand med främjande av 
svensk exportindustri. Eventuella målkonflikter eller risker med den typ av aktörs -
konstellation som skapas genom regeringens samverkansprogram, till exempel ris -
ken att förstärka befintliga maktförhållanden i innovation och kunskapsutveckling 
eller risken att utestänga specifika röster och perspektiv i denna typ av triple helix-
konstellation, uttalas inte heller explicit. De idéer som uttalas och reproduceras är 
sammantaget påtagligt inomparadigmatiska. Den mening som skapas är att det är 
de befintliga transporterna och färdmedlen som ska förbättras och effektiviseras 
och att det kommer att lösa klimatomställningen.
5.4.7  Summering
Analysen av det meningsskapande som pågår i styrdokument och planer tillför 
ytterligare dimensioner till analysen av förutsättningar att integrera klimatmål och 
klimatperspektiv i nationell planering. Samtidigt som styrdokument och plane -
ringsunderlag genomsyras av skrivningar som understryker det allvarliga, akuta 
och brådskande med klimatförändringar, och understryker behovet av att ställa 
om, så produceras och reproduceras samtidigt idéer och antaganden om att  
Trafikverkets och infrastrukturplaneringens roll trots allt inte är så viktig. Det  
finns hela tiden gott om påminnelser om att även andra aktörer behöver ta sitt 
ansvar i klimatomställningen. Utifrån ett diskursivt maktperspektiv är det intres -
sant att notera hur dessa resonemang sammantaget bidrar till en nedtonad och 
avgränsad förståelse av Trafikverkets och den nationella planeringens roll och 
möjligheter att bidra substantiellt till klimatomställningen. 
Materialet är dock långt ifrån entydigt. Det finns också skrivningar som för -
medlar idéer om Trafikverkets viktiga roll och ansvar, samt behovet av att utveckla 
nya perspektiv och förhållningssätt i planeringen. Dessa idéer får dock aldrig så 
pass stor genklang att de på riktigt utmanar de andra, mer dominerande idéerna. 
Det handlar dels om idéer och antaganden om att trafikvolymer hur som helst 
kommer fortsätta att öka, samt föreställningar om att det ändå primärt är med 
hjälp av andra verktyg – ekonomiska styrmedel, forskning och teknisk innovation 
– som klimatkrisen bör hanteras. 54
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering6.  Diskussion
Det övergripande syftet med detta projekt har varit att fördjupa kunskapen om 
förutsättningarna att integrera klimatmål i strategisk planering på transportom-
rådet. I detta kapitel presenteras och diskuteras projektets resultat på ett samman -
fattande sätt. 
6.1  Makt i gråzoner mellan politik  
och planering
En av de frågeställningar som har väglett projektet handlar om aktörer och pro-
cesser som formar inriktningen för nationellplanering. Det handlar dels om 
formella maktrelationer, dels om tolkningar och uppfattningar om ansvar och 
möjligheter som inte är lika tydligt formaliserade, men som får påtagliga konse -
kvenser för hur klimatmål integreras i den nationella planeringen. Vi har sett att 
det å ena sidan finns tydligt framskrivna idéer om hur roller och relationer mellan 
de formellt ansvariga aktörerna ska se ut och hanteras, men också spänningar och 
gråzoner i relationen mellan politik och förvaltning. 
En sådan gråzon rör regeringens direktiv. Inom Trafik verket finns det olika 
synsätt och uppfattningar när det gäller huruvida direktiven är lätta eller svåra att 
tolka och vilka möjligheter som finns att agera självständigt i myndighetsrollen. 
Som framkom i kapitel 5.3 menar flera tjänstepersoner att det krävs tydligare skriv -
ningar från regeringen om de som myndighet ska kunna ge klimatmål en större 
tyngd i infrastruktur planeringen. Detta kan ses som ett tecken på en stor försiktig -
het att göra egna tolkningar och ta egna initiativ på området. Försiktigheten fram -
står i dessa avseenden som större och mer utbredd än vad det finns fog för i den 
svenska förvaltningsmodellen, som ger ett relativt stort utrymme för myndigheter 
att ta egna initiativ om det kan motiveras av rådande sakkunskap samt befintliga 
lagar och regler. 
Resultatet gällande försiktigheten är dock delvis motsägelsefullt. Vi har även 
sett exempel på situationer som kännetecknas av ett påtagligt självständigt age -
rande från myndighetens sida. Ibland så pass självständigt att det innebär vissa 
avsteg från sådant som regeringen har efterfrågat. Den klimatrapport som av olika 
skäl inte inkluderades i inriktnings underlaget hösten 2015 är ett exempel som 
diskuteras i kapitel 5.3. En självständig myndighet har självklart alltid möjlighet att 
göra egna bedömningar av vad som är lämpligt att ha med i ett underlag till reger -
ingen och inte, men när bedömningar görs som innebär avsteg från direktiven bör 
det dokumen teras varför man väljer att agera som man gör, och från vem initiati -
vet kommer. I det exempel som vi har undersökt finns det indirekt dokumentation 
från skeendet, men dokumentationen är från ett möte med en annan myndighet 
som ställde frågor till Trafikverket om förfarandet, samt efterföljande mejlväx -
lingar. Bristen på ytterligare dokumentation försvårar en djupare analys av ett 
beslut som fick påtagliga konsekvenser för när och hur klimatperspektiv kom med 
i inriktningsplaneringen i den dåvarande planeringsomgången. I detta fall lades 
klimatanalysen till i planeringsunderlaget i ett senare skede, och kom även att  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering55kompletteras med ytterligare analyser. Frågan är om klimatscenariet hade kunnat 
påverka inriktningen i högre grad om det hade varit med från början. Något säkert 
svar på den frågan kan inte ges i efterhand.
I princip är det inte konstigt att det förekommer gråzoner och spänningar mel -
lan politik och förvaltning. Detta är ett naturligt och ofrånkomligt inslag i offentlig  
styrning, oavsett vilken förvaltningsmodell som tillämpas. I många fall kan grå-  
zoner i offentlig förvaltning tillföra viktiga värden – inte minst i politiskt kontro -
versiella frågor där det krävs en kombination av politisk vilja och djup sak-  
kunskap för att finna vägar framåt. Det som är värt att notera i detta fall, och som 
är av relevans utifrån ett maktperspektiv, är att de gråzoner som har noterats i 
detta fall inte tycks stärka klimatomställning och till exempel planering för ett  
mer transporteffektivt samhälle, utan i stället bidrar till att dämpa klimatmålens 
inflytande i den långsiktiga transportinfrastrukturplaneringen. 
6.2  Idéer om ett begränsat 
handlingsutrymme
En annan av de frågor som vi har undersökt handlar om vilka idéer, perspektiv 
och förgivettaganden om klimatomställning som genomsyrar den nationella 
planerin gens praktik. Ett av de synsätt som kommer starkt till uttryck, både i 
planerings praktiken och i styrdokument och planer, handlar om att Trafikverkets 
handlings utrymme är begränsat och att det framför allt behövs andra åtgärder och 
mer arbete från andra aktörer om långsiktiga klimatmål ska kunna nås. 
Idén om Trafikverkets begränsade handlingsutrymme bygger, som vi ser det, 
på en kombination av flera saker: En förklaring handlar om att det finns en stark 
norm om att planering, byggande och drift av infrastruktur är en betydligt mer 
central del av Trafikverkets uppdrag än det vidare samhällsbyggnadsperspektivet. 
Här finns kopplingar till de förändringar som gjordes i samband med Trafikverkets  
bildande, där regeringen tog bort det sektorsuppdrag som tidigare hade legat på 
Vägverket och Banverket. Som nämnts i kapitel 5.3 fanns det framskrivna idéer i 
Trafikverks utredningen från 2008 om att den nya trafikslagsövergripande myndig -
heten skulle arbeta utifrån en bred ansats och utgå från ett ”samhällsbyggnadsper -
spektiv” – något som även upprepas i Trafikverkets instruktion (se avsnitt 5.3.2). I 
vår forskning har vi sett att detta breda perspektiv inte genomsyrar den nationella 
planeringen idag. Självklart är samhällsbyggnads perspektivet känt inom myndig-
heten, men det står inte tydligt i fokus i arbetet med nationell plan. Här finns 
paralleller mellan våra resultat och det som har framkommit i tidigare studier, 
bland annat Stafetten-projektet (Larsson et al 2019), Tramp-projektet  (Balfors 
et al 2019; Lundberg et al 2020) samt tidigare avhandlingar som har uppmärksam -
mat svårigheten för bredare samhälls planeringsperspektiv att göra sig gällande 
(Odhage 2017, Winter 2021).
En närliggande förklaring till det begränsade synsättet är att den nationella 
planeringen, enligt de synsätt som dominerar, inte uppfattas innebära särskilt 
stora möjligheter att ”tänka om” och göra saker annorlunda. Detta handlar bland 
annat om problematiken med gamla objekt som lever kvar sedan tidigare, vilket 
begränsar handlingsutrymmet i varje ny nationell plan, men också om en förstå -
else av nationell planering som mer av ett löpande revideringsarbete än ett tillfälle  56
Att integrera klimatmål i nationell transportplaneringatt utforska och öppna upp för andra handlingsalternativ. Hållningen hänger 
bland annat samman med synsätt om att man inte kan ändra så mycket i plane -
ringen, eftersom det i slutändan anses vara marknads mekanismer och individuella 
preferenser som styr. Här finns det självklart olika perspektiv inom myndigheten, 
men det synsätt som kommer fram tydligast i det material som vi har studerat 
handlar främst om planering som en upprätthållande verksamhet snarare än en 
process för att utforska andra möjliga handlingsinriktningar än de som tas för givet 
idag (jmf Odhage 2017). Vårt material pekar också på att det begränsade synsät -
tet på vilken typ av analyser och diskussioner som är lämpliga och relevanta att 
ha inom ramen för nationell planering har stärkts under de senare årens plane -
ringsomgångar. Som nämns ovan har flera intervjupersoner framhållit att den 
nationella planeringsprocessen som initierades med den så kallade kapacitets -
utredningen 2011-2012 gav ett större utrymme för Trafikverket att tänka stort och 
fritt, och att även ha med tydligt omställnings-inriktade analyser i huvudrappor -
ten, än vad som har upplevts vara fallet i den förra och nu pågående planeringsom -
gången.
Som nämnts även tidigare ligger våra resultat nära sådant som har framhållits 
i tidigare studier, bland annat det som forskarna i Stafetten-projeket omtalar som 
”marginalperspektiv” och ”blame game” (Pettersson et al 2020, Larsson et al 2019). 
Det förstnämnda begreppet syftar på föreställningen om att det inte spelar någon 
större roll vilken typ av infrastruktur som byggs eftersom dess bidrag på det stora 
hela är litet och för att det är trafiken, inte infra strukturen som sådan, som står för 
de stora utsläppen. Det andra uttrycket används som ett sätt att beskriva den åter -
kommande tendensen att peka på andra aktörers ansvar (Pettersson et al, 2020,  
 s. 5, se även Witzell, 2020). 
6.3  Prognosmodellernas makt
I vårt arbete har vi även sett exempel på hur planeringens praktik genomsyras av 
en stark tilltro till de etablerade metoder och analysansatser som under många års 
tid har genomsyrat nationell infrastrukturplanering och som lägger en grund även 
för att göra samhällsekonomiska analyser. Det finns en rad kända problem med 
de etablerade trafikmodellverktygen, som också diskuteras ovan - exempelvis att 
de inte är särskilt anpassade till stora och genomgripande samhällsförändringar 
eller komplexa orsakssamband. Trafikmodellverktygen har ändå en stark ställning 
inom den långsiktiga planeringen, och prognoser efterfrågas återkommande av 
regeringen. Under de senaste planeringsomgångarna har det dock funnits skriv -
ningar i direktiven som har öppnat upp för att göra även andra typer av  analyser. 
Fallet med klimatanalysen i inriktningsplaneringen hösten 2015 visar dock hur 
svårt det är göra annorlunda i en planeringsprocess som är starkt präglad av 
konventionella normer och antaganden om vad som utgör en robust och kvalitets-
säkrad analys. 
Vi har sett att det hos flera av dem som har ledande funktioner i den nationella 
planeringsprocessen finns en utbredd uppfattning att Trafikverket i sin planering 
”måste” utgå från basprognosens resultat i sin planering. Det finns en skepsis 
mot andra metodanasatser som inte är lika kvantitativa, som inte grundas i så 
kallade verifierade effektsamband och som därför inte går att utvärdera med en 
 traditionell transportekonomisk analys. Det råder en situation där det återkom - NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering57mande blir den konventionella basprognosens huvudscenario som strukturerar 
planeringen.
Vi uppfattar att basprognosen i praktiken hanteras som om den vore den mest 
sannolika idén om framtiden. Basprognosen, eller referensscenariet som den även 
kallas, innehar en tydlig särställning jämfört med andra möjliga analyser, eftersom 
den återkommande görs till den självklara referenspunkten och det som alla andra 
analyser måste förhålla sig till eller knytas ihop med för att anses vara relevanta att 
beakta och kvalitetssäkrade. 
Trots trafikprognosmodellernas starka ställning finns det indikationer på en 
tilltagande kritik. Flera av de personer som vi har intervjuat eller samtalat med 
i samband med den workshop som gjordes våren 2019 uttrycker ett behov av att 
utveckla planeringsansatser som är mer anpassade för uppgiften att nå klimat- 
och hållbarhetsmål. Denna inställning uttrycks hos tjänstepersoner som arbetar 
både mer övergripande och som arbetar med planering av specifika projekt, och 
framkommer även hos personer utanför Trafikverket. Utifrån ett maktperspektiv 
är det samtidigt intressant att se vad som har hänt i situationer då försök har gjorts 
att göra annorlunda. I lägen då de rådande normerna och kunskapsperspektiven 
har utmanats har det lett till relativt kraftiga reaktioner – vilket säger en del om 
hur starkt rotade de konventionella metoderna och kunskapsperspektiven är inom 
organisationen. 
6.4  Är det möjligt att göra annorlunda?
Sammantaget har vi i detta forskningsprojekt sett uttryck för en sammansatt makt-  
dynamik som grundas i ett samspel mellan formella maktrelationer och diskursivt 
meningsskapande. I praktiken samverkar de formella maktrelationerna, arbets-
sätten och tolkningarna av uppdraget samt det diskursiva meningsskapandet till 
att upprätthålla en konventionell planeringsinriktning som begränsar möjligheten 
att integrera klimatmål och klimatperspektiv i nationell transportplanering. Lik -
nande resultat har tidigare även setts av Witzell (2021) i hans analyser av nationell 
transport planering. Det finns även paralleller till det som Winter (2021) har sett när 
det gäller förutsättningarna att arbeta med sociala skillnader i nationell planering. 
I den rådande situationen tycks det finnas endast små möjligheter inom den 
nationella planeringen att analysera och reflektera vidare kring de större och mer 
grundläggande frågorna om hur framtidens hållbara transportsystem skulle kunna 
se ut. Situationen framstår som paradoxal eftersom klimatfrågan å ena sidan fram -
hålls som  oerhört viktig och akut, men samtidigt fortsätter att vara förhållandevis 
nedtonad när det gäller strategiska vägval och handlingsinriktningar för den lång -
siktiga infrastruktur planeringen. Även om klimatfrågan på många sätt står i fokus 
både i målformule ringar och planförslag, så gör den det just nu på ett påtagligt 
avgränsat sätt, som bidrar till att låsa planeringen i en konventionell riktning med 
fortsatt stora (ökande) volymer av persontrafik och gods.
Frågan är om det finns några möjligheter att göra annorlunda? Ett av de vikti -
gaste resultaten från vår forskning, och som framkommer genom analysen av både 
de formella maktrelationerna mellan aktörer, och analysen av de diskursivt ska -
pade idéerna och tolkningarna av den nationella transportplaneringens roll, är att 
Trafikverket i praktiken har förhållandevis stora möjligheter att agera annorlunda 
än vad de gör idag. Om myndigheten vill öppna upp den nationella planeringen för  58
Att integrera klimatmål i nationell transportplaneringfler synsätt som kan bidra till att utveckla och utforska bredare och mer omställ -
ningsinriktade planerings underlag och analyser – själv eller tillsammans med 
andra – så har den goda möjligheter att göra det. Det handlar i så fall om att myn -
digheten med kännedom om sin personal, dess kompetenser och intresseområden 
skulle kunna bemanna sina projekt så att det blir variation och mångfald i de ana -
lyser som genomförs, och att konventionella perspektiv och ansatser kompletteras 
och vidareutvecklas med andra perspektiv och synsätt, till exempel genom mer 
utvecklade dialoger och samarbeten med andra planeringsaktörer. För att sådana 
initiativ och arbeten ska lyckas krävs dock att nya perspektiv och synsätt inte bara 
”adderas till” de gamla, för i så fall finns en påtaglig risk att befintliga synsätt, 
normer och praktiker ligger kvar och styr planeringen i grunden (jmf Odhage 2017; 
Winter 2021). Det finns behov av att på ett mer öppet sätt ompröva och förändra de 
befintliga arbetssätten och analysansatserna. Vi ser förändringar i arbetssätt och 
kunskapsunderlag som nödvändiga om Trafikverket ska kunna ta en mer aktiv roll 
i ett vidare klimatomställningsarbete.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering597.  Slutsatser
Syftet med detta forskningsprojekt har varit att fördjupa kunskapen om nationell 
transportplanering, med fokus på vilka förutsättningar som finns att integrera 
klimatmål i strategisk planering på transportområdet. Studien är inriktad mot 
nationell planering av transportinfrastruktur, som är en långsiktig strategisk 
planeringsprocess som genomförs av Trafikverket på uppdrag av regeringen 
ungefär vart fjärde år. Studiens empiriska fokus riktas mot den planeringsomgång 
som genomfördes åren 2015-2017, och som omfattade investeringar för perioden 
2018-2029, samt delar av den omgång som initierades år 2020, och som väntas bli 
färdig våren 2022. Studien har genomförts med en maktteoretisk ansats som riktar 
särskilt fokus mot diskursiva maktstrukturer, men med fokus även på formella 
maktrelationer mellan de aktörer som är involverade i processen för nationell plan.
Projektet har lett fram till ett antal slutsatser om den maktdynamik – det vill  
säga det komplexa samspelet av olika typer av maktrelationer – som präglar  
ationell planering idag, och som sammantaget skapar ett motstånd och en trög-  
het mot att fullt ut integrera klimatmål i långsiktig infrastrukturplanering. Makt -
dynamiken handlar både om aktörsrelationer och om det ständigt pågående 
meningsskapandet som genomsyrar både planeringens praktik och det vidare 
policysammanhanget kopplat till klimat och transporter, och som i vårt projekt 
har studerats genom text- och diskursanalys av dokument från offentlig politik och 
Aktörsrelationer och gråzoner som präglar nationell planering
En första slutsats  av vår forskning rör aktörsrelationer som präglar nationell politik 
och planering. I vårt arbete har vi sett exempel på gråzoner i roll- och ansvars -
fördelningen mellan regering, Regeringskansli och myndighet. Med ordet gråzon 
avses situationer då politik och förvaltning möts i ett nära samspel, och där både 
formell och informell styrning kommer till uttryck. I gråzonerna är den exakta 
ansvars- och makt fördelningen mellan politik och förvaltning inte helt lätt att 
ringa in och definiera. Förekomsten av sådana gråzoner är inte uppseendeväck -
ande i sig, utan ingår som ett naturligt inslag i offentlig förvaltning. I princip bör 
sådana gråzoner kunna tillföra värden i det offentliga beslutsfattandet, till exem -
pel genom att utgöra en yta för samspel mellan politik och förvaltning – vilket 
är viktigt inte minst i genuint politiskt svåra frågor där det krävs både politiska 
visioner och djup sakkunskap för att hitta nya vägar och handlingsinriktningar i 
politik och planering. I detta fall bidrar dock gråzonerna till att skapa en luddighet 
i frågan om vem som har det huvudsakliga ansvaret och handlingsutrymmet att 
driva transportsystemets klimatomställning, samt på vilka grunder (gällande till 
exempel kunskapsunderlag, perspektiv och samarbetsformer mellan politik och 
förvaltning) som beslut ska fattas om strategiska vägval och handlingsinriktningar 
för framtiden. 
Utifrån ett klimatomställningsperspektiv framstår det som angeläget att se 
över gråzonerna i långsiktig transportpolitik och -planering och bringa en större 
klarhet i hur roller och ansvarsfördelning fördelas mellan politik och förvaltning 
när det gäller transportsektorns långsiktiga utveckling för att nå klimat- och håll - 60
Att integrera klimatmål i nationell transportplaneringbarhetsmål. Generellt ser vi ett behov av genomlysning av roller och ansvarsfördel -
ning gällande transportsektorns klimatomställning, samt klargöranden avseende 
den långsiktiga nationella infrastrukturplaneringens tänkta roll i omställningen, 
inte minst när det gäller arbetet för ett mer transporteffektivt samhälle. 
Normer, rutiner och arbetssätt i nationell planering
En andra slutsats  handlar om hur normer, rutiner och arbetssätt inom nationell 
planering sammantaget skapar en avgränsad förståelse av Trafikverkets roll och 
uppdrag, eftersom huvudfokus läggs på infrastrukturen som sådan snarare än 
ett bredare samhällsbyggnadsperspektiv. I vårt arbete har vi sett hur specifika 
tolkningar, begrepp och idéer som är starka inom organisationen – till exempel 
att klimatomställningen bäst löses med hjälp av teknikutveckling och ekono -
miska styrmedel – får stort inflytande över myndighetens förslag på handlings -
inriktningar i transportplaneringen. Dessa idéer och föreställningar bidrar till att 
mindre fokus läggs på idéutveckling och planering för andra möjliga åtgärder, till 
exempel möjligheten att planera för minskat resande och en ökad överflyttning till 
mer energieffektiva transportslag, och bidrar över huvud taget till att tona ned för -
väntningarna på vad som går att åstadkomma med nationell infrastrukturplane -
ring tillsammans med andra samhällsplaneringsinsatser. I grunden förklaras detta 
av spänningar och diskursiv kamp mellan olika kunskapsperspektiv och förståel -
ser av planeringens möjliga roll i att möjliggöra andra handlingsinriktningar än de 
som redan genomsyrar infrastrukturplaneringen sedan tidigare. 
Kopplat till detta har vi även sett exempel på motstående perspektiv och 
synsätt när det gäller vad som anses vara ett mer eller mindre korrekt sätt att 
förhålla sig till framtiden och till möjligheter och osäkerheter i långsiktig infra -
strukturplanering. Ur ett maktperspektiv är det intressant att notera hur försök att 
utveckla nya metodansatser och andra typer av analyser än de etablerade trafik -
modellbaserade ansatserna har lett till tydliga reaktioner och åtgärder – bland 
annat har specifika analyser som har grundats i andra antaganden och idéer om 
möjliga transportframtider tagits bort från planeringsunderlag som har lämnats 
in till regeringen. Därmed förstärks problematiken med en insnävad syn på vad 
transportsystemets klimatomställning kan innebära. Vi vill framhålla behovet av 
att aktivt söka bredda kunskapsunderlagen och metodansatserna i den långsiktiga 
infrastruktur planeringen. I detta ingår att reflektera kritiskt kring etablerade  
metod ansatsers styrkor och svagheter och göra dessa reflektioner tydliga i fram -
ställningen av dess resultat. Vår bedömning är att det i samtida nationell trans -
portplanering även finns en del låsningar som rör basprognosen/ referensscenariet 
i kombination med de etablerade trafikmodellverktygen, och som gör att andra 
typer av analyser, till exempel bredare scenarioansatser eller mer kvalitativa ana -
lyser, i nuläget inte kan nyttjas fullt ut som de potentiellt skulle kunna göra. Även 
om flera olika typer av analyser finns med i transportplaneringen idag, så får de 
inte någon särskilt stor och strukturerande verkan på den långsiktiga handlings -
inriktning som föreslås, eftersom de inte enkelt låter sig inkluderas i de model -
lerade prognoserna. Vår uppfattning är att klimatomställningen utgör ett stort 
förändringstryck som kräver en mer aktiv och snabbare vidareutveckling av nya 
analys- och metodansatser i den långsiktiga transportplaneringen. De befintliga 
trafikmodellverktygen kommer med all säkerhet fortsätta att bidra med viktiga  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering61underlag i ett sådant arbete, men bör inte ses som den främsta utgångspunkten för 
diskussioner om framtida investeringsbehov och prioriteringar.
Trafikverket har, enligt vår uppfattning, redan goda möjligheter att själva ta 
initiativ till och utveckla en nationell planeringsprocess som inkluderar flertalet 
kunskapsperspektiv och öppnar upp för nya analysansatser. Men regeringen kan 
också hjälpa till genom att tydligare föreskriva betydelsen av analyser utifrån olika 
kunskapsperspektiv och tydliga skrivningar om detta i myndighetens instruktion, 
regleringsbrev och i direktiv.
Idéer om klimat och transporter i styrdokument och planer
En tredje slutsats  knyter an till våra analyser av den vidare policydiskursen, det 
vill säga de idéer och antaganden om klimatomställning som sammantaget kom -
mer till uttryck genom bland annat styrdokument, planer och andra analyser och 
planerings underlag. Vi har sett att det å ena sidan uttrycks en stor vilja och ambi -
tion att transportsystemet i stort, och specifikt infrastrukturplaneringen, ska bidra 
substantiellt till klimatomställningen. Å andra sidan reproduceras även här lik -
nande typer av låsningar och begränsade synsätt som de vi ser komma till uttryck 
i planeringens praktik. Mer specifikt handlar det om upprätthållandet av det så 
kallade ”marginal perspektivet” (Pettersson et al 2020, Larsson et al 2019, Witzell 
2020, 2021), som gör gällande att infrastruktur i sig inte är ett effektivt sätt att 
minska utsläpp av växthusgaser, och som i sin tur förstärker det ”blame game” som 
känne-tecknar diskursen om transportsystemets klimatomställning (ibid.). Det är 
inte någon helt entydig bild som upprätthålls genom styrdokument och planer, 
men de föreställningar som reproduceras handlar bland annat om att framtidens 
trafikvolymer självklart kommer fortsätta att vara höga och öka, och att det främst 
är ekonomiska styrmedel samt forskning och innovation som kan och bör utgöra 
drivkrafter för transportsystemets klimat  omställning. Därmed tonas infrastruktu -
rens betydelse för klimatomställningen ned. 
Vi menar att det är problematiskt att ett såpass avgränsat synsätt på klimat-
omställ ning blir dominerande i den nationella transportinfrastrukturen. Det 
bidrar knappast till att utforska olika typer av handlingsmöjligheter för att nå 
långsiktiga klimat- och hållbarhetsmål. Infrastrukturens utformning och vidare-
utveckling har en stor inverkan på vilka transportmöjligheter som kan bli mer eller 
mindre attraktiva och välfungerande för personer och företag, och kan därmed 
både förstärka och motverka transportsystemets klimatomställning – inte minst 
när det gäller de delar som ingår i transporteffektivt samhälle. Vi menar att trans -
portsektorns klimatomställning skulle gynnas av en bredare, mer socio-tekniskt 
grundad förståelse av transportsystemet, och av insikter om att den tekniska infra -
strukturen inte bör ses isolerat från sitt vidare sammanhang. 
Strukturella låsningar vid konventionella synsätt
En fjärde slutsats  från vårt arbete är att den maktdynamik som genomsyrar natio -
nell planering, det vill säga samspelet mellan dels formella maktrelationer mel -
lan centrala aktörer, dels de idéer och antaganden som genomsyrar planeringens 
praktik och det meningsskapande som pågår i styrdokument och planer, i hög 
grad samverkar med, och förstärker varandra. Även om det finns motstånd och 
ifrågasättanden av de synsätt som dominerar, så skapas sammantaget en situation 
som präglas av en idé om att det mesta i infrastrukturplaneringen kan fortsätta  62
Att integrera klimatmål i nationell transportplaneringsom förut. Detta synsätt står starkt trots att det på så många sätt står klart att mål 
om minskad klimatpåverkan och Agenda 2030 förutsätter en mer genomgripande 
omställning, vilket aktuell klimatforskning visar på. Denna strukturella låsning vid 
ett konventionellt synsätt på långsiktig transportplanering innebär svårigheter för 
olika typer av försök att förändra planeringen med andra synsätt, perspektiv och 
metodansatser. 
Det är just denna låsning vid det befintliga som vi menar allra bäst svarar på 
det som var den övergripande frågan för denna studie, nämligen vilka förutsätt -
ningar som idag finns att integrera klimatmål i samtida nationell infrastruktur -
planering. För även om klimatmålen självklart finns där som en återkommande 
och ofta högt prioriterad fråga som de personer som är verksamma inom nationell 
transportplanering är mycket medvetna om och förhåller sig till, innebär det inte 
att planeringen och dess metoder och utgångspunkter hittills har förändrats för att 
på ett mer genomgripande sätt styra mot dessa mål. Klimatperspektiv och mål om 
minskade växthusgasutsläpp har lagts till som ytterligare en aspekt att analysera 
och förhålla sig till, men hittills inte på ett sätt som kan bidra till att ändra själva 
handlingsinriktningen och den grundläggande logiken för den nationella trans -
portinfrastrukturplaneringen – till exempel vilken omfattning av det framtida 
resandet som vi som samhälle planerar för. 
Behov av förändringsarbete
Detta leder oss fram till en femte och avslutande  slutsats, som handlar om behovet 
av att i den nationella transportplaneringen initiera ett förändringsarbete som 
kan inkludera bredare och mer omställningsinriktade metodansatser och scena -
rier, och därmed bidra till att öppna upp och utforska flera möjliga handlingsin -
riktningar för hur ett hållbart transportsystem för framtiden kan se ut. För att ett 
sådant arbete ska bli fruktbart och leda framåt, så behövs det i samhället i stort 
även initieras ett bredare och djupare politiskt samtal som kan öppna upp nya 
idéer och visioner om hur ett hållbart transport  system för framtiden kan se ut, och 
vad klimatomställningen konkret kan innebära för långsiktig transportplanering. 
Det är av stor vikt att ett sådant politiskt samtal beaktar det akuta behovet av att 
snabbt minska utsläppen av växthusgaser, men också förhåller sig aktivt till andra 
centrala hållbarhetsfrågor såsom biologisk mångfald, social rättvisa, levande 
städer och landsbygder, ekonomi och försörjning med mera. Samtalet behöver 
bedrivas på ett sätt som möjliggör en aktiv involvering av medborgare, så att olika 
gruppers erfarenheter och tankar om nuläget och framtiden kommer med. Det 
handlar alltså om en bred samhällelig diskussion, där flera olika aktörer kan bidra 
med sina idéer och berättelser om framtiden och vad hållbara transporter och 
tillgänglighet skulle kunna handla om för olika grupper, på olika typer av platser. 
Ytterst behövs det också politiska ställningstaganden och en mer samlad politik 
för transportområdet i sin helhet.  NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering63Tack
Vi vill rikta ett varmt tack till projektets referensgrupp, bestående av Fredrik 
Pettersson-Löfstedt, Lunds universitet, Emma Lund, Trivector, Joanna Dickinson,  
Naturvårdsverket, Karin Winter, Trafikverket, Mattias Höjer, KTH samt Tim 
Richardson, NMBU. Referensgruppen har bidragit med värdefulla kommentarer 
under olika delar av arbetet i projektet. 
Vi vill även rikta ett stort tack till alla personer med erfarenhet av nationell 
transportplanering, som så generöst har delat med sig av sin tid och sina erfaren -
heter, bland annat i intervjusituationer. Tack också till Stefan Gössling från Lunds 
universitet samt Erik Stigell, Naturvårdsverket, som har granskat och kommit med 
konstruktiva synpunkter på en tidigare version av denna rapport.  64
Att integrera klimatmål i nationell transportplaneringReferenser
Ahlbäck Öberg, S. (2020) Förvaltningen. I Mattsson, I & Petersson, O (2020)  
Svensk författningspolitik. Femte upplagan. Lund: Studentlitteratur. 
Alvesson, M., & Kärreman, D. (2007). Constructing mystery: Empirical matters in 
theory development. Academy of Management Review, 32(4), 1265-1281. 
Alvesson, M., & Torhell, S.-E. (2011). Intervjuer : genomförande, tolkning och 
reflexivitet. Malmö: Liber.
Bachrach, P. & Baratz, M. S (1972) Makt och fattigdom. Wahlström & Widstrand, 
Baldersheim, H. (2001). Norden i regionernas Europa. København: Nordisk  
Ministerråd.
Balfors, B., Antonson, H., Faith-Ell, C., Finnveden, G., Gunnarsson-Östling, U., 
Hörnberg, C., Isaksson, K., Lundberg, K., Pädam, S., Söderqvist, T., Wärnbäck, A. 
(2018) Strategisk miljöbedömning för hållbar samhällsplanering: slutrapport från 
forskningsprogrammet SPEAK. Stockholm: Naturvårdsverket. 
Balfors, B., Eriksson, L., Gunnarsson-Östling, U., Isaksson, K., Lundberg, K. & 
Robinson, T. (2019) Strategisk miljöbedömning för nationell transportplanering 
med fokus på inriktningsunderlaget [Elektronisk resurs], KTH Royal Institute of 
Technology, Stockholm, 2019. 
Banister, D. (2008). The sustainable mobility paradigm.  
Transport Policy, 15 (2), 73-80.
Bertolini, L. (2020) Beyond the dilemma: questioning the links between human 
prosperity and mobility growth. In: Curtis, C. (2020) Handbook of sustainable 
transport, Edward Elgar, Cheltenham. 
Bonde, I., Kuylenstierna, J., Bäckstrand, K., Eckerberg, K., Kåberger, T., Löfgren, 
Å., Rummukainen, M., & Sörlin, S. (2019). Klimatpolitiska rådets rapport 2019, 
Stockholm: Klimatpolitiska rådet. 
Curtis, Carey (2020). Handbook of sustainable transport.  
Cheltenham: Edward Elgar.
Dahl, R. 1957 The concept of power. Behavioral Science, Vol 2, Issue 3.
David, P (1988), Path-Dependence: Putting the Past into the Future, Stanford Uni -
versity, Institute for Mathematical Studies in the Social Science, Technical Report 
Nr 533.
Driscoll, P (2014) Breaking carbon lock-in: path dependencies in large-scale trans -
portation infrastructure projects , Planning Practice and Research 29 (3), 317-330.
Emanuel, M. (2012) Trafikslag på undantag: cykeltrafiken i Stockholm 1930-1980. 
Diss. Stockholm: Kungl. tekniska högskolan, 2012. Stockholm. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering65Energimyndigheten (2020) Kontrollstation för Strategisk plan för omställning av 
transportsektorn till fossilfrihet. ER 2020:03, framtagen av Boverket, Energimyn -
digheten, Naturvårdsverket, Trafikanalys, Trafkverket och Transportstyrelsen 
inom ramen för Energimyndighetens samordningsuppdrag.
Eriksson, L. (2016) The Role of Organizational Identities for Policy Integration 
Processes – Managing Sustainable Transport Development. Public Organization 
Review 17, 525–544.
Eriksson, L., Witzell, J., Isaksson, K., Hultén, J. (2019) Att hantera osäkerhet - för -
hållningssätt och perspektiv i långsiktig transportplanering. Dokumentation från 
workshop, Trafikverket 24 april 2019. Arbetsmaterial, K2 och VTI.
Falkemark, G. (2006). Politik, mobilitet och miljö: om den historiska framväxten av 
ett ohållbart transportsystem, Gidlund, Möklinta.
Fernström, A., Johansson, F., Tornberg, P. (2016) Livet efter ÅVS - FOI-studie om 
förutsättningar för genomförande av steg 1-2-åtgärder efter avslutad åtgärdsvals -
studie. WSP Analys och strategi 2016-10-07.
Finnveden, G., & Åkerman, J. (2014) Not planning a sustainable transport system. 
Environmental Impact Assessment Review, 46, s. 53-57.
Fischer, F., & Forester, J. (ed.) (1993). The argumentative turn in policy analysis and 
planning. U. C. L. P.
Fischer, F. & Gottweis, H. (red.) (2012). The argumentative turn revisited: public 
policy as communicative practice. Durham, [N.C.]: Duke University Press.
Flyvbjerg, B. (2006). Five misunderstandings about case-study research.  
Qualitative Inquiry, 12(2), 219-245. doi:10.1177/1077800405284363
Foucault, M., 1976, The History of Sexuality, Vol. 1. London: Penguin Books. 
George, A. L., & Bennett, A. (2005). Case studies and theory development in the 
social sciences. Cambridge, Mass: MIT.
Grønmo, S., & Winqvist, T. (2006). Metoder i samhällsvetenskap. Malmö: Liber.
Gullberg, A. (1990) Bilen som första stadsmakt. Hypoteser om en efterkrigshistoria. 
I Beckman, S. (red) (1990) Miljö, media, makt. Stockholm: Carlssons.
Gullberg, Anders & Isaksson, Karolina (red.) (2009). Congestion taxes in city traffic: 
lessons learnt from the Stockholm trial. Lund: Nordic Academic Press.
Gössling, S (2017) The psychology of the car. Automobile Admiration, Attachment, 
and Addiction. Elsevier. 
Hagman, O (1999) Bilen, naturen och det moderna. Om natursynens omvandlingar 
i det svenska bilsamhället. KFB-rapport nr 2000:6, Stockholm.
Hagson, A. (2004) Stads- och trafikplaneringens paradigm: en studie av SCAFT 
1968, dess förebilder och efterföljare, Chalmers tekniska högskola, Tema stad & 
trafik, Diss. Göteborg: Chalmers tekniska högskola, Göteborg. 
Hajer, M.A. (1995). The politics of environmental discourse: ecological moderniza -
tion and the policy process. Oxford: Clarendon. 66
Att integrera klimatmål i nationell transportplaneringHaustein, S., Klöckner, C., & Blöbaum, A. (2009). Car use of young adults: 
The role of travel socialization. Transportation Research Part F: Traffic Psychology 
and Behaviour. 
Hrelja, R. (2011). The Tyranny of Small Decisions. Unsustainable Cities and Local 
Day-to-Day Transport Planning. I: Planning Theory and Practice. 2011, 12(4),  
s. 511-524. 
Hrelja, R., Isaksson, K. & Richardson, T. (2012): IKEA and Small City  
Development in Sweden: Planning Myths, Realities, and Unsustainable Mobilities, 
International Planning Studies, 17:2, 125-145
Hrelja, R., Isaksson, K., Richardson, T. (2013) Choosing conflict on the road to sus -
tainable mobility: A risky strategy for breaking path dependency in urban policy 
making. Transportation Research Part A 49, s. 195–205. 
Hrelja, R., Hjerpe, M. & Storbjörk, S. (2015) Creating Transformative Force? The 
Role of Spatial Planning in Climate Change Transitions Towards Sustainable 
Transportation, Journal of Environmental Policy & Planning. 
Hölscher, K. et al. (2019), “Tales of transforming cities: Transformative climate 
governance capacities in New York City, U.S. and Rotterdam, Netherlands”,  
Journal of Environmental Management, Vol. 231, pp. 843-857. 
IPCC, 2021: Summary for Policymakers. In: Climate Change 2021: The Physical 
Science Basis. Contribution of Working Group I to the Sixth Assessment Report of 
the Intergovernmental Panel on Climate Change [MassonDelmotte, V., P. Zhai, A. 
Pirani, S.L. Connors, C. Péan, S. Berger, N. Caud, Y. Chen, L. Goldfarb, M.I. Gomis, 
M. Huang, K. Leitzell, E. Lonnoy, J.B.R. Matthews, T.K. Maycock, T. Waterfield, O. 
Yelekçi, R. Yu, and B. Zhou (eds.)]. Cambridge University Press. In Press.
Isaksson, K. & Storbjörk, S. (2012) Strategy making and power in environmental 
assessments. Lessons from the establishment of an out-of-town shopping centre in 
Västerås, Sweden. Environmental Impact Assessment Review, 34 s. 65–73. 
Isaksson, K. Antonsson, H., Eriksson, L. (2017) Layering and parallel policy making 
– Complementary concepts for understanding implementation challenges related 
to sustainable mobility. Transport Policy 53, s. 50-57. 
Kuylenstierna J, Hermansson C, Bäckstrand K, Eckerberg K, Kåberger T, Rum -
mukainen M, Söderholm P, Sörlin S. (2021) Klimatpolitiska rådets rapport 2021. 
Stockholm: Klimatpolitiska rådet. http:/ /urn.kb.se/resolve?urn=urn:nbn:se:kth:d
iva-292190 / Hämtad 2021-07-26/
Kvale, S., & Brinkmann, S. (2009). InterViews : learning the craft of qualitative 
research interviewing. Los Angeles: Sage Publications.
Laestadius, S. (2018). Klimatet & omställningen. Stockholm: Boréa.
Larsson, M-O., Kloo, H., Mårtensson, M., Nilsson, A. (2019) Hantering av miljömål i 
nationell plan för transportinfrastruktur. Forskningsprojektet Stafetten Delrapport 
arbetspaket 1. Trivector Rapport 2019:179 IVL Rapport C467, ISBN 978-91-7883-134-0.
Litman, T. (2011), Developing Indicators for Comprehensive and Sustainable Trans -
port Planning. Victoria Transport Policy Institute. Microsoft Word - Sustainable 
Transport Indicators (vtpi.org) /Hämtad 2021-07-26/ NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering67Low, N., Gleeson, N., & Rush. E. (2005) A multivalent conception of path depen -
dence: The case of transport planning in metropolitan Melbourne, Australia,   
Environmental Sciences, 2:4, 391-408. 
Low, N., Astle, R. (2009). Path dependence in urban transport: An institutional 
analysis of urban passenger transport in Melbourne, Australia, 1956-2006.  
Transport Policy, Volume 16, Issue 2, pp 47-58.
Lukes, S. (2005) Power: a radical view. Second edition. Palgrave Macmillan Hound -
mills, Basingstoke, Hampshire. 
Lund, E., Fredricsson, C., Hult, Å., Levin, K., Sanne, J.M., Wennberg, H., (2020)  
Hur överförs nationella miljömål till lokala beslut i transport- och samhälls-  
planeringen? Trivector Rapport 2020:40 IVL Rapport C518, ISBN 978-91-7883-175-3
Lund E., Smidfelt Rosqvist L., Wennberg H. (2021) Fullt genomslag för fyrstegs -
principen i transportplaneringen – slutrapport med rekommendationer.  
Trivector 2021:38
Lundberg, K., Balfors, B., Gunnarsson-Östling, U., Eriksson, L., Isaksson, K. & 
Robinson, T., (2020) Strategisk miljöbedömning i långsiktig transportplanering. 
Stockholm, 2020. 
Lundin, P. (2008) Bilsamhället: Ideologi, expertis och regelskapande i efterkrigsti -
dens Sverige. Diss. Stockholm: Stockholmia förlag. 
Lyons, G. and C. Davidson (2016), “Guidance for transport planning and policyma -
king in the face of an uncertain future”, Transportation Research Part A: Policy and 
Practice, Vol. 88, pp. 104116, http:/ /dx.doi.org/10.1016/j.tra.2016.03.012.
Lyons, G., & Marsden, G. (2019) Opening out and closing down: the treatment of 
uncertainty in transport planning’s forecasting paradigm. Transportation 48,  
s. 595–616 (2021).
Marsden, G., Ferreira, A., Bache, I., Flinders, M. & Bartle, I. (2014) Muddling 
through with climate change targets: a multi-level governance perspective on the 
transport sector, Climate Policy, 14:5, s. 617-636.
Marsden, G., & McDonald, N. (2019) Institutional issues in planning for more 
uncertain futures. Transportation (2019) 46, s. 1075–1092 
Marsden, G., Anable, J., Chatterton, T. Docherty, I. Faulconbridge, J. Murray, L., 
Roby, H., & Shires, J. (2020) Studying disruptive events: Innovations in behaviour, 
opportunities for lower carbon transport policy? Transport Policy, 94, s. 89-01. 
Mattioli, G., Roberts, C., Steinberger, J. K., Brown, A. (2020) The political economy 
of car dependence: A systems of provision approach. Energy Research & Social 
Science 66, 101486. 
McCalla-Chen, D. (2000) Towards an Understanding of the Concept of Non-  
Decision Making and its Manifestation in the School Sector. SAGE Publications 
(London, Thousand Oaks and New Delhi).
Maxwell, J. (1992). Understanding and validity in qualitative research. Harvard 
educational review, 62(3), 279-301.
Naturvårdsverket (2015) Mötesanteckningar 2015-11-13 Ärendenr: NV-07347-15 68
Att integrera klimatmål i nationell transportplaneringNaturvårdsverket (2020) Fördjupad analys av den svenska klimatomställningen 
2020. Naturvårdsverket Rapport 6945.
Norell Bergendahl, A. (2016) Den ohållbara resan mot det hållbara resandet. En 
studie av institutionella förutsättningar för att bedriva planering för hållbart 
resande i Stockholmsregionen. Lic.-avh. Stockholm: Kungliga Tekniska högskolan. 
Näringsdepartementet (2017) Uppdrag att ta fram förslag till nationell trafikslags-
övergripande plan för utveckling av transportsystemet och trafikslagsövergripande 
länsplaner för regional transportinfrastruktur (rskr. 2016/17: 101). Regeringsbeslut 
II 6 2017-03-23, N2017/02312fTIF m.fl.
O’Brien, K. (2012) Global environmental change (2): From adaptation to deliberate 
transformation. Progress in Human Geography 36(5): 667-676. 
O´Brien, K. and Sygna, L. (2013) Responding to climate change: The three spheres 
of transformation. Proceedings of Transformation in a Changing Climate, 19-21 
June 2013, Oslo, Norway. University of Oslo (pp.16-23). ISBN 978-82-570-2000-2 
Odhage, John (2017). Otraditionella lösningar med traditionella medel: åtgärdsval -
studien som planeringsfenomen. Diss. Stockholm : Kungliga Tekniska högskolan, 
2017
Olsson L., Eriksson L. (2021) Spridning av laddbara bilar och laddinfrastruktur på 
landet och i mindre orter. RISE rapport 2021:22
Owens, S. (1995), “From ‘predict and provide’ to ‘predict and prevent’?: Pricing and 
planning in transport policy”, Transport Policy, Vol. 2(1), pp. 43-49.
Pettersson, F. (2013) From words to action: Concepts, framings of problems and 
knowledge production practices in regional transport infrastructure planning in 
Sweden. Transport Policy 29 (2013), s. 13-22. 
Pettersson, F. (2014) Swedish infrastructure policy and planning: conditions for 
sustainability. Diss. Lund: Lunds universitet, 2014. Lund.
Pettersson-Löfstedt, F., Lund, E., Dymén, C., Hult, Å. & Sanne, J. M. (2020) 
Infrastruktur, planering och miljömål – en analys av synen på ansvar, roller och 
möjligheter att använda transportplanering för att uppnå miljömålen. Forsknings -
projektet Stafetten. Delrapport arbetspaket 3. IVL, Trivector och Lunds Universitet. 
Trivector Rapport 2020:55, IVL rapport C519, ISBN 978-91-7883-176-0. 
Premfors, R. (2003). Demokrati och byråkrati. Lund: Studentlitteratur.
Premfors, R., Sundström, G., & Andersson, C. (2007). Regeringskansliet.  
Malmö: Liber.
Proposition 1997/98:56 Transportpolitik för en hållbar utveckling; 
Proposition 2008/09:93 Mål för framtidens resor och transporter. Regeringskansliet. 
Proposition 2016/17:146 Ett klimatpolitiskt ramverk för Sverige. Regeringskansliet; 
2017. 
Proposition 2016/17: 121. Infrastruktur för framtiden – innovativa lösningar för 
stärkt konkurrenskraft och hållbar utveckling.
Proposition 2019/20:65 En samlad politik för klimatet – klimatpolitisk handlings -
plan. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering69Proposition 2020/21: 151 Framtidens infrastruktur – hållbara investeringar i hela 
Sverige.
Regeringen (2015) Uppdrag om att ta fram inriktningsunderlag inför transportin -
frastrukturplanering för perioden 2018–2029. Näringsdepartementet 2015-05-21. 
N2015/4305/TIF. 
Regeringen (2020) Uppdrag att ta fram inriktningsunderlag inför transportinfra -
strukturplanering för en ny planperiod. Näringsdepartementet  
2020-06-25 I2020/01827/TP 
Regeringen (2021) Mål för transportpolitiken - Regeringen.se /Hämtad 2021-08-29
Rehnlund, M. (2019) Getting the transport right – for what? What transport policy 
can tell us about the construction of sustainability. Diss. Huddinge: Södertörns 
högskola, 2019. Huddinge. 
Riksrevisionen (2018) Fyrstegsprincipen inom planeringen av transportinfra-  
struktur – tillämpas den på avsett sätt? RIR 2018:30
Sachs, J.D., Schmidt-Traub, G., Mazzucato, M. et al. Six Transformations to achieve 
the Sustainable Development Goals. Nature Sustainability 2, 805–814 (2019). 
https:/ /doi.org/10.1038/s41893-019-0352-9
Sandberg, J. (2005). How do we justify knowledge produced within inter -
pretive approaches? Organizational Research Methods, 8(1), 41-68. 
doi:10.1177/1094428104272000
Sundström G., Lemne M. (2016) Bo Smith-utredningen betraktad från andra sidan 
bron. Politica, 48 årg. nr. 4 s. 455-480
SFS (2010:185), Förordning med instruktion för Trafikverket. Infrastrukturdeparte -
mentet RST US.
SFS 1(996:1515) Förordning med instruktion för Regeringskansliet.  
Statsrådsberedningen.
SFS 1998:808. Miljöbalk. 
SOU 2009:31. Effektiva transporter och samhällsbyggande - en ny struktur för sjö, 
luft, väg och järnväg. Slutbetänkande från Trafikverksutredningen.
SOU 2016:47 En klimat- och luftvårdsstrategi för Sverige: delbetänkande. Miljö -
målsberedningen (2016). Stockholm: Wolters Kluwer. 
Thoresson, K. (2011). Att beräkna det goda samhället samhällsekonomiska analyser 
och gränslandet expertis–politik inom transportområdet. Diss.  
Linköping: Linköpings universitet, 2011. Linköping.
Trafikanalys 2021 – aktuell statistik om nybilsförsäljning. 
Trafikverket (2015) Inriktningsunderlag inför transportplaneringen för perioden 
2018-2029. Rapport 2015:180. Sverige: Trafikverket.
Trafikverket (2016a) Styrmedel och åtgärder för att minska transportsystemets 
utsläpp av växthusgaser - med fokus på transportinfrastrukturen. Raport 2016:043.
Trafikverket (2016b) Åtgärder för att minska transportsektorns utsläpp av växthus -
gaser – ett regeringsuppdrag. Report 2016:111. 70
Att integrera klimatmål i nationell transportplaneringTrafikverket (2017) Förslag till nationell plan för transportsystemet 2018-2029 - 
remissversion 2017-08-31. [Proposal for National Plan for the Transport System 
2018-2029.] Report 2018:058. Sweden: Trafikverket.
Trafikverket 2018: Samlad effektbedömning av förslag till nationell plan och 
länsplaner för transportsystemet 2018–2029. samlad_effektbedomning_av_forslag_
till_nationell_plan_och_lanstransportplaner_for_transportsystemet_2018-2029.pdf 
(trafikverket.se) / Hämtad 2021-11-12/. 
Trafikverket (2020a). Biodrivmedel och energieffektiva fordon minskade utsläppen 
2019 – men takten behöver öka för att nå 2030-målet. Trafikverket PM 2020-02-24. 
pm-vagtrafikens-utslapp-200224.pdf (trafikverket.se) /Hämtad 2021-07-26/
Trafikverket 2020b: Fyrstegsprincipen, URL: https:/ /www.trafikverket.se/for-dig-i-
branschen/Planera-och-utreda/Planerings--och-analysmetoder/fyrstegsprincipen 
/ Hämtad 2020-11-26. 
Trafikverket (2020c) Inriktningsunderlag inför transportinfrastrukturplaneringen 
för perioden 2022−2033 och 2022−2037. Ärendenummer: TRV 2020/73376
Trafikverket (2021) Nationell plan 2022–2033 - Trafikverket  /Hämtad 2021-09-07/
UN (United Nations) (2016) Mobilizing Sustainable Transport for Development: 
Analysis and Policy Recommendations from the United Nations Secretary-
General’s High-Level Advisory Group on Sustainable Transport. United Nations 
2016.
Winner, Langdon (1989[1986]). The whale and the reactor: a search of limits in an 
age of high technology. [5th print.] Chicago (Ill.): The University of Chicago Press
Winther-Jørgensen, M & Phillips, L (2000) Diskursanalys som teori och metod . 
Lund: Studentlitteratur.
Winter, K. (2021).  Tankemotståndet mot sociala skillnader som transportplanerings -
fråga: En analys av planeringstänkande på Trafikverket . Diss.  
Stockholm : Kungliga Tekniska högskolan, 2021. Stockholm.
Witzell, J. (2020) Assessment tensions: How climate mitigation futures are margi -
nalized in long-term transport planning. Transportation Research Part D 87 (2020) 
102503.
Witzell J. (2021) Approaching transformative futures: Discourse and practice in 
Swedish national transport policy and planning [dissertation]. Stockholm: KTH 
Royal Institute of Technology; 2021. NATURVÅRDSVERKET RAPPORT 7022
Att integrera klimatmål i nationell transportplanering71Publikationer och data
Eriksson, L., Witzell, J., Isaksson, K., Hultén, J (2019) Att hantera osäkerhet - för -
workshop, Trafikverket 24 april 2019. 
Eriksson, L., Witzell, J., Isaksson, K. (under review ) A climate report gone missing! 
Power dynamics in Swedish national transport planning or why certain analyses 
never reach the Government’s desk. Submitted manuscript.
Eriksson, L., Isaksson, K. Witzell, J (red) (2021) På väg mot hållbar omställning? 
Kunskap, makt och mening i nationell transportplanering. Linnefors förlag.
Eriksson, L., Klimatrapporten som försvann – om vilka beslutsunderlag som  
hamnar på regeringens bord. I: Eriksson, L., Isaksson, K. Witzell, J (red) (2021)  
På väg mot hållbar omställning? Kunskap, makt och mening i nationell transport -
planering. Linnefors förlag.
Eriksson, L., Isaksson, K. (2021) Vem är det som styr? Ansvarsfördelning och grå-  
zoner mellan Regeringskansliet och Trafikerket. I: Eriksson, L., Isaksson, K. Wit -
zell, J (red) (2021) På väg mot hållbar omställning? Kunskap, makt och mening i 
nationell transportplanering. Linnefors förlag.
Isaksson, K. (2021) Vad sägs (inte) om klimatomställning
i styrdokument och planer? I: Eriksson, L., Isaksson, K. Witzell, J (red) (2021) På 
väg mot hållbar omställning? Kunskap, makt och mening i nationell transport-
Isaksson, K., Eriksson, L., Witzell, J., (2021) Discursive power dynamics affecting 
how climate targets are framed and integrated in national transport planning:  
The case of Sweden. Book chapter submitted to Hickman, R & Hannigan, C (eds) 
Discourses analysis in transport and urban development. Edward Elgar. RAPPORT 7022| DECEMBER 2021 ISBN 978-91-620-7022-9 ISSN 0282-7298
 Naturvårdsverkets ställningstagande. Förfat -
taren svarar själv för innehållet  
Beställningar  tel: +46 8-505 933 40, e-post: natur@cm.se , www.naturvardsverket.se/publikationerAtt integrera klimatmål i nationell 
I denna rapport redovisas resultaten av ett forskningsprojekt som har 
undersökt vilka förutsättningar som för närvarande finns att integrera 
klimatmål i strategisk planering på transportområdet. Fokus har riktats 
mot processen för planering av nationell transportinfrastruktur, som  
är en process av strategisk betydelse för långsiktiga beslut, handlings-  
inriktningar och investeringar när det gäller nationell infrastruktur. 
Det är ett sammanhang som är av mycket stor vikt för transport-  
systemets utveckling, och inte minst för möjligheterna att skapa ett 
mer transporteffektivt samhälle. 
Projektets resultat handlar bland annat om vilka aktörer och  
processer som formar inriktningen för den långsiktiga nationella 
planeringen. En annan del av projektets resultat handlar om idéer,  
perspektiv och förgivettaganden som villkorar hur klimatmål i nuläget 
ges mening i nationell planering. I rapportens avslutande delar disku -
teras hinder och möjligheter för den nationella transportplaneringen 
att bidra mer substantiellt till den klimatomställning som brådskar. 
Bland annat efterfrågas breddade metodansatser och förnyade arbets -
sätt inom den nationella transportinfrastrukturplaneringens praktik.
Forskningen har finansierats av Naturvårdsverkets miljöforsknings -
anslag till stöd för Naturvårdsverket och Havs- och vattenmyndig-  
hetens verksamhet.

Kväve och fosfor i skogsmark, fjäll och myr i norra Sverige: Slutrapport

Nitrogen and phosphorus in forest land, mountains and bogs in northern Sweden: Final report

Metodik för statistisk utvärdering av miljötekniska undersökningar i jord

Methodology for statistical evaluation of environmental engineering investigations in soil

Metodik för 
statistisk utvärdering 
av miljötekniska 
undersökningar i jord
rapport 5932 • juli 2009
 NATURVÅRDSVERKETMetodik för statistisk  
utvärdering av miljötekniska  
Jenny Norrman, Statens Geotekniska Institut (SGI) 
Tom Purucker, US Environmental Protection Agency 
Pär-Erik Back, SWECO 
Fredric Engelke, SGI 
Robert Stewart, University of Tennessee Beställningar
ISBN 91-620-5932-3 
Omslagsfoto: Stor bild: Ola Arvidslund, SGI, Liten bild: Göran Karlsson, SGI HÅLLBAR SANERING
Rapport 5932 • Metodik för statistisk utvärdering av miljötekniska undersökningar i jord
3Förord
Ett av riksdagens miljömål är Giftfri miljö, och i detta mål ingår att efterbehandla 
och sanera förorenade områden. Brist på kunskap om risker med förorenade områden och hur de bör hanteras har identifierats som hinder för ett effektivt 
saneringsarbete. Naturvårdsverket har därför initierat kunskapsprogrammet 
Hållbar Sanering.
Denna rapport redovisar projektet ”Metodik för statistisk utvärdering 
av miljötekniska undersökningar i jord” som har genomförts inom Hållbar Sanering. Arbetet i föreliggande rapport har utförts vid Statens Geotekniska Institut (SGI) i samarbete med US Environmental Protection Agency (US EPA), 
SWECO och University of Tennessee (UT). Rapporten har författats av Jenny 
Norrman (SGI), Tom Purucker (US EPA), Pär-Erik Back (SWECO), Fredric Engelke (SGI) och Robert Stewart (UT).
Under arbetets gång genomfördes ett seminarium med Anders Bank (Envipro 
Miljöteknik), Tommy Norberg (Matematiska vetenskaper, Chalmers och 
Göteborgs Universitet), Lars Rosén (kompetenscentrat FRIST, Chalmers tekniska 
högskola), Sonja Blom (FB Engineering), Bo Svensson (Linköpings Universitet) och Tomas von Kronhelm (SAKAB och kontaktperson för Hållbar Sanering), vilket gav projektgruppen viktiga kommentarer för det fortsatta arbetet.
Under tiden som arbetet pågick med rapporten arbetades nya riktvärden 
fram varför de riktvärden som används i exemplen inte alltid stämmer med de nu gällande. Detta påverkar dock inte principerna för beräkningarna på något sätt.
Rapporten har granskats och kommenterats av Lars Rosén, Mattias 
Bäckström (Örebro Universitet), Thomas von Kronhelm, Mikael Stark 
(SGI) samt Elisabeth Hansson (FB Engineering). Författarna tackar alla 
som bidragit med synpunkter och kommentarer på rapporten. Tomas von Kronhelm vid SAKAB var kontaktperson för Hållbar Sanering.
Naturvårdsverket har inte tagit ställning till innehållet i rapporten. 
Författarna svarar ensamma för innehåll, slutsatser och eventuella rekom-
mendationer.
Naturvårdsverket juli 2009  HÅLLBAR SANERING
5Innehåll
Förord  3
SammaNF attNiNg 9
Summary  11
1 iNledNiNg 13
1.1 Bakgrund 13
1.2 Syfte 13
1.3 Avgränsning och upplägg på rapporten 14
1.4 Utvärdering av mätdata i efterbehandlingsprojekt 14
2 ramverk För StatiStiSk utvärderiNg av data 17
2.1 Steg 1 Bedömning av föroreningsgrad 19
2.2 Steg 2 Bedömning av andelen förorenade massor 20
2.3 Steg 3 Bedömning av rumslig korrelation 20
2.4 Steg 4 Interpolation 21
2.5 Åtgärdsmål och val av efterbehandlingsvolym 22
3 Steg 1: BedömNiNg av FöroreNiNgSgrad 24
3.1 Beskrivning av stickprovet 24
3.1.1 Beskrivande statistik 25
3.1.2 Parametriska och icke-parametriska metoder för att 
 beskrivamålpopulationen 27
3.2 Representativ halt 28
3.3 Referenshalter att jämföra mot 30
3.3.1 Riktvärden 30
3.3.2 Jämförvärde för bakgrundshalt 31
3.3.3 Referenshalt för akuttoxicitet 32
3.4 Metoder för jämförelser mellan stickprov och referenshalt 33
3.4.1 Konfidensintervall för medelhalten 34
3.4.2 Hypotestester 37
3.5 Akuttoxiska föroreningar 43
3.6 Bedömning av sannolikheten att missaen hotspot 44
4 Steg 2: BedömNiNg av aNdel FöroreNade maSSor 45
4.1 Bedömning av andel med normalfördelningsplot 45
4.1.1 Metodik 46
4.2 Bedömning av andel med statistisk fördelning 47
4.3 Bedömning av andel med betafördelning 49
4.3.1 Betafördelningen 49
4.3.2 Användning av betafördelningen 51
4.3.3 Att inkludera förhandskunskap i en betafördelning 52 5 Steg 3: BedömNiNg av rumSlig korrelatioN 55
5.1 Hänsyn till förekomst av rumslig korrelation vid utvärdering av data 55
5.2 Metoder för bedömning av rumslig korrelation 56
5.2.1 Experimentella variogram 56
5.2.2 Korrelogram 57
5.2.3 Konfidensintervall och signifikanstester 57
5.2.4 Manteltest för rumslig korrelation 59
5.2.5 Stationaritetstester 59
6 Steg 4: iNterpolatioN 60
6.1 Interpolationsmetoder 60
6.1.1 Variogrammodellen 60
6.1.2 Kriging 62
6.1.3 Geostatistisk simulering 63
6.2 Modellvalidering 64
6.3 Strategi för kompletterande provtagning 64
7 praktiSka aSpekter vid utvärderiNg av data 66
7.1 Statistiska populationer 66
7.2 Hantering av datakluster 67
7.3 Hantering av olika typer av data 67
7.4 Data under detektionsgränsen 69
7.5 Duplikat 70
7.6 Outliers 70
7.7 Data med olika support 71
7.8 Data från olika provtagningsdjup 73
7.9 Projekt med få data 75
7.10 Data med osäker representativitet 75
7.11 Kvalitetskontroll och rimlighetsbedömningar 76
8 FallStudie med BeräkNiNgSexempel 77
8.1 Områdesbeskrivning för fallstudien 77
8.2 Provtagning och analysresultat 78
8.2.1 Provtagningens syfte 78
8.2.2 Önskad säkerhet 78
8.2.3 Provtagning och analysresultat 79
8.3 Steg 1: Bedömning av föroreningsgrad 79
8.3.1 Beskrivande statistik 79
8.3.2 Goodness-of-fit test 80
8.3.3 Beräkning av UCLM95 81
8.3.4 Hypotestest: stickprov mot riktvärde 81
8.3.5 Bedömning av andel som överskrider referenshalt för akuttoxicitet 82
8.3.6 Sannolikheten för okänd hotspot 82 HÅLLBAR SANERING
78.4 Steg 2. Bedömning av andelen förorenade massor 83
8.4.1 Bedömning av andel med normalfördelningsplot 83
8.4.2 Bedömning av andel med statistisk fördelning 84
8.4.3 Bedömning av andel med betafördelning 84
8.5 Steg 3. Bedömning av rumslig korrelation 85
8.6 Steg 4. Interpolation 86
9 diSkuSSioN 88
10 reFereNSer 89
Bilaga a. StatiStiSk programvara 92
ProUCL  92
SADA – Spatial Analysis and Decision Assistance 92
VSP – Visual Sample Plan 92
Bilaga B. ordliSta 93
Bilaga C. BetaFördelNiNgeN 99
Referenser  99  HÅLLBAR SANERING
Utvärdering och presentation av en miljöteknisk undersökning i ett förorenat 
område är ett underlag för de riskbedömningar och beslut om eventuella åtgärder som behöver göras. Utvärdering av insamlad mätdata sker ofta med 
ett stort inslag av subjektivitet. Subjektiviteten, eller snarare expertkun skapen 
och expertbedömningarna, är ett viktigt redskap i miljöundersökningar. För att 
kunna analysera och kvantifiera osäkerheterna i olika mätdata är det däremot nödvändigt att använda statistiska utvärderingsmetoder. Styrkan med statistik är att kunna skapa ett beslutsunderlag som har stöd i statistiska analyser och där beslutsfattaren blir informerad om vilka osäkerheter som föreligger. Vidare 
kan statistiska metoder ge information som annars inte framkommer, dvs. den 
statistiska analysen tillför ett mervärde.
Syftet med projektet har varit att ta fram ett ramverk för att strukturera 
statistisk utvärdering av tillgänglig information från förorenade områden, både förhandskunskap och insamlad data. Syftet med ramverket är att lyfta fram 
statistiska metoder som kan användas för vissa delar i en riskbedömning, men 
också som underlag för kostnadsuppskattningar i en åtgärdsutredning. Detta innebär att ramverket inte gör anspråk på att vara ett komplett arbetsschema för utredningar av förorenade områden, utan snarare en hjälp till att förstå var olika statistiska metoder kan komma till användning.
Projektet har inriktats på karaktärisering av föroreningskällan med avseende 
på föroreningsgrad och föroreningens rumsliga utbredning. Tillämpningarna och exemplen i rapporten hanterar endast föroreningshalter i jord, men meto-derna kan användas för andra medier och andra typer av storheter och mätvär -
den. Ramverket omfattar en rad metoder som kan användas för att utvärdera ett enskilt egenskapsområde, dvs. ett område där föroreningen är genererad 
genom samma process och med relativt homogena egenskaper. De fyra huvud-
stegen i ramverket är: 
1) Bedömning av föroreningsgrad,2) Bedömning av andelen förorenade massor, 3) Bedömning av rumslig korrelation, samt 
4) Interpolation.
Det första steget i ramverket syftar till att göra en bedömning om hälso- och 
miljöriskerna är acceptabla på basis av data från jordprover. Här föreslås ett antal moment med detta syfte: i)  bedömning genom att jämföra en representativ 
halt för området med en referenshalt (långtidsrisker), ii) bedömning av hur 
stor andel av området som överskrider en referenshalt för akuttoxicitet (akuta 
risker), samt iii)  bedömning av sannolikheten att provtagningen har missat en 
hotspot av en viss storlek.
Det andra steget är att göra en bedömning av andelen förorenade massor 
som har halter över riktvärdet. Andelen förorenade massor inom ett område 
är intressant både för riskbedömning, med avseende på bl.a. föroreningsmäng-
der, och för kostnadsbedömningar i åtgärdsutredningen. Skattningen kan  HÅLLBAR SANERING
10användas för att avgöra om endast en del av området skall åtgärdas och om 
den delen behöver avgränsas, eller om hela området behöver åtgärdas. Om hela området behöver åtgärdas kan det vara mer kostnadseffektivt att direkt åtgärda 
utan detaljerad avgränsning. Om däremot endast en mindre del av området 
behöver åtgärdas är det viktigt att avgränsa dessa delområden/delvolymer.
Det tredje steget är att bedöma om det finns någon rumslig korrelation i 
området, dvs. om det finns något släktskap i halter mellan närliggande prov-punkter. Syftet med detta är att kunna bedöma om geostatistisk interpolation bör/kan användas för att avgränsa områden med förhöjda halter. Om ingen 
rumslig korrelation förekommer i området, eller om korrelationslängden är 
alltför kort, är det olämpligt att gå vidare med geostatistiska metoder.
Det sista och fjärde steget utförs om det finns en relevant rumslig korre-
lation. Detta steg innebär att geostatistisk interpolation utförs med syfte att avgränsa områden med förhöjda föroreningshalter. För att interpolation skall 
kunna utföras och generera ett rimligt resultat måste interpolationsmetod 
väljas, modellen valideras och eventuell kompletterande provtagning utföras. Kartorna som genereras kan sedan användas som grund för att undersöka beslutsosäkerheter kopplade till utformning av åtgärder, volymer och kostnader.
I denna rapport ligger fokus på att kvantifiera typ I-fel, dvs. risken att fel-
aktigt friskriva ett område som egentligen kräver efterbehandling. Det kan 
dock vara så att man istället vill kvantifiera risken att ett område efterbe-
handlas i onödan, dvs. typ II-fel. Valet har att göra med vem som är besluts -
fattare, vilka kostnader och nyttor som är förknippade med en sanering och hur dessa värderas, samt vilka miljö- och hälsorisker som finns. Valet av repre-sentativ halt för det område man skall utreda är en viktig del i utredningen.
I rapporten beskrivs betafördelningen som ett verktyg där subjektiv kun-
skap formellt kan läggas in i en statistisk analys. Anledningen till att model-ler som kan ta hänsyn till subjektiva data är ett intressant utvecklingsområde är att de personer som arbetar med utredningar av förorenade områden ofta besitter stor erfarenhet och expertkunskap som inte tillvaratas i klassiska sta-tistiska analyser. Kombinationen av expertkunskap och klassisk statistik skulle 
kunna resultera i mycket effektivare verktyg än de som idag används i branschen.
För att statistiska metoder och verktyg skall börja användas i större utsträck-
ning än idag krävs en allmän höjning av kunskapsnivån i Sverige inom bran-
schen. En ökad kunskap kan bidra till att det blir lättare att kommunicera statistiska analyser mellan t.ex. konsulter, problemägare och tillsynsmyndigheter. HÅLLBAR SANERING
11Summary
The evaluation and presentation of an environmental investigation at a con-
taminated site is a basis for the risk assessment and the decisions about pos-sible remediation needed. The evaluation of collected data is often made with 
a large portion of subjectivity. This subjectivity, or rather this expert know-
ledge, is an important tool in environmental investigations. However, in order to analyse and quantify the uncertainties associated with data it is necessary to use statistical methods. The strength of using statistical methods is to be able to create a decision basis which is supported by statistical analyses and in which the decision-maker is informed about the existing uncertainties.
The aim of this project has been to develop a framework to structure the 
statistical evaluation of existing information from contaminated sites, both as soft and hard information. The aim of the framework is to lift forward statis-tical methods which can be used for some different parts of a risk assessment, but also for cost estimates and delimitation of highly contaminated areas. This 
means that the framework does not claim to be a complete working scheme 
for the assessment of contaminated sites, but rather a help to understand where different statistical methods can be useful.
The work has been limited to characterization of the contamination source 
regarding the degree of contamination and the spatial distribution of the con-tamination source. The application and the examples in the report do only 
handle contamination levels in soil, but the methods can be used for other 
media and for other types of variables. The framework suggests a number of methods for evaluating an area which is representing a single population, i.e. an area in which the contamination is generated by the same process and with relatively homogeneous geology. The four main steps of the framework are: 
1) Estimation of the degree of contamination, 2) Estimation of the proportion of the site being contaminated,3) Estimation of the spatial correlation,4) Interpolation.
The first step in the framework aims at evaluating whether the health and  envi-
ronmental risks in the area are acceptable based only upon soil data. A  number 
of analyses are suggested: (i) evaluation by comparing the site data with a refe -
rence concentration, (ii) estimation of the proportion of the site being conta-minated above acute toxicity levels, and (iii)  an evaluation of the probability 
to miss a hotspot of a certain size and shape given the sampling design used 
in the area.
The second step is to make an estimation of the proportion of the area 
being contaminated above a reference concentration. This proportion is inte-
resting both for the risk assessment regarding estimations of the total amount of contaminants, and for an estimate of the remediation costs associated with 
this amount. The estimate of the proportion can be used to decide whether 
only a part of the area needs remediation and if this part needs delimitation,  HÅLLBAR SANERING
12or if the whole area needs to be remediated. If the whole area needs to be 
remediated, it can be more cost-effective to remediate without delimitating exactly where the highly contaminated areas are. On the other hand, if only 
a small proportion of the area needs remediation, it is of importance to deli-
mitate those subareas.
The third step involves estimating if any spatial correlation is present at 
the site. The aim is to carefully consider whether geostatistical interpolation techniques should be used to delimitate areas in need of remediation. If no spatial correlation can be assumed to be present at the site, it is unsuitable to 
use geostatistical methods since they do assume that spatial correlation exists.
In the last and fourth step, which is carried out only if spatial correlation 
is assumed to be present, geostatistical interpolation is suggested for delimita-
ting areas with high contamination levels before the remediation phase of the project. For an interpolation to be successful and generate reasonable results, 
the proper method should be chosen, the model should be validated and 
secondary sampling should be considered. The maps generated can then be used as a basis for evaluating uncertainties related to remedial design, volumes and costs.
In this report, focus has primarily been on quantifying the type I-error, i.e. 
the risk of wrongly leaving an area unremediated. However, one may wish 
to quantify the risk of unnecessary remediation at a site instead, i.e. the type 
II-error. This choice is depending on who the decision maker is, the costs and benefits are associated with a remediation and how these are valued, and the environmental and human health risks present at the site. The choice of a representative concentration at the site is an important part of the evaluation 
and a Swedish guidance for this choice would be useful for the evaluation of 
the degree of contamination.
In the report, the beta distribution is described as a tool where expert 
knowledge can be included in a formal statistical analysis. The reason that models which can take into account subjective information is an interesting development area, is that the persons usually working with evaluation of con-
taminated sites typically have a large portion of experience and expert know-
ledge which is not considered in classical statistics. The combination of expert knowledge and classical statistical tools could result in much more efficient tools than those used in the branch today.
For statistical methods and tools to be used to a larger extent than today, 
a general raise of the level of knowledge in the branch in Sweden is required. 
An increased level of knowledge can contribute to that statistical analyses can be 
communicated easier among e.g. consultants, problem owners and authorities. HÅLLBAR SANERING
131 Inledning
1.1 Bakgrund
Utvärdering och presentation av en miljöteknisk markundersökning i ett föro-
renat område ger underlag för de riskbedömningar som krävs och de beslut om eventuella åtgärder som behöver tas. Utvärdering av insamlad mätdata sker ofta 
med ett stort inslag av subjektivitet. Subjektiviteten, eller snarare expertkun-
skapen och expertbedömningarna, är ett viktigt redskap i miljöunder sökningar. 
För att kunna analysera och kvantifiera osäkerheterna i olika mätdata är det däremot nödvändigt att använda statistiska utvärderingsmetoder. Styrkan med statistik är att kunna skapa ett beslutsunderlag som har stöd i statistiska analyser och där beslutsfattaren blir informerad om vilka osäkerheter som föreligger. 
Vidare kan statistiska metoder ge information som annars inte framkommer, 
dvs. den statistiska analysen tillför ett mervärde.
Utvärdering av förorenade områden bör baseras på all tillgänglig kunskap 
om området, både mät- och analysresultat (hårda data) och förhandsinforma-tion som t.ex. inventeringsresultat, erfarenheter från andra områden och verk-
samhetshistorik (mjuka data). För att utvärderingen skall leda fram till en så 
realistisk bedömning som möjligt av föroreningshalter, rumslig utbredning och mängd förorening krävs att:
1. utvärderingen anpassas till syftet med utredningen,
2. osäkerheter redovisas och om möjligt kvantifieras,
3. redovisningen följer formella ramar, och
4. presentationen av analyser och slutsatser sker på  
ett transparent och spårbart sätt.
1.2 Syfte
Syftet med projektet har varit att ta fram ett ramverk för att strukturera statistisk utvärdering av tillgänglig information från förorenade områden, både för för -
handskunskap och insamlad data. Ett sådant ramverk syftar till att lyfta fram 
statistiska metoder vid karaktärisering av föroreningssituationen i ett område. 
Vissa delar kan även vara till nytta i en riskbedömning och för kostnadsupp -
skattningar i en åtgärdsutredning. Detta innebär att ramverket inte gör anspråk på att vara ett komplett arbetsschema för utredningar av förorenade områden, utan snarare en hjälp att förstå var olika statistiska metoder kan komma till användning.
Ramverket tillämpas i första hand när ett antal mät- och analysresultat 
finns tillhanda och det kan användas både i översiktliga och mer omfattande undersökningar. HÅLLBAR SANERING
141.3 Avgränsning och upplägg på rapporten
Projektet har inriktat sig på karaktärisering av föroreningskällan med avseende 
på föroreningsgrad och föroreningens rumsliga utbredning. Tillämpningar och exempel i rapporten hanterar endast föroreningshalter i jord, men metoderna 
kan användas för andra medier och andra typer av storheter än koncentrationer.
Rapporten är uppdelad i följande kapitel:
•	 Kapitel	1	är	en	introduktion	som	beskriver	syfte	och	avgränsning	
och har som mål att sätta in rapporten i rätt sammanhang.
•	 Kapitel	2	innehåller	en	översiktlig	beskrivning	av	strukturen	för	de 	
fyra stegen i ramverket.
•	 I	efterföljande	fyra	kapitel	3,	4,	5	och	6	beskrivs	respektive	steg	i 	
ramverket med mer utförliga beskrivningar av de statistiska meto-
derna samt några exempel.
•	 Kapitel	7	går	igenom	vanliga	frågeställningar 	som	kan	uppkomma	
när man utvärderar data, t.ex. hur hanteras datakluster, data från 
olika utredningar och mätningar som ligger under detektionsgränsen?
•	 Kapitel	8	är	en	redovisning	av	en	fallstudie	där	flera	av	metoderna	
som beskrivits tidigare i rapporten tillämpas.
•	 Kapitel	9	är	en	kortfattad	diskussion.
Ett antal bilagor finns också i rapporten:
•	 Bilaga	A	beskriver	kortfattat	några	av	de	gratisprogramvaror	som 	
använts för beräkningsexemplen.
•	 Bilaga	B	är	en	ordlista	där	viktiga	nyckelbegrepp	förklaras.•	 Bilaga	C	ger	en	mer	detaljerad	beskrivning	av	betafördelningen.
1.4 Utvärdering av mätdata i 
efterbehandlingsprojekt
Efterbehandlingsprojekt utförs vanligen i ett antal steg där man startar med 
ett obefintligt eller litet dataunderlag och successivt arbetar sig från till ett mer omfattande underlag. Syftet är att kunna ge säkrare bedömningar ju längre 
i processen projektet har kommit. Riskbedömningar av förorenade områden, 
både statligt finansierade utredningar och andra, utförs vanligen stegvis: från riskklassning i MIFO fas 1 till en fördjupad riskbedömning. Det är dock inte alltid man går vidare från en förenklad riskbedömning till en fördjupad och ibland utförs en fördjupad riskbedömning direkt; arbetsgången varierar mellan olika projekt. Riskbedömningen ligger till grund för bedömningen av 
åtgärdsbehov och behovet av kompletterande undersökningar om osäkerhe-
terna är för stora. HÅLLBAR SANERING
15Grovt sett kan de beslut som krävs i ett efterbehandlingsprojekt delas in i tre 
principiella kategorier:
1. Oacceptabelt stor risk föreligger och ett beslut om åtgärder krävs.
2. Risken bedöms vara acceptabel och inga ytterligare åtgärder är  
nödvändiga.
3. Osäkerheten är för stor och mer data krävs för att beslut skall kunna tas.
Om beslutet faller inom kategori 1 eller 2 riskerar man att begå ett fel, dvs. (i) 
att utföra efterbehandling som inte är nödvändig och därmed ta onödiga kost-
nader, eller (ii) att felaktigt friskriva ett område som egentligen utgör en risk för hälsa och/eller miljö. I viss mån kan även kategori 3 vara ”fel beslut” – att 
samla in mer data kanske inte kommer att minska osäkerheten nämnvärt utan 
bara medföra kostnader.
Utvärdering av analys- och mätdata utgör en viktig del i det underlag som 
ligger till grund för att fatta beslut om hantering av ett förorenat område. 
Utvärderingen av insamlad data föregås av att definiera projektmål, fram-
tagning av en konceptuell modell, framtagning av en provtagningsstrategi som omsätts i en provtagningsplan samt själva provtagningens utförande, se Figur 1-1. I denna rapport hanteras endast utvärdering av data från 
jordprovtagning, vilket är markerat med rött i figuren. En arbetsmetodik 
för hur en provtagningsstrategi för jord kan planeras beskrivs i rapporten Provtagningsstrategier för förorenad jord (Norrman et al. 2009) och är 
markerat med blått i figuren.
Mätdata används för olika syften i efterbehandlingsprojekt. De vanligaste 
är att bedöma om området är förorenat eller ej, utreda typ av förorening, avgränsa eventuella föroreningar och/eller genomföra riskbedömningar.
Olika frågeställningar ställer olika krav på hur data skall utvärderas:
•		Avgränsning	av	förorenade	massor.	Avgränsning	av	förorenade 	
massor kan göras genom interpolation under förutsättning att det 
rumsliga sambandet mellan olika provtagningspunkter kan beskrivas på en lämplig skala. Förhandskunskap som t.ex. verksamhetshistorik och erfarenheter från liknande områden är viktigt för att bedöma om 
det finns stöd för att genomföra en interpolation.
•	 Riskbedömning.	För	riskbedömningen	krävs	ofta	underlag	som	t.ex. 	
områdets verkliga medelhalt, maximal halt, totalmängd osv. Para-
metrarna är delvis beroende av vilken förorening och exponeringsväg som är styrande för riskerna. För att göra en komplett riskbedöm-ning ingår även andra analyser och bedömningar som t.ex. toxicitets-tester, exponeringsanalyser och bedömning av 
spridningsförutsättningar.
•	 Bedömning	av	åtgärdsomfattning.	För	att	bedöma	omfattningen	och 	
volymen förorenade massor som kan behöva åtgärdas, behövs en 
rimlig skattning av hur stor del av området som är förorenat över ett riktvärde eller ett åtgärdsmål. Osäkerheterna i dataunderlaget bör kvantifieras och avspeglas i resultaten. HÅLLBAR SANERING
16
Figur 1-1 Hierarkisk struktur för ett efterbehandlingsprojekt. Denna rapport hanterar datautvärde-
ring av jordprover (markerat med rött). En arbetsmetodik för att ta fram en lämplig provtagnings-strategi finns föreslaget i rapporten Provtagningsstrategier för förorenad jord (Norrman et al. 2009) och är markerat med blått i figuren. HÅLLBAR SANERING
172 Ramverk för statistisk utvärdering 
av data
I detta kapitel beskrivs ett ramverk för användning av statistiska metoder 
vid utvärdering av data från förorenad jord. Ett förfarande i fyra huvudsteg beskrivs, med ett antal olika möjliga metoder, men även vissa verktyg att tillgå 
i varje steg.
1 Ramverket kan ses som en något idealiserad bild av i vilket skede 
de olika metoderna kommer till användning; man kan också tänka sig att 
metoderna kan användas i andra skeden.
Motivet till att lyfta fram statistiska metoder är framförallt att osäkerheterna 
i de olika bedömningarna som görs kan kvantifieras och beskrivas. Resultatet från den statistiska utvärderingen ger både tyngd och transparens åt en under -
sökning som inte uppnås på samma sätt genom subjektiva bedömningar. Med statistikens hjälp blir beslutsunderlaget tydligare och mer objektivt. Detta är även relevant information att kommunicera med beställare och tillsynsmyndighet efter -
som det ger en inblick i hur stor sannolikheten är för felaktiga bedömningar och beslut, dvs. det ger beslutsfattarna information om vilka felrisker som måste hanteras. Detta kan i sin tur kopplas till ekonomiska risker.
Ramverket omfattar en rad metoder att använda för att utvärdera ett 
enskilt egenskapsområde. Med egenskapsområde avses ett delområde inom 
vilket föroreningen är genererad genom samma typ av förorenande process 
och som uppvisar relativt homogena egenskaper med avseende på exempelvis geologi och föroreningssituation. Här antas att data som är insamlade från ett egenskapsområde tillhör samma statistiska målpopulation
2. Ett under -
sökningsområde	kan	i	många	fall	delas	upp	i	flera	olika	egenskapsområden. 	
Indelningen i egenskapsområden bör göras redan vid planeringen av prov-
tagningen, se vidare avsnitt 7.1.
En	förutsättning	för	de	allra	flesta	statistiska	metoder	är	att	de	mätdata 	
som finns tillgängliga har samlats in med hjälp av slumpmässig provtagning 
(sannolikhetsbaserat angreppssätt), eller åtminstone så slumpmässig som möjligt. Om datamängden inte är helt slumpmässigt framtagen kan det ändå finnas verktyg som delvis kan kompensera för detta, vilket beskrivs kortfattat 
i kapitel 7. I rapporten ”Provtagningsstrategier för förorenad jord” (Norrman 
et al. 2009) finns en arbetsmetodik beskriven för att utforma provtagnings-strategier som kan användas för miljötekniska markundersökningar i jord. Delen som tar upp sannolikhetsbaserade angreppssätt ger viktig information för att skapa bra förutsättningar för att kunna tillämpa de metoder och verktyg 
som föreslås i denna rapport.   
1  Med statistisk metod avses själva beräkningsmetoden och principer för denna. Med verktyg avses 
t.ex. programvaror som utför de olika beräkningarna. Det kan vara programvaror som är utformade för 
statistiska analyser eller mer allmänna beräkningsprogram som t.ex. Excel.
2  Målpopulationen är den totala mängd av koncentrationsvärden i egenskapsområdet som man önskar 
kunna säga något om (i princip en oändlig mängd). Eftersom målpopulationen inte är känd måste man ta prover för att karaktärisera den. HÅLLBAR SANERING
18Det bör också nämnas att betydelsen av att använda expertbedömningar 
och	fler	bevislinjer	(lines of evidence) än bara halter i jorden är viktigt för en komplett utredning och riskbedömning. I denna rapport är utgångspunkten 
föroreningshalter i jord men samma typer av metoder kan lika väl användas 
för exempelvis toxicitetstester eller andra typer av data, eller då andra jämför -
värden än riktvärden används. Figur 2 -1 visar en schematisk bild av de fyra 
huvudstegen i ramverket:
1. Bedömning av föroreningsgrad.
2. Bedömning av andelen förorenade massor.
3. Bedömning av rumslig korrelation.
4. Interpolation.
Figur 2-1 Det föreslagna ramverket med Steg 1 till 4. Det som är inringat med röd streckad linje 
behandlas i föreliggande rapport.Risker 
acceptabla ur 
haltsynpunkt PROVTAGNING 
STEG 1. BEDÖMNING AV FÖRORE NINGSGRAD  
 Mot referenshalt såsom riktvärde eller bakgrund 
 Mot akuttoxisk referenshalt 
 Bedömning av sannolikheten att missa en hotspot 
STEG 2. BEDÖMNING AV ANDEL FÖRORE NADE MASSOR  
 Med en normalfördelningsplot 
 Med en definierad statistisk standardfördelning 
 Med betafördelningen 
STEG 4. INTERPOLATION 
 Variogramanalys 
 Interpolation 
 Korsvalidering 
 Eventuellt ny provtagning baserad 
på den rumsliga modellen STEG 3. BEDÖMNING AV RUMSLIG KORREL ATION 
Ja, finnsFörorenat 
Behov av avgränsning 
Avgränsning m.h.a. den 
rumsliga modellen Avgränsning med 
annan metod än 
geostatistisk 
interpolation Hantera området 
som helhet  HÅLLBAR SANERING
192.1 Steg 1 Bedömning av föroreningsgrad
Det första steget i ramverket syftar till att göra en bedömning av om området 
är förorenat eller ej. Här föreslås ett antal statistiska analyser som kan göras med detta syfte:
1. Bedömning genom jämförelse mellan en representativ halt inom området och en referenshalt,
2. bedömning av hur stor andel av området som överskrider en akuttoxisk 
halt, samt
3. bedömning av sannolikheten att provtagningen har missat en hotspot  
(ett delområde med hög föroreningshalt) av en bestämd storlek.
Metoder och verktyg för dessa analyser beskrivs närmare i kapitel 3. Samtliga tre analyser relateras till egenskapsområdets storlek på olika sätt. Genom att ta 
fram en skattning av den verkliga medelhalten inom området kan detta, till-sammans med storleken på området och mäktigheten på det förorenade jord-lagret användas för att skatta mängden förorening inom området. Mängden förorening är information som normalt inkluderas i en riskbedömning. I den andra analysen bedöms hur stor andel av området som har halter som över -
skrider akuttoxiska halter. Detta kan räknas om till en andel av områdets totala area även om det inte finns information om exakt var dessa massor finns inom området. Man kan också se det som ett mått på sannolikheten att ett barn som rör sig i området riskerar att exponeras för en jordvolym med akuttoxiska halter. Den tredje analysen, bedömning av sannolikheten att missa 
en hotspot, relaterar direkt till områdets storlek men också till provtagnings-
tätheten inom området. Metoden som används är en form av geometrisk simu-lering som bygger på områdets area och form samt provpunkternas placering.
Genom att utföra dessa analyser och resonera omkring kvantifierade 
osäkerheter bör ett område inte kunna anses vara acceptabelt ur risksynpunkt, baserat på liten datamängd eller osäkra data. Om resultaten från den första 
analysen pekar på att den representativa halten för området underskrider 
referenshalten, att andelen massor inom området som kan påvisa akuttoxiska halter är acceptabel, samt att sannolikheten att ha missat en hotspot med rele-vant storlek och form är rimlig, så bör riskerna i området kunna bedömas vara acceptabla ur haltsynpunkt. Det kan däremot finnas helt andra aspekter i riskbedömningen som inte stödjer denna bedömning, såsom t ex ny kunskap 
om olika föroreningars egenskaper.
Slutsatsen från Steg 1 är att området antingen är rent, så till vida att det 
kan lämnas utan någon efterbehandlingsåtgärd, eller att området kräver någon 
form av efterbehandling, dvs. det bedöms utgöra en risk. Om området bedöms utgöra en risk och någon form av efterbehandling krävs är nästa steg i det 
föreslagna ramverket att bedöma hur stor andel av området som är förorenat. HÅLLBAR SANERING
202.2 Steg 2 Bedömning av andelen  
förorenade massor
Det andra steget är att göra en bedömning av andelen förorenade massor som 
har halter över riktvärdet. Andelen förorenade massor inom ett område är viktigt att bedöma för exempelvis riskbedömningen med avseende på mängd- och 
spridningsberäkningar, men även för att kunna göra kostnadsbedömningar.
Skattningen av hur stor andel av området som har massor över en viss 
referenshalt kan användas för att bedöma hur stor area eller volym förorenade 
massor som finns. Arean, eller volymen, förorenade massor kan användas för att avgöra om endast de förorenade massorna med halter över referenshalten skall åtgärdas eller om hela området behöver åtgärdas. Om hela området 
behöver åtgärdas kan det vara mer kostnadseffektivt att direkt åtgärda utan 
att exakt avgränsa var de förhöjda halterna är lokaliserade. Däremot, om endast en mindre del av området behöver åtgärdas, är det ofta kostnads-effektivt att avgränsa dessa områden.
Andelen förorenade massor kan beräknas på olika sätt, här redovisas tre 
metoder som beskrivs mer ingående i kapitel 4:
1. med en normalfördelningsplot av data,
2. med en definierad statistisk standardfördelning, eller
3. med en betafördelning.
2.3 Steg 3 Bedömning av rumslig korrelation
Det tredje steget är att bedöma om det finns någon rumslig (spatial) korrelation mellan föroreningarna. Rumslig korrelation indikerar att uppmätta halter från datapar med ett givet avstånd från varandra är mer (eller mindre) lika än vad 
som kan förväntas om halterna vore helt slumpmässigt fördelade i rummet. 
Vanligtvis uppvisar datapar på små avstånd från varandra större likhet i upp-mätta halter än datapar på stora avstånd från varandra. Vore halterna helt slumpmässigt fördelade i rummet skulle man inte kunna förvänta sig detta.
Om ingen rumslig korrelation kan antas finnas i området är det olämpligt 
att gå vidare med geostatistisk interpolation eftersom de bygger på antagande 
om att det faktiskt föreligger en rumslig korrelation. Om det fortfarande 
bedöms som att det är viktigt att försöka avgränsa områden med förhöjda halter bör andra metoder övervägas, t.ex. variansanalys eller geofysiska metoder. Om inga alternativa metoder finns att tillgå återstår avgränsning (eller klassning) antingen i själva saneringsskedet eller m.h.a. förtätad provtagning i efterbe-
handlingsenheter.
De ansträngningar man gör för att beskriva graden av rumslig korrelation 
i data bör till en början fokusera på att avgöra om rumslig korrelation över 
huvud taget finns eller inte. Om det inte existerar någon rumslig korrelation i data, då är antaganden om oberoende mellan data och de metoder som används för att beräkna exponering relevanta i förhållande till att avgöra om 
efterbehandling är nödvändig eller inte. Om rumslig korrelation däremot kan  HÅLLBAR SANERING
21observeras eller bestämmas med hjälp av statistiska tester, så är det möjligt att 
modellera fördelningen av föroreningar i rummet och använda den modellen för att avgränsa områden med förhöjda halter.
Statistiska metoder för att visualisera och bedöma rumslig korrelation finns 
tillgängliga, men många av dessa används sällan vid utvärdering av data från förorenade områden. Anledningen är att det inte finns lättillgängliga verktyg för	att	utföra	flera	av	testerna.	Några	av	de	metoder	som	kan	användas	 för	att	
bedöma rumslig korrelation beskrivs mer i kapitel 5.
Innan statistiska metoder används är det väsentligt att ta fram en koncep-
tuell modell av området och samtidigt göra en bedömning om det är rimligt att det kan finnas en rumslig korrelation. En rumslig korrelation bör alltid kunna förklaras med någon form av fysisk process som har genererat föro-reningen på platsen och föroreningens fördelning i rummet. För en plym som sprids i grundvattnet är det ganska enkelt att koppla en fysisk förståelse av 
hur halter i plymen kan tänkas bero av varandra. I jord kan det vara svårare. 
Exempel på en fysisk process som kan ge upphov till rumslig korrelation i jord är atmosfärisk deposition av föroreningar, t.ex. bly från en väg eller partiklar från en skorsten där en viss vindriktning är mest vanlig. Andra exempel är om det funnits en lagringsplats där spill skett inom ett begränsat område eller om spill/utsläpp skett längs en ledningsgrav eller transportväg. Markföroreningar 
som genererats genom liknande processer har en rumslig riktning och korrelation.
Förorenade områden i urbana miljöer innehåller ofta fyllnadsmassor med 
varierande ursprung. På sådana områden kan det vara mycket svårt, eller 
omöjligt, att koppla till en fysisk process som har genererat en viss fördelning av föroreningshalter i rummet. En viss korrelation mellan punkter finns alltid, 
men på hur stora avstånd ett sådant samband finns är viktigt att fundera över. 
Om ett samband mellan punkter i rummet bara kan antas finnas på en skala av några decimetrar så är den informationen inte speciellt användbar för geo-statistisk interpolation och avgränsning.
2.4 Steg 4 Interpolation
I det sista och fjärde steget som utförs i de fall en rumslig korrelation på tillräckligt stora avstånd kan påvisas och förklaras, är en geostatistisk inter -
polation. Syftet med interpolationen är att försöka avgränsa områden med 
förhöjda föroreningshalter från områden med lägre halter.
För att en interpolation skall kunna utföras och generera ett rimligt resultat 
väljs en lämplig interpolationsmetod, den geospatiala modellen skall valideras 
och eventuell ytterligare provtagning övervägas. Kartorna som genereras kan användas som grund för att undersöka beslutsosäkerheter i förhållande till utformning av åtgärder, volymer, kostnader eller för att få en bättre riskbe-
dömning. HÅLLBAR SANERING
222.5 Åtgärdsmål och val av efterbehandlingsvolym
Givet att en rumslig modell för halter över ett område finns tillgänglig3 finns 
det i princip två typer av beslutsskalor som åtgärdsmålet kan tillämpas på när 
efterbehandlingsinsatserna utformas. Den ena är en beslutsskala som tillämpas 
på varje enskilt block eller selektiva efterbehandlingsvolym (SEV). Den andra 
möjligheten är en beslutsskala som tillämpas på ett större område, ett område som kan motsvaras av en exponeringsenhet, dvs. som är kopplad till hur expo-neringen för det styrande ämnet sker. Vardera av dessa beslutsskalor har olika mål för efterbehandling och kan ge mycket olika resultat beroende på hur föroreningen är distribuerad i området. De är kopplade till någon form av kri-
terium, t.ex. ett generellt eller platsspecifikt riktvärde eller ett humanrisk- eller 
ekoriskkriterium.
På en beslutsskala som tillämpas på varje enskild SEV, utgår man från att 
varje SEV skall uppnå beslutskriteriet dvs. att åtgärdsmålet skall tillämpas på varje enskild SEV. Till exempel kan detta innebära att medelhalten inom varje 
SEV skall underskrida referenshalten eller efterbehandlas. Detta kan givetvis 
kopplas till att en viss konfidensgräns för medelhalten inom blocket skall underskrida referenshalten.
På en beslutsskala som tillämpas på en exponeringsenhet, utgår man från 
att åtgärdsmålet skall tillämpas på varje exponeringsenhet. Till exempel kan detta innebära att de värst förorenade SEV-enheterna skall behandlas till dess 
att medelhalten inom hela exponeringsenheten underskrider referenshalten. 
Detta innebär att det kan finnas kvar SEV-enheter i området som överskrider åtgärdsmålet.
SADA	(2008)	har	implementerat	möjligheter	att	arbeta	med	dessa	två	olika 	
beslutsskalor. För en beslutsskala som tillämpas på varje SEV, identifieras dessa 
baserat på den rumsliga modellen. För en beslutsskala som tillämpas på en 
exponeringsenhet ordnas de enskilda SEV inom exponeringsenheten från det mest förorenade till det minst förorenade och SEV-enheterna markeras för efterbehandling i den ordningen tills det att den representativa halten för hela exponeringsenheten underskrider åtgärdsmålet.
Det finns även en tredje möjlighet att arbeta med utformningen av efter -
behandlingsinsatserna genom att kombinera dessa två beslutsskalor och att tillämpa två olika åtgärdsmål: ett som tillämpas på en hel exponeringsen-het ”Åtgärdsmål Område” och ett som tillämpas på SEV-skala ”Åtgärdsmål SEV”. Först tillämpas ”Åtgärdsmål Omr.” för hela området och därefter til-lämpas ”Åtgärdsmål SEV” för de enskilda SEV-enheter som återstår genom 
att undersöka om något av dessa överskrider ”Åtgärdsmål SEV”. Om så är 
fallet identifieras återstående block som bör efterbehandlas. Typiskt tillämpas den kombinerade strategin så att ”Åtgärdsmål Omr.” är striktare satt än ”Åtgärdsmål SEV”. Ett exempel skulle kunna vara att inte tillåta att medel-
3  Den rumsliga modellen kan baseras på geostatistisk interpolation eller tät provtagning i fält. HÅLLBAR SANERING
23halten i hela exponeringsenheten överskrider riktvärdet och på enskilda SEV-
enheter får inte t.ex. en akuttoxisk referenshalt överskridas.4
Det bör uppmärksammas att skalan kan ha stor betydelse för hur mycket 
massor som planeras att efterbehandlas. Om ett åtgärdsmål som tagits fram för ett större område, en exponeringsenhet, appliceras på varje enskild SEV-
enhet riskeras området att översaneras.
4  Det är också på detta sätt man tillämpar t.ex. riktlinjer för buller: man har krav på dels en medelnivå, 
dels på topparna. HÅLLBAR SANERING
243 Steg 1: Bedömning av 
föroreningsgrad
Följande kapitel innehåller tre huvudavsnitt. Det första avsnittet beskriver 
verktyg och metoder för att undersöka den data som finns tillgänglig, dvs. det insamlade stickprovet. Det andra avsnittet diskuterar begreppet representativ 
halt och referenshalt. Det tredje avsnittet beskriver olika typer av referens-
halter som kan användas att jämföra med stickprovet för att bedöma föro-reningsgraden.
I varje avsnitt ligger även exempel inbäddade för att läsaren lättare skall 
kunna få en känsla för den information analyserna ger. Fler exempel finns givna	i	fallstudien	i	Kapitel	8.
3.1 Beskrivning av stickprovet
Stickprovet utgörs av de enskilda prover/mätvärden som man har och som antas vara ett slumpmässigt urval från den målpopulation man önskar uttala sig om. Syftet med att undersöka och beskriva stickprovet är att dess egen-
skaper antas säga något om målpopulationens egenskaper, givet att proverna 
är insamlade på ett korrekt sätt. Målpopulationens egenskaper styr till stor del vilka metoder som är lämpliga att använda för att utföra olika statistiska beräkningar.
Några begrepp
Stickprov är med statistisk terminologi den mängd prover som tas för att karaktärisera 
en jordvolym, inte varje enskilt prov. Denna statistiska terminologi används genom-
gående i rapporten.
Med representativ halt avses en halt som tas fram för ett egenskapsområde utifrån 
insamlad data och som används för att jämförelse med ett riktvärde eller liknande. Den 
representativa halten är den halt som bäst representerar risksituatio-nen på området 
utan att risken underskattas. Den kan uttryckas som en skattad medelhalt (med eller 
utan gardering för osäkerhter), 90-percentilen eller uppmätt maxhalt. Genom hela 
rapporten används dock UCLM (övre konfidensgräns för medelhalten) som represen-
tativ halt.
Med referenshalt avses det värde man vill jämföra mot, t.ex. generella eller plats-
specifika riktvärden, en bakgrundshalt eller ett referensvärde för akuttoxicitet. För 
jämförelse mot bakgrundshalter har begreppet jämförvärde använts i MIFO (NV, 1999).
Konfidensgraden anger med vilken sannolikhet den verkliga medelhalten ligger 
inom det beräknade konfidensintervallet. Om ett tvåsidigt 95% konfidensintervall 
används så är sannolikheten 0,025 att det verkliga värdet är lägre än den undre grän-
sen och 0,025 att det verkliga värdet är högre än den övre gränsen. Om istället ett 
ensidigt övre konfidensintervall används är sannolikheten 0,05 att det verkliga värdet 
är högre än den beräknade nivån. HÅLLBAR SANERING
253.1.1 Beskrivande statistik
Det insamlade stickprovet bör undersökas genom att beräkna några grundläg-
gande parametrar för stickprovet samt att visualisera stickprovets egenskaper 
genom	olika	typer	av	plottar	(se	t.ex.	NV,	2008	och	USEPA,	2006).	Nedan 	
listas olika typer av statistiska parametrar som kan beräknas för stickprovet:
•	 Centralmått 	(lägesmått),	t.ex.	medelvärde	och	median.	Medelvärdet	av	
stickprovet är en viktig parameter som används för att göra en vänte-
värdesriktig skattning av medelhalten.
•	 Spridningsmått,	t.ex.	bredden	på	variationen,	variansen,	standardav-
vikelsen och variationskoefficienten. Bredden på variationen anges genom min- och maxvärde. Variansen är standardavvikelsen i kvadrat 
och variationskoefficienten är ett mått som anger hur stor spridningen 
är i förhållande till medelvärdet.
•	 Mått	på	hur	en	eller	flera	värden	relaterar	till	andra,	t.ex.	percenti-
ler. Ofta är man intresserad av 25-, 50- och 75-precentilerna men även högre percentiler som 90-, 95- och 99-percentilerna kan vara intressanta.
exempel 3‑1 Beskrivande statistik.
Tolv samlingsprover valdes ut och analyserades för arsenik. Analysresultat och samman-
fattande statistik redovisas i tabellerna nedan. Genom att ta fram beskrivande statistik 
får man en första bild av data, hur spridningen ser ut och datas fördelning.
Stickprov för uppmätta arsenikhalter (mg/kg).
Prov: 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12
Halt: 52,7 62,6 80,9 33,5 50,0 91,1 74,8 40,8 47,2 53,7 31,0 55,1
Sammanfattande statistik för stickprovet beräknat med prouCl5 (uSepa, 2007).
Variabel Antal Min Max Medel Median Varians Std Skevhet Kurtosis CV
As 12 31 91,09 56,1 53,19 339,8 18,4 0,572 -0,324 0,329
Antal 
enskilda provMinsta värdet i stick-provetStörsta värdet i stick-provetArit-metiskt medel-värdeMedianen (dvs. 50-  
percenti-len)Varians Standard-avvikelseSkevhet<0=vänster>0=höger0=symmetriToppighet>3= spetsig<3= flackVariations-koefficient = standard-avvikelse/  
medelvärde
Data i har inte någon tydlig skev fördelning och heller inte så stor relativ standardav-
vikelse (dvs. variationskoefficient), dvs. inte så stor spridning i relation till stickprovets 
medelvärde.
För att få en bra bild av data finns dessutom olika grafiska hjälpmedel:
•	 Histogram,	som	är	en	typ	av	stapeldiagram	som	redovisar	grupperad 	
data. Histogram används för att få en överblick av hur data är för -
delade, se Exempel 3-2 Histogram nedan.
5  ProUCL är en gratis programvara från USEPA. Se kort beskrivning i Bilaga A. HÅLLBAR SANERING
26•	 Boxplottar,	vilka	ofta	redovisar	25-,	50-	och	75-percentilerna	men	även 	
min- och max-värden. Boxplottar får med både centralmått, spridnings-
mått och en bild av hur data är fördelade. Exakt vilka parametrar som 
en boxplot redovisar kan dock variera mellan olika programvaror.
•	 Kvantilplottar	och	plottar	med	rankad	data.	Båda	dessa	är	diagram 	
som visar rankad data på y-axeln och antingen fraktionen av data eller 
jämna intervaller på x-axeln.
•	 Kvantil-kvantilplottar	(Q-Q	plottar),	vilka	visar	stickprovets	kvantiler 	
plottade mot motsvarande kvantiler hos en viss statistisk fördelning, 
exempelvis en normalfördelning.
•	 Normalfördelningsplottar 	(sannolikhetsplottar), 	vilka	plottar	halterna	
hos ett stickprov mot percentilerna. I diagrammet har y-axeln en gra-
dering som gör att en normalfördelning bildar en rät linje. Genom att logaritmera data får man istället en lognormalfördelningsplot.
•	 Scatterplottar,	vilka	beskriver	hur	en	variabel	varierar	i	förhållande	till 	
en annan.
•	 Plottar	för	tidsdata	(trenddiagram).•	 Plottar	för	rumslig	data,	se	vidare	i	kapitel	5.
exempel 3‑2 Histogram
I ett histogram grupperas de uppmätta värden i grupper som visas på x-axeln. På y-axeln visas hur 
många datavärden det finns inom varje gruppering. I figuren visas ett histogram för stickprovet av arsenikhalter i föregående exempel.
ex 4.20123
33 36 39 42 45 48 51 54 57 60 63 66 69 72 75 78 81 84 87 90Histogram for ex 4. 2
2
001
01 12
1
01
00 01
01
001 
 
 Frequency     
Histogram för arsenikstickprovet i föregående exempel.
I enlighet med den beskrivande statistiken för stickprovet uppvisar inte heller histogrammet någon 
tydlig skevhet utan det är relativt symmetriskt. HÅLLBAR SANERING
273.1.2 parametriska och icke‑parametriska metoder för att beskriva 
målpopulationen
I statistiken skiljer man på parametriska metoder och icke-parametriska metoder 
för att beskriva sin målpopulation. Parametriska metoder innebär att man gör 
ett modellantagande och utgår ifrån att data (dvs. stickprovet) följer en viss statistisk standardfördelning, t.ex. normalfördelning, lognormalfördelning eller gammafördelning, som antas avspegla målpopulationen. För icke-para-metriska metoder
6 anpassas ingen modell till data, utan beräkningarna utförs 
direkt på stickprovet. Fördelen med att använda parametriska metoder är att man kan få ut mycket information av sitt stickprov. Nackdelen är att man gör 
ett antagande om fördelningstyp och detta antagande kan vara fel eller osäkert. 
Motsatsen gäller för icke-parametriska metoder: de är robusta och kan använ-das för all typ av data, men å andra sidan ger metoderna resultat som har större osäkerhet.
Det	finns	ett	flertal	olika	tester	för	att	undersöka	vilken	fördelning	data 	
har. De mest välkända testerna att testa för om data är normalfördelad 
eller ej är kanske Shapiro-Wilks test, Lilliefors test, Anderson-Darling eller 
Kolmogorv-Smirnovs test. Det är även väsentligt att bedöma rimligheten i att målpopulationen är fördelad enligt en viss statistisk standardfördelning.
Starzec	et	al.	(2008)	rekommenderar	att	Shapiro-Wilks	test	används	(och 	
även i många USEPA-dokument). Shapiro-Wilks test är svårt att beräkna för 
hand	men	finns	implementerat	i	flera	programvaror,	bl.a.	i	ProUCL	(2008). 	
Tester för att undersöka huruvida data följer en viss fördelningstyp brukar 
kallas ”goodness-of-fit” (GOF) tester.
Goodness-of‑Fit test i prouCl
I ProUCL finns möjligheten att använda sig av Shapiro-Wilks (SW) test eller Lilliefors 
test för att testa normal- och lognormalfördelning, där SW kan användas för stickprover 
≤ 50 och Lilliefors för stickprover > 50 (USEPA, 2007). Man kan dessutom testa för 
gammafördelning mha. Anderson-Darlings test eller Kolmogorov-Smirnovs test. Det är 
möjligt att välja signifikansnivå i testet: 90%, 95% eller 99%. Testen finns beskrivna i 
USEPA (2007) med rekommendationer. Rekommendationer ges även i USEPA (2006).
Exempel 3‑3 Goodness‑of‑Fit test
Tolv slumpmässiga provpunkter valdes ut och analyserades för arsenik, se resultat 
nedan. Beskrivande statistik och en histogramplot tyder på att data är skevt fördelad, 
vilket kan vara en indikation på att datamängden är lognormalfördelad.
Stickprov med arsenikmätningar (mg/kg).
Nr: 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12
Halt: 41,0 141,2 83,6 44,3 98,6 224,5 44,1 65,1 27,3 16,6 60,5 53,7
6  Kan också kallas fördelningsfria metoder, dvs. metoder som inte bygger på något antagande om att 
data kommer från en underliggande fördelning. HÅLLBAR SANERING
28Sammanfattande statistik för stickprovet.
variabel antal min max medel median varians Std Skevhet kurtosis Cv
As 12 16,6 224,5 75,04 57,1 3351 57,89 1,811 3,525 0,771
Antal 
enskilda provMinsta värdet i stick-provetStörsta värdet i stick-provetArit-metiskt medel-värdeMedianen (dvs. 50-per -
centilen)Varians Standard-avvikelseSkevhet
<0=vänster>0=höger0=symmetriToppighet>3= spetsig<3= flack
Variations-
koefficient = standard-avvikelse/ medelvärde
Datamängden plottas därför i en lognormal Q-Q-plot för att undersöka om data följer en 
lognormalfördelning. Här är detta gjort mha. ProUCL och ett Shapiro-Wilks test för att 
testa om data är lognormalfördelad. Nollhypotesen formuleras som att data är lognor -
malfördelade och testet utförs på signifikansnivån 95%.7
I grafen ges även teststatistikan och det kritiska värdet för testet (Critical Value) på sig-
nifikansnivån 95%. På den nivån accepteras en felrisk på 5%, dvs. ett p-värde på max 
0,05. Här är teststatistikan 0,986 och det kritiska värdet 0,859. Eftersom värdet från 
testet överstiger det kritiska värdet kan man anta att data är lognormalfördelade.
 
Lognormal Q-Q-plot i ProUCL samt resultat av Shapiro-Wilkstestet.
3.2 Representativ halt
Det har hittills inte funnits några tydliga riktlinjer för vilken halt hos stick-
provet som skall jämföras med ett riktvärde men i det vägledningsmaterial om förorenade områden som Naturvårdsverket avser att publicera under 
2009 kommer detta att diskuteras. Den halt som representerar stickprovet 
och som används för jämförelsen benämns ”representativ halt” (Arnér, 2009). 
7  För mer information om hypotestest se avsnitt 3.4.2 HÅLLBAR SANERING
29Den representativa halten definieras som den halt som bäst representerar risk-
situationen på området utan att risken underskattas.
Som representativ halt bör man välja ett statistiskt mått som exempelvis 
medelvärdet av uppmätta värden, den övre konfidensgränsen för medelhal-ten (UCLM, Upper Confidence Limit of the Mean), det maximalt uppmätta värdet, en viss percentil av uppmätta värden, eller något annat värde som grundas på bearbetade data. I den här rapporten används en representativ halt baserad på en skattad medelhalt, men med en adderad säkerhetsmarginal för att gardera mot osäkerheter i skattningen, se nedan.
En representativ halt kan bara tas fram för områden som är någorlunda 
homogena ur föroreningssynpunkt. Förorenade områden med stor variation i föroreningsgrad måste därför först delas in i delområden, eller egenskaps-områden, och därefter kan metodiken tillämpas på respektive delområde. Exemplet nedan i Tabell 3.1 visar att man kan komma till vitt skilda slutsat-
ser beroende på vilket statistiskt mått som används som representativ halt. 
Det är därför viktigt att noga tänka igenom hur den representativa halten ska bestämmas. Valet av representativ halt bör baseras på bl.a:
•	 Vilken	typ	av	risk	som	avses;	långtidsrisker	eller	akuta	risker.•	 Hur	säker	man	vill	vara	att	inte	göra	fel
8 vid jämförelsen mot en  
referenshalt.
•	 Hur	enkel	eller	avancerad	metod	man	vill	använda	sig	av.
•	 Hur	stort	dataunderlaget	är.
•	 Hur	pass	representativa	mätdata	är.	Riktad	provtagning	kan	ge	icke-
representativa data och ur denna synvinkel är sannolikhetsbaserade metoder (slumpmässig, systematisk provtagning) att föredra som underlag till den statistiska utvärderingen.
•	 Hur	god	förhandskunskap	och	annan	information	man	har	om	området.
Tabell 3 -1 nedan visar några olika statistiska mått som beräknats på samma 
datamängd. De tre mest relevanta måtten (fet stil) är i detta fall de som inte bygger på någon antagen statistisk fördelning. Notera att beräknade värden som bygger på antagandet om lognormalfördelade data är orealistiska, vilket 
beror på att antagandet i detta fall är felaktigt. Dessutom kan man konstatera 
att medianhalten förmodligen är alldeles för låg för att kunna använda som representativ halt (betydligt lägre än medelhalten).
I den här rapporten har vi utgått från att en skattning av medelhalten med 
95 % konfidensnivå används för bedömning av långtidsrisker och att en per -
centil (dock ej föreslaget vilken) används för bedömning av akuta risker.
8  Man kan göra två typer av fel: (1) Den beräknade representativa halten är lägre än riktvärdet trots att 
den ”verkliga” representativa halten är högre, eller (2) den beräknade representativa halten är högre 
än riktvärdet trots att den ”verkliga” representativa halten är lägre. Det första felet innebär att området felaktigt klassas som rent, vilket normalt är det fel som är viktigast att undvika. HÅLLBAR SANERING
30tabell 3‑1 exempel på olika statistiska mått beräknade från en verklig datamängd från en  
dioxinförorenad upplagsyta. datamängden består av 25 mätvärden och jämförvärdet är 50  ng/kg. 
de värden som är lämpligast att använda som representativ halt anges med fet stil.
typ av representativ halt värde [ng/kg]
medelvärde:
Aritmetiskt medelvärdeMedelvärde baserat på lognormalantagande, MVU-skattning enligt Gilbert (1987)Medelvärde baserat på lognormalantagande, förenklad skattning enligt Gilbert 
(1987)41
440 
13
95% uClm:
Baserat på normalantagande (Students t-fördelning)Baserat på lognormalantagande (Land, se Gilbert, 1987)Baserat på lognormalantagande (Chebyshev, se USEPA, 2007)Utan antagen fördelning (standard bootstrap)
Utan antagen fördelning (Halls bootstrap, se USEPA, 2007)
Utan antagen fördelning (Chebyshev, se USEPA, 2007)66
240 000
2100
6568
106
percentil:Medianvärde90-percentilen99,9-percentilen (extrapolering från data)9,1
165
Ca 500
maximalt uppmätt värde 280
För att bedöma om riskerna på ett förorenat område är acceptabla eller inte, 
ska den representativa halten jämföras med någon typ av referenshalt (eller jämförvärde) i riskbedömningen. Sådana referenshalter beskrivs i följande 
avsnittt.
3.3 Referenshalter att jämföra mot
Med referenshalt avses här den halt som stickprovet (den representativa 
halten) jämförs med för att bedöma föroreningsgrad på området. Den van-ligaste typen av referenshalt som används idag är ett riktvärde, generellt eller platsspecifikt. En annan typ av referenshalt är kopplad till bakgrundshalterna av ett visst ämne, men det finns även referenshalter som kan kopplas till bedöm-
ningsgrunder för miljökvalitet, TDI-värden, akuttoxiska dosnivåer, fastlagda 
acceptabla risknivåer etc. I följande avsnitt beskrivs hur ett antal olika typer av referenshalter kan tas fram.
3.3.1 riktvärden
Många som arbetar med förorenade områden är väl orienterade i principerna 
för beräkning av riktvärden. Riktvärden baseras på en acceptabel risknivå 
som med hjälp av ”bakåträkning” räknas om till en referenshalt i jorden med hjälp av toxikologiska och fysikaliska parametrar, transport- och exponerings-modeller samt exponeringsscenarier. Generella riktvärden baseras på generella 
transportmodeller, fysikaliska parametrar och exponeringsscenarier, medan 
platsspecifika riktvärden grundas på platsspecifika förhållanden. Generella  HÅLLBAR SANERING
31riktvärden används vanligen vid förenklade riskbedömningar medan platsspeci-
fika riktvärden normal används vid fördjupade sådana. NV (1997a) beskriver principerna för framtagning av riktvärden i Sverige.
Det börjar även bli vanligare att använda sig av framräknade risknivåer 
vid en riskbedömning, istället för jämförelser mellan stickprov och riktvärden, på samma sätt som normalt sker i en del andra länder. Det mest dominerande förfaringssättet i Sverige är dock fortfarande att använda sig av riktvärden vid en riskbedömning.
3.3.2 Jämförvärde för bakgrundshalt
I MIFO (NV, 1999) beskrivs något som kallas för jämförvärde vilket kan 
användas för indelning i tillstånd, dvs. i vilken grad objektet är påverkat av 
punktkällor. Ett jämförvärde skall avspegla den naturliga förekomsten av ett ämne inklusive eventuellt diffust antropogent tillskott. Urbana miljöer har oftast högre jämförvärden än andra områden och även ämnen som inte före-kommer naturligt kan ha jämförvärden (NV, 1999). De bästa jämförvärdena är baserade på data från närområdet (utan punktkällor). I tabell 3-2 ges prin-
ciperna för vilket jämförvärde som bör användas i de fall data från närområdet 
finns tillgänglig.
tabell 3‑2 principerna för vilket jämförvärde som ska användas enligt Nv (1999).
Stickprovets storlek rekommenderat jämförvärde
<5 Kan ej användas
5 - 20 Högsta eller näst högsta värdet
>20 90:e eller 95:e percentilen
Ofta finns inte undersökningar av bakgrundshalter i närheten av undersök-
ningsområdet. Då används istället regionala eller nationella undersökningar. En rapport från Naturvårdsverket (NV, 1997b) redovisar bakgrundshalter i 
Sverige i tätorter och i naturliga miljöer. Redovisningen är baserad på SGUs 
geokemiska kartering samt provtagning i 19 tätorter i landet på uppdrag av NV. Resultaten i NV (1997b) används för att ange jämförvärdet i MIFO, Bilaga 5, Tabeller 1 till 4. Här är jämförvärdet 90-percentilen av antingen SGUs geokemiska kartering eller NVs tätortsprovtagning.
I ProUCLs tekniska guidedokument (USEPA, 2007) anges fyra olika para-
metrar som kan användas som jämförvärde och metoder för att beräkna dessa:
•	 Övre	percentiler:	t.ex.	90-,	95-	eller	99-percentilen.•	 Övre	prediktionsgränser
9, vanligtvis gränsen för det övre 95%iga  
prediktionsintervallet.
•	 Övre	toleransgränser	för	medelvärdet10.
•	 IQR	övre	gräns11, för ickeparametrisk data.
9  UPL – Upper prediction limit
10  UTL – Upper tolerance limit
11  IQR – Interquartile range HÅLLBAR SANERING
32För närmare förklaring av dessa statistiska parametrar hänvisas till USEPA 
(2007) och andra statistiska texter. I ProUCL har man möjlighet att beräkna dessa olika jämförvärden med både parametriska och icke-parametriska meto-
der. ProUCL rekommenderar att stickprovet med bakgrundsdata skall bestå 
av	minst	8-10	prover,	helst	fler.
exempel 3‑4 Beräkning av jämförvärde för bakgrundshalt.
Ett stickprov med 12 enskilda prover samlades in för att beräkna ett jämförvärde i 
ProUCL, se analysresultaten nedan.
Stickprovet av bakgrundshalter, arsenik (mg/kg).
Nr as 
(mg/kg)Nr as (mg/kg)
1 48,3 7 10,6
2 28,2 8 7,9
3 12,4 9 18,2
4 35,2 10 5,8
5 8,5 11 4,6
6 23,3 12 15,8
Ett Shapiro-Wilks test utfördes i ProUCL för att testa om data följer en lognormalfördel-
ning, vilket den befanns göra. Bakgrundstatistik beräknades med ProUCL med antagan-
det att data och målpopulationen är lonormalfördelad och ProUCL rekommenderar att 
den övre prediktionsgränsen med konfidensen 95% används. Man kan välja konfidens-
nivå för den övre prediktionsgränsen (UPL, Upper Prediction Limit) samt för den övre 
toleransgränsen (UTL, Upper Tolerance Limit). För den senare skall man även välja för 
vilken percentil man beräknar den övre toleransgränsen (Coverage).
Rekommenderat jämförvärde i detta fall är enligt ProUCL 56 mg/kg, vilket är den beräk-
nade 95%iga övre prediktionsgränsen (UPL). Här redovisas inte metoden hur detta värde 
beräknas, se istället USEPA (2007). Som jämförelse kan nämnas att om man hade följt 
NVs rekommendationer skulle jämförvärdet vara högsta eller näst högsta värdet, dvs 48 
eller 35 mg/kg.
3.3.3 referenshalt för akuttoxicitet
För vissa ämnen är det aktuellt att även göra en jämförelse av uppmätta halter 
mot ett referensvärde för akuttoxicitet. Arsenik och cyanid är ämnen som i Naturvårdsverkets modeller betraktas som akuttoxiska (t.ex. NV, 1997a). För dessa ämnen beaktas akuttoxicitet vid beräkning av de svenska generella 
riktvärdena. Modellen som används bygger på att små barn i åldern 0-2 år 
har större benägenhet att få i sig jord, speciellt vid s.k. pica-beteende, samti-digt som dessa barn har en låg kroppsvikt. NV (2007) ger ekvationen för att beräkna referenshalten i jord för akuttoxicitet:
 
intagbarn
AEmm ARVC⋅=  
  HÅLLBAR SANERING
33I ekvationen står referenshalten CAE för den föroreningskoncentration [mg/kg] 
vid vilken akuttoxiska effekter inte förväntas uppkomma, ARV  är referens-
dosen för akuttoxiska effekter [mg/kg kroppsvikt], mbarn är vikten hos ett 
litet barn som exponeras [kg] och mintag är jordintagets storlek vid ett enstaka 
tillfälle [kg]. Enligt NV (2007) används kroppsvikten 10 kg och jordintagets 
storlek 5 gram. Referensdosen ARV  beror på vilken typ av akuttoxisk effekt 
som	avses.	Enligt	Rosén	et	al.	(2008a)	används	en	referensdos	där	ingen	akut-toxisk effekt förväntas i Naturvårdsverkets riktvärdesmodell, dvs. TDAE (Tolerabel	Dos	Akuta	Effekter).	Rosén	et	al.	(2008a)	flaggar	för	att	eventuellt 	
använda en referensdos vid vilken dödsfall förväntas i samband med kost-nadsnyttoanalyser.
exempel 3‑5. Beräkning av referenshalt för akuttoxicitet för arsenik
För Arsenik anges TDAE av Naturvårdsverket (remissversion 2007-10-19) till 0,05 
mg/kg kroppsvikt. Detta ger en referenskoncentration för jord på 100 mg/kg med de 
antaganden som görs i Naturvårdsverkets modell.
Enligt White (1999) kan doser om ca 1 mg/kg kroppsvikt leda till dödsfall. Referens-
koncentrationen i jord för dödlig dos skulle då motsvaras av 2000 mg/kg med motsva-
rande antaganden.
3.4 Metoder för jämförelser mellan stickprov 
och referenshalt
I följande avsnitt beskrivs tre olika principer för att jämföra ett stickprov  
(den representativa halten) med en referenshalt eller ett annat stickprov.  
De tre metoderna är:
•	 Konfidensintervall	för	medelhalten.
•	 Hypotestest:	stickprov	mot	referenshalt.
•	 Hypotestest:	stickprov	mot	stickprov.
För alla tre tillvägagångssätten gäller att stickprovet först måste undersökas för att man ska kunna välja lämplig metod.
Att använda konfidensintervall vid jämförelse med riktvärde
Med hjälp av stickprovet kan en skattning göras av den verkliga men okända med-
elhalten. Denna skattning har en viss osäkerhet och genom att beräkna ett konfi-
densintervall kan man ta hänsyn till denna osäkerhet. Konfidensintervallets övre 
gräns benämns UCLM och med konfidensnivån 95% blir beteckningen UCLM95. 
Om UCLM95 beräknas till exempelvis 900 mg/kg kan man göra ett uttalande som: 
”Sannolikheten att den verkliga medelhalten i området är lägre än 900 mg/kg är 
95%”, vilket är detsamma som att säga att ”sannolikheten för att den verkliga med-
elhalten i området är högre än 900 mg/kg är 5%”. Om UCLM95 är lägre än riktvär -
det kan man göra ett uttalande som: ”Sannolikheten att den verkliga medelhalten i området överskrider riktvärdet är mindre än 0,05 (5%)”. Observera att om däremot 
UCLM95 är högre än riktvärdet så kan man inte enkelt kvantifiera sannolikheten 
att den verkliga medelhalten överskrider riktvärdet. Slutsatsen blir emellertid i det 
senare fallet att den verkliga medelhalten i området bedöms vara högre än riktvärdet. HÅLLBAR SANERING
343.4.1 konfidensintervall för medelhalten
Konfidensintervall är en statistisk term som anger graden av säkerhet för en 
skattad parameter. Konfidensintervallet anges ofta i form av en punktskatt-
ning med felmarginal, till exempel 30 ± 3 samt den konfidensgrad som gäller, 
t.ex. 95%. Både ensidiga och tvåsidiga konfidensintervall förekommer. Med UCLM95 menas den ensidiga övre konfidensgränsen för medelhalten vid konfidensgraden 95% (Upper Confidence Limit of the Mean). Att jämföra UCLM95 med referenshalten (riktvärdet) innebär att man jämför medelhalten 
mot referenshalten, men att man som en extra säkerhet lägger på ett definierat 
säkerhetsintervall för medelhalten. Eftersom den verkliga medelhalten aldrig är känd utan skattas med hjälp av stickprovet så är detta ett sätt att gardera sig mot denna osäkerhet så att inte risken underskattas. I praktiken innebär det att man säger att man maximalt accepterar en sannolikhet på 5% att den verkliga medelhalten överskrider UCLM95. Att beräkna UCLM95 innebär 
alltså i praktiken att beräkna storleken på säkerhetsintervallet.
Det	finns	flera	olika	metoder	att	beräkna	UCLM	och	vilken	metod	som 	
bör användas beror på vilka antaganden som kan göras om populationens 
statistiska fördelning. För normalfördelade data brukar t-fördelningen använ-das	(t-kvantiler),	se	exempelvis	USEPA	(2006;	2007).
Hur bör man tänka angående en förorenings fördelning?
När man undersöker en datamängd är det rimligt att ha en idé om hur data är för -
delad som bygger på kunskap om hur data har genererats. Föroreningshalter brukar exempelvis ofta vara skevt fördelade, t.ex. lognormalfördelade. Andra fenomen kan 
uppvisa en annan fördelning. När man testar data med avseende på fördelning är det 
viktigt att ha med sig ett modelltänkande gällande fördelningen och inte bara blint 
fokusera på huruvida konfidensnivån 95% är uppnådd eller ej.
I praktiken följer många datamängder både en lognormalfördelning och en gam-
mafördelning och de två fördelningstyperna kan vara svåra att skilja åt, speciellt vid 
små stickprov (n<50 till 70), enligt USEPA (2007). Dessutom noteras att UCLM-
beräkningar baserade på gammafördelningar resulterar i mer pålitliga och stabila 
resultat, vilket är av praktisk nytta (USEPA, 2007). Därför rekommenderar ofta 
ProUCL att ett gamma UCLM används istället för ett lognormalt UCLM. I många fall 
följer dock inte data någon specifik fördelning och då kan det vara lämpligast att 
beräkna UCLM med någon fördelningsfri beräkningsmetod, dvs. en metod som inte 
kräver något antagande om en specifik statistik fördelning.
För lognormalfördelade datamängder är beräkningarna mer komplicerade 
än	för	normalfördelade	data	och	det	finns	det	flera	olika	metoder	utvecklade. 	
Land’s metod är en exakt metod, men den är känslig för om data verkligen 
är lognormalfördelad eller ej, särskilt om lognormalmodellen avviker från de 
allra högsta mätvärdena. I så fall kan metoden generera mycket höga värden på UCLM95, värden som i praktiken kan vara orimliga. I ProUCL finns för -
utom Land’s en metod som bygger på Chebyshev’s olikhet (vilken egentligen är icke-parametrisk metod) och som är anpassad för lognormalfördelad data.  HÅLLBAR SANERING
35Denna metod rekommenderas ofta i de fall Land’s metod genererar orimligt 
höga värden på UCLM95. Metoderna beskrivs i USEPA (2007). Tabellerade 
värden	på	h-kvantiler,	som	används	i	Land’s	metod,	redovisas	i	Gilbert	(1987) 	
och	i	USEPA	(2006).
För gammafördelad data finns två olika metoder implementerade i ProUCL, 
approximativ gamma UCLM och anpassad gamma UCLM, vilka båda finns beskrivna i USEPA (2007). Dessa metoder är inte lika känsliga för extremvär -
den som Land’s metod ovan.
Det finns även icke-parametriska metoder som inte kräver något antagande 
om en viss underliggande statistisk fördelning. USEPA (2007) beskriver tio metoder som finns implementerade i ProUCL. En bygger på Jackknifing och 
fem på Bootstrap-metoder, vilka är tekniker som använder sig av upprepade 
teoretiska provtagningar ur det insamlade stickprovet. Dessutom beskrivs en metod som bygger på t-kvantiler modifierad för skeva fördelningar samt ytter -
ligare några metoder, bl.a den icke-parametriska Chebyshev’s olikhet.
Ibland kan den beräknade övre konfidensgränsen för medelhalten vara 
högre än det maximalt uppmätta värdet, speciellt vid små stickprov (få prover) och skeva datamängder. I USA har därför en praxis utvecklats där man väljer det minsta av UCLM95 och den maximalt uppmätta halten (USEPA, 2007). 
I USEPA (2004) har dock simuleringar gjorts som visar att för skeva data-
mängder och små stickprov (<10-20) så underskattar maxvärdet UCLM95 och för större stickprov överskattar maxvärdet UCLM95. Därför rekom-
menderas i USEPA (2007) att man undviker att använda maxvärdet som 
representativ halt och istället använder UCLM-värdet. Tidigare har det varit problematiskt att beräkna rimliga värden på UCLM men idag finns så många metoder tillgängliga att det sällan är något stort problem, se exempelvis 
ProUCL	version	4.0	(ProUCL,	2008).	Rekommendationer	om	vilken	beräk-
ningsmetod som bör användas finns i USEPA (2007) för normal, lognormal-, 
gammafördelningar samt datamängder som inte följer någon tydlig fördelning.
exempel 3‑6. Beräkning av uClm95 för medelhalten
UCLM95 skall beräknas för stickprovet som redovisas i exempel 3-1. Baserat på beskrivande sta-
tistik görs ett Shapiro-Wilks test för att undersöka om data kan antas vara normalfördelad, se Q-Q plot från ProUCL nedan.
 
Ordered Observ ations
-1.5
-1.0
-0.50.00.51.01.5
Q-Q plot för stickprovet. HÅLLBAR SANERING
36Baserat på Shapiro-Wilks test antas data vara normalfördelad. UCLM95 beräknas m.h.a. 
Student’s t-fördelning till 65,7 mg/kg och medelhalten skattas till 56,1 mg/kg. Båda 
dessa värden överskrider tydligt riktvärdena för arsenik, både för känslig markanvändning 
och för mindre känslig markanvändning, på 15 respektive 40 mg/kg12.
Om UCLM95 istället skall jämföras med det jämförvärde på 56,3 mg/kg som tagits fram utifrån bakgrundshalter i närområdet (se Exempel 3-4 ), blir slutsatsen densamma: 
området är förorenat över referenshalten med en maximal felrisk på 5 % (i det här fallet 
en referenshalt baserat på bakgrundshalter). Detsamma gäller för de jämförvärden som 
kan användas enligt NV: 48,3 resp. 35,2 mg/kg.
exempel 3‑7. Beräkning av uClm95
UCLM95 skall beräknas med hjälp av stickprovet nedan. Genom ett Shapiro-Wilks test har stickprovet kunnat antas vara lognormalfördelat, varför Land’s metod kan användas 
för beräkning av UCLM95. ProUCL används för beräkningarna.
Stickprov av arsenik
prov nr as mg/kg prov nr as mg/kg
1 21,67 9 1,46
2 5,70 10 4,93
3 7,71 11 17,24
4 27,71 12 56,76
5 0,79 13 2,70
6 6,49 14 1,12
7 19,34 15 16,48
8 13,40
Sammanfattande statistik för stickprovet
As 15 0.79 56.76 13.57 7.71 213.6 14.62 1.992 4.963 1.077
Antal 
<0=vänster>0=höger
0=symmetriToppighet
>3= spetsig<3= flack
Beräkningar med Land’s metod ger ett UCLM95 som är ca 48 mg/kg. Medelhalten (utan 
säkerhetsintervall) skattas till ca 15  mg/kg. Här har vi alltså en situation där den skattade 
medelhalten igger under riktvärdet för mindre känslig markanvändning på 40 mg/kg, men där UCLM95 beräknat med Land’s metod ligger över detta riktvärde. I en sådan situation 
bör man behandla området som att det har en medelhalt som överskrider riktvärdet.
ProUCL ger rekommendationen att testa om data kan antas följa en gammafördelning, 
och i så fall kan ett gamma UCLM användas istället. Om samma stickprov testas mot 
en gammafördelning så kan man i detta fall även anta att data är gammafördelade. 
Ett approximativt gamma UCLM95 beräknas då till 23 mg/kg och ett anpassat gamma 
12  Generella riktvärden från 1997, dessa ersattes i oktober 2008 med nya generella riktvärden. HÅLLBAR SANERING
37UCLM95 beräknas till 25 mg/kg. Om de framräknade gamma UCLM95 (se avsnitt 3.4.1 
ovan) används istället för UCLM95 beräknat med Land’s kan alltså området behand-
las som att det har en medelhalt som ligger under riktvärdet på 40 mg/kg med (minst) 
95%-ig säkerhet.
3.4.2 Hypotestester
Principer
Hypotesprövning innebär att man med en statistisk test försöker avgöra om ett påstående verkar stämma eller inte. Vid hypotesprövning kan man, med hjälp av ett hypotestest, kvantifiera exakt hur stor risken är att man har fel när man gör ett visst uttalande, utifrån en nollhypotes som man formulerat. 
Till skillnad från att jämföra ett beräknat UCLM95 med referenshalten 
(se ovan), där man vet att risken är maximalt 5%, kan man genom hypotes-prövning ta reda på den faktiska risken.
Formuleringen	av	nollhypotesen	är	viktig	och	för	de	allra	flesta	fall	är	det 	
lämpligt att formulera den som:
H0: medelhalten inom området är större än eller lika med referenshalten.
Mothypotesen, eller alternativhypotesen, blir då:
HA: medelhalten inom området är mindre än referenshalten.
Genom att utföra ett hypotestest kan man göra uttalanden i form av ”sanno-likheten att ha fel om nollhypotesen förkastas är p ”, där p  ges av det i testet 
framräknade p-värdet. Felrisken, eller egentligen risken för typ I-fel tas alltså fram genom att ta beräkna detta p-värde. Ekvationen för beräkning av p-värdet beror av vilket statistiskt test man använder.
Tolkningen av p-värdet är inte helt självklar. En bra regel är att för ett 
givet p-värde (t.ex. 0,03) tänka på följande sätt: ”Sannolikheten att ha fel om nollhypotesen förkastas är 0,03”. Detta innebär att felrisken är 3% om man på basis av hypotestestet säger att medelhalten inom området är lägre än refe-renshalten. Med ett lågt p-värde kan man alltså vara ganska säker på att noll-
hypotesen kan förkastas utan att man har fel. Om p-värdet däremot är 0,25 
så är risken 25% att felaktigt förkasta nollhypotesen, dvs. i ett fall av fyra har man fel.
Hypotestester kräver en del av användaren men de är mycket användbara 
om man önskar att kvantifiera felrisken. För vissa hypotestester kan man 
dessutom relativt enkelt beräkna styrkan i testet. Testets styrka är ett mått på 
hur stor sannolikheten är att man har rätt när nollhypotesen förkastas (vilket alltså inte är detsamma som 1 – p ). Man kan också genom att ange acceptabla 
värden på p-värdet och styrkan beräkna hur många prover man bör ta. Detta beskrivs dock inte i den här rapporten men behandlas i Norrman et al. (2009). HÅLLBAR SANERING
38Hypotestest: stickprov mot referenshalt
Olika hypotestester bör användas beroende på vilken typ av fördelning data följer.	USEPA	(2006)	rekommenderar	t-test	för	normalfördelad	data,	Chen-
test för lognormalfördelad data och tecken-test då inget antagande om en viss 
fördelning	kan	göras	(parameterfri	metod),	se	även	Starzec	et	al.	(2008).	Man	
ska dock vara medveten om att icke-parametriska tester inte testar medelhalten mot ett riktvärde utan medianen mot ett riktvärde. För skeva datamängder kan medianen vara en grov underskattning av medelhalten, vilket kan leda till att en hälso- eller miljörisk kan underskattas.
Statistiska hypoteser följer ett strikt mönster, där man först formulerar en 
nollhypotes	och	därpå	en	eller	flera	mot-	eller	alternativhypoteser.	Den	felrisk 	
man är villig att ta (att förkasta en sann nollhypotes) definieras av signifikans-nivån, eller α  (typ I-fel). Storleken på typ I-felet är den risk man tar att felak-
tigt förkasta nollhypotesen. Vid all hypotesprövning kan man hamna i fyra 
olika situationer, se Tabell 3-2. Om nollhypotesen förkastas medan den de facto 
är sann begår man ett α-fel (typ I-fel). Alternativt, om nollhypotesen inte för -
kastas trots att den är falsk begås ett β -fel (typ II-fel).
tabell 3‑2 de fyra möjliga utfallen vid hypotesprövning.
verkligt förhållande (okänt)
H0 sann 
(området är förorenat)H0 falsk 
(området är rent)
Resultat av 
hypotestestetH0 förkastas 
(området klassas som rent)Typ I-fel, αKorrekt beslut, 1-β (styrka)
H
0 behålls 
(området klassas som förorenat)Korrekt beslut, 1-αTyp II-fel, β
Som Grandin (2003) påpekar har det blivit vanligare att man arbetar med den 
faktiska signifikansnivån i testet som ges av p-värdet i ett test. Det beräknade p-värdet i ett test ger sannolikheten för att begå ett α -fel. Om p < 0,05 så är 
sannolikheten att man har fel om man förkastar nollhypotesen mindre än 5%. Detta är i allmänhet (men inte alltid) en acceptabel felrisk, och slutsatsen blir då att mothypotesen blir gällande. Om däremot p  = 0,4 så är sannolikheten 
att man har fel om man förkastar nollhypotesen så stor som 40%. Så stor fel-risk	är	i	de	flesta	sammanhang	inte	acceptabelt	och	slutsatsen	blir	därför	att 	
man inte kan förkasta nollhypotesen.
Vid utvärdering av data från förorenade områden är typ I-felet (α ) för-
knippat med konsekvenserna av att lämna ett förorenat område utan åtgärd (felaktig friklassning). Typ II-felet (β ) är däremot förknippat med konsekven-
serna av att klassa ett område som förorenat fast det inte är det. I förläng-ningen kan konsekvensen då bli att området saneras i onödan. Denna 
konsekvens är tydligast kopplad till den ekonomiska efterbehandlingskostna-
den, men det kan även uppstå andra oönskade konsekvenser av efterbehand -
lingen i form av t.ex. buller, ökad olycksrisk vid transporter, ökad damning, onödigt utnyttjande av naturresurser samt utsläpp av växthusgaser. HÅLLBAR SANERING
39Styrkan i ett hypotestest är beroende av fyra faktorer:
1. Signifikansnivå (α ),
2. Provstorlek, dvs. stickprovets storlek (n),
3. Effektstorlek (∆ ), eller den minsta förändring eller skillnad man anser 
vara av vikt att upptäcka (se faktaruta nedan),
4. Variationen hos den studerade variabeln.
De tre första kan man i viss mån styra över, medan variationen beror på egen-
skaper hos det man studerar (föroreningens variabilitet i jorden).
Även vilken typ av statistiskt test som utförs spelar viss roll. Hög signifi-
kansnivå, liten provstorlek, liten effektstorlek och stor variation i data leder 
till låg styrka. Detta innebär att om man har få prover och skillnaden mellan medelhalten i området och referenshalten är liten, och man dessutom har en stor variation i data (typiskt för lognormalfördelade data) så kan det vara 
svårt att dra säkra slutsatser.
För	normalfördelade 	data	rekommenderar 	USEPA	(2006)	att	kontrollera	
att testet har tillräcklig styrka (eller egentligen: att stickprovet är tillräckligt 
stort), vilket beskrivs i Norrman et al. (2009). När en icke-parametrisk metod används (t.ex. teckentest) används samma ekvationer för att kontrollera att 
stickprovet är tillräckligt stort med avseende på krav på testets styrka, men 
med ett tillägg: stickprovets storlek skall vara +20 % mot det beräknade värdet. För lognormalfördelad data rekommenderas här att Chen-testet används. Att beräkna styrkan i Chen-testet är dock inte lika lätt, det krävs avancerade simuleringar för detta. I Norrman et al. (2009) har dock en för -
enklad metod tagits fram för att beräkna storleken på stickprovet genom att 
anta att variationskoefficienten är konstant och sedan logaritmera data och 
utgå från normalteorin. Den metoden kan användas för att kontrollera stick-provets storlek.
effektstorlek, minsta detekterbara skillnad eller gray region
Effektstorleken kan beskrivas som den förändring eller skillnad man vill kunna 
upptäcka vid hypotesprövning. I detta sammanhang är det vanligen skillnaden mel-
lan det förorenade områdets verkliga medelhalt och det uppmätta medelvärdet. 
Effektstorleken kan även beskrivas som den minsta skillnad man anser vara av vikt 
att upptäcka. Ju mindre skillnad man vill kunna upptäcka, desto svårare är det, och 
desto fler prover behövs.
US EPA (2002) kallar effektstorleken för gray region, vilket i riskbedömningshang 
kan beskrivas som det område i närheten av riktvärdet där det är acceptabelt att göra 
en felaktig klassning, dvs. där ett potentiellt beslutsfel inte bedöms få så stora nega-
tiva konsekvenser. Ett hypotestest bör formuleras så att en felklassning sker på den 
säkra sidan om riktvärdet, vilket innebär att inom gray region så accepteras att ett 
område kan klassas som förorenat trots att det är rent. HÅLLBAR SANERING
40exempel 3‑8. Hypotesprövning för ett stickprov mot en referenshalt
Ett stickprov med arsenikdata skall jämföras med ett riktvärde för arsenik på 15 mg/kg. Stickprovet 
från det misstänkt förorenade området innehåller 25 enskilda prover enligt nedan.
Stickprov från misstänkt förorenat område.
1 7,1 14 17,0
2 10,9 15 9,3
3 1,8 16 88,6
4 26,4 17 14,0
5 9,9 18 8,7
6 7,5 19 42,8
7 10,5 20 40,0
8 29,9 21 7,5
9 8,9 22 1,3
10 36,0 23 38,1
11 23,7 24 17,2
12 7,6 25 11,6
13 19,2
Sammanfattande statistik för stickprovet i prouCl.
As 25 1,3 88,6 19,82 11,6 351,6 18,75 2,27 6,716 0,946
Antal 
enskilda 
provMinsta 
värdet i 
stick-provetStörsta 
värdet i 
stick-provetArit-
metiskt 
medel-värdeMedianen 
(dvs. 50- 
percentilen)Varians Standard-
avvikelseSkevhet <0=vänster 
>0=höger 0=symmetriToppighet 
>3= spetsig 
<3= flackVariations-
koefficient = 
standard-avvi-kelse/ medelvärde
Ett Shapiro-Wilks test utfördes i ProUCL för att testa om fördelningen är lognormalför -
delad, vilket den befanns vara. Ett Chen-test utfördes (i Excel) för att testa om medel-
halten i det misstänkt förorenade området överskrider riktvärdet på 15 mg/kg. De två 
hypoteserna formulerades som:
H0: Medelhalten av arsenik i området ≥ 15 mg/kg
HA: Medelhalten av arsenik i området < 15 mg/kg
Resultatet av hypotestestet blir att nollhypotesen inte kan förkastas och p-värdet för 
testet beräknas till 0,959. Ett så högt p-värde innebär att sannolikheten att man har 
fel om man förkastar nollhypotesen så stor som 96%. Så stor felrisk som 96% är inte 
acceptabelt och slutsatsen blir att man inte kan förkasta nollhypotesen, dvs. att området 
är förorenat över riktvärdet på 15 mg/kg.
exempel 3‑9. Hypotestest för ett stickprov mot en referenshalt
Samma stickprov med avseende på arsenik skall jämföras med det jämförvärde som 
beräknats utifrån bakgrundshalter i närområdet i Exempel 3-4. Jämförvärdet är 56 mg/kg. 
Stickprovet från det misstänkt förorenade området innehåller 25 enskilda prover enligt 
exemplet ovan. Ett Chen-test utfördes (i Excel) för att testa om medelhalten i det miss-
tänkt förorenade området överskrider jämförvärdet på 56 mg/kg. Nollhypotesen formule-
rades enligt: HÅLLBAR SANERING
41H0: Medelhalten av arsenik i området ≥ 56 mg/kg
HA: Medelhalten av arsenik i området < 56 mg/kg
Resultatet av hypotestestet blir att nollhypotesen bör förkastas (p-värdet är nära noll dvs. 
sannolikheten att förkasta en sann nollhypotes är mycket liten). Slutsatsen blir alltså att 
området inte bedöms ha en medelhalt som överskrider bakgrundshalten.
Hypotestest: stickprov mot stickprov
Den tredje principen för jämförelse innebär att stickprovet från det förorenade området jämförs mot ett annat stickprov med hjälp av hypotesprövning. Detta 
kan vara användbart när man vill jämföra data från undersökningsområdet 
med data som representerar bakgrundshalter.
Vid jämförelse mellan två stickprov är man vanligtvis intresserad av hur 
mycket medelhalten i det potentiellt förorenade området överskrider medel-halten för bakgrunden. Hur stor skillnaden måste vara för att området skall anses utgöra en hälso- eller miljörisk finns det inga egentliga riktlinjer för 
(annat än riktvärden). Ett angreppssätt är att definiera en icke-acceptabel halt-
skillnad som kan leda till att någon form av handlingsåtgärd måste utföras. Denna skillnad benämns som en ”väsentlig skillnad”, S  (eng. substantial diffe-
rence). Värdet på S  kan vara noll eller ett positivt värde baserat på riskbedöm-
ningen eller någon riktlinje. Om man inte vet viken värde på S  som är rimligt 
kan man utföra tester på mer än ett värde på S , eller tom. utföra en känslig-
hetsanalys.
På samma sätt som beskrivits i avsnittet ovan, formuleras en nollhypotes och en alternativhypotes:
H0: medelhalten i undersökningsområdet är större än eller lika med (medelhalten hos 
bakgrunden + S).
Alternativhypotesen blir då:
HA: medelhalten i undersökningsområdet är mindre än (medelhalten hos bakgrunden + S).
Informationen man får från hypotesprövningen är av samma typ som beskri-vits ovan: En kvantifiering av risken att ha fel om nollhypotesen förkastas (typ I-fel) i form av ett p-värde.
Denna typ av hypotestest är mindre vanlig eftersom man ofta inte samlar 
in ett större antal prover för att beskriva bakgrundshalten. I de fall det är rele-vant att göra detta kan den här typen av hypotestest dock vara användbar. Om lokala bakgrundsdata är insamlade så är det bästa att utföra ett hypo-testest där två stickprover jämförs med varandra. Minsta rekommenderade 
mängd	data	för	bakgrundsstickprovet	är	8	till	10	prover	och	detsamma	gäller 	
för stickprovet från det misstänkt förorenade området (USEPA, 2007). Om 
områdena är stora bör man öka antalet prover och USEPA (2007) rekommen-derar då istället att stickprovet innehåller minst 10 till 15 enskilda prover. HÅLLBAR SANERING
42Val av hypotestest för jämförelse av två stickprov
Följande rekommendationer ges i USEPA (2007) när man ska välja testme-
tod för att jämföra två stickprov mot varandra: för normalfördelad data rekommenderas Student’s two-sample t-test när variansen i stickproven är 
densamma. Om variansen i stickproven skiljer sig åt finns Satterthwaite two-
sample t-test att tillgå. För lognormalfördelad data är man dock hänvisad till icke-parametriska tester: Wilcoxon-Mann-Whitney (WMW) och kvantiltestet. Även de två förstnämnda hypotestesten för normalfördelad data kan använ-
das om man utför testet på logaritmerade data. För dataset med mätvärden 
under detektionsgränsen kan Gehan-testet användas. Alla dessa tester beskrivs i USEPA (2007), med fördelar och nackdelar angivna samt anvisningar för 
beräkningarna. Metoderna finns även implementerade i ProUCL.
För situationer som kräver icke-parametriska metoder rekommenderar 
ProUCL att både WMW och kvantiltestet utförs. Dessa två metoder testar 
olika saker: WMW testar medelhalten/medianen i de två stickproverna medan 
kvantiltestet undersöker hur de två högra svansarna skiljer sig åt. Slutsatsen 
från de båda testen kan bli olika och i så fall bör alltid slutsatsen dras att 
området är förorenat, oavsett vilket av testen som säger det.
exempel 3‑10. Hypotestest med två stickprover
Två stickprov har samlats in och analyserats med avseende på arsenik. Det ena stickpro-
vet (n = 12) är tagna slumpvis i närområdet till det misstänkt förorenade området med 
syftet att undersöka bakgrundshalter, och det andra stickprovet (n = 25) är slumpmäs-
sigt insamlat på det misstänkt förorenade området. Data redovisas nedan.
prov från misstänkt förorenat område och ett närområde (bakgrund).
Bakgrund misstänkt 
förorenat områdeBakgrund
(logaritmerade 
halter)misstänkt förorenat område
(logaritmerade halter)
Nr as (mg/kg) as (mg/kg)
1 34,1 27,7 3,529 3,321
2 2,2 31,2 0,788 3,440
3 6,4 28,6 1,856 3,353
4 7,2 39,0 1,974 3,664
5 18,3 13,8 2,907 2,625
6 11,8 29,9 2,468 3,398
7 6,6 22,2 1,887 3,100
8 10,0 64,7 2,303 4,170
9 5,6 13,0 1,723 2,565
10 18,3 12,8 2,907 2,549
11 9,7 13,8 2,272 2,625
12 7,4 27,8 2,001 3,325
13 27,8 3,325
14 32,3 3,475
15 32,5 3,481
16 22,2 3,100
17 12,0 2,485
18 34,7 3,547
19 11,5 2,442
20 12,3 2,510
21 22,5 3,114
22 17,1 2,839
23 25,6 3,243
24 20,9 3,040
25 16,8 2,821 HÅLLBAR SANERING
43Fördelningarna testades mot antagandet att de är normalfördelade, men från Shapiro-
Wilks test i ProUCL dras slutsatsen att data inte följer en normalfördelning. Istället 
kunde slutsatsen dras att data är lognormalfördelade. Därför används Students t-test 
och Satterthwaittes test på logaritmerade data. Nollhypotesen definierades som:
H0: Medelhalten av arsenik i det misstänkta området är högre än eller lika med medel-
halten av arsenik i närområdet.
Stickprovens varians verkar vara lika, vilket innebär att Student’s t-test kan användas. 
Resultatet av testen är att nollhypotesen inte kan förkastas (p-värdet är nära 1 i båda 
fallen). Slutsatsen är att medelhalten av arsenik från det misstänkt förorenade området 
bedöms överskrida bakgrundshalten.
För att illustrera principen kan ävan de icke-parametriska testerna i ProUCL användas: 
WMW (Wilcoxon-Mann-Whitney) testet och kvantiltestet. Nollhypotesen för WMW-testet 
formuleras som:
H0: Medelhalten/medianen av arsenik i det misstänkta området är högre än eller lika 
med medelhalten/medianen av arsenik i närområdet. 13
Resultatet från WMW-testet är att nollhypotesen inte kan förkastas. Slutsatsen dras där -
för att området är förorenat över bakgrundshalten.
ProUCL rekommenderar att kvantiltestet också utförs, speciellt i de fall WMW-testet 
indikerar att området inte är förorenat. I det här fallet kan alltså kvantiltestet hoppas 
över. Utförs trots allt ett kvantiltest indikerar detta att området inte är förorenat över 
bakgrundshalten. Detta baseras på stickprovens högra svansar. Svaren kan tyckas mot-
sägelsefulla, men de två metoderna testar olika saker så i statistisk mening är detta inte 
problematiskt.
3.5 Akuttoxiska föroreningar
Om en förorening riskerar att vara akuttoxisk är det av intresse att bedöma 
hur stor andel av området som kan uppvisa halter som överskrider en akut-toxisk referenshalt. Hur stor andel eller volym som kan accepteras uppvisa 
högre halter än de akuttoxiska referenshalterna finns det idag inga riktlinjer 
för. Däremot kan ett resonemang föras om vad som är en acceptabel sannolik-het att påträffa halter som överskrider den akuttoxiska referenshalten.
Notera att sannolikheten som beräknas avser sannolikheten att påträffa 
akuttoxiska halter i en godtyckligt vald punkt som motsvaras av provvoly-mens storlek. Sannolikheten kommer alltså att påverkas av hur stor volym 
jord som proverna representerar.
För att beräkna hur stor andel av området som uppvisar halter över en 
akuttoxisk referenshalt hänvisas till de metoder som beskrivs i kapitel 4.
13  Icke-parametriska tester testar ofta medianen istället för medelhalten. Detta är viktigt att notera efter -
som medianen ofta är betydligt lägre än medelhalten, speciellt vid väldigt skeva fördelningar. HÅLLBAR SANERING
443.6 Bedömning av sannolikheten att missa 
en hotspot
I många fall är det viktigt att identifiera lokala hotspots inom undersöknings-
området. Detta kan exempelvis vara av intresse för ämnen som uppvisar akuttoxiska egenskaper. En hotspot som inte upptäcks kan i förlängningen 
medföra oacceptabla hälsorisker. Då är det relevant att lyfta fram hur stor 
sannolikheten är att provtagningen har missat en hotspot.
Sannolikheten att man vid provtagningen inte upptäckt en hotspot (av 
en bestämd storlek och form) är relaterad till områdets storlek, hur många prover som tagits samt hur provpunkterna placerats i förhållande till varandra. Ju glesare mellan provpunkterna, desto större är sannolikheten att 
man inte har provtagit i ett område med förhöjda halter, dvs. att man missat 
hotspoten.
Vilken sannolikhet som kan accepteras att inte hitta en hotspot, samt vilken 
storlek denna hotspot kan ha, har en koppling till typen av ämne och vilka risker som kan accepteras. Detta blir en diskussionsfråga från fall till fall efter -
som det inte finns några riktlinjer för detta.
Verktyget	SADA	(Stewart	&	Purucker,	2008)	har	i	version	5	en	funktion 	
för att beräkna sannolikheten att missa en hotspot med en viss storlek och form, givet ett valt provtagningsmönster. Metoden bygger på Monte Carlo-simuleringar, där en hotspot med angiven storlek och form placeras ut slump-mässigt inom det definierade området upprepade gånger. Sannolikheten för att 
en hotspot	skall	upptäckas	är	det	antal	gånger	som	en	eller	flera	provpunkter 	
ligger inom den utslumpade hotspotens area, dividerat med det totala antalet 
simuleringar. Denna metod skiljer sig mot traditionell sökteori som bygger på att sannolikheten att hitta en hotspot räknas	ut	analytiskt,	se	Gilbert	(1987). HÅLLBAR SANERING
454 Steg 2: Bedömning av andel 
I följande avsnitt beskrivs tre olika principer för att bedöma hur stor andel av 
det aktuella området som har halter som överskrider en referenshalt. De tre principerna bygger på:
a) en normalfördelningsplot av data,
b) en definierad statistisk standardfördelning, eller
c) en betafördelning.
Fördelen med att använda en normalfördelningsplot av data är att man inte behöver göra något antagande om att data är fördelad enligt en viss statistisk 
standardfördelning (t.ex. normalfördelning eller lognormalfördelning). Istället 
plottar man helt enkelt de data man har och läser av andelen direkt ur grafen. Metoden kan dock innebära svårigheter vid små stickprov, dvs. då antalet mätvärden är litet.
Metoden att använda en definierad statistisk standardfördelning kan vara 
fördelaktig om man har relativt små stickprover men ändå kan göra rimliga modellantaganden.
Att använda betafördelningen tillför helt andra möjligheter i skattningen 
av hur stor andel av ett område som är förorenat över en viss referenshalt. Med betafördelningen krävs inte heller några antaganden om att uppmätt data måste följa en viss statistisk standardfördelning, vilket kan vara en tydlig 
fördel i många situationer. Metoden tar också hänsyn till att man har större 
osäkerhet i sin skattning desto mindre stickprovet är. Slutligen bör påpekas att metoden kan användas både med och utan subjektiva inslag, dvs. man kan utnyttja möjligheten att föra in sin expertkunskap eller avstå, allt beroende på problemställning och önskemål.
4.1 Bedömning av andel med 
normalfördelningsplot
Ett relativt enkelt sätt att bedöma hur stor andel av ett område som är föro-
renat över en viss nivå är att använda en normalfördelningsplot. Ett exempel på en sådan redovisas i exempel 4-1 Fel! Hittar inte referenskälla. nedan. 
Observera att man inte behöver göra något antagande om att data följer en 
viss statistisk fördelning (data behöver alltså inte vara normalfördelade eller lognormalfördelade för att metoden ska fungera). Metoden bygger på att man plottar stickprovet i ett diagram med koncentrationen på x-axeln och kvantilerna/percentilerna
14 av stickprovet på y-axeln. Genom att gå in direkt 
14 Kvantiler är på samma sätt som percentiler ett lägesmått sådant att givna proportioner av fördelningens 
värden är mindre än (eller större än) talen. Exempelvis är 90-percentilen det värde vid vilket 90% av 
observationerna är mindre än värdet. Uttrycker man de relativa frekvenserna som p i stället för i procent, 
kallas storheterna kvantiler: 0,9-kvantilen = 90-percentilen. HÅLLBAR SANERING
46i diagrammet vid den aktuella referenshalten på x-axeln kan sannolikheten 
att den halten skall överskridas läsas av på y-axeln. Detta värde representerar sannolikheten (p ) att för en slumpmässigt vald punkt ur målpopulationen 
underskrida referenshalten. Detta är detsamma som att 1-p  är den andel av 
området som kan uppvisa halter över aktuell referenshalt.
Metoden kan dock innebära svårigheter vid små stickprover, dvs. få 
enskilda prover, eftersom avståndet mellan punkterna i diagrammet då blir stort, vilket kan kräva interpolation mellan punkterna.
4.1.1 metodik
Första steget är att plotta data. Föroreningshalterna plottas på x-axeln och på 
y-axeln plottas motsvarande percentiler eller kvantiler. Y-axeln är inte linjär 
utan följer en gradering som motsvarar normalfördelningen. Därför är det enklast att plotta data med hjälp av något statistikprogram. Det är även möjligt att plotta data i kalkylprogrammet Excel men då används en linjär skala på y-axeln. Om data är skevt fördelade kan det vara lämpligt att logaritmera x-axeln. Man får då en så kallad lognormalfördelningsplot.
Nästa steg är att i grafen helt enkelt läsa av hur stor andel av stickprovet 
som ligger under ett visst riktvärde. Om antalet data är litet kan man behöva interpolera mellan datapunkterna i grafen. Andelen som överskrider riktvärdet är lika med 1 minus andelen under riktvärdet.
Observera att resultatet från grafen bara gäller för den skala som proverna 
representerar (support – se vidare avsnitt 7.7). Om data exempelvis represen-terar 5 dm
3 jord men efterbehandlingen ska göras i enheter på 100 m3 kan det 
bli problem. Andelen som överskrider riktvärdet minskar nämligen när skalan ökar. Orsaken är att i större jordvolymer sker en utjämning när man betrak-
tar medelhalten (det är normalt medelhalten i en efterbehandlingsenhet som 
beslutet om bortgrävning baseras på). Detta medför att den andel som läses av i en normalfördelningsplot i praktiken kan vara en överskattning. Denna effekt motverkas dock av att även ”ren” jord avlägsnas när stora efterbehand-lingsenheter grävs bort.
exempel 4‑1 Bedömning av andel med en normalfördelningsplot
Vid ett fd. sågverk är jorden förorenad av dioxin. Riktvärdet är satt till 20 ng/kg och frågan 
är hur stor andel av området som är förorenad över riktvärdet. Samtliga provpunkter har 
placerats ut slumpmässigt och varje prov representerar nivån 0 - 1 m under markytan.
Steg 1: Data plottas i en lognormalfördelningsplot, se nedan. De 25 datapunkterna följer 
inte en rät linje, vilket indikerar att data inte är lognormalfördelade. En lognormal fördel-
ningsmodell kan därför inte användas för att skatta andelen av området som är förorenad 
över riktvärdet (det behövs inte heller eftersom vi har relativt gott om data).
Steg 2: Andelen som är under 20 ng/kg läses av på grafens y-axel. Grafen indikerar att 
ca 67 % av området har en halt under 20 ng/kg, vilket betyder att ca 33 % av området 
överskrider 20 ng/kg.
Observera att andelen 33 % bara gäller för den skala som proverna representerar (support). HÅLLBAR SANERING
47
Exempel på lognormalfördelningsplot av en verklig datamängd från ett dioxin-förorenat område. 
Grafen indikerar att ca 67% av området (röd cirkel) har halter under riktvärdet 20 ng/kg, dvs. att 33% av området är över riktvärdet.
4.2 Bedömning av andel med statistisk 
fördelning
För att avgöra vilken statistisk fördelning som ett stickprov kommer ifrån kan 
man utföra statistiska tester. När man på detta sätt identifierat den lämpligaste fördelningen skattar man även fördelningens parametrar. Då är hela fördelningen 
definierad. Med hjälp av fördelningen kan man sedan beräkna den percentil 
(i fördelningsmodellen) vid vilken en viss referenshalt överskrids. Om riktvärdet överskrids vid 90-percentilen kan detta översättas som att 10% av ytan är föro-renad med halter över riktvärdet
15.
Här beskrivs kortfattat metoder som är lämpliga att använda om data följer 
en normalfördelning, en lognormalfördelning eller en gammafördelning.
Normalfördelning
De parametrar som bestämmer normalfördelningens utseende är medelvärdet 
och standardavvikelsen. För normalfördelad data är den bästa skattningen av dessa parametrar det medelvärde och den standardavvikelse som beräknas från stickprovet. Både medelvärde och standardavvikelse beräknas enkelt i Excel.
15  Notera att percentilernas värden bara gäller för den aktuella provskalan, dvs. provernas storlek. Vid 
samlingsprov över större jordvolymer kommer den statistiska fördelningen, och därmed percentilerna, 
att bli annorlunda än för små provvolymer. HÅLLBAR SANERING
48exempel 4‑2. Bedömning av andel med en normalfördelning
Stickprovet för arsenik som beskrivs i exempel 3-1 har befunnits vara normalfördelat. 
Stickprovets medelvärde och standardavvikelse är 56 mg/kg respektive 18 mg/kg. 
Riktvärdet för mindre känslig markanvändning är 40 mg/kg.
I Excel beräknas sannolikheten (p) att halten i en slumpvis vald punkt är lägre än rikt-
värdet med följande funktion:
=NORMFÖRD(40;56,1;18,4;SANT)
Resultatet blir 0,19. Andelen av området med halter över riktvärdet beräknas som 1-p, 
i det här fallet 1 - 0,19 = 0,81, dvs 81% av området har halter som överskrider 40 mg/
kg. Detta kan översättas till volym förorenad jord, förutsatt att områdets storlek är känd.
Lognormalfördelning
För lognormalfördelad data är skattningarna av fördelningens parametrar, 
medelvärde och standardavvikelse, desamma som för normalfördelad data, 
men beräkningarna görs på logaritmerade data (med den naturliga logarit-
men, ln). Om man dessutom logaritmerar den referenshalt man vill jämföra mot så kan man direkt använda sig av normalfördelningen i Excel på samma sätt som redovisades i exempel 4-2. Annars använder man lämpligen lognor -
malfördelningen i Excel, se exempel 4-3 nedan.
exempel 4‑3. Bedömning av andel med en lognormalfördelning
Stickprovet för arsenik som beskrivs i exempel 3-8 har befunnits vara lognormalfördelat. 
Stickprovets medelvärde och standardavvikelse på logskalan är 2,61 respektive 0,94 
vilket beräknas genom att logaritmera stickprovets mätvärden. Riktvärdet för mindre 
känslig markanvändning är 15 mg/kg.
Först logaritmeras riktvärdet 15, vilket blir 2,71. I Excel beräknas sannolikheten (p) att 
halten i en slumpvis vald punkt är lägre än riktvärdet med följande funktion:
=NORMFÖRD(2,71;2,61;0,94;SANT)Andelen av området med halter över referenshalten 15 mg/kg beräknas som 1-p, i det 
här fallet 1 - 0,54 = 0,46, dvs 46% av området har halter som överskrider 15 mg/kg.
En variant är att använda funktionen för lognormalfördelningen i Excel tillsammans med 
referenshalten i ursprungsskalan:
=LOGNORMFÖRD(15;2,61;0,94)Resultatet av denna beräkning blir detsamma. Andelen 46% kan översättas till volym 
förorenad jord, förutsatt att områdets storlek är känd.
Gammafördelning
Hur parametrarna skattas för en gammafördelning beskrivs i USEPA (2007) 
och kan beräknas i ProUCL. Det kan vara värt att notera att gammafördel-ningens parametrar betecknas α  och β  i Excel men k  och θ  i ProUCL. HÅLLBAR SANERING
494.3 Bedömning av andel med betafördelning
Att skatta andelen av ett område med halter över ett riktvärde med hjälp av 
betafördelningen bygger på helt andra principer än de två tidigare beskrivna metoderna. I metoderna ovan är variabeln som beskrivs av fördelning en halt. 
Används betafördelningen är istället variabeln som beskrivs just andelen av 
området som överskrider en viss referenshalt. Den variabeln kan kallas för x .
Det som betafördelningen kan tillföra jämfört med de andra metoderna 
är möjligheten att beskriva osäkerheten för x . Utöver en skattning av andelen 
av området som är förorenat över en referenshalt, så erhålls även osäkerheten i skattningen. Denna osäkerhet kan uttryckas på liknande sätt som ett konfi-
densintervall, men kallas i detta fall för kredibilitetsintervall.
En annan finess med betafördelningen är möjligheten att föra in subjek-
tiva skattningar, eller som det kanske snarare bör benämnas: expertkunskap. 
Bayesiansk statistik tillåter att man för in subjektiva skattningar och att dessa kan uppdateras med mätdata.Ofta görs en distinktion mellan klassisk statistik 
och Bayesiansk statistik, där den stora skillnaden ligger just i möjligheten att 
föra in subjektiva skattningar. Ju mer mätdata relativt sett, desto mer kommer resultatet att likna ett resultat som endast bygger på mätdata. Ibland kallas subjektiv data för mjuk data (eng. soft data) och mätdata för hård data (eng. hard data), vilket kan relateras till hur lätt det är att kvantifiera kunskapen. Mätdata är kvantitativ i sig, men förhandskunskap om ett förorenat område, 
t.ex. information om historik och föroreningsprocesser tillsammans med tidi-
gare erfarenheter, är inte lika lätt att kvantifiera. En sådan kvantifiering av expertkunskap gör det alltså möjligt att inom Bayesiansk statistik använda den informationen i statistiska beräkningar. Kvantifieringen kan vara svår, och det finns mycket arbete gjort på hur översättningen kan göras.
Vidare, vilket redan har nämnts, tillåter betafördelningen att beräkning-
arna uppdateras på ett enkelt sätt när de första mätningarna eller ytterligare mätningar blir tillgängliga.
av hur stor andel av ett område som är förorenat över en viss referenshalt. Den kräver heller inga antaganden om att uppmätt data måste följa en viss 
statistisk standardfördelning, vilket kan vara en tydlig fördel när en sådan inte 
kan identifieras eller antas. Betafördelningen tar också hänsyn till att det finns en större osäkerhet i skattningen ju mindre stickprovet är. Slutligen bör påpe-kas att metoden även kan användas helt utan subjektiva inslag, dvs. att möj-ligheten att föra in expertkunskap inte måste utnyttjas.
4.3.1 Betafördelningen
Betafördelningen är en kontinuerlig fördelning för en slumpmässig variabel x , 
och som definieras av parametrarna 
α och β, samt max och minvärdena för 
det intervall som x  definieras över (här: [0,1])16.   
16  Fördelningen beskrivs utförligare i Bilaga C. HÅLLBAR SANERING
50Variabeln x är i detta fallet andelen av området som är förorenad med halter 
över riktvärdet. Antag att stickprovet består av n  oberoende observationer, av 
vilka f är antalet observationer över riktvärdet och g är antalet observationer 
under riktvärdet (dvs. n = g  + f). Då gäller att fördelningens parametrar 
bestäms av
α = f + 1 och  β = g + 1,
förutsatt att förhandskunskapen om x  (dvs. förorenad andel av området) 
modelleras som α = β = 1.
Parametrarna α  och β	styr	betafördelningens	läge	och	form.	Ett	flertal 	
exempel av betafördelningar med min = 0 och max = 1, men med olika α  och 
β illustreras i Figur 4 -1. För stora stickprov blir osäkerheten i skattningen 
mindre än för små stickprov. I figuren visas också en fördelning där α  = β = 1, 
vilket alltså är ett sätt att modellera att det inte finns någon förhandskun-
skap alls om området. Antalet prover (observationer) från området är då noll och sammantaget är osäkerheten i skattningen som allra störst. Faktum är att betafördelningen är likvärdig med en uniform fördelning, dvs. den ser ut som 
en rät linje där alla värden mellan 0 och 1 är lika troliga. Ett alternativt sätt 
att modellera att man saknar förhandskunskap om området är att använda α = β = 0,5, vilket gör att betafunktionen se ut som en u-formad kurva. 
Fördelen med det sistnämnda sättet är att detta i mindre grad påverkar fördel-ningen när observationer tillförs.
 
0.0000.0300.0600.0900.1200.150
0% 20%4 0% 60%8 0% 100%0.0000.0300.0600.0900.1200.150
0% 20%4 0% 60%8 0% 100%
0% 20%4 0% 60%8 0% 100%α = 1, β = 5 α  = 5, β = 15 α = 5, β = 55 
α = 1, β = 1 
α = 5, β = 1 α = 5, β = 5  α  = 25, β = 25 
α = 15 , β = 5 α = 55, β = 5 
Andel av  området  [%] Betafördeln ingens vär de 
Figur 4-1. Exempel på betafördelningar med olika värden på parametrarna α och β. X-axeln anger 
den förorenade andelen av området i procent och y-axeln anger betafördelningens värde, dvs. san-nolikheten att en viss andel av området är förorenad.
Ju mer data som finns tillgängliga desto snävare blir fördelningen. Istället för 
att prata om konfidensintervall som man gör i samband med osäkerheter i skattning av medelhalt, så pratar man i dessa sammanhang om ett kredibili- HÅLLBAR SANERING
51tetsintervall. Detta skrivs på liknande sätt: UCL för Upper Confidence Limit  
respektive UCL för Upper Credibility Limit och skillnaden är mest filosofisk.
I Figur 4-1 är det tydligt att ju större stickprov desto smalare och toppigare 
blir betafördelningen. Betrakta två av fördelningarna i Figur 4-1, t.ex. den där 
α = 5 och β  = 15 (”A”) och den där α = 5 och β  = 55 (”B”). I fördelning ”A” ges 
det mest troliga värdet av betafördelningen (fördelningens mode, se Bilaga C) av 4/(4+14) = 0,22. Det 90%-iga kredibilitetsintervallet ligger mellan 0,11 and 0,42. I ”B” är fördelningens mode 0,07 med ett kredibilitetsintervall mellan 0,03 och 0,15. Bredden på kredibilitetsintervallet är betydligt mindre i fallet B 
än i A, dvs. osäkerheten i skattad andel är lägre.
4.3.2 användning av betafördelningen
Betafördelningens värde för valfri percentil kan enkelt beräknas i Excel, t.ex. 
gränserna för det 90%-iga kredibilitetsintervallet. Den undre gränsen beräknas i Excel som =BETAINV(0.05;α ;β) i Excel och motsvarande för den övre grän-
sen =BETAINV(0.95;α ;β).
exempel 4‑4. Bedömning av andel med hjälp av betafördelning
Stickprovet med arsenikdata som beskrivs i Exempel 3-1 Beskrivande statistikinnehåller 
totalt 12 observationer. Två av dessa ligger under riktvärdet på 40 mg/kg och tio stycken 
har halter som överskrider riktvärdet. Detta innebär att f = 10 och g = 2, vilket ger att 
parametrarna för betafördelningen är α = 11 och β = 3.
I Excel beräknas det mest troliga värdet på den andel (x) av området där halterna över -
skrider riktvärdet. Beräkningen görs med uttrycket för mode i Bilaga C:
83,023 111 11
21ˆ =−+−=−+−=βααx
Detta innebär att 83% av området bedöms vara förorenat över riktvärdet. För att räkna 
ut ett 90%-igt kredibiltetsintervall används funktionen ”=BETAINV(sannolikhet; α; β)” i 
Excel. De två gränserna för intervallet beräknas som ”=BETAINV(0,05; α; β)” respektive 
”=BETAINV(0,95; α; β). Resultatet blir 59% respektive 93%. Detta innebär att med 
sannolikheten 0,95 så är den förorenade andelen massor lägre än 93% av ytan, och 
med sannolikheten 0,95 så överskrider den förorenade andelen massor 59% av ytan. 
Den aktuella betafördelningens utseende visas i Figur 4-2 (A). Med hjälp av uppgifter 
om områdets storlek kan dessa resultat översättas till mängd förorenad jord.
exempel 4‑5. Bedömning av andel med hjälp av betafördelning
Stickprovet för arsenik som beskrivs i exempel 3-8 innehåller totalt 25 observationer. 
Fjorton av dessa ligger under riktvärdet på 15 mg/kg och elva stycken har halter som 
överskrider 15 mg/kg. Detta innebär att f = 11 och g = 14, vilket ger att parametrarna 
för betafördelningen är α = 12 och β = 15.
skrider riktvärdet, på motsvarande sätt som i föregående exempel:
44,02 15 121 12
21ˆ =−+−=−+−=βααx HÅLLBAR SANERING
52Beräkningen visar att 44% av området bedöms vara förorenat över riktvärdet. Ett 90%-
igt kredibiltetsintervall beräknas på samma sätt som i föregående exempel. De två kredi-
bilitetsgränserna för intervallet blir då 29% respektive 60%.Med 90% sannolikhet ligger 
den verkliga andelen i intervallet 29-60%. Den aktuella betafördelningens utseende 
visas i Figur 4-2.Figur 4-2 (B). 
 
Andel av området (%)  B  A
Figur 4-2. Betafördelningens utseende för exempel 4-4 (A) och exempel 4-5 (B). De streckade 
linjerna markerar det mest troliga värdet (mode) i respektive fördelning.
4.3.3 att inkludera förhandskunskap i en betafördelning
Betafördelningen kan definieras enbart med hjälp de prover man har tagit på 
ett område utan någon priorkunskap (förhandskunskap), men den kan också definieras utifrån en subjektiv bedömning som görs av utredaren och som 
baseras på hennes/hans kunskap om området och erfarenheter från liknande 
områden
För en subjektiv skattning av betafördelningens parametrar kan två olika 
tillvägagångssätt	användas	(Rosén	et	al.	2008b):
a) Skatta hur många indikatorer
17 som den tillgängliga informationen 
motsvarar, samt hur många av dessa som talar för att området är föro-renat (f ) respektive rent (g ).
b) Skatta den mest troliga, den lägsta rimliga (P
05) och den högsta rimliga 
(P95) förorenade andelen av området, baserat på tillgänglig information.
Det andra tillvägagångssättet är förmodligen det mest intuitiva, men per -
centilerna måste då översättas till värden på α och β. Detta görs enkelt i en programvara som t.ex. Crystal Ball (Oracle, 2007), i annat fall måste ett ekvationssystem lösas för att beräkna priorvärdena på α och β . Det finns vari -
anter på de två tillvägagångssätten, t.ex. att det mest troliga värdet anges i kom -
bination med att man skattar 90-precentilen. Fördelen med detta, förutom att det kan vara mer intuitivt i vissa applikationer, är att endast en ekvation måste lösas	(Norberg,	2008).
17  En indikator är något som pekar på att området är rent eller förorenat. Ett enskilt prov kan motsvara 
en indikator. HÅLLBAR SANERING
53exempel 4‑6. inkludera förhandskunskap i en betafördelning
Området som refereras till i exempel 3-1 inspekterades och inventerades noggrant före 
provtagningen. Man bedömer att informationen som framkom motsvarar ca 4 prover 
i området och man skattar att tre av dessa bör representera halter över riktvärdet på 
40 mg/kg. Det fjärde provet bör representera en halt lägre än riktvärdet. Det mest tro-
liga är alltså att ¾ av ytan uppvisar halter över riktvärdet. Baserat endast på förhands-
kunskap kan betafördelningens parametrar då beräknas genom att ansätta att det mest 
troliga värdet (mode) = ¾18. Uttrycket för det mest troliga värdet (mode) är (se även 
Bilaga C):
75,021ˆ =−+−=βααx
Förhandskunskapen motsvarar 4 prover viket ger att α + β = 4. Dessa två ekvationer ger 
sammantaget att:
α = 2,5 och  β = 1,5.
Utifrån förhandskunskapen antas att 75% av området är förorenat över riktvärdet. 
Gränserna för ett 90%-igt kredibiltetsintervall beräknas på samma sätt som i tidigare 
exempel, för den nedre gränsen: ”=BETAINV((0,05; α; β)”. Detta ger resultatet 24%. 
Kredibilitetsintervallets övre gräns blir 94% (notera att den mest troliga andelen ligger 
utanför intervallet, vilket beror på fördelningens skeva form). Betafördelningen kan ses i 
Figur 4-3 nedan.
Uppdatering av förhandskunskapen
Uppdateringen av priorskattningarna av α - och β -parametrarna görs helt 
enkelt genom att addera nya observationer:
α’ = α + f  och  β’ = β + g.
exempel 4‑7. uppdatering av förhandskunskapen
Den priorskattning av betafördelningens parametrar som gjordes i exempel 4-6 uppdateras 
med resultaten från provtagningen som resulterade i f = 10 och g = 2. Parametrarna för 
priorfördelningen var α = 2,5 och β = 1,5. Parametrarna för den uppdaterade betafördel-
ningen blir då α’ = 2,5 + 10 = 12,5 och β’ = 1,5 + 2 =3,5. Det mest troliga värdet på 
andelen x beräknas som tidigare:
82,025,35,1215,12
Gränserna för kredibilitetsintervallen beräknas till 60% respektive 92%. Genom att lägga 
till förhandsinformation har det troligaste värdet på andelen ökat och bredden på kredi-
bilitetsintervallet minskat. Den aktuella betafördelningens utseende visas i Figur 4-3.
18  I princip skulle man även kunna ansätta att fördelningens medelvärde är lika med 0,75 med ekvatio -
nen given i Bilaga C. Detta skulle ge att parametrarna α och β blir 3 respektive 1. Fler exempel finns i 
Norberg, 2006. HÅLLBAR SANERING
54 
 
0.0000.0100.0200.0300.0400.050
Andel [%]Betafördelningens värde 0.0000.0100.0200.0300.0400.050
Andel [%]Betafördelningens värd e  
Figur 4-3. Kurvan till vänster visar betafördelningen baserad på priorskattningen i exempel 4-6. 
Kurvan till höger visar betafördelningen efter uppdatering med nya data, dvs. priorskattningen + provtagningen (exempel 4-7). HÅLLBAR SANERING
555 Steg 3: Bedömning av rumslig 
korrelation
Rumslig korrelation kan föreligga vid förorenade områden på grund av att 
föroreningars depositions- och spridningsprocesser i markmiljön ofta kan ha ett rumsligt uppträdande. Detta medför att det kan finnas ett släktskap 
mellan uppmätta halter i närliggande provpunkter, vilket benämns som rums-
lig korrelation. Närvaron av rumslig korrelation möjliggör användningen av rumsliga interpolationsmodeller, vilka i sin tur kan användas för att avgränsa områden för efterbehandling eller för beräkningar av volym förorenade massor. Rumslig korrelation kan kvantitativt bekräftas genom de metoder som beskrivs nedan, men ofta är en visuell analys av ett korrelogram eller ett 
variogram tillräckligt.
Den viktigaste frågeställningen som bör besvaras i Steg 3 är om det är 
rimligt att gå vidare med ett antagande om rumslig korrelation. Den bedöm-
ningen bör grundas på en konceptuell idé om föroreningssituationen och kompletteras med visuell analys av data och eventuellt även statistiska tester. 
Endast om det finns goda skäl att anta en rumslig korrelation på en skala som 
är rimlig för interpolationens syfte, är det befogat att gå vidare till Steg 4: Interpolation.
5.1 Hänsyn till förekomst av rumslig korrelation 
vid utvärdering av data
Om det föreligger rumslig korrelation så behöver detta inte nödvändigtvis 
påverka tidigare beskrivna steg i ramverket vad gäller statistiska jämförelser mellan data (en representativ halt, t.ex. UCLM) och riktvärde (Brus & de 
Gruijter, 1997). Däremot skulle det kunna orsaka problem vid hypotespröv-
ning och beräkning av stickprovsstorlekar, i alla fall enligt vissa författare. Eftersom prover som samlats in inom korrelationslängden
19 förväntas vara 
mer lika så är det inte troligt att de är oberoende, åtminstone inte ur halt-synpunkt. Detta innebär enligt Griffith (2005) att varje enskilt prov inte kan tillgodoräknas en hel frihetsgrad för signifikanstester. Metoder som är vanligt 
förekommande för att testa och skatta nödvändig stickprovsstorlek för att 
kunna	fatta	beslut	med	viss	bestämd	felrisk	(USEPA,	2006),	skulle	då	påverkas 	
av detta, vilket skulle kräva korrigering till ett korrekt antal frihetsgrader.
I den statistiska litteraturen inom miljöområdet är man oense i vilken 
grad rumsliga korrelationer är ett problem eller ej, se exempelvis Brus & de 
Gruijter (1997). Några valmöjligheter finns dock om man anser att rumslig 
korrelation är ett problem och man önskar kompensera för detta. Ett sätt är 
19  Korrelationslängden är det avstånd inom vilket det förekommer rumsligt beroende (släktskap) mellan 
föroreningshalterna. HÅLLBAR SANERING
56att ta bort data från vissa provpunkter så att inga observationer används där 
provpunkterna ligger inom korrelationslängden i förhållande till varandra. Detta har dock tydliga nackdelar eftersom man då minskar styrkan i sina 
beräkningar och kastar bort värdefull insamlad data. En annan möjlighet är 
att korrigera (dvs. minska) antalet frihetsgrader för ett test, men återigen så innebär detta att man sänker styrkan i sina beräkningar, kanske mer än önskat av beslutsfattaren. Ett tredje alternativ är helt enkelt att samla in mer data för att kompensera för den grad av korrelation man observerat i den ursprungliga datamängden.
Rumsliga funktioner som är relevanta för miljöbedömningar inkluderar 
lokala och globala mått på rumslig korrelation i data, hypotestest som han-terar korrelation samt metoder för att utvärdera antagande om stationaritet. Antagande om stationaritet utgår från att data följer en likadan sannolikhets-fördelning överallt i rummet och är ett grundantagande för att geospatiala 
interpolationsmetoder skall kunna användas.
5.2 Metoder för bedömning av rumslig 
5.2.1 experimentella variogram
Ett vanligt sätt att bedöma om det föreligger rumslig korrelation är att visu-
ellt analysera ett experimentellt semivariogram. Detta är inget statistiskt test i formell mening utan innebär att data plottas på ett speciellt sätt och att 
plotten kan användas för att bedöma om det är ett rimligt antagande att det 
finns rumslig korrelation. Variogram avbildar kovariansen
20 för en variabel. 
Variabeln av intresse är i denna rapport halten av ett ämne. Alla datapunkter delas in i par som kopplas till avståndsklasser. Avståndsklasserna plotas på 
x-axeln och variansen inom varje avståndsklass på y-axeln. Variogram plottar 
semivariansen
21 som ett mått på autokorrelationen22.
exempel 5‑1. experimentella variogram
I ett experimentellt variogram plottas semivariansen på y-axeln mot x-axelns avstånds-
klasser. Dessa avståndsklasser kallas för laggar (eng. lags). Ett idealt experimentellt variogram liknar diagram A nedan där semivariansen hos datapar är liten på små avstånd 
och successivt ökar med avståndet. Experimentella variogram uppvisar dock ofta inte det 
monotont ökande utseende som ofta visas i bokexempel utan utseendet är ofta betydligt mer svårtolkat, som i diagram B och C nedan. Vidare kan variogrammen påtagligt ändra utseende beroende på hur avståndsklasserna subjektivt väljs.
20  Kovariansen är ett statistiskt mått på samvariationen mellan två variabler.
21  Semivariansen är variansen mellan två punkter separerade av ett visst avstånd. Detta avstånd kallas lag.
22  Autokorrelation innebär att ett samband föreligger mellan observationer i tiden eller rummet. HÅLLBAR SANERING
57   
Avstånd  
Avstånd Semivarians 
Avstånd  A B  C 
Exempel på experimentella variogram, med varierande grad av rumsligt beroende.
En visuell inspektion av experimentella variogram är till stor nytta för att avgöra om det 
finns någon rumslig korrelation i data. Variogram som tyder på att det inte finns någon 
rumslig korrelation alls uppvisar ingen skillnad i varians med olika avstånd, såsom är fallet 
i diagram C i figuren.
5.2.2 korrelogram
Korrelogram kan också användas för att utvärdera rumslig korrelation hos en 
variabel. All data är indelad i par som definieras i avståndsklasser på x-axeln och ett mått på korrelationen för varje avståndsklass på y-axeln. Korrelogram plottar ett mått på autokorrelationen på y-axeln, t.ex. Geary’s C (Geary, 
1954) eller Moran’s I (Moran, 1950), se exempel 5-2 nedan.
5.2.3 konfidensintervall och signifikanstester
Konfidensintervall och signifikanstest finns utvecklade för de olika typer av 
plottar som omnämnts ovan (se exempel 5-2 nedan). Test som beräknar vari-ansen under antagande om slumpmässighet (dvs. att ingen rumslig korrelation föreligger) kan avgöra om det föreligger en signifikant nivå av rumslig struk-
tur	i	data	för	de	valda	avståndsklasserna	(Cliff	&	Ord,	1981).	Det	faktum	att 	
samma	data	används	i	flera	av	avståndsklasserna	påverkar	dock	oberoendet 	
och kräver en så kallad Bonferronikorrektion för att korrigera sannolikhets-
nivån	för	antalet	avståndsklasser.	Mer	om	detta	finns	i	Oden	(1984).
Exempel 5‑2. Moran’s I korrelogram och signifikanstest
Exemplet här är från Golden et al. (2009) där man undersökt den rumsliga korrelationen 
för halten av nitrat i Cayuga Lakes avrinningsområde (New York). Jordbruk orsakar ofta 
nitratläckage och det rumsliga uppträdandet av nitrat kan stämma väl överens med pro-
centandelen av sk. radgrödor i markanvändningsdata.
Moran’s I korrelogram genererades för nitrathalter för två enskilda provtagningstillfällen 
i mars och oktober. Moran’s I statistika beräknades för varje avståndsklass, där varje 
klass är 1 km. De övre diagrammen i figuren visar den rumsliga strukturen för dessa 
provtagningstillfällen för de 15 första avståndsklasserna. Stickprovsstorlekarna i dessa 
avståndsklasser varierade mellan 28 och 92.
För varje avståndsklass har ett tvåsidigt signifikanstest utförts för att undersöka huruvida 
nollhypotesen, att ingen rumslig korrelation föreligger, kunde förkastas. Korrelationer 
beräknade med Moran’s I varierar vanligen mellan 1 (positiv korrelation) och -1 (negativ 
korrelation), även om värden utanför detta intervall är möjliga. HÅLLBAR SANERING
58I det övre diagrammet i figuren visas att vid provtagningstillfället i mars kunde man 
observera en signifikant positiv rumslig korrelation i de fem första avståndsklasserna och 
att en minskning av korrelationen är tydlig med ökande avstånd. För provtagningstillfäl-
let i oktober (diagrammet i mitten) observerades att fyra av de sex första avståndsklas-
serna uppvisar en signifikant positiv rumslig korrelation.
Det nedersta diagrammet i figuren visar ett Moran’s I korrelogram för procentande-
len radgrödor, vilket uppvisar en liknande grad och utbredning av rumslig korrelation 
som nitrathalterna vid de två provtagningstillfällena i mars och oktober. De första sex 
avståndsklasserna uppvisar en signifikant positiv rumslig korrelation. Återigen uppvisar data en nedgång av positiv korrelation efter de första 5-6 km, varefter man inte hittar 
någon signifikant positiv rumslig korrelation.
Exempel på korrelogram där Moran’s I plottats. Den översta bilden visar korrelogrammet för nitrathal-
ter mätta under mars, den mittersta nitrathalter mätta under oktober och den undre procentandelen radgrödor i landskapet. Punkter i diagrammen markerade som stjärnor betecknar att nollhypotesen (dvs. att det inte föreligger någon rumslig korrelation) kunde förkastas, dvs. stjärnorna är en indike-ring av rumslig korrelation. HÅLLBAR SANERING
595.2.4 manteltest för rumslig korrelation
Manteltestet är ett annat tillvägagångssätt för att testa rumslig korrelation 
(Mantel,	1967).	Tillämpat	på	förorenade	områden	så	konstruerar	Manteltestet	
två matriser där en innehåller all möjliga n(n-1)/2 datapar insamlade på områ-det med ett visst avstånd, och den andra innehåller skillnaden i förorenings-halt för varje datapar. Produkten av matriserna är standardiserad från -1 till 1 och summeras för att beräkna Mantel-statistikan. Nollhypotesen är oberoende av de två matriserna och kan testas genom en t-testapproximation för typiska 
stickprovsstorlekar eller genom ett randomiseringstest när stickproverna är 
små eller väldigt stora.
5.2.5 Stationaritetstester
De tester som omnämns ovan, kräver att antagandet om stationaritet är upp-
fyllt inom undersökningsområdet. En stokastisk process är stationär om dess egenskaper är oberoende av var i det definierade området man befinner sig. Den vanliga formen är ”svag” stationaritet, vid vilken medelvärde och varians 
för föroreningen inte varierar på ett systematiskt sätt inom området. För att 
uppfylla detta antagande är det viktigt att välja avgränsningen av området på ett sätt som avspeglar depositions- och spridningsprocesserna för förore-ningen.
För större områden är beräkningar av global variografi (såsom Geary´s 
C och Moran´s I) otillräckligt för att utvärdera stationaritet eftersom dessa beräknar medelvärden över delområden och kan på så sätt dölja lokala skill-nader (Anselin, 1995). Local Indexes of Spatial Association (LISA) är använd-bart för att identifiera tydliga skillnader i värden på Geary’s C och Moran’s I för mindre lokala områden (Anselin, 1995). Genom att plotta och analysera LISA-kartor kan man identifiera lokala områden med ett distinkt rumsligt 
uppträdande, vilket på så sätt kan förbättra indelningen av ett stort område i 
delområden innan man analyserar variografin och utför sin interpolation. Den här	typen	av	kartor	kan	genereras	i	exempelvis	programvaran	SADA	(2008). HÅLLBAR SANERING
606 Steg 4: Interpolation
Interpolation är ett viktigt verktyg för att exempelvis kunna avgränsa delom-
råden med förhöjda halter, beräkna miljö- och hälsorisker och även för att kunna visualisera undersökningsresultat. Frågeställningarna om rumslig kor -
relation i Steg 3 måste dock vara besvarade innan man går vidare och utför interpolation av sina data. Endast i de fall en rumslig korrelation kan påvisas och förklaras på tillräckligt stora avstånd bör interpolation användas.
För att interpolation skall kunna utföras och generera ett rimligt resultat 
måste en lämplig interpolationsmetod väljas och den matematiska modell som ligger till grund för interpolationen valideras. Interpolationen kan även 
ge värdefull vägledning till var eventuella kompletterande provtagningar bör 
utföras.
6.1 Interpolationsmetoder
De enklaste interpolationsmetoderna använder sig av deterministiska rumsliga prediktioner, t.ex. avståndsviktad medelvärdesinterpolation, lokala polygoner eller	triangulering	samt	spline-interpolation	(Lam,	1983).	Dessa	metoder	
skattar värdet i punkter som inte provtagits genom en viktning grundad på 
punktens placering och mätvärden i närliggande provpunkter. Dessa metoder saknar dock beskrivning av osäkerheten i skattningen, men de kan tillämpas över hela området (globalt) eller i ett lokalt ”rörligt fönster” inom området. Den här typen av metoder kan producera bra resultat för vissa datamängder, ibland t.o.m. bättre resultat än mer sofistikerade metoder.
Geostatistiska interpolationsmetoder är av en annan typ som nyttjar geo-
statistik, en form av rumslig statistik som kan ta hänsyn till variabilitet och rumslig korrelation i data. Med hjälp av detta kan man göra skattningar av den rumsliga fördelningen. Geostatistik används ibland som verktyg i sam-band med riskbedömning och för utformning av åtgärdslösningar (Thayer el 
al., 2003). De vanligaste geostatistiska metoderna är olika typer av kriging  
men det finns även metoder som bygger på geostatistisk simulering. Både 
kriging och geostatistisk simulering är metoder som använder sig av rumsliga parametrar från en variogrammodell.
6.1.1 v ariogrammodellen
En variogrammodell behövs för att kunna utföra mer avancerade interpola-
tioner som t.ex. kriging. Modellen baseras på ett experimentellt variogram 
(se avsnitt 5.2.1) för att bedöma hur den rumsliga korrelationen ser ut. En 
variogrammodell passas till det experimentella variogrammet så att överens-stämmelsen blir så bra som möjligt. I ramverket beskrivs framtagning och inspektion av det experimentella variogrammet som ett steg skilt från vario-gramanalysen (dvs. passningen till en modell). I praktiken görs dock dessa två steg	samtidigt	i	de	flesta	programvaror	som	utför	variogramanalys. HÅLLBAR SANERING
61De	flesta	variogrammodeller	definieras	av	tre	parametrar:
1. Korrelationslängd (eng. range),
2. Global varians (eng. sill)
3. Småskalig varians (eng. nugget effect),
De	tre	parametrarna	illustreras	i	variogrammodellen	i	Figur	6-1.	Man	behöver 	
dessutom ange vilken typ av matematisk modell som är lämplig som utgångs-
punkt för variogrammodellen, t.ex. linjär, sfärisk, exponentiell eller gaus-
sisk	modell,	se	Figur	6-2.	Ibland	kan	det	vara	nödvändigt	att	kombinera	flera	
modeller för att kunna efterlikna det experimentella variogrammet, så kal-
lade nested variograms. Här kan också nämnas att den småskaliga variansen (nugget effect) ibland brukar hanteras som en egen variogrammodell och inte 
som en parameter.
 
Global varians  
Korrelationslängd  Småskalig varians 
Figur 6-1. Figuren visar en sfärisk variogrammodell, samt de tre parametrar som bestämmer for -
men: Sill är den globala variansen, korrelationslängden (range) är det avstånd inom vilket rumslig 
korrelation förekommer och nuggeteffekten beskriver variabiliteten på mycket korta avstånd.
I	flera	programvaror	som	hanterar	variogram	finns	automatiska	passningsruti-
ner tillgängliga, dvs. programvaran letar upp en variogrammodell som program-met bedömer bäst passar det experimentella variogrammet. Ett problem med 
automatiska passningsrutiner i programvaror som hanterar variogram är dock 
att det alltid går att anpassa en modell till data, även om modellen är orealistisk. Därför bör man vara extra försiktig om automatiska passningsrutiner används. Variogrammodellen kan dock testas med olika typer av valideringsförfaranden, se	avsnitt	6.2. HÅLLBAR SANERING
62
Figur 6-2. Exempel på olika typer av variogrammodeller. Vid kriging och geostatistik simulering 
används den valda modellen för att hitta en optimal viktning av värden i varje definierad punkt rummet.
Data från förorenade områden har ofta en skev fördelning, varför data 
behöver logaritmeras innan variogramanalysen utförs för att resultaten skall bli rimliga. Att ta fram en variogrammodell som väl beskriver den rumsliga 
korrelationen kräver en hel del kunskap, erfarenhet och kanske även talang.
Variogram som tyder på att det inte finns någon rumslig korrelation alls 
uppvisar ingen skillnad i varians med olika avstånd. Ett sådant variogram 
brukar kallas för pure nugget effect-variogram, dvs. ett variogram där den globala variansen (sill) är lika med variansen på mycket små avstånd (nugget effect). Korrelationslängden är därmed är noll och variogrammodellen blir en 
horisontell linje vid sill-variansen.
6.1.2 kriging
Kriging är en interpolationsteknik som bygger på att man utnyttjar vario-
grammodellen av den rumsliga korrelationen, se ovan. Matematiskt är tekni-ken en linjär ”minsta kvadrat”-metod som löser ett ekvationssystem genom 
att använda variogrammodellen. Genom att använda variogrammodellen kan 
de ”bästa” värdena (dvs. halterna) beräknas för alla definierade punkter, även sådana där inga data finns. Punkterna definieras genom att området delas in i ett rutnät, vilket innebär att en bedömning måste göras av hur stora cellerna i rutnätet bör vara.
Kriging utförs under antagande om en Gaussisk process, vilket kräver 
normalfördelade data. För tillämpning på förorenad jord innebär detta att man oftast måste transformera data till en normalfördelning innan man utför kriging, samt transformera tillbaka resultatet efteråt. Det finns dock parame-terfria krigingmetoder som inte kräver denna typ av transformation, s.k. indi-kator kriging. Sådana metoder kräver dock istället att data indelas i klasser 
(koncentrationsklasser) innan kriging utförs. HÅLLBAR SANERING
63Resultaten som man får från en kriginganalys är:
1. Beräknade (predikterade) värden i alla definierade punkter inom 
undersökningsområdet, även de som inte provtagits, samt
2. en variansskattning av prediktionsfelet i varje punkt.
Variansskattningen kan tolkas som osäkerheten i en viss punkt (cell). Varje cell har sin egen variansskattning. Variansskattningen kan användas för att beräkna en sannolikhet att överskrida en referenshalt i en viss cell.Flera typer av kartor kan genereras från en kriginganalys, t ex:
1. Kartor över den troligaste halten i varje punkt, dvs. 50-percentilen i fördelningen,
2. kartor över halter som inte kommer att överskridas med en viss sanno-likhet (t.ex. 0,95), eller
3. kartor över sannolikheten att överskrida en viss referenshalt, t ex ett riktvärde i varje punkt.
Den vanligaste krigingkartan är den som visar den troligaste halten i varje 
enskild punkt. Här måste dock betonas att en sådan karta INTE ger en realis-
tisk bild över föroreningshalternas variation i området. I krigingprocessen sker nämligen en utjämning av variansen i data, vilket leder till att krigingkartan får ett utjämnat utseende med lägre variabilitet än i verkligheten. För att få kartor med realistisk variabilitet krävs geostatistisk simulering.
6.1.3 geostatistisk simulering
Geostatistik simulering kan vara till stor nytta för att undersöka variabiliteten 
inom ett förorenat område. Vid geostatistisk simulering används samma typ av information som vid kriginganalys, dvs. en variogrammodell med ett antal rumsliga parametrar, med vars hjälp man konstruerar en sannolikhetsfördel-ning för halten i varje definierad punkt inom undersökningsområdet.
Skillnaden mot kriging är att vid geostatistisk simulering så görs en hypo-
testisk provtagning i punkter som saknar mätdata genom att slumpmässigt dra ett värde från de genererade sannolikhetsfördelningarna. En sådan hypotetisk provtagning i alla punkter resulterar i en så kallad realisering. Detta upprepas så att en mängd realiseringar skapas. Varje realisering är lika sannolik och 
utgör en realistisk bild av föroreningsituationen, förutsatta att variogrammo-
dellen är realistisk. Geostatistisk simulering resulterar således inte i en enda karta, utan i en stor mängd kartor. Dessa kan sedan används för att ta fram en sannolikhetsbaserade kartbilder vilka kan användas för att bedöma osä-kerheter och risker. Ett intressant användningsområde är avgränsning av en förorening, där avgränsningen kan göras enligt en önskad säkerhetsnivå (man 
kan avgränsa föroreningen så att sannolikheten är exempelvis minst 50% att 
riktvärdet överskrids).
Kartorna som genereras med geostatistisk simulering bibehåller den över -
gripande rumsliga variabiliteten, men genom den slumpmässiga provtagningen undviks de utjämningseffekter (s.k. smoothing effects, variansreduktion) som  HÅLLBAR SANERING
64man ofta ser i krigingkartor. På så vis avspeglas haltvariationer på ett mer rea-
listiskt sätt med simulerade kartor än med krigingkartor.
Om alla genererade realiseringskartorna läggs ovanpå varandra, för att 
identifiera det mest sannolika värdet i varje punkt, så erhålls i princip samma bild som vid kriging.
6.2 Modellvalidering
Interpolation kräver en modellutvärdering för att välja metod och rätt para-meterutformning.
Korsvalidering är ett sätt att jämföra skillnaden mellan interpolerad data 
och	uppmätt	data	(Legendre	&	Legendre,	1998).	Genom	att	utföra	korsvali-dering kan olika modellantaganden för en interpolationsmetod jämföras eller olika interpolationsmetoder kan jämföras med varandra. Jämförelsen görs genom att i tur och ordning plocka bort verkliga mätvärden, interpolera fram ett värde för den punkten och därefter observera skillnaden mellan det värde som interpolationsmetoden ger och det faktiska mätvärdet i punkten. Ju när -
mare det uppmätta värdet som det interpolerade värdet hamnar, desto bättre kan metoden sägas vara. Vanliga kriterier vid utvärderingen är bland annat medelfelet och absoluta medelfelet.
Korsvalidering håller dock efterhand på att ersättas med mer sofistike-
rade modeller som bygger på maximum likelihood principer se t.ex. Pardo-
Igúzquiza	(1998).
6.3 Strategi för kompletterande provtagning
Det finns ett antal sekundära provtagningsstrategier, dvs. strategier för var 
kompletterande provpunkter bör placeras. Strategierna förutsätter att en rumslig korrelation finns och provpunkterna placeras ut med hänsyn till den 
geospatiala modell som arbetats fram på basis av tidigare provtagning. Den 
optimala placeringen av kompletterande provpunkter kan göra med olika syften, t ex tätare provtagning i delområden med för få prover, provtagning i delområden där de högsta halterna förväntas, provtagning i områden där variansen (osäkerheten) är störst eller provtagning där modellen är som mest 
osäker på att överskrida en referenshalt.
Det	finns	ett	flertal	olika	kriterier	för	att	avgöra	när	fler	prover	inte	tillför 	
mer information. Många är av statistisk typ, dvs. tills att osäkerheten är redu-
cerad tillräckligt mycket, men det finns också mer ekonomiska kriterier som kopplar till den ekonomiska konsekvensen av att ta fel beslut.
I en ideal situation så skulle sekundära provtagningsstrategier tillämpas 
i realtid, dvs. att placeringen av ett nytt prov beräknades, data samlades in, resultatet lades in direkt i den geospatiala modellen och bästa placering av nästa provpunkt beräknades. Detta tillvägagångssätt är dock ovanligt. Istället behöver man oftast ta fram placeringen för ett antal olika punkter på en gång  HÅLLBAR SANERING
65för att kunna genomföra en samlad provtagningsomgång där proverna samlas 
in tillsammans och sedan analyseras. Då måste man istället simulera provtag-ningen av de nya provpunkterna, dvs. den första placeringen väljs ut och ett 
modellerat analysresultat används i modellen för att ta fram nästa provtag-
ningspunkt, vilket repeteras fram till att antalet prover är tillräckligt. Även om tillförlitligheten reduceras vid simulerade värden så är tillvägagångssättet ändå värdefullt	när	man	är	tvungen	att	ta	fram	flera	provplaceringar	på	en	gång.
SADA	(2008)	har	implementerat	fem	olika	typer	av	sekundära	provtag-
ningsstrategier, där varje typ av strategi har olika mål: (1) Adaptiv Fill, (2) 
Estimate Rank, (3) Variance Rank, (4) Percentile Rank, samt (5) Uncertainty 
Rank. Den första metoden behöver inte baseras på en geostatistisk modell utan kan användas för vilken interpolationsmodell som helst.
Målet med Adaptive Fill är att fylla ut områden som inte är provtagna lika 
tätt som andra områden, dvs. nya punkter placeras där befintliga provpunkter 
ligger långt från varandra. Metoden är enkel att tillämpa eftersom den inte 
kräver någon geostatistisk bearbetning av data.
Placeringen av nya provpunkter som baseras på Estimate Rank går ut på 
att placera dessa där högst halter predikteras i den geospatiala modellen. Det här är en typ av bekräftande strategi, dvs. provtagningen syftar att bekräfta förekomsten av hotspots och den tar ingen hänsyn till osäkerheten i skatt-
ningen av halter.
Strategin Variance Rank baseras på vanlig kriging där även variansen pre-
dikteras i alla gridpunkter tillsammans med koncentrationen. Dessa två mått 
definierar en fördelning av möjliga halter i varje punkt. Nya provpunkter pla-ceras där modellvariansen är som störst. Detta resulterar därmed i en provtag-
ningsstrategi som syftar till att reducera modellvariansen.
Percentile Rank baseras på att nya provpunkter placeras i punkter som har 
en potential att ha mycket höga halter. De geostatistiska skattningarna produ-
cerar, som tidigare nämnts, förutom den mest troliga halten även ett spann för hur halten kan variera. I den här strategin väljs de punkter ut där exempelvis 90-percentilen av predikterad halt har de högsta värdena.
Uncertainty Rank utgår, liksom Variance och Percentile Rank, från ett 
geostatistiskt tillvägagångssätt, men till skillnad från dessa båda metoder används ett beslutskriterium. Nya punkter placeras där modellen är som mest osäker huruvida halten överskrider ett specifikt haltkriterium (referenshalt) eller ej, dvs. där sannolikheten att överskrida referenshalten ligger runt 0,50. Den här strategin är framförallt tillämpbar för att avgränsa områden med 
halter över exempelvis ett riktvärde.
I de fyra sistnämnda strategierna kan ett andra kriterium användas som 
komplettent. Rent matematiskt kan nämligen den bästa placeringen av en ny 
provpunkt innebära att den nya punkten hamnar alldeles intill en redan prov-tagen punkt, vilket inte alltid är önskvärti praktiken. Som följd av detta kan ett minsta-avståndskriterium vara bra att använda som ett kompletterande 
kriterium. Ett sådant krav tvingar nya provpunkter att hamna på minst ett 
visst avstånd från alla andra punkter och ger således en bättre spridning av provpunkterna inom området. HÅLLBAR SANERING
667 Praktiska aspekter vid 
utvärdering av data
7.1 Statistiska populationer
Vid en statistisk undersökning studerar man en population bestående av 
element. En grundregel är att man ska ange vad ett element avser och vilka element	som	ingår	i	populationen	(Blom,	1989).	Vid	undersökning	av	föro-
renad jord utgörs elementen av föroreningshalter med en definierad jord-volym. Populationen å sin sida utgörs av alla sådana föroreningshalter som förekommer i en avgränsad jordvolym, eller som kan kopplas till ett visst föro reningsutsläpp (eller annan händelse som givit upphov till föroreningen).
Ett förorenat område är i regel heterogent ur föroreningssynpunkt med 
delområden som kan vara opåverkade av föroreningar medan andra delar kan 
vara kraftigt förorenade. Det är därför lämpligt att gruppera mätdata efter 
egenskapsområden (delområden), se avsnittet om rumsliga och tidsmässiga avgränsningar i Norrman et al. (2009). Helst bör sådana egenskapsområden definieras före provtagningen, åtminstone preliminärt. Avgränsningen av egen-skapsområden kan exempelvis baseras på:
•	 Historik	om	verksamheten	på	områden.•	 Tidigare	undersökningar.•	 Geologiska	förhållanden.
•	 Förväntade	föroreningars	uppträdande	(spridningsmönster	och 	 
spridningsvägar).
•	 Markanvändning,	t.ex.	byggnader.
•	 Visuella	intryck	(färg,	vegetation	m.m.).•	 Saneringsaspekter.
Även uppmätta halter kan beaktas när man avgränsar ett egenskapsområde, om avgränsningen görs efter provtagningen. Här är det dock på sin plats med en varning: man bör aldrig basera en indelning i egenskapsområden enbart på uppmätta halter, åtminstone om stickprovet är litet – då kan stora fel begås. Orsaken är att det alltid finns en slumpeffekt i mätdata och en avgränsning 
som enbart grundas på data kan leda till helt felaktiga slutsatser.
Ibland kan det dock vara befogat att revidera den preliminära indelningen 
i egenskapsområdena efter provtagningen men då bör även andra aspekter än 
uppmätta halter vägas in, t.ex. tidigare verksamheter, geologiska förhållanden eller andra aspekter i den konceptuella modellen över området. Ett exempel 
på en sådan situation är då den statistiska analysen resulterar i märkliga sta-
tistiska fördelningar. Detta kan vara en indikation på att data kommer från fler	än	en	population.	På	detta	sätt	kan	en	preliminär	indelning	av	egenskaps-områden bekräftas/vederläggas av data så att en slutlig indelning kan göras. HÅLLBAR SANERING
677.2 Hantering av datakluster
Det är vanligt att datamängder från förorenade områden innehåller datakluster, 
dvs. mätdata från provpunkter som förekommer i grupper genom förtätad provtagning. Detta kan vara ett stort problem vid den statistiska utvärde-
ringen. Datakluster uppkommer ofta genom att så kallad riktad provtagning  
använts för att lokalisera delvolymer med höga halter (hotspots) och där 
kompletterande prov sedan tagits, exempelvis med syftet att avgränsa föro-reningen. Eftersom provpunkterna inte valts slumpmässigt kommer därmed den statistiska beskrivningen av området att få ett systematiskt fel, dvs. statis-tiken blir inte representativ för området. Vanligtvis blir det beräknade medel-
värdet av mätdata då högre än områdets verkliga medelhalt. Detta kan i sin 
tur leda till att riskerna i området överskattas. Om beräknade medelvärden används för att uppskatta föroreningsmängderna kan även dessa överskattas.
Det bästa sättet att upptäcka om datakluster förekommer är genom att 
ta reda på vilket syfte de olika provpunkterna hade när de placerades ut. Om 
syftet med vissa punkter är att bekräfta en misstänkt förorening, i kombina-
tion med andra punkter som syftar till avgränsning, kan man vara ganska säker på att datakluster förekommer. Provpunkternas placering på en karta kan också vara till stor hjälp.
Det är i många fall möjligt att korrigera för datakluster, åtminstone delvis. 
Problemet kan minskas genom s.k. declustering (Myers, 1997; Deutsch & 
Journel,	1998),	vilket	innebär	att	de	olika	mätvärdena	ges	olika	vikt	vid	den 	
statistiska utvärderingen. Dessa vikter kan användas för att ta fram viktade 
medelvärden, viktade percentiler etc. Viktningen kan göras med olika meto-der och beräkningarna kan utföras i exempelvis Excel eller med speciella pro-gramvaror.
7.3 Hantering av olika typer av data
En vanlig situation vid utvärdering av mätdata från förorenade områden är att data är av olika typer. Exempel på faktorer som kan bidra till detta är att provtagningarna kan ha genomförts vid olika tidpunkter, olika analysmetoder kan ha använts, data kan komma från olika laboratorier med olika rappor -
teringsgränser samt att delar av datamängden kan ha samlats in med annan mätteknik än vad som används på laboratoriet såsom med fältinstrument. Generella råd hur detta ska hanteras är svåra att ge eftersom situationerna kan skilja sig åt från fall till fall. I vissa fall kan det ändå vara rimligt att han-tera data som ett enda stickprov, i andra fall bör istället separata statistiska analyser göras för de olika datamängderna. Ett angreppssätt kan vara att i ett 
första skede utföra separata statistiska analyser på de olika datamängderna. 
Om resultaten då blir likartade kan det vara möjligt att slå samman data-mängderna. HÅLLBAR SANERING
68Om datamängderna slås samman måste man beakta att variabiliteten inom 
respektive datamängd kan skilja sig åt beroende på olika noggrannhet. I vissa fall kan systematiska fel förekomma och då är det önskvärt att man justerar 
för sådana. Ett exempel på detta är när både laboratoriedata och data från 
fältinstrument som XRF förekommer. Då kan det vara möjligt att genom reg-ressionsanalys hitta ett samband mellan laboratoriedata och fältmätningarna, och på så sätt justera fältdata. Detta kräver dock att båda mätmetoderna utförs på samma prover. Exempel på regressionssamband mellan laboratorie-data och fältmätningar redovisas i Fel! Hittar inte referenskälla.
Regression arse nikdata
y = 1.1008 x - 46.208
R2 = 0.9893
0200040006000
0 2000 4000 6000
Lab- data As [mg/kg]XRF- data As [mg/kg]
 
Figur 7-1 Enkel linjär regression mellan laboratoriedata och fältdata (XRF-data), totalt 10 mätvärden 
från ett förorenat område. För att justera fältdata kan regressionsekvationen eventuellt användas men sambandet vid låga halter bör först studeras närmare.
Här bör påpekas att vanlig regressionsanalys minimerar felet i y-led, vilket 
innebär att den osäkra variabeln (fältmätningarna) bör plottas på y-axeln och 
variabeln med större säkerhet (laboratoriedata) på x-axeln. Om man istället 
gör det omvända kommer man att få ett annat och mindre tillförlitligt regres-sionssamband mellan fältdata och mätdata. HÅLLBAR SANERING
697.4 Data under detektionsgränsen
Ett vanligt inslag i analysresultat från förorenade områden är att vissa mätvär -
den ligger under detektionsgränsen23, s.k. non detects (NDs). Det finns metoder 
och rekommendationer framarbetade för hur sådana datamänder skall hanteras 
i statistiska sammanhang. Detta omfattar bl.a. metoder för att beräkna medel-
värde, UCL för medelhalten (UCLM), jämförvärden för bakgrundshalter samt 
identifiering av s.k. outliers,	se	USEPA	(2007).	De	flesta	statistiska	metoder	är 	
dock svåra att använda om datamängden innehåller en stor andel NDs.Tre typer av metoder för att hantera NDs kan särskiljas (Helsel, 1990; USEPA, 2007):
1. Enkla ersättningsmetoder (substitutionsmetoder).
2. Parametriska metoder.
3. Icke-parametriska metoder.
Ytterligare en metod är att utesluta alla mätvärden som ligger under detektions-gränsen men nackdelen är att värdefull information då går förlorad. Denna metod bör därför aldrig användas. De enkla ersättningsmetoderna är vanligast och innebär att alla mätvärden under detektionsgränsen sätts lika med:
A. detektionsgränsen (DG),
B. halva detektionsgränsen (DG/2), eller
C. noll (0).
USEPA (2007) ger emellertid rekommendationen att inte använda dessa meto-den när t.ex. UCLM95 skall beräknas för att de kan ge tveksamma resultat. I många fall kan dessa enkla metoder ändå vara tillräckliga, i varje fall om antalet NDs är litet. Vilken ersättningsmetod man väljer är delvis en smaksak men man bör vara medveten om att medelhalten överskattas med metod A men 
underskattas med metod C. Den sistnämnda metoden kan inte heller använ-
das om man vill kunna logaritmera halterna, som exempelvis i en lognormal-fördelningsplot. USEPA (2007) anger att metod B varit den vanligast fram till dess att ProUCL och andra programvaror gjort det möjligt att använda mer avancerade och bättre metoder.
Den andra gruppen av metoder är sk. parametriska metoder, vilka bygger 
på	antagande	om	en	viss	statistik	fördelningsmodell.	I	ProUCL	(2008)	finns 	
metoder för att extrapolera data som ligger under detektionsgränsen så att de följer en definierad statistisk fördelning (i ProUCL kan det göras för normal-, lognormal- och gammafördelningarna). Dessa metoder betecknas ROS-
metoder (Regression on Order Statistics Estimation Methods). För att kunna 
använda dessa måste det dock finnas tillgång till tillräckligt många data över detektionsgränsen för att man ska kunna avgöra vilken statistisk fördelning som data följer. I statistikprogramvaror finns även andra parametriska meto-
23  Kan också vara laboratoriets rapporteringsgräns. Beteckningen detektionsgräns används både för 
detektionsgräns och rapporteringsgräns i rapporten. HÅLLBAR SANERING
70der, bl.a. maximum likelihood-metoder, som kan användas för beräkningar 
med datamängder som innehåller NDs. Sådana finns exempelvis i statistikpro-grammet Minitab.
Icke-parametriska metoder kräver inget antagande om en viss statistisk 
fördelning. Enligt USEPA (2007) är sådana metoder att föredra om andelen NDs är större än 40%-50%. Ett begränsat antal icke-parametriska metoder finns implementerade i ProUCL.
I	ProUCL	(2008)	finns	det	möjligheter	att	anpassa	valet	av	statistisk	metod	
baserat på om datasetet innehåller mätvärden under detektionsgränsen för att 
utföra ”goodness-of-fit”-tester, tester för outliers, hypotesprövning, beräkning 
av UCLM95 samt jämförvärden för bakgrundshalter. Det finns även möjlighet att beräkna och spara extrapolerade värden på NDs med hjälp av ROS-metoder för att kunna exportera dessa till andra programvaror för andra beräkningar.
7.5 Duplikat
Som ett moment i kvalitetskontrollen analyseras ibland dubbelprover, s.k. duplikat.	Ibland	förekommer	det	även	att	samma	provpunkt	analyserats	i	flera	
undersökningar. Detta medför att för vissa provpunkter och djupnivåer kan 
det	finnas	två	eller	fler	mätvärden.	Skillnaden	mellan	mätvärdena	ger	då	ett 	
mått på variationen, eller osäkerheten, för den aktuella provpunkten. Dessa 
osäkerheter	omfattar	flera	typer	av	provtagningsosäkerheter	samt	analysosä-kerheter, se Back (2003).
Vid	statistisk	utvärdering	av	data	finns	det	flera	sätt	att	hantera	duplikat. 	
Det enklaste är att slumpmässigt välja ett av mätvärdena och bortse från 
duplikatet (eller duplikaten) i utvärderingen. Ett annat sätt är att betrakta 
provpunkterna med duplikat som datakluster. Genom att vikta de olika mät-värdena kan då en representativ datamängd skapas, se avsnitt 7.2.
7.6 Outliers
Inom statistiken är outlier är ett engelskt uttryck för ett mätvärde som nume-riskt avviker från resten av datamängden (vedertaget svenskt begrepp saknas). 
Förekomst av outliers kan vara en indikation på att mätvärdet egentligen hör 
till en annan population, dvs. att en felaktig avgränsning av målpopulationen gjorts. Andra förklaringar är mätfel eller ren slump. Statistik som beräknas på datamängder med outliers kan ge vilseledande resultat. Det finns ingen entydig matematisk definition på när man ska betrakta ett mätvärde som en outlier  
utan i slutändan är det ett subjektivt val. Om man känner den statistiska för -
delningen för målpopulationen är det dock möjligt att beräkna om ett mät-
värde avviker signifikant från fördelningen. I statistiska programvaror brukar 
outliers identifieras genom någon typ av matematisk algoritm, bl.a. i så kallade Box-plottar (se Figur 7-2). I programvaran ProUCL finns funktioner för att testa om mätvärden är outliers. HÅLLBAR SANERING
71
Figur 7-2 Exempel på Box-and-Whisker plot av ett stickprov från ett förorenat område (halt i mg/kg) 
Trolig outlier har markeras med en stjärna.
Vid förorenade områden kan det vara svårt att avgöra orsaken till en outlier  
eftersom	man	i	de	flesta	fall	kan	förvänta	sig	en	stor	variation	i	data.	Vid	små	
datamängder med endast några enstaka mätvärden kan det vara näst intill 
omöjligt att bedöma orsaken till en outlier.
Sammantaget innebär detta att man aldrig bör utesluta data från den 
statistiska utvärderingen endast baserat på att mätvärdena är outliers. Över -
huvudtaget är det kontroversiellt att utesluta outliers eftersom det kan leda 
till helt felaktiga slutsatser; vid förorenade områden en underskattning av hälso- och miljörisker. Om det finns faktorer som talar för felaktig avgräns-
ning av målpopulationen eller mätfel kan man istället komplettera den statis-
tiska	utvärderingen	med	ett	alternativt	scenario	där	ett	eller	flera	mätvärden	utesluts. Man bör då tydligt redovisa båda scenarierna samt motiven. I de enstaka fall där outliers faktiskt måste uteslutas ur datamängden måste man alltid tala om att så skett och förklara varför.
7.7 Data med olika support
Med support menas den volym som ett prov representerar samt dess form och orientering. I Norrman et al. (2009) används begreppet provtagnings-skala som svensk term för detta. Observera att ett provs support inte avser 
själva provets volym och form utan den volym och form som provet repre-
senterar, vilket inte är samma sak. Exempelvis kan vikten på ett samlingsprov vara några kg medan provet kan representera en jordvolym på tiotals ton jord. Här bör påpekas att det inte är användaren som avgör vilken volym provet representerar utan snarare vilken provtagningsmetod som används 
och hur variabiliteten i marken ser ut. Ett extremfall är om helt homogena  HÅLLBAR SANERING
72förhållanden föreligger ─ då behövs bara ett prov och supporten är lika 
stor som undersökningsområdet. Det motsatta extremfallet är då jordprovet 
bara representerar själva provvolymen. Samlingsprov som tas har en support  
någonstans mellan dessa ytterligheter.
Jordprover från förorenade områden kan representera olika skalor, exem-
pelvis följande (listade med ökande support):
•	 Fältmätningar	med	exempelvis	XRF-instrument,	representerande	en 	
volym på några cm3.
•	 Ytjord	provtagen	med	spade,	representerande	några	dm3.
•	 Jordprov	taget	med	skruvborr	representerar	i	storleksordningen	5	dm3.
•	 Samlingsprov	från	provgrop	grävd	med	grävmaskin	representerande 	
någon eller några m3.
•	 Samlingsprov	från	flera	provpunkter,	exempelvis	en	efterbehandlings-
volym, representerande i storleksordningen 10-500 m3.
Notera att inte bara volymen utan även formen på volymerna ovan skiljer sig 
åt. Tre olika former av support visas grafiskt i Figur 7-3 nedan.
   
       nr 1                 nr 2                       nr 3 
 
 Provtagningssyfte:  
Bestäm föroreningshalt som ett resultat av 
atmosfärisk deposition.  Provtagningsskala inbegriper provets rumsliga utbredning
Det mörka jordlagret är  
jord som är påverkad av  
atmosfärisk deposition:  
Vilken provtagningsskala 
(nr 1, 2 eller 3, homoge-
niserade före analys) ger  
ett representativt prov för 
atmosfärisk deposition på 
det här området?
Figur 7-3. Exempel på olika provtagningsskalor (support) vid provtagning av jord. Den mest  
lämpliga skalan beror på provtagningens syfte. Anpassad efter NARPM (2005).
Vid undersökning av förorenad jord bör man alltid ange vilken support data 
representerar. Detta gäller oavsett syftet med undersökningen och är en nöd-vändighet för att data i senare skeden ska kunna värderas eller användas kor -
rekt.
När datamängden består av data med olika support måste detta hanteras. 
Ju större skillnaden är mellan olika support, desto större blir felet om man blandar de olika typerna av data. Följande gäller då man har två datamängder med mycket olika support:
•	 Undvik	att	blanda	data	med	olika	support om det är variabiliteten som 
är intressant. HÅLLBAR SANERING
73•		 Om	det	är	medelhalten	som	ska	bestämmas	kan	data	med	olika	support  
under vissa förutsättningar hanteras som en datamängd. Ett sådant fall 
är	när	ett	samlingsprov	tagits	av	flera	provpunkter	som	slumpats	ut 	
över ett större område och detta mätvärde hanteras tillsammans med mätdata från enskilda provpunkter. I detta fall bör samlingsprovet ges en	större	vikt	än	övriga	eftersom	det	representerar	flera	provpunkter. 	
Om man har två datamängder med mycket olika support kan det vara bättre att beräkna statistiken för vardera datamängd för sig. Därefter kan man jämföra resultaten och diskutera vilken support som är mest 
relevant för det aktuella problemet. Om de två datamängderna kommer 
från samma egenskapsområde kan förvänta sig följande statistiska resultat:
– Medelvärdet för de två stickproven bör bli någorlunda lika men man kan ändå förvänta sig en viss skillnad.
– Varians och standardavvikelse kommer att bli lägre för data med större support.
•	 Om	antalet	data	i	de	två	datamängderna	är	någorlunda	stort	är	det 	
möjligt att transformera data från en support till en annan. I praktiken innebär detta att man kan räkna om föroreningshalter som uppmätts med t.ex. XRF i liten skala till halter som motsvarar en större jord-volym, t.ex. en provgrop. Omräkningen leder till att variansen i data 
minskar. Därefter kan de två datamängderna hanteras som en, efter -
som de representerar samma volym. Detaljer om hur sådana transfor -
meringar går till redovisas av bl.a. Myers (1997).
7.8 Data från olika provtagningsdjup
Data som representerar olika djup i jordprofilen förekommer i nästan alla 
undersökningar av förorenade mark. Hur sådana data ska hanteras beror på hur man betraktar sitt problem. Nedan beskrivs tre olika angreppssätt, två 
som bygger på klassisk statistik utan att den rumsliga korrelationen beaktas, 
samt ett som bygger på geostatistik.
Provtagning av förorenad jord kan betraktas som ett tredimensionellt (3D) 
provtagningsproblem. Detta är det mest korrekta synsättet. I praktiken är det dock ofta enklare att hantera djupet (z-koordinaten) något annorlunda än x- 
och y-koordinaterna, av praktiska skäl. En förenkling som ofta kan göras är 
att dela upp området i horisontella ”skivor” (strata) av jord, där varje skiva har en viss tjocklek eller följer en viss jordart (man kan likna detta vid ett antal pannkakor som lagts på varandra), se Figur 7-4. Därefter hanteras varje skiva tvådimensionellt. Detta är ett mycket vanligt angreppssätt vid under -
sökning av förorenad jord. Ett bra argument för denna strategi är att man många gånger (dock inte alltid) kan förvänta sig att föroreningshalterna avtar mot djupet, vilket gör att man vill kunna särskilja olika djup i den statistiska utvärderingen. HÅLLBAR SANERING
74 
 
Skiva 1 
Skiva 2 
Skiva 3 
Skiva 4 
Figur 7-4 Indelning av den 3-dimensionella jordvolymen i 2-dimensionella skivor av en viss  
tjocklek. Med detta angreppssätt görs en separat statistisk analys för varje skiva.
Om det tvådimensionella angreppssättet (”pannkaksstrategin”) används måste 
varje datavärde hänföras till en av skivorna. Problem uppkommer om ett mät-värde representerar en volym som överlappar mellan två skivor. Detta är en 
indikation på att provtagning och utvärdering inte planerats tillräckligt då 
undersökningen inleddes. Hur sådana överlappningsproblem ska lösas måste bedömas från fall till fall. När samtliga mätdata kopplats till en viss skiva kan statistiken för denna skiva beräknas, exempelvis medelhalten. På detta sätt kan föroreningssituationen bestämmas för vardera skivan. Notera att osäker -
heten i bedömningarna kan variera kraftigt mellan olika skivor beroende på 
antalet data i respektive skiva.
En alternativ strategi är att slå samman alla ”pannkakor” till en enda 
skiva. Hela jordvolymen karakteriseras då som en enhet med hjälp av hela 
datamängden (stickprovet). Notera dock följande: för att statistiken för hela jordvolymen ska bli representativ krävs att provpunkterna placerats ut slump-
mässigt i både x-, y- och z-riktningarna. Med andra ord ska provtagningen 
vara lika omfattande längst ner i jordvolymen som vid markytan för att denna strategi ska ge rättvisande resultat. Strategin kan också vara tveksam om föroreningshalterna avtar kraftigt mot djupet.
En nackdel med ovanstående två angreppssätt är att man bortser från den 
korrelation som kan finnas mellan olika provpunkter. För att ta hänsyn till detta krävs tredimensionella geostatistiska metoder, t.ex. kriginginterpolation i 3D. 
Om man i sin analys kommit fram till att det är lämpligt att utföra interpo-
lation så finns det idag många programvaror som klarar detta för tre dimen-sioner. För att få ut mesta möjliga information från sin datamängd är detta angreppssätt att föredra. HÅLLBAR SANERING
757.9 Projekt med få data
Förorenad mark-projekt kan vara av mycket olika omfattning beroende på 
problemställning och i vilket skede undersökningarna görs. Det är inte ovan-ligt att datamängderna är mycket små. Frågan är hur detta ska hanteras vid 
en statistisk utvärdering.
För att en statistisk utvärdering ska ge ett bra resultat krävs först och främst 
att data kommer från slumpmässigt valda provpunkter inom egenskapsom-
rådet. Givetvis blir noggrannheten i resultaten större om antalet data (stick -
provet) är stort. Det finns dock inget som hindrar att en statistisk utvärdering görs även för små stickprov. Det som krävs är att antalet data är minst några 
stycken per egenskapsområde. Om data är få kommer t.ex. medelvärdet att 
bli en osäker skattning av den verkliga medelhalten i området men statistiken är ändå relevant. Med andra ord är små projekt sällan ett bra argument för att låta bli att göra en statistisk utvärdering av data. Det finns många exempel på att statistisk utvärdering använts framgångsrikt även för projekt med små 
datamängder. Det som snarare kan skapa problem är om stickprovet i hög 
grad är riktat mot förväntat höga föroreningshalter så att datamängden inte är representativ för området, se avsnitt 7.2 och 7.10.
7.10 Data med osäker representativitet
Många verkliga datamängder från förorenade områden har en osäker repre-sentativitet.	Orsakerna	till	detta	kan	vara	flera,	varav	några	vanliga	är	följande:
•	 En	felaktig	indelning	i	egenskapsområden	har	gjorts.	Alternativt	har 	
ingen	indelning	i	egenskapsområden	gjorts,	trots	att	flera	olika	förore-
ningspopulationer finns i området. Båda dessa fall innebär att samtliga 
data kan vara helt korrekt i sig själva men tillsammans kan de ge en felaktig bild av området.
•	 Riktad	provtagning	har	utförts,	vilket	leder	till	icke-representativ	sta-
tistik för ett egenskapsområde.
•	 Flera	jordprover	har	tagits	från	olika	djup	i	en	provgrop	men	bara	ett 	
prov har analyserats, baserat på förväntad hög föroreningshalt. Även detta är en typ av riktad provtagning som leder till icke-representativ statistik.
•	 Mätdata	representerar	olika	jordvolymer	(olika	support).•	 Äldre	och	nyare	datamängder	har	blandats,	vilket	kan	ge	dålig	repre-
sentativitet om olika analysmetoder använts (de kan ha förändrats över tiden eller olika laboratorier kan ha använt olika metoder).
•	 Samlingsprov	har	tagits	som	överlappar	mer	än	ett	egenskapsområde 	
eller	flera	djupintervall.	Detta	kan	innebära	att	mätdata	representerar 	
flera	olika	populationer. HÅLLBAR SANERING
76•	 Endast	samlingsprov	som	representerar	stora	jordvolymer	har	tagits, 	
vilket gör att eventuella hotspots inte kan upptäckas.
•	 Provtagningen	kan	ha	introducerat	stora	osäkerheter	eller	fel,	bl.a.	sys-
tematiska fel. Se Back (2003) för en detaljerad beskrivning av sådana 
osäkerheter och fel.
Flera av ovanstående aspekter har diskuterats tidigare i detta kapitel. I vissa fall kan effekterna av den osäkra representativiteten minskas med olika meto-der, se t.ex. avsnitt 7.2 och 7.7. I andra fall måste man leva med osäkerheten 
men tydligt påpeka den när resultaten redovisas. En framgångsrik strategi 
kan vara att försöka väga samman de olika bristerna i sin undersökning och göra en bedömning om de statistiska parametrarna som medelhalt och varians överskattas eller underskattas. Det kan då eventuellt visa sig att osäkerheterna är acceptabla, om de inte påverkar slutsatserna av utredningen. I enstaka 
fall kan det dock, under olyckliga omständigheter, vara befogat att inte göra 
någon statistisk utvärdering utan istället kassera datamängden, särskilt om man har anledning att misstänka stora systematiska fel.
7.11 Kvalitetskontroll och rimlighetsbedömningar
Beräknad statistik för en datamängd måste alltid kvalitetskontrolleras. Detta kan göras med hjälp av överslagsberäkningar eller med hjälp av andra statis-tiska verktyg. Rimligheten på resultaten måste alltid kontrolleras. Exempel på 
frågor man bör ställa sig när man granskar resultaten är:
•	 Är	medelvärdet	rimligt	med	hänsyn	till	de	data	jag	har?
•	 Är	standardavvikelsen	rimlig	med	hänsyn	till	medelvärdet	och 	 
spridningen i data?
•	 Är	beräknade	volymer	och	mängder	rimliga?	Är	storleksordningen 	 
den rätta?
•	 Är	interpolerade	kartor	över	föroreningsbilden	rimliga?	Finns	det 	
någon fysisk process som kan förklara den rumsliga korrelationen och den rumsliga variationen? Är interpolerade halter rimliga i de områden där inga prover tagits?
Sådana rimlighetsbedömningar är enkla sätt att upptäcka grova fel i resultaten. HÅLLBAR SANERING
778 Fallstudie med 
beräkningsexempel
Fallstudien som används här är samma område som använts i Norrman et al. 
(2009) varför texten för områdesbeskrivningen i stort sett är densamma. Här fokuseras dock endast på upplagsytan som identifierats som ett egenskaps-
område. För att följa beräkningarna fallstudien kan man behöva ta hjälp av 
huvudtexten i rapporten.
8.1 Områdesbeskrivning för fallstudien
Inom undersökningsområdet har tryckimpregnering bedrivits från 1940-talet och fram till mitten 1990-talet. Impregneringsmedlet har varit Bolidensalt (koppar-, krom-, och arseniksalt). Tryckimpregnering har bedrivits med full-
cellsmetoden och enligt uppgift alltid på samma plats. Anläggningen är numera 
nedmonterad och bortforslad från området, kvar finns endast en byggnad. Det impregnerade virket lastades på järnvägsvagnar för transport och i vissa perioder mellanlagrades virket på en upplagsyta. En invallad drivmedelscistern (diesel/brännolja) ovan mark för verksamhetens truckar och fordon finns fort-farande kvar på fastigheten.
Jordarterna inom fastigheten utgörs av genomsläppligt isälvsmaterial, fram-
förallt	sand	och	grus.	Området	är	relativt	flackt	och	sluttar	svagt	ner	mot 	en	
å,	se	plankarta	i	Figur	8-1.	Grundvattenytan	återfinns	två	till	tre	meter	under 	
markytan.
Undersökningsområdet har en grusad markyta. Ett större utfyllt område 
finns norr om fastigheten, i anslutning till en större å som rinner i sydvästlig riktning. Fyllnadsmassornas ursprung och sammansättning är okända.
N 
Järnvägs spår 
Grundvattnets 
flödesri ktning Strömmande 
vattendra g 
Fastighetsgräns 
Upplags yta 
50 m Byggnad med fd 
impregnering s-
cylinder Dieselcistern 
10 m3 Utfyllt område 
Ledn ingsgrav  
Figur 8-1. Plankarta över området för fallstudien. HÅLLBAR SANERING
78Verksamhetshistoriken indikerar att det finns fem olika egenskapsområden 
som kan urskiljas med avseende på verksamhet och typ av föroreningar:
1) Dieselcisternen.
2) Impregneringsanläggningen.
3) Upplagsytan.
4) Eventuellt nedgrävt impregneringssalt.
5) Utfyllnadsområdet.
I	Tabell	8-1	sammanfattas	föroreningssituationen	för	upplagsytan	avseende 	
typ av förorening samt en hypotes kring föroreningssituationen.
tabell 8‑1 Sammanfattning av typ av förorening och hypotes om föroreningssituationen.
delområde typ av förorening Hypotes kring föroreningssituationen
Upplagsytan, 
ca 2100 m2 storKoppar, krom och 
arsenik.
Känd men hetero-
gen (och diffus) 
källa över hela ytan.Spill/dropp från impregnerat virke bör kunna påträffas fläckvis i de översta marklagren. Om betydande mäng-der spill/dropp har förekommit inom upplagsytan kan 
förorening även påträffas på större djup. Eftersom 
utlakning av förorening går långsamt förväntas  
marginell påverkan på grundvattnet.
8.2 Provtagning och analysresultat
Nedan följer en förkortad beskrivning av den föreslagna arbetsgången som 
finns redovisad i Norrman et al. (2009) för att ta fram en provtagningsplan.
8.2.1 provtagningens syfte
Det övergripande syftet med provtagningen är att bedöma om upplagsytan är 
förorenad över riktvärdena samt att bedöma hur stor mängd förorening som finns. Representativa halter skall tas fram för området och dessa ska användas i en riskbedömning samt för mängdberäkningar.
I ett nästa steg är man intresserad av att identifiera delområden som är 
mer förorenade än andra genom någon form av interpolation. Ett delsyfte blir 
således också att undersöka om det finns någon rumslig korrelation mellan 
provtagnings punkterna så att interpolation kan utföras.
8.2.2 önskad säkerhet
En metod baserad på hypotestestning används för att beräkna storleken på 
stickprovet utifrån önskad säkerhet, för vidare beskrivning, se Norrman 
et al. (2009).
De parametrar som anger önskad säkerhet och måste väljas för att beräkna 
stickprovet är α (väljs till 0,05), β (väljs till 0,2), samt effektstorleken (Δ). 
Effektstorleken väljs som 50 % av riktvärdet (AL), där riktvärdet för arse-nik är 15 mg/kg TS; dvs. Δ = AL × 0,5 = 7,5 mg/kg. Detta ger, tillsammans med en antagen variationskoefficient på 1,5, att stickprovets storlek bör vara 
minst 19 prover. HÅLLBAR SANERING
798.2.3 provtagning och analysresultat
Här väljs en systematisk slumpmässig provtagning. Placering och provtag-
ningsmönster osv. utförs enligt Norrman et al. (2009). Alla prover analyseras 
avseende	arsenik.	Tabell	8-2	redovisar	mätvärdena	och	Figur	8-2	deras	place-
ring inom upplagsytan.
tabell 8‑2 analysresultat från upplagsytan.
provnr. as (mg/kg) provnr. as (mg/kg)
1 4,61 10 63,69
2 12,77 11 10,85
3 13,08 12 4,32
4 6,45 13 41,21
5 22,63 14 17,69
6 16,57 15 11,08
7 29,17 16 57,69
8 25,29 17 2,93
9 23,98 18 6,02
19 22,33
Figur 8-2. Analysresutat för arsenik i jord från upplagsytan. Halterna i mg/kg visas till höger om 
varje provpunkt.
8.3 Steg 1: Bedömning av föroreningsgrad
8.3.1 Beskrivande statistik
De 19 analyserna av arsenik lades in i ProUCL för att ta fram beskrivande 
statistik	över	stickprovet,	se	Tabell	8-3.	Data	plottades	i	ett	histogram	för	att 	
undersöka	om	data	är	skevt	fördelade,	se	Figur	8-3. HÅLLBAR SANERING
80tabell 8‑3. Sammanfattande statistik för stickprovet.
As 19 2,93 63,69 20,65 16,57 297 17,23 12,93 1,421 1,572
Antal 
<0=vänster
>0=höger
>3= spetsig
 
As uppl agsytan01234
36 912 15 18 21 24 27 30 33 36 39 43 46 49 52 55 58 61Histogram for As  uppl agsy tan
Frequency
Figur 8-3 Histogramplot i ProUCL för arsenik-data från upplagsytan.
Genom att ta fram beskrivande statistik får man en första bild av data, hur 
spridningen ser ut och datas fördelning. Här kan man misstänka att data inte följer en normalfördelning utan verkar ha en skev fördelning, både utifrån 
histogram-plotten och från måttet på skevhet.
Från	den	beskrivande	statistiken	i	Tabell	8-3	ses	att	både	stickprovets	med-
elvärde och median ligger över riktvärdet. Därför kan man redan här kon-
statera att området bör bedömas som förorenat över riktvärdet. Trots detta genomförs beräkningarna av UCLM95 och hypotestestet för att se över osä-kerheterna.
8.3.2 goodness‑of‑fit test
Datamängden	för	arsenik	i	fallstudien	plottas	i	en	lognormal	Q-Q-plot,	med 	
hjälp av ProUCL, för att undersöka om data följer en lognormalfördelning, 
(Figur	8-4).	Testen	om	data	är	lognormalfördelad	görs	med	hjälp	av	Shapiro-Wilks test i ProUCL. Nollhypotesen formuleras som att data är lognormalför -
delade och testet utförs på signifikansnivå 95%.
I grafen ges teststatistikan och det kritiska värdet för testet (Critical Value) 
på signifikansnivån 95%. På den nivån accepteras en felrisk på 5%, dvs. ett p-värde på max 0,05. Här är teststatistikan 0,972 och det kritiska värdet 0,901. Eftersom värdet från testet överstiger det kritiska värdet kan vi inte förkasta nollhypotesen att data är lognormalfördelade, och därmed förutsätter vi att 
det är rimligt att vår målpopulation är lognormalfördelad. HÅLLBAR SANERING
81
Ordered Obser vations
-2.0
-1.5
-1.0
-0.50.00.51.01.52.0
Figur 8-4. Lognormal Q-Q-plot i ProUCL. Resultatet av Q-Q-ploten och Shapiro-Wilks test i ProUCL. 
Här presenteras stickprovets logaritmerade medelvärde och standardavvikelse, samt resultat från testet.
8.3.3 Beräkning av uClm95
Först jämförs riktvärdet för arsenik (15 mg/kg) med övre konfidensgränsen för den 
skattade medelhalten i området, dvs. UCLM95. Beräkningarna görs i ProUCL.
Data har konstaterats vara lognormalfördelade och vi antar att målpopu-
lationen även är lognormalfördelad. Med hjälp av Land’s metod beräknas 
UCLM95 för datamängden för arsenik till 35,7 mg/kg (jämför med det arit-
metiska medelvärdet som är 20,7). UCLM95 överskrider klart riktvärdet på 15 mg/kg, vilket bör tolkas som att risken inte är acceptabel i relation till rikt-värdet. I eventuella beräkningar för att kvantifiera riskerna bör det övervägas 
att använda UCLM95-värdet, om denna säkerhet önskas.
8.3.4 Hypotestest: stickprov mot riktvärde
Stickprovet av arsenik användes också för att utföra en hypotestest. Tidigare 
har konstaterats att data och målpopulationen kan antas vara lognormalför -
delade, vilket innebär att Chen-testet rekommenderas. Chen-testet saknas i 
ProUCL,	men	finns	beskrivet	i	USEPA	(2006)	och	beräkningarna	kan	ganska	
enkelt utföras i Excel.
Om nollhypotesen H
0 formuleras enligt:
H0: medelhalten av As på upplagsytan är större eller lika med 15 mg/kg,
och alternativhypotesen HA enligt:
HA: medelhalten av As på upplagsytan är mindre än 15 mg/kg,
så	erhålls	ett	p-värde	för	testet	på	0,963.	Detta	innebär	att	risken	att	ha	fel	om 	
nollhypotesen	förkastas	är	så	stor	som	0,963	eller	96%.	Utifrån	testet	kan	man	
därför med stor säkerhet säga att medelhalten i området överskrider riktvärdet. HÅLLBAR SANERING
828.3.5 Bedömning av andel som överskrider referenshalt för akuttoxicitet
Då föroreningar med akuttoxiska egenskaper förekommer är det lämpligt att 
bedöma hur stor andel av ett område eller en jordvolym som har akuttox-
iska halter. Denna andel kan också ses som sannolikheten att man slumpvis 
råkar välja en punkt med akuttoxisk halt, exempelvis då ett barn äter jord. För denna bedömning kan alla de tre metoder som beskrivs i kapitel 4 använ-das. Alla dessa metoder har dock en viss osäkerhet eftersom bedömningen bör göras i datamängdens perifieri. Osäkerheten är särskilt stor om det inte finns 
några mätvärden som är högre än referenshalten för akuttoxicitet.
I detta exempel används metoden som bygger på antagandet om en log-
normalfördelad population. Parametrarna för fördelningsmodellen beräknas 
från stickprovet och blir:
Medelvärde på logskalan: 2,70
Standardavvikelse på logskalan: 0,87
Med hjälp av dessa parametrar kan sannolikheten att överskrida referens-
halten för akuttoxicitet beräknas. Som referenshalter för arsenik används 
100 mg/kg (ingen förväntad akut effekt) respektive 2000 mg/kg (dödlig 
effekt), se exempel 3-5. Beräkningarna görs t.ex. i Excel genom att använda 
sig av uttrycket:
”=1-LOGNORMFÖRD(referenshalt för akuttoxicitet; medelvärde på logskalan; standard-
avvikelse på logskalan)”.
Andelen förorenade massor över 100 mg/kg beräknas på detta sätt till 1% av 
området. Områdets storlek är ca 2100 m2, vilket innebär att en sammanlagd 
area på ca 20 m2 förväntas ha halter över 100 mg/kg. Detta kan också uttryckas 
som att sannolikheten är 1% att ett barn som äter jord på området väljer en punkt med halter över 100 mg/kg. Huruvida detta är acceptabelt eller ej bör 
diskuteras med inblandade aktörer eftersom inga kriterier för detta finns.
Vid bedömning av andelen förorenade massor över 2000 mg/kg beräknas 
denna	till	8,6×10
-11 % av området, dvs. en försumbar andel.
8.3.6 Sannolikheten för okänd hotspot
Man vill även bestämma sannolikheten att hitta en hotspot, givet det möns-
ter	som	provpunkterna	bildar	inom	området.	Figur	8-5	visar	ett	diagram	av 	
hur sannolikheten att detektera en hotspot beror av hotspotens storlek för det	aktuella	provtagningsmönstret	vid	upplagsytan	(se	Figur	8-2).	Figuren	har 	
genererats genom Monte Carlo-simulering där en cirkulär hotspots radie varit 0,5 m men stegvis ökats med en halv meter upp til maximalt 12 m. För varje steg har 10  000 realiseringar simulerats fram. Hotspoten placeras ut med en 
slumpmässigt vald mittpunkt inom det definierade området (upplagsytan) 10	000	gånger	och	om	en	eller	flera	av	provpunkterna	 hamnar	inom	den	simu-
lerade hotspoten så antas att den detekteras utan detektionsfel. Sannolikheten att detektera hotspoten är antalet realiseringar där hotspoten detekteras delat med det totala antalet realiseringar. Beräkningarna utfördes i SADA v.5 (beta- HÅLLBAR SANERING
83version). Sannolikheten att upptäcka en antagen hotspot på 20 m2 (vilket för 
en	cirkulär	hotspot	motsvarar	en	radie	på	ca.	2,5	m)	är	ca	0,15,	se	Figur	8-5. 	
Om detta är acceptabelt kanske är tveksamt men en slutsats blir att om kravet 
finns att hitta en liten hotspot med stor sannolikhet, så krävs väldigt många 
prover, förmodligen orimligt många.
Figur 8-5 Diagram över hur sannolikheten att detektera en hotspot beror av hotspotens storlek för 
det aktuella provtagningsmönstret vid upplagsytan. För en liten hotspot är sannolikheten låg att den ska detekteras, men med ökande storlek så ökar även sannolikheten för detektion. Den röda pilen markerar ungefärligen sannolikheten för att en hotspot på 20 m
2 ska detekteras.
8.4 Steg 2. Bedömning av andelen  
8.4.1 Bedömning av andel med normalfördelningsplot
Data från fallstudien plottas i en normalfördelningsplot. Eftersom man kan 
förvänta sig att data är relativt skevt fördelade med enstaka höga värden väljer man att logaritmera x-axeln, dvs. man får en lognormalfördelningsplot 
(Figur	8-6).	Om	data	följer	en	rät	linje	i	grafen	tyder	detta	på	att	data	är	log-
normalfördelade. Här läses dock andelen över riktvärdet av direkt i grafen. En hjälplinje har lagts in i grafen för att underlätta avläsningen mellan de närlig-gande datapunkterna. Y-axeln visar att andelen under riktvädet är ca 50 %, vilket innebär att andelen över riktvärdet också är ca 50 %. HÅLLBAR SANERING
84
Figur 8-6 . Lognormalfördelningsplot för 19 arsenikdata. Den röda cirkeln markerar riktvärdet  
15 mg/kg. Grafen visar att ca 50% av data överskrider riktvärdet.
8.4.2 Bedömning av andel med statistisk fördelning
Bedömningen av andelen massor med halt av arsenik som överskrider 15 mg/kg 
beräknas	på	samma	sätt	som	i	avsnitt	8.3.5,	med	skillnaden	att	referenshalten 	
för akuttoxiciteten här ersätts med riktvärdet.
Vid bedömning av andelen förorenade massor över 15 mg/kg beräknas en 
andel om 49% av området fram. Områdets totala storlek är 2100 m2, vilket 
skulle innebära att ca 1050 m2 skulle uppvisa halter över 15 mg/kg. Notera 
dock att detta gäller för den support som data representerar, se avsnitt 7.7.
8.4.3 Bedömning av andel med betafördelning
Parametrarna för betafördelningen blir α  = 11 (tio observationer över riktvär -
det) och β  = 10 (nio observationer under riktvärdet). I Excel beräknas det mest 
troliga värdet på andelen (x ) av området där halten överskrider riktvärdet 
med hjälp av uttrycket för ”mode” (se Bilaga C):
53,02 10 111 11
Detta innebär att 53% av området bedöms vara förorenat över riktvärdet. 
De två gränserna för det 90%-iga kredibilitetsintervallet beräknas till 35% 
respektive	70%.	Den	aktuella	betafördelningens	utseende	visas	i	Figur	8-7. HÅLLBAR SANERING
850.0000.0100.0200.0300.0400.050
0% 20% 4 0% 60% 80% 100%
Andel [%]Betafördelningens värde
Figur 8-7. Betafördelningen för stickprovet från upplagsytan.
På basis av dessa skattningar görs bedömningen att det kan vara fördelaktigt 
att avgränsa de förorenade massorna före saneringen.
8.5 Steg 3. Bedömning av rumslig korrelation
Med hänsyn till det sätt som föroreningarna har hamnat på området området är det troligt att det finns en rumslig korrelation. Det behandlade virket har körts in på området från den östra sidan och framförallt lagrats och lastats 
längs med järnvägsspåren söder om upplagsytan. Ett experimentellt variogram 
konstruerades	för	att	undersöka	den	rumsliga	korrelationen,	se	Figur	8-8.
Med hjälp av det experimentella variogrammet och den konceptuella 
modellen drogs slutsatsen att rumslig korrelation föreligger inom området och att det är värt att gå vidare med en geostatistisk interpolation för att ta fram en rumslig modell som kan användas för att exempelvis avgränsa föroreningar 
med halter över ett haltkriterie (åtgärdsmål).
Figur 8-8. Experimentellt variogram (prickar) samt passad variogrammodell (heldragen kurva) för 
stickprovet från upplagsytan. Variogrammet är konstruerat med logaritmerad data eftersom data har befunnits följa en lognormalfördelning. HÅLLBAR SANERING
868.6 Steg 4. Interpolation
Variogramanalysen utfördes i SADA. Det vanliga förfarandet vid en vario-
gramanalys är att pröva sig fram till en indelning i avståndsklasser som är lämplig genom att titta på det experimentella variogrammet. Därefter före-
slår man en modelltyp och låter programvarans autorutin göra en passning 
till kurvan. Parametrarna kan även handjusteras. Modellen som bäst passade data i föreliggande exempel ges av följande parametrar i en Gaussisk modell:
Korrelationslängd (range):  80 m
Global variation (sill): 1830
Småskalig variation (nugget effect):  0
Interpolationen gjordes med vanlig kriging där området delades in i celler om 1	×	1	m.	Figur	8-9	visar	resultatet	från	kriginganalysen 	med	skattningar	av	
den troligaste halten i varje cell.
Figur 8-9. Skattning av den troligaste haten i varje punkt över hela området mha. interpolation 
med kriging (ordinary kriging).
Baserat på kriginganalysen användes två olika angreppssätt för att generera 
kartor över de celler som bör åtgärdas baserat på ett åtgärdsmål satt till 
15 mg/kg, dvs samma som riktvärdet:
1.	 Karta	där	åtgärdsmålet	appliceras	på	cellskala	(Figur	8-10)
2.	 Karta	där	åtgärdsmålet	appliceras	på	hela	upplagsytan	(Figur	8-11).
Det är intressant att notera den stora skillnaden i saneringsområdenas storlek 
för	de	två	fallen,	se	Figur	8-10	och	Figur	8-11	nedan,	trots	att	åtgärdsmålet 	
utgörs av samma halt, 15 mg/kg. HÅLLBAR SANERING
87
Figur 8-10. Tvådimensionell avgränsning av ytor som kräver efterbehandling baserat på att medel-
halten i varje enskild cell ska uppfylla åtgärdsmålet 15 mg/kg. Storleken på området som behöver saneras är 1039 m
2.
Figur 8-11. Tvådimensionell avgränsning av ytor som kräver efterbehandling baserat på att med-
elhalten i hela området ska uppfylla åtgärdsmålet 15 mg/kg. Storleken på området som behöver saneras är 204 m
2.
Som komplement till de två angreppssätten ovan så testades ytterligare ett: 
Angreppssätt 2 i kombination med ett åtgärdsmål på cellskala där referens-
halten för akuttoxicitet inte får överskridas i cellerna, dvs. ett åtgärdsmål på 
100 mg/kg tillämpades för varje enskild cell. I det här fallet kunde dock inte några celler med halter över 100 mg/kg identifieras genom interpolationen, varför en sådan utformning av efterbehandlingsinsatserna skulle se likadan ut	som	i	Figur	8-11. HÅLLBAR SANERING
889 Diskussion
I den här rapporten har fokus framförallt legat på att kvantifiera typ I-fel, 
dvs. risken att felaktigt bedöma föroreningsgraden i ett område som under en referenshalt i ett område som egentligen kräver efterbehandling. Vilken 
storlek på typ I-fel som är acceptabel har att göra med vem som fattar beslut, 
vilka kostnader och nyttor som är förknippade med en sanering och hur dessa värderas, samt vilka miljö- och hälsorisker som kan föreligga på området. Valet av representativ halt för det aktuella området är också en viktig del i en utredning. I den här rapporten har fokus framförallt varit på den 95  %-iga 
övre konfidensgränsen för den skattade medelhalten i området (UCLM95), 
men även andra mått på den representativa halten kan vara av intresse i olika 
situationer, se t ex Arnér (2009).
Betafördelningen är ett verktyg där subjektiv kunskap formellt kan läggas 
in i en statistisk analys. Detta verktyg klarar dock inte att hantera den spa-tiala komponenten hos data, dvs. det är ingen rumslig analys av data som 
utförs med hjälp av betafördelningen. Ansatser har dock gjorts för att kunna 
använda subjektiva inslag i rumsliga modeller (t.ex. i SADA), men arbete åter -
står för att göra sådana modeller användbara. Anledningen till att modeller som kan ta hänsyn till subjektiva data är ett intressant utvecklingsområde är att de personer som arbetar med utredningar av förorenade områden ofta sitter inne med en stor portion erfarenhet och expertkunskap som inte tillvaratas i klas-
siska (frekventistiska) statistiska analyser. Kombinationen av expertkunskap 
och klassisk statistik skulle kunna resultera i mycket effektivare verktyg än de som idag används i branschen.
Den skala som ett åtgärdsmål ska tillämpas på är en viktig aspekt. Om 
åtgärdsmål som tagits fram för att gälla för ett helt område tillämpas på SEV-
skalan kan detta leda till översanering med resthalter långt under det åtgärds-
mål som skulle uppnås för platsen. Detta medför givetvis kostnader som skulle kunna undvikas.
ning än idag krävs en allmän höjning av kunskapsnivån i Sverige inom bran-schen. En ökad kunskap kan bidra till att det blir lättare att kommunicera 
statistiska analyser mellan t.ex. konsulter, problemägare och tillsynsmyndig-
heter. Att höja kunskapsnivån om statistiska metoder och verktyg bör kunna bidra till att kvalitén generellt sett höjs på utredningar och beslutsunderlag för förorenade områden. HÅLLBAR SANERING
8910 Referenser
Anselin L, 1995. Local indicators of spatial association - LISA. Geographical 
Analysis, 27:93-115.
Arnér M, 2009. Information om Naturvårdsverkets vägledningsmaterial för 
förorenade områden 4 mars 2009 (PowerPoint-bilder om riskbedömning).
Back P.E, 2003. On Uncertainty and Data Worth in Decision Analysis for 
Contaminated Land. Department of Geology, Chalmers University of 
Technology, Göteborg. (Licentiatuppsats).
Blom	G,	1989.	Sannolikhetsteori	och	statistikteori	med	tillämpningar. 	
Studentlitteratur, Lund.
Brus D.J, de Gruijter J.J, 1997. Random sampling or geostatistical modelling? 
Choosing between design-based and model-based sampling strategies for soil (with	Discussion).	Geoderma,	80:1-44.
Cliff	A.D,	Ord	J.K,	1981.	Spatial	Processes:	Models	and	Applications. 	
London, Pion.Deutsch	C.V,	&	Journel	A.G,	1998.	GSLIB.	Geostatistical	software	library	
and user’s guide. Second edition.Oxford University Press, New York.Geary R.C, 1954. The contiguity ratio and statistical mapping. The 
Incorporated Statistician, 5:115-145.
Gilbert	R,	1987.	Statististical	methods	for	environmental	pollution 	
monitoring. John Wiley & Sons, Inc. New York.Golden H.E, Boyer E.W, Brown M.G, Purucker S.T, Germain R.H, 2009. 
Spatial variability of nitrate concentrations under varying seasonal conditions in tributaries to Cayuga Lake Watershed, New York, USA. Journal of the 
American Water Resources Association, (in revision).
Grandin U, 2003. Dataanalys och hypotesprövning för statistikanvändare. 
PM. Naturvårdsverket. http://www.naturvardsverket.se/upload/02_tillstandet_i_
miljon/Miljoovervakning/handledning/dataanalys_och_hypotesprovn.pdf (2008-05-26).
Griffith D.A, 2005. Effective geographic sample size in the presence of spatial 
autocorrelation. Annals of the Association of American geographers, 
95(4):740-760.
Helsel D.R, 1990. Less than obvious. Statistical treatment of data below the 
detection	limit.	Environ.	Sci.	Technol.,	24(12):1766-1774.
Lam	N.	S.-N,	1983.	Spatial	interpolation	methods:	a	review.	The	American 	
Cartographer 10: 129–149. HÅLLBAR SANERING
90Legendre	P.	&	L.	Legendre,	1998.	Numerical	Ecology,	2nd	edition.	Elsevier, 	
Amsterdam.
Mantel	N,	1967.	The	detection	of	disease	clustering	and	a	generalized	
regression approach. Cancer Research, 27(2):209-220.
Moran P.A, 1950. Notes on continuous stochastic phenomena. Biometrika, 
37:17-37.
Myers	J.C,	1997.	Geostatistical	error	management.	Quantifying	uncertainty	
for environmental sampling and mapping. Van Nostrand Reinhold, New York.NARPM, 2005. EPA National Association of Remedial Project Managers, 
annual Training Conference 2005 (http://www.epanarpm.org/narpm2005/home.htm). Managing Site Heterogeneity with Triad Sampling Programs (http://www.epanarpm.org/narpm2005/pdf/ManagingSiteHeterogeneity.pdf)
Norberg	T,	2006.	Introduktion	till	Bayesiansk	uppdatering.	Kurslitteratur	till 	
kurs i matematisk statistik för V2, Chalmers. http://www.math.chalmers.se/
Stat/Grundutb/CTH/mve265/0809/ .	2009-05-28.
Norberg	T,	2008.	Personlig	kommunikation.	08-02-20.
Norrman J, Back P.-E, Engelke F, Sego L. & O. Wik, 2009. 
Provtagningsstrategier	för	förorenad	jord.	Hållbar	Sanering,	Rapport	5888. 	
Naturvårdsverket, Stockholm.
NV, 1997a. Generella riktvärden för förorenad mark, beräkningsprinciper och 
vägledning	för	tillämpning.	Rapport	4638.	Naturvårdsverket,	Stockholm.
NV, 1997b. Bakgrundshalter i mark. Halter av vissa metaller och organiska 
ämnen	i	jord	i	tätort	och	på	landsbygd.	Rapport	4640.	Naturvårdsverket, 	
NV,	1999.	Metodik	för	inventering	av	förorenade	områden.	Rapport	4918. 	
Naturvårdsverket, Stockholm.NV, 2007. Riktvärden för förorenad mark - Modellbeskrivning och 
vägledning. Bilaga 1 Sammanställning av indata till riktvärdesmodellen. Remissversion 2007-10-19.
NV,	2008.	Beskrivande	statistik	och	presentation.	 http://www.naturvardsverket.
se/sv/Tillstandet-i-miljon/Miljoovervakning/Handledning-for-miljoovervakning/
Utformning-av-program-och-statistik/ .	2008-01-08
Oden	N.L,	1984.	Assessing	the	significance	of	a	spatial	correlogram. 	
Geographical	Analysis,	16:1-16.Oracle, 2007. Crystal Ball 7.3 Reference Manual.Pardo-Igúzquiza,	E.,	1998.	Maximum	likelihood	estimation	of	spatial 	
covariance	parameters.	Mathematical	Geology,	30(1):95-108. HÅLLBAR SANERING
91ProUCL,	2008.	Statistical	Software	ProUCL	4.0	for	Environmental 	
Applications For Data Sets with and without Nondetect Observations.  
http://www.epa.gov/esd/tsc/software.htm 	(2008-08-29)
Rosén	L,	Back	P-E,	Soutukorva	Å,	Söderqvist	T	&	L,	Grahn,	2008a. 	
Kostnads-nyttoanalys som verktyg för prioritering av efterbehandlingsinsatser. 
Hållbar	Sanering,	Rapport	5836.	Naturvårdsverket,	Stockholm.
Rosén	L,	Englöv	P	&	L,	Grahn,	2008b.	Förorenade	områden:	System	för 	
riskklassificering	och	prioritering	(SRP).	Standard	BVS	585.82.	BanverketSADA,	2008.	Spatial	Analysis	and	Decision	Assistance.	Software.	University	
of Tennessee, UT. http://www.tiem.utk.edu/~sada/index.shtml 	(08-06-29)
Starzec	P,	Purucker	T	&	R	Stewart,	2008.	Osäkerheter	i	riskbedömning 	och	
beslutprocess.	Hållbar	Sanering,	Rapport	5804.	Naturvårdsverket,	 Stockholm.
Stewart	R.N,	Purucker	S.T,	2008.	SADA:	A	freeware	decision	support	tool 	
integrating GIS, sample design, spatial modeling, and risk assessment. 
Environmental Modelling and Software (in review).
Thayer W.C, Griffith D.A, Goodrum P.E, Diamond G.L, Hassett J.M, 2003. 
Applications	of	geostatistics	to	risk	assessment.	Risk	Analysis,	23(5):945-960.
USEPA, 2002. Guidance on Choosing a Sampling Design for Environmental 
Data	Collection	for	Use	in	Developing	a	Quality	Assurance	Project	Plan.	EPA 	
QA/G-5S.	EPA/240/R-02/005,	December	2002,	Office	of	Environmental 	
Information, US EPA, Washington DC. http://www.epa.gov/quality/qs-docs/
g5s-final.pdf	(08-06-26)
USEPA,	2004.	ProUCL	Version	3.0	User’s	Guide.	EPA/600/R04/079,	April 	
2004. Office of Research and Development, US EPA. http://www.epa.gov/esd/tsc/images/proucl3apr04.pdf 	(08-11-06)
USEPA,	2006.	Data	Quality	Assessment:	Statistical	Methods	for	Data	
Practitioners.	EPA	QA/G-9S.	EPA/240/B-06/003,	February	2006,	Office	of 	
Environmental Information, US EPA, Washington DC. http://www.epa.gov/quality/qs-docs/g9s-final.pdf 	(08-10-27)
USEPA,	2007.	ProUCL	Version	4.0	Technical	Guide.	EPA/600/R-07/041, 	
April 2007, Office of Research and Development, US EPA, Washington DC. 
http://www.epa.gov/esd/tsc/images/proucl4technical.pdf  (08-10-18)
White J. W, 1999. Hazards of short-term exposure to arsenic contaminated 
soil. Office of Environmental Health Assessment Services, Washington State Department of Health. HÅLLBAR SANERING
92Bilaga A. Statistisk programvara
I den här bilagan nämns kortfattat tre programvaror som är utvecklade speci fikt 
för förorenad mark och som alla tre är gratis att ladda ner från nätet. ProUCL 
och SADA har framförallt använts för beräkningarna i exemplen i rapporten. 
VSP användes framförallt i rapporten Provtagningsstrategier för förorenad 
jord (Norrman et al. 2009).
ProUCL
ProUCL	är	en	programvara	som	utför	flera	av	de	statistiska	analyser	som	rekommenderas	i	US	EPAs	datakvalitetsmanual	(DQO).	Grundläggande	analys 	
av	data	kan	utföras	(t.ex.	histogram,	Q-Q-plottar)	och	goodness-of-fit-tester, 
hypotesprövning samt beräkning av UCLM ingår i paketet. Programvaran 
är mycket lättanvänd. Den är utvecklad under ledning av Technical Support Center vid US EPA (http://www.epa.gov/esd/tsc/software.htm).
SADA – Spatial Analysis and Decision Assistance
SADA är en programvara utvecklat för visualisering, rumslig analys, statis-tisk analys, hälsoriskbedömning, miljöriskbedömning, kostnadsbedömningar, provtagningsdesign och beslutsanalys för förorenade områden. Programmet 
kan laddas ner gratis och har utvecklats av the Institute of Environmental 
Modeling vid University of Tennessee (http://ecology.tiem.utk.edu/~sada/index.shtml ).
VSP – Visual Sample Plan
VSP är en programvara som har utvecklats med syftet att vara ett enkelt verktyg för att uforma ett optimalt, tekniskt genomförbart provtagningspro-gram för att karakterisera ytjord, bebyggda ytor, vattenområden eller lik-
nande. Programvaran utnyttjar statistiska och matematiska algoritmer samt 
presenterar resultat på ett användarvänligt sätt i form av kartor. Programmet har utvecklats av Battelle Memorial Institute vid Pacific Northwest National Laboratory (http://dqo.pnl.gov/index.htm ). HÅLLBAR SANERING
93Bilaga B. Ordlista
Action Limit (AL) eng. används ofta av US EPA. Betecknar att det är 
vid det värdet/den halten måste åtgärder av något slag vidtas. I den här rapporten används riktvärdet 
som svensk motsvarighet.
Akut toxicitet Observerbar effekt av ett gift på en organism, där 
exponeringstiden och observationsperioden är kort.
Arbetsplan Utredningsstrategin dokumenteras i en arbetsplan.
Autokorrelation Innebär att ett samband (släktskap) finns mellan observationer i tiden eller rummet.
Bakgrundshalt Naturlig halt plus antropogent diffust tillskott.
Datakvalitets-målsprocessen  
(DQOP)Ett systematiskt angreppssätt för att definiera de kriterium som en datainsamlingsstrategi ska upp-fylla. Syftet är att datainsamlingen ska ha rätt kvalitet till rimlig kostnad. Metodiken har utveck -
lats av US EPA.
Datavärdesanalys En metodik för att bestämma provtagningens omfattning som bygger på att provtagningskostna-den balanseras mot den potentiella ekonomiska nyttan av provtagningen. Nya data värderas eko-nomiskt och detta värde vägs mot provtagnings-
kostnaden. Bara provtagningsprogram där värdet 
är större än kostnaden bör genomföras.
Delområde En del av ett förorenat område som definieras som en egen målpopulation. Avgränsning av ett delom-råde baseras bl.a. på förhandskunskap om föro-reningssituationen.
Delvolym Som ovan, men ordet ”delvolym” betonar att man betraktar ett tredimensionellt problem och inte enbart en area
Dynamisk provtagning Ett samlingsbegrepp för strategier som inbegriper användning av realtidsmätningar för att låta resul-taten av mätningarna styra provtagningen i fält.
Effektstorlek Den förändring eller skillnad man vill kunna upp-täcka, här mellan verklig medelhalt och det utifrån 
stickprovet uppmätta medelvärdet. Effektstorleken 
kan också beskrivas som den minsta skillnad man anser vara av vikt att upptäcka HÅLLBAR SANERING
94Efterbehandling Åtgärder som varaktigt syftar till att eliminera 
eller minska den nuvarande och framtida påver -
kan på hälsa och miljö från föroreningar i mark, 
grundvatten, sediment och från deponier, byggna-
der och anläggningar, samt att begränsa inverkan på landskapet.
Egenskapsområde Se delområde.
Element En statistisk term på de enheter som utgör popula-tionen. Vid undersökning av förorenad jord utgörs 
ett element av en viss definierad jordvolym, t.ex. 
jordvolymen från en skruvborr eller i en provgrop.
Fyllning Av människan påförda lösa massor som kan bestå av jord, byggavfall, schaktmassor, spån, slig etc.
Fördjupad riskbedömningUtredning om riskerna med ett förorenat område, risker med dagens situation, bedömning av hur rent det behöver bli samt åtgärdsbehov. 
Kvantitativa beskrivningar av olika risker samt 
platsspecifika riktvärden används vanligen.
Förenklad  
riskbedömningUtredning om riskerna med ett förorenat område, risker med dagens situation, bedömning av hur 
rent det behöver bli samt åtgärdsbehov. Vanligen 
används generella riktvärden vid bedömningen.
Förfrågningsunderlag Handlingar som tas fram som kalkylerbart underlag för upphandling av utredningar, efterbehandlings-åtgärder eller andra aktiviteter som behövs i efter -
behandlingsarbetet.
Generellt riktvärde Riktvärde som gäller för många, men inte alla, objekt i landet. Anger en nivå under vilken risk för oönskade effekter på människor eller miljö 
inte föreligger.
Goodness-of-fit-test Ett statistiskt test som undersöker om data följer en viss definierad statistisk fördelning. Det finns 
flera	olika	tester	utvecklade.
Grey region Engelskspråkigt begrepp som används av US EPA, 
effektstorlek.
Hotspot Engelskt uttryck för ett starkt förorenat och till yta/volym begränsat område i mark eller sediment. HÅLLBAR SANERING
95Hypotesprövning En teknik för att göra uttalanden om en popu-
lation baserat på ett stickprov av populationen. Hypotestprövningen utförs med hjälp av ett 
hypotestest.
Hypotestest En viss statistisk metod som kan användas vid 
hypotesprövning. Olika hypotestester används 
beroende vilka antaganden som kan göras om den underliggande populationen som stickprovet kommer från.
Inferens I statistiska sammanhang: att dra slutsatser om målpopulationen baserat på stickprov.
Konceptuell modell En begreppsmodell där tillgänglig information används för att beskriva objektet som skall under -
sökas. Modellen utgör en hypotes som kan förkas-tas och revideras under projektets gång.
Konfidensgrad Anger sannolikheten  för att det sanna värdet för 
den uppmätta storheten ligger inom konfidensin-tervallet. Betecknas ibland även konfidensnivå.
Konfidensintervall En statistisk term som anger graden av osäkerhet för ett försök eller mätvärde. Anges ofta i form av 
en punktskattning med felmarginal, till exempel 
30±3, dvs. ett intervall inom vilket t.ex. medelvär -
det av en variabel kan ligga. Gränserna för kon-fidensintervallet benämns undre respektive övre konfidensgräns och beteckas LCL respektive UCL.
Kovarians Ett statistiskt mått på samvariationen mellan två 
variabler
Kvantiler Ett lägesmått sådant att givna proportioner av 
fördelningens värden är mindre än (eller större än) talen: 0.9-kvantilen är densamma som 90-percen-tilen. Se även percentiler.
LCLM Eng. lower confidence limit of the mean. Den 
undre gränsen av ett konfidensintervall för medel-halten. Inom förorenad mark är oftast denna mindre intressant än UCLM.
Markanvändning Det ändamål för vilket ett mark- eller vatten-område utnyttjas eller kommer att utnyttjas.
Medelhalt I denna rapport används medelhalten för att beteckna den verkliga men okända medelhalten 
i en målpopulation. HÅLLBAR SANERING
96Medelvärde I denna rapport används medelvärdet för att 
beteckna skattningen av medelhalten, dvs. det medelvärde man observerar från sitt stickprov och 
som man kan använda för att skatta den verkliga 
medelhalten.
Minsta detekterbara skillnadSe effektstorlek.
Målpopulation Se population.
Naturlig halt Den halt som skulle finnas utan antropogen 
påverkan.
Percentiler Ett lägesmått i en statistisk fördelning sådant att 
en given andel av fördelningens värden är mindre än vald percentil. Exempelvis är 90-percentilen det värde vid vilket 90% av datamängdens eller för -
delningens värden överskrids.
Platsspecifikt riktvärde Riktvärde framtaget för ett objekt baserat på de speciella förutsättningar som råder vid objektet.
Population Den totala mängden av element som man önskar dra 
slutsatser om genom sin undersökning. Vid under -
sökning av förorenad jord avgränsas populationen 
ofta som ett delområde eller egenskapsområde.
Prediktionsintervall Ett prediktionsintervall är ett intervall som talar 
om vad en enskild mätning av en variabel kan komma att bli.
Provtagningsmönster Det sätt på vilket provpunkter placeras i rummet.
Provtagningsplan Den färdiga produkt som beskriver provtagnings-
strategin och hur provtagningen ska gå till.
Provtagningsskala Eng. support. Den volym som ett prov represen-
terar, inkluderandeprovets form och orientering. 
Provtagningsskalan kan bl.a. ökas genom att ta samlingsprov.
Provtagningsstrategi Strategin för hur en provtagning läggs upp.
Provtagningsvolym Den jordvolym som fysiskt tas ut som prov. Provtagningsvolymen är alltid mindre eller lika 
med provtagningsskalan.
Punktkälla En föroreningskälla som förorenar miljön (mark, 
luft, sediment eller vatten) lokalt HÅLLBAR SANERING
97Påverkansområde Område där mark, grundvatten, ytvatten eller 
sediment är konstaterat förorenade eller på sikt riskerar att bli förorenade via spridning från föro-
reningskällan.
Riktad provtagning En typ av bedömningsbaserad provtagning där 
provpunkternas lägen väljs subjektivt. Ett vanligt fall är att man riktar provpunkterna mot jordvoly-mer där man förväntar sig höga föroreningshalter.
Riktvärde Den halt av förorening där inga oönskade effekter 
på människor eller miljö förväntas. Se generellt 
riktvärde respektive platsspecifikt riktvärde.
Riskbedömning De risker, med avseende på människors hälsa eller miljön, som ett förorenat område kan ge upphov till identifieras och kvantifieras. De nivåer som inte utgör risker för människa eller miljö identifieras.
Skanningtest/metod Metod för snabb översiktlig undersökning.
Semivariansen Variansen mellan två punkter separerade av ett visst avstånd. Detta avstånd kallas lag.
Slumpmässig Avser ett val där slumpen och inte människan påverkar valet.
Standardavvikelse Ett mått på hur mycket de olika värdena 
i en population avviker från medelvärdet. 
Standardavvikelsen (σ ) är en egenskap hos en san-
nolikhetsfördelning och definieras som kvadratro-ten ur variansen för fördelningen.
Statistisk styrka Sannolikheten att förkasta en nollhypotes som är 
felaktig. Definieras som 1-β  där β  är sannolikheten 
att inte förkasta en nollhypotes som är felaktig. β 
kallas även typ II-fel.
Stickprov En samling slumpmässigt utvalda prov som skall representera den målpopulation man vill undersöka.
Stratifierad provtagning Provtagning där den volym som ska provtas har delats in i delvolymer med syfte att varje delvolym ska vara mer homogen än hela volymen. Syftet är 
att ta fram mer representativ statistik.
Support Se provtagningsskala. HÅLLBAR SANERING
98Tillsynsmndighet Myndighet (dvs. kommun, länsstyrelse eller 
Naturvårdsverket) med ansvar för tillsynen av ett objekt, vilket innebär att ta emot anmälningar, 
ställa krav på verksamheten, följa upp kraven och 
att ge vägledning till dem som utför arbetena, allt enligt miljöbalken.
UCLM Eng. upper confidence limit of the mean. Den övre 
gränsen av ett konfidensintervall för medelhalten.
UCLM
95Eng. 95% upper confidence limit of the mean. 
Den övre 95%-iga gränsen av ett konfidensinter -
vall för medelhalten.
Utredningsstrategi Strategin för planeringen och upplägget av utred-ningen.
Varians Varians och standardavvikelse är exempel på spridningsmått för en statistisk fördelning, det vill säga ett mått på hur utspridd fördelningens värden är kring väntevärdet.
Åtgärdsmål Funktionsmål som anger hur området kan använ-das efter åtgärderna (övergripande åtgärdsmål), samt kvantitativa mål (mätbara åtgärdsmål) som sätts med hänsyn till de risker objekt medför och till åtgärdernas omfattning baserat på vad som är tekniskt möjligt, miljömässigt motiverat och eko-
nomiskt rimligt. HÅLLBAR SANERING
99Bilaga C. Betafördelningen
En standard tvåparametrisk betafördelning för en slumpmässig variabel x  på 
intervallet [0, 1] ges av:
()),() 1(,1 1
βαβαβ α
Bx xxf− −−=
Här är B(α , β) den vanliga Beta funktionen:
) ()()(),(βαβαβα+ΓΓΓ= B
där Γ  är Euler Gamma funktionen. Medelvärdet bestäms av:
βααµ+=
Variansen är:
()22
)1 ( βα βααβσ
+ ++=
och mode (d.v.s. det mest troliga värdet) är:
21ˆ−+−=βααx
Variabeln x  är den förorenade andelen av området. Antag att vi har n  obero-
ende observationer, av vilka f är antalet observationer över riktvärdet och g  är 
antalet observationer under riktvärdet. Då gäller att
om priorkunskapen om x  modelleras som α  = β	=	1.	Norberg	(2008)	och	
Rosén et al. (2009) argumenterar för att när man inte har någon priorkunskap 
alls, så avspeglas detta bättre genom att ansätta att α  = β = 0,5 för att detta 
har minst inverkan på slutresultatet. I så fall ges α  och β  av:
α = f + 0,5 och  β = g + 0,5.
Parametrarna α  och β  styr betafördelningens plats och form.
Norberg,	2008.	Personlig	kommunikation.	08-02-20.
Rosén L, Norberg T & J Norrman, 2009. Kurs i statistisk dataanalys och 
tolkning av resultat: Tillämpningar inom förorenad mark. Hållbar Sanering, Rapport	5897.	Naturvårdsverket,	Stockholm.	Under	publicering. Metodik för 
Rapporten beskriver man kan strukturera statistisk ut -
värdering av tillgänglig information från förorenade om -
råden, både förhandskunskap och insamlad data. Syftet 
är att lyfta fram statistiska metoder som kan användas 
för vissa delar i en riskbedömning, men också som 
underlag för kostnadsuppskattningar i en åtgärdsutred -
ning. Rapporten gör inte anspråk på att ge ett komplett 
arbetsschema för utredningar av förorenade områden, 
utan snarare en hjälp till att förstå var olika statistiska 
metoder kan komma till användning. 
Naturvårdsverket har inte tagit ställning till innehål -
let i rapporten. Författarna svarar ensamma för innehåll, 
slutsatser och eventuella rekommendationer.rapport 5932
NATuRVÅRDSVERKET
iSbN 978-91-620-5932-3
iSSN  0282-7298
Kunskapsprogrammet Hållbar Sanering  samlar in, bygger upp och 
sprider kunskap om förorenade mark- och vattenområden. Genom 
Hållbar Sanering kan myndigheter, forskare och företag söka bi -
drag för utredningar, seminarier och utvecklingsprojekt som täcker 
kunskapsluckor på kort och lång sikt. Hållbar Sanering styrs av en 
programkommitté som består av representanter från banverket, 
Göteborgs stad, KTH, linköpings universitet, länsstyrelsen i Kalmar, 
Naturvårdsverket, Norges Teknisk- Naturvetenskaplige universitet; 
SGi, Slu, Sydkraft SAKAb och umeå universitet.
Naturvårdsverket  106 48 Stockholm. besöksadress: Stockholm - Valhallavägen 195, Östersund - Forskarens väg 5 hus ub, Kiruna - Kaserngatan 14.  
Tel: +46 8-698 10 00, fax: +46 8-20 29 25, e-post: registrator@naturvardsverket.se  internet: www.naturvardsverket.se  Beställningar  Ordertel: +46 8-505 933 40, 
orderfax: +46 8-505 933 99, e-post: natur@cm.se  Postadress: CM Gruppen , box 110 93, 161 11 bromma. internet: www.naturvardsverket.se/bokhandeln

Guideline values for contaminated soil: Model description and guidance

Riktvärden för  
förorenad mark
Modellbeskrivning och vägledning
RAPPORT 5976 • septeMbeR 2009
1
2
3
  Riktvärden  
för förorenad mark
Ordertel: 08-505 933 40Orderfax: 08-505 933 99
e-post: natur@cm.se
postadress: Cm-Gruppen, box 110 93, 161 11 brommaInternet: www.naturvardsverket.se/bokhandeln
tel 08-698 10 00, fax 08-20 29 25
e-post: registrator@naturvardsverket.se
postadress: Naturvårdsverket, se-106 48 stockholm
IsbN 978-91-620-5976-7  
IssN 0282-7298
tryck: Cm Gruppen Ab, bromma 2009
Form: Ab t ypoform/Love Lagercrantz
Illustrationer: Ab t ypoform
Foton: Charlie Drevstam (omslag), Anna Kern (s 17), Lena Granefelt (s 45), Nicho södling (s 53),  
Conny Fridh (s 70), pelle berglund (s 96), per magnus persson (s 109), bengt Höglund (s 177), Henrik t rygg (s 191),  
bengt Hedberg (s 215), Kenneth bengtsson (s 261) samtliga © Johnér bildbyrå Ab     5Förord
Föroreningar kan medföra risker för människors hälsa och vår miljö.  
I Sverige har vi miljökvalitetsmål som anger inriktningen för miljöarbetet 
och fokuserar på att minska dessa risker. Det finns ett stort antal föro-
renade områden i landet. Utredning av vilka risker ett förorenat område kan innebära för människors hälsa eller miljön och hur man vid behov 
kan minska riskerna genom efterbehandling, är en viktig del av miljö-
målsarbetet. Ansvaret för att efterbehandla förorenade områden regleras i miljöbalken. 
Vi ger nu ut tre vägledande rapporter för arbetet med förorenade om-
råden samt ett beräkningsprogram för riktvärden för förorenad mark. Vår målsättning med vägledningsmaterialet är att tillhandahålla en 
metodik för ett effektivt och kvalitetssäkrat arbete med efterbehandling 
av förorenade områden, i ett långsiktigt och hållbart perspektiv. ”Att välja efterbehandlingsåtgärd” är en övergripande rapport som beskriver 
utredningsprocessen för ett förorenat område. Syftet är att ge en samlad 
bild över hur man kan ta fram ett bra beslutsunderlag för val av åtgärd. I rapporten ”Riskbedömning av förorenade områden” ger vi vägledning 
i att bedöma miljö- och hälsorisker. Syftet är att besvara vilka risker som 
finns, hur stora de är och vad som kan vara acceptabelt idag och i fram-
tiden. Ett av flera verktyg i riskbedömningen är riktvärden. Vår riktvär -
desmodell samt våra generella riktvärden för förorenad mark har revide-
rats. Modellbeskrivning och vägledning ger vi i rapporten ”Riktvärden för förorenad mark”. Tillsammans med rapporten ger vi ut ett beräk-
ningsprogram för riktvärden för förorenad mark, som kan användas när 
riktvärden ska tas fram eller granskas. 
Rapporterna, beräkningsprogrammet och kompletterande vägledning 
finns på vår hemsida www.naturvardsverket.se/ebh. Vår vägledning vän-der sig till aktörer inom efterbehandlingsområdet; i första hand tillsyns-myndigheter men också konsulter, verksamhetsutövare, fastighetsägare 
och övriga aktörer. Berörda aktörer har getts möjlighet att lämna syn-
punkter på rapporterna och beräkningsprogrammet genom remissförfar -
ande.
Utvecklingen av vägledningsmaterialet påbörjades 2001, med de 
största insatserna under 2006 till 2008. Under den senare perioden har arbetet utförts av en arbetsgrupp bestående av projektledare från 
Naturvårdsverket Helena Fürst, Erika Skogsjö och Yvonne Österlund 
samt delprojektledare Marie Arnér (WSP Environmental), Mark Elert (Kemakta Konsult AB), Annika Hanberg (Institutet för miljömedicin), 
Celia Jones (Kemakta Konsult AB), Yvonne Ohlsson (Sweco  
Envi-ronment AB), Maria Paulsson (Golder Associates AB) och Andrew 
Petsonk (WSP Environmental). Medverkande i delprojekten har varit: 
Bo Carlsson och Pär Elander (Envipro Miljöteknik); Mikael Hägglöf (Fröberg & Lundholm Advokatbyrå); Anders Bank och Rosana Moraes 
(Golder Associates AB); Marika Berglund, Nicklas Gustavsson,  
Axel Hullberg och Ulla Stenius (Institutet för miljömedicin); Michael  6   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKPettersson, Håkan Svensson och Sara Södergren Riggare (Kemakta 
Konsult AB); Pär-Erik Back, Johan Holmqvist, Johanna Leback, Johan 
Ludvigsson, Sofia Rolén och Niklas Törneman (Sweco Environment AB) 
samt Ingegerd Ask och John Sternbeck (WSP Environmental). Utöver ovan nämnda har projektledare och delprojektledare i tidigare skeden 
varit: Ann Marie Fällman och Fredrika Östlund (Naturvårdsverket), 
Catarina Barkefors (Studsvik AB) samt Annelie Liljemark (Sweco Environment AB). Beräkningsprogrammet togs ursprungligen fram av 
Statens geotekniska institut.
Vi vill rikta ett stort tack till samtliga personer som har medverkat i  
arbetet.
Stockholm i september 2009     7Innehåll
 FöRORd 5
 SAmmANFATTNiNg 11
 SummAR y 13
1 iNledNiNg 15
1.1 bakgrund och syfte 15
1.2 Läsanvisning 16
1.3 Naturvårdsverkets utgångspunkter för efterbehandling av  
 förorenade områden 18
2 RikTväRdeSmOdell FöR FöROReNAd mARk 21
2.1 Riktvärdesmodellens uppbyggnad 21
2.2 markanvändning 22
2.3 skyddsobjekt 23
2.3.1 skydd av människor 23
2.3.2 skydd av markmiljön 23
2.3.3 skydd av grundvatten 23
2.3.4 skydd av ytvatten 24
2.4 t illämpbarhet och begränsningar 24
2.5 Förändringar i förhållande till tidigare beräkningsmetodik 25
3 HälSORiSkBASeRAde RikTväRdeN 27
3.1 bedömning av hälsoeffekter 29
3.1.1 Ämnen med tröskeleffekter 29
3.1.2 Risknivåer för ämnen utan tröskeleffekter 29
3.1.3 Dataunderlag 30
3.1.4 Föroreningarnas biotillgänglighet 30
3.2 exponeringsvägar och markanvändning 31
3.3 exponeringsmodeller 31
3.4 Intag av jord 32
3.5 Hudkontakt 34
3.6 Inandning av damm 35
3.6.1 Ämnen med referenskoncentration i luft 36
3.6.2 Ämnen som saknar referenskoncentration i luft 38 8   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARK3.7 Inandning av ångor 39
3.7.1 Ämnen med referenskoncentration i luft 39
3.7.2 Ämnen som saknar referenskoncentration i luft 40
3.8 Intag av dricksvatten 42
3.9 Intag av växter 43
3.10 Intag av fisk 44
3.11 Att tänka på för platsspecifika hälsoriskbaserade riktvärden 44
3.11.1 Val av exponeringsscenarier utifrån markanvändning 44
3.11.2 Justering av exponeringsvägar 46
3.11.3 Justering av exponeringsparametrar 47
3.11.4 Relativ biotillgänglighet 48
4 FöRdelNiNg OcH TRANSPORT A v FöROReNiNgAR 49
4.1 beräkningarnas omfattning 49
4.2 Fördelning av föroreningar i mark 50
4.2.1 matematisk beskrivning av föroreningsfördelning i mark 51
4.2.2 Fysikalisk-kemiska data 54
4.2.3 Jordarter 54
4.3 t ransport av ångor från marken 54
4.3.1 t ransport av ångor genom marken in i byggnader 54
4.3.2 t ransport av ångor genom marken till utomhusluft 57
4.4 t ransport av föroreningar till grundvatten 59
4.4.1 Utspädningsfaktor för förorening ovanför grundvattenytan 60
4.4.2 Utspädningsfaktor för förorening under grundvattenytan 61
4.5 t ransport av föroreningar till ytvatten 62
4.5.1 Utspädningsfaktor för förorening ovanför grundvattenytan 62
4.5.2 Utspädningsfaktor för förorening under grundvattenytan 63
4.6 Upptag av föroreningar i växter 63
4.6.1 metaller 64
4.6.2 Organiska ämnen 64
4.6.3 Oorganiska ämnen utom metaller 65
4.7 Upptag av föroreningar i fisk 65
4.8 Att tänka på för platsspecifika riktvärden för  
 transport och spridning 66
4.8.1 platsspecifika Kd-värden 66
4.8.2 t ransport av ångor in i byggnader 67
4.8.3 t ransport av föroreningar i grundvattnet 68
4.8.4 t ransport av föroreningar till ytvatten 68
4.8.5 Upptagsfaktor för växter 69
5 RikTväRdeN FöR Skydd A v mARkmiljöN 71
5.1 Riktvärden baserade på effekter i markmiljön 71
5.1.1 metodik för att ta fram riktvärden för markmiljö 71     95.1.2 Dataunderlag 73
5.2 Att tänka på för platsspecifika riktvärden för markmiljön 73
5.2.1 platsspecifika krav på skydd av markmiljön 73
5.2.2 skydd av markmiljön på olika djup 74
5.2.3 skydd av markmiljön i olika delområden 74
6 RikTväRdeN FöR Skydd Av gRuNdvATTeN OcH yTvATTeN 75
6.1 Riktvärden för skydd av grundvatten 75
6.1.1 metodik för att ta fram riktvärden för skydd av grundvatten 76
6.2 Riktvärden för skydd av ytvatten 76
6.3 Att tänka på för platsspecifika riktvärden för grundvatten  
 och ytvatten 77
6.3.1 När grundvatten bör skyddas 77
6.3.2 Nivåer för skydd av grundvatten 78
6.3.3 skydd av ytvatten 79
7 BeRäkNiNg OcH juSTeRiNg A v RikTväRdeN 81
7.1 beräkningsgång 81
7.2 Hälsoriskbaserade riktvärden 82
7.2.1 sammanvägning av exponeringsvägar 82
7.2.2 Justering för exponering från andra källor 83
7.2.3 Justering för akuttoxicitet 83
7.2.4 sammanvägning av hälsoriskbaserat riktvärde 83
7.3 Integrerat riktvärde för hälsa, markmiljö och spridning 84
7.4 Justering för bakgrundshalt 84
7.5 sammanslagning av riktvärden 84
7.6 Att tänka på vid beräkning av platsspecifika riktvärden 85
7.6.1 bakgrundshalter 85
7.6.2 Flera föroreningar samtidigt 85
7.6.3 Riktvärden för flyktiga ämnen 86
8 geNeRellA RikTväRdeN FöR FöROReNAd mARk 87
8.1 Förutsättningar 87
8.2 Urval av ämnen och ämnesgrupper 88
8.2.1 petroleumkolväten 88
8.2.2 polycykliska aromatiska kolväten (p AH) 89
8.2.3 pCb 90
8.2.4 Dioxiner och dioxinliknande ämnen 90
8.2.5 Fenol och kresoler 90
8.2.6 Klorfenoler 90
8.2.7 Klorbensener 90
8.3 beräknade generella riktvärden för förorenad mark 91
8.3.1 Förändringar i förhållande till tidigare generella riktvärden 97 10   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARK9 OSäkeRHeTeR 99
9.1 Osäkerheter i riktvärdesmodellen 99
9.1.1 Osäkerheter i hälsoriskbaserade riktvärden 100
9.1.2 Osäkerheter i riktvärden för skydd av markmiljön 102
9.1.3 Osäkerheter i riktvärden för skydd av grundvatten och ytvatten  102
9.2 Osäkerhets- och känslighetsanalys 103
 ReFeReNSeR 105
BilAgA 1. SAmmANSTällNiNg A v iNdATA Till  
RikTväRdeSmOdelleN
BilAgA 2. mOdellBeSkRivNiNg – liSTA öveR v ARiABleR
BilAgA 3. mOdellBeSkRivNiNg – mATemATiSk BeSkRivNiNg A v  
BeRäkNiNgSPROgRAm BilAgA 4. HANdledNiNg FöR BeRäkNiNgSPROgRAm
BilAgA 5. eFTeRBeHANdliNgSTeRmiNOlOgi     11sammanfattning
Det finns ett stort antal förorenade områden i Sverige. För en del av 
dessa är föroreningssituationen sådan att efterbehandling krävs. För att 
bedöma om behov finns för en efterbehandling och i vilken omfattning 
en sådan krävs görs en riskbedömning. Riktvärden är ett av flera verktyg i en riskbedömning. Vid en förenklad riskbedömning jämförs uppmätta 
halter på området med generella eller platsspecifika riktvärden för för -
orenad mark. Riktvärden i efterbehandlingssammanhang anger den för -
oreningshalt i marken under vilken risken för negativa effekter på män-niskor, miljö eller naturresurser normalt är acceptabel. Överskridande 
av riktvärdena medför dock inte nödvändigtvis att negativa effekter uppträder. De generella riktvärdena för förorenad mark är inte juridiskt 
bindande värden. 
Naturvårdsverket har utvecklat en modell för att ta fram rikt-
värden för förorenad mark. I denna rapport beskrivs modellens upp-byggnad samt den metodik och de data som används för att beräkna 
Naturvårdsverkets generella riktvärden. Till riktvärdesmodellen hör ett beräkningsprogram i Excel för riktvärden för förorenad mark. Meto-
diken och beräkningsprogrammet är verktyg som också kan användas 
när man tar fram eller granskar platsspecifika riktvärden. Den metodik 
och de data som används i riktvärdesmodellen bör vara vägledande när 
platsspecifika beräkningar utförs. Den senaste versionen av beräknings-programmet finns att ladda ner på Naturvårdsverkets hemsida.
Naturvårdsverkets generella riktvärden är beräknade för vanliga för -
hållanden vid förorenade områden i Sverige. De anger en nivå som ger skydd mot hälso- och miljöeffekter vid flertalet förorenade områden, dock inte samtliga. För fall där Natur vårdsverkets generella riktvärden 
inte är lämpliga att använda kan platsspecifika riktvärden tas fram. Då tar man hänsyn till de förhållanden som råder vid det aktuella området. 
En viktig del när man tar fram riktvärden är den markanvändning 
som förväntas på området. Markanvändningen styr de aktiviteter som förekommer och därmed vilka grupper som exponeras och i vilken om-fattning detta kan ske. Markanvändningen påverkar även vilka krav som 
ställs på skydd av markmiljön i området. Naturvårdsverkets generella 
riktvärden har tagits fram för två olika typer av markanvändning, käns-lig markanvändning (KM) och mindre känslig markanvändning (MKM).
Naturvårdsverkets generella riktvärden beaktar fyra skyddsobjekt; 
människor som vistas på området, markmiljön på området, grundvatten samt ytvatten. Vid beräkning av hälsorisker tas hänsyn till exponering 
orsakad av direktkontakt med den förorenade jorden, såväl som in-
direkta effekter som kan uppstå på grund av spridning av föroreningar 
till luft, grundvatten och växter. Riktvärdena tar också hänsyn till skydd 
mot effekter i markmiljön inom området samt att grundvatten och yt-vatten skyddas mot påverkan på grund av spridning. 
Det slutliga riktvärdet väljs som det lägsta av de värden som avser 
skydd för hälsa, markmiljö, grundvatten eller ytvatten. Dessutom görs  12   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKett antal justeringar av riktvärdet bland annat för att skydda mot att 
akuttoxiska effekter uppstår samt för att undvika att organisk förore-
ning kan förekomma i fri fas. Slutligen justeras de beräknade riktvärdena 
för att säkerställa att de inte underskrider den bakgrundshalt som finns naturligt eller uppkommit genom diffus storskalig föroreningsspridning.     13summary
There are a large number of contaminated areas in Sweden. At some of 
these sites the contamination is so severe that remediation is required. 
Risk assessments are performed in order to assess the requirement for 
and the extent of remediation to be carried out. Guideline values are one of a number of tools used in risk assessments. In simplified risk assess-
ments measured contaminant concentrations on site are compared with 
generic or site-specific guideline values. Guideline values, in the context of the remediation of contraminated sites, are the contaminant concentra-
tion in soil under which the risk of harmful effects on human health, the 
environment or natural resources is acceptable. However, contaminant concentrations which exceed guideline values do not necessarily give rise 
to negative effects. Generic guideline values are not legally binding values.
The Swedish Environmental Protection Agency has developed a mod-
el to derive guideline values for contaminated land. This report describes the model structure and the methods and data used to calculate Swedish 
generic guideline values for contaminated land. The model for calculat-ing guideline values is available in the form of an Excel file. The method 
and the program can also be used for the calculation or the control of 
site-specific guidelines. The parameters and data included in the model 
should be used for guidance when site-specific guideline values are cal-
culated. The latest version of the program is available for downloading from website of the Swedish Environmental Protection Agency.
The Swedish generic guideline values are based on normal conditions 
at contaminated areas in Sweden. They are intended to be protective of health and the environment at the majority of contaminated sites, although they cannot be applied at all sites. In cases where generic guide-
line values are not relevant to the conditions at a contaminated site, site-
specific guideline values can be calculated, which take into account the actual site conditions. 
An important part of the derivation of guideline values is the ex-
pected land use at the site. Land use determines the likely activities on the site and therefore determines which groups of people will be exposed 
to contaminants and to what extent exposure will occur. Land use also 
affects the degree to which protection of the soil environment is required on the site. The Swedish generic guideline values have been derived for 
two different types of land use, sensitive land use (KM) and less sensitive 
land use (MKM). 
The generic guideline values are intended to protect people living on 
or visiting the site. The assessment of health risks takes into account exposure caused by direct contact with the contaminated soil as well as 
indirect exposure which can occur by the transport of contaminants to 
air, groundwater, and plants. The guideline values also take into account protection of the soil environment on the site. Groundwater and surface 
water are also protected against effects which occur as a result of the 
transport of contaminants. 14   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKThe final guideline value is the lowest of the values derived to protect 
health, soil environment, groundwater and surface water. In addition, a 
number of adjustments of the guideline values are made in order to avoid 
acute toxic effects and the occurrence of free-phase organic contami-nants in soil. Finally, the guideline values are checked to ensure that they 
are not lower than the background concentrations which occur naturally 
or which are a result of large-scale diffuse pollution.  iNlEDNiNg   15bakgrund och syfte1.1 
Det finns ett stort antal förorenade områden i Sverige. Vid en del av 
bedöma behov och omfattning av en efterbehandling behövs referens-  
nivåer för vilken risk föroreningen kan innebära. Riktvärden är ett av flera 
verktyg i en riskbedömning. Vid en förenklad riskbedömning jämförs upp-
mätta halter på området med generella eller platsspecifika riktvärden. 
Naturvårdsverket har utvecklat en modell för att ta fram riktvärden 
för förorenad mark. I denna rapport beskrivs modellens uppbyggnad i detalj samt den metodik och de data som används för att beräkna 
Naturvårdsverkets generella riktvärden. Denna metodik och dessa data bör också vara en utgångspunkt när man tar fram platsspecifika rikt-
värden. 
Naturvårdsverkets generella riktvärden för förorenad mark anger den 
föroreningshalt under vilken risken för negativa effekter på människor, miljö eller naturresurser normalt är acceptabel i efterbehandlingssam-
manhang. Överskridande av riktvärdena behöver dock inte nödvändigt-vis medföra negativa effekter.Inledning1 
 Sammanfattning av kapitel 1
När man ska bedöma behov och omfattning av en efter -
behandling av ett förorenat område behövs bland annat 
referensnivåer för vilken risk en förorening kan innebära. 
Riktvärden för förorenad mark anger den föroreningshalt 
i marken under vilken risken för negativa effekter på människor, miljö eller naturresurser normalt är accep-tabel i efterbehandlingssammanhang. Riktvärden är ett 
av flera verktyg i en riskbedömning. Vid en förenklad 
riskbedömning jämförs uppmätta halter på området med generella eller platsspecifika riktvärden.
Naturvårdsverkets generella riktvärden är anpassade 
för vanliga förhållanden vid flertalet förorenade områden 
i sverige. För att bedöma om Naturvårdsverkets generel-
la riktvärden kan användas måste man titta på förutsätt-ningarna i det aktuella området. Om de generella riktvär -
den inte kan användas kan man ta fram platsspecifika riktvärden med hänsyn till de specifika förhållanden som råder vid det aktuella området. För vissa förorenade om-råden är riskerna av sådan art att enbart en jämförelse 
med riktvärden inte är lämplig utan en fördjupad riskbe-
dömning krävs för att uppskatta riskerna.
Naturvårdsverket har utvecklat en modell för att ta 
fram riktvärden för förorenad mark. Den nu framtagna 
riktvärdesmodellen ersätter den tidigare modellen. 
I denna rapport beskrivs modellens uppbyggnad samt 
de principer, den metodik och de data som används 
för att beräkna Naturvårdsverkets generella riktvärden. Detta bör också vara en utgångspunkt när man tar fram 
platsspecifika riktvärden. För att underlätta framtagande 
och granskning av platsspecifika riktvärden för mark har Naturvårdsverket tagit fram ett excelbaserat beräknings-program för riktvärden för förorenad mark. 16   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKNaturvårdsverkets generella riktvärden är anpassade för vanliga 
förhållanden vid förorenade områden och är beräknade för att ange en 
nivå som ger skydd mot hälso- och miljöeffekter vid flertalet förorenade 
områden i Sverige. För att bedöma om Naturvårdsverkets generella rikt-värden kan användas bör man titta på förutsättningarna i det aktuella 
området. Exempel på förhållanden som kan avvika är:
i vilken omfattning människor exponeras för föroreningar

förutsättningarna för spridning av föroreningar
skyddsvärde för miljön i området och i omgivningen.
I de fall där Naturvårdsverkets generella riktvärden inte kan användas 
kan platsspecifika riktvärden tas fram där man tar hänsyn till de spe-
cifika förhållanden som råder vid det aktuella området. Omfattning 
av och innehåll i platsspecifik information som behövs beror på i vilka avseenden området avviker från de antaganden som har gjorts för 
Naturvårdsverkets generella riktvärden. För vissa förorenade områden 
är riskerna av sådan art att enbart en jämförelse med riktvärden inte är lämplig som verktyg för att bedöma risker. Då kan en fördjupad riskbe-
dömning krävas för att uppskatta riskerna (Naturvårdsverket, 2009a). 
Det kan exempelvis vara områden där föroreningsspridning utgör en väsentlig risk, områden där flera olika medier (mark, grundvatten, yt-
vatten, sediment) är förorenade eller områden med betydande förorening 
av klorerade lösningsmedel.
Riktvärdesmodellen är en utveckling av de modeller som tidigare 
använts för Naturvårdsverkets generella riktvärden för förorenad mark samt branschspecifika riktvärden för ämnen vid bensinstationer. Den nu framtagna riktvärdesmodellen ersätter den tidigare modellen. För att 
underlätta framtagande och granskning av platsspecifika riktvärden för 
mark har Naturvårdsverket tagit fram ett Excelbaserat beräkningspro-gram för riktvärden för mark. Den senaste versionen av beräkningspro-
grammet finns att ladda ner på Naturvårdsverkets hemsida  
(www.naturvardsverket.se/ebh).
Läsanvisning1.2 
Denna rapport kan läsas på flera sätt. Den som vill ha djupare kunskap om hur riktvärden för förorenad mark enligt Naturvårdsverkets mo-
dell bör beräknas, läser samtliga kapitel. Den som vill ha en översiktlig 
uppfattning om hur riktvärden kan beräknas läser med fördel kapitel-sammanfattningarna först i varje kapitel. Enstaka kapitel kan läsas för 
att få en fördjupning inom respektive kapitels område. 
I rapporten används ordet riktvärdesmodell ofta. Med riktvärdesmodell 
avses hela metodiken för att beräkna riktvärden. Beroende på sammanhang används även termerna modell eller beräkningsmetodik. Riktvärdesmodellen 
byggs upp av ett antal mindre modeller, kallade delmodeller.
För att sätta in riktvärden för förorenade områden i sitt samman-
hang rekommenderar Naturvårdsverket att man läser rapporten Att välja efterbehandlingsåtgärd (Naturvårdsverket, 2009b). Den beskriver hela utredningsprocessen för förorenade områden. Vidare bör man läsa  iNlEDNiNg   17
Känslig markanvändning  
kan till exempel vara bostäder, skolor och odlingsmark. 18   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKrapporten Riskbedömning av förorenade områden (Naturvårdsverket, 
2009a) som ger vägledning till förenklade och fördjupade riskbedöm-
ningar av förorenade områden och bland annat beskriver hur riktvärden 
kan användas som ett av flera verktyg i riskbedömningen.
I avsnitt 1.3 i denna rapport redovisas Naturvårdsverkets utgångs-
punkter för efterbehandling av förorenade områden, som har legat till grund för val och antaganden i riktvärdesmodellen. Kapitel 2 ger en all-män bakgrund till riktvärdesmodellen för förorenad mark. Där beskrivs 
riktvärdesmodellens uppbyggnad, skyddsobjekt samt riktvärdesmodel-
lens tillämpbarhet och begränsningar. Vidare redovisas ändringar jämfört med tidigare använd riktvärdesmodell, beskriven i Naturvårdsverkets 
rapport 4638. Kapitel 3 redovisar metoder för beräkning av exponering 
och hälsoriskbaserade riktvärden för förorenad mark, avseende enskilda exponeringsvägar. I kapitel 4 beskrivs metoderna för att beräkna fördel-
ning, transport och utspädning av föroreningar. Kapitel 5 behandlar data 
och modellen för uppskattning av riktvärden för markmiljön. Kapitel 6 behandlar modellen till skydd för grundvatten och modellen till skydd 
för ytvatten. I kapitel 7 beskrivs hur de olika exponeringsvägarna viktas 
samman samt de justeringar av riktvärdena som man i vissa fall behöver göra, till exempel för bakgrundshalt och skydd mot akuttoxiska effekter. 
I kapitel 8 redovisas Naturvårdsverkets generella riktvärden för förore-
nad mark. Kapitel 9 ger en sammanställning av de osäkerheter som är inblandade vid framtagande av riktvärden.
En sammanställning av de kemiska, fysikaliska, toxikologiska, eko-
toxikologiska och andra ämnesdata som används för beräkning av rikt-värden presenteras i bilaga 1. I bilaga 2 finns en sammanställning av de 
parametrar som ingår i riktvärdesmodellen. I bilaga 3 ges en komplett 
beskrivning av de ekvationer som används i beräkningsprogrammet. Bilaga 4 är en handledning för beräkningsprogrammet och ger en utför -
lig beskrivning av programmets uppbyggnad och praktiska användning. 
Bilaga 5 innehåller efterbehandlingsterminologi, gemensam för denna 
rapport, rapporten Att välja efterbehandlingsåtgärd (Naturvårdsverket, 
2009b) och rapporten Riskbedömning av förorenade områden 
(Naturvårdsverket, 2009a). 
Naturvårdsverkets utgångspunkter för  1.3 
efterbehandling av förorenade områden
Det övergripande syftet med efterbehandling av förorenade områden är att långsiktigt minska risken för skada eller olägenhet för människors 
hälsa eller miljön samt att minska mängderna och halterna av metaller 
och naturfrämmande ämnen i miljön. Efterbehandlingsarbetet i Sverige utgår från miljöbalken och de av riksdagen fastställda miljömålen. 
Delmål om efterbehandling av förorenade områden finns i det nationella 
miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. 
Det gemensamma, övergripande syftet med miljöbalken och 
miljö kvalitetsmålen är att främja en ekologiskt hållbar utveckling. 
Miljökvalitetsmålen ger uttryck för den politiska viljan med miljöarbetet, medan miljöbalken är ett styrmedel bland annat avsett för att nå målen. 
Samtliga bestämmelser i miljöbalken ska tillämpas så att balkens mål  iNlEDNiNg   19och syfte på bästa sätt tillgodoses. När tveksamhet råder om vad som 
bör beslutas eller göras ska miljömålen vara vägledande och det som 
mest sannolikt gynnar uthållig utveckling väljas (miljömålspropositionen 
2000/01:130 och miljöbalkspropositionen 1997/98:45).
Naturvårdsverket ger här sin uppfattning om viktiga utgångspunkter 
för efterbehandlingsarbetet i Sverige. Utgångspunkterna har formulerats utifrån långsiktighet och hållbarhet i syfte att skydda hälsa, miljö och  naturresurser nu och i framtiden. Utgångspunkterna avspeglas i den utred -
ningsmetodik som Naturvårdsverket förordar och i Naturvårdsverkets generella riktvärden för förorenad mark. De viktigaste utgångspunkterna som Naturvårdsverket anser bör vara vägledande i arbetet med efterbe-
handling av förorenade områden listas nedan.
Bedömning av miljö- och hälsorisker vid förorenade områden bör 

göras i såväl ett kort som långt tidsperspektiv.
med ett långt tidsperspektiv menar Naturvårdsverket i storleksordningen 100-
tals till 1000 år. Den planerade markanvändningen är en utgångspunkt när 
riskbedömning och åtgärds utredningar ska utföras. markanvändningen är ofta 
bara överblickbar i ett tidsperspektiv kortare än 100 år. Det är dock viktigt att uppskatta vad som kan komma att hända i ett längre tidsperspektiv, exempelvis 
avseende kvarlämnade föroreningar, skyddsåtgärders långtidsegenskaper och 
framtida ändringar i markanvändning. Detta bland annat för att uppfylla mil-
jöbalkens mål att främja en hållbar utveckling som innebär att nuvarande och kommande generationer tillförsäkras en hälsosam och god miljö.
grund- och ytvatten är naturresurser som i princip alltid är skyddsvärda.
I sverige är grund- och ytvatten i liten utsträckning påverkade av föroreningar. Det är ovanligt ur ett internationellt perspektiv och på många sätt en tillgång 
för landet. miljökvalitetsmålen Levande sjöar och vattendrag, Ingen övergödning 
respektive Grundvatten av god kvalitet har antagits för att skydda dessa vat-
tenresurser. I miljömålen slås fast att framtida generationer ska ha tillgång till 
ett grundvatten som ger en säker och hållbar dricksvattenförsörjning och som 
bidrar till en god livsmiljö för växter och djur i sjöar och vattendrag. sjöar och 
vattendrag ska vara ekologiskt hållbara och deras variationsrika livsmiljöer ska bevaras. skydd av vattenresurser finns i svensk lagstiftning, bland annat genom 
områdesskyddet i 7 kap. miljöbalken och bestämmelserna om miljökvalitetsnor -
mer för vatten i 5 kap. miljöbalken, vilka preciseras i förordningen (2004:660) om förvaltning av kvaliteten på vattenmiljön.
Spridning av föroreningar från ett förorenat område bör inte inne-
bära vare sig en höjning av bakgrundshalter eller utsläppsmängder 
som långsiktigt riskerar att försämra kvaliteten på ytvatten- och 
grundvattenresurser. 
Även om närliggande grund- och ytvatten inte direkt bedöms vara skyddsvärda 
är de förbundna med andra vattenförekomster och kan bidra till en diffus för -
oreningsbelastning. Utgångspunkten har således sin grund i att skydda miljön som helhet och människors hälsa i synnerhet. senast år 2015 ska alla sjöar, 
vattendrag och grundvattenförekomster ha uppnått god ekologisk och kemisk 
status enligt förordningen (2004:660) om förvaltning av kvaliteten på vatten-
miljön. Att undvika, minska och förebygga den kemiska påverkan i yt- och 
grundvattenförekomster är nödvändig för att uppnå detta.  20   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKSediment- och vattenmiljöer bör skyddas så att inga störningar 
uppkommer på det akvatiska ekosystemet och så att särskilt 
skyddsvärda och värdefulla arter värnas.
en god kvalitet i sjöar, vattendrag och kustnära miljöer är avgörande för det 
akvatiska och marina biologiska livet. När föroreningar har hamnat i vattendrag 
kan de spridas både snabbt och långt, och påverka ekosystem inom stora områ-
den. ett nationellt mål för miljöarbetet är att fisk i sveriges hav, sjöar och vat-
tendrag ska vara tjänligt som människoföda med avseende på innehåll av natur -
främmande ämnen (uttryckt i miljömålet Giftfri miljö). Vidare lyfts bevarande av biologisk mångfald i miljömålen Levande sjöar och vattendrag och Hav i balans 
samt levande kust och skärgård. 
markmiljön bör skyddas så att ekosystemets funktioner kan upp-
rätthållas i den omfattning som behövs för den planerade mark-
användningen.
skyddsnivån i marken bör motsvara en nivå där marken kan uppfylla de funk-
tioner som förväntas vid den planerade markanvändningen. Långsiktighet är 
huvudskälet till att förutsättningar för bevarande av en viss markfunktion alltid 
bör beaktas. Främjande av en långsiktigt god hushållning med mark, vatten 
och andra resurser uttrycks i miljömålet God bebyggd miljö. Vidare innebär 
miljömålet ett rikt växt- och djurliv att den biologiska mångfalden ska bevaras 
och nyttjas på ett hållbart sätt, för nuvarande och framtida generationer. Även i 
miljöbalkens första kapitel fastställs att den biologiska mångfalden ska bevaras 
och mark- och vattenområden användas så att en från ekologisk, social, kultu-
rell och samhällsekonomisk synpunkt långsiktigt god hushållning tryggas.
lika skyddsnivåer bör eftersträvas inom ett område som totalt sett 
har samma typ av markanvändning, exempelvis ett bostadsområde. 
med utgångspunkt i långsiktighet och hållbarhet bör indelning med skilda krav (olika mätbara åtgärdsmål) på olika djup eller i plan undvikas så långt det är 
tekniskt möjligt och ekonomiskt rimligt. Riskerna med kvarlämnade föroreningar 
kan vara svåra att bedöma i ett långtidsperspektiv. Användning av marken 
i ett delområde kan ändras, förutsättningarna för spridning till exempel via 
grundvatten och genom damning kan förändras, föroreningar kan flyttas om vid 
grävarbeten. I praktiken är det svårt att hantera olika restriktioner för mindre 
volymer eller ytor. Kraven på bevarande av information om kvarlämnade förore-
ningar blir höga, för att undvika en felaktig hantering i framtiden. 
exponeringen från ett förorenat område bör inte ensam stå för hela 
den exponering som är tolerabel för en människa.
människor exponeras för föroreningar på många olika sätt till exempel via luft, 
mat, vatten, konsumentprodukter, läkemedel och i arbetsmiljön. Förorenade 
områden utgör således en av flera källor till exponering för föroreningar. mot 
bakgrund av detta anser Naturvårdsverket att föroreningar i mark inte bör teck-
na in hela det tolerabla dagliga intaget. I miljömålet Giftfri miljö uttrycks att 
den sammanlagda exponeringen i arbetsmiljö, yttre miljö och inomhusmiljö för 
särskilt farliga ämnen ska vara nära noll och för övriga ämnen inte skadliga för 
människor.   RiKTVäRDES MoDEll föR  föRoRENAD MARK   21Riktvärdesmodellens uppbyggnad2.1 
Metodiken för beräkning av riktvärden bygger på att hänsyn tas till både 
hälso- och miljörisker kopplade till ett förorenat område. För såväl häl-
so- som miljörisker inkluderas direkta effekter till följd av direkt kontakt 
med den förorenade jorden samt indirekta effekter som kan uppstå på grund av spridning av föroreningar. 
I riktvärdesmodellen görs beräkning av hälsoriskbaserat riktvärde, 
riktvärde för skydd av markmiljön och riktvärde för skydd mot sprid-ning till grundvatten respektive ytvatten separat. Ett slutligt riktvärde 
väljs sedan som det lägsta av de framräknade värdena. Riktvärdet kon-
trolleras också så att det inte överstiger den halt där fri fas av ett ämne riskerar förekomma i marken. Dessutom görs för vissa ämnen eller 
ämnesgrupper ett antal justeringar av riktvärdet, till exempel avseende 
skydd mot akuttoxiska effekter. En schematisk beskrivning av arbets-gången ges i figur 2.1Riktvärdes  modell för  2 
 Sammanfattning av kapitel 2
I riktvärdesmodellen och beräkningsprogrammet för 
riktvärden för förorenad mark tas hänsyn till både de hälsorisker och de miljörisker som ett förorenat område 
kan orsaka. För såväl hälso- som miljörisker inkluderas 
effekter till följd av direkt kontakt med den förorenade jorden samt indirekta effekter som kan uppstå på grund av spridning av föroreningar.
I modellen beräknas ett hälsoriskbaserat riktvärde, ett 
riktvärde för skydd av markmiljön samt riktvärden för skydd mot föroreningsspridning till grundvatten respek-tive ytvatten. Det slutliga riktvärdet väljs sedan som det lägsta av de framräknade värdena. Kontroll görs också 
av att det slutliga riktvärdet inte överstiger den halt där 
fri fas av ett ämne kan förekomma i marken. 
en viktig del när man beräknar riktvärden är den 
markanvändning som förväntas i området, eftersom markanvändningen påverkar hur människor kan expone-ras för förorening samt vilka krav som ställs på skydd av markmiljön. I riktvärdesmodellen ingår två olika typer av markanvändning, så kallade givna scenarier, för beräk-ning av Naturvårdsverkets generella riktvärden för mark; 
känslig markanvändning (Km) och mindre känslig mark-
användning (mKm). 
beräkningsprogrammet kan användas för att ta fram 
riktvärden som är anpassade till förutsättningarna för ett 
specifikt område, så kallade platsspecifika riktvärden. 
När delmodeller eller data ändras för att beräkna plats-specifika riktvärden är det viktigt att kontrollera riktvär -
desmodellens tillämpbarhet, eftersom modellen bygger på antaganden och är giltig under vissa förutsättningar.
beräkningsprogrammet ger tillsammans med den här 
rapporten vägledning om bland annat en nivå på det underlag och den dokumentation som är önskvärd när platsspecifika riktvärden tas fram.  22   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKmarkanvändning2.2 
En viktig del när riktvärden tas fram är den markanvändning som för -
väntas på området. Markanvändningen styr de aktiviteter som kan antas 
förekomma på det aktuella området och därmed vilka grupper som ex-
poneras och i vilken omfattning det förväntas ske. Markanvändningen påverkar även vilka krav som kan ställas på skydd av markmiljön i om-
rådet. I riktvärdesmodellen används två olika typer av markanvändning 
för beräkning av Naturvårdsverkets generella riktvärden:
Känslig markanvändning, KM, där markkvaliteten inte begränsar 

val av markanvändning. Alla grupper av människor (barn, vuxna, 
äldre) kan vistas permanent inom området under en livstid. De fles-
ta markekosystem samt grundvatten och ytvatten skyddas. 
Mindre känslig markanvändning, MKM, där markkvaliteten be-
gränsar val av markanvändning till t.ex. kontor, industrier eller 
vägar. De exponerade grupperna antas vara personer som vistas i 
området under sin yrkesverksamma tid samt barn och äldre som 
vistas i området tillfälligt. Markkvaliteten ger förutsättningar för markfunktioner som är av betydelse vid mindre känslig markan-
vändning, till exempel kan vegetation etableras och djur tillfälligt 
vistas i området. Grundvatten på ett avstånd av cirka 200 meter samt ytvatten skyddas. 
Ovanstående typer av markanvändning, KM respektive MKM, kallas 
i beräkningsprogrammet för givna scenarier. Ibland avviker den för -
väntade markanvändningen från de förutsättningar som gäller för det 
generella fallet. Det betyder att andra förutsättningar för exponering av 
människor, krav på miljön i området eller spridningsförutsättningar kan 
förväntas i ett område. För dessa fall kan det vara motiverat att ta fram platsspecifika riktvärden.Fördelnings- och transportmodeller
KAPITEL 4
Sammanvägning och justeringar
KAPITEL 7
Riktvärden
KAPITEL 8Spridning till grundvatten och ytvatten
KAPITEL 6Exponeringsmodeller
KAPITEL 3
hälsoeffekter miljöeffekterEffekter på markmiljö
KAPITEL 5
Figur 2.1. schematisk 
beskrivning av rikt-värdesmodellen. RiKTVäRDES MoDEll föR  föRoRENAD MARK   23skyddsobjekt2.3 
En annan viktig del när riktvärden ska tas fram är de skyddsobjekt som 
förväntas i och omkring ett förorenat område. I tabell 2.1 presenteras de 
skyddsobjekt som beaktas för de två generella typerna av markanvänd-
ning KM och MKM (de givna scenarierna).
sKyDD AV mÄNNIsKOR 2.3.1 
I riktvärdesmodellen beaktas de huvudsakliga sätt på vilka människor 
kan exponeras direkt eller indirekt för föroreningar från förorenad jord. 
Riktvärden för skydd av människor som vistas på området tas fram 
genom att beräkna en föroreningshalt i marken som innebär att toxiko-logiska referensvärden inte överskrids (se kapitel 3). En ytterligare förut-sättning är att föroreningshalterna i marken inte får vara så höga att barn 
som äter en mindre mängd jord riskerar att få akuta negativa effekter.
sKyDD AV mARKmILJöN 2.3.2 
Riktvärden för markmiljön anger den föroreningshalt under vilken mar -
kekosystemet förväntas ha förmåga att utföra de funktioner som önskas 
vid den tänkta markanvändningen. Sådana funktioner kan till exempel vara relaterade till mänsklig användning av mark såsom jordbruk och 
djurhållning, odling av ätliga växter, prydnadsväxter eller växter för att 
minska damning och erosion. Funktionerna kan också vara relaterade till miljöskydd och till exempel innebära funktioner för kolets och närings-
ämnenas kretslopp, som möjliggör överlevnad och fortsatt utveckling av 
ekosystem. Riktvärdena till skydd för markmiljö bygger på en samman-ställning och utvärdering av olika ekotoxikologiska data (se kapitel 5).
sKyDD AV GRUNDVA tteN 2.3.3 
I riktvärdesmodellen tas hänsyn till risker med förorenat grundvatten på 
tre sätt:
Den exponering personer utsätts för som använder grundvatten som 

dricksvatten beräknas och läggs till den totala exponeringen för att 
beräkna det hälsoriskbaserade riktvärdet (se avsnitt 3.8).Skyddsobjekt km mkm
människor som vistas på 
området Heltidsvistelse Deltidsvistelse
markmiljön på området skydd av markens ekolo-giska funktion begränsat skydd av markens ekologiska funktion
Grundvatten Grundvatten inom och intill området skyddas Grundvatten 200 m nedströms området skyddas
ytvatten skydd av ytvatten skydd av vattenlevande organismer skydd av ytvatten skydd av vattenlevande organismer
Tabell 2.1. skyddsobjekt 
som beaktas för de gene-rella typerna av markan-vändning. 24   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKDe halter som kan uppstå nedströms ett förorenat område får inte 
överstiga aktuella haltkriterier för grundvatten (se avsnitt 6.1).  
Utströmning av förorenat grundvatten i en sjö eller ett vattendrag 
hanteras genom att sätta haltkriterier för ytvatten (se avsnitt 6.2). 
sKyDD AV ytVA tteN 2.3.4 
I beräkningen av riktvärden tas hänsyn till att ytvatten i omgivningen 
skyddas. Det görs genom att beräkna den maximala föroreningshalten i 
marken som innebär att givna haltkriterier för ytvatten inte överskrids. 
För flertalet ämnen saknas generella haltkriterier för ytvatten. Då 
har sådana specifikt tagits fram för riktvärdesmodellen (se bilaga 1). Haltkriterier baserar sig i första hand på risken för miljöeffekter samt i fallet för metaller och långlivade organiska ämnen på avvikelse från nor -
malt förekommande halter. För i princip samtliga ämnen är kriterierna för ytvatten lägre än kriterierna för grundvatten (undantaget vissa flyk-tiga föroreningar). Det innebär att de riktvärden som beräknas för skydd 
av ytvattenmiljön även ger skydd för människors hälsa i samband med 
användning av ytvatten som dricksvatten.  
Metoden för beräkning av riktvärden för skydd av ytvatten beskrivs 
närmare i avsnitt 6.3.3.
tillämpbarhet och begränsningar 2.4 
Riktvärdesmodellen är en modell för hur riktvärden för förorenad mark kan beräknas för svenska förhållanden. Till riktvärdesmodellen finns ett 
Excelbaserat beräkningsverktyg. Beräkningsprogrammet ger tillsammans 
med den här rapporten vägledning om en lägsta nivå bland annat på un-derlag och dokumentation som är önskvärd när platsspecifika riktvärden 
tas fram. Det kan dock finnas andra relevanta verktyg att använda för 
till exempel riktvärdesberäkningar. 
Riktvärdesmodellen bygger på vissa antaganden och den är därför 
lämplig att använda under vissa givna förutsättningar. När man ska an-vända riktvärdesmodellen för platsspecifika beräkningar är det viktigt att kontrollera riktvärdesmodellens tillämpbarhet. En viktig begränsning 
i beräkningsprogrammet är att det inte kan hantera alla typer av föro-
renade områden som förekommer. Beräkningsprogrammet har gjorts flexibelt så att resultat från andra modeller för spridning och utspädning 
kan användas vid beräkningarna. Det kommer dock alltid att finnas fall 
som avviker så mycket från riktvärdesmodellens grundantaganden att programmet inte är tillämpligt. Det är användarens ansvar att göra en 
bedömning av om beräkningsprogrammet kan användas eller när andra 
angreppssätt är nödvändiga för en fördjupad riskbedömning (se vidare i Naturvårdsverket, 2009a). Detta kräver att användaren har gedigen 
kunskap om de antaganden som görs i riktvärdesmodellen (se kapitel 
3 till 7). 
När delmodeller eller data i riktvärdesmodellen ändras för att be-
räkna platsspecifika riktvärden är det viktigt att kontrollera modellens tillämpbarhet. Nedan ges några aspekter som bör beaktas:  RiKTVäRDES MoDEll föR  föRoRENAD MARK   25Andra exponeringsvägar  
Riktvärdesmodellen beaktar de exponeringsvägar som för flertalet 
föroreningar i de flesta situationer dominerar exponeringen. Om 
flera av de viktigaste exponeringsvägarna inte är relevanta för det aktuella området och tas bort från riktvärdesmodellen kan i vissa 
fall andra exponeringsvägar som inte beaktas i riktvärdesmodellen 
bli betydelsefulla. Ett sådant exempel är intag av mjölk och kött från boskapsdjur. I en fördjupad riskbedömning bör man överväga 
om sådana exponeringsvägar kan vara av betydelse för risken och 
bör beaktas i riskbedömningen. Hur detta kan göras beskrivs i ”Riskbedömning av förorenade områden. En vägledning från för -
enklad till fördjupad riskbedömning” (Naturvårdverket, 2009a).
Spridning till omgivningen
  
Spridning kan innebära att personer eller miljöer i omgivningen 
utanför det aktuella området exponeras, även om någon exponering 
inte sker direkt på området. Om exponeringen på det förorenade området är omfattande, är denna vanligtvis styrande för riktvärdet 
och exponeringen som sker i omgivningen är då ofta av underord-
nad betydelse. Om däremot endast en mycket liten exponering sker inom det förorenade området bör även exponeringen i omgivningen 
beaktas, eftersom denna då kan vara styrande för riktvärdet.
uppmätta halter i vatten, luft m.m.
  
I beräkningsprogrammet kan man utifrån föroreningshalter i jord 
göra översiktliga uppskattningar av vilka halter som kan uppkom-
ma i kontaktmedier som grundvatten, ytvatten, inomhusluft, växter och fisk. Uppskattade halter i dessa media kan sedan jämföras med 
halter som uppmätts på det förorenade området för att på så sätt 
utvärdera modellens beräkningar. Föroreningshalter i verkliga me-dier kan dock variera mycket i tiden och halter som uppmätts vid 
enstaka tillfällen representerar inte alltid ett medelvärde. Dessutom 
kan långsiktig spridning medföra att halter i till exempel grund-vatten och ytvatten ökar på sikt. Ändringar av parametrarna i rikt-
värdesmodellen utifrån uppmätta föroreningshalter bör därför gö-
ras med stor försiktighet. Enstaka mätvärden är ofta inte tillräckliga 
för att motivera ändringar av parametrar i modellen.
Förändringar i förhållande till  2.5 
tidigare beräkningsmetodik 
Naturvårdsverkets rapporter rörande generella riktvärden 
(Naturvårdsverket, 1997a; 1997b) och branschspecifika riktvärden för 
bensinstationer (Naturvårdsverket och SPI, 1998) har legat till grund för 
de delmodeller som redovisas i denna rapport. De tidigare delmodellerna har gåtts igenom och reviderats. De ändringar som har genomförts är:
Urvalet av ämnen har uppdaterats.

Fysikalisk-kemiska, humantoxikologiska och ekotoxikologiska data 
för de aktuella ämnena har gåtts igenom och uppdaterats. 26   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKData för beskrivning av exponeringen har gåtts igenom och  
reviderats. 
Revideringar har gjorts i definitionerna av markanvändningarna. 
Mindre känslig markanvändning (MKM) inkluderar nu skydd av 
grundvatten, men tar inte hänsyn till eventuell exponering på grund 
av intag av förorenat dricksvatten. Den tidigare markanvändningen 
MKM GV har tagits bort.  
Delmodellen för transport av ångor till inomhusluft har uppdate-
rats.En delmodell för utspädning av ångor till utomhusluft har inklude-

rats i riktvärdesmodellen.Delmodellen för upptag av organiska föroreningar i växter har upp-

daterats. Justeringen för att ta hänsyn till dricksvattennormer i grundvatten 

har ändrats.Delmodellerna för utspädning i grundvatten har vidareutvecklats.

Haltkriterier för grundvatten och ytvatten har uppdaterats.
Riktvärdesberäkningarna baserar sig på att maximalt 50 procent av 
den tolerabla exponeringen bör komma från det förorenade områ-
det. För ämnen där den kända bakgrundsexponeringen är betydligt 
högre såsom bly, kadmium och kvicksilver, har riktvärdesberäk-
ningarna anpassats så att maximalt 20 procent av den tolerabla exponeringen bör komma från det förorenade området. För de 
långlivade organiska föroreningarna dioxiner och PCB är motsva-
rande siffra 10 procent. 
En ny delmodell för uppskattning av halter i fisk har tagits fram. 

Exponeringsvägen ingår inte i beräkningen av riktvärden för mark, 
men delmodellen beskrivs i denna rapport och kan användas för 
bedömning av betydelsen av denna exponeringsväg.  HälSoRiSKbASERADE  RiKTVäRDEN   27Beräkning av hälsorisker från förorenade områden baserar sig på en 
uppskattning av den föroreningsexponering som en människa som vistas 
i området utsätts för. I modellen beaktas sex olika sätt på vilka männis-
kor kan exponeras direkt eller indirekt från förorenad jord, så kallade exponeringsvägar, se figur 3.1.
Exponeringen är beräknad med rimligt försiktiga antaganden. Detta 
innebär att den beräknade exponeringen kan vara högre än den genom-snittliga på området. Ovanliga beteenden eller andra omständigheter 
kan också leda till en ännu högre exponering. Sannolikheten för större 
exponering än den som antagits i modellen är dock låg. Den beräknade exponeringen jämförs sedan med toxikologiska referensvärden för de ak-
tuella föroreningarna. Dessa anger exponeringsnivåer där inga negativa 
hälsoeffekter förväntas.Hälsoriskbaserade  3 
riktvärden
 Sammanfattning av kapitel 3
Vid beräkning av hälsorisker från förorenade områden 
görs en uppskattning av den föroreningsexponering som människor som vistas i området kan utsättas för. I 
modellen för beräkning av hälsoriskbaserade riktvärden 
beaktas sex olika sätt som människor kan exponeras för förorenad jord på; intag av jord, hudkontakt, inandning av damm, inandning av ångor, intag av växter samt intag 
av dricksvatten. I kapitlet beskrivs de antaganden som 
görs för de givna scenarierna känslig markanvändning (Km) och mindre känslig markanvändning (mKm). exponeringen är beräknad med rimligt försiktiga an-taganden och kan vara högre än den genomsnittliga på området. Detta görs för att säkerställa att människor som på grund av beteende eller andra omständigheter utsätts för en högre exponering också skyddas. 
För beräkning av platsspecifika riktvärden görs en 
genomgång av vilka exponeringsförhållanden som är relevanta för den aktuella markanvändningen. Det är ett sätt att definiera de aktiviteter som ska kunna före-
komma vid den givna markanvändningen, utan att det 
uppkommer risk för hälsoeffekter. exponeringen bör beräknas för personer som ingår i den grupp som kan få den största exponeringen för föroreningar.inandning av ångor intag av dricksvatten
intag av växter inandning av damm
intag av jord
hudupptag
JordÅngor
GrundvattenVäxter
Figur 3.1. exponeringsvägar som 
beaktas i riktvärdesmodellen för hälsorisker. 28   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKPrincipen för att beräkna den dos människor exponeras för visas i figur 
3.2. I beräkningarna ingår att uppskatta:
EXP den genomsnittliga dagliga viktbaserade exponeringen för det 
förorenade kontaktmediet (jord, luft, vatten eller växter), till ex-
empel intaget av förorenad jord per kg kroppsvikt och dag. Hur 
denna beräknas för de olika exponeringsvägarna beskrivs närmare i avsnitt 3.3 till 3.9.
CF föroreningens fördelning mellan jord och kontaktmedium (halt i 
kontakt medium/halt i jord). Beräkning av fördelningen beskrivs 
närmare i kapitel 4.
DF den utspädning som sker i kontaktmediet innan föroreningen når människan (halt i kontaktpunkt/halt i källa). Beräkning av utspäd-
ningen beskrivs närmare i kapitel 4.
TRV det viktbaserade toxikologiska referensvärdet för föroreningen, (intag av förorening i enheten mg/kg kroppsvikt och dag). Denna 
parameter beskrivs närmare i avsnitt 3.1.
Den föroreningshalt i jorden (C) som ger en exponering motsvarande det toxikologiska referensvärdet (TRV) beräknas enligt:
   
Denna halt beräknas för varje enskild exponeringsväg och sammanvägs 
sedan till ett integrerat värde, Cunadj. Detta värde justeras därefter med 
avseende på ett antal andra faktorer som påverkar hälsorisken för att få 
fram ett hälsoriskbaserat riktvärde, Chealth (se avsnitt 7.2).JordLuft CF
CFEXPTRV
DFCDFDF
Växt
VattenFigur 3.2. schematisk 
beskrivning av beräkning av riktvärden avseende hälsa. en förorening i jor -
den med halt C fördelar 
sig (CF) i kontaktmedia 
(jord, luft, växter och vat-ten). Innan föroreningen når människan sker en viss utspädning (DF). en människa exponeras för en viss mängd av kontakt-mediet (eXp) och erhåller då en dos som jämförs 
med ett toxikologiskt 
referensvärde (tRV) HälSoRiSKbASERADE  RiKTVäRDEN   29bedömning av hälsoeffekter3.1 
Bedömningen av hälsoeffekter vid exponering för föroreningar grundar 
sig på uppskattningar av vilken effekt en given dos har på människor, så 
kallade dos-responsförhållanden. Dessa används för att fastställa ett  
tolerabelt dagligt intag, det vill säga ett högsta dagligt intag av förore-ning som inte bedöms ge upphov till negativa effekter. 
ÄmNeN meD tRösKeLeFFeKteR 3.1.1 
För många ämnen bedöms att hälsoeffekter bara uppkommer över 
en viss dos. Uppskattningar av en sådan tröskeldos eller tolerabel dos 
bygger på data från djurförsök eller epidemiologiska undersökningar. 
Osäkerhetsfaktorer används för att ta hänsyn till osäkerheterna i till-gängliga data. Tröskeldosen anges som ett tolerabelt dagligt intag (TDI, 
mg/kg kroppsvikt och dag) vid oralt intag och för exponering genom 
inandning som en referenskoncentration i luften (RfC, mg/m
3).
Människor exponeras för föroreningar även på annat sätt än via föro-
renad mark, till exempel via livsmedel, dricksvatten och luft. Eftersom den totala exponeringen inte bör överstiga det tolerabla dagliga intaget anser Naturvårdsverket att ett förorenat markområde inte bör ta hela 
TDI i anspråk. För beräkning av riktvärden utgår Naturvårdsverket 
därför schablonmässigt från att maximalt 50 procent av TDI eller RfC får intecknas av exponering från det förorenade området. För ämnen 
där den kända bakgrundsexponeringen är mycket större än 50 procent, 
nämligen bly, kadmium och kvicksilver, bör maximalt 20 procent av TDI få komma från det förorenade området och för de långlivade organiska 
föroreningarna dioxiner och PCB är motsvarande siffra 10 procent. Denna 
justering görs som ett slutsteg i riktvärdesberäkningen (se kapitel 7). 
RIsKNIVåeR FöR ÄmNeN Ut AN tRösKeLeFFeKteR 3.1.2 
För ämnen som kan skada arvsmassan, genotoxiska cancerogena ämnen, 
kan en tröskeldos inte definieras eftersom även en mycket låg exponering ger en liten risk för uppkomst av cancer. Istället antar man att risken att 
drabbas av cancer är proportionell mot dosen. En acceptabel risknivå för 
det förorenade området har för dessa ämnen satts till en dos motsvaran-de maximalt ett extra cancerfall per 100 000 personer exponerade under 
en livstid. Denna nivå anger risken från det förorenade området och 
någon justering görs i detta fall inte för att exponering även kan ske från andra källor. Vissa typer av markföroreningar förekommer i blandningar 
med flera olika cancerogena ämnen samtidigt i marken. När riktvärden 
beräknas för områden med flera olika cancerogena ämnen bör en beräk-ning eller skattning göras av den sammanlagda risken av blandningen. 
Vissa typer av markföroreningar, till exempel polycykliska aroma-
tiska kolväten (PAH), förekommer nästan alltid i blandningar där flera olika cancerogena PAH-föreningar ingår. För att inte risknivån för det 
förorenade området ska underskattas har Naturvårdsverkets generella 
riktvärden beräknats för grupper av cancerogena PAH-föreningar, där cancerrisken för de enskilda föreningarna viktats mot typiska samman-
sättningar. Vid beräkning av Naturvårdsverkets generella riktvärden för 
dessa grupper (PAH-M och PAH-H, se avsnitt 8.2) används risknivån  1 på 100 000. I de fall platsspecifika riktvärden beräknas för enskilda  30   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKcancerogena PAH-föreningar används i beräkningsprogrammet risknivån 
1 på 1 000 000 för att inte den totala risken ska överstiga den acceptabla 
nivån.
DAtAUNDeRLAG 3.1.3 
I databasen till modellen för hälsorisker har humantoxikologiska data 
sammanställts. I första hand har värden från Världshälsoorganisationen 
(WHO), Amerikanska Naturvårdsverket (US EPA; IRIS), Agency for Toxic Substances and Disease Registry (ATSDR) och Institutet för 
Miljömedicin (IMM) använts. I undantagsfall har data från andra käl-
lor använts, till exempel för petroleumkolväten har data från Total Petroleum Hydrocarbon Criteria Working Group (TPHCWG, 1997b) 
använts. En närmare beskrivning av använda data, referenser och hur 
urvalet av data gjorts presenteras i bilaga 1.
Baserat på de humantoxikologiska data har toxikologiska refe-
rensvärden (TRV) tagits fram som:
Tolerabelt dagligt intag (TDI) för ämnen med tröskeleffekter.

Lågrisknivå (RISKor) för genotoxiska ämnen utan tröskeleffekter.
På motsvarande sätt har toxikologiska referenskoncentrationer i luft 
(TRC) tagits fram för vissa ämnen, baserat på tolerabla koncentrationer 
(RfC) eller riskbaserade koncentrationer (RISKinh).  
FöROReNINGARNAs bIOtILLGÄNGLIGHet 3.1.4 
En relativ biotillgänglighetsfaktor har införts för flera exponeringsvägar. 
Biotillgänglighetsfaktorn anger hur stor andel av föroreningen som är biologiskt tillgänglig i förhållande till vad som antagits vid bestämning 
av det tolerabla dagliga intaget (TDI). Vid bestämning av TDI är ofta 
inte all förorening biologiskt tillgänglig. 
Biotillgängligheten för ett ämne kan vara olika om exponering sker 
genom intag via munnen, inandning eller hudkontakt. Föroreningar i jord har ofta lägre biotillgänglighet än vad som antagits vid bestämning av det tolerabla dagliga intaget, som ofta baserar sig på intag av föro-
reningar via mat eller dricksvatten. Relativa biotillgänglighetsfaktorer 
kan användas för exponering via munnen, vid inandning av damm eller vid hudkontakt. De tar hänsyn till hur den aktuella markföroreningen kan tas upp i kroppens vävnader från mag-tarmkanalen, lungorna eller 
huden i förhållande till det referensämne som använts för att bestämma 
TDI.
Biotillgänglighetsfaktorn beror på föroreningens fysikalisk-kemiska 
form och är därmed platsspecifik. För Naturvårdsverkets generella rikt-värden har den relativa biotillgängligheten därför antagits vara 1, det vill säga föroreningen antas ha samma biotillgänglighet som vid bestämning 
av TDI. Ett omfattande underlag baserat på validerade metoder krävs 
för att bestämma en platsspecifik biotillgänglighet, se avsnitt 3.11.4.  HälSoRiSKbASERADE  RiKTVäRDEN   31exponeringsvägar och markanvändning3.2 
I modellen för hälsorisker ingår sex exponeringsvägar. Omfattningen 
av exponeringen beräknas utgående från olika exponeringsparametrar. 
I tabell 3.1 sammanfattas vilka exponeringsvägar som beaktas vid be-
räkning av Naturvårdsverkets generella riktvärden för respektive typ av markanvändning. 
När man tar fram platsspecifika riktvärden finns möjlighet att  
förändra vilka exponeringsvägar som beaktas samt också de expo-neringsparametrar som används. Som grund finns de exponerings-
vägar och exponeringsparametrar som används för beräkning av 
Naturvårdsverkets generella riktvärden.
När platsspecifika riktvärden tas fram ska en genomgång göras av 
vilka exponeringsvägar och spridningsvägar som är relevanta på den ak-tuella platsen. Det är i detta sammanhang viktigt att beakta långsiktiga risker samt risken för spridning av föroreningar till omgivningen,  
se vidare diskussion i avsnitt 3.11. 
exponeringsmodeller3.3 
I följande avsnitt beskrivs de ekvationer som används för att beräkna 
exponeringen via de olika exponeringsvägar som beaktas i modellen för 
hälsorisker. Ekvationerna baserar sig på den grundekvation som beskrivs 
i inledningen till kapitel 3. Resonemang kring val av parametrar för  exponeringen ges i bilaga 1. En komplett beskrivning av de parametrar 
och de ekvationer som används i modellen ges i bilaga 2 och 3. I följande 
avsnitt beskrivs de antaganden som används för beräkning av expone-ringen. För varje exponeringsväg beräknas följande:
Långtidsexponering av barn per kg kroppsvikt.

Långtidsexponering av vuxna per kg kroppsvikt. 
Livstidsmedelvärde för exponering viktat över tid som barn och tid 
som vuxen.
För ämnen med tröskeleffekter används den grupp (barn eller vuxna) 
som får den högsta långtidsexponeringen.  För de flesta exponeringsvä-garna i de givna scenarierna är det barn som får den högsta långtidsex-exponeringsväg km mkm
Intag av jord Heltidsvistelse Deltidsvistelse
Hudkontakt Heltidsvistelse Deltidsvistelse
Inandning av damm Heltidsvistelse Deltidsvistelse
Inandning av ångor Inomhus Inomhus
Intag av växter Intag av egenodlade 
grönsakerInget intag av växter
Intag av dricksvatten brunn i direkt anslutning till områdetInget intag av grund-vattenTabell 3.1. beaktade 
exponeringsvägar till människa för beräkning av Naturvårdsverkets generella riktvärden för 
Km och mKm (givna 
scenarier). 32   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKponeringen. Vid en platsspecifik situation kan andra förhållanden råda. 
För genotoxiska ämnen används livstidsmedelvärdet för exponeringen. 
Detta beräknas utgående från den tidsviktade medelexponeringen under 
en livstid av 80 år.
Intag av jord3.4 
Barn och vuxna som vistas inom förorenade markområden kan få i sig förorenad jord via munnen antingen genom att jord tas in direkt i mun-
nen, jordiga fingrar stoppas i munnen eller att damm fastnar i mun och 
svalg. Exponering kan ske både inomhus och utomhus. Intaget är ålders-beroende och antas vara högst hos små barn på grund av deras ”hand 
till mun”-beteende.
I riktvärdesmodellen för förorenad mark beräknas exponeringen via 
intag av jord utgående från:
det genomsnittliga dagliga intaget,

antal dygn eller tillfällen exponering sker. 
Olika uppskattningar har gjorts av det genomsnittliga intaget av jord. De 
mest tillförlitliga bedöms vara de undersökningar där utsöndring av vissa 
spårämnen undersökts. De överväganden som gjorts i val av parameter -
värden redovisas i bilaga 1. 
Exponeringstiden för känslig markanvändning (KM) baserar sig på 
vistelse i området 365 dagar per år. För mindre känslig markanvändning 
(MKM) antas ett lägre dagligt intag av förorenad jord samt en kortare exponeringstid. I tabell 3.2 redovisas använda parametrar.
Det bör observeras att det genomsnittliga dagliga intaget baserar sig 
på långtidsstudier av personer som mer eller mindre frekvent exponeras för jord under delar av dygnet. Exponeringstiden speglar därför längre 
perioder under vilka man kan exponeras och bör inte justeras utgående 
från antalet timmar per dygn eller antalet enstaka tillfällen man expone-ras. 
Envägskoncentrationen i mark för exponeringsvägen ”direkt intag av 
jord”, C
is [mg/kg], beräknas som:
  
där:
TRV är det toxikologiska referensvärdet [mg/kg kroppsvikt, d], dvs. 
TDI för icke genotoxiska ämnen eller riskbaserat dagligt intag för 
genotoxiska ämnen, RISKor.
Ris är det genomsnittliga dagliga jordintaget [mg jord/kg kropps-vikt, d], dvs. viktbaserad daglig exponering för icke genotoxiska 
ämnen eller livstidsmedelvärde för genotoxiska ämnen.
f
bio-or är ämnets relativa biotillgänglighetsfaktor vid intag av jord [di-
mensionslös]. För de givna scenarierna är fbio-or = 1. HälSoRiSKbASERADE  RiKTVäRDEN   33Jordintaget Ris, [mg jord/kg kroppsvikt,d], beräknas som:
 
€ Ris=SI⋅tis
365⋅m 
där:
SI är det dagliga jordintaget [mg/d] för barn eller vuxen.
tis är antal dygn/tillfällen exponering sker [d/år] för barn eller vuxen.
m är kroppsvikten [kg] för barn eller vuxen.
Livstidsmedelvärdet av jordintaget som används för beräkning av rikt-
värden för genotoxiska ämnen beräknas som ett tidsviktat medelvärde 
över hela livet enligt:
 
€ Ris_int=Ris_child⋅Tchild+Ris_adultTadult
Tint 
där:
Tchild är antalet år som barn exponeras [år].
Tadult är antalet år som vuxna exponeras [år].
Tint är antagen livslängd [år].
km mkm
Barn
Dagligt jordintag, SIchild [mg/d] 120 80
Antal dygn/tillfällen exponering sker, tis_child [d/år] 365 60
Kroppsvikt, mchild [kg] 15 15
Viktbaserad daglig exponering, Ris [mg jord/kg, d] 8 0,88
Antal år som exponering sker, Tchild [år] 6 6
VuxnaDagligt jordintag, SI
adult [mg/d] 50 20
Antal dygn/tillfällen exponering sker, tis-adult [d/år] 365 200
Kroppsvikt, madult [kg] 70 70
Viktbaserad daglig exponering, Ris [mg jord/kg, d] 0,71 0,16
Antal år som exponering sker, Tadult74 59
Total livslängd 80 80
Livstidsmedelvärde [mg jord/kg, d], Ris_int1,3 0,18Tabell 3.2. Generella 
para metrar för beräkning 
av exponering via direkt-intag av jord, R
is 34   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKHudkontakt3.5 
Exponering genom hudkontakt uppkommer när förorenad jord fastnar 
på huden och föroreningar tas upp genom huden. Storleken på expone-
ringen beror av:
den exponerade hudytan
mängden jord som fastnar på hudytan
upptaget av föroreningar genom huden
antal dygn eller tillfällen exponering sker.
Delmodellen för exponering på grund av hudkontakt med jord och 
damm baseras på modellen CSOIL som används i Nederländerna (van 
den Berg, 1995) och en amerikansk modell (MDEP, 1994). I tabell 3.3 
redovisas de data som används.
Vistelsetiden för känslig markanvändning (KM) och mindre känslig 
markanvändning (MKM) har satts med hänsyn till att klimatet endast under delar av året tillåter en väsentlig exponering av hud. km mkm
Barn
ytexponering, SEchild [mg/m2] 2000 2000
exponerad hudyta, Achild [m2] 0,5 0,2
Daglig hudexponering [mg] 1000 400
Antal dygn/tillfällen exponering sker, tdu-child [d/år] 120 60
Viktbaserad daglig exponering, Rdu [mg jord/kg, d] 22 4,4
vuxna
ytexponering, SEadult [mg/m2] 2000 2000
exponerad hudyta, Aadult [m2] 0,5 0,3
Daglig hudexponering [mg] 1000 600
Antal dygn/tillfällen exponering sker, tdu-adult [d/år] 120 90
Antal år som exponering sker, Tadult [år] 74 59
Viktbaserad daglig exponering, Rdu [mg jord/kg, d] 4,7 2,1
livstidsmedelvärde [mg jord/kg, d], Rdu-int6 1,9Tabell 3.3. parametrar  
för exponering via hud-kontakt, R
du HälSoRiSKbASERADE  RiKTVäRDEN   35Envägskoncentrationen i mark för exponeringsvägen ”hudkontakt”, 
Cdu [mg/kg], beräknas som: 
 där:
genotoxiska ämnen, RISKor
fdu är den ämnesspecifika relativa absorptionsfaktorn för upptag ge-
nom huden [dimensionslös].
Rdu är den genomsnittliga dagliga hudexponeringen för jord [mg jord/kg kroppsvikt, d], dvs. viktbaserad daglig exponering för icke ge-
notoxiska ämnen eller livstidsmedelvärde för genotoxiska ämnen.
f
bio-du är ämnets relativa biotillgänglighetsfaktor vid upptag genom hu-
den [dimensionslös]. För de givna scenarierna är fbio-du = 1.
Hudexponeringen Rdu [mg jord/kg kroppsvikt,d] beräknas som:
  
där:
SE är jordexponeringen av huden [mg/m2] för barn eller vuxen.
A är exponerad hudyta [m2] för barn eller vuxen.
tdu är antal dygn/tillfällen exponering sker [d/år] för barn eller vuxen.
Livstidsmedelvärdet av exponeringen via hudkontakt, Rdu-int, som an-
vänds för beräkning av riktvärden för genotoxiska ämnen beräknas som 
ett tidsviktat medelvärde över hela livet på samma sätt som för jordintag. 
Inandning av damm3.6 
Människor kan andas in finkornigt material som sprids från den föro-
renade marken. Partiklar i omgivningsluften har olika ursprung såsom 
trafik, förbränning och långväga transport. Partiklar som har en storlek 
mindre än 10 µm bedöms kunna nå lungorna. För beräkning av riktvär -
den beaktas endast inandningsbara partiklar som kommer från det föro-
renade området. Föroreningshalten i den finfraktion av jorden som kan 
ge upphov till fina partiklar kan skilja sig från föroreningshalten i den fraktion av jorden som analyseras (oftast fraktionen mindre än 2 mm). 
Vanligen uppmäts högre halter i finfraktionen. Viktiga parametrar för 
exponering är: 36   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKhalten mineralogena partiklar i luften som andas in, det vill säga 
halt p.g.a. resuspension av jord
andel av partiklar som kommer från den förorenade jorden
andel av partiklarna som är inandningsbara (respirabel fraktion) 
föroreningshalten i inandningsbara partiklar i förhållande till halten 
i jordenandningshastighet

exponeringstid.
En redovisning av de data som använts ges i tabell 3.4, tabell 3.5 och 
bilaga 1.
Två olika metoder används för beräkning av exponering på grund av 
inandning av damm från den förorenade marken. Den första används för ämnen för vilka det finns en toxikologiskt baserad luftkoncentration 
(Reference Air Concentration, RfC) eller en cancerriskbaserad referens-
koncentration, RISK
inh. Den andra metoden används för ämnen som 
saknar dessa värden. I detta fall görs en uppskattning av den genomsnitt-
liga dagliga mängd förorening som andas in. Denna jämförs sedan med 
värdet för tolerabelt dagligt intag (TDI).
ÄmNeN meD ReFeReNsKONCeNtRA tION I LUFt 3.6.1 
För ämnen där en referenskoncentration i luft finns tillgänglig beräknas 
envägskoncentrationen i mark, Cid [mg/kg], enligt:
 där:
TRC är den toxikologiska referenskoncentrationen för icke genotox-
iska ämnen, RfC [mg/m3], eller den riskbaserade koncentrationen, 
RISKinh [mg/m3], för geno toxiska ämnen.
f id-exp är en tidsfaktor som anger andelen vistelsetid på platsen [dimen-
sionslös]. 
Cad är årsmedelvärdet av halten förorenade partiklar i inandningsluft justerat för anrikning i finfraktionen [mg/m
3].
fbio-inh är ämnets relativa biotillgänglighetsfaktor vid inandning av damm [dimensionslös]. För de givna scenarierna är f
bio-inh =1.
Tidsfaktorn fid-exp [dimensionslös] beräknas som:
  HälSoRiSKbASERADE  RiKTVäRDEN   37där:
tid är vistelsetiden [d/år] för barn eller vuxen.
texp är andel av tiden exponering sker [dimensionslös].
Årsmedelvärdet av halt förorenade partiklar i inandningsluften justerat 
för anrikning i finfraktionen, Cad [mg/m3] beräknas som:
 
där:
Cd-in är halten av jordpartiklar i inomhusluft [mg/m3].
fdust är anrikningsfaktorn för halten i damm jämfört med jorden i 
genom snitt [dimensionslös]. För de givna scenarierna är fdust =5.
fd-in är andelen av partiklar från förorenad jord i inomhusluft [di-mensionslös].
f
t-in-id är andelen av tiden med vistelse inomhus [dimensionslös].
Cd-out  är halten av jordpartiklar i utomhusluft [mg/m3].
fd-out är andelen av partiklar från förorenad jord i utomhusluft [di-mensionslös].
f
t-out-id är andelen av tiden med vistelse utomhus, beräknas som  (f
t-out-id = 1-ft-in-id) [dimensionslös].
För ämnen med referenskoncentration i luft görs en jämförelse med års-medelvärdet. Däremot görs ingen beräkning av ett tidsviktat medelvärde över livstiden. 
De parametrar som används för beräkning av Naturvårdsverkets ge-
nerella riktvärden, koncentration av damm i luften samt andel av damm från det förorenade området redovisas i tabell 3.4.
km mkm
Halt av jordpartiklar i inomhusluft, Cd-in [mg/m3] 0,0075 0,0075
Halt av jordpartiklar i utomhusluft, Cd-out [mg/m3] 0,01 0,01
Anrikningsfaktor för föroreningar i finfraktion, fdust5 5
Andel damm från förorenad jord [%], inomhusluft, fd-in 50 50
Andel damm från förorenad jord [%], utomhusluft, fd-out 50 50
Andel av tiden inomhus, ft-in-id [%] 100 100
årsmedelvärde av halt förorenade partiklar i inandnings-
luft justerat för anrikning [mg/m3], Cad0,019 0,019
Antal dygn/tillfällen exponering sker, tid [d/år] 365 200
tidsfaktor, texp [%] 100 33Tabell 3.4. parametrar för 
beräkning av årsmedel-värde av halten damm, C
ad, som härrör från det 
förorenade området, för ämnen med referenskon-centration i luft. 38   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKÄmNeN sOm sAKNAR ReFeReNsKONCeNtRA tION I LUFt 3.6.2 
För ämnen där ett toxikologiskt RfC och RISKor saknas (t.ex. vissa 
klorfenoler och klorbenser, PCB, dioxin) görs en uppskattning av refe-
renskoncentrationen enligt den metodik som används i CSOIL (van den 
Berg, 1995). 
Envägskoncentrationen i mark för exponeringsvägen ”inandning av 
damm”, Cid [mg/kg], beräknas enligt:
   
där:
genotoxiska ämnen RISKor.
Rid är genomsnittlig daglig inandning av damm [mg jord/kg kropps-vikt, d], dvs. långtidsinandning för icke genotoxiska ämnen eller 
livstidsmedelvärde för genotoxiska ämnen.
f
bio-inh är ämnets relativa biotillgänglighetsfaktor vid inandning av damm 
[dimensionslös]. För de givna scenarierna är fbio-inh = 1.
Den dagliga andningen Rid [mg jord/kg kroppsvikt,d] beräknas som:
 
där:
Cad är årsmedelvärdet av halten förorenade partiklar i inandningsluft 
justerat för anrikning i finfraktionen [mg/m3].
BR är andningshastighet [m3/d].
LR är lungretentionen [dimensionslös].
tid är antal dygn eller tillfällen exponering sker av barn eller vuxna  [d/år].
t
exp är andel av tiden som exponering sker [dimensionslös].
  
Livstidsmedelvärdet av den dagliga andningen, Rid-int, som används för 
beräkning av riktvärden för genotoxiska ämnen beräknas som ett tids-
viktat medelvärde över hela livet på samma sätt som för jordintag. HälSoRiSKbASERADE  RiKTVäRDEN   39Inandning av ångor3.7 
Flyktiga föreningar i mark kan avgå till luften och tränga in i byggnader. 
Viktiga faktorer för exponeringen är transporthastigheten från marken, 
utspädningen i inomhus- respektive utomhusluft samt exponeringstiden. 
Något olika beräkningsmetodik används beroende på om en referens-koncentration (RfC eller RISK
inh) finns tillgänglig för ett ämne eller inte.
ÄmNeN meD ReFeReNsKONCeNtRA tION I LUFt 3.7.1 
För ämnen där en referenskoncentration finns tillgänglig jämförs detta värde med den uppskattade luftkoncentrationen. Envägskoncentrationen i mark för exponeringsvägen ”inandning av ångor”, C
iv [mg/kg], beräk-
nas enligt:
 
där:
TRC är den toxikologiska referenskoncentrationen för icke genotoxiska 
ämnen, RfC [mg/m3], eller den riskbaserade koncentrationen för 
genotoxiska ämnen, RISKinh [mg/m3].
fiv-exp är tidsfaktorn som anger andelen vistelsetid på platsen [dimen-
CFair är fördelningsfaktorn mellan porluft och jord [kg/l], se avsnitt 4.2.Tabell 3.5. parametrar  
för beräkning av genom-snittlig inandning av damm från förorenad jord, R
id, för ämnen som 
saknar referenskoncentra-tion i luft.km mkm
Barn
Andningshastighet, BRchild [m3/d] 7,6 7,6
Lungretention, LRchild [%] 75 75
Antal dygn/tillfällen exponering sker, tid-child [d/år] 365 60
tidsfaktor, texp [%] 100 33
Viktbaserad daglig exponering, Rid [mg damm/kg, d] 0,0072 0,00039
Vuxna Andningshastighet, BR
adult [m3/d] 20 20
Lungretention, LRadult [%] 75 75
Antal dygn/tillfällen exponering sker, tid-adult [d/år] 365 200
Viktbaserad daglig exponering, Rid [mg damm/kg, d] 0,0041 0,00074
Livstidsmedelvärde [mg damm/kg, d], Rid-int0,0043 0,00044 40   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKDFa är utspädningsfaktorn mellan luft (inomhus eller utomhus) och 
porluft [dimensionslös]. Den metod som används för att beräkna 
utspädningsfaktorn beskrivs i avsnitt 4.3. Om exponeringen sker 
både inomhus och utomhus görs en viktning baserat på andelen tid personen befinner sig inne respektive ute.
Tidsfaktorn f
iv-exp [dimensionslös] beräknas som:
  
där:
tiv är antal dygn eller tillfällen exponering sker av barn eller vuxna  
[d/år].
texp är andel av tiden som exponering sker [dimensionslös].
ÄmNeN sOm sAKNAR ReFeReNsKONCeNtRA tION I LUFt 3.7.2 
För ämnen där en referenskoncentration saknas beräknas envägskoncen-
trationen i mark för exponeringsvägen ”inandning av ångor”, C
iv [mg/
kg], enligt:
   
där:
Riv är den genomsnittliga dagliga inandningen av ångor [(mg/kg 
kroppsvikt, d)/(mg/m3)], dvs. långtidsmedelvärde för inandning av 
icke genotoxiska ämnen eller livstidsmedelvärde för genotoxiska 
ämnen.
CFair är fördelningsfaktorn mellan porluft och jord [kg/l].
DFa är utspädningsfaktorn mellan luft (inomhus eller utomhus) och 
både inomhus och utomhus görs en viktning baserat på andelen tid personen befinner sig inne respektive ute. HälSoRiSKbASERADE  RiKTVäRDEN   41Den dagliga inandningen Riv [l/kg kroppsvikt, d] beräknas som:
  
där:
tiv är vistelsetiden [d/år] för barn eller vuxen.
Livstidsmedelvärdet av den dagliga andningen, Riv-int, som används för 
viktat medelvärde över hela livet på samma sätt som för jordintag.
I tabell 3.6 redovisas de data som används för beräkning av Riv.
km mkm
Barn
Viktbaserad daglig inandning, Riv [l/kg,d] 510 27
Viktbaserad daglig inandning, Riv [l/kg,d] 290 52
Livstidsmedelvärde [l/kg,d], Riva-int300 31Tabell 3.6. parametrar för 
beräkning av genomsnittlig inandning av ångor, R
iv. 42   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKIntag av dricksvatten3.8 
Exponering via intag av grundvatten antas ske genom att vatten från en 
brunn används som dricksvatten och till matlagning. De data som an-
vänds presenteras i tabell 3.7. 
Envägskoncentrationen i mark för exponeringsvägen ”intag av 
dricksvatten”, Ciw [mg/kg], beräknas som: 
   
där:
TDI för icke genotoxiska ämnen eller riskbaserat dagligt intag för genotoxiska ämnen RISK
or.
DFgw-well är utspädningsfaktorn mellan grundvatten och porvatten [di-mensionslös], enligt avsnitt 4.4.
CF
water-mob  är fördelningsfaktorn mellan porvatten och jord [kg/l], se av-snitt 4.2.
R
iw är det genomsnittliga dagliga vattenintaget per kroppsvikt [l/kg kroppsvikt, d], dvs. viktbaserat dagligt intag för icke genotox-
iska ämnen eller livstidsmedelvärde för genotoxiska ämnen.
Vattenintaget R
gv [l/kg kroppsvikt, d] beräknas som:
  
där:
WC är genomsnittligt dagligt vattenintag [m3/d].
Livstidsmedelvärdet av det dagliga vattenintaget, Riw-int, som används för 
km
Barn
Genomsnittligt dagligt intag, WCchild [l/d] 1
Kroppsvikt, mchild [kg] 15
Viktbaserad daglig exponering, Riw [l/kg, d] 0,067
Vuxna Genomsnittligt dagligt intag, WC
adult [l/d] 2
Kroppsvikt, madult [kg] 70
Viktbaserad daglig exponering, Riw [l/kg, d] 0,029
Livstidsmedelvärde [l/kg, d], Riw-int0,031Tabell 3.7. parametrar  
för beräkning av intag av  grundvatten, R
iw HälSoRiSKbASERADE  RiKTVäRDEN   43Intag av växter3.9 
Exponering kan ske genom att växter från området som tagit upp förore-
ningar konsumeras. Det kan vara grönsaker, rotsaker, potatis, bär, frukt 
och svamp som odlas eller växer vilt. Använda data finns i tabell 3.8. 
Envägskoncentrationen i mark för exponeringsvägen ”intag av väx-
ter”, Cig [mg/kg], beräknas enligt:
 där:
Rig är det genomsnittliga dagliga intaget av växter [kg färsk växt/kg kroppsvikt, d], dvs. viktbaserad daglig exponering för icke geno-
toxiska ämnen och livstidsmedelvärde för genotoxiska ämnen.
f
h är andelen av växtkonsumtionen som kommer från det förorenade 
området [dimensionslös].
Kpl är koncentrationsförhållandet mellan växt och jord [(mg/kg färsk 
växt)/(mg/kg torr jord)], se avsnitt 4.6.
fbio-veg är ämnets relativa biotillgänglighetsfaktor vid intag av växter [di-
mensionslös]. För de givna scenarierna är fbio-veg = 1. Denna para-
meter avser biotillgängligheten av föroreningar i växter som kon-
sumeras av människor. Det är inte sannolikt att denna parameter 
varierar signifikant mellan olika platser. Observera att markföro-reningarnas biotillgänglighet för växterna inte beaktas här utan i 
transportmodellen, se avsnitt 4.6.
km
Barn
Genomsnittligt dagligt intag, CVchild [kg/d] 0,25
Viktbaserad daglig exponering [kg växt/kg, d], Rig0,017
Vuxna Genomsnittligt dagligt intag, CV
adult [kg/d] 0,40
Viktbaserad daglig exponering [kg växt/kg, d], Rig0,0057
Livstidsmedelvärde [kg växt/kg, d], Rig-int0,0065
Andel konsumtion från det förorenade området [%], fh10Tabell 3.8. parametrar 
för beräkning av intag av växter, R
ig 44   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKIntag av växter Rig [kg färsk växt/ kg kroppsvikt, d] beräknas som:
 där:
CV är genomsnittligt dagligt intag [kg/d].
 
Livstidsmedelvärdet av det dagliga intaget av växter, Rig-int, som används 
för beräkning av riktvärden för genotoxiska ämnen beräknas som ett 
tidsviktat medelvärde över hela livet på samma sätt som för jordintag.
Intag av fisk 3.10 
Modellen för hälsorisker tar inte hänsyn till exponering via intag av 
fisk vid beräkning av riktvärden. Orsaken till detta är att halter i fisk i 
ytvatten vid förorenade markområden oftast inte direkt kan relateras 
till föroreningar i marken, utan beror på en rad andra faktorer såsom föroreningshalter i vatten och sediment eller bidrag från andra källor. 
Exponeringsvägen intag av fisk innefattar en lång rad steg (spridning till 
ytvatten, fördelning i vattensystemet, upptag i fisk, konsumtionsmöns-ter) och är därmed mycket osäker. 
För att ge en möjlighet att bedöma om spridning av föroreningar 
från ett förorenat markområde riskerar att ge förhöjda halter i fisk kan man i beräkningsprogrammet göra en uppskattning av halter i fisk på 
grund av spridning av föroreningar (se avsnitt 4.7).  
Att tänka på för platsspecifika  3.11 
hälsoriskbaserade riktvärden 
VAL AV eXpONeRING ssCeNARI eR UtIFRåN mARKANVÄNDNING 3.11.1 
När platsspecifika riktvärden tas fram görs en genomgång av vilka ex-
poneringsförhållanden som är relevanta för den aktuella markanvänd-ningen. Utgångspunkten bör vara de exponeringsscenarier (dvs. expo-
neringsvägar, exponeringstider m.m.) som används i riktvärdesmodellen 
för KM och MKM. Platsspecifika modifieringar av exponeringsscenari-erna kan sedan göras genom:
justering av vilka exponeringsvägar som beaktas

justering av exponeringsparametrar.
När man definierar exponeringsförhållanden bör följande beaktas: 
De exponeringsscenarier som används för att ta fram hälsorisk-
baserade riktvärden syftar inte till att i detalj beskriva den ex-
ponering som sker i dagsläget. Istället är de ett sätt att definiera 
de aktiviteter som ska kunna förekomma vid den givna markan-
vändningen, utan att det uppkommer risk för hälsoeffekter också i ett långsiktigt perspektiv. Vid en hälsoriskbedömning för akuta 
 HälSoRiSKbASERADE  RiKTVäRDEN   45
Vi får i oss miljögifter varje 
dag. Det förorenade området får inte fylla upp hela  utrymmet för vad vi tål. 46   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKsituationer är en kartläggning av nuvarande exponeringsrisker 
motiverad. 
Exponeringen bör beräknas för människor som ingår i den kri-
tiska gruppen, det vill säga den grupp som bedöms få den största 
exponeringen med hänsyn till lokalisering, kön, åldersfördelning, 
matvanor, yrkesvanor, typ av bostad, vanor i hemmet och fritids-
verksamhet. Den kritiska gruppen behöver inte utgöra en verklig grupp människor som vistas inom området i dagsläget. 
Ovanstående medför att det för beräkning av riktvärden oftast 

inte är relevant att genomföra detaljerade undersökningar av den 
verkliga exponeringen på platsen i dagsläget. Istället bör expone-
ringsparametrarna (t.ex. vistelsetider och exponeringstider) väljas 
utifrån försiktiga, men rimliga uppskattningar. 
Ovanstående synpunkter gäller beräkningar av hälsoriskbaserade 
riktvärden för nuvarande och framtida scenarion. Om frågeställ-
ningen däremot är hälsorisker för människor som vistas i det föro-
renade området just nu (även om det senare ska saneras), kan det 
vara motiverat att göra relevanta undersökningar och skattningar av verklig exponering. Detta för att kunna bedöma eventuella häl-
sorisker och genomföra en adekvat riskkommunikation.
JUsteRING AV eXpONeRINGsVÄGAR 3.11.2 
Det är viktigt att bedömningen av vilka exponeringsvägar som är rele-
vanta för olika typer av markanvändning är långsiktig och även beaktar 
påverkan på omgivningarna. Exempelvis kan damning från förorenade 
områden orsaka exponering av människor i omgivningarna. Vidare kan jord som i dagsläget ligger otillgänglig för människor genom ombland-
ning senare bli tillgänglig.
Man bör beakta dessa aspekter innan man väljer bort en expone-
ringsväg från riktvärdesberäkningen. Man bör också alltid överväga om man istället kan justera exponeringsparametrarna. Exempelvis bör 
man beakta följande:
Exponeringsvägar bör uteslutas från riktvärdesberäkningen endast 

om det säkert går att avgöra att de inte är relevanta i ett långtids-
perspektiv eller inte är relevanta för markanvändningen i den när -
maste omgivningen. 
En bedömning bör göras av om de kvarvarande exponeringsvä-
garna i riktvärdesberäkningen täcker in förhållandena på det föro-
renade området och i dess omgivning vid dagens situation och i 
framtiden på ett tillfredställande sätt. 
Ytterligare ett skäl för att vara restriktiv med att helt utesluta ex-
poneringsvägar från riktvärdesberäkningen är att den bygger på 
en förenkling av de verkliga exponeringsförhållandena. Modellen för hälsorisker beaktar totalt sex exponeringsvägar för människor. 
Exponeringsvägarna är valda utgående från de markanvändningar som 
definierats för Naturvårdsverkets generella riktvärden.  HälSoRiSKbASERADE  RiKTVäRDEN   47I andra fall kan ytterligare exponeringsvägar vara relevanta. 
Modellen för hälsorisker tar till exempel inte upp exponering genom 
intag av djurprodukter som producerats på mark med föroreningar. 
För de flesta ämnen domineras risken av en eller två exponeringsvägar, medan de övriga är av underordnad betydelse. Om en viktig expone-
ringsväg inte bedöms vara relevant för den givna markanvändningen 
och därför inte beaktas i riktvärdesberäkningen, kan istället andra tidi-gare underordnade exponeringsvägar komma att dominera. Om dessa 
inte tas med i beräkningen kan det påverka de platsspecifika riktvär -
dena avsevärt. 
JUsteRING AV eXpONeRINGsp ARAmetRAR 3.11.3 
I specifika fall kan vissa exponeringsvägar ha mindre betydelse, dock 
utan att de helt bör uteslutas. I dessa fall kan en justering av expone-ringsparametrarna göras. Då avses i första hand en väl motiverad juste-
ring av exponeringstiden. En sammanställning av platsspecifika faktorer 
för olika exponeringsvägar ges i tabell 3.9.
Andra parametrar, såsom hur mycket jord vuxna och barn får i sig, 
hur mycket man andas, konsumtion av vatten, grönsaker och andra växter, är satta för att skydda kritiska individer och bör inte ändras.exponerings väg Relevant för Platsspecifika faktorer Normalt inte plats-
specifika faktorerdjupberoende
Direkt intag av jord Alla typer av markanvänd ning.Antal dygn eller tillfäl-len per år vistelse sker i området. Observera att intagsuppskattningar bygger på data för långa tidsperioder.mängd jord som intas per dag. Risk för att komma åt förorenad jord minskar med ökande djup.
Hudkontakt Alla typer av markanvänd ning.Antal dygn eller tillfäl-len per år som vistelse sker i området. exponerad hudyta. 
mängd jord på hu-
den.Risk för att komma åt förorenad jord minskar med ökande djup.
Inandning av dammAlla typer av markanvänd ning.Antal dygn eller tillfäl-len per år som vistelse sker i området.
Dammhalter i luft.
Andel förorenad jord i 
damm. mängd luft som andas in per dag. Damningsbenägenhet minskar med ökande djup.
Inandning av ångor Alla typer av markanvänd ning. 
störst betydelse om byggnader finns eller planeras.Antal dygn eller tillfäl-len per år som vistelse sker i området.
Utspädning av porluft i 
jorden till luft inomhus och utomhus.mängd luft som andas in per dag. spridning av ångor mins-kar med ökande djup, men beror också på jordart.
Intag av dricksvat-tenDär grundvatten används eller kan komma att användas 
dricksvatten.Utspädning till brunn. mängd vatten som 
konsumeras per dag. spridning av föroreningar till brunn kan vara djup-beroende.
Intag av växter Där möjligheter till odling finns eller det finns vilda växter.Växtupptagsfaktorer.
Andel hemodlat eller 
odlat i området.mängd växter som konsumeras per dag.Upptag i växter minskar med ökande djup.
Tabell 3.9. platsspecifika 
faktorer för olika expone-ringsparametrar. 48   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKReLA tIV bIOtILLGÄNGLIGHet 3.11.4 
Upptag av föroreningar i kroppen är en komplex process som påverkas 
av en rad olika faktorer. En platsspecifik bedömning av föroreningarnas 
relativa biotillgänglighet kräver därför omfattande undersökningar. 
Olika metoder finns för att uppskatta biotillgänglighet, men ännu sak-nas enkla validerade standardiserade metoder för att experimentellt 
bestämma biotillgänglighet (Grøn, 2006). De metoder som finns har 
testats endast för ett fåtal ämnen. Justeringar av den relativa biotill-gängligheten bör därför endast göras om ett tillräckligt underlag finns 
tillgängligt.   föRDElNiNg ocH TRANSpoRT AV föRoRENiNgAR   49beräkningarnas omfattning4.1 
För många av de exponeringsvägar som beaktas vid riskbedömningar av 
förorenad mark krävs kännedom om transporten av föroreningen från mar -
ken till andra medier där människor och andra organismer kan exponeras. Det handlar till exempel om transport till grundvatten, ytvatten, inomhus- och utomhusluft samt växter. Därför beräknas föroreningskoncentrationen i 
dessa kontaktmedier. Följande transportvägar beaktas i transportmodellerna:
transport av ånga från marken till inomhusluft 

transport av ånga från marken till utomhusluft 
transport av föroreningar till grundvatten eller brunnar 
transport av föroreningar till ytvatten
transport av föroreningar till växter.
I modellen görs även en uppskattning av upptag av föroreningar i fisk.Fördelning och transport 4 
av föroreningar
 Sammanfattning av kapitel 4
Kapitlet beskriver hur spridning av föroreningar i olika 
medier hanteras i riktvärdesmodellen. I modellen beräk-nas föroreningskoncentrationen i olika kontaktmedier. 
För de givna scenarierna Km och mKm ges data som 
motsvarar fördelning och spridning för generella förhål-landen. Vid beräkning av platsspecifika riktvärden kan man behöva modifiera riktvärdesmodellens antaganden 
om fördelning och transport av föroreningar.
För att beräkna ämnenas fördelning mellan jord, luft 
och vatten i marken används olika ämnesspecifika för -
delningsfaktorer. För att uppskatta lakning och därmed 
spridning av metaller används generella fördelningsfak-
torerna (Kd-värden). Dessa är satta för att inte under -
skatta utlakningen. 
modellen för spridning av ångor gör en uppskattning 
av diffusionen av ångor och lösta föroreningar i marken samt läckaget av markluft in i byggnader. modellen 
för spridning med grundvatten till en brunn nedströms det förorenade området baserar sig på utspädning i de lösa jordlagren. För bergborrade brunnar gäller andra förutsättningar som kan medföra en större eller mindre utspädning. modellen tar inte hänsyn till fastläggning av föroreningar i marken som kan fördröja spridningen.
modellen för spridning till ytvatten beräknar den ut-
spädning som sker när förorening från det förorenade området når en sjö eller ett vattendrag. beräkningen utgår från att en fullständig omblandning sker i reci-
pienten, men beaktar inte att föroreningar kan ansamlas 
eller frigöras från sediment, brytas ned eller förångas. Dessa antaganden kan ge missvisande resultat för vat-tendrag med stor vattenföring, större sjöar eller kust-vatten. Därför behöver en rimlighetsbedömning göras av 
utspädningsfaktorerna vid platsspecifika bedömningar.
modellen för upptag av föroreningar i växter baserar 
sig på antagandet att koncentrationen av en förorening 
i en växt står i jämvikt med föroreningens koncentration 
i marken. För metaller beräknas koncentrationen med 
hjälp av empiriska växtupptagsfaktorer och för de flesta organiska ämnen med en delmodell.  50   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKFördelningen av föroreningen i jorden beräknas mellan:
porvatten och jord,  CFwater-mob
porluft och jord,  CFair
växter och jord,  Kpl.
Graden av utspädning som sker under transporten beräknas för följande 
fall:
porvatten till grundvatten i brunn,  DFgw-well
porvatten till ytvatten,  DFsw
porluft till inomhusluft i byggnad,  DFia
porluft till utomhusluft,  DFoa.
Fördelning av föroreningar i mark4.2 
Fördelningen av föroreningen mellan olika faser i marken har stor inver -
kan på föroreningstransporten till medier där exponering av människa 
och miljö kan förekomma. Den fördelningsmetod som används i riktvär -
desmodellen bygger på fugacitetsmodellen (Mackay och Peterson, 1981). 
Det är i stort sett samma modell som används för beräkning av riktvär -
den runt om i världen. Följande antaganden används:
Föroreningskoncentrationen i mark antas vara konstant med tiden, 
det vill säga ingen nedbrytning eller borttransport från området 
sker. Antagandet motiveras av att en mycket liten andel av markför -
oreningen vanligen försvinner genom borttransport samt de stora osäkerheter som är förknippade med förutsägelser om nedbrytning av organiska substanser. Antagandet är konservativt när det gäller 
nedbrytbara ämnen där risken baseras på livstidsexponeringen, ex-
empelvis bensen.
Fördelningen av förorening mellan fasta jordpartiklar, porvattenlös-

ning, löst organiskt kol i porvattnet och porluft antas befinna sig i 
jämvikt. Jämviktskoncentrationerna beräknas med fugacitetsmodel-
len. Denna modell är konservativ eftersom jämvikt i marken inte 
alltid uppnås, vilket medför att halten i porvatten och porluft är lägre än de teoretiska jämviktshalterna. 
Koncentrationen av förorening i lösning antas vara proportionell 

mot halten av förorening som sorberat (fastlagts kemiskt) på jord-
materialet. Fördelningsfaktorn kallas Kd-värde. För organiska äm-
nen antas Kd-värdet vara proportionellt mot halten av organiskt kol 
i jorden. 
I riktvärdesmodellen används  Kd-värdet för att bestämma utlak-
ningen av föroreningar. Kd-värdet för riktvärdesmodellen baserar 
sig därför på totalhalten i jorden och inte endast det som är sorbe-
rat. Denna fördelningsfaktor har i andra sammanhang betecknats 
Ktot för att inte förväxlas med de parametrar som används för att  föRDElNiNg ocH TRANSpoRT AV föRoRENiNgAR   51bestämma föroreningens rörlighet i mark (Gustafsson m.fl., 2007). 
I denna rapport används dock beteckningen Kd-värde fortsättnings-
vis. 
Fördelningen av föroreningen mellan marklösning och porluften 
av flyktiga ämnen uppskattas med Henrys konstant H, det vill säga 
kvoten mellan ett ämnes ångtryck och löslighet i vatten. 
mAtemA tIsK besKRIVNING AV FöROReNINGsFöRDeLNING I mARK 4.2.1 
Koncentration löst i porvattnet 4.2.1.1 
Utgångspunkten är föroreningens totalkoncentration i marken,  
Cs [mg/kg torrvikt]. Från Cs beräknas koncentrationen löst i porvattnet, 
Cw [mg/l], enligt:
 
där:
Kd är fördelningskoefficienten mellan jord och vatten [l/kg]
θw är jordens vattenhalt [dm3 vatten/dm3 jord]
θa är jordens lufthalt [dm3 luft/dm3 jord]
H är Henrys konstant [dimensionslös]
ρb är torrdensiteten [kg/dm3]
DOC är halt löst/mobilt organisk kol i grundvattnet [kg/l]
KDOC är fördelningskoefficient mellan löst mobilt organiskt kol och 
vatten [l/kg]
För organiska ämnen beräknas Kd-värdet enligt:
 
där:
Koc är fördelningskoefficienten mellan vatten och organiskt kol [l/kg]
foc är viktsfraktionen organiskt kol i jorden [dimensionslös]
Koc-värdet bestäms antingen direkt från försöksdata eller beräknas från 
ämnets fördelningsfaktor mellan oktanol och vatten, Kow [l/kg] (van den 
Berg, 1995).
Föroreningens fördelning mellan jord och vatten, CFwater-mob [kg/l], ges 
av:
 
  52   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKKoncentration av rörlig förorening 4.2.1.2 
För ämnen som binds starkt till organiskt material kan transport med 
det rörliga organiska materialet vara betydelsefullt för spridningen. För 
att ta hänsyn till detta beräknas halten av rörlig förorening i marken 
såsom, Cw_mob:
  
där:
DOC  är halt löst/mobilt organiskt kol i markvattnet [kg/l]
KDOC är fördelningskoefficienten för mobilt organiskt kol [l/kg]
KDOC ges antingen som en ämnesspecifik parameter eller, om inget värde 
ges, beräknas den för organiska föroreningar som: 
  
Halten rörlig förorening används för beräkning av spridning till grund-
vatten och ytvatten. För avgång av ångor eller upptag av föroreningar i 
växter används koncentrationen av löst förorening.
Halt ånga i porluft 4.2.1.3 
Ångkoncentrationen i porluften, Ca [mg/dm3], ges av: 
   
Föroreningens fördelning mellan jord och porluft, CFair [kg/l], ges av:
 
Halt i jord som kan innebära förekomst av fri fas 4.2.1.4 
Delmodellerna för fördelning av föroreningar i marken tar inte hänsyn 
till förekomst av föroreningar som en separat fri fas. Föroreningar i fri 
fas kan leda till en snabb spridning i stor omfattning. I riktvärdesmodel-
len görs en separat kontroll för att förhindra att riktvärden överskrider den halt där aktuella föroreningar riskerar förekomma i fri fas i marken. 
De haltgränser i jord där fri fas riskerar uppkomma har beräknats enligt:
där:
Cfreephase är den halt i jorden där risk för fri fas föreligger [mg/kg TS]
Csol är ämnets löslighet i vatten [mg/l] föRDElNiNg ocH TRANSpoRT AV föRoRENiNgAR   53
mindre känslig markanvänd-
ning kan till exempel vara  kontor, handel och industri.  54   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKFör ämnen som har mycket hög löslighet i vatten blir det beräknade 
värdet på Cfreephase mycket högt. Den maximala lösligheten som används i 
beräkningarna har därför satts till 1 000 mg/l. 
För vissa ämnen såsom petroleumkolväten baserar sig riskgränsen för 
fri fas på empiriska data. Den justering som görs av det slutliga riktvär -
det beskrivs i avsnitt 7.3.
FysIKALIsK-KemIsKA DA tA 4.2.2 
I riktvärdesmodellen ingår en databas med fysikalisk-kemiska data. 
Databasen redovisas i bilaga 1.
JORDAR teR 4.2.3 
Fördelningen av föroreningar i marken beror till stor del på jordens 
egenskaper. För organiska föroreningar är halten organiskt kol viktig för 
fastläggningen, men även vattenhalt och lufthalt kan vara av betydelse. 
Lufthalten är viktig för transport av ångor i marken. Givna data i rikt-värdesmodellen är anpassade efter en normaltät jord, men modellen ger 
möjlighet att definiera egna jordarter genom att anpassa indata, se även 
bilaga 1. 
transport av ångor från marken 4.3 
Flyktiga och halvflyktiga föreningar (t.ex. klorerade lösningsmedel, BTEX och kvicksilver) kan transporteras genom marken och tränga in 
i byggnader där de kan förorena inomhusluften. Även utomhusluften 
kan påverkas av ångor från marken. Koncentrationen ovanför mark-ytan kommer att vara lägre än koncentrationen i porluften, beroende på 
begränsningar i transporten av ångor genom marken samt utspädningen 
i omgivningsluften. Ett konstant förhållande antas råda mellan halten i markluft och halten ovanför markytan. Förhållandet beskrivs med 
en utspädningsfaktor. Koncentrationen i inomhus- eller utomhusluften 
ovanför marken, C
ia eller Coa[mg/m3], ges av: 
 
där: 
DFa är utspädningsfaktorn mellan inomhusluft i byggnad (eller utom-
husluft) och porluft [dimensionslös]. 
Hur utspädningsfaktorer tas fram beskrivs nedan.
tRANspOR t AV åNGOR GeNOm mARKeN IN I byGGNADeR 4.3.1 
Utspädningsfaktorn för inomhusluft beräknas med en transportmodell 
som tar hänsyn till diffusion av ångor genom marken, inläckage av 
markluft i huset samt luftomsättningen i huset. 
Transportmodellen för spridning av ångor in i byggnader förut-
sätter ett hus med ett underliggande dränerande lager, se figur 4.1. Marken under det dränerande lagret är förorenad på ett visst djup. Transportmodellen baserar sig på att ångor diffunderar genom marken 
upp till det dränerande lagret. Därifrån kan de sugas in i huset. föRDElNiNg ocH TRANSpoRT AV föRoRENiNgAR   55Den mängd förorening som kan diffundera in i inomhusluften från mar -
ken under huset per tidsenhet, Qground [mg/d], bestäms av:
 
där:
Z är djup till föroreningen [m]
De är diffusivitet för ånga i marken, en funktion av porositet och 
vatten halt [m2/d]
Ahouse är yta under huset [m2]
Ca är koncentration av förorening i porluft i den förorenade jorden [mg/m
3] 
Cdrain är koncentration av förorening i luften i det dränerande lagret [mg/m
3]
Föroreningar antas transporteras genom marken antingen genom dif-fusion av ångor i luftfyllda porer eller genom diffusion av lösta ämnen i vattenfyllda porer. Båda processerna antas ske parallellt och jämvikt mel-
lan porluft och porvatten antas råda lokalt. Därigenom kan en effektiv 
diffusivitet beräknas utifrån diffusiviteten i gasfas, diffusiviteten i vat-tenfas och Henrys konstant. Diffusion i vattenfas har störst betydelse för 
ämnen med lågt värde (mindre än 0,001) på Henrys konstant.
Diffusiviteten för ämnet i gasfas i marken beror av jordens porositet 
och andelen luftfyllda porer och beräknas enligt:QgroundIhouseVhouse
AhouseCia
CdrainLa
Z
CaIhouse
Figur 4.1. schematisk bild av trans-
portmodell för spridning av ångor in i byggnader. 56   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKDiffusiviteten i vattenfas beräknas enligt:
där:
θa är lufthalten i jorden [dimensionslös].
θw är vattenhalten i jorden [dimensionslös].
ε är jordens porositet [dimensionslös].
D0,g är ämnets diffusivitet i luft [m2/d].
D0,w är ämnets diffusivitet i vatten [m2/d].
Den totala ”effektiva” diffusiviteten beräknas enligt:
De = Dgas + Dwater/H
Den mängd förorening som kan ta sig ut från det dränerande lagret, 
Qhouse [mg/d] beräknas enligt modellen för radonhalt i hus (Åkerblom 
m.fl., 1990). Transporten av förorening in i huset ges av:
 
Halten av förorening inne i huset, Cia [mg/m3], bestäms av:
 
där:
La är läckage av markluft in i huset [m3/d].
Vhouse är husets inre volym [m3].
lhouse är luftomsättningen i huset [omsättning per dygn].
Med antagandet om att all förorening som diffunderar ut genom marken 
under huset läcker in i huset (Qground = Qhouse) kan koncentration i luften i 
det dränerande lagret elimineras från ekvationerna. Då erhålls ett uttryck 
för hur halten i porluft förhåller sig till halten inomhus, det vill säga ut-
spädningsfaktorn till inomhusluft, DFia [dimensionslös]: 
 
Parametrar och data som används i riktvärdesmodellen definieras i tabell 4.1. föRDElNiNg ocH TRANSpoRT AV föRoRENiNgAR   57Utspädningsfaktorn kan variera beroende på jordart och djup till föro-
reningen. Den främsta orsaken till den stora skillnaden i utspädnings-
faktorer mellan olika jordarter är variationen i vattenhalt. Diffusion av 
förorening genom en jord med mycket vattenfyllda porer sker betydligt långsammare än om porerna huvudsakligen är luftfyllda. 
Transportmodellen för spridning av ångor in i byggnader beräknar 
med de givna parametrarna en utspädningsfaktor på cirka 1/10 000 för ämnen med Henrys konstant större än 0,1. Eftersom förhållandet mellan 
halt i ångfas och halten i vattenfas varierar kraftigt mellan olika ämnen 
blir utspädningsfaktorn ämnesspecifik. För ämnen med låga värden på Henrys konstant (mindre än 0,001) blir utspädningen lägre, exempelvis 
pentaklorfenol får en utspädningsfaktor på 1/1300. Det låga värdet på 
Henrys konstant innebär dock att halterna i ångfas vanligen blir låga.
bara transport av flyktiga ämnen från förorenad jord. I vissa fall kan flyktiga ämnen spridas med grundvattnet, vilket gör att ångor transporte-ras upp till markytan även om marken ovanför har låga föroreningshal-
ter. Ett exempel är klorerade lösningsmedel som kan spridas med grund-
vattnet och påverka andra fastigheter än den ursprungligen förorenade.
tRANspOR t AV åNGOR GeNOm mARKeN tILL UtOmHUsLUFt 4.3.2 
För exponering av ångor utomhus uppskattas utspädningen med en en-
kel transportmodell som bygger på arbete från Miljöstyrelsen i Danmark (Miljøstyrelsen, 1998). Principen är att föroreningen diffunderar ut från 
en yta med en hastighet Q
ground [mg/s]. 
 
där:
Af är ytan på det förorenade området [m2].
De är den effektiva diffusiviteten för ångor i jorden [m2/s].
Z är djupet till föroreningen från markytan [m].
Ca är koncentrationen i porluften [mg/m3].Tabell 4.1. Givna para-
metrar och data för be-räkning av utspädnings-faktorer för inomhusluftHusets inre volym, Vhouse [m3] 240
Inläckage av markluft, La [m3/d] 2,4 (0,1 m3/h)
Area husgrund, Ahouse [m2] 100
Luftomsättning i huset, Ihouse [d-1] 12 (0,5 h-1)
Diffusivitet i ren luft, D0,g [m2/d] 0,7 (8·10-6 m2/s)
Diffusivitet i rent vatten, D0,w [m2/d] 0,000086 (1·10-9 m2/s)
Lufthalt i jorden, θa [m3/m3]* 0,08
Jordens porositet, ε [m3/m3]* 0,4
Djup till förorening, Z [m] 0,35
* [dimensionslös] 58   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKCground är koncentrationen i porluften vid markytan [mg/m3].
Vid markytan ger gränsskiktet till den strömmande luften också ett mot-
stånd till transport som leder till att flödet [mg/s] kan beskrivas enligt:
 
där:
Csurf är koncentrationen i luften ovanför markytan [mg/m3].
kv är överföringskoefficienten för gränsskiktet vid ytan [m/s].
Om dessa ekvationer kombineras får man följande uttryck:
 
Vinden som blåser över ytan ger en utspädning inom en viss blandnings-
höjd, h. Blandningshöjden beror av sträckan vinden blåser över, lv, och 
kan uppskattas vara 0,08 · lv i vindriktningen. Koncentrationen omedel-
bart på läsidan av området (Coa) blir då:
 
där b  är bredden på det förorenade området som vinden blåser över och 
v är vindhastigheten. Transporten från området blir då koncentrationen 
gånger tvärsnittsarean som luften rör sig genom vid kanten av på området:
 
Massbalans ger att Qin = Qout. Vidare gäller att Af  =  b · lv och dessutom 
antas att Csurf är mycket mindre än Ca, vilket ger:
 
Utspädningsfaktorn för utomhusluft, DFoa [dimensionslös], definieras som:
 
I transportmodellen för spridning av ångor till utomhusluft används 
vindhastigheten v  = 1 m/s för förhållanden med svag vind. Djupet till för o-
reningen antas vara Z  = 0,35 m i de givna scenarierna. Parametern som 
styr avgången från markytan, kv har satts till 25 m/d (0,0003 m/s), vilket  föRDElNiNg ocH TRANSpoRT AV föRoRENiNgAR   59motsvarar förhållandena för en plan yta vid den aktuella vindhastigheten. 
Antagandet att h  = 0,08 lv gäller inte för obegränsade sträckor, men me-
toden bedöms ge rimliga resultat för längder upp till cirka 100 meter. 
Utspädningsfaktorn för utomhusluft är ämnesspecifik. För ämnen 
med låga värden på Henrys konstant (mindre än cirka 0,001) kan ämnet transporteras upp mot markytan i vattenfyllda porer vilket ger en lägre 
utspädningsfaktor.  Exempelvis är utspädningsfaktorn till utomhusluft för 
PAH-H i det generella fallet cirka 1/2000. För vissa parameterkombina-tioner kan den beräknade utspädningsfaktorn vara lägre för utomhusluft 
än för inomhusluft. Eftersom låga utspädningsfaktorer uppkommer för 
ämnen som har mycket låg flyktighet (mycket låga värden på Henrys kon-stant), blir de halter som uppkommer i utomhusluft låga och denna expo-
neringsväg har därför normalt underordnad betydelse för riktvärdet.
transport av föroreningar till grundvatten 4.4 
Lakning av föroreningar från jordar och transport av föroreningar i 
jordar är platsspecifika processer. En rad olika platsspecifika faktorer 
är avgörande för hur brunnar kan påverkas och dessa kan variera inom 
vida intervall. Exempel på faktorer är grundvattenbildning, hydrau-lisk konduktivitet i grundvattenförande lager, topografi samt brunnens 
kapa citet och typ. Transportmodellen för spridning av föroreningar till 
grundvattenbrunnar liknar den transportmodell som används i den ne-
derländska HESP-modellen (Shell, 1994) och den beräkningsmodell som 
används för att ta fram amerikanska markscreeningsnivåvärden (USEPA, 
1996). Transportmodellen uppskattar utspädningen mellan porvattnet och grundvattnet i en mindre brunn nedströms det förorenade området 
och gäller för brunnar i de lösa jordlagren (modellen gäller inte för berg-
borrade brunnar). Transportmodellen bedöms ge rimliga uppskattningar av föroreningsutspädningen och innehåller en rad platsspecifika para-
metrar som vid behov kan anpassas till aktuella förhållanden. Följande 
antaganden görs: 
Föroreningarna lakas ut av infiltrerande nederbörd och transporteras 

genom jorden ned till grundvattenytan. Föroreningarna kan också 
lakas ut av grundvatten som passerar genom den förorenade jorden. 
Koncentrationen i porvattnet antas motsvara koncentrationen i jäm-
vikt med totalhalten i jorden med hänsyn till effekten av förorening 
som binds till rörligt organiskt kol i jorden enligt avsnitt 4.2. 
När det infiltrerande vattnet når grundvattnet sker en utspädning med 
grundvatten som har sitt ursprung uppströms det förorenade området. 
Under föroreningarnas transport med grundvattnet sker ytterligare 
utspädning eftersom det förorenade vattnet blandas med vatten som 
strömmar djupare ned eller vid sidan om föroreningsplymen samt vat-
ten som infiltrerar mellan det förorenade området och brunnen. 
I transportmodellen för spridning av föroreningar till grundvatten-
brunnar görs antagandet att ingen fastläggning av föroreningar sker 
under transporten samt att det inte förekommer någon nedbrytning av 
föroreningar. 60   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKI transportmodellen för spridning av föroreningar till grundvatten-
brunnar tas ingen hänsyn till eventuell utspädning som kan ske om 
brunnen även har upptagsområden som inte är förorenade.
Transportmodellen för spridning av föroreningar till grundvatten-
brunnar tar ingen hänsyn till att andra föroreningskällor kan påverka 
samma grundvatten akvifer. 
Utsp ÄDNING sFAKtOR FöR FöROReNING  4.4.1 
OVANFöR GRUNDVA tteNyt AN
I figur 4.2 presenteras en schematisk bild av delmodellen som används för beräkning av utspädningsfaktorn om föroreningen ligger i markytan 
ovanför grundvatten nivån.
Koncentrationen av föroreningen i brunnen, C
gw-well [mg/l], beräknas 
enligt:
Cgw-well = DFgw-well · Cw_mob
I ekvationen är Cw_mob halten av rörlig förorening i marken [mg/l], se 
avsnitt 4.2.Utspädningsfaktorn DF
gw-well [dimensionslös] beräknas enligt följande:
 där:
L är längden av det förorenade området i flödesriktningen [m].
Ir är grundvattenbildningen [m/år].
W är bredden av det förorenade området vinkelrätt flödesriktning [m].
K är den hydrauliska konduktiviteten hos jorden [m/år].
i är den hydrauliska gradienten [m/m].
dmix-well är tjockleken på blandningszonen [m].
Akvifer
Markyta
GrundvattenivåFöroreningskälla
BrunnIr
w
daq
Tyckte att den första figuren 
var överflödig då man får in all info i en figur? 
(Dom som läser denna rapport vet/förstår väl att detta är en 
schematisk bild och att föroreningar inte är rätblocksformade)
L
ymix-well
dmix-wellxwell
GrundvattenflödeFigur 4.2. Delmodell för 
beräkning av utspäd-ningsfaktor för brunn nedströms ett förorenat område där föroreningen 
ligger ovanför grund-
vattenytan. föRDElNiNg ocH TRANSpoRT AV föRoRENiNgAR   61ymix-well utgör tillsammans med bredden på det förorenade området (W) 
utbredningen av blandningszonen [m].
xwell är avståndet från det förorenade området till brunnen [m].
daq är akviferens mäktighet [m].
Tjockleken (dmix-well) respektive utbredningen (ymix-well) av blandningszonen 
ges av följande uttryck:
 
dmix-well kan dock inte överstiga akviferens mäktighet daq.
 
Utsp ÄDNING sFAKtOR FöR FöROReNING  4.4.2 
UNDeR GRUNDVA tteNyt AN
I figur 4.3 presenteras en schematisk bild av delmodellen som används 
för beräkning av utspädningsfaktorn om föroreningen ligger under 
grundvattenytans nivå.
När markföroreningen ligger under grundvattenytans nivå beräknas 
koncentrationen av föroreningen i brunnen, Cgw-well [mg/l], enligt föl-
jande:
I ekvationen är Cw_mob koncentrationen av mobila föroreningar i grund-
vatten [mg/l], se avsnitt 4.2. Utspädningsfaktorn DFgw-well [dimensionslös] 
beräknas enligt:
 
Brunn
Markyta
Ir
daqZf
ymix-well
dmix-wellxL
Grundvattenflöde
w
Figur 4.3. Delmodell 
för beräkning av utspädnings faktor för 
brunn nedströms ett förorenat område där 
föroreningen ligger under 
grundvattenytan. 62   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKdär:
W är bredden av det förorenade området [m]
Zf är djupet av förorenad mark under grundvattnets nivå [m]
dmix-well är tjockleken på blandningszonen där förorenat vatten späds med 
infiltrerande nederbörd [m]. Parametern dmix-well beräknas enligt 
ekvation i avsnitt 4.4.1.
ymix-well utgör tillsammans med bredden på det förorenade området (W) utbredningen av blandningszonen där förorenat vatten späds med 
infiltrerande nederbörd [m]. Parametern y
mix-well beräknas enligt 
transport av föroreningar till ytvatten 4.5 
I transportmodellen för spridning av föroreningar till ytvatten beräk-
nas de halter som kan uppkomma i en ytvattenrecipient. Spridningen 
till ytvatten hanteras i riktvärdesmodellen genom att anta att förore-
nat porvatten transporteras med grundvattnet till en ytvattenrecipient. Beräkningen bygger således på den sammantagna utspädningen mel-
lan det förorenade området och ytvattenrecipienten. Beräknade föro-
reningshalter i ytvattnet jämförs sedan med haltkriterier för ytvatten. Transportmodellen för spridning av föroreningar till ytvatten bygger på 
följande antaganden: 
Hänsyn tas inte till fördröjning eller nedbrytning av föroreningar 

under transporten till recipienten. En fullständig omblandning av det förorenade vattnet antas ske i 

recipienten.Ansamling av föroreningar i sediment eller frigörelse av förorening-

ar från sediment beaktas inte.Bakgrundshalter i ytvattnet eller andra källor som belastar ytvattnet 

ingår inte i transportmodellen för spridning av föroreningar till yt-
vatten.
Förångning och nedbrytning av föroreningar när de nått ytvattnet 
beaktas inte.
Utsp ÄDNING sFAKtOR FöR FöROReNING  4.5.1 
För föroreningar ovanför grundvattenytan antas utlakning av föro-
reningar från jorden ske med infiltrerande nederbörd, som för med sig föroreningarna i en halt som motsvarar jämviktskoncentrationen. 
Utspädningsfaktorn beräknas som kvoten av den infiltrerande nederbör -
den som passerat jord med förorening och vattenföringen i vattendraget.
Föroreningskoncentrationen, C
sw [mg/l], i ett ytvatten nedströms ett 
förorenat område beräknas enligt:
Csw = DFsw · Cw_mob föRDElNiNg ocH TRANSpoRT AV föRoRENiNgAR   63I ekvationen är Cw_mob koncentration av rörlig förorening i porvattnet 
[mg/l] inklusive sådant som är bundet till rörligt organiskt kol, se avsnitt 
4.2. Utspädningsfaktorn DFsw [dimensionslös] beräknas enligt följande:
 där:
L  är längden av det förorenade området i flödesriktningen [m].
Ir  är grundvattenbildningen [m/år].
W  är bredden av det förorenade området [m].
Qsw  är flödet i vattendraget [m3/år].
För utflöden till sjöar kan flödet Qsw beräknas utgående från sjöns volym 
och omsättningshastighet enligt:
 där:
Vlake är sjöns volym [m3]
tlake är sjöns omsättningstid [år]
Utsp ÄDNING sFAKtOR FöR FöROReNING  4.5.2 
När markföroreningen ligger under grundvattenytans nivå antas utlak-
ning av föroreningar ske med grundvattenflödet genom den förorenade jorden. Utspädningsfaktorn beräknas som kvoten av grundvattenflödet 
som passerar jord med förorening och vattenföringen i vattendraget.
Utspädningsfaktorn DF
sw [dimensionslös] beräknas enligt följande:
 där:
K  är den hydrauliska konduktiviteten hos jorden [m/år].
i  är den hydrauliska gradienten [m/m].
Zf är djupet av förorenad mark under grundvattnets nivå [m].
Upptag av föroreningar i växter4.6 
Växter på förorenade områden kan ta upp föroreningar via rötterna, ge-
nom deponering av jordpartiklar på växtens ytor eller genom upptag av 
ångor genom växtytan. Metoder för att uppskatta föroreningskoncentra-
tionen i växter i förorenade områden är under utveckling. Delmodellen  64   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKför upptag av föroreningar i växter baserar sig på antagandet att kon-
centrationen av en förorening i en växt står i jämvikt med föroreningens 
koncentration i marken. Växtupptagsfaktorn beskriver föroreningarnas 
jämviktskoncentration i växten. I delmodellen för upptag av förore-ningar i växter används en växtupptagningsfaktor för att representera 
upptaget till växtens rotdelar, BCF
root, och en faktor för växtens ovan-
jordsdelar (blad, stam och frukt) BCFstem. 
metALLeR 4.6.1 
För metaller beror växtupptagsfaktorer (BCFroot och BCFstem) i stor ut-
sträckning på miljöfaktorer och markförhållanden som pH, redoxpo-tential, innehåll av organiskt material och lerinnehåll. I delmodellen för 
upptag av metaller i växter har empiriska data för växtupptagsfaktorer använts. Dessa värden anges som förhållandet mellan torrviktshalten 
föroreningar i växten och torrviktshalten i jorden, BCF
d. Den totala 
biokoncentrationsfaktorn för metaller [(mg/kg färsk växt) / (mg/kg torr jord)] ges av: 
 
där rstem respektive rroot är förhållandet torrvikt-färskvikt för bladgrönsa-
ker respektive rotsaker. De faktorer för växtupptag som används redovi-
sas i bilaga 1.
ORGANIsKA ÄmNeN 4.6.2 
För huvuddelen organiska ämnen beräknar delmodellen för upptag av 
organiska ämnen växtupptaget i olika delar av växten. Delmodellen tar 
hänsyn till olika processer för upptag, omfördelning och avgång från olika växtdelar och beräknas utifrån föroreningens kemiska egenskaper 
(fördelningen oktanol-vatten, K
ow). Delmodellen har uppdaterats utifrån 
den utveckling som har skett av modeller för växtupptag (RIVM, 2001; Trapp, 2002; ECB, 2003). Upptaget i rötter beskrivs som en jämvikts-
process där upptag bland annat beror på växtens halt organiskt kol. Upptaget i växtens delar ovan jord sker genom transport från roten samt 
även upptag och avgång mellan bladytor och omgivande luft. För en 
närmare beskrivning, se bilaga 3.
Modellen för organiska ämnen beräknar BCF-värden baserade på 
förhållandet mellan färskviktshalten föroreningar i växten och halten i jordens porvatten BCF
f. Därför måste även hänsyn tas till hur stor andel 
av föroreningen som finns i porvattnet. Den totala biokoncentrationsfak-
torn, Kpl [(mg/kg färsk växt) / (mg/kg torr jord)] ges av:
 
 där:
fleaf är andel av växtkonsumtionen som utgörs av blad- och stjälkgrön-
saker [dimensionslös].
froot är andel av växtkonsumtionen som utgörs av rotfrukter [dimen-sionslös]. föRDElNiNg ocH TRANSpoRT AV föRoRENiNgAR   65Den sista delen av ekvationen beskriver fördelningen mellan jord och 
porvatten med definition enligt avsnitt 4.2. Växtkonsumtionen antas 
bestå av 50 procent blad- och stjälkgrönsaker och 50 procent rotfrukter.
OORGANIsKA ÄmNeN UtOm met ALLeR 4.6.3 
För oorganiska ämnen som inte är metaller antas att föroreningshalten 
i växtens vätska är densamma som i jordens porvatten. BCFstem-f och 
BCFroot-f  motsvarar i detta fall torrsubstanshalten i växten såsom (1 - r). 
Den totala växtupptagsfaktorn beräknas sedan på samma sätt som för organiska ämnen. 
Upptag av föroreningar i fisk4.7 
Delmodellen för upptag av föroreningar i fisk ingår inte riktvärdesmo-
dellen för de generella fallen KM och MKM, men delmodellen finns att 
tillgå i beräkningsprogrammet. Delmodellen bygger på att förorenings-
halten i fisk uppskattas med hjälp av en biokoncentrationsfaktor. Det är samma metodik som i den norska riktvärdesmodellen (SFT, 1999) och i 
den nederländska modellen SEDISOIL (Bockting m.fl., 1996). 
För metaller och andra oorganiska ämnen finns litteraturdata angivna 
för biokoncentrationsfaktorn, BCF
fish [(mg/kg våtvikt) / (mg/l)]. Data 
finns för de flesta metaller.
För organiska ämnen beräknas biokoncentrationsfaktorn utgående 
från ämnets Kow-värde och uppskattad fetthalt i fisk enligt:
  
där Ifish är fetthalten i fisk [viktfraktion]. 
På samma sätt som i SEDISOIL har BCFfis begränsats så att om  
log Kow > 6 beräknas biokoncentrationsfaktorn enligt:
Halten i fisk, Cfish [mg/kg], beräknas som:
där Csw är föroreningskoncentrationen i ytvatten.
Användning av delmodellen ger en grov uppskattning av vilka förore-
ningshalter som kan förekomma i fisk i en recipient vid ett förorenat område. Om beräkningar med delmodellen indikerar att höga förore-
ningshalter kan förekomma i fisk, bör detta kontrolleras med mer detal-
jerad modellering eller genom direkta mätningar (till exempel analys av fiskvävnad eller organ). Använda parametrar redovisas i bilaga 1. 66   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKAtt tänka på för platsspecifika riktvärden  4.8 
för transport och spridning
pLAtsspeCIFIKA 4.8.1 KD-VÄRDeN
Mobiliteten av metaller varierar kraftigt beroende på föroreningens ke-
miska form, markens egenskaper och markkemin. De generella fördel-
ningsfaktorerna (Kd-värden) som används för metaller i riktvärdesmodel-
len är satta för att inte underskatta rörligheten av metallerna och därmed spridningen till omgivningen. Vid en platsspecifik riskbedömning kan det 
ibland finnas skäl att revidera fördelningsfaktorerna. Fördelningsfaktorer (K
d-värden) kan utvärderas från lakförsök, men även genom en jämfö-
relse mellan uppmätta halter i jord och i grundvatten. 
Inför laktester och utvärdering av Kd-värden bör följande noteras:
Utlakning är en storskalig egenskap och laktester kan därför göras 
på samlingsprover. Provet bör inte innehålla jord av olika karaktär eller föroreningsinnehåll.
Tester bör göras på jord med olika föroreningsinnehåll, eftersom 

det kan påverka lakningsegenskaperna.
Laktester ger ofta något högre  Kd-värden än vad som kan förväntas 
i marken beroende på att vatten mängden i laktestet är större än i 
marken. Detta ger en utspädning av förorening som lätt lakar ut.Vid sammanvägning av flera laktester bör harmoniska medelvär -

den användas (se bl.a. Gustafsson m.fl. 2007). Aritmetiska medel-
värden kan ge för låg vikt till enskilda prover med låga Kd-värden, 
som bidrar signifikant till spridningen.
Jämförelser mellan uppmätta halter i jord och i grundvatten ger en ge-
nerell bild av föroreningens utlakning i nuläget. Jämförelsen kan göras lokalt i en provpunkt eller i form av medelvärden över större områden. 
Beräknas K
d-värde från lokalt uppmätta jord- och grundvattenhalter 
uppstår osäkerheter, eftersom halterna i grundvattnet kan påverkas av jordföroreningen i ett större område. Det är inte heller säkert att jämvikt 
råder mellan jord och grundvatten. Om medelvärden används finns risk att utspädningseffekter gör att man underskattar halterna i grundvattnet. 
Uppmätta halter i grundvatten kan också variera kraftigt under året och 
tidserier kan därför krävas. 
Generellt gäller att båda metoderna för uppskattning av platsspecifika 
K
d-värden innehåller felkällor som kan innebära att lakningen i ett lång-
tidsperspektiv underskattas. En samlad analys bör göras av de data som 
finns tillgängliga, till exempel resultat av laktester som jämförs med upp-
mätta halter i mark och i grundvatten. Tonvikten bör läggas på de lägre K
d-värden som metoderna ger. Om den integrerade analysen visar att 
lakbarheten för ett ämne avviker väsentligt (mer än cirka 50 till 100 pro-
cent) från den som anges av generella ämnesdata kan en platsspecifik 
justering av fördelningsfaktorerna vara motiverad. Eventuella framtida förändringar i lakbarheten, exempelvis beroende på förändrad markkemi 
(pH, redox, halt organiskt material) beskrivs inte direkt av lakförsök 
utan måste bedömas med andra metoder. föRDElNiNg ocH TRANSpoRT AV föRoRENiNgAR   67Metoder för att ta fram platsspecifika Kd-värden har behandlats i flera 
projekt inom Naturvårdsverkets kunskapsprogram Hållbar Sanering 
(Elert m.fl., 2006, Elert m.fl., 2008, Gustafsson m.fl., 2007).
För organiska ämnen beräknas Kd -värdet från ämnets Koc-värde samt 
halten organiskt kol i marken. I en platsspecifik bedömning bör därför halten organiskt kol i marken undersökas. Det värde som används i rikt-
värdesmodellen för halten organiskt kol bör ligga i intervallet 0,5 till 15 viktsprocent (se vidare bilaga 1).
tRANspOR t AV åNGOR IN I byGGNADeR 4.8.2 
När transportmodellen för spridning av ångor in i byggnader används 
för framtagning av platsspecifika riktvärden är det viktigt att ta hänsyn 
till följande:
De jordegenskaper som ska användas för att beräkna spridningen 

gäller för markskiktet som ångorna passerar innan de når mark-
ytan, det vill säga mellan föroreningen och markytan.
Transportmodellen för spridning av ångor in i byggnader beaktar 
endast diffusion av ångor och lösta föroreningar i marken. Om 
värme- eller gasbildande processer förekommer i marken kan trans-
porten genom marken vara högre. Transportmodellen beaktar inte 
strömmande vatten i marken. Uppåtriktad vattenströmning i den omättade zonen ovanför grundvattenytan kan ske på grund av 
kapillära effekter. Detta medför en mer effektiv transport av förore-
ning och kan medföra lägre utspädningsfaktorer.
Om förorening ligger under grundvattenytan bör parametern 
 Z 
(djupet till föroreningen) inte sättas större än djupet till grund-
vattenytan. Detta eftersom lösta föroreningar kan transporteras 
med det strömmande vattnet, vilket går väsentligt snabbare än dif-fusion.  

inte förångning från förorenat grundvatten. Spridning av flyktiga 
föroreningar med grundvattnet kan innebära att byggnader som 
ligger i omgivningen, även långt utanför det förorenade området, 
kan påverkas av ånginträngning. Därför bör en riskbedömning av flyktiga föroreningar även innefatta analys och bedömning av halter 
i grundvattnet. Den beräkningsmetodik som används i transport-
modellen kan även anpassas för att beräkna risker för transport av ångor från förorenat grundvatten.
Läckage av markluft in i byggnader kan variera kraftigt beroende 

på byggnadens konstruktion och status. Brister i tätningar kan ge 
höga inflöden av markluft. För befintliga hus är mätningar i inom-
husluft (eventuellt tillsammans med mätningar av porluft) att före-
dra framför modellering. 
Olika åtgärder kan vidtas för att minska inträngning av markluft. En 
genomgång av bostäder som radonsanerats ger viss information av 
effektiviteten av åtgärder (Clavensjö, 2002). Undersökningen visar att radonsanering ger en minskning av halten radon inomhus med i  68   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKgenomsnitt cirka sju gånger i villor och cirka tre gånger i lägenheter. 
Spridningen är stor, totalt cirka 3 till 30 gånger (10-percentil och 90-per -
centil). Viktigt är också att beakta åtgärdernas långsiktighet. Uppföljning av resultat efter radonsaneringar visar att efter 20 år så har radonhalter -
na ökat igen i cirka hälften av bostäderna. I en fjärdedel av bostäderna 
var ökningen mer än 20 procent. Den kvarvarande minskningen är cirka 
sex gånger för villor och två och en halv gånger för lägenheter. 
tRANspOR t AV FöROReNINGAR I GRUNDVA ttNet 4.8.3 
I transportmodellen för spridning av föroreningar i grundvattnet beräk-
nas en utspädningsfaktor för att uppskatta hur mycket föroreningen i porvatten i den förorenade marken späds ut innan det når en brunn ned-
ströms. Utspädningsfaktorn är därför en viktig faktor vid beräkning av 
exponering via dricksvatten och skyddet av grundvatten. 
Utspädningen beräknas med en enkel hydrologisk modell som tar 
hänsyn till infiltration och grundvattenflöde i en jordakvifer. Modellen är inte anpassad för att beräkna utspädning till bergborrade brunnar. Med riktvärdesmodellen är det möjligt att få orimligt höga utspädningsfakto-
rer genom att ansätta vissa kombinationer av parametervärden, som var 
för sig inte är orimliga. Till exempel om höga hydrauliska konduktivite-ter kombineras med kraftiga gradienter. Därför behöver en rimlighetsbe-
dömning av uppskattade utspädningsfaktorer göras i alla platsspecifika 
beräkningar. Detta kan göras genom enkla vattenbalansberäkningar eller hydrologiska modeller. Till stöd för denna jämförelse redovisar riktvär -
desmodellen grundvattenflödet samt den totala mängden som infiltrerar i det förorenade området.
tRANspOR t AV FöROReNINGAR tILL ytVA tteN 4.8.4 
Transportmodellen för spridning av föroreningar till ytvatten har be-
gränsningar som bör beaktas när platsspecifika data för utspädningen till ytvatten tas fram. Hänsyn bör exempelvis tas till att:
I de flesta vattendrag varierar vattenföringen kraftigt över året och 

under stora delar av året är vattenföringen lägre än årsmedelvärdet. 
Ofullständig inblandning av förorenat vatten, till exempel där föro-
renat grundvatten flödar in i recipienten, gör att mycket högre föro-
reningshalter än de beräknade kan förekomma lokalt. 
Föroreningar som binds kraftigt till partiklar späds inte ut på sam-
ma vis som vattenlösta ämnen gör under grundvattentransporten, 
utan kan sedimentera inom ett begränsat område med höga förore-
ningshalter i sediment till följd.
Transportmodellens begränsningar blir mest tydliga då den tillämpas på 
vattendrag med stor vattenföring, vilket ger höga utspädningsfaktorer. I 
sådana fall kan transportmodellens beräknade ytvattenhalter motsvara 
haltkriterierna trots att beräkningarna visar att orimligt stora förore-ningsmängder släpps ut i recipienten. 
De antaganden som görs om fullständig omblandning innebär att 
delmodellen kan ge missvisande resultat för vattendrag med stor vatten- föRDElNiNg ocH TRANSpoRT AV föRoRENiNgAR   69föring, större sjöar eller kustvatten. Med den totala vattenföringen eller 
vattenomsättningen får man en överdrivet stor utspädning, vilket gör att 
delmodellen för transport av föroreningar till ytvatten ”tillåter” utsläpp 
av stora föroreningsmängder, se vidare avsnitt 6.3.3. 
Uppt AGsFAKtOR FöR VÄXteR 4.8.5 
För de fall där tillförlitliga empiriska data finns kan BCFstem-d och 
BCFroot-d  ges direkt som indata. I detta fall anges för alla typer av föro-
reningar (metaller, organiska och oorganiska ämnen) BCF-värden som 
förhållandet torrviktshalten föroreningar i växten och torrviktshalten i 
jorden.
Det är viktigt att noga kontrollera enheten när BCF-värden från olika 
datakällor används, eftersom BCF-värden kan definieras utgående från halten färskvikt eller torrvikt växt samt utgående från halt per torrvikt jord eller från halten i porvattnet.  70   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARK
tänk på att förorenings-
spridning till en vanlig sjö kan påverka kvaliteten i sjöar och vattendrag långt från det  för orenade området.  RiKTVäRDEN föR SKyDD AV MARKMiljöN   71
 Sammanfattning av kapitel 5
Kapitlet redovisar hur riktvärden för skydd av markmil-
jön beräknas. Riktvärden för skydd av markmiljön anger den föroreningshalt i jorden under vilken ekosystemet 
har förmåga att utföra de funktioner som förväntas inom 
ramen för den tänkta markanvändningen. Riktvärdena baseras på ekologiska kvalitetskriterier framtagna av myndigheter i flera olika länder. två metoder används 
för att ta fram kvalitetskriterierna. Den första metoden 
går ut på att påverkan på arter eller ekologiska proces-ser beskrivs med en statistisk fördelning framtagen ur resultat från ekotoxikologiska tester. Den andra metoden går ut på att det lägsta värdet av tillgängliga toxicitets-
data dividerat med en säkerhetsfaktor används. Den se-
nare metoden används när dataunderlaget är begränsat.
Riktvärden för effekter i markmiljön har tagits fram 
för två skyddsnivåer för markmiljön, känslig mark-
användning (Km) och mindre känslig markanvändning 
(mKm). Riktvärdena baseras på skydd av markmiljön som motsvarar skydd av 75 procent av marklevande ar -
ter för känslig markanvändning (Km) och 50 procent av marklevande arter för mindre känslig markanvändning 
(mKm). skydd av 75 procent av arterna innebär dock inte automatiskt att 25 procent av arterna påverkas.
metoden för att ta fram riktvärden för skydd av mark-
miljön bygger på en samlad utvärdering av resultat från generella ekotoxikologiska tester på ett urval av arter. 
Det är därmed svårt att anpassa till platsspecifika för -
utsättningar. Vidare är det tillgängliga dataunderlaget bristfälligt för många ämnen, vilket gör det svårt att 
uppskatta säkerhetsmarginalen till nivåer där negativa 
effekter uppkommer. 
Kraven som ställs på skydd av markfunktion kan i 
viss mån göras platsspecifika genom högre eller lägre krav jämfört med Naturvårdsverkets generella riktvärden 
för Km eller mKm. Det är dock mindre lämpligt att till 
exempel definiera olika skyddsnivåer för markmiljön för olika djup i marken. Jordens betydelse för markens tota-la ekologiska funktion avtar med djupet i en omfattning 
som beror på jordartsförhållanden, hydrologiska förhål-
landen och typ av ekosystem, men det är hela jordpro-filen som utgör ett ekologiskt system. markekosystemet avgränsas inte heller i plan av att olika användningsom-råden på markytan förekommer, utan samverkan sker 
mellan olika delområden. Riktvärden för skydd  5 
av markmiljön
Riktvärden baserade på effekter i markmiljön5.1 
Riktvärdet för skydd av markmiljön betecknas Eonsite [mg/kg]. 
Eonsite har tagits fram för två skyddsnivåer för markmiljön, Känslig 
Markanvändning (KM ) och Mindre Känslig Markanvändning 
(MKM). Miljöriktvärdena för de två skyddsnivåerna betecknas 
med EKM respektive EMKM.
metODIK FöR A tt tA FRAm RIKtVÄRDeN FöR mARKmILJö 5.1.1 
Riktvärden för skydd av markmiljön indikerar en föroreningshalt under vilken ekosystemet har förmåga att utföra de funktioner som förväntas inom ramen för den tänkta markanvändningen. Riktvärdena baseras på 
dos-effektdata från ekotoxikologiska studier, som till exempel enartstester 
eller studier av ekologiska processer. De data som används är så kallade   72   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKicke-effekt-koncentrationer (NOEC) det vill säga föroreningshalt vid vil-
ken inga negativa effekter observerats. I de fall tillgängliga data är begrän-
sade kan andra data användas, till exempel föroreningshalt där 50 procent 
av testorganismerna visar negativa effekter. Dessa data omräknas för att motsvara icke-effektnivån, oftast med hjälp av säkerhetsfaktorer.
När man tar fram riktvärden för skydd av markmiljön bör data från 
marklevande organismer användas. När dataunderlaget är bristfälligt extrapoleras i vissa fall data från andra media, till exempel används 
ekotoxikologiska data för vattenlevande arter när data för marklevande 
arter är otillräckliga. De studerade effekterna bör också verka på po-pulationsnivå (t.ex. på reproduktion, förändrad tillväxt eller beteende). 
Tester där subletala (icke-dödliga) effekter studeras  är att föredra fram-
för tester som mäter överlevnad eller dödlighet. Vidare är tester med kronisk exponering att föredra framför tester med exponering endast 
under en kortare tid. 
Två huvudmetoder används för att ta fram en föroreningshalt i mil-
jön som motsvarar en acceptabel effektgrad.
Fördelningsmetoden: Påverkan på arter eller ekologiska processer 

beskrivs med en statistisk fördelning framtagen från tillgängliga 
testresultat. Fördelningen anger andelen skyddade arter eller  
processer som funktion av halt. Ofta används en normal- eller  
log-normalfördelning. Riktvärdet motsvarar en viss punkt på för -
delningen. Vilken punkt som används beror på riktvärdets syfte och 
vad som ses som en acceptabel grad av miljöskydd eller effekt. 
Säkerhetsfaktormetoden: Säkerhetsfaktorer används främst när 
tillgängliga data är begränsade. Ofta används det lägsta värdet av 
tillgängliga toxicitetsdata dividerat med en säkerhetsfaktor. Värdet 
på säkerhetsfaktorn väljs för att ta hänsyn till typen av toxicitets-
data, mängden och spridningen av data bland olika funktionella eller taxonomiska grupper samt farligheten av föroreningen.
Den första metoden, fördelningsmetoden, är en mer kvantitativ metod 
eftersom den uppskattar hur stor andel av arterna i ekosystemet som 
skyddas. Metoden ställer ofta högre krav på dataunderlagets omfattning 
och spridning över olika organismgrupper. Av statistiska skäl krävs minst fyra toxicitetsdata från olika taxonomiska grupper för att göra en art-
känslighetsfördelning. Vid färre än fyra data används en säkerhetsfaktor. 
Det finns stor risk att överskatta risken med säkerhetsfaktorer om data-underlaget är mycket bristfälligt. I dessa fall bestäms säkerhetsfaktorer 
ofta utifrån policybeslut snarare än utifrån ämnets toxicitet. 
När riktvärden för skydd av markmiljön har tagits fram har även 
tillgängliga riktvärden framtagna för grupper av organismer högre upp i 
näringskedjan (däggdjur och fåglar) tagits med i bedömningen. 
Olika skyddsnivåer används för känslig markanvändning (KM) respek-
tive mindre känslig markanvändning (MKM). För känslig markanvändning sätts skyddsnivån så att markens förmåga att utföra ekologiska processer 
(till exempel markandning och omsättning av näringsämnen) inte begränsas. 
I riktvärdesmodellen utgår man från att 75 procent av de marklevande ar -
terna skyddas vid KM. För vissa föroreningar finns även fältdata som visar 
att markprocesserna inte påverkas om 75 procent av arterna skyddas.   RiKTVäRDEN föR SKyDD AV MARKMiljöN   73För att beräkna den halt förorening i marken som innebär att 75 pro-
cent av arterna skyddas från negativa effekter används artkänslighetsför -
delningar (för arter eller markprocesser), för de ämnen där sådana finns. 
Eftersom fördelningarna bygger på icke-effekt-koncentrationer kan detta ge en säkerhetsmarginal vid uppskattning av riskerna. Detta medför 
också att ett skydd av 75 procent av arterna inte är det samma som att 
25 procent av arterna skulle påverkas negativt, det vill säga skyddet kan vara större.
Vid mindre känslig markanvändning bör marken kunna stödja de 
ekologiska funktioner som krävs av markanvändningen, till exempel odling av prydnadsväxter, gräs och annan vegetation för att förhindra 
damning och erosion. Djur bör också tillfälligt kunna vistas inom områ-
det. Riktvärden har därför valts som motsvarar skydd av 50 procent av marklevande arter. Även i detta fall används artkänslighetsfördelningar 
om sådana finns tillgängliga för att beräkna de halter i marken där 50 
procent av arterna skyddas från negativa effekter.
DAtAUNDeRLAG 5.1.2 
Riktvärdena för skydd av markmiljö och en beskrivning av hur de ta-
gits fram ges i bilaga 1. Miljöriktvärdena motsvarar en god bedömning utifrån det i dagsläget befintliga, tillgängliga dataunderlaget. De är dock 
inte beräknade på samma vetenskapliga grund som de hälsoriskbaserade 
riktvärdena.
Att tänka på för platsspecifika  5.2 
riktvärden för markmiljön
pLAtsspeCIFIKA KRAV på sKyDD AV mARKmILJöN 5.2.1 
Kraven som ställs på skydd av markfunktion kan i viss mån göras plats-specifika, med högre eller lägre krav jämfört med Naturvårdsverkets 
generella riktvärden för KM och MKM. I omgivningar som har högt 
skyddsvärde eller som är viktiga för den biologiska mångfalden (t.ex. skyddade områden, riksintressen för naturvården, Natura 2000-områden 
och liknade, eller i omgivningar som idag är lite eller måttligt belastade av 
föroreningar) bör kraven på skydd av markmiljön vara höga. 
I tydligt belastade områden (exempelvis tätorter) bör kraven på skydd 
av markmiljön vara hög för känsliga markanvändningar, till exempel bostadsområden och grönområden. 
Vid mindre känsliga markanvändningar (industriområden, affärs-
områden, större vägar) är markmiljön ofta redan påverkad av olika 
verksamheter. Jorden eller markmaterialet som ger begränsade förutsätt-
ningar för att återskapa en miljö som kan stödja naturliga funktioner och andra förutsättningar än föroreningssituationen kan också omöjlig-
göra eller försvåra etablering av växter och djur, till exempel när marken 
utgörs av en del typer av fyllnadsmassor. I sådana områden är det inte alltid lika motiverat med höga skyddskrav på markmiljön. Det är dock 
mycket viktigt att beakta riskerna för spridning och omgivningspåverkan 
av föroreningarna, i kort och långt tidsperspektiv. 
Den modell som används för att ta fram riktvärden för skydd av 
markmiljön bygger på en samlad utvärdering av resultat från generella  74   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKekotoxikologiska tester av ett urval av arter och är därmed svår att an-
passa till platsspecifika förutsättningar. Vidare är det tillgängliga data-
underlaget bristfälligt för flera ämnen, vilket gjort det svårt att fastställa 
vilken föroreningshalt i marken som motsvarar en given skyddsnivå. Därmed är det också svårt att uppskatta säkerhetsmarginalen till nivåer 
där negativa effekter uppkommer. 
Höga krav på skydd av markmiljön bör generellt ställas för förore-
ningar som är persistenta och bioackumulerbara och som därför kan leda till miljöpåverkan på sikt. Detta gäller även ämnen som har toxiska 
egenskaper som inte kan detekteras i enkla ekotoxikologiska tester (t.ex. ämnen med hormonell påverkan). Från samhällets sida finns en målsätt-
ning att fasa ut eller kraftigt begränsa denna typ av ämnen, uttryckt i de 
nationella miljömålen.
sKyDD AV mARKmILJöN på OLIKA DJUp 5.2.2 
Eftersom hela jordprofilen utgör ett ekologiskt system är det generellt 
mindre lämpligt att definiera olika skyddsnivåer för markmiljön för olika djup i marken. Jordens betydelse för markens totala ekologiska funktion 
förväntas avta med djupet. Det djup som är väsentligt för att stödja mar -
kens funktion är platsspecifikt och beror på jordartsförhållanden, hydro-
logiska förhållanden och typ av ekosystem. Det är dock hela jordprofilen 
som utgör ett ekologiskt system.
sKyDD AV mARKmILJöN I OLIKA DeLOmRåDeN 5.2.3 
Markekosystemet avgränsas inte av olika användningsområden på 
markytan eftersom samverkan sker mellan olika delområden. Olika krav 
på skydd av markmiljön bör därför inte ställas för delområden med be-gränsad storlek. Exempelvis är det rimligt att skyddskravet på markmil-
jön är lika under såväl bostadshus som småvägar och lekparker inom ett 
nyetablerat bostadsområde. 
Under hus och hårdgjorda ytor är den biologiska aktiviteten lägre på 
grund av den begränsade tillgången på vatten och ljus. Markfauna finns dock även där. För att riktvärdena för skydd av markmiljön ska ge ett mått på behovet av skydd även på lång sikt bör de antaganden som görs 
i första hand utgå från att alla ytor inom ett sammanhängande område 
har samma nivå av skydd. En eventuell platsspecifik anpassning som innebär att inte skydda eller reducera skyddet av markekosystemet inom 
delar av ett område bör motiveras väl. Det är bland annat viktigt att be-
akta långsiktighet, tillgänglighet och möjlighet att vid behov återkomma med efterbehandlingsåtgärder, samt hur man kvarhåller information om 
föroreningar som lämnats kvar. Man ska också tänka på att riskerna för 
spridning och omgivningspåverkan alltid bör beaktas. RiKTVäRDEN föR SKyDD AV gRUNDVATTEN ocH yTVATTEN   75Riktvärden för skydd av grundvatten6.1 
Förorenade områden kan påverka omgivande grundvatten så att det får 
en försämrad kvalitet eller blir obrukbart. Detta kan leda till att:
Dricksvattenbrunnar nedströms området förorenas och de som använ-
der brunnarna för dricksvatten exponeras för föroreningar.
Brunnar som används för andra ändamål, till exempel bevattning och 
industriändamål, förorenas.Grundvatten med flyktiga föroreningar sprids under byggnader och 

ångor kan ta sig upp genom marken till inomhusluften.Förorenat grundvatten strömmar ut i en sjö eller ett vattendrag, orsakar 

en föroreningsbelastning och bidrar till den diffusa föroreningsnivån. 
Lokalt kan sedimenten bli så förorenade att de behöver efterbehandlas.
Förorenat grundvatten strömmar ut i en våtmark där föroreningar kan 
ansamlas.
En idag god grundvattenresurs förstörs för framtida generationer.Riktvärden för skydd av 6 
grundvatten och ytvatten
 Sammanfattning av kapitel 6
I Naturvårdsverkets riktvärdesmodell för förorenad mark 
ingår en beräkning av vilka föroreningshalter i mark som kan innebära påverkan på grundvatten och ytvatten 
kring det förorenade området. Detta kapitel beskriver 
hur riktvärden för skydd av grundvatten och ytvatten beräknas och vilka förutsättningar som de baseras på.
Naturvårdsverkets generella riktvärden beaktar skydd 
av ytvatten i omgivningen och skydd av grundvatten i direkt anslutning till eller nedströms det förorenade området beroende på om det avser känslig eller mindre känslig markanvändning.
De haltkriterier för grundvatten som används i 
modellen är satta för att skydda människor som kon-sumerar vattnet som dricksvatten från hälsoeffekter. Haltkriterierna motsvarar halva dricksvattennormen. För en del ämnen tas även hän-syn till att grundvatten som dricksvatten kan bli otjänligt på grund av lukt och smak och haltkriterierna anpassas då utifrån detta. 
Haltkriterierna för ytvatten är satta så att negativa 
effekter på växt- och djurliv undviks. De baserar sig i 
första hand på risken för miljöeffekter, eller som i fallet 
för metaller och långlivade organiska ämnen, på avvi-kelse från normalt förekommande halter i ytvatten. 
Vid framtagande av platsspecifika riktvärden för grund-
vatten och ytvatten kan en modifiering av haltkriterierna ibland vara motiverad. Det kan för grundvatten till ex-empel vara aktuellt om grundvattenformationen har högt skyddsvär-de, föroreningskällan inte är ensam om att bidra till förorening eller om höga bakgrundshalter redan 
förekommer i det grundvatten som skyddas. För ytvatten  
kan haltkriterierna modifieras för att ta hänsyn till skydds-
värdet, att föroreningar kan ansamlas i bottensediment eller att ytvattnet belastas av fler föroreningskällor.  76   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKNär riktvärden för förorenad mark tas fram ingår en beräkning av vilka 
föroreningshalter i mark som kan innebära påverkan på grundvattnet 
kring det förorenade området.
 metODIK FöR A tt tA FRAm RIKtVÄRDeN   6.1.1 
FöR sKyDD AV GRUNDVA tteN
Vid beräkning av riktvärden är det viktigt att grundvatten nedströms området skyddas. I riktvärdesmodellen skyddas grundvatten genom att beräkna den maximala föroreningshalten i marken, som innebär att halt-
kriterier för grundvatten inte överskrids. 
Den föroreningshalt i marken som ger en halt i grundvattnet ned-
ströms och som motsvarar de satta haltkriterierna betecknas C
GW [mg/
kg]. Koncentrationen beräknas som:
 
där:
Ccrit-gw är haltkriterium för skydd av grundvatten [mg/l]
DFgw-protect är utspädningsfaktorn porvatten-grundvatten  
[dimensionslös], se avsnitt 4.4.
CFwater-mob är faktorn för fördelning vatten-jord [kg/l], se avsnitt 4.2.
Eftersom det saknas generella haltkriterier för grundvatten har ämnes-specifika värden tagits fram för modellen för skydd av grundvatten, se bilaga 1. Dessa värden har baserats på dricksvattennormer från 
Livsmedelsverket eller WHO. I de fall dricksvattennormer saknas har 
en uppskattning av dricksvattennormen gjorts, baserat på det tolerabla dagliga intaget (TDI) och utifrån att endast en andel av TDI bör komma 
från konsumtion av dricksvatten. De haltkriterier som används i riktvär -
desmodellen utgår från en halt som motsvarar 50 procent av dricksvat-
tennormen. 
För vissa ämnen kan smak- och luktproblem uppstå vid lägre halter 
än de som ger hälsoeffekter. Motsvarande nivåer har i vissa fall använts som haltkriterium för grundvatten, då relevanta hälsoriskbaserade vär -
den inte kunnat tas fram. 
Riktvärden för skydd av ytvatten6.2 
Vid beräkningen av riktvärden med riktvärdesmodellen omfattas alltid skydd av ytvatten i omgivningen till ett förorenat område. Detta görs ge-
nom att beräkna den maximala föroreningshalten i marken som innebär 
att haltkriterier för ytvatten inte överskrids. 
Riktvärdet för effekter i ytvattenmiljön, E
offsite [mg/kg], är den förore-
ningshalt i marken som ger en koncentration motsvarande haltkriteriet i 
ett närbeläget ytvatten. Beräkningen görs enligt: RiKTVäRDEN föR SKyDD AV gRUNDVATTEN ocH yTVATTEN   77där:
Ccrit-sw är haltkriterium för skydd av ytvatten [mg/l], se bilaga 1.
DFsw är utspädningsfaktorn porvatten-ytvatten [dimensionslös],  
se avsnitt 4.5.
CFwater-mob är fördelningsfaktorn mellan porvatten och jord [kg/l],  se avsnitt 4.2.
Haltkriterierna för ytvatten, C
crit-sw, är satta så att negativa effekter på 
växt- och djurliv undviks. Eftersom det för flertalet ämnen saknas gene-
rella haltkriterier för ytvatten har sådana specifikt tagits fram för model-
len för skydd av ytvatten. Haltkriterierna i riktvärdesmodellen baserar sig i första hand på risken för miljöeffekter eller för metaller och långli-
vade organiska ämnen på avvikelse från normalt förekommande halter i 
sjöar och vattendrag (se bilaga 1). För majoriteten ämnen är kriterierna för ytvatten lägre än dricksvattennormerna, vilket innebär att de riktvär -
den som beräknas för skydd av ytvattenmiljön ofta även innebär skydd för människors hälsa i samband med användning av ytvatten. 
Att tänka på för platsspecifika  6.3 
riktvärden för grundvatten och ytvatten
NÄR GRUNDVA tteN böR sKyDDAs 6.3.1 
Grundvattnet är en viktig naturresurs vars kvalitet är skyddsvärd för framtida generationer. Miljömålet Grundvatten av god kvalitet innebär 
bland annat att alla vattenförekomster som används för uttag av dricks-
vatten och som ger mer än tio kubikmeter per dygn i genomsnitt eller betjänar mer än 50 personer ska uppfylla gällande svenska normer för 
dricksvatten av god kvalitet, med avseende på föroreningar orsakade av 
mänsklig verksamhet.
De grundvattenformationer som nationellt klassas som viktiga för 
nuvarande och framtida vattenförsörjning har ett särskilt högt skydds-värde, men även mindre grundvattenresurser bör skyddas för framtida behov. Högre krav på vattnets kvalitet än dricksvattennormen kan ställas 
om detta är motiverat.
Skydd av grundvatten för dricksvattenändamål är inte alltid motive-
rat vid ett förorenat område. Om grundvattnet redan av andra skäl inte är tjänligt som dricksvatten eller bevattningsvatten och inte heller kan 
förväntas bli tjänligt ens efter vattenbehandling inom en överskådlig tid bedöms inte skydd av grundvatten för dricksvattenändamål vara moti-
verat. Andra krav på grundvattnet kan dock ställas av hänsyn till miljö-
aspekter, exempelvis när grundvattnet är spridningsväg till ytvatten eller ger påverkan på andra ekosystem såsom våtmarker.
Kartläggning av grundvattenmagasin skyddsvärda som naturresurser 
har utförts av Sveriges geologiska undersökning (SGU). Dock kan även andra grundvattenmagasin än de som ingår i SGU:s kartläggning vara  78   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKskyddsvärda naturtillgångar. Grundvattenmagasin kan också betraktas 
som betydelsefulla eftersom de till exempel utgör källor för våtmarker 
och ytvatten. 
NIVåeR FöR sKyDD AV GRUNDVA tteN 6.3.2 
De nivåer för skydd av grundvatten som används i riktvärdesmodellen 
utgår från skydd av människors hälsa. Nivåerna är för de flesta ämnen 
satta utifrån hälften av dricksvattennormen. Dessa ligger vanligen långt över de bakgrundshalter som förekommer i grundvatten. Vid beräkning 
av platsspecifika riktvärden bör dock hänsyn tas till bakgrundshalter 
i omgivande grundvattnen och till grundvattenmagasinets storlek och skyddsvärde. Det syftar till att markföroreningen inte bör ge ett oaccep-
tabelt halttillskott eller orsaka en oacceptabel belastning på grundvatt-
net. Exempel på fall där nivåerna för skydd av grundvatten bör justeras vid framtagning av platsspecifika riktvärden är:
Områden som redan tidigare har höga bakgrundshalter i grund-

vattnet på grund av naturlig eller antropogen påverkan. I sådana 
fall kan haltkriterierna behöva justeras, eftersom det finns en min-
dre marginal till de halter där negativa effekter kan uppkomma. 
Exempelvis kan haltkriterierna justeras så att det förorenande om-rådet endast tar en mindre andel av det totala tillgängliga förore-
ningsutrymmet i anspråk.
Stora grundvattenmagasin där en höjning upp till halva dricksvat-

tennormen innebär ett stort tillskott av förorening mängdmässigt. 
Där bör en uppskattning göras av den belastning som det förore-
nade området har på grundvattnet. 
Förekomst av speciellt prioriterade föroreningar för vilka en ökad 
belastning på grundvattnet som leder till höjning av bakgrundsnivå-
erna är oönskad.
Förorenade områden som delas in i delområden som belastar 
samma grundvattenmagasin. I dessa fall kan inte varje delområde 
”tillåtas” förorena grundvatten till halva dricksvattennormen, utan 
den totala utlakningen från hela området till grundvatten måste 
bedömas.
Grundvatten som är förorenat med flyktiga ämnen och kan med-
föra exponering genom avgång av ångor som tränger in i byggnader 
inom eller utanför det förorenade området. 
Förorenat grundvatten som används för bevattning eller andra 
ända mål.
Förorenat grundvatten som rinner ut i våtmarker eller andra ut-
strömningsområden. Detta kan medföra en anrikning av förore-
ningar som innebär risker för hälsa och miljö. RiKTVäRDEN föR SKyDD AV gRUNDVATTEN ocH yTVATTEN   79sKyDD AV ytVA tteN 6.3.3 
De ytvatten som förekommer i Sverige är i liten utsträckning påverkade 
av föroreningar och har generellt ett högt skyddsvärde. Även där det 
närliggande ytvattnet inte bedöms vara direkt skyddsvärt är det förbun-
det med andra ytvatten och kan bidra till den diffusa föroreningsbelast-ningen. Särskilt högt skyddsvärde har sjöar och vattendrag med känsliga 
biotoper eller arter. Många ytvatten används också som dricksvattentäk-
ter eller för rekreation, bad och fiske. Det är således viktigt att riktvär -
den för förorenad mark beaktar skydd av ytvatten.
Nivåerna för skydd av ytvatten kan anpassas till platsspecifika förhål-
landen om:
Recipienten och recipienter nedströms har ett annat (högre eller 

lägre) skyddsvärde.Recipienten redan är belastad av andra föroreningskällor. Här bör 

hänsyn tas till vad en ökad belastning kan innebära för den aktuella 
recipienten och nedströms liggande recipienter.
Recipienten är en vattentäkt. Då bör en särskild bedömning göras, 
speciellt om recipienten påverkas av flera föroreningar eller flera 
föroreningskällor. De haltkriterier för ytvatten som finns i modellen 
för skydd av ytvatten syftar främst till skydd av livet i vatten samt 
till skydd mot ökad belastning av vattendragen. För nästan samtliga ämnen är kriterierna för ytvatten lägre än dricksvattennormerna 
(undantaget vissa flyktiga föroreningar). Det innebär att de riktvär -
den som beräknas för skydd av ytvattenmiljön även innebär skydd 
för människors hälsa i samband med användning av ytvatten. 
För beräkning av platsspecifika riktvärden, speciellt i de fall där utspäd-
ningen till ytvatten väsentligt avviker från den som används för de givna 
scenarierna KM och MKM (cirka 1/4 000), bör följande beaktas:
Mängden föroreningar som släpps ut. För vattendrag med mycket 

hög vattenföring beräknar modellen för spridning till ytvatten en 
omfattande utspädning, varvid mycket höga riktvärden för skydd 
av ytvatten kan erhållas. Vid stora utspädningar och vattenflöden 
bör därför hänsyn tas till massflöden av föroreningar, det vill säga vilka tillskott av föroreningar till vattendraget från det förorenade 
området som är rimliga och kan tillåtas (mängdmässigt).
Andra utsläppskällor. Delmodellen för spridningar av föroreningar 

till ytvatten tar inte hänsyn till om en recipient belastas av flera 
föroreningskällor. Om så är fallet kan haltkriterierna behöva juste-
ras så att det förorenande området enbart ges en andel av det totala 
tillgängliga föroreningsutrymmet. Detta kräver att en uppskattning görs av de totala föroreningsflödena till recipienten. Man bör även 
beakta hur belastningen från olika källor kan komma att förändras 
i framtiden och hur mycket belastningen från det förorenade områ-det kan tänkas bidra till den framtida belastningen. 80   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKBakgrundshalter av föroreningar. I vissa fall finns anledning att se 
till att bakgrundshalterna i ett ytvatten inte ökar väsentligt på grund 
av tillskott från det förorenade området. Det generella riktvärdet 
har beräknats så att ökningen av koncentrationen i ytvattnet utgör 
en begränsad påverkan jämfört med vanligt förekommande halter (höjning från medianvärde till 75-percentil eller 90-percentil). Vid 
en platsspecifik bedömning bör man ta hänsyn till de variationer 
som finns i vattendraget, vattendragets storlek samt annan påver -
kan. Man bör även beakta att belastningen från det förorenade om-
rådet inte signifikant bidrar till miljöbelastningen på vattendraget.
Fastläggning i sediment. För föroreningar med hög benägenhet till 

fastläggning i sediment kan en anrikning av föroreningen ske i sedi-
ment nära utströmningspunkten. Detta beaktas inte i modellen för 
spridning till ytvatten. Det kan vara viktigt att ta hänsyn till detta 
om föroreningar med höga Kd-värden (höga fastläggningsegenska-
per) kan nå ytvattnet. Exempel på sådana ämnen kan vara PAH, 
dioxiner, PCB, kvicksilver och bly.
Förångning och nedbrytning. För flyktiga föroreningar sker en bety-
dande förångning från fria vattenytor, vilket reducerar förorenings-
halten i ett ytvatten. Detta beaktas inte i modellen för spridning till 
ytvatten. Inte heller nedbrytning av föroreningar i ytvatten ingår. 
I de fall spridning av föroreningar till ytvatten från det förorenade om-
rådet är en väsentlig risk kan beräkningen av riktvärden behöva kom-
pletteras med andra riskbedömningsmetoder som ger ett mer direkt 
mått på den belastning som det förorenade området utgör. I rapporten Riskbedömning av förorenade områden (Naturvårdsverket, 2009a) dis-
kuteras olika aspekter som bör beaktas när man tar fram riktvärden för 
skydd av ytvatten. bERäKNiNg ocH jUSTERiNg AV RiKTVäRDEN   81beräkningsgång7.1 
I figur 7.1 redovisas beräkningsgången för Naturvårdsverkets generella 
riktvärden och platsspecifika riktvärden schematiskt. Det integrerade 
riktvärdet för varje aktuellt ämne sätts till det lägsta av:
det hälsoriskbaserade riktvärdet,  Chealth (se kapitel 3 och avsnitt 7.2)
riktvärdet för skydd av markmiljön,  Eonsite (se kapitel 5 och avsnitt 7.3)
riktvärdet för skydd mot spridning,  Crelease (se kapitel 6 och avsnitt 7.3).
Dessutom görs ett antal justeringar av varje aktuellt riktvärde som  
innefattar att: 
ta hänsyn till att en människa även utsätts för exponering från 
andra föroreningskällor än förorenad mark.beräkning och  7 
justering av riktvärden
 Sammanfattning av kapitel 7
Detta kapitel går igenom de beräkningar i riktvärdes-
modellen som ger det slutliga riktvärdet för respektive ämne eller ämnesgrupp. Det slutliga riktvärdet för ett 
ämne eller ämnesgrupp bestäms som det lägsta av föl-
jande riktvärden:
 det hälsoriskbaserade riktvärdet, C
health
 riktvärdet till skydd för markmiljön, Eonsite
 riktvärdet till skydd mot spridning, Crelease. 
Dessutom redovisas hur ett antal justeringar av det slut-
liga riktvärdet görs för att ta hänsyn till att en människa 
även utsätts för exponering från andra källor än förorenad 
mark, att enstaka intag av jord inte medför risk för akuta hälsoeffekter och för att se till att riktvärdena inte under -
skrider halter som förekommer naturligt eller uppkommer 
på grund av diffus påverkan av mänsklig aktivitet.
När man ska beräkna platsspecifika riktvärden bör 
man ta hänsyn till en del andra faktorer. man bör till ex-
empel göra en anpassning till lokala eller regionala bak-grundshalter för vissa ämnen eftersom halterna varierar mycket i olika delar av sverige. Detta gäller särskilt för arsenik där bakgrundshalten ofta styr riktvärdet. 
Naturvårdsverkets generella riktvärden baserar sig 
endast på de enskilda föroreningarnas hälso- och miljö-effekter. Detsamma gäller för vid beräkning av platsspe-cifika riktvärden. man kan också behöva ta hänsyn till att det på många för orenade områden förekommer flera 
olika föroreningar samtidigt. 
Riktvärdesmodellen kan vid platsspecifik anpassning 
ge mycket låga riktvärden för vissa flyktiga ämnen. Det beror på att den inte tar hänsyn till att halterna i marken kan sjunka på grund av förångning. Detta bety-
der att en jämförelse av halterna i jorden med sådana 
mycket låga riktvärden inte alltid ger en bra bedömning av om det finns en hälsorisk med dessa ämnen. många flyktiga ämnen förekommer som förorening i grundvatt-
net och kan ha sitt ursprung på annan plats till exempel 
längre uppströms eller djupare ned i markprofilen. Vid misstanke om förekomst av flyktiga ämnen inom ett undersökningsområde rekommenderas därför att även grundvattnet undersöks. 82   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKenstaka intag av jord inte medför risk för akuta hälso-
effekter
riktvärdena inte underskrider bakgrundshalter av föroreningar.
De justeringar som genomförs beskrivs i avsnitt 7.2 och 7.4.
Hälsoriskbaserade riktvärden7.2 
Sammanvägningar av de hälsoriskbaserade rikvärdena för respektive 
ämne eller ämnesgrupp görs i flera steg vilka beskrivs nedan:
sAmmANVÄGNING AV eXpONeRINGsVÄGAR 7.2.1 
Ett ojusterat hälsoriskbaserat riktvärde i mark beräknas med hänsyn 
tagen till envägskoncentrationerna för alla exponeringsvägar som är ak-tuella för den specifika markanvändningen. Exponeringen via de olika 
exponeringsvägarna summeras och ett integrerat riktvärde bestäms.Sammanvägning av 
exponeringsvägar
Justering för 
exponering från andra källor
Lägsta värde C adj-os, Cadj-acute
Hälsoriskbaserat riktvärde 
Lägsta av C health, Eonsite, Crelease 
Riktvärde hälsa, markmiljö, spridning 
Ej lägre än C bc-nat 
Riktvärde för mark   Bakgrundshalt Lägsta värde C freephase, CGW, Eoffsite
Riktvärde skydd mot spridningSkydd av 
ytvattenSkydd av 
grundvattenSkydd mot 
fri fas
Beräknat riktvärde för markAkut toxicitetCunadj
Cadj-os
ChealthEoffsite CGW
Cgl-unadjCadj-acuteCfreephaseCis
Cdu
Cid
Civ
Ciw
Cig
Crelease
Cbc-natEonsiteIntag av jord
Hudkontakt damm/jord
Inandning av damm
Inandning av ångor
Intag av dricksvatten
Intag av växter
Riktvärde effekter 
i markmiljön
KAPITEL 3
KAPITEL 4
KAPITEL 5
KAPITEL 6KAPITEL 7
Figur 7.1. 
beräknings gång för 
Naturvårdsverkets generella rikt värden 
och platsspecifika 
riktvärden.  bERäKNiNg ocH jUSTERiNg AV RiKTVäRDEN   83Det ojusterade integrerade hälsoriskbaserade värdet, Cunadj [mg/kg], 
är den inverterade summan av de inverterade envägskoncentrationerna i 
marken enligt:
 
JUsteRING FöR eXpONeRING FRåN ANDRA KÄLLOR 7.2.2 
Människor exponeras för föroreningar även på annat sätt än via för -
orenad mark, till exempel via livsmedel, dricksvatten och omgivnings-
luft. Eftersom den totala exponeringen inte bör överstiga det tolerabla 
dagliga intaget (TDI) bör inte ett förorenat markområde teckna in hela TDI-värdet. 
För att kompensera för redan intecknad del av TDI beräknas C
adj-os 
[mg/g]. Kompensationen görs enligt följande:
 
där fos är andelen av TDI som redan är intecknat av andra källor. För 
genotoxiska ämnen gäller:
 
JUsteRING FöR AKUttOXICItet 7.2.3 
Vissa föroreningar har så hög akuttoxicitet att intag av relativt små 
mängder jord kan leda till akuta negativa effekter. Exempel på sådana 
föroreningar är arsenik och cyanid. Den största risken gäller för små 
barn som kan svälja större mängder jord och dessutom har låg kropps-vikt. Justeringen innebär att ett riktvärde i mark beräknas så att risk för 
akuta effekter inte uppstår. I riktvärdesmodellen kan en justering göras 
så att det sammanvägda riskvärdet inte tillåts vara högre än detta värde.
 Riktvärdet har beräknats för att skydda ett mindre barn med kropps-
vikten 10 kg vid ett enstaka intag av 5 g jord. Detta värde, C
adj-acute [mg/
kg], beräknas enligt:
 där:
TDAE är tolerabel dos för akuta effekter för aktuellt ämne  
[mg/kg kroppsvikt].
msmall-child är kroppsvikten (10 kg) för ett mindre barn [kg].
mintake är mängden jord (5000 mg) som intas vid ett enstaka tillfälle 
[mg].
sAmmANVÄGNING AV HÄLsORIsKbAseRA t RIKtVÄRDe 7.2.4 
Det hälsoriskbaserade riktvärdet, Chealth [mg/kg], sätts till det lägsta av de 
två värdena Cadj-os och Cadj-acute. 84   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKIntegrerat riktvärde för hälsa,  7.3 
markmiljö och spridning
Det sammanvägda hälso- och miljöriskbaserade riktvärdet,  
Cgl-unadj [mg/kg], sätts till det lägsta av de tre värdena: det hälsoriskba-
serade riktvärdet, Chealth, riktvärdet för skydd av markmiljön, Eonsite och 
riktvärdet för skydd mot spridning, Crelease. Riktvärdet för spridning, 
Crelease, innefattar riktvärden för skydd av grundvatten CGW, ytvatten 
Eoffsite och för organiska föroreningar även riktvärden som baserar sig på 
risk för förekomst av fri fas Cfreephase. 
Justering för bakgrundshalt7.4 
I riktvärdesmodellen görs justeringar så att det beräknade riktvärdet inte blir lägre än bakgrundshalten av ämnet beroende på naturlig förekomst 
eller diffus antropogen spridning. Bakgrundshalten betecknas  
C
bc-nat [mg/kg]. För de fall då ett riktvärde är lägre än bakgrundshalten 
justeras riktvärdet till en halt motsvarande bakgrundshalten. Detta inne-
bär att det slutliga generella eller platsspecifika riktvärdet, Cguideline, sätts 
till det högsta av de två värdena Cgl-unadj och Cbc-nat.
För beräkning av Naturvårdsverkets generella riktvärden har bak-
grundshalter tagits fram för metaller. De använda värdena redovisas i 
bilaga 1. De slutliga beräknade generella riktvärdena redovisas i kapitel 8.
sammanslagning av riktvärden7.5 
I vissa fall kan det vara ändamålsenligt att slå samman riktvärdena för enskilda ämnen i syfte att reducera antalet riktvärden och underlätta 
jämförelsen med analysresultat. Sammanslagningen görs lämpligen för 
grupper med kemiskt närbesläktade ämnen med likartade fysikalisk-kemiska och toxikologiska egenskaper. Detta ger även möjlighet att ta 
hänsyn till additiva toxiska effekter. Sammanslagningen kan göras på två 
sätt; riktvärden beräknas för ämnesgruppen eller beräknade riktvärden för enskilda ämnen slås samman till ett riktvärde för gruppen. 
Den första metoden innebär effektiva värden för fysikalisk-kemiska, 
toxiska och ekotoxiska egenskaper. Metoden lämpar sig bäst för ämnen som förekommer i en liknande sammansättning. I riktvärdesmodellen 
görs detta för PAH, PCB och dioxiner. Metoder för att ta fram effektiva 
parametrar redovisas i bilaga 1, kapitel 2. 
Den andra metoden innebär att riktvärden beräknade för enskilda 
ämnen slås samman. Denna metod används för de generella riktvärdena för exempelvis fenol och kresoler, klorfenoler samt klorbensener, se av-snitt 8.2. Grunden för sammanslagningen är då att medelvärdet av de 
beräknade riktvärdena för de enskilda ämnena används. Dock bör det 
sammanslagna värdet normalt inte vara mer än 50 procent större än det lägsta av riktvärdena för de enskilda ämnena.  bERäKNiNg ocH jUSTERiNg AV RiKTVäRDEN   85Att tänka på vid beräkning av  7.6 
platsspecifika riktvärden
bAKGRUNDsHAL teR 7.6.1 
I underlagsmaterialet har bakgrundshalter för metaller tagits fram base-
rat på 90-percentilen av uppmätta bakgrundshalter i Sverige (se bilaga 
1). I riktvärdesmodellen är bakgrundshalten för alla metaller utom ar -
senik, antimon och kvicksilver baserat på 90-percentilen av uppmätta 
nationella bakgrundshalter i finfraktionen (<0,063 mm) i morän från 
undersökningar utförda av SGU (SGU, 2007). För samtliga ämnen, med 
undantag för antimon, gäller att uppslutning har skett med salpetersyra (7M HNO
3) och analys med ICP-MS.
Eftersom stora  variationer kan förekomma  regionalt och lokalt i 
bakgrundshalten för arsenik har bakgrundshalten i riktvärdesmodellen 
satts lägre än den nationella 90-percentilen. Höga arsenikhalter före-
kommer i delar av Norrland med sulfidmalm, men även vid platåber -
gen i Östergötland och Västergötland samt i Skåne där sedimentära 
bergarter gett upphov till arsenikförhöjningarna. Det valda värdet i 
riktvärdesmodellen (10 mg As/kg TS) är i samma storleksordning som 
högsta 90-percentilen i de regionala undersökningar som har utförts i 
Svealand och Götaland. 
Dataunderlag för bakgrundshalten av kvicksilver är mindre omfat-
tande än för andra metaller. Bakgrundshalten har baserats på Sveriges lantbruksuniversitets (SLU:s) kartering av halter i jordbruksmark (Naturvårdsverket, 1997c; SLU, 2007). 
För antimon ger extraktion med salpetersyra (7M HNO
3) dåligt ut-
byte till extraktet, eftersom antimon bildar oxider som är mycket stabila 
mot salpetersyra. Därför har bakgrundshalten för antimon istället ba-
serats på resultat från analys efter upplösning med kungsvatten (SGU, 2006).
Eftersom variationen i bakgrundshalt mellan olika delar av Sverige är 
stor kan en platsspecifik bedömning av bakgrundshalter vara motiverad. Detta gäller särskilt för arsenik där bakgrundshalten styr riktvärdet för 
känslig markanvändning. Bakgrundshalten kan basera sig på regionala 
sammanställningar eller mätningar i referenspunkter utanför det förore-nade området och som är opåverkade av det förorenade området.
 
FLeRA FöROReNINGAR sAmtIDIGt 7.6.2 
Riktvärdena baserar sig på de enskilda föroreningarnas hälso- och mil-jöeffekter och tar inte hänsyn till om det förekommer flera olika förore-ningar samtidigt i ett område. På det sätt som riktvärden beräknas är det 
svårt att ta hänsyn till risken av att flera olika föroreningar förekommer. 
En viss hänsyn till samverkan kan dock göras genom att ett gemensamt 
riktvärde tas fram för summan av ämnen i en ämnesgrupp med liknande 
egenskaper , se avsnitt 7.5. För Naturvårdsverkets generella riktvärden görs detta för exempelvis petroleumkolväten, PAH, klorfenoler och klor -
bensener, se avsnitt 8.2. 86   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKRIKtVÄRDeN FöR FL yKtIGA ÄmNeN 7.6.3 
Vid beräkning av platsspecifika riktvärden i genomsläppliga jordarter 
kan riktvärdesmodellen ge mycket låga riktvärden för vissa flyktiga äm-
nen. Detta beror på antagandet i riktvärdesmodellen om att mängden 
förorening i marken inte förändras med tiden. Således tas ingen hänsyn till att halterna i marken kan sjunka på grund av förångning. Detta 
betyder att en jämförelse av halterna i jorden med de mycket låga rikt-
värdena inte alltid ger en bra bedömning av om det finns en hälsorisk med dessa ämnen. Om flyktiga ämnen påträffas i halter som överskrider 
Naturvårdsverkets generella riktvärden kan kompletterande mätningar 
av halter i porluft och inomhusluft rekommenderas.
Flyktiga ämnen förekommer ofta som förorening i grundvattnet och 
kan ha sitt ursprung på annan plats längre uppströms eller djupare i markprofilen. Därigenom tillförs hela tiden ny förorening till det område som ska riskbedömas. En efterbehandlingsåtgärd för jorden behöver där -
för inte leda till en förväntad riskreduktion då problemet med flyktiga föroreningar i grundvattnet kan kvarstå även efter en efterbehandling av jorden. Vid misstanke om förekomst av flyktiga ämnen inom ett un-
dersökningsområde rekommenderas därför att även grundvattnet under -
söks, eventuella källor kartläggs och att en riskbedömning görs utifrån 
föroreningsnivån i grundvattnet. De ämnen där detta främst kan vara 
aktuellt har särskilt markerats i listan med Naturvårdsverkets generella 
riktvärden för förorenad mark (tabell 8.1). Detta kan även gälla andra flyktiga ämnen som inte finns i den generella riktvärdeslistan. gENEREllA RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARK   87Förutsättningar8.1 
Naturvårdsverkets generella riktvärden har beräknats för känslig mark-
användning, KM, och mindre känslig markanvändning, MKM. Indata 
som använts i beräkningarna presenteras i bilaga 1.  De generella rikt-
värdena har tagits fram utifrån följande förutsättningar:
De baserar sig på den kemiska form i vilken ämnena förekommer 
i jorden och som förväntas ge de största riskerna. Vissa ämnen fö-
rekommer i olika kemiska form med olika hälso- och miljörisker, 
till exempel arsenik, krom och kvicksilver. Eftersom en omvandling 
sker mellan formerna har det bedömts olämpligt med två separata riktvärden. Undantaget är krom där den huvudsakliga omvand-
lingen sker från den mer toxiska formen (krom VI) till den mindre 
toxiska (krom III). 
De baserar sig på normaltäta jordarter och är beräknade för föro-

rening som ligger i mark ovanför grundvattenytan. De kan också 
användas för andra förhållanden om dessa inte nämnvärt påverkar 
förutsättningarna för spridning. Om en stor andel av föroreningen 
ligger under grundvattenytan kan förutsättningarna för förorening Generella riktvärden  8 
 Sammanfattning av kapitel 8
I detta kapitel redovisas Naturvårdsverkets generella rikt-
värden för förorenad mark. Riktvärdena är rekommenda-tioner och ett av flera verktyg i riskbedömningen av föro-
renade områden. De är inte juridiskt bindande värden. 
Naturvårdsverkets generella riktvärden representerar en föroreningshalt under vilken risken för negativa effekter på människor, miljö eller naturresurser normalt är accep-
tabel i efterbehandlingssammanhang. ett uppmätt halt 
som överskrider ett riktvärde behöver dock inte innebära 
att en negativ effekt uppstår. De generella riktvärdena är beräknade för att kunna gälla nationellt och för ett stort antal situationer. Användningsområden för vilka riktvär -
dena normalt inte är avsedda sammanfattas i avsnitt 8.3.
När man använder Naturvårdsverkets generella rikt-
värden för förorenad mark för bedömning i ett förorenat område bör förutsättningarna för spridning och expo-nering inte avvika nämnvärt från det som har antagits i riktvärdesmodellen. bland annat är riktvärdena base-
rade på den kemiska form i vilken ämnena förekommer 
i jorden och som förväntas ge de största riskerna. De är vidare beräknade för normaltäta jordarter och för förore-ning som ligger i mark ovanför grundvattenytan. De kan 
också användas för andra förhållanden om dessa inte 
nämnvärt påverkar förutsättningarna för spridning. Vissa föroreningar kan vara svåra att detektera i jordprover (de har markerats med en anmärkning i tabell 8.1). För sådana ämnen bör generellt kompletterande provtag-
ning av markluft, inomhusluft eller grundvatten utföras 
utöver provtagning av mark. Resultatet av sådana under -
sökningar bör sedan ingå i riskbedömningen. 88   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKav grundvatten och ytvatten vara större. I de fall betydande förore-
ning finns under grundvattenytan bör en bedömning av spridnings-
risken även göras baserat på halterna i grundvattnet. 
Vissa av ämnena som det finns generella riktvärden i mark för förekom-
mer i stor omfattning i ångfas, till exempel klorerade lösningsmedel, 
bensen, toluen, etylbensen, xylen och MTBE. Förekommer dessa ämnen 
i jordprov bör även markluft eller inomhusluft analyseras och ingå i 
riskbedömningen. Dessa ämnen är märkta med ”Anm 1” i tabell 1.
En del ämnen såsom klorerade lösningsmedel, bensen, toluen, etylben-
sen, xylen och MTBE förekommer även i stor omfattning i grundvatten. 
Dessa kan ofta vara svåra att detektera i jordprover. Därför bör ofta 
även grundvatten analyseras när sådana föroreningar påträffas eller 
förväntas i ett förorenat område. Dessa ämnen är märkta med ”Anm 2” i tabell 1. För flera ämnen anges både ”Anm 1” och ”Anm 2”.
På Naturvårdsverkets hemsida ges övergripande vägledning om kemiska 
analysmetoder för jordprover som ska jämföras med de generella rikt-
värdena för förorenad mark.
Urval av ämnen och ämnesgrupper8.2 
Naturvårdsverkets generella riktvärden har tagits fram för enskilda äm-nen och ämnesgrupper. Urvalet av ämnen utgår från tidigare version av 
Naturvårdsverkets generella riktvärden (Naturvårdsverket, 1997a), men har 
kompletterats med metallerna antimon, barium och molybden. Generella riktvärden har också tagits fram för petroleumkolväten. För dessa ämnen 
fanns tidigare bara branschspecifika riktvärden för bensinstationer. 
För ämnesgrupperna petroleumkolväten, PAH, PCB och dioxiner 
har generella riktvärden beräknats för respektive grupp. I vissa fall har också beräknade riktvärden för enskilda ämnen slagits samman i 
grupper. Detta gäller vissa fraktioner av petroleumkolväten, fenol och kresoler, klorfenoler samt klorbensener. Utförda sammanslagningar redu-
cerar antalet riktvärden och underlättar jämförelsen med analysresultat. 
Ämnesgrupperna består av kemiskt närbesläktade ämnen med likartade 
fysikalisk-kemiska och toxikologiska egenskaper. Metodiken för sam-
manslagningar av ämnen beskrivs i avsnitt 7.5 samt i bilaga 1, kapitel 2. 
petROLeUmKOLVÄteN 8.2.1 
Drivmedel så som bensin, diesel och flygfotogen, eldningsoljor och andra 
typer av olja består av en mycket stor mängd petroleumkolväten som 
inte kan beaktas var för sig. Därför har dessa ämnen delats in i frak-tioner baserat på likheter i kemisk-fysikaliska och toxikologiska egen-
skaper. Fraktionerna baserar sig på den sammanställning som gjorts av 
”Total Petroleum Hydrocarbon Criteria Working Group” (TPHCWG, 1997a). Fraktionerna är indelade i alifatiska respektive aromatiska äm-
nen samt efter ekvivalent koltal. Detta beror av ämnets retentionstid vid 
gaskromatografering normaliserat till retentionstiden för n-alkaner. Det ekvivalenta koltalet (C) kan ha decimala värden.
Flertalet av TPHCWG:s fraktioner ingår i riktvärdesmodellen. För 
de generella riktvärdena görs en förenkling av TPHCWG:s schema ge- gENEREllA RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARK   89nom att vissa fraktioner har lagts samman. För alifatiska kolväten har 
alifatfraktionerna >C5-C6 och >C6-C8 slagits samman till en fraktion, 
>C5-C8. Riktvärden har också beräknats för summa alifater >C5-C16, 
utgående från riktvärden för de enskilda fraktionerna.
Aromatfraktionerna >C8-C10 och >C10-C16 motsvarar de aromat-
fraktioner som ingår i bensin och diesel. Den lättare fraktionen består av alkylerade bensener och den tyngre av alkylerade varianter av PAH-föreningarna naftalen, fenatren och antracen. Vidare har ett riktvärde 
tagits fram för aromatfraktionen >C16-C35 som kan förekomma i tyng-
re petroleumprodukter. Denna fraktion är beräknad utifrån egenskaper för alkylerade varianter av PAH-föreningarna fluoren, fluoranten, pyren, 
krysen och benso(a)antracen. De senare fraktionerna är således ett kom-
plement till riktvärdena för PAH (se vidare avsnitt 8.2.2).
 
pOLyCyKLIsKA AROmA tIsKA KOLVÄteN (p AH) 8.2.2 
För polycykliska aromatiska kolvätena (PAH) ges i riktvärdesmodellen data för 16 enskilda föreningar (se även bilaga 1 tabell A.3.1 - A.3.7). Generella riktvärden finns för tre grupper PAH där varje grupp består av 
summan av ingående föreningar enligt följande:
PAH-L Polycykliska aromatiska kolväten med låg molekylvikt:  

naftalen, acenaften och acenaftylen PAH-M Polycykliska aromatiska kolväten med medelhög molekyl-

vikt: fluoren, fenantren, antracen, fluoranten och pyrenPAH-H Polycykliska aromatiska kolväten med hög molekyl-

vikt: bens(a)antracen, krysen, bens(b)fluoranten, bens(k)fluo-
ranten, bens(a)pyren, dibens(ah)antracen, benso(ghi)perylen och 
indeno(123cd)pyren.
PAH-H består av de PAH som tidigare ingick i gruppen cancerogena 
PAH (Naturvårdsverket, 1997a) samt benso(ghi)perylen. PAH-M består 
av PAH som tidigare ingick i gruppen övriga PAH, men som nu klassats 
som cancerogena. Indelningen har gjorts eftersom den möjliggör en bätt-
re beskrivning av PAH-föreningarnas fördelning i miljön och deras effek-
ter på hälsa och miljö. De tre grupperna skiljer sig i fysikalisk-kemiska egenskaper, men även toxikologiskt och ekotoxikologiskt. Cancerogena 
effekter för grupperna PAH-M och PAH-H har kvantifierats och de har 
tilldelats ett riskbaserat toxikologiskt referensvärde. Detta värde bygger på toxikologiska ekvivalensfaktorer (TEF) som relaterar deras toxikologi 
i förhållande till bens(a)pyren (se bilaga 1 tabell A2.1). Gruppen PAH-L 
har ett tröskelbaserat toxikologiskt referensvärde (TDI). Typiska sam-mansättningar för PAH i förorenad mark har använts för att ta fram 
effektiva medelvärden för de ämnesspecifika parametrarna för de tre 
PAH-grupperna (se bilaga 1).  
För grupperna PAH-M och PAH-H baserar sig det riskbaserade toxiko-
logiska referensvärdet (RISKor) på en cancerrisk på 1 på 100 000, medan för de enskilda PAH-föreningarna baserar sig RISKor i beräkningspro-grammet på en cancerrisk 1 på 1 000 000. Detta görs eftersom flera olika 
cancerogena PAH samtidigt förekommer inom förorenade områden.  90   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKpCb 8.2.3 
Polyklorerade bifenyler är en ämnesgrupp som består av mer än 200 
olika föreningar. Vanligen analyseras sju av dessa (PCB-7). De sju som 
avses är PCB 28, PCB 52, PCB 101, PCB 118, PCB 138, PCB 153 och 
PCB 180. Dessa föreningar utgör mellan 10 och 30 procent av det totala PCB-innehållet i de kommersiella PCB-blandningar som har använts. Det 
riktvärde som redovisas utgår från en jämförelse med analyser av PCB-7 
med antagandet att dessa utgör 20 procent av totala halten PCB. Om fler PCB-föreningar analyserats eller om det går att vissa att de analyserade 
föreningarna utgör en annan andel kan andra omräkningsfaktorer till 
PCB total användas. 
Vissa PCB-föreningar har också dioxinliknande egenskaper. Om de 
förekommer bör de tas med vid beräkning av halten TCDD-ekvivalenter som sedan jämförs med riktvärdet för dioxiner  (se 8.2.4). 
DIOXINeR OCH DIOXINLIKNANDe ÄmNeN 8.2.4 
I gruppen dioxiner inräknas polyklorerade dibensofuraner och diben-
sodioxiner. Halten anges i TCDD-ekvivalenter, det vill säga halten av de olika föreningarna i gruppen viktas beroende på hur toxiska de är i 
jämförelse med 2,3,7,8-TCDD. Viktningen görs med toxikologiska ek-
vivalensfaktorer (TEF-värden). Den senaste översynen av TEF-värden har gjorts av WHO (van den Berg m.fl., 2006). Halten av olika dioxiner 
i ett prov viktas med dessa TEF-värden innan jämförelse med riktvär -
det. Eftersom riktvärdet grundar sig på den toxiska effekten av 2,3,7,8-
TCDD är det oberoende av vilka TEF-värden som används. Således kan 
eventuella uppdateringar av TEF-värdena direkt användas.
TEF-värden har också tilldelats vissa PCB-föreningar som har dioxin-
liknande egenskaper. För närvarande gäller detta PCB-föreningarna med nummer 77, 81, 105, 114, 118, 123, 126, 156, 157, 167, 169 och 189. 
Förekommer dessa PCB-föreningar i ett prov beräknas en halt i TCDD-ekvivalenter som sedan adderas till innehållet av dioxiner. 
FeNOL OCH KResOLeR 8.2.5 
Fenol och kresoler har likartade egenskaper och liknande riktvärden och 
har därför slagits samman till en grupp.
KLORFeNOLeR 8.2.6 
Eftersom klorfenoler ofta förekommer i blandningar och har liknande 
toxiska egenskaper samt likartade riktvärden har dessa slagits samman 
till en grupp i Naturvårdsverkets generella riktvärden. 
KLORbeNseNeR 8.2.7 
Mono- och diklorbensener har slagits samman till en grupp och tri-
klorbensener respektive tetra- och pentaklorbensener till två grupper. 
Generella riktvärden har tagits fram för respektive grupp. Ett separat riktvärde ges för hexaklorbensen.  gENEREllA RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARK   91beräknade generella riktvärden  8.3 
När man använder Naturvårdsverkets generella riktvärden för förorenad 
mark i utredningen av ett förorenat område, bör följande beaktas: 
De anger en föroreningshalt under vilken risken för negativa effek-
ter på människor, miljö eller naturresurser normalt är acceptabel i 
efterbehandlingssammanhang. Detta innebär inte nödvändigtvis att 
ett överskridande av riktvärden medför negativa effekter.
De är rekommendationer och ett av flera verktyg i riskbedömning 
av förorenade områden. De är inte juridiskt bindande värden. De är inte avsedda att användas som miljökvalitetsmål för storska-

lig påverkan och inte heller för bedömning av påverkan från luft-
burna diffusa föroreningar.
De är beräknade för att kunna gälla nationellt och för ett stort antal 
situationer.De anger inte en nivå upp till vilken det är acceptabelt att förorena. 

De har inte tagits fram i syfte att användas som kriterier för återan-
vändning av avfall. Särskilda kriterier kommer att finnas för detta 
(Naturvårdsverket, 2008a). 
De är inte direkt användbara för andra typer av förorenade medier 
såsom sediment, byggnadsmaterial, m.m.De bör inte automatiskt användas som mätbara åtgärdsmål. När 

man formulerar mätbara åtgärdsmål för ett efterbehandlingspro-
jekt, bör man också ta hänsyn till teknik, ekonomi och allmänna 
och enskilda intressen. 
De tar inte hänsyn till samverkanseffekter mellan föroreningar.
När man använder Naturvårdsverkets generella riktvärden för föro-
renad mark i ett förorenat område, bör förutsättningarna för sprid-
ning och exponering inte avvika väsentligt från det som antagits i 
riktvärdesmodellen (se avsnitt 8.1).
De generella riktvärden för förorenad mark som tagits fram baserat på 
beräkningar med riktvärdesmodellen redovisas i tabell 8.1. I tabell 8.2 
redovisas de faktorer som är begränsande för de olika riktvärdena. Där 
anges om riktvärdet styrs av hälsorisker, skydd av markmiljön, skydd av grundvatten eller ytvatten. Om hälsorisker är styrande anges även vilken 
exponeringsväg som är den styrande.   92   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKämne km mkm kommentar
Antimon 12 30  
Arsenik 10 25 
barium 200 300  
bly 50 400  
Kadmium 0,5 15  
Kobolt 15 35  
Koppar 80 200  
Krom totalt 80 150 Om andelen krom (VI) är  
större än 1% av den totala krom halten bör även krom(VI) 
riskbedömas.
Krom (VI) 2 10 Anm 2
Kvicksilver 0,25 2,5
 
molybden 40 100  
Nickel 40 120  
Vanadin 100 200  
Zink 250 500  
Cyanid total 30 120  
Cyanid fri 0,4 1,5 Anm 2
summa fenol och kresoler1,5 5 Anm 2
summa klorfenoler  (monopenta)0,5 3 Anm 2
summa mono- och 
diklorbensener5 15 Anm 1,2
triklorbensener 1 10  
summa tetra- och 
pentaklorbensener0,5 2  
Hexaklorbensen 0,035 2  
Diklormetan 0,08 0,25 Anm 1,2
Dibromklormetan 0,5 2 Anm 1,2
bromdiklormetan 0,06 1 Anm 1,2
triklormetan 0,4 1,2 Anm 1,2
Koltetraklorid (tetraklormetan)0,08 0,35 Anm 1,2 gENEREllA RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARK   93ämne km mkm kommentar
1,2-dikloretan 0,02 0,06 Anm 1,2
1,2-dibrometan 0,0015 0,025 Anm 1,2
1,1,1-trikloretan 5 30 Anm 1,2
trikloreten 0,2 0,6 Anm 1,2
tetrakloreten 0,4 1,2 Anm 1,2
Dinitrotoluen (2,4) 0,05 0,5 Anm 2
pCb-7 0,008 0,2 pCb-7 antas vara 20% av 
pCb-tot
Dioxin (tCDD-ekv WHO-teQ)0,00002 0,0002 Inkluderar även dioxinliknande pCb
pAH-L 3 15 pAH med låg molekylvikt
pAH-m 3 20 pAH med medelhög molekyl-
vikt
pAH-H 1 10 pAH med hög molekylvikt
bensen 0,012 0,04 Anm 1,2
toluen 10 40 Anm 1,2
etylbensen 10 50 Anm 1,2
Xylen 10 50 Anm 1,2
Alifat >C5-C8 12 80 Anm 1,2
Alifat >C8-C10 20 120 Anm 1
Alifat >C10-C12 100 500 Anm 1
Alifat >C12-C16 100 500  
Alifat >C5-C16  100 500 summa av alifatfraktioner ovan
Alifat >C16-C35 100 1000  
Aromat >C8-C10 10 50  
Aromat >C10-C16 3 15  
Aromat >C16-C35 10 30  
mtbe 0,2 0,6 Anm 1,2
Anm 1. Ämnen som i stor utsträckning kan förekomma i porluft. Kompletterande 
analyser av markluft och inomhusluft rekommenderas. 
Anm 2. Ämnen som i stor utsträckning kan förekomma i grundvatten. Kompletterande analyser av grundvatten rekommenderas. Tabell 8.1. Naturvårds-verkets generella riktvär -
den för förorenad mark (mg/kg ts) 2008-10-24. Km = känslig markan-vändning, mKm = mindre känslig markanvändning. 94   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKämne km mkm
Antimon skydd grundvatten skydd ytvatten
Arsenik bakgrund hälsa intag jord
barium markmiljö markmiljö
bly hälsa intag jord markmiljö
Kadmium hälsa intag växter skydd ytvatten
Kobolt hälsa intag växter markmiljö
Koppar markmiljö markmiljö
Krom totalt markmiljö markmiljö
Krom (VI) markmiljö markmiljö
Kvicksilver hälsa ånga hälsa ånga
molybden skydd grundvatten skydd ytvatten
Nickel skydd grundvatten markmiljö
Vanadin markmiljö markmiljö
Zink markmiljö markmiljö
Cyanid total markmiljö markmiljö 
skydd grundvatten
Cyanid fri skydd grundvatten skydd grundvatten
summa fenol och kresoler skydd grundvatten skydd grundvatten
summa klorfenoler  
(mono – penta)skydd grundvatten markmiljöskydd grundvatten-markmiljö
summa mono- och diklorbensener markmiljö markmiljö
triklorbensener markmiljö markmiljö
summa tetra- och penta-
klorbensenerhälsa ånga 
markmiljöskydd grundvattenmarkmiljö
Hexaklorbensen hälsa intag växter markmiljö 
Diklormetan skydd grundvatten skydd grundvatten
Dibromklormetan skydd grundvatten skydd grundvatten
bromdiklormetan hälsa dricksvatten hälsa ånga
triklormetan skydd grundvatten skydd grundvatten
Koltetraklorid (t etraklormetan) hälsa ånga skydd grundvatten gENEREllA RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARK   95ämne km mkm
1,2-dikloretan skydd grundvatten skydd grundvatten
1,2-dibrometan hälsa dricksvatten skydd grundvatten
1,1,1-trikloretan markmiljö markmiljö
trikloreten skydd grundvatten skydd grundvatten
tetrakloreten skydd grundvatten skydd grundvatten
Dinitrotoluen (2,4) markmiljö markmiljö
pCb-7 hälsa intag växter skydd grundvatten
Dioxin (tCDD-ekv WHO-teQ) hälsa intag jord hälsa intag jord  
pAH-L markmiljö markmiljö
pAH-m hälsa ånga hälsa ånga
pAH-H hälsa intag växter markmiljö
bensen skydd grundvatten skydd grundvatten
toluen markmiljö skydd grundvatten
etylbensen markmiljö skydd grundvatten
Xylen markmiljö markmiljö
Alifat >C5-C8 hälsa ånga skydd grundvatten hälsa ånga
Alifat >C8-C10 hälsa ånga hälsa ånga
Alifat >C10-C12 markmiljö markmiljö
Alifat >C12-C16 markmiljö markmiljö
Alifat >C16-C35 markmiljö markmiljö
Alifat >C5-C16 hälsa ånga
markmiljöskydd grundvatten, 
hälsa ånga,
markmiljö
Aromat >C8-C10 markmiljö markmiljö
Aromat >C10-C16 markmiljö markmiljö
Aromat >C16-C35 skydd grundvatten 
markmiljöskydd grundvatten
mtbe skydd grundvatten skydd grundvattenTabell 8.2. begränsande 
faktorer för Naturvårds-verkets generella riktvär -
den för förorenad mark  96   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARK
Riktvärdena är rekom-
mendationer och ett av flera verktyg i riskbedömning av förorenade områden.  gENEREllA RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARK   97FöRÄNDRINGAR I FöRHåLLANDe tILL   8.3.1 
tIDIGARe GeNeReLLA RIKtVÄRDeN
De förändringar som gjorts i modeller och data medför att Naturvårds-
verkets generella riktvärden beräknade för känslig markanvändning 
(KM) och mindre känslig markanvändning (MKM) skiljer sig från de generella riktvärdena i Naturvårdsverkets rapporter 4638 och 4639 
(Naturvårdsverket, 1997a; 1997b). Förändringarna omfattar bland an-
nat följande:
Generella riktvärden har tagits fram för ytterligare ämnen; antimon, 

barium och molybden, utifrån vad som rymts inom ramen för utfört 
arbete, en behovsanalys och tillgång på underlagsdata.
De tidigare markanvändningarna MKM och MKM GV har slagits 
samman till en ”MKM”, i syfte att förenkla och få ett skydd av 
grundvatten som naturresurs i MKM. För denna markanvändning 
tas inte hänsyn till intag av förorenat dricksvatten, men riktvärdena 
är anpassade för att ge ett skydd av grundvatten 200 m från det förorenade området. 
Fysikalisk-kemiska data har reviderats. Detta kan påverka de expo-

neringsvägar som beror av någon form av spridning, det vill säga 
intag av ångor, dricksvatten, växter, beräkning av halter i fisk samt 
riktvärden för skydd av grundvatten och skydd av ytvatten. 
Toxikologiska data har uppdaterats för ett stort antal ämnen, vilket 
normalt medför lägre riktvärden. Riktvärdena baserar sig generellt 
på att 50 procent av det tolerabla dagliga intaget (TDI) eller re-
ferenskoncentrationen (RfC) kan tas i anspråk av det förorenade 
området. För ämnen där intaget från övriga källor idag är bety-dande används, liksom tidigare, en lägre nivå. För bly, kadmium och kvicksilver baseras riktvärdena på att endast 20 procent av TDI 
kommer från det förorenade området och för de långlivade orga-
niska föroreningarna, dioxiner och PCB, är motsvarande siffra 10 procent.
Dricksvattennormer som ligger till underlag för haltkriterier för 

grundvatten har uppdaterats enligt den senaste versionen från 
Livsmedelsverket samt med nya data från WHO. De flesta ändrade 
värden är sänkta, vilket medför lägre riktvärden. I vissa fall har 
dricksvattennormen dock höjts.
Riktvärden för skydd av markmiljön har uppdaterats. 
Haltkriterier för ytvatten har uppdaterats. Riktvärdena för skydd 
av ytvatten beräknas så att halten i ytvatten underskrider halva det 
effektbaserade värdet för organiska ämnen. För metaller och de 
långlivade organiska föroreningarna PCB och dioxin har haltkriteri-
erna satts så att tillskottet från det förorenade området inte innebär en markant avvikelse från normalt förekommande halter i ytvatten.
En genomgång av bakgrundshalter för metaller har gjorts och vissa 

värden har justerats, till exempel har bakgrundhalten i jord för ar -
senik sänkts från 15 mg/kg TS till 10 mg/kg TS.  98   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKExponeringsparametrarna för framförallt MKM har modifierats. 
Utspädningsfaktorerna för inandning av ångor beräknas nu av pro-
grammet. För den standardjord som används för Naturvårdsverkets 
generella riktvärden innebär det en lägre utspädning (1/10 000 istäl-
let för 1/20 000). 
Beräkning av exponering via intag av dricksvatten sker nu separat 
från beräkning av skydd för grundvatten. Vid beräkning av expo-
nering jämförs intaget via dricksvatten med TDI för föroreningen. 
Riktvärden för skydd av grundvatten beräknas så att halten i en 
brunn nedströms området underskrider halva dricksvattennor -
men. I rapporterna 4639 och 4889 (Naturvårdsverket, 1997b och 
Naturvårdsverket och SPI, 1998) togs hänsyn till dricksvattennor -
men vid beräkning av exponering från intag av grundvatten genom 
ett komplicerat justeringsförfarande. Det ändrade beräkningssättet 
medför att de nya och gamla envägskoncentrationerna för intag 
av dricksvatten kan skilja sig mycket. Metoderna resulterar dock i samma slutliga riktvärde. Skillnader kan dock uppkomma på grund 
av ändrade utspädningsfaktorer och dricksvattennormer.
Utspädningsfaktorer för grundvatten beräknas i riktvärdesmo-

dellen för förorenad mark. Utspädningsfaktorerna för de givna 
scenarierna är 1/14 för KM och 1/47 för MKM. (I rapport 4639, 
Naturvårdsverket, 1997b, användes 1/15 respektive 1/30). 
För de givna scenarierna är utspädningsfaktorn för porvatten till yt-
vatten nu 1/4000. Detta ger väsentligt lägre utspädning än tidigare 
i rapport 4639 (Naturvårdsverket, 1997b) där utspädningsfaktorn 
var 1/60 000 och något lägre än i rapport 4889 (Naturvårdsverket 
och SPI, 1998) där utspädningsfaktorn var 1/5000. oSäKERHETER   99Osäkerheter i riktvärdesmodellen 9.1 
De data och de delmodeller som används för att ta fram riktvärdena 
innehåller varierande mått av osäkerhet. På det sättet är även riktvär -
dena förknippade med osäkerheter. Det bör beaktas när riktvärden  används i riskbedömningar. Osäkerheterna kan inte alltid kvantifieras. Det är ändå viktigt att göra en bedömning av storleken på osäkerheten, 
dess orsaker och betydelse samt vad som kan göras för att minska osä-
kerheten.
Olika typer av osäkerhet som påverkar en riktvärdesmodell är  
exempelvis:
konceptuella osäkerheter
  orsakade av begränsningar i problemde-
finition och identifiering av föroreningskällor, spridningsvägar och 
exponeringsvägar. Storleken på den konceptuella osäkerheten kan 
inte enkelt beräknas utan måste uppskattas utifrån jämförande be-räkningar med alternativa antaganden.
modellosäkerheter
  som uppkommer när komplicerade processer ska 
beskrivas i förenklade matematiska formler. Även dessa är svåra att 
kvantifiera och måste bedömas genom att jämföra resultat från al-
ternativa modeller eller beräkningar. Ofta kan dock osäkerheternas maximala storlek uppskattas. Delmodeller i en riktvärdesmodell 
kan också verifieras med resultat från faktiska mätningar.Osäkerheter9 
 Sammanfattning av kapitel 9
De data och de delmodeller som används för att ta fram 
riktvärdena innehåller varierande mått av osäkerhet. på det sättet är även riktvärdena förknippade med osä-
kerheter. Det bör beaktas när riktvärden används som 
verktyg i riskbedömningar. Osäkerheterna kan inte alltid kvantifieras. Det är ändå viktigt att göra en bedömning av storleken på osäkerheten, dess orsaker och betydelse 
samt vad som kan göras för att minska osäkerheten. I detta kapitel behandlas konceptuella osäkerheter som 
beror av till exempel begränsningar i problemformule-ring, modellosäkerheter som uppkommer när komplice-
rade processer ska beskrivas i förenklade matematiska 
modeller och dataosäkerheter som orsakas av osäker -
heter eller fel i provtagning, informationsbrist eller be-gränsad kunskap. Kapitlet beskriver också kortfattat hur 
osäkerheter kan hanteras. 100   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKdataosäkerheter  som orsakas av osäkerheter eller fel i provtagning 
och analys, informationsbrist eller begränsad kunskap. För många 
parametrar finns också en naturlig variation (variabliltet) och hete-
rogenitet i data. Eftersom man i del modeller och riktvärdesmodellen 
för förorenad mark använder punktskattningar kommer variatio-
nen i värden att aktualiseras när man väljer ett givet värde som pa-
rameter i fördelningen av data, till exempel ett medelvärde eller en 90-percentil. Osäkerheten ligger i hur väl man känner till det sanna 
medelvärdet eller 90-percentilen. 
I riktvärdesmodellen finns en stark koppling mellan de data som används 
och det kan därför vara svårt att skilja mellan modell- och dataosäker -
heter. Riktvärdesmodellen syftar till att beräkna halter av föroreningar i mark under vilka risken för negativa effekter på människor, miljö eller naturresurser normalt är acceptabel i efterbehandlingssammanhang. För 
hälsoeffekter görs det genom att jämföra beräknad exponering med toxi-
kologiska referensvärden som tagits fram av nationella och internatio-nella expertgrupper. För bedömning av miljöeffekter jämförs uppmätta 
halter med riktvärden för skydd av markmiljön och beräknade halter i 
grundvatten och ytvatten med haltkriterier. Detta innebär att framtag-ningen av riktvärden kan delas in i två delar:
Bedömning av halter, exponering och spridning. Omfattar beräk-1. 
ningar i riktvärdesmodellen som är specifika för förorenad mark. 
Bedömning av effekter. De värden i riktvärdesmodellen som används 2. 
för jämförelse, det vill säga toxikologiska referensvärden, riktvärden 
för skydd av markmiljön samt haltkriterier i grundvatten och ytvatten. 
I följande avsnitt kommer osäkerheten i framtagande av riktvärden att 
diskuteras med avseende på hälsoriskbaserade riktvärden, riktvärden för skydd av markmiljön och riktvärden för skydd av grundvatten och ytvatten. Ett försök görs också att skilja mellan osäkerheter som berör 
bedömning av halter, exponering och spridning och osäkerheter som 
berör bedömning av effekter.
OsÄKeRHeteR I HÄLsORIsKbAseRADe RIKtVÄRDeN 9.1.1 
Bedömning av halter, exponering och spridning 9.1.1.1 
Beräkningen av de hälsoriskbaserade riktvärdena med riktvärdesmodel-
len bygger på antagandet att exponeringen för en förorening är propor -
tionell mot den halt som uppmäts i marken. Detta antagande innehåller konceptuella osäkerheter. För många exponeringsvägar är det en viss storleksfraktion av jordpartiklarna som orsakar den största expone-
ringen, oftast de finaste partiklarna. Detta gäller främst exponering ge-
nom inandning av damm, men även hudupptag och direkt intag av jord. Föroreningshalten i de finaste partiklarna är ofta högre än i den analy-
serade fraktionen (som ofta består av en blandning av finare och grövre 
fraktioner). Detta kan leda till en överskattning eller underskattning av riskerna. I modellen för hälsorisker antas också att biotillgängligheten 
av föroreningen i jorden är samma som använts för de toxikologiska  oSäKERHETER   101referensvärdena. Biotillgängligheten av markföroreningar är mycket va-
rierande och kan vara olika för olika exponeringsvägar. 
Osäkerheten i uppskattning av exponering är till största delen styrd 
av dataosäkerheter. De exponeringsparametrar som används bygger på uppskattningar av genomsnittliga värden för livslängd, intag av jord, 
hudupptag, inandning och intag av grönsaker. Störst osäkerhet finns i 
data för intag av jord och hudupptag där det finns stora variationer mel-lan olika studier och där både högre och lägre värden än de som används 
i riktvärdesmodellen förekommer. För inandning och intag av grönsaker 
är de medelvärden som används i modellen säkrare. För intag av mängd dricksvatten per dag används data från WHO, där medelvärdena är nå-
got högre än de från motsvarande svensk statistik.  
För de indirekta exponeringsvägarna inandning av damm och ångor 
samt intag av dricksvatten ingår även en beräkning av spridning och utspädning. För exponering via intag av växter ingår en beräkning av 
upptaget i växter. Dessa beräkningar innehåller konceptuella osäker -
heter samt modell- och dataosäkerheter. Ett exempel på en konceptuell 
osäkerhet gäller flyktiga föroreningar där föroreningskällan generellt 
primärt inte ligger i marken utan i grundvattnet. Eftersom faktorer som styr spridning och utspädning är mycket platsspecifika kan en generell 
bedömning av osäkerheten inte göras. För dessa exponeringsvägar finns 
dock möjlighet att genom direkta mätningar öka säkerheten, till exempel genom mätning av halter av dammbundna föroreningar, föroreningshalt 
i inomhusluft och föroreningshalt i växter. 
Bedömning av effekter 9.1.1.2 
En konceptuell osäkerhet i bedömningen av effekter är att i riktvärdes-
modellen beaktas enbart effekter för enskilda ämnen och eventuell hän-
syn till samverkanseffekter får göras utanför riktvärdesmodellen. 
De toxikologiska referensvärden som används i modellen har tagits 
från nationella och internationella expertgruppers samman ställningar. 
Dessa bygger ofta på djurförsök. Eftersom människor och djur kan vara 
olika känsliga för olika föroreningar använder man osäkerhetsfaktorer för att kompensera för detta. Osäkerhetsfaktorer används också för att 
kompensera för andra skillnader, exempelvis att djurförsök ofta innebär 
att föroreningen ges i höga doser under kort tid och att känsligheten är olika för olika individer. Vid brist på kunskap om de faktiska skillnaderna 
i känslighet används osäkerhetsfaktorer för ”att vara på den säkra sidan”.  
Även vid epidemiologiska undersökningar uppstår osäkerheter, bland 
annat för att det är svårt att bedöma den exponering som den studerade gruppen utsatts för och för att andra skadliga ämnen kan inverka på 
undersökningens resultat. Vidare är känsligheten hos dessa metoder ofta inte tillräcklig för att påvisa mindre eller subtila effekter som ändå anses 
oacceptabla. 
Att kvantifiera osäkerheten i de toxikologiska referensvärdena (RfD-
värden) är svårt. US EPA uppskattar att osäkerheten i sina RfD-värden (motsvarande TDI) är ungefär en faktor 10. En datasammanställning 
som utfördes inför framtagande av riktvärdesmodellen visar att olika organisationers uppskattningar kan skilja sig en faktor 10 eller mer. För 
genotoxiska ämnen anger US EPA ofta cancerriskfaktorn som övre grän-
sen för ett 95 procentigt konfidensintervall.  102   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKOsäkerheten i de toxikologiska referensvärdena är således en bety-
delsefull faktor för osäkerhet när riktvärden tas fram. Osäkerheten i de 
toxikologiska referensvärdena varierar mellan olika ämnen och kan i 
vissa fall vara större än den osäkerhet som finns i beräkningen av expo-neringen. 
OsÄKeRHeteR I RIKtVÄRDeN FöR sKyDD AV mARKmILJöN 9.1.2 
I modellen för skydd av markmiljön är de delar som berör bedömning 
av halter och exponering starkt integrerad med bedömningen av effekter. 
Eftersom marklevande organismer har direkt kontakt med den förore-
nade jorden bedöms effekter direkt från den uppmätta föroreningshalten i marken. Effekter beaktas för enskilda ämnen och eventuell hänsyn till 
samverkanseffekter får göras utanför riktvärdesmodellen. 
Riktvärdena avser att skydda markens funktion. Markmiljön är dock 
ett komplicerat system av processer, organismer och näringskedjor där funktion kan definieras på olika sätt och är svår att bestämma. Därför 
har skyddet av markmiljö definierats som ett skydd av en given andel av de arter som finns i marken. Denna förenkling innebär konceptuella osä-
kerheter.
De metoder som används för att ta reda på hur stor andel av arterna 
som påverkas bygger på att data från ekotoxikologiska tester används. För ämnen där det finns mycket data kan statistiska metoder användas, 
men om endast ett fåtal data finns används istället säkerhetsfaktorer för att inte underskatta riskerna. I många fall saknas data för markmiljön. 
Data från vattenmiljön har då justerats för att motsvara exponeringsför -
hållanden på land. En mindre mängd data leder naturligtvis till en ökan-
de osäkerhet. De stora skillnader som finns mellan olika organisationers 
värden visar också på att det finns betydande osäkerheter i bedömningen 
av risker för markmiljön. 
De modeller som används har i begränsad utsträckning verifierats 
mot fältdata. En svårighet med verifiering är att flera olika föroreningar ofta är inblandade, vilket medför att det är svårt att separera effekter av enskilda ämnen. 
Osäkerheterna i bedömningen av effekter på markmiljön kan reduceras 
genom att använda en kombination av kemiska, toxikologiska och ekologis-ka undersökningar. Detta kräver dock relativt omfattande undersökningar, 
se Naturvårdsverket 2009a, Jones m.fl. 2006 och Jones m.fl., 2008. 
OsÄKeRHeteR I RIKtVÄRD eN FöR sKyDD AV  9.1.3 
GRUNDVA tteN OCH ytVA tteN
Bedömning av halter, exponering och spridning 9.1.3.3 
Den modell som används för lakning av föroreningar bygger på att ut-
lakningen är proportionell mot halten i det fasta materialet och är kon-
stant i tiden. Utlakning av föroreningar kan variera kraftigt beroende 
föroreningens sammansättning, ursprung och de kemiska förhållandena. De standardvärden för beräkning av utlakning (Kd-värden) som ges i 
modellen är satta för att inte underskatta lakningen i de flesta situationer 
och kan skilja sig från de som råder på den aktuella platsen. Genom att använda platsspecifika data kan lakningen anpassas till rådande förut-
sättningar och osäkerheten minskas (avsnitt 4.8.1).  oSäKERHETER   103Generellt gäller att de modeller som används för spridning till grund-
vatten och ytvatten i riktvärdesmodellen är av översiktlig typ. Om föro-
reningsspridning är en viktig faktor bör en fördjupad riskbedömning 
genomföras.
Enkla modeller används för beräkning av spridning och utspädning 
av föroreningar till grundvatten. Modellen för uppskattning av halter i grundvatten försummar effekter såsom fördröjning och nedbrytning un-der transporten och kan därigenom överskatta spridningen, speciellt på 
längre avstånd från källan. Indata till modellen är ofta svåra och dyrbara 
att mäta, till exempel hydraulisk konduktivitet. Därför görs ofta upp-skattningar baserade på litteraturdata för olika jordarter, vilket innebär 
osäkerheter. Eftersom spridning i grundvattnet är en långsam process 
som  pågår i det undersökta området så finns osäkerheter även vid jäm-förelse med fältdata.
Modellen för spridning till ytvatten grundar sig endast på utspädning 
och försummar viktiga processer såsom sedimentation. Detta innebär att de konceptuella och modellrelaterade osäkerheterna är stora och model-
len är inte tillämpbar för ytvatten med hög vattenföring. Data till model-
len kan oftast bestämmas med liten osäkerhet. Störst osäkerhet gäller i bedömningen av flödet genom de förorenade massorna, medan vattenfö-
ringen i ytvatten ofta kan bestämmas med tillräcklig säkerhet. 
Bedömning av effekter 9.1.3.4 
De kriterier som används för att bedöma spridning till grundvatten och 
ytvatten är till stor del baserade på kriterier satta nationellt eller inom 
EU, till exempel dricksvattennormer och miljökvalitetskriterier. Även 
dessa är behäftade med osäkerheter. De utgör dock en del av regelverket för att skydda människors hälsa och miljön och ingår inte direkt som en 
del i framtagandet av riktvärdena. För metaller och vissa svårnedbryt-
bara organiska ämnen baserar sig kriterierna för ytvatten på avvikelse från normalt förekommande halter i svenska ytvatten. Underlaget för 
en generell bedömning av dessa är relativt god, men för en platsspecifik 
bedömning kan underlaget vara sämre, vilket kan medföra osäkerheter.  
Osäkerhets- och känslighetsanalys9.2 
Osäkerhetsbedömningar kan delas upp i momenten osäkerhetsanalys och känslighetsanalys. I en osäkerhetsanalys undersöks den samlade osä-
kerheten för hela modellsystemet. En känslighetsanalys innebär att man 
försöker identifiera de delar av bedömningssystemet där osäkerheten är störst och där känsligheten för fel i modeller eller parametrar får störst 
betydelse för den slutliga sammanfattande bedömningen.
För att bedöma hur ett riktvärde påverkas av dataosäkerheter kan till 
exempel känslighets- eller osäkerhetsanalys utföras. 
I en känslighetsanalys varieras alla indata inom vissa gränser och man 
studerar hur beräknade riktvärden påverkas. Därigenom identifieras de 
parametrar som har störst påverkan på modellers resultat och som det 
är viktigt att ha en god kännedom om för att kunna minska osäkerheten 
(Öberg, 2006). Den riktvärdesmodell som beskrivs här har inget inbyggt system för att utföra känslighetsanalys, men en mycket förenklad käns-
lighetsanalys kan göras med hjälp av beräkningsprogrammets redovis- 104   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKningsdel (fliken Riktvärden). Där redovisas den relativa betydelsen av 
de olika exponeringsvägarna och den eller de exponeringsvägar som är 
dominerande för det studerade beräkningsfallet kan därmed identifieras. 
Med kunskap om vilka parametrar som har störst betydelse för den ak-tuella exponeringsvägen kan sedan en enklare känslighetsanalys genom-
föras genom att variera dessa parametrar. Många parametrar inverkar 
linjärt på envägskoncentrationen för den studerade exponeringsvägen, till exempel halverar en fördubbling av intaget av förorenad jord en-
vägskoncentrationen för intag av jord. Om flera exponeringsvägar har 
likartad betydelse kan variationen bli mer komplex eftersom andra expo-neringsvägar kan komma att styra riktvärdet för vissa val av parametrar. 
Osäkerhetsanalysen går ett steg längre genom att man tar fram en 
statistisk fördelning för modellens olika parametrar. Fördelningen be-skriver osäkerheten i parametervärdet genom att ge sannolikheten för att 
parametervärdet överskrider ett visst värde. Det kan ofta vara motiverat 
att skilja mellan variabilitet (t.ex. skillnad i kroppsvikt mellan olika indi-vider) och osäkerhet (t.ex. bristande kunskap om fördelningsfaktorn för 
ett ämne). 
Probabilistiska simuleringsmetoder kan användas för att göra osä-
kerhetsanalys (se till exempel Öberg m.fl., 2006). Istället för att beräkna riktvärden med hjälp av punktskattningar av parametervärdena används 
istället fördelningarna för parametervärdena. Det kan göras genom att värden på alla modellparametrar slumpas ut från sina statistiska fördel-
ningar och en lång serie simuleringar genomförs med olika kombina-
tioner av de slumpade parametrarna. De riktvärden som erhålls från de enskilda simuleringarna ställs samman till en statistisk fördelning av rikt-
värdet. På detta sätt kan man beräkna hur osäkerheten i indata slår på 
osäkerheten i riktvärdena. En viktig och svår del i osäkerhetsanalysen är att ta fram realistiska fördelningar för osäkerheten i indata. Ofta saknas 
tillräckligt med information för att ta fram hur fördelningen ser ut och 
hur olika antaganden får göras. Valet av sannolikhetsfördelning kan vara den enskilt viktigaste faktor som påverkar utfallet av osäkerhetsanaly-
sen och bör därför motiveras och dokumenteras (Öberg m.fl., 2006). En 
osäkerhetsanalys av riktvärden kan ingå i en fördjupad riskbedömning, se Naturvårdsverket, 2009a.  REfERENSER   105Referenser
Bockting g j m, koolenbrander j g m, och Swartjes F A (1996). 
SEDISOIL: Model for calculating human exposure due to contami-
nated sediments. RIVM Bilthoven, Report nr 715810011.
clavensjö B (2002). Radonåtgärders beständighet. SSI Rapport 
2002:10. Statens strålskyddsinstitut.
ecB (2003). European Commission Technical Guidance Document on 
Risk Assessment. Part 1. European Chemicals Bureau.
elert m, Fanger g, Höglund l O, jones c, Suér P, Wadstein e, Bjerre-
Hansen j och grøn c (2006). Laktester för riskbedömning av 
förorenade områden – huvudrapport och underlagsrapport 1a. 
Naturvårdsverket rapport 5535 (Hållbar sanering).
elert m, eliaeson k, Strandberg j, Nilsson S, Wadstein e, enell A, 
Berggren kleja d och gustafsson j P (2008). Föroreningsspridning 
– tillämpning och utvärdering av metoder. Naturvårdsverket rapport 
5834 (Hållbar sanering).
grøn c (2006). Laktester för riskbedömning av förorenade områden – 
Underlagsrapport 2b: Tester för bedömning av oral biotillgänglighet 
vid intag av jord. Naturvårdsverket rapport 5557 (Hållbar sanering).
gustafsson j P, elert m, Berggren kleja d och jarvis N (2007). 
Modeller för spridning av metaller från mark till vatten. 
Naturvårdsverket rapport 5741 (Hållbar sanering).
jones c, Allard A S, Bengtsson B e, gilek m och gunnarsson j (2006). 
Förbättrade miljöriskbedömningar. Naturvårdsverket rapport 5538 
(Hållbar sanering).
jones c, Allard A S, gilek m, gunnarsson j, lenoir l, Persson T, 
Rutgers m, Taylor A och y esilova H (2008). Metodik för miljöriskbe-
dömning. Naturvårdsverket rapport 5928 (Hållbar sanering).
mackay d och Patterson S (1981). Calculating fugacity, Environmental 
Science Technology, 15, 9, 1006-1014.
mdeP (1994). Background documentation for the development of MCP 
numerical standards. Massachusetts Department of Environmental Protection, USA.
miljøstyrelsen (1998). Oprydning på forurenede lokaliteter – 
Appendikser, Vejledning fra Miljøstyrelsen No 7. Miljøstyrelsen, Danmark. 106   RiKTVäRDEN föR föRoRENAD MARKNaturvårdsverket (1997a). Generella riktvärden för förorenad mark – 
beräkningsprinciper och vägledning för tillämpning. Naturvårdsverket 
rapport 4638.
Naturvårdsverket (1997b). Development of generic guideline values – 
Models and data used for the development of generic guideline values 
for contaminated soils in Sweden. Naturvårdsverket report 4639.
Naturvårdsverket (1997c). Tillståndet i svensk åkermark. 
Naturvårdsverket rapport 4778, 
Naturvårdsverket och SPi (1998). Förslag till riktvärden för förorenade 
bensin stationer, Naturvårdsverket och Svenska Petroleum Institutet. 
Naturvårdsverket rapport 4889.
Naturvårdsverket (2008a). Kriterier för återvinning av avfall i anlägg-
ningsarbeten. Naturvårdsverket remissversion 2007-12-11.
Naturvårdverket (2009a). Riskbedömning av förorenade områ-
den. En vägledning från förenklad till fördjupad riskbedömning. Naturvårdsverket rapport 5977.
Naturvårdverket (2009b). Att välja efterbehandlingsåtgärd. En väg-
ledning från övergripande till mätbara åtgärdsmål. Naturvårdsverket rapport 5978.
Rivm (2001). Rikken M.G.J., Lijzen J.P.A. och Cornelese A.A. 
Evaluation of model concepts on human exposure. Proposals for updating the most relevant exposure routes of CSOIL. RIVM report 
711701 022.
SFT (1999). Veiledning om risikovurdering av forurenset grunn. Statens 
Forurensningstilsyn, Veiledning 99:01a.1999.
Sgu (2006). Geokemiska kartan, Markgeokemi, Metaller i morän och 
andra sediment från Varberg till Lidköping. Andersson M, Rapport K 
45, Sveriges Geologiska Undersökning (Innehåller även rikstäckande 
data).
Sgu (2007). Maxe L, Mellqvist E, Blad L, Ahlström L och Jirner 
Lindström E. Vattenkvalitet och markanvändning – en sammanställ-
ning av data ur databasen DGV februari 2007. SGU-rapport 2007:19.
Sgu (2005). Lång L-O, Bergstedt-Söderström och Ojala L. Förslag 
till distriktsvis inventering av grundvattenförekomster. SGU-rapport 
2005:3.
Slu (2007). Mark- och grödoinventeringen, Data insamlat 1988–2003. 
Sveriges Lantbruksuniversitet (www.slu.se).
Shell (1994). The concepts of HESP, Reference Manual, Human expo-
sure to soil pollutants, Version 2.10a, Shell Internationale Petroleum, 
The Hague. REfERENSER   107TPHcWg (1997a). A risk-based approach for the management of Total 
Petroleum Hydrocarbons in soil. A technical overview of the pet-
roleum hydrocarbon risk assessment approach of the TPH Criteria 
Working Group. TPH Criteria Working Group, Toxicological Technical Action Group (http://www.aehs.com).
TPHcWg (1997b). Development of fraction specific Reference Doses 
(RfDs) and Ref-erence Concentrations (RfCs) for Total Petroleum 
Hydrocarbons (TPH). Volume IV, TPH Criteria Working Group, 
Toxicological Technical Action Group (http://www.aehs.com).
Trapp (2002). Dynamic root uptake model for neutral lipophilic or -
ganics, Environmental toxicology and chemistry. Volume 21, No 1, 
203–206. 
uSePA (1996). Soil Screening Guidance: Technical Background docu-
ment. EPA/540/R-95/128. PB96-963502, US EPA, Washington, VA.
van den Berg R (1995). Blootstelling van de mens aan bodemveront-
reiniging. Een kwalitatieve en kwantitatieveanalyse, leidend tot voor -
stellen voor humaan toxicologische C toetsingswaarden. Rapport nr 725201006. Modified version of original report from 1991. RIVM 
(National Institute of Public Health and Environmental Protection), Netherlands.
van den Berg m, Birnbaum l S, denison m, m.fl. (2006). Review 
The 2005 World Health Organization Reevaluation of Human and 
Mammalian Toxic Equivalency Factors for Dioxins and Dioxin-Like 
Compounds. Toxicological Sciences 93(2), 223–241.
Åkerblom g, Pettersson B och Rosén B (1990). Radon i bostäder – 
Markradon. R85 (rev 1990), Byggforskningsrådet.
öberg T (2006). Probabilistisk riskbedömning fas 1. 
Sannolikhetsbaserad uppskattning av miljö- och hälsorisker i förore-
nade markområden – en litteraturöversikt. Naturvårdsverket rapport 
5532 (Hållbar sanering).
öberg T, Sander P och Bergbäck B (2006). Probabilistisk riskbedöm-
ning fas 2. Naturvårdsverket rapport 5621 (Hållbar sanering).   Bilaga 1  
Samman  ställning av indata  
till riktvärdes modellen
Riktvärdena bygger på försik-
tiga men rimliga antaganden.  I denna bilaga redovisas de indata som ingår i riktvärdesmodellen i form 
av generella modelldata, ämnesspecifika parametrar samt data för de 
givna scenarierna känslig markanvändning, KM, och mindre känslig 
markanvändning, MKM. I texten ges en kortfattad sammanställning av vilka principer och referenser som använts för att ta fram data till pa-
rametrarna. I tabellform redovisas även valda värden och referenser till 
datakällor för respektive parameter. 
Först beskrivs de modell- och scenarioparametar som används för 
att beskriva exponering och spridning i de givna scenarierna KM och MKM i riktvärdesmodellen. Dessa scenarier ligger också till grund för Naturvårdsverkets generella riktvärden för förorenad mark. Därefter 
behandlas de ämnesspecifika parameterarna för de ämnen som ingår i 
riktvärdesmodellen.   innehåll
1 Modell- och ScenarioparaMetrar 115
1.1 Data för exponeringsparametrar 115
1.1.1 Exponerade grupper 116
1.1.2 intag av jord 116
1.1.3 Hudupptag 116
1.1.4 inandning av ångor 117
1.1.5 inandning av damm 117
1.1.6 intag av dricksvatten 118
1.1.7 intag av växter 118
1.1.8 akutexponering 119
1.2 Data för fördelning och transport av föroreningar 119
1.2.1 Data för jordens egenskaper 119
1.2.2 Utlakning av föroreningar 120
1.2.3 Utspädning i grundvatten 121
1.2.4 Ytvattenrecipienter 121
1.2.5 inträgning av ångor i hus och föroreningstransport  
 till utomhusluft 121
1.2.6 Upptag av organiska ämnen i växter 122
1.2.7 Upptag av organiska ämnen i fisk 123
1.3 Sammanfattning av scenarioparametrar 124
1.4 Sammanfattning av modellparametrar 126
2 ÄMneSSpecifika p araMetrar 129
2.1 Fysikaliska och kemiska parametrar 129
2.1.1 Data för beräkning av utlakning (Kd-värden) 129
2.1.2 Koc och Kow 130
2.1.3 Henrys konstant 130
2.1.4 Frifasgränser 131
2.2 Bioupptagsfaktorer 132
2.2.1 Upptag av föroreningar i växter 132
2.2.2 Upptag av föroreningar i fisk 132
2.3 Toxicitetsparametrar 133
2.3.1 Toxicitetsdata för polycykliska aromatiska kolväten (P aH) 133
2.3.2 Hudupptag 134
2.3.3 akut toxicitet 135
2.4 Riktvärden för skydd markmiljön 135 114   RiktväRden föR föRoRenad maRk2.4.1 Dataunderlag 135
2.4.2 Utvärdering av dataunderlag 136
2.5 Haltkriterier för skydd av ytvatten 136
2.5.1 Metaller 137
2.5.2 PCB och dioxiner 138
2.5.3 Övriga organiska ämnen 138
2.6 Haltkriterier för skydd av grundvatten 138
2.7 Bakgrundshalter av metaller i mark 139
3 t abeller Med ÄMneSSpecifika paraMetrar 143
4 referenSer 163 bilaga 1 • SammanStällning av indata till riktvärdeSmodellen   115I detta kapitel redovisas valda värden för de scenarioparametrar som 
beskriver exponering och transport av föroreningar för de givna scena-
rierna känslig markanvändning, KM, och mindre känslig markanvänd-
ning, MKM. Valda värden och de resonemang som används i valet av värdena utgör också ett underlag för att ta fram platsspecifika riktvär -
den. Parametrar som kan förväntas vara platsspecifika såsom jordens egenskaper och recipientförhållanden klassas som scenarioparametrar, medan parametrar som är allmängiltiga såsom diffusiviteter, kroppsvikt 
för barn och vuxna och fetthalt i fisk klassas som modellparametrar.
Avsnitt 1.1 behandlar data för de parametrar som används för beräk-
ning av exponering av människor och avsnitt 1.2 data för de parametrar som används för beskrivning av fördelning och transport av förorening-
ar. Valda värden för scenarioparametrar och modellparametrar redovisas i tabell A1.2 respektive och A1.3.
Data för exponeringsparametrar1.1 
Data för exponeringsparametrar baserar sig på en genomgång av ut-ländsk litteratur rörande exponeringsdata, med inriktning på data som 
används för liknande typer av riskbedömningar av förorenad mark 
(RIVM, CLEA, UMS, ECETOC, USEPA) samt svenska sammanställ-ningar av matvanor (Livsmedelsverket) samt annan statistik från SCB. 
Baserat på denna genomgång har parametervärden valts för de givna 
scenarierna känslig markanvändning, KM, och mindre känslig markan-vändning, MKM. 
De data som beskriver hur människor använder det förorenade områ-
det, såsom exponeringstider och konsumtionsmönster klassas som scena-rioparametrar. Parametrar som är mer generella, såsom ålder, vikt, intag 
av jord och andningshastighet, har klassats som modellparametrar. 
Modellparametrar är parametrar som är nära kopplade till valet av 
beräkningsmetodik eller till de bakomliggande principer som använts för beräkning av riktvärden, och är därmed inte knutna till de enskilda sce-
narierna. Modell parametrar bör därför normalt inte ändras när man tar 
fram platsspecifika riktvärden.Modell- och  1 
scenarioparametrar 116   RiktväRden föR föRoRenad maRkExPonERaDE gRUPPER 1.1.1 
Exponeringen beräknas som medelvärden över en längre tids exponering 
av de två grupperna barn respektive vuxna. För ämnen med tröskeleffek-
ter beräknas genomsnittlig exponering per kilogram kroppsvikt som ett 
årsmedelvärde.
Kroppsvikt för barn antas vara 15 kg, baserat på ECETOC, 2001 
och motsvarar genomsnittsvikten för barn omkring 3 år. Kroppsvikt för vuxna antas vara 70 kg, baserat på ECETOC, 2001 och WHO 1999b. Medelvikten för svenska män och kvinnor är 83,6 respektive 68,5 kg.
För ämnen som påverkar arvsmassan (genotoxiska ämnen) beräknas 
ett livstids medelvärde över en livslängd på 80 år, baserat på medelivs-
längden i Sverige som är 78,4 år för män och 82,8 år för kvinnor (SCB, 
2005).
Exponering av barn antas ske under en period av 6 år, baserat på van 
den Berg, 1995. Exponering av vuxna antas ske under 74 år för KM  (7 år till 80 år) och under 59 år för MKM (7 år till 65 år).
inTag av joRD 1.1.2 
För intag av jord antas vistelsetid på det förorenade området vara 365 
dagar per år för KM (ingen begränsning av markanvändning). För MKM 
antas vuxna vistas på området 200 dagar per år, baserat på antal arbets-dagar. Barn antas vistas på området 60 dagar per år, baserat på besök på 
området cirka en gång per vecka. 
Parametern dagligt jordintag representerar den jord som man oavsikt-
ligt eller avsiktligt får in genom munnen i form av damm och partiklar. Intag av jord kan ske både utomhus och inomhus genom jord som kom-
mer in i bostäder. Data för det dagliga jordintaget bygger på långtids-mätningar på människor som har exponerats för jord i hemmet (KM) 
eller på arbetsplatser (MKM) och representerar därför ett genomsnittligt 
intag över hela dygn. Värdena bör därför normalt inte viktas om för antal timmar människor vistas i området.
Barns intag av jord är för KM 120 mg/d och är summan av ett ge-
nomsnittligt jordintag på cirka 100 mg/dag (USEPA, 2002) samt enstaka avsiktliga intag på 5 g jord per gång vid 10 tillfällen under perioden 0-6 
år. Värdet för MKM (80 mg/d) har satts något lägre än för KM efter -
som barn som vistas på MKM-områden antas vara äldre och inte lika 
benägna till avsiktligt intag av jord. Detta värde är i samma storleksord-
ning som används för äldre barn i andra modeller (UMS, 1997, IEUBK, 
2005). 
Den litteratursammanställning som gjorts visar att flertalet modeller 
använder ett jordintag för vuxna i bostadsmiljö på cirka 50 mg/d. Detta värde har valts för KM. Värdet för MKM (20 mg/d) har satts något lägre än för KM beroende på en mindre intensiv kontakt med jorden.
HUDUPPT ag 1.1.3 
Hudupptag antas ske 120 dagar per år för KM, baserat på exponering 
endast under delar av året (4 månader per år). För MKM antas hudupp-
tag ske 90 dagar per år för vuxna, där exponering sker vid arbetet endast 
under delar av året, och för barn 60 dagar per år (jämför intag av jord).  bilaga 1 • SammanStällning av indata till riktvärdeSmodellen   117Beräkningen av exponerad hudyta utgår från att vid känslig mark-
användning har barn hela kroppen utom bålen exponerad (baserat 
på USEPA, 2002), vilket motsvarar 70 procent av den totala hudytan. 
Exponerad hudyta för vuxna är baserad på ett scenario där personerna är klädda i shorts och kortärmad tröja. Det använda värdet följer 
USEPA:s rekommendation (USEPA, 1997) att räkna på 25 pocent av en 
genomsnittlig kroppsyta på 2 m². 
För mindre känslig markanvändning antas att barn har shorts, skor 
och korta ärmar, motsvarande 25 procent av den totala hudytan, medan vuxna har långbyxor och kortärmad tröja, motsvarande 15 procent av den totala hudytan. 
Den antagna hudexponeringen (mängd jord per m² exponerad hud-
yta, 2000 mg/m²) baserar sig på data för trädgårdsarbetande vuxna (Kissel et al., 1996, USEPA, 1997) och motsvarar även värden som upp-
mätts för förskolebarn som vistas ute och inne (USEPA, 2002). Samma 
värde används därför för såväl barn som vuxna. För beräkning av ab-sorptionen genom huden används även ämnesspecifika hudupptagsfakto-
rer, se avsnitt 2.3.2. 
inanDning av ångoR 1.1.4 
Den mängd luft som andas in (andningshastigheten) som används i rikt-
värdesmodellen är 20 m³/dag för vuxna och 7,6 m³/dag för barn. Dessa 
antaganden är baserade på CSOIL-modellen (RIVM, 2001f). En genom-gång av ett antal exponeringsmodeller har visat att de flesta modeller 
använder liknande antaganden.
Vistelsetid i dagar per år för inandning av ångor är samma som vistel-
setiden för jordintag. För KM antas exponering ske hela dygnet (24 tim-mar per dygn) medan för MKM antas personen exponeras under 8 tim-
mar per dygn. För inandning av ångor i de givna scenarierna antas att hela vistelsetiden på det förorenade området tillbringas inomhus. 
inanDning av DaMM 1.1.5 
Mätningar av partikelhalt i luft har genomförts i relativt stor omfattning 
i Sverige. Ofta mäts partikelfraktionen PM10, det vill säga partiklar med 
motsvarande aerodynamiska egenskaper som en sfär med en diameter 
på upp till 10 µm. Detta motsvarar ungefär partiklar som kan passera svalget. I många fall mäts också en finfraktion, PM2.5, som i stort sett 
motsvarar fina partiklar som kan nå lungblåsorna. Andelen PM2.5 är 
vanligen cirka 50–90 procent av halten PM10, medelvärde 73 procent (Putaud et al., 2003).
Partikelhalterna i omgivningsluften varierar kraftigt mellan olika lo-
kaler och mellan olika tidpunkter. På landsbygden i Sverige räknar man med ett årsmedelvärde för PM10-halter på 8-16 µg/m³
 (Socialstyrelsen, 
2005). I stadsmiljö är bakgrunden cirka 14-20 µg/m³, men kan i trafike-
rade gatumiljöer vara betydligt högre och är på många platser över den 
miljökvalitetsnorm som finns, maximalt 40 µg/m³ i årsmedelvärde.
Halten damm från ett förorenat område i utomhusluft beräknas uti-
från bakgrundshalten av damm i stadsmiljö på 20 µg/m³ och antaganden att upp till hälften av PM10-halten kan ha mineralogent ursprung, varav 50 procent härrör från det förorenade området. Detta ger ett årsme- 118   RiktväRden föR föRoRenad maRkdelvärde på 5 µg/m³ som bedöms vara rimligt konservativ. Antagandet 
stöds av teoretiska modellberäkningar av PM10-emissioner från jord vid 
tre platser i Sverige (RIVM-VITO, 2006) och studier av dammbildning 
vid olika aktiviteter och på olika slags markyta (Gustafsson m.fl., 2006). Halten damm i inomhusluft antas vara 75 procent av utomhushalten 
baserat på PM2.5-fraktionen eftersom det är den fina fraktionen som 
transporteras till inomhusluft. 
Föroreningshalterna är ofta högre i fina partiklar än i den förorenade 
jorden som genomsnitt, men kan variera beroende på jordtyp och föro-reningens ursprung (Bright m.fl., 2006). Normalt görs inte undersök-ningar på extremt finpartikulärt material, men en sammanställning av 
undersökningar av finfraktioner (mindre än cirka 125–500 µm) från im-
pregneringsanläggningar och glasbruk visar att föroreningshalterna kan vara cirka 2–6 gånger högre i den fraktionen än i materialet som helhet. 
Detta är i överensstämmelse med vad man funnit vid mätningar av bly-
halt i damm från förorenade områden. I Young m.fl., 2001 mättes halter i förorenad jord och i PM10 och halterna i PM10-fraktionen var upp till 
8 gånger högre än i jorden i genomsnitt. I riktvärdesmodellen används en 
faktor 5 för att relatera föroreningshalten i damm till den genomsnittliga föroreningshalten i marken. 
Andningsvolymer för inandning av damm antas vara samma som för 
exponeringsvägen inandning av ångor, se ovan. Lungretention av partik-lar antas vara 75 procent för både barn och vuxna (van den Berg, 1995), 
vilket motsvarar andel PM2.5 av PM10.
Vistelsetid i dagar per år för inandning av damm antas vara den-
samma som för jordintag. För KM antas att den exponerade personen är i området hela dygnet (24 timmar per dygn) medan för MKM antas att 
personen vistas i området 8 timmar per dygn. För inandning av damm i de givna scenarierna antas att hela vistelsetiden på det förorenade områ-
det tillbringas inomhus. 
inTag av DRiCKSva TTEn 1.1.6 
I riktvärdesmodellen antas att intaget av vatten är 2 liter per dag för 
vuxna och 1 liter per dag för barn. Värdena är baserade på WHO:s 
Guideline for drinking water quality (WHO, 2004a). Dessa värden mot-svarar 95 percentilen av intaget av kranvatten inklusive te och kaffe en-
ligt Livsmedelsverket 2002 och 2006, men i dessa data ingår inte vatten 
som används i matlagningen.
inTag av växTER 1.1.7 
Intaget av växter som används i riktvärdesmodellen baseras på Livs-
medelsverkets undersökningar av vuxna och barn (Livsmedelsverket 2002 och 2006). Utifrån dessa undersökningar blir det genomsnittliga 
intaget av grönsaker, rotfrukter/potatis, frukt, bär och svamp samman-
lagt 391 g/d för kvinnor och 368 g/d för män, samt 244 g/d för barn 4 år och 270 g/d för barn 8 år. Den individuella variationen är dock stor. I 
modellen antas intaget vara 400 g/d för vuxna och 250 g/d för barn.
Fördelningen av intaget i rotsaker respektive grönsaker, frukt och bär 
varierar mellan åldersgrupper och mellan kvinnor och män. Ett genom-snitt över alla åldrar och kön antas vara att hälften av det totala intaget  bilaga 1 • SammanStällning av indata till riktvärdeSmodellen   119består av rotsaker och hälften består av grönsaker (Livsmedelsverket 
2002 och 2006). 
10 procent av de konsumerade grönsakerna antas härstamma från 
det förorenade området. Detta är baserat på data från Nederländerna (RIVM, 2001a). Andelen egenodlade grönsaker varierar dock kraftigt 
mellan olika individer. 
Förhållandet torrvikt/färskvikt antas vara 0,117 kg torrvikt/kg färsk-
tvikt för blad- och stjälkgrönsaker och 0,202 kg torrvikt/kg färskvikt för rotgrönsaker, baserat på van den Berg, 1995.
aKUTExPonERing 1.1.8 
För beräkning av riktvärden för skydd mot akuta hälsoeffekter från äm-
nen med hög akuttoxicitet antas ett engångsintag på 5 g jord för ett barn 
i åldern 1-2 år med kroppsvikt 10 kg.  
Data för fördelning och transport  1.2 
I detta avsnitt beskrivs data för de generella parametrarna som används för att beskriva fördelning och spridning av föroreningar. 
DaTa FÖR joRDEnS EgEnSKaPER 1.2.1 
I riktvärdesmodellen används data för en standardjord som underlag för 
de generella riktvärdena. Denna motsvarar förhållandena för normaltäta 
jordarter. Vid beräkning av platsspecifika riktvärden kan parametrarna 
för jordens egenskaper anpassas till förhållandena på platsen. 
Som stöd för anpassning till platsspecifika förhållanden kan de data 
som tagits fram för de branschspecifika riktvärdena för bensinstationer användas (Naturvårdsverket och SPI, 1998). Där definierades ett antal jordarter som täcker in typiska förhållanden i Sverige definerade en-
ligt den benämning av jordarter som ges i Karlsson och Hansbo, 2000. 
Dessa är:
Genomsläppliga jordarter, till exempel sand, grus, grusig morän, 

grövre siltjordar.Normaltäta jordarter, till exempel silt- och sandjordar, sandig-siltig 

morän, sandig morän, siltmorän och sandmorän (används som ut-
gångspunkt för de generella riktvärdena för mark).
Täta jordarter, till exempel lera och moränlera.
Torrdensitet för jordar med lerig till sandig textur varierar mellan 
1,28 till 1,61 kg/dm³ (Marshall m.fl., 1996). Valt värde för de fördefini-
erade jordarterna är 1,5 kg/dm³.
Halten organiskt kol används för att beräkna bindningen av or -
ganiska föroreningar till de fasta partiklarna i jorden och har därför betydelse för uppskattningen av urlakningenav förorening från jorden. 
Viktfraktionen organiskt kol i standardjorden antas vara 2 procent (Lundin m.fl., 2005). Lägre halter organiskt kol kan förekomma i 
svenska jordar, vanligen avtar också halten organiskt kol med djupet.  120   RiktväRden föR föRoRenad maRkOrganiska föroreningars bindning till jorden har visat sig ha ett i det 
närmaste linjärt förhållande till halten av organiskt kol i jorden. Vid 
mycket låga halter av organiskt material (mindre än 0,1–0,5 procent) 
kan dock andra komponenter i jorden vara av betydelse, till exempel lermineraler, vilket gör att man får en viss fastläggning även i jordar med 
mycket låg halt organiskt material. Vid höga halter av organiskt mate-
rial (mer än 15–20 procent) kan avvikelser från det linjära förhållandet uppträda. Vid beräkning av platsspecifika riktvärden bör det värde som 
används i riktvärdesmodellen för halten organiskt kol ligga i intervallet 
0,5–15 viktsprocent. 
Jordens vattenhalt påverkar främst transporten av flyktiga ämnen i 
jorden. Vattenhalten i jordprofilen vid hydrostatiska förhållanden har be-räknats enligt van Genuchten, 1980. För standardjorden motsvarar det vattenhalten i en normaltät jord på djupet 0,7–2 m.
Värden på de grundläggande parametrarna för olika jordarter som 
kan användas vid platsspecifika beräkningar redovisas i tabell A1.1.
UTlaKning av FÖRoREningaR 1.2.2 
De data som ges i riktvärdesmodellen för förorenad mark för att beskri-
va frigörelse och spridning av föroreningar från det förorenade området används för att beräkna de generella riktvärdena. Värdet på dessa para-
metrar kan variera kraftigt mellan olika områden.
För de givna scenarierna KM och MKM antas storleken av det föro-
renade området vara 2 500 m
2, med en utsträckning på 50 meter längs 
grundvattnets flödesriktning och 50 m tvärs grundvattnets flödesriktning.
Grundvattenbildningen avser den del av nederbörden som infiltrerar 
genom den förorenade marken och når grundvattnet. Den beräknas som 
nederbörd minus ytavrinning, avdunstning och transpiration via växter. 
Grundvattenbildningen beror av jordart, markanvändning, nederbörd 
och temperatur och varierar kraftigt mellan olika delar av Sverige. I en översiktlig beräkning av grundvattenbildningen i svenska typjordar anges 
värden inom intervallet 130–670 mm/år (Grip och Rohde, 1994, SMHI, 
2002 och Rohde m.fl., 2006). I dessa beräkningar antas att all avrinning sker via grundvatten och tar därmed inte hänsyn till ytavrinning. På för -
orenade markområden antas normalt att ytavrinning sker, vilket ger en lägre grundvattenbildning. I de givna scenariorna KM och MKM antas parameterdata för gene-
rella riktvärdenreferens, generella riktvärdendata för olika jordarter:
enhet Genomsläpplig normaltät tät
Porositet 0,40 0,35 0,40 0,45dm
3 por
/dm3 jord
vattenhalt i 
jorden0,32beräknat från data  för olika jordarter0,11 0,31 0,39dm
3 vatten
/dm3 jord
lufthalt i jorden0,08uträknat från vatten-halt och porositet0,24 0,09 0,06dm
3 luft
/dm3 jord
Halt orga-niskt kol ytligt djupt2,0 lundin m.fl., 20051,0
0,52,00,52,00,5vikt-%
jordens 
torrdensitet1,5van den Berg m.fl., 
19951,5 1,5 1,5 kg/dm
3tabell a1.1. Parametrar 
för jordens egenskaper för 
de generella riktvärdena (riktvärdesmodellen) samt för olika jordarter (från 
naturvårdsverket och SPi, 
1998). bilaga 1 • SammanStällning av indata till riktvärdeSmodellen   121grundvattenbildningen som ett genomsnitt över det förorenade området 
vara 100 mm/år, vilket tar hänsyn till att delar av avrinningen sker på 
markytan och inte påverkar förorenad mark. 
I modellen antas att organiska föroreningar kan bindas till mobilt or -
ganiskt kol (DOC) och därigenom transporteras vidare till grundvatten-zonen. Eftersom det är transporten till och i grundvattenzonen som ska 
beräknas i riktvärdesmodellen baserar sig halten DOC på de halter som man kan påträffa i grundvattnet. Typiska DOC-halter i grundvatten lig-
ger i intervallet 1–10 mg/l. DOC-halter i skogsjordar under B-horisonten 
har uppmätts till mellan 2 och 7 mg/l (Fröberg m.fl., 2006). Medelhalten organiskt kol i grundvatten i drygt 5 000 prover från SGU:s miljööver -
vakning är 3,5 mg/l och medianvärdet är 2 mg/l. Som standardvärde i modellen används en halt mobilt organiskt kol i grundvatten på  3 mg/l (0,000003 kg/l). Förhållanden K
DOC/Koc antas vara 0,24 och är 
baserat på mätningar av Koc och KDOC för organiska ämnen (Frankki, 
2006, Burchard, 2000 och Seth m.fl., 1999).
UTSPäDning i gRUnDva TTEn 1.2.3 
Utspädningen i grundvattnet beror av avståndet från det förorenade 
området. För scenariot känslig markanvändning beräknas utspädningen 
i en punkt direkt nedströms området (avstånd till brunn för uttag av 
grundvatten alternativt till skyddsvärt grundvatten är 0 m). För scenariot mindre känslig markanvändning antas avståndet från det förorenade 
området till brunnen vara 200 m.
Den hydrauliska konduktiviteten avser horisontell riktning. För det 
generella fallet med normaltät jord antas en hydraulisk konduktivitet på 10
-5 m/s (Naturvårdsverket, 1999a). Grundvattengradienten antas 
vara 0,03 m/m. Observera att grundvattengradienten är beroende av den hydrauliska konduktiviteten. Därför kan inte vilka kombinationer som 
helst av gradient och hydraulisk konduktivitet användas. Den vattenfö-rande zonens tjocklek, akviferens mäktighet, antas vara 10 m.
För scenarier där föroreningen ligger under grundvattenytan ges som 
standardvärde en mäktighet av föroreningen under grundvattenytan på 1 m. 
YTvaTTEnRECiPiEnTER 1.2.4 
För de givna scenarierna antas ytvattenrecipienten vara en medelstor 
sjö, med volymen 1 miljon m
3 och en omsättningstid på 1 år. För vat-
tendrag antas vattenföringen vara 1 miljon m3/år (cirka 30 l/s), vilket 
motsvarar flödet i ett vattendrag med ett avrinningsområde på 3-6 km2. 
Vattendraget antas vara vattenförande året om. 
inTRägning av ångo R i HUS oCH  1.2.5 
FÖRoREningSTRanSPoRT Till UToMHUSlUFT
För beräkning av inträngning av ångor i hus antas huset ha en bottenyta 
av 100 m2 och en luftvolym av 240 m3, vilket är beräknat utifrån en an-
tagen takhöjd av 2,4 m. 
Luftomsättningen i huset, är baserat på krav på ventilationsflöde 
(Boverket, 2006) på 0,35 l/s per m2 golvyta, vilket innebär en luftomsätt-
ning på drygt 12 gånger per dag. Lägre omsättning kan dock förekomma på grund av isolering och tätning. 122   RiktväRden föR föRoRenad maRkHur mycket markluft som läcker in i ett hus beror av lufttryckskill-
naden mellan huset och marken, sprickor och otätheter i grunden samt 
även luftgenomsläppligheten i marken. Inläckage av markluft till bygg-
nad har baserats på data från undersökningar som har gjorts av inträng-ning av radon i hus. Andelen av den totala mängden tilluft som utgörs 
av markluft varierar från 0,1 upp till 10 procent (Clavensjö m.fl., 1983). 
För den luftomsättning som gäller för basfallet skulle detta innebära ett intag av markluft på cirka 3 till 300 m
3/d. Som standardvärde har valts 
ett värde på den lägre nivån 2,4 m3/d, eftersom en stor andel markluft 
från tilluft kan förväntas i hus med lägre luftomsättning.
Djupet från dränerande lager under huset till föroreningen antas vara 
0,35 m. Diffusivitet av föroreningar i luft antas vara 0,7 m2/dag och i 
vatten 0,000086 m2/dag (Cussler, 1987). Diffusiviteterna är valda som 
representativa för flyktiga organiska ämnen som hexan, bensen, toluen, 
xylen och klorbensen. Diffusiviteten är lägre för ämnen med högre mole-
kylvikt. 
För beräkning av utspädning i uteluft används en vindhastighet på  
1 m/s, som representerar förhållanden vid svag vind (SNA, 1995). 
UPPT ag av oRganiSKa äMnEn i växTER 1.2.6 
Ett antal parametrar används i modellen för upptag av organiska ämnen 
i växter. De ekvationer som används redovisas i bilaga 3. Huvudsakligen 
har två datakällor använts: RIVM, 2001f och ECB, 2003c. Från den första referensen har parametervärden hämtats för: 
bulkdensitet på blad (800 kg våtvikt/m
3) och rotsaker (1 000 kg 
våtvikt/m3)
konduktans i blad (80 m/dag)
despositionskonstant för resupenderad jord (0,01 dimensionslös)
undre respektive övre gräns vid beräkning av Kow (0,3 respektive 
200 000 l/kg)volymfraktion av fett i rotsaker (0,005 m
3/m3) 
korrektionsfaktor för skillnad mellan fett i rotsaker och oktanol 
(0,77 dimensionslös)
Från ECB har parametervärden hämtats för: 
bladvolym (0,002 m3)
bladarea (5 m2) 
transpirationsflöde i bladgrönsaker och rotsaker (0,001 m3/d) 
volymfraktion av fett i bladgrönsaker (0,01 m3/m3)
hastighetskonstant för utspädning på grund av tillväxt i blad  
(0,035 per dag)korrektionsfaktor för skillnad mellan fett i bladgrönsaker och okta-

nol (0,95 dimensionslös) bilaga 1 • SammanStällning av indata till riktvärdeSmodellen   123Rotvolym (0,001 m3) har baserats på Trapp, 2002. Hastighetskonstanten 
för utspädning på grund av tillväxt i rötter har getts ett lågt värde för att 
inte underskatta halterna i rotdelen (0,001 per dag). I Trapp användes 
värden mellan 0,1 och 0,01 per dag. 
UPPT ag av oRganiSKa äMnEn i FiSK 1.2.7 
Vid beräkning av halten organiska ämnen i fisk med beräkningsprogram-
met antas en fetthalt i fisk av 5 procent (0,05 kg/kg) som ett representa-tivt värde för insjöfisk (Livsmedelsverket, 2000). Fetthalten i fisk varierar 
beroende på fiskart mellan 0,3 och 20 procent (Livsmedelsverket, 2000). 124   RiktväRden föR föRoRenad maRkSammanfattning av scenarioparametrar1.3 
Scenarioparameter beteckning enhet kM MkM referens kM referens MkM
vistelsetid för  
jordintag, barntis-childdag/år 365 60 se avsnitt 1.1 se avsnitt 1.1
vistelsetid för  jordintag, vuxent
is-adultdag/år 365 200 se avsnitt 1.1 se avsnitt 1.1
hudupptag, barntdu-childdag/år 120 60 se avsnitt 1.1 se avsnitt 1.1
vistelsetid för  hudupptag, vuxent
du-adultdag/år 120 90 se avsnitt 1.1 se avsnitt 1.1
inandning av damm, barnt
id-childdag/år 365 60 se avsnitt 1.1 se avsnitt 1.1
vistelsetid för  inandning av damm, vuxent
id-adultdag/år 365 200 se avsnitt 1.1 se avsnitt 1.1
andel av tiden som tillbringas inomhus, inandning av dammf
t-in-id– 1 1 antaget 100% vistelse inomhus
vistelsetid för  inandning av ånga, barnt
iv-childdag/år 365 60 se avsnitt 1.1 se avsnitt 1.1
vistelsetid för  inandning av ånga, vuxent
iv-adultdag/år 365 200 se avsnitt 1.1 se avsnitt 1.1
andel av tiden som tillbringas inomhus, inandning av ångaf
t-in-iv– 1 1 antaget 100% vistelse inomhus
Konsumtion av växter, barnCv
childkg/dag 0,25 0Baserat på livsmedelsverket, 2006se avsnitt 1.1
Konsumtion av växter, vuxenCv
adultkg/dag 0,4 0Baserat på livsmedelsverket, 2002se avsnitt 1.1
andel av konsu-merade grönsaker odlade på platsenf
h– 0,1 0 se avsnitt 1.1 se avsnitt 1.1
Torrdensitet för torr jordρ
bkg/dm31,5 1,5Baserat på van den Berg R. et al, 
1995
viktfraktionen orga-
niskt kol i jordenfoc– 0,02 0,02Baserat på lundin m.fl., 2005Baserat på lundin m.fl., 2005
jordens vattenhalt
θwdm3/
dm3 0,32 0,32Baserat på van 
genuchten. 1980Baserat på van 
genuchten. 1980
jordens lufthaltθadm3/
dm3 0,08 0,08 Beräknat Beräknattabell a1.2. Scenarioparametrar 
som används i riktvärdesmodellen. bilaga 1 • SammanStällning av indata till riktvärdeSmodellen   125Scenarioparameter beteckning enhet kM MkM referens kM referens MkM
längd av det för -
orenade området i 
flödesriktningenl m 50 50 antaget antaget
Bredd av det för -
orenade området tvärs grundvattnets flödesriktningW m 50 50 antaget antaget
Föroreningens djup under grundvatteny-tanZ
fm 1 1 antaget antaget
luftvolym inne i husetv
housem3240 240 Beräknat Beräknat
luftomsättning i husetl
housedag-112 12Baserat på Boverket, 2006 och Clavensjö och åkerblom, 1992Baserat på Boverket, 2006 och Clavensjö och åkerblom, 1992
Yta under huset a
housem2100 100 antaget antaget
Djup till förorening från dränerande lagerZ m 0,35 0,35 antaget antaget
grundvatten-bildningi
rmm/år 100 100Baserat på grip och Rodhe, 1994, SMHi, 2002 och Rodhe m.fl., 2006Baserat på grip och Rodhe, 1994, SMHi, 
2002 och 
Rodhe m.fl., 2006
Hydraulisk  konduktivitetK m/s 0,00001 0,00001Modifierat efter naturvårdsverket, 1999aModifierat efter natur vårds-
verket, 1999a
Hydraulisk gradient i m/m 0,03 0,03 antaget antaget
akviferens mäk-tighetd
aqm 10 10 antaget antaget
avstånd från det 
förorenade området till brunnenx
wellm 0 200 antaget antaget 
Sjövolym vlakem31 000 000 1 000 000 antaget antaget
Sjöns omsättnings-tidt
lakeår 1 1 antaget antaget
Flöde i vattendrag Qswm3/s 0,0317 0,0317 antaget antaget
Halt löst/mobilt organiskt kol i grundvatten DoC kg/dm
30,000003 0,000003Fröberg m.fl., 2006; SgU:s miljöövervakning grundvattenFröberg m.fl., 2006; SgU:s miljöövervak-ning grund-vatten 126   RiktväRden föR föRoRenad maRkSammanfattning av modellparametrar1.4 
parameter bet. Värden enhet referens
Förhållande KDoC/Kocfdoc0,24 –Baserat på Frankki, 2006, 
Burchard, 2000 och Seth m.fl., 1999
Diffusivitet i luft D
0,g0,7 m2/dag Baserat på Cussler, 1987
Diffusivitet i vatten D0,w0,000086 m2/dag Baserat på Cussler, 1987
inläckage av markluft till byggnad la2,4 m3/dag Baserat på Clavensjö m.fl., 1983
vindhastighet v 1 m/s Baserat på Sna, 1995
Förhållande torrvikt / färskvikt för blad- och stjälkgrönsakerr
stem0,117 kg/kg Baserat på van den Berg, 1995
Förhållande torrvikt / färskvikt för rotsaker rroot0,202 kg/kg Baserat på van den Berg, 1995
andel konsumtion av blad-  och stjälkgrönsakerf
leaf0,5 - se avsnitt 1.1
andel konsumtion av rotsaker froot0,5 - se avsnitt 1.1
genomsnittligt intag av jord, barn, KM Sichild_KM120mg/
dagBaserat på USEP a, 2002;  
se avsnitt 1.1
genomsnittligt intag av jord, barn, MKM Sichild_MKM80mg/dagse avsnitt 1.1
genomsnittligt intag av jord, vuxen, KM Si
adult_KM50mg/dagse avsnitt 1.1
genomsnittligt intag av jord, vuxen, MKM Si
adult_MKM20mg/dagse avsnitt 1.1
Kroppsvikt, barn m
child15 kg Baserat på ECEToC, 2001
Kroppsvikt, vuxen madult70 kgBaserat på ECEToC, 2001 och WHo, 1999b
Exponeringsår som barn, KM T
child_KM6 år Baserat på van den Berg, 1995
Exponeringsår som barn, MKM Tchild_MKM6 år Samma som för KM
Exponeringsår som vuxen, KM Tadult_KM74 årExponering antas ske från ålder 7 år till 80 år.
Exponeringsår som vuxen, MKM T
adult_MKM59 årMotsvarar exponering  från 7 till 65 år.
integrationstid livstidsexponering T
int80 år SCB, 2005
jordexponering hud, barn SEchild2000 mg/m2Baserat på USEP a, 2002
jordexponering hud, vuxen SEadult2000 mg/m2Baserat på USEP a, 1997
Exponerad hudyta, barn, KM achild_KM0,5 m2Baserat på USEP a, 2002
Exponerad hudyta, barn, MKM achild_MKM0,2 m2se avsnitt 1.1
Exponerad hudyta, vuxen, KM aadult_KM0,5 m2Baserat på USEP a, 1997
Exponerad hudyta, vuxen, MKM aadult_MKM0,3 m2se avsnitt 1.1
Halt av jordpartiklar i inomhusluft Cd-in0,0075 mg/m3se avsnitt 1.1.5
Halt av jordpartiklar i utomhusluft Cd-out0,01 mg/m3se avsnitt 1.1.5
andel partiklar från förorenat område, 
inomhusfd-in0,5 –Baserat på Putaud, 2003  
och Hedberg 2001tabell a1.3.  
Modellparametrar som  
används i riktvärdesmodellen. bilaga 1 • SammanStällning av indata till riktvärdeSmodellen   127parameter bet. Värden enhet referens
utomhusfd-out0,5 –Baserat på Putaud, 2003 och 
Hedberg, 2001
anrikningsfaktor halt i partiklar/halt i jord fdust5 – Baserat på Young m.fl., 2001
andningshastighet, barn BRchild7,6 m3/dag Baserat på van den Berg, 1995
andningshastighet, vuxen BRadult20 m3/dag Baserat på van den Berg, 1995
lungretention, barn lRchild0,75 – Baserat på van den Berg, 1995
lungretention, vuxen lRadult0,75 – Baserat på van den Berg, 1995
Tidsfaktor inandning av ångor och damm, 
KMtexp_KM1 –vistelse på området  
24 timmar per dygn
Tidsfaktor inandning av ångor och damm, MKMt
exp_MKM0,33 –vistelse på området  8 timmar per dygn
vattenkonsumtion, barn WC
child1dm3/
dagBaserat på WHo, 2004a och 
livsmedelsverket, 2006
vattenkonsumtion, vuxen WCadult2dm3/
dagBaserat på WHo, 2004a och livsmedelsverket, 2002
Fetthalt i fisk i
fish0,05 kg/kg livsmedelsverket, 2000
Kroppsvikt litet barn, akuttox.-beräkningar msmall-child10 kg vikt av barn i ålder 1–2 år
intag av jord, akuttox.-beräkningar mintake5000 mg antaget 
volymfraktion fett i växt, bladgrönsaker Ffat_leaf0,01 m3/m3ECB, 2003c
Bulkdensitet, blad (våtvikt) ρleaf800 kg/m3Baserat på RivM, 2001f
Hastighetskonstant för utspädning p.g.a. tillväxt, bladgrönsakerk
g_leaf0,035 d-1ECB, 2003c
Bladvolym vleaf0,002 m3ECB, 2003c
Bladarea aleaf5 m2ECB, 2003c
Transpirationsflöde, bladgrönsaker Qleaf0,001 m3/d ECB, 2003c
Konduktans i växt gleaf80 m/d Baserat på RivM, 2001f
Korrektionsfaktor fett i  bladgrönsaker-oktanolb
leaf0,95 – ECB, 2003c
Utspädningsfaktor porluft-luft vid markytan f 0,001 –Uppskattad utifrån modellen för utspädning till uteluft
Depositionskonstant (resuspenderad jord) DP 0,01 – Baserat på RivM, 2001f
Undre gräns vid beräkning av K
oW* KoW_min0,3 l/kg Baserat på RivM, 2001f
Övre gräns vid beräkning av KoW* KoW_max200000 l/kg Baserat på RivM, 2001f
volymfraktion fett i växt, rotgrönsaker Ffat_root0,005 m3/m3Baserat på RivM, 2001f
Bulkdensitet, rot (våtvikt) ρroot1000 kg/m3Baserat på RivM, 2001f
Konstant för utspädning p.g.a. tillväxt och förlust, rot sakerk
g+E_root0,001 d-1Trapp, 2002
Rotvolym vroot0,001 m3Trapp, 2002
Korrektionsfaktor fett i rotsaker – oktanol broot0,77 – Baserat på RivM, 2001f
Transpirationsflöde, rotsaker Qroot0,001 m3/d ECB, 2003c   bilaga 1 • SammanStällning av indata till riktvärdeSmodellen   129I detta avsnitt redovisas och beskrivs data för ämnesspecifika parametrar. 
Fysikaliska och kemiska parametrar2.1 
DaTa FÖR BERäKning av UTlaKning (KD-väRDEn) 2.1.1 
För metaller har en sammanställning gjorts av beräknade Kd-värden baserat  
på laktestresultat från den databas som tagits fram i Hållbar Sanerings-
projektet ”Laktester för riskbedömning av förorenade områden” (Elert m.fl., 
2006). I databasen är ett stort antal laktester sammanställda, huvudsakligen skaktester, utförda inom ramen för statligt bidragsfinansierade efterbehand-
lingsprojekt i Sverige. Denna databas bedöms ge ett relevant underlag för 
detta syfte eftersom den sammanställer data från förorenade områden i Sverige. De data som ingår har tagits fram med kontrollerade metoder.
Ur databasen har ett urval gjorts av laktester för respektive ämne med 
fastfashalt och eluathalter (L/S=2 och L/S=10) över detektionsgräns vid analysen. Information fanns tillgänglig för de metaller som sedan tidigare 
omfattats av generella riktvärden samt metallerna antimon, barium och 
molybden. För dessa laktester har K
d-värden beräknats vid L/S=2 och  
L/S=10 och plottats mot fastfashalten. Därefter har den statistiska fördel-
ningen av Kd-värdena för respektive ämne beräknats. Endast analyser av 
prover med förorenad jord (halt över naturlig bakgrund) har tagits med i utvärderingen. Som haltgräns för naturlig bakgrund har valts 50-percen-
tilen för morän analyserad med ICP-MS i SGU:s sammanställning (SGU, 2007). För de ämnen som saknades i SGU:s sammanställning (krom VI, 
kvicksilver, barium) har värden från samtliga laktester tagits med. 
I första hand har 10-percentilen av den statistiska fördelningen av 
experimentella värden valts som K
d-värde i riktvärdesmodellen. Det finns 
flera skäl att lägga tonvikten på experimentella värden i det lägre inter -
vallet; laktester tenderar att underskatta långsiktig lakning av vissa typer 
av material, till exempel material som avger föroreningar genom vittring och förorenad mark med hög lakbarhet (låga K
d-värden) har relativt sett 
större betydelse för utsläppet från ett område. Valet av 10-percentilen be-
döms motsvara en rimligt försiktig bedömning av rörligheten i förorenad 
mark för generella förhållanden.
För krom VI och antimon gav databasens sammanställning ett otill-
räckligt underlag. För krom VI används data från USEPA, 1996. Det ämnesspecifika  2 
parametrar 130   RiktväRden föR föRoRenad maRkvalda Kd-värdet motsvarar fastläggningen vid pH 7-8 i jord. Kd-värdena 
för krom VI ökar med minskande pH. För antimon används data sam-
manställda av ECB, 2008. Det valda Kd-värdet motsvara fastläggningen i 
lerblandade sandiga jordar. 
Fri cyanid har mycket hög mobilitet i marken och värdet från tidigare 
riktvärdesberäkningar (Naturvårdsverket, 1997a) har behållits. 
Valda Kd -värden redovisas i tabell A3.1 i kapitel 3.
K 2.1.2 oC oCH KoW
Värdena för fördelningsfaktorn vatten-oktanol (Kow) och organiskt kol 
(Koc) är i första hand hämtade från RIVM, 2001a. För ett fåtal ämnen 
används andra källor som dokumenteras i tabell A3.2 i kapitel 3.
För ämnen som förekommer i olika isomerer i en blandning har ett 
medelvärde använts. För de grupper som innehåller flera ämnen med 
större variation i egenskaperna (dioxin, PAH och PCB) har ett effektivt 
medelvärde av Koc för blandningen beräknats enligt:
 
där: 
Koceff är det effektiva Koc -värdet för blandningen
Cs, tot är halten av blandningen i marken
Cl,tot är halten av blandningen i porvattnet
Cs,i är halten av den enskilda komponenten i marken
Koci är Koc -värdet för den enskilda komponenten
fi är andelen av den enskilda komponenten i blandningen
Motsvarande ekvation används även för beräkning av ett effektivt Kow-
värde för blandningen. 
Värdena på Kow och Koc för alifat- och aromatfraktionerna har beräk-
nats som harmoniska medelvärden av data för enskilda komponenter 
från TPHCWG, 1997a.
HEnRYS KonST anT 2.1.3 
Värdena för Henrys konstant är i första hand hämtade från RIVM 
(2001a). För ämnen som förekommer i olika isomerer (kresol, xylen) har 
ett medelvärde beräknats av de angivna värdena för de enskilda isome-rerna. För dioxin och de tre PAH-grupperna har ett viktat medelvärde 
tagits fram baserat på faktiska fördelningar från förorenade områden 
med Henrys konstant för de enskilda föreningarna hämtade från RIVM. Värdet på Henrys konstant för PCB har beräknats som ett viktat med-
elvärde baserat på data från RIVM samt innehållet av PCB-7 i fem tek-
niska blandningar. Viktning av blandningar har skett enligt: bilaga 1 • SammanStällning av indata till riktvärdeSmodellen   131 
 
 där: 
Heff är det effektiva värdet för Henrys konstant för blandningen
Cv, tot är halten av blandningen i ångfas
Cv,i är halten av den enskilda komponenten i ångfas
Cl,i är halten av den enskilda komponenten i porvattnet
Hi är värdet för Henrys konstant för den enskilda komponenten
Koci är Koc-värdet för den enskilda komponenten
Oljeföroreningar beaktas i alifat- och aromatfraktioner enligt TPHCWG, 
1997a med vissa fraktioner. För de olika alifat- och aromatfraktionerna har ett aritmetiskt medelvärde av data från TPHCWG beräknats för 
samtliga rapporterade komponenter i aktuell fraktion. Värdet är avrun-
dat till två värdesiffror. För ett fåtal ämnen används andra källor som dokumenteras i tabell A3.2.
FRiFaSgRänSER 2.1.4 
De halter i marken där risk för förekomst av föroreningar i fri fas kan 
uppkomma har beräknats enligt ekvationen i kapitel 4, avsnitt 4.2.1.4 i denna rapport. Frifasgränserna beräknas utifrån ämnets K
oc, Henrys 
konstant samt löslighet i vatten, data har företrädesvis hämtats från 
RIVM (2001a). För ämnen som inte finns i RIVM:s sammanställning 
används lösligheten som rapporteras i modellen JAGG (Miljöstyrelsen, 2006), respektive EPI Suite (USEPA, 2007).
För ämnen som har mycket hög löslighet i vatten kan den teore-
tiskt beräknade halten för när frifas kan uppkomma bli mycket hög. Vid mycket höga halter i porvattnet riskerar modellens antagande om 
fastläggning i jorden inte längre vara giltigt. Dessutom finns risk för 
samverkan mellan olika organiska föroreningar. För att åstadkomma en begränsning för sådana ämnen har den maximala halten som får uppnås 
i porvattnet satts till 1000 mg/l i riktvärdesmodellen.  132   RiktväRden föR föRoRenad maRkFör alifatfraktionerna har gränserna satts utifrån empiriska erfaren-
heter av när frifas riskerar att uppkomma (CCME, 2007). För dioxin 
och PCB används de gränser som rekommenderas för farligt avfall enligt 
Avfall Sverige, 2007. Detta ger lägre gränser än de som beräknas utgå-ende från blandningarnas löslighet. Valda data för frifasgränser visas i 
tabell A3.2 i kapitel 3.
Bioupptagsfaktorer2.2 
UPPT ag av FÖRoREningaR i växTER  2.2.1 
En genomgång av uppgifter i litteraturen för upptagsfaktorer (BCFroot, 
BCFstem) för metaller i växtdelar har gjorts. Datasammanställningar som 
ingick i genomgången inkluderar IAEA, 1994 och 2001, RIVM, 2001b och 2007, Coughtrey m.fl., 1983. Upptagsfaktorer för enskilda ämnen 
varierar mycket, ofta över flera tiopotenser, mellan växtarter, växtdelar och markförhållanden. Upptagsfaktorerna för metaller i rotdelar res-
pektive ovanjordsdelar av olika växter har tagits från RIVM, 2001b 
och 2007 utifrån deras datasammanställningar. Valet av upptagsfak-tor har gjorts med hänsyn till spridningen i data mellan olika växter 
och växtdelar samt även med hänsyn till hur mycket olika växter och 
växtdelar konsumeras. Rimligheten i valda data har kontrollerats med uppmätta halter i jord och växter (t.ex. data i Kabata Pendias, 2000). 
Upptagsfaktorerna anges som halt i torrvikt växt per halt i torrvikt jord, 
se tabell A3.3. 
För mycket fettlösliga ämnen finns ingen bra modell för växtupptag 
av föroreningar från jord. Därför har en litteraturstudie gjorts med av-seende på empiriska data för upptag av PCB och dioxiner i växter. För PCB används ett värde från Trapp m.fl., 1997 och för dioxiner används 
värden från Rideout och Teschke, 2004. 
För övriga organiska ämnen beräknas upptagsfaktorer från K
ow-
värdet, se kapitel 4 avsnitt avsnitt 4.6 i denna rapporten samt avsnitt 1.2.6 i denna bilaga.
UPPT ag av FÖRoREningaR i FiSK 2.2.2 
Vid beräkning av riktvärden för mark tas inte hänsyn till intag av föro-
reningar i fisk i sjöar och vattendrag. Dock är det möjligt att uppskatta 
vilka halter som skulle kunna uppkomma i fisk på grund av spridning från ett förorenat området för att på så sätt bedöma om denna expone-
ringsväg kan vara väsentlig och bör beaktas i riskbedömningen.
Biokoncentrationsfaktorer för metaller och fisk (BCF
fish) har sam-
manställts från flera olika källor (Bockting m.fl., 1996, Coughtrey m.fl., 1983, IAEA 2001, NCRP, 1996). I första hand används värden från 
IAEA, 2001 eftersom det är den senaste sammanställningen av biokon-centrationsfaktorer. Använda data redovisas i tabell A3.3. För arsenik 
har en lägre biokoncentrationsfaktorer använts än värdet som föreslås i 
IAEA, 2001. Det görs för att ta hänsyn till att arsenik som hittas i fisk-vävnad förekommer som organisk arsenik vilken har lägre toxicitet.
För organiska ämnen beräknas BCF
fish från Kow-värdet, se kapitel 4 
avsnitt 4.7 i denna rapport.  bilaga 1 • SammanStällning av indata till riktvärdeSmodellen   133Toxicitetsparametrar2.3 
En genomgång och granskning av data rörande toxicitetsparametrar har 
gjorts och en bedömning av lämpliga data har gjorts. Parametervärdena 
som valts har sammanställts för följande parametrar:
Tolerabelt dagligt intag, TDI, (icke genotoxiska ämnen) eller risk-
baserat acceptabelt dagligt oralt intag, RISKor, (genotoxiska  
carcinogena ämnen).Referenskoncentration i luft, RfC, (icke genotoxiska ämnen) eller 

riskbaserad acceptabel koncentration i luft, RISKinh, (genotoxiska 
ämnen).
Hudupptagsfaktor, fdu.
Akuttoxicitet.
Val av parametervärden har baserats på befintliga sammanställningar av 
toxikologiska data som tagits fram av olika organisationer med syftet 
att sätta toxikologiska referens värden. Prioritet i val av parametervärden 
ges till expertgranskade internationella och nationella datasammanställ-
ningar från WHO (ett antal publikationer), ATSDR (ett antal publi-
kationer) och USEPA (IRIS databas samt ett antal publikationer). För 
alifat- och aromatfraktioner används data från TPHCWG, 1997b med 
vissa justeringar för de lättaste alifatfraktionerna. I några fall används 
data från andra källor, eller bedömningar baserade på annan tillgänglig information. Datakällor har dokumenterats i tabell A3.4 (data för oralt 
intag och inhalation), A3.5 (hudupptag) respektive A3.6 (akuttoxicitet) 
i kapitel 3 av denna bilaga. I valet av parametervärden har inte någon datakälla givits prioritet framför en annan datakälla, utan valet baseras på dataunderlagets kvalitet och hur gammalt underlaget är.
ToxiCiTETSDa Ta FÖR Pol YCYKliSKa aRoMa TiSKa KolväTEn (P aH) 2.3.1 
Riskerna vid oralt intag av benso(a)pyren har utvärderats av IMM, 
2006 och riskerna vid inhalation har utvärderats av WHO, 2000. PAH-
föreningar i grupperna PAH-M och PAH-H är genotoxiska carcinogener 
och har riskbaserade toxikologiska referensvärden. Den cancerframkal-lande förmågan hos dessa PAH-föreningar uttrycks relativt effekten av 
benso(a)pyren med hjälp av toxiska ekvivalensfaktorer (TEF). TEF-
värden framtagna av Larsen och Larsen, 1998 har använts och redovisas i tabell A2.1. Exempelvis har benso(b)fluoranten ett TEF-värde 0,1, vil-
ket innebär att det krävs en 10 gånger högre dos av benso(b)fluoranten 
än av benso(a)pyren för att åstadkomma samma effekt. 
För de grupper av PAH som har genotoxiska egenskaper (PAH-M och 
PAH-H) har ett effektivt TEF-värde beräknats utifrån information om befintliga sammansättningar av PAH i jordar. En utvärdering har gjorts 
av det effektiva TEF-värdet utifrån sammanställningar av PAH-prover 
från gasverkstomter, impregneringsplatser, fyllnadsmassor samt bensin-stationer. Dessa visar att det effektiva TEF-värdet för gruppen PAH-M 
ligger kring 0,02. Det toxikologiska referenvärdet (RISK
or) för gruppen 
PAH-M motsvarar därför RISKor för benso(a)pyren dividerat med 0,02. 
För gruppen PAH-H ligger det effektiva TEF-värdet runt 0,2 för de ut- 134   RiktväRden föR föRoRenad maRkvärderade proverna. Undersökningar av de genotoxiska och carcinogena 
egenskaperna av tyngre PAH visar att den sammanlagda effekten av flera 
PAH-föreningar kan överskrida summaeffekten av de enskilda ämnena 
(IMM, 2006). Vid beräkning av RISKor för gruppen PAH-H har därför 
en extra säkerhetsfaktor på 5 använts. RISKor värdet för PAH-H blir 
således samma som för benso(a)pyren. Värdet divideras med 0,2 * 5 = 1. 
logiska referensvärdet på en cancerrisk på 1 på 100 000, medan för de enskilda PAH-föreningarna baserar sig värdet på en cancerrisk 1 på  
1 000 000. Detta görs eftersom flera olika cancerogena PAH generellt 
förekommer samtidigt inom förorenade områden och den totala risken inte ska överstiga 1 på 100 000. 
HUDUPPT ag 2.3.2 
Hudupptagsfaktorer för arsenik och kadmium är baserade på USEPA:s 
genomgång av experimentella data avseende hudupptag (USEPA, 2001; 
2004). För övriga metaller tyder experimentella data på att hudupptag är 
lågt (USEPA 2001; 2004). Där ämnesspecifika experimentella data sak-nas har 1 procent använts som absorptionsfaktor. 
Hudupptagsfaktorn för pentaklorfenol, 25 procent, baseras på en 
studie där hudupptag undersöktes både in vitro och in vivo (USEPA 2001;2004). Då andra data saknas används 25 procent som standard-
värde för hela gruppen fenol och kresoler. 
Ett standardvärde på 10 procent har använts för flyktiga organiska 
ämnen. Detta värde föreslås av Environmental Agency (2004), och är ba-serat på experimentella studier rörande upptag av VOC. För semivolatila 
ämnen används ett standardvärde på 10 procent för hudupptagsfaktorn baserat på USEPA (2001; 2004).
För benso(a)pyren finns det många experimentella studier av hudupp-
tag från jord. USEPA utgår ifrån dessa för att rekommendera en hudupp-pah-förening tef
fluoren 0,0005
fenantren 0,0005
antracen 0,0005
fluoranten 0,05
pyren 0,001
bens(a)antracen 0,005
krysen 0,03
bens(b)fluoranten 0,1
bens(k)fluoranten 0,05
bens(a)pyren 1
dibens(ah)antracen 1,1
benso(ghi)perylen 0,02
indeno(123cd)pyren 0,1tabell a2.1. Toxiska  
ekvivalentfaktorer för 
oralt intag för P aH-
föreningar i grupperna PaH-M och P aH-H (enligt 
larsen och larsen, 1998) bilaga 1 • SammanStällning av indata till riktvärdeSmodellen   135tagsfaktor på 13 procent för benso(a)pyren. Denna faktor rekommende-
ras även som standardvärde för hela gruppen PAH. 
För dioxinkongenen TCDD finns ett stort antal experimentella studier 
av hudupptag av TCDD under många olika exponeringsförhållanden och med variation i halt organiskt material i jorden. Dessa studier vi-
sar att upptaget var sju gånger högre från jord innehållande låga halter 
organiskt material än från motsvarande jord med hög halt organiskt material. In vivo och in vitro studier, samt studier på mänsklig hud visar 
liknande resultat. Dessa data föranleder USEPA att rekommendera olika 
absorptionsfaktorer beroende på jordens sammansättning. I modellen används 3 procent för dioxiner, vilket gäller jord med organiskt material 
mindre än 10 procent. 
För PCB rekommenderas 14 procent som hudupptagsfaktor av 
USEPA (2001; 2004). Värdet baseras på en studie på apor. Lägre absorp-tion av PCB kan förväntas om jorden innehåller höga halter organiskt 
material.
Hudupptagsfaktorer för alifater och aromater är baserade på data 
från Massachusetts Department of Environmetal Protection (MDEP, 2002).
aKUT ToxiCiTET 2.3.3 
Koncentrationen i jord där påtagliga akuttoxiska effekter inte kan ute-
slutas har tagits fram för aktuella ämnen. Beräkningar baseras på skydd av känsliga individer (små barn) och beräknas utifrån exponerings-
situationen där ett litet barn (10 kg) vid ett tillfälle får i sig 5 g förore-
nad jord. Parametervärden för tolerabel dos för akuta effekter, i mg/kg kroppsvikt, anges i tabell A3.6.
Riktvärden för skydd av markmiljön2.4 
Använda riktvärden för skydd av markmiljön samt referens till datakäl-lor finns i tabell A3.7 i kapitel 3.
DaTaUnDERlag 2.4.1 
Ett antal datasammanställningar har använts som underlag för förslag 
till riktvärden, bland annat datasammanställningar från Nederländska 
National Institute for Public Health and the Environment (RIVM 2005, 2001e, 1999, 1998, 1995), Canadian Council of Ministers of the 
Environment:s (CCME) Environmental Quality Guidelines for soil (facts-
heets samt underlagsinformation för ett antal ämnen), US Environmental Protection Agency:s (USEPA) markekologiska screeningnivåer (eco-
SSL), US Departement of Energy:s (USDoE:s toxikologiska riktvärden 
(benchmarks) samt European Chemicals Bureau: s (ECB) riskbedöm-ningsrapporter (RAR). För att utöka dataunderlaget har flera datasam-
manställningar använts. USEPA:s Eco-SSL och USDoE:s benchmarks är 
framtagna för enskilda grupper (växter, evertebrater, däggdjur och fåglar, markprocesser) och kan inte direkt användas som generella riktvärden 
för mark. Dock kan dessa benchmarks och deras dataunderlag användas 
för att öka tillförlitligheten i valet av de framtagna riktvärdena. 136   RiktväRden föR föRoRenad maRkUTväRDERing av Da TaUnDERlag 2.4.2 
En sammanställning av dataunderlaget från ovan nämnda datakällor har 
genomförts och valt riktvärde för skydd av markmiljön har baserats på 
de sammanställda uppgifterna för varje ämne. 
Hänsyn har tagits till omfattningen av dataunderlaget och vilken 
metod som använts vid behandling av dataunderlaget, det vill säga om tillräckliga data finns för användning av fördelningsmetoden eller om 
säkerhetsfaktormetoden har använts (se kapitel 5 avsnitt 5.1.1 denna rapport). Om dataunderlaget är tillräckligt kan en fördelning användas. 
När underlagsstudier har rapporterat en fördelning har den använts. Den 
halt som ger ett skydd av 75 procent av arter eller processer väljs som riktvärde för KM och den halt som ger ett skydd av 50 procent väljs som 
riktvärde för MKM. Riktvärden har beräknats från rapporterade fördel-
ningar. 
Om data har funnits tillgängliga har fördelningar av data från en-
artstester jämförts med fördelningar för markprocessdata. Om endast en av fördelningarna var tillgänglig gjordes en bedömning av hur riktvär -
dets säkerhet påverkas.
När säkerhetsfaktormetoden har använts valdes lämpligt toxicitets-
värde och säkerhetsfaktor för framtagning av riktvärdet. Generellt har lägsta NOEC- eller LOEC-värdet valts som utgångspunkt, men medel-
värdet av data för arter, grupper eller familjer har använts om flera da-
tapunkter var tillgängliga. Storleken på valda säkerhetsfaktorer beror på osäkerheterna som är förknippade med dataunderlaget. 
För metaller har hänsyn tagits till naturligt förekommande bak-
grundshalter i mark genom att det framtagna effektbaserade riktvärdet utgör ett acceptabelt tillskott till bakgrundhalten. Om effekter i mark 
förekommer vid betydligt högre halter än bakgrundshalten påverkas inte 
riktvärdet nämnvärt av denna justering. 
Haltkriterier för skydd av ytvatten2.5 
För att beräkna riktvärden för mark som ger ett skydd mot förorening av ytvatten använder riktvärdesmodellen haltkriterier för ytvatten. Dessa 
haltkriterier är framtagna för att användas som underlag för riktvärdes-
beräkningen och utgör således inte riktvärden för ytvatten som kan an-vändas för bedömning av uppmätta halter. 
Använda ytvattenkriterier samt referens till datakällor finns i tabell 
A3.7. 
Haltkriterier för metaller och vissa långlivade organiska ämnen (PCB 
och dioxiner) i ytvatten har baserats på avvikelse från normalt förekom-mande halter i svenska ytvatten. Motivet till detta är att en markant förhöjning av halten av dessa ämnen kan förväntas att vara mycket lång-
varig eftersom ämnena inte bryts ned. Eftersom metaller och långlivade 
organiska ämnen ackumuleras och anrikas i miljön är riskerna med en permanent höjning av halterna i akvatiska ekosystem svåra att förutse. 
Långsiktiga effekter av halthöjningar beaktas inte i de effektbaserade 
kriterier som utgår från laboratorieförsök på vattenlevande organismer. Därför har haltkriterierna baserats på avvikelse från de halter som vanli-
gen förekommer i ytvatten. bilaga 1 • SammanStällning av indata till riktvärdeSmodellen   137METallER 2.5.1 
En sammanställning har gjorts av bakgrundshalter av metaller i sjöar 
och vattendrag. Sammanställningen baseras på data som insamlats via 
fortlöpande nationell och regional miljöövervakning av sjöar och vatten-
drag genom Sveriges lantbruksuniversitet (SLU). SLU:s riksinventering år 2000 och år 2005 för vattenkemi i sjöar utgör ett underlag för utvärde-
ring av metaller i sjöar. I den riksomfattande inventeringen mäts kemiska 
parametrar i över 3000 sjöar spridda över landet. Data för vattendrag kommer från SLU:s databank för vattenkemi och metallanalyser och 
har i förekommande fall inhämtats för Mälarens, Vätterns och Vänerns 
tillflöden. I den mån metallanalyser har genomförts inom ramen för den samordnade recipientkontrollen (SRK) har data även hämtats därifrån. 
Data har också hämtats från Institutet för tillämpad miljöforskning vid 
Stockholms universitets (ITM) analysprogram ”Metaller Intensiv”.
Av det antal prover som sammanställts härrör cirka 1200 prov från 
riksinventeringen från år 2000 och cirka 100 prov för riksinventeringen från år 2005, cirka 2700 prov från Mälaren, Vänern och Vätterns tillflö-den, cirka 7000 prov från SRK och cirka 2000 från ITM. I tabell A2.2 
visas en sammanfattning av sammanställda data för sjöar och vattendrag.
Haltkriterierna för ytvatten som sedan används i riktvärdesmodellen 
är baserade på intervallet mellan medianvärdena och högre punkter på 
fördelningen (75- och 90-percentiler). Det innebär att bidraget från ett förorenat område inte ska leda till en ökning av föroreningsbelastningen 
till en halt som ligger långt över normalt förekommande halter.
En sammanställning av metallhalter i ytvatten i Europa har publice-
rats av FOREGS, 2008. Intervallet mellan medianvärdet och 75-percen-tilen respektive mellan medianvärde och 90-percentil i FOREGS sam-
manställning är samstämmiga med intervallen som beräknas från data i tabellen A2.2. 
Halter av antimon, barium och molybden i ytvatten har sammanställts 
av Naturvårdsverket, 1999b. Sammanställningen baseras på vattenprov från ett slumpvis urval av 242 svenska sjöar. De 90-percentiler som er -
hölls i FOREGS sammanställning (2008) ligger något över värdena i as cd co cr cu hg ni pb V Zn ba Mo Sb
Medel 0,37 0,014 0,13 0,38 0,68 0,03 0,71 0,30 0,33 2,91
Min 0,01 0,001 0,004 0,03 0,04 0,0007 0,01 0,01 0,0004 0,10
10-perc 0,07 0,003 0,017 0,13 0,20 0,0016 0,12 0,03 0,04 0,40 2,1 0,01 0,01
25-perc 0,17 0,005 0,03 0,19 0,30 0,0018 0,22 0,07 0,09 0,80 3,7 0,022 0,021
Median 0,30 0,009 0,064 0,29 0,50 0,0036 0,43 0,18 0,22 1,6 6,6 0,048 0,035
75-perc 0,46 0,017 0,14 0,45 0,80 0,0058 0,77 0,38 0,45 3,1 12,0 0,14 0,052
90-perc 0,7 0,03 0,30 0,70 1,3 0,11 1,5 0,68 0,75 6,1 20,0 0,26 0,063
Max 4,5 0,42 4,1 5,9 27 0,2 25 7 3,2 213
antal  
stationer1340 1387 1344 1350 1389 10 1349 1388 1336 1383 242 242 242tabell a2.2. 
Sammanfattning av data 
för metallhalter i sjöar och vattendrag (µg/l) 138   RiktväRden föR föRoRenad maRkNaturvårdsverkets sammanställing. För antimon och molybden har halt-
kriteriet för ytvatten baserats på 90-percentilen i sammanställningen från 
FOREGS.
PCB oCH DioxinER 2.5.2 
För PCB motsvarar det valda haltkriteriet för ytvatten medelhalten i 
tillflöden till Östersjön från Sverige (Axelman, 1997). Medelvärdet för 
löst PCB anges till 88 pg/l (intervall 4-231 pg/l) och för partikelbundet 426 pg/l (intervall 18-807 pg/l). Det valda kriteriet på 500 pg/l gäller för 
totalhalt PCB-föreningar och har justerats ned till 100 pg/l för att mot-
svara halten av de sju vanligen analyserade PCB-föreningarna (PCB-7). Riktvärdet är en faktor 10 lägre än det lägsta NOEC (no effect concen-
tration) för sötvattenorganismer i RIVM:s datasammanställning (RIVM, 
2001e). 
Dioxinhalten i svenska ytvatten har främst analyserats i relativt föro-
renade vattendrag och endast de lägsta rapporterade halterna bedöms motsvara normalt förekommande halter. Dessa ligger i nivån 10 fg/l (Kemakta, 2001) och detta värde har använts som haltkriterie för dioxin 
ÖvRiga oRganiSKa äMnEn 2.5.3 
För övriga organiska ämnen har haltkriterier för ytvatten baserats på 
förorenings halter där inga biologiska effekter på akvatiskt liv förväntas. 
För många ämnen finns förslag till miljökvalitetsnormer (MKN) för yt-
vatten (EG, 2006) som en del av EU:s ramdirektiv om vatten. MKN har 
tillämpats för de aktuella ämnena. För övriga ämnen har datasamman-
ställningar från andra organisationer använts som underlag för förslag till haltkriterier för ytvatten, bland annat RIVM 2001e, 1998, 1995, 
CCME:s ”Canadian water quality guidelines for the protection of aqua-
tic life (fact sheets)” samt ECB:s riskbedömningsrapporter (RAR). De kriterier som används för beräkning av riktvärden i mark utgår från 50 
procent av de effektbaserade ytvattenkriterierna. 
Haltkriterier för skydd av grundvatten2.6 
För att beräkna riktvärden för mark som ger ett skydd mot förorening 
av grundvatten använder riktvärdesmodellen för förorenad mark haltkri-
terier för grundvatten. Dessa haltkriterier är framtagna för att användas 
som underlag för riktvärdesberäkningen och utgör således inte riktvär -
den för grundvatten som kan användas för bedömning av uppmätta 
halter. Använda grundvattenkriterier samt referens till datakällor finns i 
tabell A3.5. 
Som kriterium för halt i grundvatten har valts 50 procent av 
dricksvattennormen. Dricks vattennormer kommer i första hand från 
Livsmedelsverket (2005) och i andra hand från WHO, 2004a och 2006a. För de ämnen som saknar dricksvattennorm har ett värde som motsvarar 
dricksvattennormen beräknats utgående från tolerabelt dagligt intag för 
icke genotoxiska ämnen (TDI) alternativt ett riskbaserat tolerabelt oralt intag (RISK
or), ett dricksvattenintag på 2 l/dag samt en kroppsvikt på  bilaga 1 • SammanStällning av indata till riktvärdeSmodellen   13960 kg1 samt att 20 procent av TDI kan intecknas genom konsumtion av 
dricksvatten. Som haltkriterie väljs sedan 50 procent av det framräknade 
värdet.
För koppar och zink är dricksvattennormerna satta med hänsyn till 
korrosion av vattenledningar. Halterna motsvarar således inte grän-ser för vad som är acceptabelt i grundvatten ur hälsorisksynpunkt. 
Haltkriterier för grundvatten har istället tagits från de beräkningar med TAC-modellen som gjorts som underlag för acceptanskriterier för avfall 
i deponier (Hjelmar m.fl., 2006). TAC-modellens värden för fenolindex 
har även använts som grundvattenkriterie för fenol och kresol.
För PCB, dioxin och PAH-L har RIVM:s interventionsvärden för 
grundvatten använts som underlag till haltkriterier i grundvatten, efter -
som det är inte möjligt att basera dricksvattennormer direkt på det  toxikologiska dataunderlaget. De satta haltkriterierna motsvarar cirka 
10 procent av RIVM:s interventionsvärde. 
För de olika alifat- och aromatfraktionerna har gränser för när 
smak- och luktpro blem kan uppstå använts för att sätta haltkriterier 
(Naturvårdsverket och SPI, 1998).
För MTBE har gränsen för smak framtagen av ECB använts som halt-
kriterium för grundvatten (ECB, 2002a).
Bakgrundshalter av metaller i mark2.7 
En sammanställning har gjorts av bakgrundshalter av metaller i mark, 
se tabell A2.3. Sammanställningen baseras på nationella studier av me-
tallhalter i morän, sedimentära jordarter och matjord som presenteras av 
Naturvårdsverket, Sveriges Geologiska Undersökning (SGU) och Sveriges lantbruksuniversitet (SLU). 
SGU har genomfört rikstäckande markgeokemiska karteringar där 
geo kemiska data presenteras i percentiler (SGU, 2007). Naturliga bak-
grundshalter finns redovisade för fin fraktionen (<0,063 mm) av morän 
(12 815 provpunkter) respektive för sedimentära jordarter (<2 mm) (1474 prover). De sedimentära jordarterna (vatten- eller vindsorterat jordmaterial) domineras av leror. I tabell A2.3 presenteras samtliga 
90-percentiler av utvärderade metaller i SGU:s geokemiska kartering 
(SGU, 2007) samt i SLU:s undersökningar av jordbruksmark  
(cirka 4 000 provpunkter). Data är redovisade för prover uppslutna med 
salpetersyra (7 M HNO
3) och analyserad med ICP-MS med undantag av 
antimon där uppslutning utförts med kungsvatten. 
1  WHo:s dricksvattennormer utgår ifrån en kroppsvikt på 60 kg. 140   RiktväRden föR föRoRenad maRkData i tabell A2.3 visar att för de flesta ämnen ligger 90-percentiler för 
sedimentära jordarter högre än 90-percentilerna för morän. De värden 
som används i riktvärdesmodellen utgår från 90-percentilen av uppmätta 
bakgrunds halter från SGU:s undersökning (SGU, 2007) för alla metaller 
utom antimon, arsenik och kvicksilver. Valda värden är beräknade från 
värden för finfraktionen (<0,063 mm) i morän och i sedimentära jordar -
ter viktat mot antalet prover. Värdena är avrundade. Värden på 90-per -
centilen av metallhalter från SGU:s undersökning avviker i de flesta fall 
relativt lite från bakgrundshalterna i Naturvårdsverkets undersökning 
(Naturvårdsverket, 1997b).
Bakgrundshalten för arsenik, som är styrande för riktvärdet för 
känslig markanvändning, varierar kraftigt mellan olika delar av Sverige. Moräner i områden med naturligt höga arsenikhalter medför att den 
nationella 90-percentilen ligger över den regionala 90-percentilen för många områden i Sverige. Höga arsenikhalter är generellt utmärkande 
för moränerna i Norrland som tillhör de sulfidmalmsförande gruv-
distrikten. Även i södra Sverige, vid platåbergen i Östergötland och Västergötland samt i sydvästra Skåne är det sedimentära bergarter som 
svartskiffer och alunskiffer som gett upphov till arsenikförhöjningarna. 
Moräner med lågt arsenikinnehåll förekommer bland annat i delar av Götaland, centrala Svealand och delar av Norrlandkusten. För att und-
vika att antropogena arsenikföroreningar bedöms som naturliga bak-
grundsnivåer i arsenikfattig jord bör därför den antagna bakgrundhalten för arsenik i riktvärdesmodellen ligga lägre än 90-percentilen. En bak-
grundshalt av 10 mg As/kg TS har antagits, vilket är i samma storleks-
ordning som högsta 90-percentilen i regionala undersökningar som har publicerats för Svealand och Götaland (8,9 mg As/kg TS).ÄmneSGU 2007 SlU, 2007
Värde i riktvärdesmodellen Morän (<0,063 mm) p90 Sediment (<2 mm)p90 Jordbruksmark p90
arsenik 12,1 7,4 6,8 10
Bly 15,6 19,9 26 15
Kadmium 0,16 0,18 0,37 0,2
Kobolt 10,1 15,4 10
Koppar 28,5 29 28,7 30
Krom tot 29,8 50,5 41 30
Krom (iv) – – – saknas
Kvicksilver – – 0,063 0,1
nickel 22,1 30,6 – 25
vanadin 38,7 60,4 – 40
Zink 60,4 94,1 99 70
Molybden 1,01 1,21 1
antimon 0,29 – 0,3
Barium 79 137 80
tabell a2.3. 90-percen-
tilen i morän och sedi-
mentära jordarter från SgU (2007) och SlU (2007)) samt valda bak-
grundshalter i (mg/kg TS). 
Uppslutning med salpeter -
syra (7 M Hno3) för samt-liga ämnen, utom antimon (kungsvatten). bilaga 1 • SammanStällning av indata till riktvärdeSmodellen   141Dataunderlag för bakgrundshalten av kvicksilver är mindre omfat-
tande än för andra metaller. Bakgrundshalten har baserats på SLU:s kar -
tering av halter i jordbruksmark (Naturvårdsverket, 1997c, SLU, 2007). 
För antimon ger extraktion med salpetersyra (7M HNO3) dåligt ut-
byte eftersom antimon bildar oxider som är mycket stabila mot saltpe-
tersyra. Därför har bakgrundshalten baserats på resultat från analys efter 
upplösning med kungsvatten (SGU, 2006).  bilaga 1 • SammanStällning av indata till riktvärdeSmodellen   143I detta kapitel sammanfattas data för för de ämnesspecifika parametrarna 
och referenser till data. Kapitlet omfattar tabell A3.1 till A3.7 där tabel-
lernas innehåll framgår av tabellen nedan.
parameter beteckning enhet tabell 
Fördelningskoefficient, mellan jord och vatten Kdl/kg a3.1
Fördelningskoefficient, mellan oktanol och vatten Kowl/kg a3.2
Fördelningskoefficient mellan  
organiskt kol och vattenKocl/kg a3.2
Henrys konstant H dimensionslös a3.2
Halt i jorden där risk för fri fas föreligger Cfreephasemg/kg a3.2
Upptagsfaktor för bladgrönsaker BCFstem-d(mg/kg torr växt)/(mg/kg TS jord) a3.3
Upptagsfaktor för rotsaker BCFroot-d(mg/kg torr växt)/(mg/kg TS jord) a3.3
Biokoncentrationsfaktor, fisk BCFfish(mg/kg färskvikt fisk)/(mg/l vatten) a3.3
Tolerabelt dagligt intag TDi mg/kg kroppsvikt och dag  a3.4
Riskbaserat acceptabelt dagligt oralt intag  (genotoxiska carcinogena ämnen)Risk
ormg/kg kroppsvikt och dag a3.4
Referenskoncentration i luft RfC mg/m3a3.4
Riskbaserad acceptabel koncentration i luft  (genotoxiska carcinogena ämnen)RiSK
inhmg/m3a3.4
Haltkriterier för skydd av grundvatten Ccrit-gwmg/l a3.5
Hudupptagsfaktor fdudimensionslös a3.5
Tolerabel dos för akuta effekter TDaE mg/kg kroppsvikt a3.6
Skydd av markmiljö, känslig markanvändning EKMmg/kg a3.7
Skydd av markmiljö, mindre känslig markanvändning EMKMmg/kg a3.7
Haltkriterier för skydd av ytvatten Ccrit-swµg/l a3.7
Bakgrundshalt i mark (metaller) Cbc-natmg/kg a3.1Tabeller med ämnes-3 
specifika parametrar 144   RiktväRden föR föRoRenad maRktabell a3.1. Kd-värden och bakgrundshalter – oorganiska ämnen
Ämne
 caS-
nummerkd
l/kgref kd
 cbc-nat
mg/kgref cbc-nat
 
antimon 7440-36-0 80 Baserat på ECB (2008), värdet för ”loam” jordar. 0,3 Baserat på SgU, 2006,  se bilaga 1 avsnitt 2.7. obs! värdet baseras på lakning med kungsvatten.
arsenik 7440-38-2 300 Baserat på underlag till Elert  m fl, 2006 (se avsnitt 2.1.1)10 Baserat på SgU, 2007,  se bilaga 1 avsnitt 2.7
Barium 7440-39-3 1200 Baserat på underlag till Elert  m fl, 2006 (se avsnitt 2.1.1)80 Baserat på SgU, 2007,  se bilaga 1 avsnitt 2.7
Bly 7439-92-1 1800 Baserat på underlag till Elert  m fl, 2006 (se avsnitt 2.1.1)15 Baserat på SgU, 2007,  se bilaga 1 avsnitt 2.7
Kadmium 7440-43-9 200 Baserat på underlag till Elert  m fl, 2006 (se avsnitt 2.1.1)0,2 Baserat på SgU, 2007,  se bilaga 1 avsnitt 2.7
Kobolt 7440-48-7 300 Baserat på underlag till Elert  m fl, 2006 (se avsnitt 2.1.1)10 Baserat på SgU, 2007,  se bilaga 1 avsnitt 2.7
Koppar 7440-50-8 600 Baserat på underlag till Elert  m fl, 2006 (se avsnitt 2.1.1)30 Baserat på SgU, 2007,  se bilaga 1 avsnitt 2.7
Krom tot 7440-47-3 1500 Baserat på underlag till Elert  m fl, 2006 (se avsnitt 2.1.1)30 Baserat på SgU, 2007,  se bilaga 1 avsnitt 2.7
Krom (vi) 7440-47-3 15 USEP a, 1996, motsvarar Kd 
vid pH=6-7 –   
Kvicksilver 7439-97-6 300 Baserat på underlag till Elert  m fl, 2006 (se avsnitt 2.1.1)0,1 nv, 1997c, SlU, 2007,  
se bilaga 1 avsnitt 2.7
Molybden 7439-98-7 80 Baserat på underlag till Elert  m fl, 2006 (se avsnitt 2.1.1)1 Baserat på SgU, 2007,  se bilaga 1 avsnitt 2.7
nickel 7440-02-0 300 Baserat på underlag till Elert  m fl, 2006 (se  avsnitt 2.1.1)25 Baserat på SgU, 2007,  se bilaga 1 avsnitt 2.7
vanadin 1314-62-1 1000 Baserat på underlag till Elert  m fl, 2006 (se  avsnitt 2.1.1)40 Baserat på SgU, 2007,  se bilaga 1 avsnitt 2.7
Zink 7440-66-6 600 Baserat på underlag till Elert  
m fl, 2006 (se  avsnitt 2.1.1)70 Baserat på SgU, 2007,  se bilaga 1 avsnitt 2.7
Cyanid total  100 Baserat på underlag till Elert  m fl, 2006 (se avsnitt 2.1.1)–
Cyanid fri 57-12-5 1 naturvårdsverket, 1997a – bilaga 1 • SammanStällning av indata till riktvärdeSmodellen   145tabell a3.2. Fysikalisk-kemiska parametrar, Koc, Kow, Henrys konstant och frifasgränser – organiska ämnen samt kvicksilver 
Ämne caS-nummer koc l/kg kow l/kg h dimensionslös referenser, koc, kow, och h cfreephase mg/kg referens cfreephase
Kvicksilver 7439-97-6 0,3 Baserat på lindqvist m.fl., 
1984
Cyanid fri 5,5E-03 HSDB
Fenol 108-95-2 33 30 2,0E-05 RivM, 2001a 1 000 Beräknat utifrån maxhalt i lösning på 1 000 
mg/l (se avsnitt 4.2.1 i huvudrapport)
Kresol 95-48-7 45 89 6,2E-05 Medelvärdet av värden för o-, 
m- och p- isomerer, RivM, 2001a1 000 Beräknat utifrån maxhalt i lösning på 1 000 mg/l (se avsnitt 4.2.1 i huvudrapport)
Monoklorfenol 95-57-8 93 141 1,4E-03 RivM, 2001a 1 000 Beräknat utifrån maxhalt i lösning på 1 000 mg/l (se avsnitt 4.2.1 i huvudrapport)
Diklorfenoler 120-83-2 347 1 148 1,5E-04 RivM, 2001a 1 000 Samma som monoklorfenol
Triklorfenoler 88-06-2 2 951 4 898 3,4E-04 RivM, 2001a 1 000 Samma som monoklorfenol
Tetraklorfenoler 58-90-2 1 259 13 183 4,1E-04 RivM, 2001a 300 Beräknat utifrån vattenlöslighet angivet i RivM, 2001a
Pentaklorfenol 87-86-5 1 585 131 826 2,3E-04 RivM, 2001a 100 Beräknat utifrån vattenlöslighet angivet i RivM, 2001a
Klorbensen 108-90-7 219 776 1,1E-01 RivM, 2001a 1 000 Samma som diklorbensen
Diklorbensener 106-47-7 661 2 754 9,4E-02 RivM, 2001a 1 000 Beräknat utifrån vattenlöslighet angivet i RivM, 2001a
Triklorbensener  120-82-1 1 905 11 220 1,1E-01 RivM, 2001a 1 000 Beräknat utifrån vattenlöslighet angivet i RivM, 2001a
Tetraklorbensener 95-94-3 5 888 39 811 5,4E-01 RivM, 2001a 50 Samma som pentaklorbensen
Pentaklorbensen 608-93-5 8 318 1,51E+05 1,5E-01 RivM, 2001a 50 Beräknat utifrån vattenlöslighet angivet i RivM, 2001a
Hexaklorbensen 118-74-1 11 482 5,37E+05 6,4E-03 RivM, 2001a 2 Beräknat utifrån vattenlöslighet angivet i RivM, 2001a
Diklormetan 75-09-2 17 18 8,6E-02 RivM, 2001a 500 Beräknat utifrån maxhalt i lösning på 1 000 mg/l (se avsnitt 4.2.1 i huvudrapport)
Dibromklormetan 124-48-1 63 148 3,2E-02 USEP a, 1996 1 000 Beräknat utifrån maxhalt i lösning på 1 000 mg/l (se avsnitt 4.2.1 i huvudrapport) 146   RiktväRden föR föRoRenad maRk
Bromdiklormetan 75-27-4 55 126 6,6E-02 USEP a, 1996 1 000 Beräknat utifrån maxhalt i lösning på 1 000 
Triklormetan 67-66-3 46 93 1,1E-01 RivM, 2001a 1 000 Beräknat från maxhalt i lösning på 1 000 mg/l (se avsnitt 4.2.1 i huvudrapport)
Koltetraklorid 56-23-5 174 537 1,3 USEP a, 1996 1 000 Samma som triklormetan
1,2-dikloretan 107-06-2 31 30 3,1E-02 RivM, 2001a 500 Beräknat från maxhalt i lösning på 1 000 mg/l (se avsnitt 4.2.1 i huvudrapport)
1,2-dibrometan 106-93-4 44 91 2,8E-02 K
oc: USEP a, 2007 
Kow och H: HSDB1 000 Samma som 1,2-dikloretan
1,1,1-trikloretan 71-55-6 110 302 7,1E-01 USEP a, 1996 1 000 Samma som triklormetan
Trikloreten 79-01-6 115 407 2,8E-01 RivM, 2001a 1 000 Beräknat från vattenlöslighet angivet i RivM,2001a
Tetrakloreten 127-18-4 263 2 512 9,3E-01 RivM, 2001a 500 Beräknat från vattenlöslighet angivet i RivM, 2001a
Dinitrotoluen (2,4) 121-14-2 360 96 3,8E-06 K
oc och Kow: USEP a, 2007
H: USEP a, 1996500 Beräknat från vattenlöslighet angivet USEP a, 
2007
PCB-7 1336-36-3 2,20E+05 6,20E+06 2,5E-02 RivM, 2001a  
(se Bilaga 1, avsnitt 2.1.3)10 Föreslagen F a-gräns för förorenade massor, 
avfall Sverige, 2007 
Dioxin (TCDD-ekv)  3,30E+06 5,60E+07 5,4E-04 Baserat på RivM, 2001a 
(se Bilaga 1, avsnitt 2.1.3)0,015 Föreslagen F a-gräns för förorenade massor, 
avfall Sverige, 2007
naftalen 91-20-3 955 1 995 1,2E-02 RivM, 2001a 500 Beräknat från vattenlöslighet angivet i RivM, 2001a
acenaftalen 208-96-8 2 951 8 710 2,9E-02 RivM, 2001a 200 Beräknat från vattenlöslighet angivet i RivM, 2001a
acenaften 83-32-9 3 388 8 318 1,1E-02 RivM, 2001a 200 Beräknat från vattenlöslighet angivet i RivM, 2001a
antracen 120-12-7 19 953 28 184 9,0E-04 RivM, 2001a 30 Beräknat från vattenlöslighet angivet i RivM, 2001a
Fluoren 86-73-7 5 888 15 136 6,2E-03 RivM, 2001a 150 Beräknat från vattenlöslighet angivet i RivM, 2001a bilaga 1 • SammanStällning av indata till riktvärdeSmodellen   147Ämne caS-nummer koc l/kg kow l/kg h dimensionslös referenser, koc, kow, och h cfreephase mg/kg referens cfreephase
Fenantren 85-01-8 16 982 29 512 1,4E-03 RivM, 2001a 200 Beräknat från vattenlöslighet angivet i RivM, 
2001a
Fluoranten 206-44-0 1,51E+05 1,45E+05 1,6E-03 RivM, 2001a 500 Beräknat från vattenlöslighet angivet i RivM, 2001a
Pyren 129-00-0 67 608 9,77E+04 7,5E-05 RivM, 2001a 150 Beräknat från vattenlöslighet angivet i RivM, 2001a
Benso(ghi)perylen 191-24-2 2,69E+06 1,66E+06 3,2E-06 RivM, 2001a 10 Beräknat från vattenlöslighet angivet i RivM, 2001a
Benso(a)antracen 56-55-3 6,17E+05 3,47E+05 1,7E-06 RivM, 2001a 150 Beräknat från vattenlöslighet angivet i RivM, 2001a
Krysen 218-01-9 5,25E+05 6,46E+05 4,7E-06 RivM, 2001a 10 Beräknat från vattenlöslighet angivet i RivM, 2001a
Benso(b)-
fluoranten205-99-2 2,19E+05 6,03E+05 1,2E-05 RivM, 2001a 10 Beräknat från vattenlöslighet angivet i RivM, 2001a
Benso(k) fluoranten 207-08-9 1,74E+06 1,29E+06 2,8E-06 RivM, 2001a 10 Beräknat från vattenlöslighet angivet i RivM, 
2001a
indeno(1,2,3-cd)pyren193-39-5 1,05E+06 7,41E+06 1,2E-06 RivM, 2001a 5 Beräknat från vattenlöslighet angivet i RivM, 2001a
Dibenso(a,h)antracen53-70-3 1,38E+06 1,29E+07 3,8E-05 RivM, 2001a 20 Beräknat från vattenlöslighet angivet i RivM, 2001a
Benso(a)pyren 50-32-8 6,61E+05 1,35E+06 1,6E-05 RivM, 2001a 10 Beräknat från vattenlöslighet angivet i RivM, 2001a
PaH-l  1 800 4 300 9,9E-03 Baserat på RivM, 2001a (se Bilaga 1, avsnitt 2.1.3)500 löslighet beräknad som viktat medel av äm-nen i fraktionen 
PaH-M  29 000 49 000 2,8E-03 Baserat på RivM, 2001a  (se Bilaga 1, avsnitt 2.1.3)250 löslighet beräknad som viktat medel av äm-nen i fraktionen 
PaH-H  5,00E+05 7,10E+05 8,8E-06 Baserat på RivM, 2001a  (se Bilaga 1, avsnitt 2.1.3)50 löslighet beräknad som viktat medel av äm-nen i fraktionen 
Bensen 71-43-2 74 135 1,6E-01 RivM, 2001a 1 000 Beräknat från vattenlöslighet angivet i RivM, 2001a 148   RiktväRden föR föRoRenad maRk
Toluen 108-88-3 123 537 1,9E-01 RivM, 2001a 1 000 Beräknat från vattenlöslighet angivet i RivM, 
2001a
Etylbensen 100-41-4 339 1 413 2,7E-01 RivM, 2001a 1 000 Beräknat från vattenlöslighet angivet i RivM, 2001a
xylen 1330-20-7 263 1 445 1,7E-01 RivM, 2001a 1 000 Beräknat från vattenlöslighet angivet i RivM, 
2001a
alifat C5-C6  370 1 200 4,0E+01 Baserat på TPHCWg, 1997a 
(se Bilaga 1, avsnitt 2.1.3)700 CCME, 2007
alifat C6-C8  3 400 17 000 8,6E+01 Baserat på TPHCWg, 1997a (se Bilaga 1, avsnitt 2.1.3)700 CCME, 2007
alifat C8-C10  28 000 1,90E+05 1,4E+02 Baserat på TPHCWg, 1997a (se Bilaga 1, avsnitt 2.1.3)700 CCME, 2007
alifat C10-C12  4,10E+05 5,00E+06 2,0E+02 Baserat på TPHCWg, 1997a (se Bilaga 1, avsnitt 2.1.3)1 000 CCME, 2007
alifat C12-C16  1,60E+06 3,50E+07 1,6E+02 Baserat på TPHCWg, 1997a (se Bilaga 1, avsnitt 2.1.3)1 000 CCME, 2007
alifat C16-C35  1,60E+08 1,50E+10 1,1E+02 Baserat på TPHCWg, 1997a (se Bilaga 1, avsnitt 2.1.3)2 500 CCME, 2007
aromat C8-C10  1 800 6 500 4,3E-01 Baserat på TPHCWg, 1997a (se Bilaga 1, avsnitt 2.1.3)1 000 Samma som för etylbensen
aromat C10-C16  5 500 30 000 2,7E-02 Baserat på TPHCWg, 1997a (se Bilaga 1, avsnitt 2.1.3)500 Samma som för P aH-l
aromat C16-C35 17 000 75 000 0,01 Baserat på TPHCWg, 1997a (se Bilaga 1, avsnitt 2.1.3)250 Samma som för P aH-M
MTBE 1634-04-4 6 9 2,4E-02 HSDB 200 Beräknat utifrån maxhalt i lösning på 1 000 mg/l (se avsnitt 4.2.1 i huvudrapport) bilaga 1 • SammanStällning av indata till riktvärdeSmodellen   149tabell a3.3. Upptagsfaktorer för metaller, PCB och dioxiner i växter  
(bladgrönsaker och rotsaker) och biokoncentrationsfaktorer för metaller i fisk
Ämne
 bcfstem-d
(mg/kg torr 
växt)/(mg/kg tS jord)ref bcf
stem-d
 bcfroot-d
(mg/kg torr växt)/(mg/kg tS jord)ref bcf
root-d
 bcffish
(mg/kg färsk-vikt fisk)/(mg/l vatten)ref bcf
fish
 
antimon 0,01 Baserat på RivM, 2001b, geometriskt medel-värde – alla växtdata0,01 Baserat på RivM, 2001b. geometriskt medelvärde – alla växt-data100 Baserat på iaEa, 2001
arsenik 0,17 Baserat på RivM, 2001b, Median för blad-grönsaker0,003 Baserat på RivM, 2001b. Medianvärde för potatis50 Baserat på iaEa, 2001. justerat se avsnitt 2.2.2
Barium 0,1 Baserat på RivM, 2001b, geometrisk medel-värde för sallat0,01 RivM, 2001b, Konsumtionsviktat medelvärde för rotsaker. Rimligt enligt halter rapporterade i Kabata Pendias, 20004 Baserat på iaEa, 2001
Bly 0,018 Baserat på RivM, 2001b, Median för blad-grönsaker0,005 Baserat på RivM, 2001b. Median för potatis300 Baserat på iaEa, 2001
Kadmium 0,25 RivM, 2007, viktat medelvärde för bladgrön-
saker0,16 RivM, 2007. viktat medelvärde för rotsaker200 Baserat på iaEa, 2001
Kobolt 0,12 Baserat på RivM, 2001b, Konsumtions viktat 
värde för grönsaker, jmf även iaEa, 1994 
och halter (jord och växter) i Kabata Pendias, 2000 0,07 Baserat på RivM, 2001b. 
Konsumtionsviktat medelvärde för 
rotsaker300 Baserat på iaEa, 2001
Koppar 0,27 Baserat på RivM, 2001b, Median för blad-grönsaker0,37 Baserat på RivM, 2001b. Median för potatis200 Baserat på iaEa, 2001
Krom tot 0,011 RivM, 2001b 0,011 RivM, 2001b 200 Baserat på iaEa, 2001
Krom (vi) 0,011 RivM, 2001b 0,011 RivM, 2001b 200 Baserat på iaEa, 2001
Kvicksilver 0,43 Baserat på RivM, 2001b, Median för blad-grönsaker0,009 Baserat på RivM, 2001b. Median för potatis1 000 Baserat på iaEa, 2001
Molybden 0,12 Baserat på RivM, 2001b, Konsumtionsviktat värde för alla växter0,12 Baserat på RivM, 2001b. Konsumtionsviktat värde för alla växter10 Baserat på iaEa, 2001
nickel 0,069 Baserat på RivM, 2001b, Median för blad-grönsaker0,015 Baserat på RivM, 2001b. Median för potatis100 Baserat på iaEa, 2001 150   RiktväRden föR föRoRenad maRk
Ämne
 bcfstem-d
stem-d
 bcfroot-d
root-d
 bcffish
(mg/kg färsk-rökt fisk)/(mg/l vatten)ref bcf
fish
 
vanadin 0,0048 Baserat på RivM, 2001b, geometrisk medel-värde - alla växtdata0,0048 Baserat på RivM, 2001b. geometriskt medelvärde - alla växt-data200 Baserat på nCRP, 1996
Zink 0,28 Baserat på RivM, 2001b, Median för blad-grönsaker0,1 Baserat på RivM, 2001b. Median för potatis1 000 Baserat på iaEa, 2001
PCB-7 0,17 Baserat på Trapp m.fl., 1997 0,1 Baserat på Trapp m.fl., 1997 - Beräknas från K
oc
Dioxin (TCDD-ekv)0,019 Baserat på Rideout & Teschke, 2004 0,0027 Baserat på Rideout & Teschke, 2004 - Beräknas från K
oc bilaga 1 • SammanStällning av indata till riktvärdeSmodellen   151tabell a3.4. Toxikologiska data, oralt intag och inhalation 
Ämne tdi 
mg/ 
(kg,dag)riSkor 
mg/ (kg,dag)ref tdi eller riSkor rfc 
mg/m3riSkinh 
mg/m3ref rfc eller 
riSkinh 
antimon 6,0E-03  WHo, 2006a    
arsenik  6,0E-06 WHo, 1993  6,7E-06 WHo, 2000
Barium 2,0E-02  WHo, 2001 1,0E-03  RivM, 2001c
Bly 3,5E-03  WHo, 2006a 5,0E-04  WHo, 2000
Kadmium 2,0E-04  aTSDR, 1999a 5,0E-06  WHo, 2000
Kobolt 1,4E-03  RivM, 2001c 1,0E-04  WHo, 2006b
Koppar 5,0E-01  WHo, 2006a 1,0E-03  RivM, 2001c
Krom tot 1,5E+00  iRiS, 1998 6,0E-02  RivM, 2001c
Krom (vi) 3,0E-03  iRiS, 1998  2,5E-07 WHo, 2000
Kvicksilver 2,3E-04  Baserat på WHo, 2007. värdet för MeHg2,0E-04  WHo, 2003b
Molybden 1,0E-02  RivM, 2001c och WHo, 2006a1,2E-02  RivM, 2001c
nickel 1,2E-02  WHo, 2006a 2,5E-05  WHo, 2000
vanadin 9,0E-03  iRiS, 2003 1,0E-03  WHo, 2000
Zink 3,0E-01  iRiS, 2005    
Cyanid total 2,0E-02  iRiS, 1995    
Cyanid fri 1,2E-02  Baserat på WHo, 2006a 2,5E-02  Baserat på RivM, 2001c
Fenol 4,0E-02  RivM, 2001c 2,0E-02  RivM, 2001c
Kresol 5,0E-02  RivM, 2001c 5,0E-01  WHo, 2000
Monoklorfenol 5,0E-03  iRiS, 1993    
Diklorfenoler 3,0E-03  aTSDR, 1999b    
Triklorfenoler  6,7E-03 WHo, 1993  3,0E-03 iRiS, 2002
Tetraklorfenoler 3,0E-02  iRiS, 1992    
Pentaklorfenol 3,0E-03  WHo, 1993    
Klorbensen 9,0E-02  Baserat på WHo, 2006a 7,1E-02  WHo, 1999a 
Diklorbensener 1,1E-01  Baserat på WHo, 2006a, data för 1,4 diklorbensen1,3E-01  WHo, 1999a
Triklorbensener  7,7E-03  WHo, 2006a 8,0E-03  WHo, 1999a
Tetraklorbensener 3,0E-04  iRiS, 1995    
Pentaklorbensen 8,0E-04  iRiS, 1995    
Hexaklorbensen  6,3E-06 iRiS, 2003  2,0E-05 iRiS, 2003
Diklormetan 6,0E-03  Baserat på WHo, 2006a 5,0E-02 iMM, 1998
Dibromklormetan 2,0E-02  Baserat på WHo, 2006a    
Bromdiklormetan  2,0E-04 iRiS, 1993    
Triklormetan 1,5E-02  WHo, 2004b 1,4E-01  WHo, 2004b
Koltetraklorid 1,4E-03  WHo, 2006a 6,1E-03  WHo, 1999a 152   RiktväRden föR föRoRenad maRkÄmne tdi 
mg/ 
riSkinh 
1,2-dikloretan  1,2E-03 WHo, 2004a  3,6E-03 WHo, 1999a
1,2-dibrometan  5,0E-06 iRiS, 2004  1,7E-05 iRiS, 2004
1,1,1-trikloretan 6,0E-01  WHo, 2004a 8,0E-01  UBa, 1993 
Trikloreten 1,5E-03  WHo, 2006a  2,3E-02 WHo, 2000
Tetrakloreten 5,0E-02  WHo, 2006a 2,0E-01  WHo, 2006c
Dinitrotoluen 
(2,4)2,0E-03  iRiS, 2002    
PCB-7 4,00E-
06 Baserat på WHo, 2003a, omräknat för att motsvara PCB-7   
Dioxin (TCDD-ekv) 2,0E-09  EU/SCF 2000, 2001    
naftalen 2,0E-02  iRiS, 1998 4,0E-03  aTSDR, 2005 
acenaftalen 4,0E-02  RivM, 2001c    
acenaften 4,0E-02  RivM, 2001c    
antracen  1,7E-03 Beräknat utifrån data för benso(a)pyren och TEF-värdena för en-skilda P aH-föreningar, 
se bilaga 1 avsnitt 2.3. Beräkning för enskilda PaH baseras på risken 
10
–6 2,2E-05 Beräknat utifrån data för benso(a)pyren och TEF-värdena för enskil-da PaH-föreningar, 
se bilaga 1 avsnitt 2.3. Beräkning för enskilda P aH ska 
baseras på risken 
10
–6
Fluoren  1,7E-03 Se antracen ovan  2,2E-05 Se antracen ovan
Fenantren  1,7E-03 Se antracen ovan  2,2E-05 Se antracen ovan
Fluoranten  1,7E-05 Se antracen ovan  2,2E-07 Se antracen ovan
Pyren  8,3E-04 Se antracen ovan  1,1E-05 Se antracen ovan
Benso(ghi)perylen  4,2E-05 Se antracen ovan  5,5E-07 Se antracen ovan
Benso(a)antracen  1,7E-04 Se antracen ovan  2,2E-06 Se antracen ovan
Krysen  2,8E-05 Se antracen ovan  3,7E-07 Se antracen ovan
Benso(b)fluoran-
ten 8,3E-06 Se antracen ovan  1,1E-07 Se antracen ovan
Benso(k)fluoran-ten 1,7E-05 Se antracen ovan  2,2E-07 Se antracen ovan
indeno(1,2,3-cd)pyren 8,3E-06 Se antracen ovan  1,1E-07 Se antracen ovan
Dibenso(a,h)antracen 7,5E-07 Se antracen ovan  1,0E-08 Se antracen ovan
Benso(a)pyren  8,3E-07 iMM, 2006. Beräkning för enskilda P aH baseras 
på risken 10
–6 1,1E-08 WHo, 2000. Beräkning för en-skilda P aH baseras 
–6
PaH-l 0,03  Medelvärde för TDi för de ämnen som ingår i gruppen4,0E-03  Baserat på RfC för naftalen  bilaga 1 • SammanStällning av indata till riktvärdeSmodellen   153Ämne tdi 
mg/ 
riSkinh 
PaH-M  4,2E-04 Beräknad från RiSKor 
för bens(a)pyren och en viktad TEF för gruppen (se Bilaga 1, avsnitt 2.3.1), Baserat på en risk på 10
–5  5,5E-06 Beräknad från RiSK
inh för  
bens(a)pyren och en viktad TEF för gruppen (se Bilaga 1, avsnitt 2.3.1), Baserat på en risk på 10
–5 
PaH-H  8,3E-06 Beräknad från RiSKor 
för bens(a)pyren och en viktad TEF för gruppen, (se Bilaga 1, avsnitt 2.3.1), Baserat på en risk på 10
–5  5,5E-07 Beräknad från RiSK
inh för  
bens(a)pyren och en viktad TEF för gruppen, (se Bilaga 1, avsnitt  2.3.1), Baserat på en risk på 10
–5 
Bensen  1,8E-04 iRiS, 2000 1,7E-03 WHo, 2000
Toluen 0,223  Baserat på WHo, 2006a 2,6E-01  WHo, 2000
Etylbensen 0,097  Baserat på WHo, 2006a 7,7E-01  RivM, 2001c
xylen 0,179  Baserat på WHo, 2006a 0,1  iRiS, 2003
alifat C5-C6 2  Baserat på TPHCWg, 1997b, justering enligt RivM, 2001c6  Baserat på data för cyclohexan från iRiS, 2003. Baserat på innehåll av n-hexan <3 %
alifat C6-C8 2  Baserat på TPHCWg, 1997b, justering enligt RivM, 2001c6  Baserat på data för cyclohexan från iRiS, 2003, 
Baserat på innehåll 
av n-hexan <3 %
alifat C8-C10 0,1  Baserat på TPHCWg, 1997b1  TPHCWg, 1997b
alifat C10-C12 0,1  Baserat på TPHCWg, 1997b1  TPHCWg, 1997b
alifat C12-C16 0,1  Baserat på TPHCWg, 1997b1  TPHCWg, 1997b
alifat C16-C35 2  Baserat på TPHCWg, 1997b   
aromat C8-C10 4,0E-02  Baserat på TPHCWg, 1997b0,2  TPHCWg, 1997b
aromat C10-C16 4,0E-02  Baserat på TPHCWg, 1997b0,2  TPHCWg, 1997b
aromat C16-C35 3,0E-02 Baserat på TPHCWg, 1997b0,05 MDEP, 2002
MTBE 1,0E-01  Baserat på nSTC, 1997 och MDEP, 20083  iRiS, 1991 154   RiktväRden föR föRoRenad maRktabell a3.5. Toxikologiska data, kriterier för skydd av grundvatten och hudupptag
Ämne ccrit-gw (mg/l) ref ccrit-gw* fdu (-) ref fdu
antimon 0,01 Beräknat från dricksvattennormer 
WHo, 2006a0,03 antaget samma värde som arsenik
arsenik 5,0E-03 Beräknat från dricksvattennormer livsmedelsverket, 20050,03 USEP a 2001; 2004
Barium 0,35 Beräknat från dricksvattennormer 
WHo, 2004a0,01 antaget för övriga metaller (se bilaga 1, avsnitt 2.3) 
Bly 5,0E-03 Beräknat från dricksvattennormer livsmedelsverket, 20050,01 antaget för övriga metaller (se bilaga 1, avsnitt 2.3)
Kadmium 2,5E-03 Beräknat från dricksvattennormer 
livsmedelsverket, 20050,001 USEP a 2001; 2004
Kobolt 5,0E-03 Beräknat från TDi (se bilaga 1 avsnitt 2.6)0,01 antaget för övriga metaller (se bilaga 1, avsnitt 2.3) 
Koppar 0,05 Baserat på T aC-värdet för grund-
vattenkvalitet, Hjelmar m.fl., 20060,01 antaget för övriga metaller (se bilaga 1, avsnitt 2.3) 
Krom tot 0,025 Beräknat från dricksvattennormer livsmedelsverket, 20050,01 antaget för övriga metaller (se bilaga 1, avsnitt 2.3) 
Krom (vi) 0,025 Beräknat från dricksvattennormer livsmedelsverket, 20050,01 antaget för övriga metaller (se bilaga 1, avsnitt 2.3) 
Kvicksilver 5,0E-04 Beräknat från dricksvattennormer livsmedelsverket, 20050,01 antaget för övriga metaller (se bilaga 1, avsnitt 2.3) 
Molybden 0,035 Beräknat från dricksvattennormer WHo, 2004a0,01 valt samma värde  
som vanadin
nickel 0,01 Beräknat från dricksvattennormer livsmedelsverket, 20050,01 antaget för övriga metaller (se bilaga 1, avsnitt 2.3) 
vanadin 0,03 Beräknat från TDi (se bilaga 1 avnsitt 2.6)0,01 antaget för övriga metaller (se bilaga 1, avsnitt 2.3) 
Zink 0,1 Baserat på T aC-värdet för grund-
vattenkvalitet Hjelmar m.fl., 20060,01 antaget för övriga metaller (se bilaga 1, avsnitt 2.3) 
Cyanid total 0,025 Beräknat från dricksvattennormer livsmedelsverket, 20050,3 Som fri cyanid
Cyanid fri 0,025 Samma som cyanid total 0,3 Baserat på MDEP, 1994
Fenol 0,1 Baserat på T aC-värdet för grund-
vattenkvalitet Hjelmar m.fl., 20060,25 antaget för semivolatila  ämnen USEP a 2001; 2004
Kresol 0,1 antaget samma värde som fenol 0,25 antaget för semivolatila  ämnen USEP a 2001; 2004
Monoklorfenol 0,015 Beräknat från TDi (se bilaga 1 avnsitt 2.6)0,25 antaget för semivolatila  ämnen  USEP a 2001; 2004
Diklorfenoler 0,009 Beräknat från TDi (se bilaga 1 avnsitt 2.6)0,25 antaget för semivolatila  ämnen  USEP a 2001; 2004
Triklorfenoler 0,02 Beräknat från RiSK
or se bilaga 1, 
avnsnitt 2.6)0,25 antaget för semivolatila  ämnen  USEP a 2001; 2004
Tetraklorfenoler 0,02 antaget samma värde som triklor -
fenoler0,25 antaget för semivolatila  ämnen  USEP a 2001; 2004
Pentaklorfenol 4,5E-03 Beräknat från dricksvattennormer, WHo, 2004a0,25 antaget för semivolatila  ämnen USEP a 2001; 2004
Klorbensen 0,15 Beräknat från dricksvattennormer, WHo, 2004a0,1 antaget för flyktiga ämnen Environment agency 2004 bilaga 1 • SammanStällning av indata till riktvärdeSmodellen   155Ämne ccrit-gw (mg/l) ref ccrit-gw* fdu (-) ref fdu
Diklorbensener 0,15 Beräknat från dricksvattennormer, 
WHo, 2004a0,1 antaget för flyktiga ämnen Environment agency 2004
Triklorbensener  0,01 Beräknat från dricksvattennormer, WHo, 2004a0,1 antaget för flyktiga ämnen Environment agency 2004
Tetraklorbensener 3,0E-04 Beräknat från TDi (se bilaga 1 avnsitt 2.6)0,1 antaget för flyktiga ämnen Environment agency 2004
Pentaklorbensen 0,002 Beräknat från TDi ( se bilaga 1 avnsitt 2.6)0,1 antaget för flyktiga ämnen Environment agency 2004
Hexaklorbensen 5,0E-04 Beräknat från dricksvattennormer, WHo, 2004a0,1 antaget för flyktiga ämnen Environment agency 2004
Diklormetan 0,01 Beräknat från dricksvattennormer, WHo, 2004a0,1 antaget för flyktiga ämnen Environment agency 2004
Dibromklormetan 0,025 Beräknat från dricksvattennormer livsmedelsverket, 20050,1 antaget för flyktiga ämnen Environment agency 2004
Bromdiklormetan 0,025 Beräknat från dricksvattennormer livsmedelsverket, 20050,1 antaget för flyktiga ämnen Environment agency 2004
Triklormetan 0,025 Beräknat från dricksvattennormer livsmedelsverket, 20050,1 antaget för flyktiga ämnen Environment agency 2004
Koltetraklorid 0,002 Beräknat från dricksvattennormer, WHo, 2004a0,1 antaget för flyktiga ämnen Environment agency 2004
1,2-dikloretan 1,5E-03 Beräknat från dricksvattennormer livsmedelsverket, 20050,1 antaget för flyktiga ämnen Environment agency 2004
1,2-dibrometan 5,0E-04 Beräknat från dricksvattennormer, WHo, 2004a0,1 antaget för flyktiga ämnen Environment agency 2004
1,1,1-trikloretan 1 Beräknat från dricksvattennormer, WHo, 2004a0,1 antaget för flyktiga ämnen Environment agency 2004
Trikloreten 5,0E-03 Beräknat från dricksvattennormer livsmedelsverket, 20050,1 antaget för flyktiga ämnen Environment agency 2004
Tetrakloreten 5,0E-03 Beräknat från dricksvattennormer livsmedelsverket, 20050,1 antaget för flyktiga ämnen Environment agency 2004
Dinitrotoluen (2,4) 6,0E-03 Beräknat från TDi ( se bilaga 1 
avnsitt 2.6)0,1 antaget för flyktiga ämnen Environment agency 2004
PCB-7 1,0E-06 10% av interventionsvärdet för grundvatten RivM, 2001d0,14 USEP a 2001; 2004
Dioxin (TCDD-ekv) 2,0E-10 10% av interventionsvärdet för 
grundvatten RivM, 2001d0,03 USEP a 2001; 2004 
naftalen 0,01 15% av humantoxicitetsbaserat interventionsvärde för grund-vatten för naftalen, vRoM, 2000. Motsvarar även smak- och lukt-tröskeln0,13 USEP a 2001; 2004
acenaftalen 0,01 0,13 USEP a 2001; 2004
acenaften 0,01 0,13 USEP a 2001; 2004
antracen 0,002 Beräknat från dricksvattennormer för fluoranten, WHo, 2004a 0,13 USEP a 2001; 2004
Fluoren 0,002 Se antracen ovan 0,13 USEP a 2001; 2004
Fenantren 0,002 Se antracen ovan 0,13 USEP a 2001; 2004
Fluoranten 0,002 Se antracen ovan 0,13 USEP a 2001; 2004
Pyren 0,002 Se antracen ovan 0,13 USEP a 2001; 2004 156   RiktväRden föR föRoRenad maRkÄmne ccrit-gw (mg/l) ref ccrit-gw* fdu (-) ref fdu
Benso(ghi)perylen 5,0E-05 Beräknat från dricksvatten-
normen för P aH-föreningar, 
livsmedelsverket 20050,13 USEP a 2001; 2004
Benso(a)antracen 5,0E-05 Se benso(ghi)perylen ovan 0,13 USEP a 2001; 2004
Krysen 5,0E-05 Se benso(ghi)perylen ovan 0,13 USEP a 2001; 2004
Benso(b)fluoranten 5,0E-05 Se benso(ghi)perylen ovan 0,13 USEP a 2001; 2004
Benso(k)fluoranten 5,0E-05 Se benso(ghi)perylen ovan 0,13 USEP a 2001; 2004
indeno(1,2,3-cd)pyren5,0E-05 Se benso(ghi)perylen ovan 0,13 USEP a 2001; 2004
Dibenso(a,h)an-tracen5,0E-05 Se benso(ghi)perylen ovan 0,13 USEP a 2001; 2004
Benso(a)pyren 5,0E-05 Se benso(ghi)perylen ovan 0,13 USEP a 2001; 2004
PaH-l 0,01 15% av humantoxicitetsbaserat interventionsvärde för grundvatten för naftalen, vRoM, 20000,13 USEP a 2001; 2004
PaH-M 0,002 Beräknat från dricksvattennormer för fluoranten, WHo 2004a0,13 USEP a 2001;2004
PaH-H 5,0E-05 Beräknat från dricksvatten-normen för P aH-föreningar, 
Bensen 5,0E-04 Beräknat från dricksvattennormer livsmedelsverket, 20050,1 antaget för flyktiga ämnen, Environment agency 2004
Toluen 0,35 Beräknat från dricksvattennormer, WHo, 2004a0,1 antaget för flyktiga ämnen, Environment agency 2004
Etylbensen 0,15 Beräknat från dricksvattennormer, WHo, 2004a0,1 antaget för flyktiga ämnen, Environment agency 2004
xylen 0,25 Beräknat från dricksvattennormer, WHo, 2004a0,1 antaget för flyktiga ämnen, Environment agency 2004
alifat C5-C6 0,1 Baserat på gränser för smak och luktproblem, naturvårdsverket & SPi, 19981 Baserat på MDEP, 2002
alifat C6-C8 0,1 Baserat på gränser för smak och luktproblem, naturvårdsverket & SPi, 19981 Baserat på MDEP, 2002
alifat C8-C10 0,1 Baserat på gränser för smak och luktproblem, naturvårdsverket & SPi, 19980,5 Baserat på MDEP, 2002
alifat C10-C12 0,1 Baserat på gränser för smak och luktproblem, naturvårdsverket & 
SPi, 19980,5 Baserat på MDEP, 2002
alifat C12-C16 0,1 Baserat på gränser för smak och 
luktproblem, naturvårdsverket & SPi, 19980,5 Baserat på MDEP, 2002
alifat C16-C35 0,1 Baserat på gränser för smak och luktproblem, naturvårdsverket & SPi, 19980,1 Baserat på MDEP, 2002
aromat C8-C10 1,0E-01 Baserat på gränser för smak och luktproblem, naturvårdsverket & SPi, 19980,5 Baserat på MDEP, 2002 bilaga 1 • SammanStällning av indata till riktvärdeSmodellen   157Ämne ccrit-gw (mg/l) ref ccrit-gw* fdu (-) ref fdu
aromat C10-C16 1,0E-02 Baserat på gränser för smak och 
luktproblem, naturvårdsverket & SPi, 19980,18 Baserat på MDEP, 2002
aromat C16-C35 1,0E-02 Baserat på gränser för smak och luktproblem, naturvårdsverket & SPi, 19980,18 Baserat på MDEP, 2002
MTBE 0,04 Baserat på gränsen för smak, ECB 2002a0,1 antaget samma värde som triklormetan m.fl.
* Baserat på dricksvattennormer, se bilaga 1, avsnitt 2.6.
tabell a3.6. Toxikologiska värden för akuttoxiska effekter
Ämne tdae mg/kg kroppsvikt ref tdae  
arsenik 0,05Baserat på White, 1999; a TSDR, 1989; iMM, 1990 och Hamamoto 
E, 1995
Cyanid total 0,5 Baserat på iMM, 1990
Cyanid fri 0,025 Baserat på RivM, 2001g och WHo, 2006a 158   RiktväRden föR föRoRenad maRk
tabell a3.7. Skydd av markmiljö och ytvatten
Ämne ekM mg/kg ref ekMeMkM mg/kg ref eMkMccrit-sw µg/l ref ccrit-sw 
antimon 20 Baserat på RivM, 2005 och USEP a, 
2005a40 Baserat på RivM, 2005 och 
USEP a, 2005a0,1 se bilaga 1, avsnitt 2.5.1
arsenik 20 Baserat på CCME, 1999a, RivM, 2001e och USEP a, 2005b40 Baserat på CCME, 1999a, RivM, 2001e och USEP a, 
2005b0,3 se bilaga 1, avsnitt 2.5.1
Barium 200 Baserat på RivM, 2005 300 Baserat på RivM, 2005 10 se bilaga 1, avsnitt 2.5.1
Bly 200 Baserat på RivM, 2001e, CCME, 1999b och USEP a, 2005c400 Baserat på RivM, 2001e och CCME,  1999b0,5 se bilaga 1, avsnitt 2.5.1
Kadmium 4 Baserat på CCME, 1999c, RivM,2001e, USEP a, 2005d och 
ECB, 2003a20 Baserat på CCME, 1999c, RivM, 2001e och USEP a, 
2005d0,02 se bilaga 1, avsnitt 2.5.1
Kobolt 20 Baserat på RivM, 2005 och USEP a, 
2005e35 Baserat på RivM, 2005 0,2 se bilaga 1, avsnitt 2.5.1
Koppar 80 Baserat på RivM, 2001e och USEP a, 2006200 Baserat på RivM, 2001e och CCME, 1999m1 se bilaga 1, avsnitt 2.5.1
Krom tot 80 Baserat på RivM, 2001e, USEP a, 
2005f och CCME, 1999d150 Baserat på RivM, 2001e och CCME, 1999d0,3 se bilaga 1, avsnitt 2.5.1
Krom (vi) 2 Baserat på RivM, 2001e och CCME, 1999d10 Baserat på RivM, 2001e och CCME, 1999d0,3 se bilaga 1, avsnitt 2.5.1
Kvicksilver 5 Baserat på RivM, 2001e och CCME, 1999e10 Baserat på RivM, 2001e och CCME, 1999e0,005 se bilaga 1, avsnitt 2.5.1
Molybden 70 Baserat på RivM,2005 150 Baserat på RivM, 2005 och USDoE, 1997a0,3 se bilaga 1, avsnitt 2.5.1
nickel 70 Baserat på RivM, 2001e och CCME, 1999f120 Baserat på RivM, 2001e och CCME, 1999f1 se bilaga 1, avsnitt 2.5.1
vanadin 100 Baserat på RivM, 2005, CCME, 1999g och USEP a, 2005g200 Baserat på RivM, 2005, CCME, 1999g och USEP a, 
2005g0,5 se bilaga 1, avsnitt 2.5.1
Zink 250 Baserat på RivM, 2001e och CCME, 1999h500 Baserat på RivM, 2001e och CCME, 1999h4 se bilaga 1, avsnitt 2.5.1
Cyanid total 30 Baserat på RivM, 2001e och CCME, 1997120 Baserat på RivM, 2001e 0,5 Baserat på värdet för fri cyanid eftersom det inte är någon skillnad mellan olika kemiska former i mark med avseende på förekomstformen i vattenmiljö bilaga 1 • SammanStällning av indata till riktvärdeSmodellen   159Ämne ekM mg/kg ref ekMeMkM mg/kg ref eMkMccrit-sw µg/l ref ccrit-sw 
Cyanid fri 1 Baserat på CCME, 1999i och RivM, 
2001e8 Baserat på CCME, 1999i och RivM, 2001e0,5 Beräknat från lägsta noEC i RivM, 2001e
Fenol 20 Baserat på ECB, 2006, RivM, 
2001e och CCME, 1999j40 CCME, 1999j 5 Baserat på RivM, 2001e. lägsta noEC delat med SF=100, eftersom inga akuta data har redovisats 
och med hänsyn till kresoler, där akuta data ligger vid samma koncentrationer som noEC-värdena
Kresol 3 Baserat på RivM,2001e 15 Baserat på RivM, 2001e 5 Baserat på RivM, 2001e.lägsta noEC delat med SF=100, lägsta akuta data i samma nivå som noEC data för o- och m-kresol
Monoklorfenol 0,5 Baserat på USDoE, 1997a och RivM, 2001e5 Baserat på RivM, 2001e 3 Baserat på RivM, 2001e. lägsta noEC värdet och SF=50 för 2- och 4-klorfenol samt lägsta akuta data och SF=1000 för 3-klorfenol. Riktvärde i CCME, 
1999n ligger i samma nivå (7 µg/l)
Diklorfenoler 0,5 Baserat på USDoE, 1997b och RivM, 2001e5 Baserat på RivM, 2001e 1 Baserat på RivM, 2001e. lägsta akuta toxdata och SF=1000 för 5 diklorfenoler (där endast akuta data 
fanns) och 5-percentilen från fördelning av kroniska data för 2,4-diklorfenol. Riktvärde i CCME, 1999n är lägre, 0,2 µg/l, men dataunderlaget är opublice-rat. Med hänsyn till andra klorfenoler bedöms rikt-värdet vara tillräckligt skyddande
Triklorfenoler 0,5 Baserat på RivM, 2001e, USDoE, 1997a och USDoE, 1997b5 Baserat på RivM, 2001e 1 Baserat på RivM, 2001e, lägsta akuta toxdata och SF=1000 för 4 av triklorfenolerna (där endast akuta data fanns) och lägsta kroniska data och SF=100 för 2 av triklorfenolerna (där kroniska data fanns). Riktvärde i CCME, 1999n indikerar att riktvärdet är tillräckligt skyddande
Tetraklorfenoler 0,5 Baserat på RivM, 2001e 5 Baserat på RivM, 2001e 0,2 Baserat på RivM, 2001e och med hänsyn till MKn för pentaklorfenol. Riktvärdet motsvarar lägsta akuta toxdata och SF=1000 eller lägsta kroniska data och 
SF=100. Riktvärde i CCME, 1999n (1 µg/l) indike-
rar att riktvärdet är tillräckligt skyddande
Pentaklorfenol 0,5 Baserat på RivM, 2001e 5 Baserat på RivM, 2001e 0,2 Beräknat från förslag till miljökvalitetsnorm, Ramdirektiv för vatten, Eg, 2006 
Klorbensen 5 Baserat på RivM, 2001e 15 Baserat på RivM, 2001e och USDoE, 1997a1,5 Baserat på data i CCME, 1999n och RivM, 2001e. lägsta noEC från RivM delat med SF=100. Riktvärdet motsvarar också lägsta kroniska data för sötvatten från CCME (för fisk) och en SF=5 160   RiktväRden föR föRoRenad maRk
Diklor-  
bensener 5 Baserat på RivM, 2001e och ECB, 
2004b15 Baserat på RivM, 2001e och USDoE, 1997a1,5 Baserat på data i CCME, 1999n, RivM, 2001e och ECB, 2004b. Riktvärdet är lägsta noEC i RivMs sammanställning delat med SF=100. CCMEs data indikerar att riktvärdet är tillräckligt lågt. Riktvärdet motsvarar lägsta toxdata från CCME (en lC10 för fisk) och SF=10. Riktvärdet är något lägre än PnEC-
värdet för 1,4-diklorbensen i ECB, 2004b men 
PnEC-värdet gäller endast en diklorfenol
Triklor-  
bensener  1 Baserat på RivM, 2001e 10 Baserat på RivM, 2001e och USDoE, 1997a0,2 Beräknat från förslag till miljökvalitetsnorm. Ramdirektiv för vatten, Eg, 2006
Tetraklor    
bensener 0,5 Baserat på RivM, 2001e 2 Baserat på RivM, 2001e och USDoE, 1997a0,2 Med hänsyn till förslag till miljökvalitetsnorm, Ramdirektiv för vatten, Eg, 2006 för triklorbensen. RivM, 2001e och CCME, 1999n indikerar att rikt-värdet är tillräckligt skyddande
Pentaklor-  
bensen0,5 Baserat på RivM, 2001e 2 Baserat på RivM, 2001e och USDoE, 1997a0,0035 Beräknat från förslag till miljökvalitetsnorm, Ramdirektiv för vatten, Eg, 2006
Hexaklorbensen 0,5 Baserat på RivM, 2001e 2 Baserat på RivM, 2001e och USDoE, 1997a0,005 Beräknat från förslag till miljökvalitetsnorm, Ramdirektiv för vatten, Eg, 2006
Diklormetan 5 Baserat på RivM, 2001e 30 Baserat på RivM, 2001e 10 Beräknat från förslag till miljökvalitetsnorm, Ramdirektiv för vatten, Eg, 2006
Dibromklormetan 5 Baserat på triklormetan 30 Baserat på triklormetan 1,25 antaget samma värde som för triklormetan
Bromdiklormetan 5 Baserat på triklormetan 30 Baserat på triklormetan 1,25 antaget samma värde som för triklormetan
Triklormetan 5 Baserat på RivM, 2001e och inERiS, 200530 Baserat på RivM, 2001e och inERiS, 20051,25 Beräknat från förslag till miljökvalitetsnorm, Ramdirektiv för vatten, Eg, 2006
Koltetraklorid 5 Baserat på RivM, 2001e 30 Baserat på RivM, 2001e 6 Beräknat från förslag till miljökvalitetsnorm, Ramdirektiv för vatten, Eg, 2006
1,2-dikloretan 5 Baserat på RivM, 2001e 30 Baserat på RivM, 2001e 5 Beräknat från förslag till miljökvalitetsnorm, Ramdirektiv för vatten, Eg, 2006
1,2-dibro-metan5 Baserat på 1,2-dikloretan 30 Baserat på 1,2-dikloretan 5 antaget samma värde som för 1,2-dikloretan
1,1,1-triklore-
tan5 Baserat på RivM, 1995 30 Baserat på RivM, 1995 5 antaget samma värde som för andra klorerade ali-fater bilaga 1 • SammanStällning av indata till riktvärdeSmodellen   161Ämne ekM mg/kg ref ekMeMkM mg/kg ref eMkMccrit-sw µg/l ref ccrit-sw 
Trikloreten 5 Baserat på RivM, 2001e, ECB, 
2004a och CCME, 200630 Baserat på RivM, 2001e, ECB, 2004a och CCME, 20065 Beräknat från förslag till miljökvalitetsnorm, Ramdirektiv för vatten, Eg, 2006
Tetrakloreten 5 Baserat på RivM, 2001e, ECB, 2005 och CCME, 1999k30 Baserat på RivM, 2001e, ECB, 2005 och CCME, 1999k5 Beräknat från förslag till miljökvalitetsnorm, Ramdirektiv för vatten, Eg 2006
Dinitrotoluen (2,4)0,05 Baserat på European Commission SCHER, 20060,5 Baserat på European Commission SCHER, 20061 Baserat på European Commission SCHER, 2006, Beräknat från lägsta noEC och SF =10
PCB-7 0,1 Baserat på CCME, 2001, RivM, 2001e och naturvårdsverket, 19950,6 Baserat på CCME, 2001 och RivM, 2001e1,E-04 Riktvärdet satt till medelhalten av PCB-tot i tillflö-den till Östersjön, 500 pg/l (medelvärde 88 pg/l löst [4 - 231 pg/l], 426 pg/l partikelbundet [18-807 pg/l], axelman,1997.omräknat till PCB-7. Se av-snitt 2.5.2. Riktvärdet är mer än en faktor 10 lägre än det lägsta noEC för sötvattenorganismer (PCB-7) i RivM, 2001e 
Dioxin (TCDD-ekv)2,5E-04 Baserat på CCME, 2000a och RivM, 19950,002 Baserat på CCME, 2000a och RivM, 19951,E-08 Baserat på uppmätta halter i svenska ytvatten (ej opåverkade vattendrag), se avsnitt 2.5.2. Halter i göta älv, nol 36 fg/l (10 - 80 fg/l), Halter i lelången 20 (7 - 36 fg/l), Kemakta, 2001
PaH-l 3 Baserat på CCME, 1999l, RivM, 2001e, jensen and Svedrup, 2003 och ECB, 2003b15 Baserat på CCME, 1999l, RivM, 2001e, jensen and Svedrup, 2003 och ECB, 2003b1,2 Beräknat från förslag till miljökvalitetsnorm för naftalen, Ramdirektiv för vatten, Eg, 2006 
PaH-M 10 Baserat jensen and Svedrup, 2003 40 Baserat på jensen and Svedrup,20030,05 Beräknat från förslag till miljökvalitetsnorm för antracen och fluoranten, Ramdirektiv för vatten, Eg, 2006
PaH-H 2,5 Baserat på RivM, 2001e 10 Baserat på RivM, 2001e 0,005 Beräknat från förslag till miljökvalitetsnorm, Ramdirektiv för vatten, Eg 2006. Förslag till MKn  
för bens(a)pyren (0,05µg/l), summa bens(b)- och bens(k)fluoranten (0,03µg/l) och summa inde-no(1,2,3)pyren och benso(ghi)perylen (0,002 µg/l).  Hänsyn har tagits till sammansättning av P aHer i 
denna grupp. Bensofluorantener utgör ca 30% av det totala halten, indeno(1,2,3)pyren och benso(ghi)perylen utgör ca 20% av den totala halten. Resten består av P aH-föroreningar som liknar benso(a)pyren 
m.a.p. toxicitet
Bensen 10 Baserat på RivM. 2001e, CCME, 2005a och ECB, 2002b50 Baserat på RivM, 2001e och CCME, 2005a5 Beräknat från förslag till miljökvalitetsnorm, Ramdirektiv för vatten, Eg, 2006 162   RiktväRden föR föRoRenad maRk
Toluen 10 Baserat på RivM, 2001e och 
CCME, 2005b50 Baserat på RivM, 2001e och CCME, 2005b5 Baserat på bensen
Etylbensen 10 Baserat på RivM, 2001e och CCME, 2005b50 Baserat på RivM, 2001e och CCME, 2005b5 Baserat på bensen
xylen 10 Baserat på RivM, 2001e och 
alifat C5-C6 50 Baserat på RivM, 2004, CCME, 
2000b och ConCa WE, 2001200 Baserat på RivM, 2004 och CCME, 2000b2,5 Beräknat från RivM, 2004 riktvärdet för total kon-centration (löst + partikelbundet)
alifat C6-C8 50 Baserat på RivM, 2004 och CCME, 2000b200 Baserat på RivM, 2004 och CCME, 2000b3 Beräknat från RivM, 2004 riktvärdet för total kon-centration (löst + partikelbundet)
alifat C8-C10 100 Baserat på RivM, 2004 och CCME, 2000b500 Baserat på RivM, 2004 och CCME, 2000b1,5 Beräknat från RivM, 2004 riktvärdet för total kon-centration (löst + partikelbundet)
alifat C10-C12 100 Baserat på RivM, 2004 och CCME, 2000b500 Baserat på RivM, 2004 och CCME, 2000b3 Beräknat från RivM, 2004 riktvärdet för total kon-centration (löst + partikelbundet)
alifat C12-C16 100 Baserat på RivM, 2004 och CCME, 2000b500 Baserat på RivM, 2004 och CCME, 2000b30 Beräknat från RivM, 2004 riktvärdet för total kon-centration (löst + partikelbundet)
alifat C16-C35 100 Baserat på RivM, 2004 och CCME, 2000b1000 Baserat på RivM, 2004 och CCME, 2000b30 Samma som för fraktion alifat C12-C16
aromat C8-C1010 Baserat på RivM, 2004 och CCME, 2000b50 Baserat på RivM, 2004 och CCME, 2000b5 Baserat på BTEx
aromat C10-C163 Baserat på RivM, 2004 och CCME, 2000b15 Baserat på RivM, 2004 och CCME, 2000b1,2 Baserat på P aH-l
aromat C16-C3610 Samma som P aH-M 40 Samma som P aH-M 0,05 Samma som P aH-M
MTBE 1 Baserat på ECB, 2002a och RivM, 19948 Baserat på ECB, 2002a och RivM, 199450 Beräknat från lägsta toxicitetsdata och säkerhets-faktor 1 000. Baserat på data i RivM, 2001e, ECB, 2002a och CCME, 2003. Toxicitetsdata indikerar att MTBE har relativt låg toxicitet. Däremot har inte påverkan på djurbeteende undersökts, det är troligt att detta är en kritisk effekt och sker vid lägre koncentrationer. Säkerhetsfaktorn 1 000 för att ta hänsyn till osäkerheterna i effekter av MTBE bilaga 1 • SammanStällning av indata till riktvärdeSmodellen   163Referenser
atSdr (1989). Toxicological Profile for Arsenic. Agency for Toxic 
Substances and Disease Registry U.S. Public Health Services, ATSDR/
TP-88/02.
atSdr (1999a). Toxicological profile for cadmium.Agency for Toxic 
Substances and Disease Registry, U.S. Public Health Services.
atSdr (1999b). Toxicological profile for chlorophenols. Agency for 
Toxic Substances and Disease Registry, U.S. Public Health Services.
atSdr (2005). Toxicological profile for Naphthalene, 
1-Methylnaphthalene, and 2-Methylnaphthalene. Agency for Toxic 
Substances and Disease Registry, US Public Health Services.
avfall Sverige (2007). Uppdaterade bedömningsgrunder för förorenade 
massor. RAPPORT 2007:01, Avfall Sverige.
axelman J (1997). Biological, physico-chemical and biogeochemical dy-
namics of hydrophobic organic compounds. Paper IV from Doctoral dissertation, Department of Zoology, University of Stockholm.
bockting G J M, koolenbrander J G M, och Swartjes f a (1996). 
boverket (2006). Regelsamling för byggande, Boverkets byggregler, 
BBR. BFS 1993:57 med ändringar till och med 2006:12.
bright d a, richardson G M, dodd M (2006). Do current standards of 
practice in Canada measure what is relevant to human exposure at 
contaminated sites? I: A discussion of soil particle size and contami-nant portioning in soil, Human and Ecological Risk Assessment, 12:3, 
591–605.
burchard l p 
(2000). Estimating dissolved organic carbon partition 
coefficients for nonionic organic chemicals. Environmental Science & Technology 34, 4663-4668.
ccMe (1997). Canadian Soil Quality Guidelines for the Protection 
of Environmental and Human Health, Cyanide (Free) Fact sheet. 
Canadian Council of Ministers of the Environment.
ccMe (1999a). Canadian Soil Quality Guidelines, Arsenic (environmen-
tal and Human health effects). Scientific Supporting Document, pre-
pared by the National Guidelines and Standards Office, Environment 
Canada. 164   RiktväRden föR föRoRenad maRkccMe (1999b). Canadian Soil Quality Guidelines, Lead (Environmental 
Effects). Scientific Supporting Document, prepared by the National 
Guidelines and Standards Office, Environment Canada.
ccMe (1999c). Canadian Soil Quality Guidelines, Cadmium 
(Environmental Effects). Scientific Supporting Document, prepared by 
the National Guidelines and Standards Office, Environment Canada.
ccMe (1999d). Canadian Soil Quality Guidelines, Chromium. Scientific 
supporting document (Environmental effects), National Guidelines 
and Standards Office, Environment Canada, (Based on the 1997 as-
sessment).
ccMe (1999e). Canadian Soil Quality Guidelines, Inorganic Mercury. 
Scientific supporting document (Environmental effects), National Guidelines and Standards Office, Environment Canada, (Based on the 
1997 assessment).
ccMe (1999f). Canadian Soil Quality Guidelines, Nickel. Scientific sup-
porting document (Environmental effects), National Guidelines and 
Standards Office, Environment Canada.
ccMe (1999g). Canadian Soil Quality Guidelines, Vanadium 
(Environmental effects). Scientific supporting document (based on 
the 1997 assessment), National Guidelines and Standards Office, 
Environment Canada.
ccMe (1999h). Canadian Soil Quality Guidelines, Zinc (Environmental 
effects). Scientific supporting document (Based on the 1997 assess-
ment), National Guidelines and Standards Office, Environment 
Canada.
ccMe (1999i). Canadian Soil Quality Guidelines, Free cyanide. 
ccMe (1999j). Canadian Soil Quality Guidelines, Phenol 
ccMe (1999k). Canadian Soil Quality Guidelines, Tetrachloroethylene 
(Environmental effects). Scientific supporting document (Based on 
ccMe (1999l). Canadian Soil Quality Guidelines, Naphthalene, 
(Environmental effects). Scientific supporting document (Based on the 1997 assessment), National Guidelines and Standards Office, 
ccMe (1999m). Canadian soil quality guidelines for the protection of 
environmental and human health, Copper, Factsheet 1999. Canadian 
Council of Ministers of the Environment. bilaga 1 • SammanStällning av indata till riktvärdeSmodellen   165ccMe (1999n). Canadian Environmental Quality Guidelines, Water 
Quality Guidelines for the Protection of Aquatic Life. Canadian 
Council of Ministers of the Environment.
ccMe (2000a). Canadian Soil Quality Guidelines for Dioxins and 
Furans: Environment and Human Health. Supporting document, 
Revised version, Canadian Council of Ministers of the Environment.
ccMe (2000b). Canada Wide Standards for Petroleum Hydrocarbons 
(PHCs) in soil: Scientific Rationale. Supporting Technical Document, 
ccMe (2001). Canadian soil quality guidelines for polychlorinated 
biphenyls (PCBs), Environmental Health. Report no 1-2,  National 
ccMe (2003). Canadian Environmental Quality Guidelines, Water 
ccMe (2005a). Canadian Soil Quality Guidelines for the Protection of 
Environmental and Human Health, Report 1-10, Benzene. National 
Guidelines and Standards Office, Environment.
ccMe (2005b). Canadian Soil Quality Guidelines for the Protection 
of Environmental and Human Health, Toluene, Ethylbenzene and 
Xylenes, Report 1-9. National Guidelines and Standards Office, 
ccMe (2006). Canadian Soil Quality Guidelines, Trichloroethylene 
(Environmental and Human Health effects). Scientific supporting doc-ument, Canadian Council of Ministers of the Environment.
ccMe (2007). Canada-Wide Standard for Petroleum Hydrocarbons 
(PHC) in Soil: Scientific Rationale. Supporting Technical Document, 
Draft, January 2007.
clavensjö b, Åkerblom G, och andersson p (1983). Radon i bostäder, 
markens inverkan på radonhalt och gammastrålning inomhus. 
R9:1983, Statens råd för byggnadsforskning.
clavensjö b och Åkerblom G (1992). Åtgärder mot radon, Radonboken. 
Byggforskningsrådet T5:1992.
conca Ve (2001). Environmental classification of petroleum substances 
– summary data and rationale. Report 01/54, CONCAWE, Brussels.
coughtrey p , thorne M och Jackson, d (1983). Radionuclide distri-
bution and transport in terrestrial and aquatic ecosystems. A A, Balkema, Rotterdam.
cussler e l (1987). Diffusion, Mass transfer in fluid systems. 
Cambridge University press.
ecb (2002a). European Union Risk Assessment Report, Tert-butyl 
methyl ether, 3rd Priority List. Volume 19, European Chemicals 
Bureau, EUR 20417 EN. 166   RiktväRden föR föRoRenad maRkecb (2002b). European Union Risk Assessment Report, Benzene, 
Part 1. Environment, European Chemicals Bureau.
ecb (2003a). Final draft risk assessment report, cadmium and cadmium 
metal. European Chemicals Bureau.
ecb (2003b). European Union Risk Assessment Report, Naphthalene, 
PL-3, vol 33. EUR 20763 EN, European Chemicals Bureau.
ecb (2003c). European Commission Technical Guidance Document on 
Risk Assessment, Part 1. European Chemicals Bureau.
ecb (2004a). European Union Risk Assessment Report, 
Trichloroethylene,  Part 1 – Environment. European Chemicals 
Bureau, PL-1, vol 31.
ecb (2004b). European Union Risk Assessment Report, 1,4-dichloroben-
zene, Part 1 – Environment. European Chemicals Bureau, PL-1, vol 48.
ecb (2005). European Union Risk Assessment Report, 
Tetrachloroethylene,  Part 1 – Environment. European Chemicals 
Bureau, PL-1, vol 57.
ecb (2006). European Union Risk Assessment Report, Phenol. Vol 46, 
European Chemicals Bureau.
ecb (2008). European Union Risk Assessment Report, Diantimony 
trioxide. Draft rapport, maj 2008. Kemikalieinspektionen, Sverige, för European Chemicals Bureau.
ecetoc (2001). Exposure factors sourcebook for European popula-
tions (with focus on UK data). Technical Report No, 79, European 
centre for ecotoxicology and toxicology of chemicals, Brussels, June 2001.
eG (2006). Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om 
miljökvalitetsnormer inom vattenpolitikens område och ändring av direktiv 2006/60/EG. Framlagt av kommissionen, KOM (2006) 397.
elert M, fanger G, höglund l o, Jones c, Suér p , Wadstein e, bjerre-
hansen J och Groen c (2006). Laktester för riskbedömning av 
Naturvårdsverkets rapport 5535 (Hållbar sanering).
environment agency (2004). Update on the dermal exposure pathway. 
CLEA Briefing Note 1. Environment Agency of England and Wales.
eU/Scf (2000). Opinion of the Scientific Committee of Food on the 
Risk assessment of dioxins and dioxin-like PCBs in food.
eU/Scf (2001). Opinion of the Scientific Committee of Food on the 
european commission Scher (2006). Scientific Committee on Health 
and Environmental Risks, Opinion on Risk Assessment Report 2,4-di-nitrolouene, environmental part bilaga 1 • SammanStällning av indata till riktvärdeSmodellen   167foreGS (2008). Forum of European Geological Surveys, Geochemical 
atlas of Europe. Salminen (chief-editor) m.fl., EuroGeoSurveys – 
FOREGS, Geological Survey of Finland
frankki S (2006). Association of Organic Compounds to Dissolved and 
Particular Natural Organic Matter in Soils. Doctoral thesis, Swedish 
University of Agricultural Sciences, Umeå.
fröberg M, berggren d, bergkvist b, bryant c, Mulder J (2006). 
Concentration and fluxes of dissolved organic carbon (DOC) in 
three Norway spruce stand salong a climatic gradient in Sweden. 
Biogeochemistry 77, p 1–23.
Grip h och rodhe a (1994). Vattnets väg från regn till bäck. Hallgren 
och Fallgren Studieförlag AB.
Gustafsson M, blomqvist G, Wik o (2006). Damning från grusväg delvis 
uppbyggd av aska. Värmeforsk, Q4-290.
hamamoto (1955). Infant arsenic poisoning by powdered milk. Jap. 
Med. J. 1649:2–12, 1955, Cited in WHO, 1981.
hedberg e, hansson h-c, Johansson c, Vesely V och Wideqvist U 
(2001). ITM Air Pollution Laboratory, Stockholm University, Adam Kristensson Department of Nuclear Physics, Lund University, May 2001. ITM Rapport 92. 
hjelmar m.fl. (2006). Development of criteria for acceptance of mono-
lithic waste at landfills. Prepared by DHI in co-operation with SGI and 
VTT, Ole Hjelmar, Jesper Holm and Jacob Gudbjerg, DHI – Water 
& Environment, David Bendz, Pascal Suèr and Håkan Rosqvist, SGI, Margareta Wahlström and Jutta Laine-Ylijoki, VTT, TemaNord 
2006:555.
hSdb. Hazardous Substances Database, National Library of Medicine, 
http://toxnet.nlm.nih.gov/ 
iaea (1994). Handbook of parameter values for the prediction of radio-
nuclide transfer in temperate environments. Technical Reports Series 
364, International Atomic Energy Agency, Vienna.
iaea (2001). Generic models for use in assessing the impact of discharg-
es of radioactive substances to the environment. International Atomic 
Energy Agency, Vienna.
ieUbk (2005). Integrated Exposure Uptake Biokinetic Model for Lead 
in Children. Windows
® version (IEUBKwin v1.0 build 264), USEPA, 
1995.
iMM (1990). Victorin K, Dock L, Vahter M, Ahlborg U G, 
Hälsoriskbedömning av vissa ämnen i industrikontaminerad mark. IMM-rapport 4/90, Institutet för miljömedicin, Karolinska Institutet. 168   RiktväRden föR föRoRenad maRkiMM (1998). Health risk assessment of dichloromethane. 1998, 
IMM (1990): Victorin K, Dock L, Vahter M, Ahlborg U G, 
Hälsoriskbedömning av vissa ämnen i industrikontaminerad mark, 
IMM-rapport 4/90, Institutet för miljömedicin, Karolinska Institutet.
iMM (2006). Riskbedömning av PAH i mark, luft, grönsaker och 
bär i Sundsvall. Hanberg A, Berglund M, Stenius U, Victorin K, Abramsson-Zetterberg L, IMM-Rapport nr 1/06, Institutet för miljö-
medicin, Karolinska Institutet.
ineriS(2005). INERIS - Fiche de données toxicologiques et environ-
nementales des substances chimiques. CHLOROFORME, INERIS 
–DRC-00-25590-00DF254, INERIS.
iriS. Integrated Risk Information System, USEPA,  
http://www.epa.gov/iris/ 
Jensen and Svedrup (2003). Polycyclic Aromatic Hydrocarbon ecotox-
icity data for developing soil quality criteria. Rev Environm. Contam. Toxicol, 179: 73–97.
kabata pendias a (2000). Trace elements in soils and plants. Third edi-
tion, CRC Press, Boca Raton, Fl, USA.
karlsson r och hansbo S (2000). Jordarternas indelning och benämn-
ing- Geokemiska laboartorieanvisningar, del 2. Byggforskningsrådet, 
FORMAS, Stockholm, 3d reviderade upplagan tilltryckt.
kemakta, 2001. Kompletterande undersökningar i Bengtsbrohöljen 
samt förslag till efterbehandling och kontrollprogram. Elert M och 
Fanger G, Kemakta Konsult AB, Kemakta AR 2001–15.
kissel Jc, richter kY, fenske ra (1996). Field measurement of dermal 
soil loading attributable to various act ivities: implications for expo-
sure assessment. Risk Anal. 16, 115–25.
larsen Jc och larsen pb (1998). Chemical carcinogens, In: Air pollu-
tion and health. (Hester RE, Harrison RM eds), Cambridge UK, The Royal Society of Chemistry, 33–35.
lindqvist m.fl. (1984). Mercury in the Swedish environment: Global 
and local sources. Lindqvist O, Jernelöv A, Johansson K and Rodhe H, Naturvårdsverket, SNV PM 1816.
livsmedelsverket (2000). Mindre dioxin i svenska livsmedel. Darnerud 
PO et al, Vår Föda 2000:1, sidan 28, Livsmedelsverket (SLV), Uppsala.
livsmedelsverket (2002). Riksmaten 1997-98, Kostvanor och närings-
intag i Sverige, Metod och resultatanalys. Ed: Becker W och Pearson M, Livsmedelsverket, Uppsala.
livsmedelsverket (2005). Livsmedelsverkets föreskrifter om dricks-
vatten. SLVFS 2001:30, Innehåller ändringar tom SLVFS 2005:10. bilaga 1 • SammanStällning av indata till riktvärdeSmodellen   169livsmedelsverket (2006). Riksmaten – barn 2003. Livsmedels- och 
näringsintag bland barn i Sverige. Ed: Enghardt Barbieri H, Becker W 
och Pearson M, Livsmedelsverket, Uppsala.
lundin m.fl. (2005). Forsmark site investigation. Soils in two large 
trenches. Lundin L, Stendahl J and Lode E, P-05-166, Svensk 
Kärnbränslehantering. 
Marshall t , holmes J, rose c (1996). Soil physics, third edition, 
Cambridge University press. 
Mdep (1994). Background documentation for the development of MCP 
numerical standards. Massachusetts Department of Environmental 
Protection, USA.
Mdep (2002). Characterizing risks posed by petroleum contaminated 
sites: Implementation of MADEP VPH/EPH Approach. Policy #WSC-
02-411, MADEP.
Mdep (2008). Spring 2008 Standards Guidelines för Contaminants in 
Massachusetts Drinking Water, Commonwealth of Massachusetts, 
Office of Research and Standards, Boston.
Miljøstyrelsen (2006). JAGG – program til risikovurdering af forure-
nede grunde, version 1,5,(2006-03-01). Miljøstyrelsen, Danmark.
naturvårdsverket & Spi (1998). Förslag till riktvärden för förorenade 
bensinstationer. Naturvårdsverket rapport 4889, Naturvårdsverket/
Svenska Petroleum Institutet.
naturvårdsverket (1995). Användning av avloppsslam i jordbruket. 
Naturvårdsverket, Lantbrukarnas Riksförbund, Svenska Vatten- och 
avloppsverksföreningen. Naturvårdsverkets rapport 4418.
naturvårdsverket (1997a). Development of generic guideline values, 
Model and data used for generic guideline values for contaminated 
soils in Sweden. Naturvårdsverkets rapport 4639.
naturvårdsverket (1997b). Bakgrundshalter i mark, Halter av vissa 
metaller och organiska ämnen i jord i tätort och på landsbygd, 
Efterbehandling och sanering. Naturvårdsverkets rapport 4640.
naturvårdsverket (1997c). Tillståndet i svensk åkermark. 
Naturvårdsverkets rapport 4778.
naturvårdsverket (1999a). Metodik för inventering av förorenade om-
råden, Bedömningsgrunder för miljökvalitet, Vägledning för insamling 
av underlagsdata. Naturvårdsverkets rapport 4918.
naturvårdsverket (1999b). Sjöar och vattendrag Bakgrundsrapport 
1, kemiska och fysikaliska parametrar. Ingår i projektet Bedömningsgrunder för miljökvalitet. Naturvårdsverkets rapport 4920.
ncrp (1996). Screening models for releases of radionuclides to atmo-
sphere, surface water, and ground. NCRP report No, 123. National 
Council on Radiation Protection and Measurements, USA.  170   RiktväRden föR föRoRenad maRkputaud (2003). A European aerosol phenomenology, Physical and 
chemical characteristics of particulate matter at kerbside, urban, rural 
and background sites in Europe. EUR 20411 EN.
rideout och t eschke (2004). Potential for Increased Human Foodborne 
Exposure to PCDD/F When Recycling Sewage Sludge on Agricultural 
Land. Environmental Health Perpectives, Vol, 112, Number 9.
riVM (1994). Risicogrenzen voor MTBE (Methyl tertiair-Butyl Ether) in 
bodem, sediment, grondwater, oppervlaktewater, drinkwater en voor 
drinkwaterbereiding. Swartjes FA et al, RIVM report 711701039. 
National Institute of Public Health and the Environment, Bilthoven, Nederländerna.
riVM (1995). Derivation of the ecotoxicological serious soil con-
tamination concentration, Substances evaluated in 1993 and 1994. 
Crommentuijn GJ, Posthumus R and Kalf, DF, RIVM report 
715810008. National Institute of Public Health and the Environment.
riVM (1998). Ecological serious soil contamination concentrations: 
Fourth series of compounds. Posthumus R, Crommentuijn GJ och 
van de Plassche EJ. RIVM report 711 701 003. National Institute for 
Public Health and the Environment, Bilthoven, the Netherlands.
riVM (1999). Risk limits for boron, silver, titanium, tellurium, uranium 
and organosilicon compounds in the framework of EU Directive 76/464/EEC. van de Plassche m.fl., RIVM report 601501005. 
National Institute for Public Health and the Environment, Bilthoven, 
Nederländerna.
riVM (2001a). Evaluation and revision of the CSOIL parameter set, 
proposed parameter set for human exposure modelling and deriving 
intervention values for the first series of compounds. Otte PF, Lijzen 
JPA, Otte JG, Swartjes FA, Versluijs CLJ. RIVM report 711701021. National Institute for Public Health and the Environment, Bilthoven, 
riVM (2001b). Accumulatie van metalen in planten, Een bijdrage aan de 
technische evaluatie van de internentiewaarden en de locatiespecifieke 
risicobeoordeling van verontreinigde bodem. Versluijs CW, Otte PF. RIVM report 711701 024/2001. National Institute for Public Health 
and the Environment, Bilthoven, Nederländerna.
riVM (2001c). Re-evaluation of human-toxicological maximum 
permissible risk levels. Baars AJ m.fl. RIVM report 711701 025. 
riVM (2001d). Technical evaluation of the Intervention Values for Soil/
sediment and Groundwater, Human and ecotoxicological risk as-
sessment and derivation of risk limits for soil, aquatic sediment and groundwater. Lijzen JPA, Baars AJ, Otte PF, Rikken M, Swartjes 
FA, Verbruggen EMJ, Wezel AP van, RIVM report 711701023. 
National Institute for Public Health and the Environment, Bilthoven, Nederländerna. bilaga 1 • SammanStällning av indata till riktvärdeSmodellen   171riVM (2001e). Ecotoxicology serious risk concentration for soil, sedi-
ment and (ground)water: updated proposal for first series of com-
pounds. Verbruggen EMJ, Posthumus R and van Wezel AP. RIVM 
report 711701020. National Institute for Public Health and the Environment, Bilthoven, Nederländerna.
riVM (2001f). Evaluation of model concepts on human expo-
sure. Rikken, M G J, Lijzen, J P A och Cornelese, A A, RIVM 
report 711701 022. National Institute for Public Health and the 
Environment, Bilthoven, Nederländerna.
riVM, (2001g). Risk assessment of historical soil contamination 
with cyanides; origin, potential human exposure and evaluation 
of Intervention Values. Köster, H W, RIVM report 711701 019. 
National Institute for Public Health and the Environment, Bilthoven, Nederländerna.
riVM (2004). Environmental Risk Limits for Mineral Oil (Total 
Petroleum Hydrocarbons). Vebruggen EMJ. RIVM report 601501021. 
riVM (2005). Environmental risk limits for nine trace elements. Van 
Vlaardingen PLA, Posthumus R och Posthuma-Doodeman CJAM. 
RIVM report 601501029. National Institute for Public Health and the 
riVM (2007). Human health risks due to consumption of vegetables 
from contaminated sites, Towards a protocol for site-specific as-sessment. Swartjes FA, Dirven-Van Breemen, Otte PF, Van Beelen 
P, Rikken MGJ, Tuinstra J, Spijker J and Lijzen JPA. RIVM re-
port 711701 040. National Institute for Public Health and the Environment, Bilthoven, Nederländerna.
riVM-Vito (2006). Evaluation of the Swedish Guideline values for con-
taminated sites – Cadmium and Polycyclic Aromatic Hydrocarbons. De Raeymaecker B, Cornelis C, Provoost J, Joris I, De Ridder K, Lefebre F, Ottte P Lijzen J, Swartjes F, VITO/RIVM, 2006/IMS/R/.
rodhe m.fl. (2006). Grundvattenbildning i svenska typjordar - översik-
tlig beräkning med en vattenbalansmodell. Rodhe A, Lindström G, 
Rosberg J och Pers C, Uppsala Universitet, Institutionen för geoveten-
skaper, Luft- och vattenlära, Report Series A, No, 66.
Scb (2005). Statistiska centralbyråns uppgifter för medellivslängd år 
2005. (www.scb.se)
Seth r, Mackay d, Muncke J (1999). Estimating the organic carbon 
partition coefficient and its variability for hydrophobic chemicals. 
Environmental Science & Technology 33, 2390-2394.
SGU (2006). Geokemiska kartan, Markgeokemi, Metaller i morän och 
45, Sveriges Geologiska Undersökning (Innehåller även rikstäckande data). 172   RiktväRden föR föRoRenad maRkSGU (2007). Utdrag ur SGU:s Regionala markgeokemiska databas,  
september 2007.
SGU:s databas för miljöövervakning av grundvatten. Sveriges geologiska 
undersökning (www.sgu.se).
SlU:s databank för sjöar och vattendrag. Databank för sjöar och vatten-
drag, Sveriges Lantbruksuniversitet (www.slu.se).
SlU (2007). Mark- och grödoinventeringen, Data insamlat 1988–2003. 
SMhi (2002). Avrinningen i Sverige. Faktablad nr 12, December 2002. 
Sveriges Meteorologiska och Hydrologiska institut.
Sna (1995). Klimat, sjöar och vattendrag. Sveriges National Atlas,  
Bra Böcker.
Socialstyrelsen (2005). Miljöhälsorapport 2005. Socialstyrelsen, 
Institutet för Miljömedicin, Stockholms läns landsting,  
ISBN 91-7201-931-X.
tphcWG (1997a). Selection of representative TPH fractions based 
on fate and transport considerations. Vol 3, Total Petroleum 
Hydrocarbon Criteria Working Group, Amherst Scientific Publishers, MA, USA.
 tphcWG (1997b). Development of fraction specific Reference Doses 
(RfDs) and Reference Concentrations (RfCs) for Total Petroleum 
Toxicological Technical Action Group, (http://www.aehs.com).
trapp m.fl. (1997). Examination and further development of soil val-
ues for the soil-plant path’, Subproject ’Transfer factors soil to plant. 
Report to the research project for the German Umweltbundesamt 
UFOplan Nr, 107 02 005, Trapp S, Reiter B, and Matthies M, USF Institute, Tyskland.
trapp (2002
). Dynamic root uptake model for neutral lipophilic organ-
ics. Environmental toxicology and Chemistry, vol 21, No 1, 203–206.
Uba (1993). Basisdaten toxikologie für umweltrelevante stoffe zur 
gefahrenbeurteilung bei altlasten. Umwelt Bundes Amt 4–93, Erich 
Schmidt Verlag, Berlin.
UMS (1997). Umweltmedizinische Beurteilung der Exposition 
des Menschen durch altlastbedingte Schadstoffe (UMS). 
Anslussbericht “Wissenschaftliche Begleitung und Forentwicklung 
eines Gefahrdrungsabschatsungsmodells fur Altlasten” von der 
Arbeitsgeminschaft Fresnius Consult GmbH und focon-Ingenieurge-sellschft mbH F und E-Vorhaben 10901215.
USdoe (1997a). Toxicological Benchmarks for contaminants of po-
tential concern for effects on soil and litter invertebrates and het-
erotrophic process: 1997 revision. Efroymson, RA, Will ME and Suter, 
GW II, ES/ER/TM-126/R2, US Department of Energy. bilaga 1 • SammanStällning av indata till riktvärdeSmodellen   173USdoe (1997b). Toxicological Benchmarks for contaminants of  
potential concern for effects on terrestrial plants: 1997 Revision.  
US Department of Energy.
USepa (1996). Soil Screening Guidance: Technical Background docu-
ment. EPA/540/R-95/128, PB96-963502, US EPA, Washington, VA.
USepa (1997). Exposure Factors Handbook Revised, PB98-124217, US 
Environmental Protection Agency, National Center for Environmental 
Assessment, Office of Research and Development.
USepa (2001; 2004). Risk assessment guidance for Superfund, 
Volume 1, Human health evaluation manual (Part E, Supplemental 
guidance for dermal risk assessment) EPA/540/R/99/005, US EPA. 
Washington DC. 
USepa (2002). Exposure Factors Handbook for children, EPA-600-P-
00-002B, National Center for Environmental Assessment, US EPA, 
Washington DC.
USepa (2005a). Ecological soil screening levels for antimony. Interim  
final. EPA Office of Solid Waste and Emergency Response, Washington 
DC, OSWER Directive 9285.7–61.
USepa (2005b). Ecological soil screening levels for arsenic. Interim  
DC, OSWER Directive 9285.7–62.
USepa (2005c). Ecological soil screening levels for lead. Interim final. 
EPA Office of Solid Waste and Emergency Response, Washington DC, 
OSWER Directive 9285.7–70.
USepa (2005d). Ecological soil screening levels for cadmium, Interim 
final. EPA Office of Solid Waste and Emergency Response, Washington DC, OSWER Directive 9285,7–65.
USepa (2005e). Ecological soil screening levels for cobalt, Interim final. 
EPA Office of Solid Waste and Emergency Response, Washington DC, OSWER Directive 9285.7–67.
USepa (2005f). Ecological soil screening levels for chromium, 
Interim final. EPA Office of Solid Waste and Emergency Response, 
Washington DC, OSWER Directive 9285.7–66.
USepa (2005g). Ecological soil screening levels for vanadium, 
Washington DC, OSWER Directive 9285.7–75.
USepa (2006). Ecological soil screening levels for copper, Interim final. 
OSWER Directive 9285.7-68.
USepa (2007). Estimation Program Interface (EPI) Suite, version 3.20, 
US EPA Office of Pollution Prevention and Toxics. 174   RiktväRden föR föRoRenad maRkvan den berg r (1995). Blootestelling van de mens aan bodemver -
ontreiniging, Een kwalitatieve en kwantitatieveanalyse leidend tot 
voorstellen voor humaan toxiclogische C-toetsingswaarden. RIVM 
report 725201006. Modified version of original report from 1991.  National Institute for Public Health and the Environment, Bilthoven, 
van Genuchten (1980). A closed -form equation for predicting the hy-
draulic conductivity of unsaturated soils, Soil. Sci. So. Am. J., 44,  
892–898.
VroM (2000). Circular on target values and intervention values for soil 
remediation, Annex A, Target values, soil remediation intervention values and the indicative levels for serious contamination, Version 
February 4th, 2000. Ministerie van Volkshuisvesting, Riumtelijke Ordening en Milieu beheer, (Netherlands Ministry of Spatial planning, 
Housing and the Environment). 
White J (1999). Hazards of Short-Term Exposure to Arsenic 
Contaminated Soil, Office of Environmental Health Assessment 
Services, Washington State Department of Health.
Who (1993). Guidelines for Drinking-Water Quality – Second Edition – 
Volume 1 – Recommendations, World Health Organization, Geneve.
Who (1999a). Guidelines for Air Quality, World Health Organization, 
Geneve (www.who.int).
Who (1999b). WHO Global Database on Body Mass Index (BMI), 
World Health Organization, Geneve.
Who (2000). Air quality guidelines for Europe. Second Edition, 
WHO regional publications, European series, No. 91, World Health Organization regional office for Europe, Copenhagen.
Who (2001). Barium and Barium Compounds, Concise International 
Chemical Assessment. Document 33, World Health Organization, Geneve.
Who (2003a). Polychlorinated Biphenyls, Concise International 
Chemical Assessment. Document 55, World Health Organization, 
Geneve.
Who (2003b). Elemental Mercury and Inorganic Mercury Compounds. 
Concise International Chemical Assessment Document 50. World Health Organization, Geneve.
Who (2004a). WHO Guidelines for drinking-water quality, third edi-
tion. World Health Organization, Geneve.
Who (2004b). Chloroform, Concise International Chemical Assessment 
Document 58. World Health Organization, Geneve.
Who (2006a). Guidelines for Drinking-water Quality. Third edition, 
incorporating first addendum, Volume 1, Recommendations, 2006.World Health Organization, Geneve. bilaga 1 • SammanStällning av indata till riktvärdeSmodellen   175Who (2006b). Cobalt and inorganic cobalt compounds, Concise 
International Chemical Assessment. Document 69. International 
Programme on Chemical Safety. World Health Organization, Geneve.
Who (2006c). Tetrachloroethene, Concise International Chemical 
Assessment. Document 68. Internationel Programme on Chemical 
Safety. World Health Organization, Geneve.
Who (2007). Evaluation of certain food additives and contaminants: 
Methyl mercury (Chapter 4.3). 67th report of the Joint FAO/WHO 
Expert committee on food additives, WHO Technical Reports Series 
940. Word Health Organization, Geneva.
Young t M, heeraman d a, Sirin G, ashbaugh l (2001).  Resuspension 
of contaminated soil as a source of airborne lead. Research Division 
Air Resources Board, Sacramento, CA, Final Project Report Contract Number 97-325 31 August 2001.  Bilaga 2 • ModellBeskrivning – lista över variaBler   177
Bilaga 2 
Modellbeskrivning  
– lista över variabler
Riktvärdesmodellen är upp-
byggd av flera delmodeller.  I denna bilaga redovisas variabler som används i beräkningarna i rikt-
värdesmodellen. Endast variabler som används i beräkningarna redovi-
sas. Variabler som används för härledning av ekvationer m.m. redovisas 
inte. I tabellen anges även de beteckningar som använts i tidigare publi-kationer.  Variabler som inte använts i tidigare publikationer eller saknar 
beteckning markeras med ”–” i tabellen nedan.
Förklaring till indelning i typ av variabler: 
Ä = Ämnesspecifik data 
S = Scenariospecifik (platsspecifik) data 
M = Modellspecifik data 
B = Av programmet beräknad data 
Notera att sju av modellparametrarna även är scenariospecifika, det vill 
säga att de har olika värden vid känslig markanvändning (KM) och min-dre känslig markanvändning (MKM). Beteckningarna för dessa scenario-
specifika modellparametrar listas i tabell på sidan 200 i bilaga 3. 180   riktvärden för förorenad MarkBeteckn. 
NV 5976Beteckn. NV4639 / NV4889-SPIMFABDescription Beskrivning Enhet Typ
Distribution model 1:  To porewaterFördelningsmodell 1:  Till porvatten
K
dKdDistribution coefficient, soil – waterFördelningsfaktor mellan jord och porvattendm
3/kg Ä, B
focfocOrganic carbon fraction in soil Viktsfraktionen organiskt kol i jordenkg/kg S
K
ocKocPartition coefficient, organic carbon – water Fördelningsfaktor mellan organiskt kol och vattendm
3/kg Ä, B
KowKowPartition coefficient, octanol – waterFördelningsfaktor mellan oktanol och vattendm
3/kg Ä
θwθwWater content in soil Jordens vattenhalt dm3/dm3S
θaθaair content in soil Jordens lufthalt dm3/dm3S
H H Henry's lawconstant Henrys konstant – Ä
ρbρb / ρ Bulk density of soil Torrdensitet kg/dm3S
CFwaterFFvattenContaminant distribution  factor, porewater – soilFaktor föroren. fördeln. mellan porvatten och jordkg/l B
CF
water,mob– Contaminant distribution factor, mobile contaminant, porewater – soilFaktor föroren. fördeln. mellan rörlig förorening i porvatten och jordkg/l B
DOC – Concentration dissolved/mo-bile organic carbonHalt löst/mobilt organiskt kolkg/l S
K
DOC– Partition coefficient, water – dissolved organic carbon Fördelningsfaktor mel-lan löst organiskt kol och vattenl/kg Ä, B
f
doc– Relationship KDOC-Koc Förhållande KDOC-Koc - M
Distribution model 2:  To pore airFördelningsmodell 2:  Till porluft
CF
airFFluftContaminant distribution  factor, soil pore air – soilFaktor för fördelning mel-lan porluft och jordkg/l B
Transport model 1:  To indoor airTransportmodell 1:  Till inomhusluft
DF
iaDFia / 
DFånga, inneDilution factor, soil pore air  – indoor airUtspädningsfaktor mellan porluft och inomhusluft– B
iDF
ia-user– Dilution factor (inverted), soil pore air – indoor air, user dataUtspädningsfaktor (inver -
terad) mellan porluft och inomhusluft, användardata– S
D
eD Effective diffusivity of  vapour in soilEffektiv diffusivitet av ämne i ångfas i jordenm
2/d B
D0,gD0Diffusivity in air Diffusivitet av ämne i luft m2/d M
D0,w– Diffusivity in water Diffusivitet av ämne i vattenm
2/d M
Dgas– Diffusivity in soil pore air Diffusivitet av ämne i porluftm
2/d M
Dwater– Diffusivity in soil pore water Diffusivitet av ämne i porvattenm
2/d M
ε ε Porosity of soil Jordens porositet - B Bilaga 2 • ModellBeskrivning – lista över variaBler   181Beteckn. 
l
al leaking of ground air into houseinläckage av markluft  till husetm
3/d M
VhouseVhusair volume of house luftvolym inne i huset m3S
lhousel air turnover in house luftomsättning i huset d-1S
ahousea area of house foundation Yta under huset m2S
Z Z Depth from drainage layer to contaminated soilDjup till förorening från dränerande lagerm S
Transport model 2:  To outdoor airTransportmodell 2:  Till utomhusluft
DF
oaDFånga, uteDilution factor, soil pore air  – outdoor air Utspädningsfaktor mellan porluft och utomhusluft– B
iDF
oa-user– Dilution factor (inverted), soil pore air – outdoor air, user dataUtspädningsfaktor (inver -
terad) mellan porluft och utomhusluft, användardata– S
v – Wind velocity Vindhastighet m/s M
k
v– Transport resistance soil  surfaceTransportmotstånd vid markytanm/d
Transport model 3:  To groundwaterTransportmodell 3: Till grundvatten
d
mix-welldmixThickness of mixing zone, groundwater wellBlandningszonens  mäktighetm B
l l length of contaminated area in direction of groundwater flowlängd på det förorenade området i flödesriktningenm S
X
wellX Distance from contaminated area to wellavstånd från det förore-
nade området till brunnm S
d
aqdaThickness of the aquifer akviferens mäktighet m S
iri groundwater recharge grundvattenbildning m/år S
K K Hydraulic conductivity in  the aquiferHydraulisk konduktivitet m/år S
i i Hydraulic gradient Hydraulisk gradient m/m S
DF
gw-wellDFgw / 
DFgvDilution factor,  soil pore water to wellUtspädningsfaktor  porvatten – brunn– B
iDF
gw-well-user– Dilution factor (inverted), soil pore water to well, user dataUtspädningsfaktor (inver -
terad) porvatten – brunn, användardata– S
y
mix-wellymixWidth of mixing zone, ground-water wellBlandningszonens bredd m B
W l
W / W Width of contaminated area perpendicular to groundwater flowBredd på det förorenade området tvärs grundvatt-nets flödesriktningm S
Z
fXfThickness of contaminated soil layer below groundwater tableMäktighet av förorening under grundvattenytanm S
d
mix-protect– Thickness of mixing zone, protected groundwaterBlandningszonens mäk-tighet, skyddsvärt grund-vattenm B 182   riktvärden för förorenad MarkBeteckn. 
X
protect– Distance from contaminated area to protected groundwateravstånd från det förorena-
de området till skyddsvärt grundvattenm S
DF
gw-protect– Dilution factor, soil pore water to protected groundwaterUtspädningsfaktor por -
vatten –  skyddsvärt grundvatten– B
iDF
gw-protect-user– Dilution factor (inverted), soil pore water to protected groundwater, user dataUtspädningsfaktor (inver -
terad) porvatten – skydds-värt grundvatten, använ-dardata– S
y
mix-protect– Width of mixing zone,  protected groundwaterBlandningszonens bredd, skyddsvärt grundvattenm B
Transport model 4:  To surface waterTransportmodell 4:  Till ytvatten
Q
swQsw / QytvWater flow rate in surface waterVattenföring i rinnande vattendragm
3/s S
VlakeVsw / VsjöVolume of lake Sjövolym m3S
tlake– Turnover time of the lake Sjöns omsättningstid a S
Qgw-outQdiOutflow rate of contaminated groundwater to surface water Flöde av förorenat grund-vatten till ytvattenm
3/s B
DFswDFytvDilution factor, soil pore water to surface waterUtspädningsfaktor  porvatten – ytvatten– B
iDF
sw-user– Dilution factor (inverted), soil pore water to surface water, user dataUtspädningsfaktor  (inverterad) porvatten – ytvatten, användardata– S
Transport model 5: To plants Transportmodell 5:  Till grönsaker
K
plKpl / FFväxtPlant – soil concentration ratioVäxtupptagsfaktor (mg/kg våt-subst.) / (mg/kg jord)Ä, B
r
stem– Dry weight to fresh weight ratio for leafy cropsFörhållande torrvikt–färskvikt, blad- och stjälk-grönsakerkg/kg M
r
root– Dry weight to fresh weight ratio for root cropsFörhållande torrvikt–färsk-vikt, rotsakerkg/kg M
BCF
stem-dBCFstemUptake factor for plants  – stem, dry plantUpptagsfaktor stamdelar, torrvikt(mg/kg torr -
subst.) / (mg/kg jord)Ä
BCF
root-dBCFrootUptake factor for plants  – root, dry plantUpptagsfaktor rotdelar, torrvikt(mg/kg torr -
BCF
stem-fBCFstemUptake factor for plants  – stem, fresh plantUpptagsfaktor stamdelar, färskvikt(mg/kg våt-subst.) / (mg/l por -
vatten)B
BCF
root-fBCFrootUptake factor for plants  – root, fresh plantUpptagsfaktor rotdelar, färskvikt(mg/kg våt-subst.) / (mg/l por -
vatten)B Bilaga 2 • ModellBeskrivning – lista över variaBler   183Beteckn. 
f
leaffleafFractional consumption of leaf and stem vegetables andel konsumtion av blad- och stjälkgrönsaker– M
f
rootfrootFractional consumption of root vegetables andel konsumtion av rotsaker– M
F
fat_leaf– lipid content leaf vegetables, volume fractionVolymfraktion fett i växt, bladgrönsakerm
3/m3M
ρleaf– Bulk density, leaves (wet weight)Bulkdensitet, blad (våt-vikt)kg/m
3M
kg_leaf– Rate constant for dilution by growthKonstant för utspädning p.g.a. tillväxt, bladd
–1M
Vleaf– leaf volume Bladvolym m3M
aleaf– leaf area Bladarea m2M
Qleaf– Transpiration stream, leaf Transpirationsflöde, bladgrönsakerm
3/d M
TSCF – Transpiration stream concen-tration factorKoncentrationsfaktor för transpiration–
F
water, leaf– Water content in leaf vegeta-bles, volume fractionVolymfraktion vatten i bladgrönsakerm
3/m3
Fwater, root– Water content in root vegeta-bles, volume fractionVolymfraktion vatten i rotsakerm
3/m3
Kplant-water– Contaminant distribution  factor, plant - waterFaktor föroren. fördeln. mellan planta och vatten(kg/m
3 
planta)/(kg/m
3 vatten)
gleaf– Conductivity plant Konduktans i växt m/d M
bleaf– Correction factor plant lipid/octanol (leaf)Korrektionfaktor för fett  – oktanol, blad – M
f – Dilution factor soil pore air– ground surface airUtspädningsfaktor porluft-luft vid markytan– M
DP – Deposition constant resus-pended soilDepositionskonstant  (resuspenderad jord)– M
K
OW_min– lower limit for calculating K*
OWUndre gräns vid beräkning av K
OW*l/kg M
KOW_max– Upper limit for calculating K*
OWÖvre gräns vid beräkning av K
OW*l/kg M
Ffat_root– lipid content root vegetables, volume fractionVolymfraktion fett i växt, rotsakerm
3/m3M
ρroot– Bulk density root (wet weight) Bulkdensitet, rot (våtvikt) kg/m3M
kg+E_root– Sum of elimination constant and growth constantKonstant för utspädning p.g.a. tillväxt och förlust, rotd
–1M
Vroot– Root volume Rotvolym m3M
broot– Correction exponent plant lipid/octanol (root)Korrektionsfaktor för fett – oktanol, rot – M 184   riktvärden för förorenad MarkBeteckn. 
Q
root– Transpiration stream, root Transpirationsflöde i  rotsakerm
3/d M
Exposure model 1: Soil intake Exponeringsmodell 1: intag av jord
R
is-longRis / Rjordaverage daily soil intake, 
long-termgenomsnittligt dagligt jordintag, långtidsmedel-värdemg jord/kg kroppsvikt, dB
R
is_intRis / Rjordaverage daily soil intake, 
integrated lifetimegenomsnittligt dagligt jord-intag, livstidsmedelvärdemg jord/kg kroppsvikt, dB
Si
child– average daily soil intake, child genomsnittligt dagligt jordintag, barnmg/d M
Si
adult– average daily soil intake, adult genomsnittligt dagligt jordintag, vuxnamg/d M
m
child– Body weight, child Kroppsvikt, barn kg M
madult– Body weight, adult Kroppsvikt, vuxna kg M
tis-child– Time spent on site, soil  intake, childVistelsetid för jordintag, barnd/år S
t
is-adult– Time spent on site, soil in-take, adultVistelsetid för jordintag, vuxnad/år S
T
child– Years of exposure, childhood Exponeringsår som barn år M
Tadult– Years of exposure, adulthood Exponeringsår som vuxen år M
Tint– life time (integration time genotoxic substances)livslängd  (integrationstid genotox-iska ämnen)år M
C
isCis / CjordReference concentration, intake of soilEnvägskoncentration, intag av jordmg/kg B
f
bio-orBTF Relative bioavailability factor for oral intake Relativ biotillgänglighets-faktor för oralt intag – Ä
TDi TRV / RfD Toxicological reference value for non-genotoxic substances, oral intakeToxikologiskt referensvärde för icke-genotoxiska äm-nen, oralt intagmg/kg kroppsvikt, dÄ
RiSK
orTRV Risk based daily intake for genotoxic substances, oral intakeRiskbaserat tolerabelt intag, oralt intagmg/kg kroppsvikt, dÄ
Exposure model 2: Dermal exposureExponeringsmodell 2: Hudkontakt
R
du-longRhudaverage daily dermal expo-
sure, long-termgenomsnittligt dagligt hudupptag, lång tids-
medelvärdemg jord/kg kroppsvikt, dB
R
du-intRhudaverage daily dermal expo-
sure, integrated lifetimegenomsnittligt dagligt hudupptag, livstids-medelvärdemg jord/kg kroppsvikt, dB
SE
child– Soil exposure, child Jordexponering, hud, barn mg/m2M
SEadult– Soil exposure, adult Jordexponering, hud, vuxenmg/m
2M
achild– Exposed skin area, child Exponerad hudyta, barn m2a
aadult– Exposed skin area, adult Exponerad hudyta, vuxen m2a Bilaga 2 • ModellBeskrivning – lista över variaBler   185Beteckn. 
t
du-child– Time spent on site, dermal uptake, childVistelsetid – hudupptag, barnd/år S
t
du-adult– Time spent on site, dermal uptake, adultVistelsetid – hudupptag, vuxend/år S
f
dufdu / fhudRelative absorption factor for dermal uptakeHudupptagsfaktor – Ä
f
bio-du– Relative bioavailability factor for dermal uptake Relativ biotillgänglighets-faktor för hudupptag– Ä
C
duCdu / ChudReference concentration, dermal uptakeEnvägskoncentration hud-kontaktmg/kg B
Exposure model 3: inhalation of dustExponeringsmodell 3:  indandning av damm
C
adCadannual average concentration in inhaled airÅrlig genomsnittlig kon-centration av förorenat damm i inandningsluftmg/m
3B
Cd-in– Concentration of respirable dust, indoorsHalt av jordpartiklar i inomhusluftmg/m
3M
Cd-out– Concentration of respirable dust, outdoorsHalt av jordpartiklar i utomhusluftmg/m
3M
fdust– Enrichment factor for con-taminated dust compared to average of contaminated soil  anrikningsfaktor halt i partiklar/halt i jord– m
f
d-in– Fraction of dust indoors originating from contaminated areaandel partiklar från för -
orenat område i inomhus-luft– M
f
d-out– Fraction of dust outdoors originating from contaminated  areaandel partiklar från för -
orenat område i utomhus-luft– M
f
t-in-id– Fraction of time spent in-doors, inhalation dustandel av tiden som till-bringas inomhus, inand-ning av damm– M
f
t-out-id– Fraction of time spent out-doors, inhalation dustandel av tiden som till-bringas utomhus, inand-ning av damm– B
f
id-expfexpFraction of time spent on the site, inhalation dustandel av tiden som till-bringas på platsen, inand-ning av damm– B
t
id-child– Time spent on site, inhalation dust, childVistelsetid – inandning av damm, barnd/år S
t
id-adult– Time spent on site, inhalation dust, adultVistelsetid – inandning av damm, vuxend/år S
t
exp– Fraction of time exposure occursTidsfaktor inandning av ångor och damm– M
R
id-longRid / Rdammaverage daily inhalation of 
dust, long-termgenomsnittlig daglig inandning av damm, lång-tidsmedelvärdemg jord/kg kroppsvikt, dB
R
id-intRid / Rdammaverage daily inhalation of 
dust, integrated lifetimegenomsnittlig daglig inandning av damm, livs-tidsmedelvärdemg jord/kg kroppsvikt, dB 186   riktvärden för förorenad MarkBeteckn. 
BR
child– Breathing rate, child andningshastighet, barn m3/d M
BRadult– Breathing rate, adult andningshastighet, vuxen m3/d M
lRchild– lung retention, child lungretention, barn – M
lRadult– lung retention, adult lungretention, vuxen – M
CidCid / CdammReference soil concentration, inhalation of dustEnvägskoncentration, inandning av dammmg/kg B
f
bio-inhBTF Relative bioavailability factor for inhalation of dustRelativ biotillgänglighets-faktor för inandning av damm– Ä
RfC RfC Toxicological reference con-centration for non-genotoxic substances, inhalationToxikologisk referenskon-centration för icke-geno-toxiska ämnen, inandningmg/m
3Ä
RiSKinhRfC Risk based concentration for geotoxic substances, inhala-tionRiskbaserad koncentration för genotoxiska ämnen, inandningmg/m
3Ä
Exposure model 4: inhalation of vapourExponeringsmodell 4: inandning av ånga
f
t-in-iv– Fraction of time spent in-doors, inhalation vapourandel av tid för inom-husvistelse, inandning av ånga– S
f
t-out-iv– Fraction of time spent out-doors, inhalation vapourandel av tid för utom-husvistelse, inandning av ånga– B
R
iv-longRiv / Rångaaverage daily inhalation of 
vapour, long-termgenomsnittlig daglig in-andning av ånga, långtids-medelvärde(mg jord/kg kroppsv., d)/(g/m
3)B
Riv-intRiv / Rångaaverage daily inhalation of 
vapour, integrated lifetimegenomsnittlig daglig in-andning av ånga, livstids-medelvärde(mg jord/kg kroppsv., d)/(g/m
3)B
fiv-expfexpFraction of time spent on the site, inhalation vapourandel av tid för vistelse på platsen, inandning av ånga– B
t
iv-child– Time spent on site, inhalation of vapour, childVistelsetid inandning av ånga, barnd/a S
t
iv-adult– Time spent on site, inhalation of vapour, adultVistelsetid inandning av ånga, vuxend/a S
C
ivCiv / CångaReference soil concentration, inhalation of vapourEnvägskoncentration, inandning av ångamg/kg B
Exposure model 5: intake of drinking waterExponeringsmodell 5:  intag av dricksvatten
R
iw-longRiw / Rgvaverage daily water consump-
tion, long-termgenomsnittlig daglig vat-tenkonsumtion, långtids-medelvärdedm
3/kg 
kroppsvikt, dB
Riw-intRiw / Rgvaverage daily water consump-
tion, integrated lifetimegenomsnittlig daglig vat-tenkonsumtion, livstids-medelvärdedm
3/kg 
WCchild– Water consumption, child Vattenkonsumtion, barn l/d M
WCadult– Water consumption, adult Vattenkonsumtion, vuxen l/d M Bilaga 2 • ModellBeskrivning – lista över variaBler   187Beteckn. 
C
iwCiw / CvattenReference soil concentration, intake of drinking waterEnvägskoncentration, intag av dricksvattenmg/kg B
Exposure model 6:  intake of vegetablesExponeringsmodell 6:  intag av grönsaker
R
ig-longRig-long / 
Rväxtaverage daily consumption of 
vegetables, long-termgenomsnittlig daglig konsumtion av grönsaker, långtidsmedelvärdekg grönsaker/kg kropps-vikt, dB
R
ig-intRig-int / 
vegetables, integrated lifetimegenomsnittlig daglig konsumtion av grönsaker, livstidsmedelvärdekg grönsaker/kg kropps-vikt, dB
CV
child– Consumption vegetables, childKonsumtion av grönsaker, barnkg/d S
CV
adult– Consumption vegetables, adultKonsumtion av grönsaker, vuxnakg/d S
t
ig-child– Exposure time intake of  vegetables, childExponeringstid intag av grönsaker, barnd/år (M)
t
ig-adult– Exposure time intake of  vegetables, adultExponeringstid intag av grönsaker, vuxnad/år (M)
f
hfhFraction of consumed  vegetables grown on the siteandel av konsumerade grönsaker odlande på platsen– S
f
bio-veg– Relative bioavailability factor, intake of vegetablesRelativ biotillgänglighets-faktor för intag av grön-saker– Ä
C
igCig / CväxtReference soil concentration, intake of vegetablesEnvägskoncentration, intag av grönsakermg/kg B
Models for ecotoxicological effects in soilModell för skydd av mark-miljö
E
KMEKM / Emark, 
KMEcotoxicological guideline in soil, KMRiktvärde för skydd av markmiljö, KMmg/kg Ä
E
MKMEMKM / 
Emark, MKMEcotoxicological guideline in soil, MKMRiktvärde för skydd av markmiljö, MKMmg/kg Ä
E
onsiteCEKO-aReference soil concentration for on-site ecotoxicological effects Riktvärde för skydd av markmiljömg/kg B
Model for protection of groundwater  and surface waterModell för skydd av  grund- och ytvatten
C
crit-gwDWg / C
normConcentration criteria  groundwaterHaltkriterium, grundvatten mg/l Ä
C
crit-swCWQC / C
kritConcentration criteria,  surface waterHaltkriterium ytvatten μg/l Ä
C
gW– Reference soil concentration for protection of groundwaterRiktvärde för skydd av grundvattenmg/kg B
E
offsiteEsw / EytvReference soil concentration for protection of surface waterRiktvärde för skydd av ytvattenmg/kg B 188   riktvärden för förorenad MarkBeteckn. 
guideline calculation and adjustmentsRiktvärdesberäkning och justeringar
C
unadj– Unadjusted health value Ojusterat hälsoriskbaserat riktvärdemg/kg B
C
adj-os– adjusted human health value, other sourcesJusterat hälsoriskvärde för exponering från andra källormg/kg B
f
os– Fraction of TDi or RfC from other sourcesandel av TDi eller RfC från andra källor– Ä
C
adj-acute– adjusted health value, acute effectsJusterat hälsoriktvärde för akuttoxiska effektermg/kg B
TDaE – Tolerable dose acute effects Tolerabel dos akuta  effektermg/kg kroppsviktÄ
m
small-child– Weight of small child, acute effectKroppsvikt litet barn, akut-toxiska effekterkg M
m
intake– Soil intake, acute effect intag av jord, akuttoxiska effektermg M
C
gl-unadj– guideline value health, soil, releaseRiktvärde hälsa, mark-miljö, spridningmg/kg B
C
adj-bc– adjusted value, background concentrationJusterat riktvärde, bak-grundshaltmg/kg B
C
bc-nat– Natural and diffuse antropo-genic backgroundNaturlig och diffus antro-pogen bakgrundshaltmg/kg Ä
C
guideline– Final guideline value Slutligt riktvärde mg/kg B
Chealth– Health risk guideline Hälsoriskbaserat riktvärde mg/kg B
Crelease– Minimum value for conta-minant release (free phase, protection of groundwater and surface water)lägsta värde för skydd mot spridning (skydd mot fri fas, skydd av grundvatten och ytvatten)mg/kg B
Concentrations and amounts Koncentrationer och mängder
C
realCsactual concentration in soil Verklig koncentration i jord mg/kg S
Cw– Concentration in soil pore water derived from actual soil concentrationKoncentration i porvatten, beräknad från verklig koncentration i jordmg/l B
C
freephase– limit concentration for occur -
rence of free phaseKoncentrationsgräns där fri fas riskerar att före-kommamg/kg Ä
C
gw-protect– Concentration in protected groundwater, derived from actual soil concentrationKoncentration i skyddat grundvatten, beräknad från verklig koncentration i jordmg/l B
C
gw-well– Concentration in groundwater well derived from actual soil concentrationKoncentration i grund-vatten (brunn), beräknad från verklig koncentration i jordmg/l B
C
sw– Concentration in surface water derived from actual soil con-centrationKoncentration i ytvatten, beräknad från verklig koncentration i jordmg/l B Bilaga 2 • ModellBeskrivning – lista över variaBler   189Beteckn. 
m
out– Mass transport by groundwa-ter to surface water, derived from actual soil concentrationMasstransport via grund-vatten till ytvatten, beräk-nad från verklig koncentra-tion i jordkg/år B
C
a– Concentration in soil pore air derived from actual soil con-centrationKoncentration i porvatten, beräknad från verklig koncentration i jordmg/m
3B
Cia– Concentration in indoor air derived from actual soil con-centrationKoncentration i inomhus-luft, beräknad från verklig koncentration i jordmg/m
3B
Coa– Concentration in outdoor air derived from actual soil con-centrationKoncentration i utomhus-luft, beräknad från verklig koncentration i jordmg/m
3B
Cstem– Concentration in leaf and stem vegetables derived from actual soil concentrationKoncentration i blad- och stjälkgrönsaker, beräknad från verklig koncentration i jordmg/kg  torrsubstansB
C
root– Concentration in root vegeta-bles derived from actual soil concentrationKoncentration i rotgrönsa-ker, beräknad från verklig koncentration i jordmg/kg  torrsubstansB
C
if– Concentration in fish derived from actual soil concentrationKoncentration i fisk beräk-nad från verklig halt i jordmg/kg  färskviktB
BCF
fish– Bioconcentration factor for fishBiokoncentrationsfaktor för fisk(mg/kg våt-vikt)/(mg/l)Ä
i
fish– Weight fraction, fat in fish Viktsfraktion fett i fisk (kg fett)/  (kg våtvikt)M  Bilaga 3 • ModellBeskrivning – MateMatisk Beskrivning av BeräkningsprograM   191
Bilaga 3 
– matematisk beskrivning  
av beräkningsprogram
En modell är en förenklad  
bild av den komplierade  verkligheten  Bilaga 3 • ModellBeskrivning – MateMatisk Beskrivning av BeräkningsprograM   193I denna bilaga ges matematiska beskrivningar av beräkningarna i rikt-
värdesmodellen. I bilagan refereras till historiken för de ekvationer som 
används i beräkningsprogrammet. Följande kodbeteckningar används:
Historik A I enlighet med NV rapport 4639 (Naturvårdsverket, 
1997b).
Historik B I enlighet med NV rapport 4889 (Naturvårdsverket och SPI, 1998).
Historik C Modifierad i jämförelse med originaldokumentet.
Historik D Har införts vid revidering av beräkningsprogrammet (2005–2008)
Ovanstående referenser för ekvationer anges på följande sätt: Historik A
Denna referens gäller för alla ekvationer fram till dess att en ny refe-
rens ges.
Observera att de logiska villkor som förekommer i texten endast i ett 
fåtal fall finns redovisade i huvudrapporten. Många av de logiska villko-ren som presenteras nedan är ett resultat av önskemål om hur program-
met ska fungera. Exempelvis ska programmet kunna hantera alla kom-
binationer av förekomst av toxikologiska data i ämnesdatabasen, vilket leder till en stor mängd logiska villkor. I programmet förekommer ytterli-
gare ett antal logiska villkor som inte redovisas i texten nedan, främst för 
att presentera data på ett tydligt sätt för användaren.
Övriga markeringar som används i texten nedan:
Kommentarer markeras med ram.
I den matematiska beskrivningen som följer tilldelas en variabel i vissa 
fall en kod, enligt följande:
Dessa koder används även i beräkningsprogrammet i Excel men översätts 
till text som presenteras för användaren.Kod Redovisad text i beräkningsprogrammet Förklaring
-88 data saknas Nödvändiga data saknas för att kunna beräkna ett resultat för 
den aktuella variabeln.
-99 inte aktuell Beroende på de platsspecifika val som gjorts, eller det ämne som avses, är denna variabel ointressant.
Exempel 1: Envägskoncentration för intag av grönsaker när 
denna exponeringsväg valts bort.
Exempel 2: Envägskoncentration för inandning av ånga för 
zink. 194   riktvärden för förorenad MarkFördelningsmodell 1: Till porvatten
Historik A
Om oorganiskt ämne: 
Felmeddelande för oorganiska ämnen om Kd saknas.
Om organiskt ämne:
Om Kd saknas:  
 
Om Koc saknas: 
 
Om Kd finns:  Kd i ämnesdatabasen används.
Historik A, C
Beräkning av föroreningens fördelning mellan löst i porvatten och jord:
 
Beräkning av halt rörlig förorening i vatten i förhållande till halt löst i 
vattnet:
 
KDOC kan ges som en ämnesspecifik parameter, men om inget värde ges 
beräknas den för organiska föroreningar som:
 
Observera att enligt ovan så kommer Kd-värden som finns för 
organiska ämnen i ämnes databasen att användas i första hand. 
Beräkningen av Kd-värde fyller alltså endast en upp gift om Kd-värde 
saknas i ämnesdatabasen.
Om Kd finns men önskas ändras kan ett nytt ämne skapas och ett 
annat Kd-värde anges. Bilaga 3 • ModellBeskrivning – MateMatisk Beskrivning av BeräkningsprograM   195Fördelningsmodell 2: Till porluft
Historik A
Beräkning av föroreningens fördelning mellan porluft och jord:
 
Transportmodell 1: Till inomhusluft
Historik B, C
Om H finns:
Om inbyggd transportmodell har valts (default):
 
Diffusiviteten i gasfas beräknas enligt:
 
Diffusiviteten i vattenfas beräknas enligt:
  
Utspädningsfaktor inomhus beräknas enligt:
 
Om H saknas:
 
Om egen utspädningsfaktor har valts:
 Observera att DFia är ämnes-
beroende (alltså inte enbart 
scenario specifik). Detta innebär 
att om en egen utspädnings-
faktor anges så kommer inte 
ämnets egenskaper att beaktas, 
utan alla ämnen får samma utspädningsfaktor. 196   riktvärden för förorenad MarkTransportmodell 2: Till utomhusluft
Historik D
Om inbyggd transportmodell har valts (standardfall): 
 
Observera att DFoa är ämnesspecifik, se kommentar på föregående sida.
Transportmodell 3: Till grundvatten
Beräkning av utspädningsfaktor från porvatten till grundvatten vid 
brunn (valfritt avstånd)
Om inbyggd transportmodell har valts (standardvärde):
   
Om dmix-well > daq:  
 
Om förorening ovanför grundvattenytan: 
 
Om förorening under grundvattenytan:
  Bilaga 3 • ModellBeskrivning – MateMatisk Beskrivning av BeräkningsprograM   197Om egen utspädningsfaktor har valts:
 
Beräkning av utspädningsfaktor från porvatten till skyddsvärt grund-
vatten (valfritt avstånd): 
 
Om dmix-protect > daq :  
   
Om förorening ovanför grundvattenytan (standardvärde):
  
   198   riktvärden för förorenad MarkTransportmodell 4: Till ytvatten
Om rinnande vattendrag valts: Qsw anges som indata.
Om sjö valts:    
 
Om förorening ovanför grundvattenytan:  
 
Om förorening under grundvattenytan:  
 
€ Qgw−out=K⋅i⋅W⋅Zf
   
Om egen utspädningsfaktor har valts: 
 
Transportmodell 5: Till växter
Historik A
Om BCFstem-d och BCFroot-d finns:
 
där BCFstem-d och BCFroot-d är ämnesspecifika värden från databas.
Om metall:
Om BCFstem-d och/eller BCFroot-d saknas:   
 
Om övrigt oorganiskt ämne:
Om BCFstem-d och/eller BCFroot-d saknas: 
       
Annars:
    Bilaga 3 • ModellBeskrivning – MateMatisk Beskrivning av BeräkningsprograM   199Historik D 
Om BCFstem-d och/eller BCFroot-d saknas:
 Om Kow saknas:
 
 Om Kow finns:
 
 där:
 
 Om Kow saknas eller = 0:
  
  Om BCF-värden finns i äm-
nesdatabasen så används de i 
första hand. Om BCF saknas 
i ämnesdatabasen så beräknas värdena. För metaller måste 
dock BCF-värden finnas i äm-
nesdatabasen, i annat fall be-aktas inte exponeringsvägen. 
Om BCF finns i ämnesdataba-
sen men önskas ändras kan ett nytt ämne skapas med andra 
BCF-värden angivna. 200   riktvärden för förorenad MarkExponeringberäkningar
I Exponeringsmodell 1 till 6 beräknas exponering till människor från 
den förorenade marken genom intag av jord, hudkontakt, inandning av 
damm eller ångor, intag av dricksvatten eller växter. 
De variabler som används är:
Ämnesspecifika (t.ex.  TDI, RfC, RISKor).
Scenariospecifika (t.ex. vistelsetid på området (exponeringstid)).
Modellspecifika data (t.ex. kroppsvikt, hudexponering för jord, halt 
inandningsbart damm, m.m.).
Vissa parametrar klassificeras som modellspecifika, men två alternativa 
scenariospecifika värden ges; ett som motsvarar förhållande vid känslig 
markanvändning, KM, och ett som motsvarar förhållandena vid mindre känslig markanvändning, MKM. Dessa redovisas i tabellen nedan:
Generellt namn KM-version MKM-version Modell
SichildSichild_KMSichild_MKMEM1
SiadultSiadult_KMSiadult_MKMEM1
achildachild_KMachild_MKMEM2
aadultaadult_KMaadult_MKMEM2
Texptexp_KMtexp_MKMEM3, EM4
TchildTchild_KMTchild_MKMEM1-EM6
TadultTadult_KMTadult_MKMEM1-EM6 Bilaga 3 • ModellBeskrivning – MateMatisk Beskrivning av BeräkningsprograM   201Exponeringsmodell 1: intag av jord
Historik A
  
BEräKNiNg av ENvägSKoNcENTra TioN
Om exponeringsvägen valts:
Om endast TDI finns men RISKor saknas:
  
Om TDI saknas men RISKor finns:
   
Om både TDI och RISKor finns: 
 
Om både TDI och RISKor saknas: 
  Meddelas att  
 exponeringsvägen   
 inte kan beaktas.
Om exponeringsvägen inte valts: 
  Meddelas att expo-
neringsvägen inte är 
aktuell.
Om division med noll då Cis beräknas: 
neringsvägen inte 
kan beaktas.Exponerings-
modellen har 
förberetts för att 
ta hänsyn till bio-tillgänglighet. 202   riktvärden för förorenad MarkExponeringsmodell 2: Hud kontakt
Historik A
 
Om fdu finns:
Om TDI finns men RISKor saknas: 
 
Om TDI saknas men RISKor finns: 
  
Om både TDI och RISKor finns:
  
Om både TDI och RISKor saknas:   
  exponerings- 
  vägen inte kan  
  beaktas.
Om fdu saknas:   
  exponeringsvägen  
  inte kan beaktas.
exponeringsvägen  
inte är aktuell.
Om division med noll då Cdu beräknas: 
   Meddelas att expo-  
neringsvägen inte kan  
beaktas.
Exponeringsmodellen har förberetts för att ta hänsyn till biotillgäng-
lighet. Den nya faktorn fbio-du har införts som komplement till fdu. 
  Bilaga 3 • ModellBeskrivning – MateMatisk Beskrivning av BeräkningsprograM   203Exponeringsmodell 3: inandning av damm
 
Om RfC finns och RISKinh saknas:
Om RfC saknas men RISKinh finns:
   
Om både RfC och RISKinh finns: 
Om både RfC och RISKinh saknas: 
Om TDI finns och RISKor saknas: 
 
  Om både TDI och RISKor finns:
      
  204   riktvärden för förorenad Mark Om både TDI och RISKor saknas: 
inte kan beaktas.
 Om exponeringsvägen inte valts: 
   Meddelas att  
exponeringsvägen 
 inte är aktuell.
 Om division med noll då Cid beräknas: 
Exponeringsmodell 4: inandning av ånga
Historik A 
 
Om organiskt ämne eller om H finns:
Om RfC finns och RISKinh finns:
 
  Exponerings-
modellen har för -
beretts för att ta hänsyn till biotill-gänglighet. Bilaga 3 • ModellBeskrivning – MateMatisk Beskrivning av BeräkningsprograM   205Om både RfC och RISKinh finns:
  
Om både RfC och RISKinh saknas:
 Om TDI finns och RISKor saknas: 
  
 Om TDI saknas men RISKor finns: 
  
 Om både TDI och RISKor finns:
 
 Om både TDI och RISKor saknas: 
Om oorganiskt ämne och H saknas: 
 exponeringsvägen  
Om division med noll då Civ beräknas: 
 inte kan beaktas.OBS! Biotillgänglig hets-
faktor finns inte medta-
gen för denna expone-
ringsväg eftersom det rör sig om ångfas där biotill-
gängligheten knappast 
kan variera. 206   riktvärden för förorenad MarkExponeringsmodell 5: intag av dricksvatten
Historik A
  
Om division med noll då Ciw beräknas: 
inte kan beaktas.OBS! Biotillgänglig-
hetsfaktor finns inte 
med för denna ex-
poneringsväg efter -
som det rör sig om 
vattenfas där den 
relativa biotillgäng-ligheten kan antas 
vara 100 %. Bilaga 3 • ModellBeskrivning – MateMatisk Beskrivning av BeräkningsprograM   207Exponeringsmodell 6: intag av växter
Historik A
 
Om Kpl finns:
   
Om både TDI och RISKor finns:   
  
Om Kpl saknas: 
Om division med noll då Cig beräknas: 
inte kan beaktas. 208   riktvärden för förorenad MarkModeller av miljöeffekter
Historik A
SKydd av MarKMiljö (oN-SiTE)
Om det aktuella scenariot är ett KM-scenario:
Om EKM finns: 
  
Om EKM saknas:
  Meddelas att effekter i markmiljön 
inte kan beaktas
Om det aktuella scenariot är ett MKM-scenario:
Om EMKM finns:
 
Om EMKM saknas: 
Modell för skydd av  
Historik D
SKydd a v gruNdva TTEN
Om denna justering har valts:
Om Ccrit-gw finns: 
 
Om Ccrit-gw saknas:
 
  Meddelas att data saknas för justering.
Om denna justering inte har valts:
  Meddelas att justering inte är aktuell.
SKydd av yTva TTEN
Om Ccrit-sw finns:   
Om Ccrit-sw saknas:  Meddelas att effekter i ytvatten-
miljön inte kan beaktasOBS! Skydd av 
ytvatten kommer 
alltid att beaktas. 
Den enda möjlig-heten att frångå 
detta är att defi-
niera ett eget ämne där C
crit saknas. Bilaga 3 • ModellBeskrivning – MateMatisk Beskrivning av BeräkningsprograM   209riktvärdesberäkning och justeringar
Om Cis > 0: 
  
Om Cis ≤ 0: 
   
Om Cdu > 0:  
  Om Cdu ≤ 0:  
 
Om Cid > 0:  
  Om Cid ≤ 0:  
 
Om Civ > 0:  
  Om Civ ≤ 0: 
   
Om Ciw > 0:  
  Om Ciw ≤ 0:  
 
Om Cig > 0:  
  Om Cig ≤ 0:  
 
Beräkning av ojusterat hälsoriskbaserat riktvärde:
 
juSTEriNg För ExpoNEriNg FråN aNdra Källor
Om fos finns: 
  Meddelas att justering för 
exponering från andra källor 
har utförts.
Om fos  saknas: 
  Meddelas att justering inte är 
aktuell.
Ovanstående justering utförs alltid när fos finns tillgänglig. 210   riktvärden för förorenad MarkjuSTEriNg För aKuTToxiciTET
Om TDAE finns:   
Om TDAE saknas: 
  Meddelas att data 
för justering saknas.
  Meddelas att juste-
ring inte är aktuell.
riKTvärd E HälSa, Miljö, Sprid NiNg  
(FörE juSTEriNg För BaKgruNdSHal T)
juSTEriNg För BaKgruNdSHal T
Historik A
Om denna justering har valts: 
 
SluTlig juSTEriNg av riKTvärdE
Meddelas vilken justering som är styrande. Bilaga 3 • ModellBeskrivning – MateMatisk Beskrivning av BeräkningsprograM   211Koncentrationer och mängder 
BEräKNiNg MEd uTgåNgSpuNKT FråN vErKlig Hal T i jord
Historik D
Halt i porvatten:   
 
Om division med noll då Cw_por beräknas:  
   
Halt mobilt i porvatten:    
 
Om division med noll då Cw beräknas:   
  
Om skydd av grundvatten valts:   
 
Om skydd av grundvatten inte valts:   
 
Om division med noll då Cgw-protect beräknas:  
  
Om exp.väg ”intag av dricksvatten” valts:  
  
Om exp.väg ”intag av dricksvatten” inte valts: 
   
Om division med noll då Cgw-well beräknas:  
   
Om ”off-site miljöeffekter” kan beräknas (Ccrit-sw finns):
Halt i ytvatten: 
  
Mängd till ytvatten:  
 
Om ”off-site miljöeffekter” inte kan beräknas (Ccrit-sw saknas):
 
Om division med noll då Csw beräknas:   
   
Om division med noll då mout beräknas:  
   
Halt i porluft:   
   
Om division med noll då Ca beräknas:   
    212   riktvärden för förorenad MarkOm exp.väg ”inandning av ånga” valts:
Halt i inomhusluft: 
   
Halt i utomhusluft: 
   
Om exp.väg ”inandning av ånga” inte valts:
  
Om division med noll då Cia beräknas: 
   
Om division med noll då Coa beräknas: 
 
Om exp.väg ”intag av växter” valts:
Halt i blad- och stjälkgrönsaker (torrvikt): 
Om BCFstem-d finns: 
   
Om BCFstem-d saknas:    
Om metall: 
   
Om icke-metall: 
      
Halt i rotsaker (torrvikt):   
Om BCFroot-d finns: 
    
Om BCFroot-d saknas:  
Om metall: 
 
Om division med noll då Cstem beräknas: 
   
Om division med noll då Croot beräknas: 
    
   Bilaga 3 • ModellBeskrivning – MateMatisk Beskrivning av BeräkningsprograM   213Halter i fisk:
Om ”uppskattning av halt i fisk” valts:
Halt i fisk: 
 Om Kow > 106:     
 Om Kow <= 106:  
! 
Om oorganiskt ämne (inkl. metall):
 Om BCFfish saknas: 
!
 Om BCFfish finns: BCFfish i ämnesdatabasen används.
Om ”uppskattning av halt i fisk” inte valts:   Bilaga 4  
Handledning för  
beräkningsprogram
Åtgärdsmål och riktvärden är två 
olika saker. Ett åtgärdsmål tar utöver risken också hänsyn till teknik och ekonomi samt all-männa och enskilda intressen.  innehåll
1 InlednIng 219
2 TIllämpnIngar och begränsnIngar 221
3 programbeskrIvnIng 223
3.1 Kalkylblad 223
3.2 Dokumentation 224
3.3 Färgkodning 225
3.4 Hjälptexter 225
3.5 Parametrar 225
3.6 Ämnen 226
3.7 Scenarier 226
3.8 Varningsmeddelanden och annan information 227
3.8.1 inmatning 227
3.8.2 Beräkningsresultat 227
4 koncepTuell modell 229
5 Inma TnIng 231
5.1 Val av generellt scenario 231
5.2 Val av eget scenario 231
5.3 Beskrivning av scenariot 231
5.4 Val av ämnen 232
5.5 Val av exponeringsvägar 232
5.6 Exponeringsparametrar 232
5.7 Jord- och grundvattenparametrar 233
5.8 Förorenat område 234
5.9 Transportmodell – Ånga till inom- och utomhusluft 234
5.10 Transportmodell – grundvatten 235
5.11 Transportmodell – Ytvatten 236
5.12 Transportmodeller – Egna utspädningsfaktorer 236
5.13 Transportmodeller – Beräknade vattenflöden 236
5.14 Skydd av markmiljön 237
5.15 Skydd av ytvatten 237
5.16 Skydd av grundvatten samt justeringar 238
5.16.1 Skydd av grundvatten 238 218   RiktväRden föR föRoRenad maRk5.16.2 akuttoxicitet 238
5.16.3 Bakgrundshalt 239
5.17 lägg till, spara eller ta bort scenario 239
6 hanTerIng av ämnes- och modellparameTrar 241
6.1 Skapa, ta bort eller ändra eget ämne 241
6.1.1 Skapa eget ämne 241
6.1.2 Ta bort eget ämne 241
6.1.3 Ändra eget ämne 242
6.2 Ändra modellparameter 243
7 resul TaT av beräknIngarna 245
7.1 Förslag på redovisning 245
7.2 Blad ”Kommentarer” 245
7.3 Blad ”Uttagsrapport” 246
7.3.1 Eget och generellt scenario 246
7.3.2 Beräknade riktvärden 246
7.3.3 a vvikelser i inmatningsblad 247
7.3.4 a vvikelser i modellparametrar 247
7.3.5 Egendefinierade ämnen 247
7.3.6 Kommentarer 247
7.4 Blad ”a vvikelser ämnesdata” 247
7.4.1 lista på avvikelser 248
7.4.2 lista på samtliga ämnesparametrar 248
7.5 Blad ”Riktvärden” 248
7.5.1 Envägskoncentrationer 249
7.5.2 Ojusterat hälsoriskbaserat riktvärde 249
7.5.3 Justeringar 249
7.5.4 Hälsoriskbaserat riktvärde 249
7.5.5 Skydd av markmiljö 249
7.5.6 Spridning 249
7.5.7 Riktvärde hälsa, miljö, spridning 250
7.5.8 Bakgrundshalt 250
7.5.9 a vrundat riktvärde 250
7.5.10 Exponeringsvägarnas påverkan på hälsoriskbaserat riktvärde  250
7.6 Blad ”Halter” 251
7.7 Blad ”Valda referenser” 252
8 ÖvrIga kalkylblad 253
8.1 Blad ”generella riktvärden” 253
8.2 Beskrivning av dolda blad 253
9 eTT enkel T exempel 257
  bilaga 4 • Handledning för beräkningsprogram   219För beräkning av riktvärden för förorenad mark har Naturvårdsverket 
tagit fram en riktvärdesmodell och ett beräkningsprogram. Riktvärdes­
modellen beskrivs i huvudrapporten, liksom även generella riktvärden 
för förorenad mark och vad man bör tänka på vid plats­specifika be­räkningar. Denna bilaga utgör handledning för beräkningsprogrammet. 
Den senaste versionen av beräkningsprogrammet finns att ladda ner från 
Naturvårdsverkets hemsida www.naturvardsverket.se/ebh.
Läs gärna också rapporterna ”Att välja efterbehandlingsåtgärd.  
En vägledning från övergripande till mätbara åtgärdsmål” och ”Risk­bedömning av förorenade områden. En vägledning från förenklad till fördjupad riskbedömning” (Naturvårdsverket 2009b och a i huvudrap­
porten).inledning1   bilaga 4 • Handledning för beräkningsprogram   221Beräkningsprogrammet är utformat för beräkning av riktvärden för 
förorenad mark. I programmet finns alla de modeller inbyggda som 
krävs för att beräkna riktvärden i enlighet med Naturvårdsverkets meto­
dik. Den konceptuella (begreppsmässiga) beskrivningen av ett förorenat område omfattas av programmet, men riktvärdesmodellen täcker endast 
in en del av dessa aspekter. I vissa fall kan det därför vara nödvändigt 
att göra delar av beräkningarna utanför programmet. Begränsningarna i riktvärdesmodellen beror bland annat på följande:
Urval av och antal exponeringsvägar som riktvärdesmodellen han­

terar är begränsat.
Endast stationära förhållanden hanteras när det gäller utlakning, 
spridning m.m.Modellerna för transport­ och exponeringsberäkningar är relativt 

enkla.Modellens hantering av effekterna av flera samtidigt förekommande 

föroreningar är begränsad.
Innan riktvärdesmodellen används måste en bedömning göras av om 
förutsättningarna för att använda modellen är uppfyllda i tillräckligt 
hög grad för att resultaten ska bli relevanta. Detta görs lämpligen genom att kontrollera om de angreppssätt som beskrivs i huvudtexten i denna 
rapport är realistiska för den aktuella platsen. Detta kräver mycket 
god kunskap hos användaren. Till hjälp för detta finns även rapporten ”Riskbedömning av förorenade områden” (Naturvårdsverket 2009a i 
huvudrapporten). Om angreppssätten inte är realistiska för platsen mås­
te en bedömning av riskerna göras på annat sätt.
För att komma igång med beräkningsprogrammet visas ett enkelt 
exempel i kapitel 9. Observera att detta exempel inte är en handledning i beräkning av platsspecifika riktvärden, utan enbart avser att utgöra en introduktion i hur beräkningsprogrammet används. För att beräkna och 
använda platsspecifika riktvärden krävs en djup förståelse för, och kun­
skap om, riskbedömning av förorenade områden. 
Beräkningsprogrammet har utvecklats i Microsoft Excel 2003 men 
även senare Microsoft Excel­versioner kan användas. Vissa handhavan­Tillämpningar och  2 
begränsningar 222   RiktväRden föR föRoRenad maRkden kan dock vara annorlunda i senare versioner jämfört med hur de 
beskrivs i handledningen. Då hänvisas till hjälpfunktioner i Excel.  
Viktigt är att beakta följande:
Säkerhetsinställningarna i Excel måste vara sådana att makron tillåts.
Då beräkningsprogrammet sparas i den nya Excel­versionen måste 
man välja att även spara makron. bilaga 4 • Handledning för beräkningsprogram   223Programmet är utformat i Excel och fungerar som ett vanligt Excel­
kalkylblad. Beräkningarna utförs automatiskt varje gång någon inmat­
ning eller ändring av indata sker. Detta innebär att riktvärden och ut­
tagsrapport alltid är uppdaterade med de senaste ändringarna. Modellen använder dock interna databaser som ställer vissa krav på att ändringar 
bekräftas. Programmet innehåller ett flertal makron. Därför ska man väl­
ja att aktivera makron om en sådan fråga ställs när programmet startas.
Tre olika funktioner finns i programmet:
Utarbetande av konceptuell förorenings­ och spridningsmodell.

Beräkning av riktvärden för förorenad mark.
Beräkning av halter i olika medier utifrån uppmätt halt i jord.
Riktvärden för förorenad mark samt halter i olika medier kan beräknas för upp till 24 ämnen samtidigt. 
Kalkylblad3.1 
Nio kalkylblad visas som standard i programmet. Dessa är:
konceptuell modell (kapitel 4) 
inmatning (kapitel 5 och 6)
kommentarer (avsnitt 7.2)
uttagsrapport (avsnitt 7.3)
avvikelser ämnesdata (avsnitt 7.4)
riktvärden (avsnitt 7.5)
halter (avsnitt 7.6)
valda referenser (avsnitt 7.7)
generella riktvärden (avsnitt 8.1).Programbeskrivning3  224   RiktväRden föR föRoRenad maRkFörutom ovanstående kalkylblad finns ytterligare ett antal kalkylblad 
som är dolda för användaren (kapitel 8). De innehåller modellekvationer, 
databaser m.m. Två av dessa blad innehåller beräknade envägskoncen-
trationer för de generella riktvärdena för känslig markanvändning (KM) respektive mindre känslig markanvändning (MKM).
I den konceptuella exponerings­ och spridningsmodellen (bladet 
”Konceptuell modell”) görs en kvalitativ beskrivning av möjliga förore­ningskällor eller förorenade medier, exponerings­ och spridningsvägar 
samt skyddsobjekt. All inmatning av data för beräkning av riktvär ­
den sker i bladet ”Inmatning”. I inmatningsbladet hanteras scenarier, 
egna ämnen m.m. Obligatoriska kommentarer sammanställs i bladet 
”Kommentarer”. En sammanfattning av riktvärden och indata redovisas 
i bladet ”Uttagsrapport”. 
Om egna ämnen har skapats kan bladet ”Avvikelser ämnesdata” 
användas för att redovisa vilka ändringar av ämnesparametrar som gjorts. En detaljerad presentation av beräknade riktvärden, envägskon­centrationer för olika exponeringsvägar, justeringar av riktvärden m.m. 
ges i bladet ”Riktvärden”. I bladet ”Generella riktvärden” redovisas 
Naturvårdsverkets generella riktvärden för känslig respektive mindre känslig markanvändning. Kalkylbladet ”Halter” kan användas om man 
vill tillämpa programmets inbyggda transportmodeller för att bland an­
nat beräkna koncentrationer i olika medier baserat på uppmätta halter i jord.
Samtliga kalkylblad är låsta så att man endast kan ändra data i de 
vita inmatningscellerna. 
Dokumentation3.2 
För att kunna följa beräkningarna av riktvärden är det viktigt att alla gjorda antaganden och alla använda data förklaras, motiveras och 
finns med i dokumentationen (uttagsrapporten m.m.). Alla värden som 
ändras i bladet ”Inmatning” resulterar i en rödmarkerad rad i bladet ”Kommentarer”. Denna rödmarkering indikerar att ”en kommentar be­
höver ges med avseende på den förändring som har gjorts i inmatnings­
bladet”. När kommentaren har skrivits in försvinner den röda marke­
ringen. Kommentaren kommer även att synas i bladet ”Uttagsrapport” 
tillsammans med en notering om att kommentaren är obligatorisk (obl). Även frivilliga kommentarer kan skrivas in i bladet ”Kommentarer” och 
kommer på samma sätt med i uttagsrapporten, men då tillsammans med 
en notering att kommentaren är frivillig (frv). 
Det finns två arbetslägen i bladet ”Inmatning” kallade ”Arbetskopia” 
respektive ”Rapport”. Eventuella utskrifter som sker i arbetsläget ”Arbetskopia” kommer att innehålla texten ”Arbetskopia”. Läget ”Rapport” används när det aktuella scenariot färdigställts med avseende 
på val av exponeringsvägar, indata med mera i bladet ”Inmatning”. Om 
kommentarer inte givits för de förändringar i bladet ”Inmatning” som har medfört rödmarkering enligt ovan kommer texten ”Kommentar sak­
nas!” att visas i bladet ”Uttagsrapport”. När kommentarer har skrivits 
in försvinner denna varning. bilaga 4 • Handledning för beräkningsprogram   225Färgkodning3.3 
Kalkylblad och enskilda celler har olika färger beroende på funktion. 
Följande används som bakgrundsfärg för kalkylbladen:
grönt blad inmatning av data
ljusgult bladHantering av uppgifter i databaser  
(del av bladet ”inmatning”)
gula blad Presentation av resultat
Vita blad Beräkningsblad (dolda)
Följande färgkodning används för enskilda celler:
Vita celler Celler för inmatning
Brungula celler Data för jämförelse (generella scenarier)
gula celler Presentation av beräkningsresultat
Röda celler Varning för att inmatad data kan ha orealistiskt värde 
Rosa cellerCeller ihopkopplade mellan bladen  
”Konceptuell modell” och ”inmatning”
Vissa celler, eller grupper av celler, i de dolda kalkylbladen har en blå 
ram. Detta indikerar att dessa cellvärden även används av något annat 
kalkylblad för beräkningar av riktvärden. 
Vid vissa val av parametrar (t.ex. exponeringsvägar) kommer celler 
att streckmarkeras. Det betyder att de inte behöver fyllas i, eftersom de inte används vid beräkningarna.
Hjälptexter3.4 
Hjälptexter finns inlagda på flera ställen i beräkningsprogrammet. Dessa 
indikeras med en liten röd triangel. Om musmarkören förs över triangeln 
så visas en hjälptext som förklarar den aktuella parametern.
Parametrar3.5 
De parametrar som används i programmet har delats in i tre grupper:
a) scenarioparametrar
b) ämnesparametrar 
c) modellparametrar 226   RiktväRden föR föRoRenad maRkSyftet med indelningen är att begränsa antalet parametrar som visas 
för att göra programmet lättare att använda. Avgränsningen mellan 
scenario parametrar, modellparametrar och ämnesparametrar är i viss ut­
sträckning subjektiv.
a) scenarioparametrar Scenarioparametrar, exempelvis exponerings­
tider och akviferens hydrauliska konduktivitet, finns med på bladet ”Inmatning” och har markerats med grön bakgrund. Dessa kan be­
höva ändras då platsspecifika riktvärden ska beräknas. Det är möjligt 
att spara värdena på scenarioparametrarna under ett scenarionamn som man själv kan välja, se avsnitt 5.3. De så kallade ”exponerings­
parametrarna” (avsnitt 5.6) är en delmängd av scenarioparametrarna. 
Exponeringsparametrarna omfattar dock även de scenariospecifika mo­dellparametrarna, se nedan.
b) ämnesparametrar Ämnesparametrar återfinns i ruta ”Ändra, ta bort 
eller skapa eget ämne” och är kopplade till ett visst ämne. Exempel är 
TDI­värden, dricksvattenkriterier samt kemiska och fysikaliska para­
metrar, som exempelvis K
ow. Det är inte möjligt att ändra värdet på en 
ämnesparameter för de ämnen som ingår som standard i programmet. 
Däremot kan man skapa ett eget ämne där ämnesparametrarna kan redi­
geras. Även denna funktion finns på bladet ”Inmatning”, se avsnitt 6.1.  
c) modellparametrar Modellparametrar återfinns i ruta ”Ändra modell­
parametrar”. Dessa bör oftast inte ändras utan kan sägas vara en del av riktvärdesmodellen. Ett exempel på en typisk modellparameter är 
andningshastigheten för barn (7,6 m
3/dag). I enstaka fall kan det vara 
nödvändigt att ändra även modellparametrar. Då bör tydliga och rele­vanta skäl för detta redovisas. Ändringar av modellparametrar kan göras 
längst ned i bladet ”Inmatning”, se avsnitt 6.2. 
Observera att en modellparameter som ändras kommer att användas 
vid alla beräkningar oavsett vilket scenario som valts, det vill säga änd­ringen påverkar samtliga scenarier. Det finns dock ett viktigt undantag till detta, nämligen de scenariospecifika modellparametrarna. Denna 
grupp av modellparametrar är en typ av exponeringsparametrar som får 
olika värde beroende på om scenariot är KM eller MKM, det vill säga parametrarnas värden är beroende av scenariot, till skillnad från övriga 
modellparametrar.
Ämnen3.6 
Det finns ett antal ämnen eller grupper av ämnen inlagda i programmet. 
Dessutom är det möjligt att definiera egna ämnen. Hur detta görs be­
skrivs i avsnitt 6.1.
Scenarier3.7 
Ett scenario består av en viss kombination av indata till programmet. 
Det finns två generella scenarier fördefinierade i beräkningsprogrammet. 
Dessa betecknas KM (Känslig Markanvändning) och MKM (Mindre 
Känslig Markanvändning), se avsnitt 5.1. bilaga 4 • Handledning för beräkningsprogram   227Det är även möjligt att definiera egna scenarier och spara dessa under 
egna namn (kapitel 6). På så sätt kan inställningarna för riktvärdesbe­
räkningar lagras för olika typer eller varianter av markanvändning m.m. 
Ett exempel på användning av egna scenarier är att beräkna riktvärden för en annan geologisk miljö än den som används i de generella scenari­
erna. Detta kan göras genom att ange platsspecifika värden för jordpara­
metrar och parametrar för grundvattentransport. 
Varningsmeddelanden och annan information3.8 
inma Tning 3.8.1 
Vid inmatning av data i bladet ”Inmatning” varnar programmet om värden som kan vara orealistiska anges för scenarioparametrarna. 
Varningen sker genom att inmatningscellen färgas röd. I några fall var ­
nas även för orealistiska kombinationer av indata, till exempel om:
Inmatade värden leder till att den totala porositeten överstiger 0,60 (60 %).

Den hydrauliska gradienten ( i) är för hög med hänsyn till den hydrau­
liska konduktiviteten (K). Varning ges om log(i) > ­log(K)/3 – 3.
Värden som markerats som orealistiska kan under vissa förutsätt­
ningar ändå vara rimliga. Varningen påverkar dock inte beräkningarna, 
utan är en signal till användaren att kontrollera att indata är korrekta. 
Varningarna redovisas även i uttagsrapporten med röd färg, se avsnitt 7.3.
Ingen varning ges om orealistiska värden anges för modell­ och äm­
nesparametrar. Om en modell­ eller ämnesparameter ändras är det upp till användaren att bedöma att värdet är realistiskt. Ändringen kommen­teras och motiveras då i bladet ”Kommentarer”.
BERÄKningSRESUl TaT 3.8.2 
Beräkningsresultat presenteras i de fall beräkningar är relevanta och 
möjliga att genomföra. I övriga fall visas istället textmeddelanden.  
Tre olika meddelanden kan ges:
ej begr.

data saknas
ej aktuell.
Texten ”ej begr.” anger att koncentrationen i jorden inte är begränsande 
för den aktuella exponeringsvägen. Detta kan inträffa exempelvis för 
ämnen med låg giftighet, liten flyktighet eller liten lakbarhet.
Texten ”data saknas” anger att ett värde inte kan beräknas eftersom 
någon viktig uppgift saknas, exempelvis en ämnesparameter.
Texten ”ej aktuell” anger att beräkningen inte är relevant beroende 
på de val som gjorts på inmatningsbladet eller i den konceptuella model­
len. Ett exempel är envägskoncentrationen för exponeringsvägen ”intag 
av växter” som är ”ej aktuell” om exponeringsvägen inte har valts i den 
konceptuella modellen.  bilaga 4 • Handledning för beräkningsprogram   229Utarbetandet av en konceptuell modell är det första steget i en risk­
bedömning. Den sammanfattar hur potentiellt miljö­ och hälsofarliga 
ämnen från det förorenade området kan nå skyddsobjekten och hur 
dessa kan exponeras. Den konceptuella modellen kan modifieras och förfinas under projektets gång allteftersom ny information tillkommer. 
Alla potentiella föroreningskällor, frigörelse­ och spridningsmekanismer, 
kontaktmedier, exponeringsvägar och skyddsobjekt bör omfattas av den konceptuella modellen. I bladet ”Konceptuell modell” (Figur 4.1) kan en 
enkel konceptuell förorenings­ och spridningsmodell utarbetas som stöd 
för riskbedömningen. I textrutan ovanför den konceptuella modellen finns en kort beskrivning av syftet med modellen och en hänvisning till 
rapporten ”Riskbedömning av förorenade områden” (Naturvårdsverket 
2009a i huvudrapporten) samt till Naturvårdsverkets hemsida om efter­behandling där vägledande rapporter och den senaste versionen av be­
räkningsprogrammet finns för nedladdning (www.naturvardsverket.se/
ebh). 
När beräkningsprogrammet öppnas är samtliga rutor i den koncep­
tuella modellen förkryssade. De rutor som inte är aktuella avmarkeras av användaren och aspekter som inte omfattas av formuläret läggs till under ”Övrigt”. Det finns även möjlighet att kommentera och precisera 
under vissa av rubrikerna i bladet för den konceptuella modellen, till ex­
empel under ”Miljö – Markekosystem”. 
Några rutor på bladet har rödfärgad text, vilket indikerar att 
dessa val har en direkt koppling till de rosafärgade cellerna i bladet ”Inmatning”, se kapitel 5. Om en ruta med rödfärgad text markeras, till exempel någon av exponeringsvägarna, så sker motsvarande val auto­
matiskt på bladet ”Inmatning”. Även skyddsobjekten ”markekosystem” 
och ”grundvatten” är på detta sätt kopplade till bladet ”Inmatning”. Det är endast de rutor med röd text i bladet ”Konceptuell modell” som har 
en direkt inverkan på beräkningarna i riktvärdesmodellen.
Skyddsobjekten ”ytvattenekosystem” och ”ytvatten” beaktas alltid 
och därför kan dessa skyddsobjekt inte avmarkeras (beräkningsprogram­
met hanterar alltid dessa skyddsobjekt). Andra aspekter som beskrivs i den konceptuella modellen och som påverkar riskbilden, men som inte 
omfattas av beräkningsprogrammet, måste hanteras separat. Detta gäller 
exempelvis om det finns andra exponeringsvägar än de sex rödfärgade.Konceptuell modell4  230   RiktväRden föR föRoRenad maRk
Figur 4.1. Utarbetande av konceptuell 
förorenings- och spridningsmodell. Rutor med rödfärgad text indikerar sådana val som har en koppling till bladet ”inmatning” och därmed direkt påverkar beräkningarna i programmet.   bilaga 4 • Handledning för beräkningsprogram   231Val av generellt scenario5.1 
Det finns två generella scenarier i programmet:
KM – Känslig markanvändning
MKM – Mindre känslig markanvändning.
Man måste alltid ange ett generellt scenario som programmet kan an­
vända för att jämföra indata mot.
De platsspecifika data som matas in kommer att jämföras med det an­
givna generella scenariot och de indata som avviker från detta redovisas i uttagsrapporten. Detta gör att alla ändringar i förhållande till ett ge­
nerellt scenario automatiskt dokumenteras. Förändringar kommenteras också i bladet ”Kommentarer”.
Val av generellt scenario görs med rullningslist på bladet ”Inmatning” 
(Figur 5.1) i rutan ”Val av generellt scenario”. När ett generellt scenario väljs visas de generella scenarioparametrarna i de brungula cellerna på bla­det ”Inmatning”. Värden i dessa celler kan inte ändras och används inte 
vid beräkningarna, utan visas endast som information och jämförelse.
Val av eget scenario5.2 
Nästa steg är att välja vilket scenario man vill utgå från när man matar 
in sina platsspecifika uppgifter. Det utförs genom att antingen välja nå­
got av de generella scenarierna eller ett scenario som man själv skapat 
och tidigare sparat. Val av scenario görs med rullningslist i rutan ”Val av eget scenario” på bladet ”Inmatning” (Figur 5.1).
När man väljer ett scenario hämtas alla scenarioparametrar och vi­
sas i de vita cellerna på bladet ”Inmatning”. Man kan därefter ändra de uppgifter man önskar. Data i de vita cellerna används vid beräkning av 
det platsspecifika riktvärdet.
Beskrivning av scenariot5.3 
All inmatning av data sker för ett visst scenario. Det är lämpligt att börja 
inmatningen med att ge scenariot ett eget namn så att det kan sparas i inmatning5  232   RiktväRden föR föRoRenad maRkdata basen, se kapitel 6. Då ett av de två generella scenarierna laddas in (se 
ovan) kommer det egna scenariots namn att vara ”– namnlöst –”. Detta 
bör ändras till ett lämpligt namn för det scenario som skapas (Figur 5.1).
En kort beskrivning av scenariot kan även skrivas in i rutan 
”Beskrivning av scenariot”. Beskrivningen kan bestå av maximalt fyra rader med cirka 50 tecken per rad (Figur 5.1). Denna beskrivning kom­
mer att sparas tillsammans med övriga data för scenariot.
Viktigt: Glöm inte bort att spara scenariot, se avsnitt 5.17. När änd­
ringar görs i scenariot måste scenariot sparas på nytt för att ändringarna ska lagras.
Val av ämnen5.4 
De ämnen som ska ingå i beräkningarna väljs på bladet ”Inmatning” med hjälp av rullningslister i rutan ”Val av ämnen” (Figur 5.1). Både för ­
definierade ämnen och egna ämnen kan väljas. Egna ämnen som lagts till placeras efter de fördefinierade på rullningslisterna.
Notera att valda ämnen inte är en del av scenariot utan är gemensam­
ma för alla scenarier i programmet.
Val av exponeringsvägar5.5 
I programmet finns sex fördefinierade exponeringsvägar för beräkning av riktvärden (Figur 5.2). Utöver dessa kan också en uppskattning av 
föroreningshalt i fisk väljas, men denna exponeringsväg ingår inte i det 
beräknade riktvärdet. De exponeringsvägar som inte är aktuella avmar ­
keras i bladet ”Konceptuell modell”. I bladet ”Inmatning” visas de valda 
exponeringsvägarna (rosa celler), men själva valet görs i den konceptu­
ella modellen, detta för att tydliggöra att en förändring i valda expone­ringsvägar måste grundas på en förändring i den konceptuella modellen.
Exponeringsparametrar5.6 
Exponeringsparametrarna används för att beräkna människans expo­nering via de valda exponeringsvägarna. Separata exponeringstider kan 
anges för barn och vuxna för de olika exponeringsvägarna (Figur 5.3). 
Exponeringstiden avser det antal dagar per år som exponering sker. För exponeringsvägarna ”inandning av damm” samt ”inandning av ånga” Figur 5.1. Val 
av scenario och ämnen på bladet ”inmatning”.
 bilaga 4 • Handledning för beräkningsprogram   233finns även exponeringsparametern ”andel inomhusvistelse”. Denna para­
meter anger hur stor andel av tiden som tillbringas inomhus. Resterande 
andel antas som utomhusvistelse.
För exponeringsvägen ”intag av växter” används istället intagets 
storlek som exponeringsvariabel. Eftersom endast växter som vuxit på 
området beaktas, anges den andel av det totala intaget växter som kom­mer från området.
I vissa fall skiljer sig parametrarna i riktvärdesmodellen åt bero­
ende på om grundscenariot är KM eller MKM. Därför ska man under ”Scenariospecifika modellparametrar” i bladet ”Inmatning” välja om KM­värden eller MKM­värden ska användas i beräkningarna (Figur 
5.2). Ett exempel på en sådan scenariospecifik modellparameter är hur 
stor andel av tiden (dygnet) som exponering för damm eller ångor sker de dagar man vistas på platsen (modellparametern ”Tidsfaktor inand­
ning av ångor och damm”).
Jord- och grundvattenparametrar5.7 
I rutan ”Jord­ och grundvattenparametrar” ska fem parametrar anges 
(Figur 5.4), dessa är:
halt löst/mobilt organiskt kol i grundvatten (DOC)
torrdensitet
halt organiskt kol i jorden
vattenhalt
andel porluft.
Den totala porositeten räknas ut med hjälp av vattenhalt och andel por ­
luft och visas i en gul cell.Figur 5.2. Val av exponeringsvägar  
på bladet ”inmatning” (avsnitt 5.5).Figur 5.3. Exponerings parametrar 
på bladet ”inmatning” (avsnitt 5.6).
 234   RiktväRden föR föRoRenad maRkFörorenat område5.8 
Storleken på det förorenade markområdet definieras genom att man 
anger områdets längd och bredd i rutan ”Förorenat område” (Figur 5.4). 
Dessa data används för beräkning av utspädning till grundvatten och 
ytvatten.
Möjligheten finns att beräkna riktvärdet för förorening i jorden un­
der grundvattenytan. Detta alternativ väljs genom att markera kryssru­tan i rutan ”Förorenat område”. Valet påverkar enbart spridningen till grundvatten och ytvatten. Den enda exponeringsväg för människor som 
påverkas av detta val är intag av dricksvatten från en brunn. I detta fall 
behöver även föroreningens mäktighet under grundvattenytan anges, det vill säga tjockleken på det förorenade jordlager som ligger under grund­
vattenytan. Den mäktighet som anges måste vara större än noll, men 
mindre än akviferens mäktighet. I de generella scenarierna (KM, MKM) tas ingen särskild hänsyn till förorening under grundvattenytan.
Transportmodell  5.9 
– Ånga till inom- och utomhusluft
I rutan ”Transportmodell – Ånga till inom­ och utomhusluft” anges fyra parametrar för beräkning av utspädning från porluft till inomhusluft 
(Figur 5.4). Dessa är:
luftvolym inne i byggnad

luftomsättning i byggnad
yta under byggnad, det vill säga husgrundens area
djup till föroreningen.
Djup till föroreningen avser det vertikala avståndet från nederkanten 
av dräneringslagret under hus till föroreningen. Om beräkningen avser 
mark utan hus ska istället djupet från markytan till föroreningen anges. 
I det senare fallet används uppgiften för att beräkna utspädningen från porluft till utomhusluft. Ångtransport till utomhusluft är endast nöd­
vändig att beakta om exponeringsparametern ”andel inomhusvistelse” 
(avsnitt 5.6) är mindre än 1. Om värdet är 1, det vill säga 100 procent, beaktas inte utomhusexponering för ånga.
Utspädningen från porluft till inomhusluft respektive till utomhus­
luft beräknas automatiskt av programmet och visas i de gula cellerna (Figur 5.4). Eftersom utspädningen är ämnesspecifik måste man välja för 
vilket ämne som utspädningsfaktorerna ska visas för. Ämne väljs med 
rullningslisten till höger om den gula cellen. Man kan välja att visa ut­spädningsfaktorn för något av de ämnen som tidigare valts enligt avsnitt 
5.4. Observera att valet av ämne inte påverkar beräkningarna utan bara 
vad som visas i de gula cellerna.
Utspädningen anges som hur många gånger halten i porluften späds 
ut när föroreningen når inomhusluft respektive utomhusluft, det vill säga 1/DF enligt definition i modellbeskrivningen. bilaga 4 • Handledning för beräkningsprogram   235Transportmodell – grundvatten 5.10 
För Tranportmodell – Grundvatten anges följande fem parametrar 
(Figur 5.4):
grundvattenbildning
hydraulisk konduktivitet
hydraulisk gradient
akviferens mäktighet
avstånd till brunn.
Grundvattenbildningen avser den del av nederbörden som infiltrerar  
och bildar grundvatten. Den kan beräknas som nederbörd minus yt­
avrinning, dräneringsflöden, avdunstning och transpiration via växter. 
Den hydrauliska konduktiviteten avser här konduktiviteten i horison­tell riktning. Akviferens mäktighet avser den vattenförande zonens 
tjocklek. Om denna inte är känd kan ett ungefärligt värde anges. 
Avståndet till dricksvattenbrunn måste anges om exponeringsvägen ”intag av dricksvatten” har valts. Programmet beräknar utspädningen 
från porvatten till grundvatten vid brunnen och resultatet visas i en gul 
cell, ”Utspädning till grundv. (brunn)” (Figur 5.4). Det värde som pre­senteras motsvarar 1/DF enligt modellbeskrivningen.
Figur 5.4. Val och inmat-
ning av parametervärden på bladet ”inmatning”. 236   RiktväRden föR föRoRenad maRkTransportmodell – Ytvatten 5.11 
Transportmodellen för ytvatten avser antingen sjö eller rinnande vat­
tendrag (Figur 5.4). Valet görs i rutan ”Transportmodell – Ytvatten”. 
Om sjö väljs så ska sjöns volym och omsättningstid anges. Om rinnan­
de vattendrag väljs så ska flödet i vattendraget anges. Programmet be­räknar automatiskt utspädningen från porvatten till ytvatten och resul­
tatet visas i en gul cell i ruta ”Transportmodell – Ytvatten” (Figur 5.4). 
Det värde som presenteras motsvarar 1/DF enligt modellbeskrivningen. 
Transportmodeller – Egna utspädningsfaktorer 5.12 
I rutan ”Transportmodeller – Egna utspädningsfaktorer” kan egna be­räknade utspädningsfaktorer direkt anges, i de fall de bättre speglar de 
platsspecifika förhållandena (Figur 5.4). Den egenhändigt beräknade 
utspädningsfaktorn används då av programmet istället för den inbygg­da transportmodellen. Följande egna utspädningsfaktorer kan anges 
för de olika transportmodellerna:
utspädning från porluft till inomhusluft

utspädning från porluft till utomhusluft
utspädning från porvatten till grundvatten (brunn)
utspädning från porvatten till ytvatten.
Utspädningsfaktorn ska anges som hur många gånger porluft eller 
porvatten späds ut innan det når aktuellt kontaktmedium. Detta värde 
motsvarar 1/DF enligt modellbeskrivningen. Motiv och metod för be­
räkning av egna utspädningsfaktorer bör dokumenteras.
I de brungula cellerna för generellt scenario anges de inbyggda mo­
dellernas utspädning för det generella scenario som valts. Observera att utspädningen från porluft till inomhusluft respektive utomhusluft är ämnesberoende om den inbyggda transportmodellen används. De 
värden som redovisas i de bruna cellerna för det generella scenariot 
är därför ungefärliga värden. Om en egen utspädningsfaktor används kommer samma utspädning från porluft till inomhusluft respektive ut­
omhusluft att användas för alla flyktiga ämnen.
Transportmodeller – Beräknade vattenflöden 5.13 
Beräkningsprogrammet beräknar vattenflödet genom de förorenade 
jordmassorna samt vattenflödet i akviferen. Resultaten visas i rutan 
”Transportmodeller – Beräknade vattenflöden” i två gula celler och i 
enheten m3/år (Figur 5.4). Resultatet visas för att användaren ska kun­
na säkerställa att vattenflödet genom den förorenade jorden är mindre 
än flödet i akviferen. Akviferen måste kunna ta emot den vattenmängd 
som strömmar genom den förorenade jorden, annars blir beräkning­arna orimliga. Ett skäl till orimliga värden på vattenflödena kan vara 
att en orimlig kombination av indata matats in. bilaga 4 • Handledning för beräkningsprogram   237Skydd av markmiljön 5.14 
Två olika uppsättningar av ämnesspecifika värden finns i modellen för 
skydd av markmiljön inom det förorenade området:
Skydd av markmiljö, KM­värde – känslig markanvändning  
[mg/kg] – EKM
Skydd av markmiljö, MKM­värde – mindre känslig markanvänd­
ning [mg/kg] – EMKM.
Användaren måste välja vilken uppsättning av dessa värden som ska an­
vändas av programmet för att skydda markmiljön på platsen (Figur 5.5). 
Det görs i rutan ”Skydd av markmiljö”. Om andra värden ska användas måste ett eget ämne först skapas enligt avsnitt 6.1. Därefter kan KM­ el­
ler MKM­värdet för det egna ämnet ändras till det önskade.
Om markmiljön avmarkerats i den konceptuella modellen kommer 
värdet för Skydd av markmiljö inte att inverka på det beräknade sam­manvägda riktvärdet för hälsa och miljö. En avmarkering sker då auto­
matiskt även i inmatningsbladet (rosa cell).
Skydd av ytvatten 5.15 
Skydd av akvatiskt liv i ytvatten beaktas alltid av programmet. Inga upp­gifter behöver anges på bladet ”Inmatning”. Nivån på skyddet styrs av 
ämnesparametern ”Haltkriterium för skydd av ytvatten” (C
crit-sw).
Om andra kriterier än de generella används för skydd av ytvatten 
måste ett eget ämne skapas, varefter ämnesparametern ”Haltkriterium 
för skydd av ytvatten” kan ändras.
Figur 5.5. Val av värde 
för skydd av markmiljö, skydd av grundvatten samt justeringar av riktvärde på bladet 
”inmatning”. 238   RiktväRden föR föRoRenad maRkSkydd av grundvatten samt justeringar 5.16 
Två justeringar av riktvärdet kan göras i bladet ”Inmatning” i rutan 
”Skydd av grundvatten samt justeringar” (Figur 5.5). Dessa är: 
justering för akuttoxicitet
justering för bakgrundshalt. 
Dessa kan påverka det riktvärde som beräknas i kolumnen ”Avrundat 
riktvärde (mg/kg)” i bladet ”Riktvärden”.  
I rutan finns även en kryssruta som är markerad om ”Grundvatten” 
har valts som skyddsobjekt i den konceptuella modellen. 
SKYDD a V gRUnDV aTTEn 5.16.1 
Justering för skydd av grundvatten görs om grundvatten valts som 
skyddsobjekt i den konceptuella modellen. Valet görs alltså i bladet ”Konceptuell modell” men kryssrutan på bladet ”Inmatning” markeras/
avmarkeras då automatiskt (rosa cell). Avsikten med valet är att halterna 
i grundvattnet inte ska överskrida haltkriteriet för skydd av grundvatten. 
Det horisontella avståndet från det förorenade området till det 
grundvatten som ska skyddas anges under ”Skydd av grundvatten – Utspädning” (Figur 5.5). Observera att detta avstånd kan vara det­samma som avståndet till en brunn, men det behöver inte vara samma 
avstånd. Om man exempelvis vill skydda grundvattnet inom det föro­
renade området kan avståndet sättas till 0 m, även om en brunn ligger 500 m bort. Om grundvattenskydd valts sker justeringen av riktvärdet 
automatiskt utifrån ämnesparametern ”Haltkriterium för skydd av 
grundvatten” (C
crit-gw ) för ämnet ifråga. 
Det kan finnas orsak att ange andra kriterier för skydd av grund­
vatten. I detta fall måste man först skapa ett eget ämne, för vilken äm­nesparametern ”Haltkriterium för skydd av grundvatten” ändras till det värde som ska gälla.
Programmet beräknar automatiskt utspädningen från porvatten till 
det grundvatten som ska skyddas och presenterar resultatet i en gul cell (Figur 5.5). Det värde som presenteras motsvarar 1/DF enligt modell­
beskrivningen. Genom att markera kryssrutan ”Egen utspädning” kan 
man istället för den inbyggda modellen använda en egen utspädnings­faktor, se avsnitt 5.12.
aKUTTOxiCiTET 5.16.2 
Justering för akuttoxicitet kan utföras. Det gör man genom att mar ­
kera ”Justering för akuttoxicitet” i rutan ”Skydd av grundvatten samt 
justeringar” (Figur 5.5). Detta ger en begränsning av riktvärdet så att 
den tolerabla dosen för akuta effekter inte överskrids när ett barn äter jord. Vilken grad av påverkan justeringen får beror på värdet av äm­
nesparametern ”Tolerabel dos, akuta effekter” (TDAE) för det aktuella 
ämnet. Fördefinierade ämnen som för närvarande kan justeras för akuttoxicitet i beräkningsprogrammet är arsenik och cyanid. bilaga 4 • Handledning för beräkningsprogram   239BaKgRUnDSHal T 5.16.3 
I riktvärdesmodellen kan man välja att göra en justering så att det 
beräknade riktvärdet inte blir lägre än bakgrundshalten orsakad av 
naturlig förekomst eller diffus antropogen spridning. Det utförs ge­
nom att man markerar kryssrutan ”Justering för bakgrundshalt” i rutan ”Skydd av grundvatten samt justeringar” (Figur 5.5). Notera att 
ämnesparametern ”Bakgrundshalt” avser en bakgrundshalt baserad 
på data från hela landet. Detta medför att bakgrundshalterna på en specifik plats kan avvika från den bakgrundshalt som finns i modellen. 
Om man istället för den nationella bakgrundshalten för ett ämne vill 
använda ett lokalt framtaget värde måste först ett eget ämne skapas, se avsnitt 6.1. Därefter kan ämnesparametern ”Bakgrundshalt” för det 
nya ämnet ändras till det önskade.
lägg till, spara eller ta bort scenario 5.17 
När alla scenarioparametrar enligt avsnitten 5.3 till 5.16 angetts har 
hela scenariot definierats. För att lägga till ett scenario namnges sce­
nariot först i rutan ”Beskrivning av scenariot”, se avsnitt 5.3. Därefter 
kan scenariot läggas till och alla scenarioparametrar sparas då tillsam­mans med scenarionamnet. Detta görs genom att trycka på knappen 
”Lägg till nytt/spara scenario” (Figur 5.6).
Det är även möjligt att ändra data i ett befintligt scenario och däref­
ter spara det med samma namn. Eftersom endast ett scenario kan fin­nas med samma namn så kommer det gamla scenariot att skrivas över 
med nya data när man trycker på knappen ”Lägg till/spara scenario”. Det är således nödvändigt att trycka på denna knapp när man gjort 
ändringar i scenariot, annars sparas dessa inte i den interna databasen.
För att ta bort ett scenario gör man följande:
Välj det scenario som ska tas bort med hjälp av rullningslist i ru­

tan ”Lägg till, spara eller ta bort scenario” (Figur 5.6). Observera 
att de två generella scenarierna (KM och MKM) inte kan tas bort. 
Tryck på knappen ”Ta bort scenario”. Namnet på scenariot kom­
mer då att försvinna från rullningslisten som bekräftelse på att 
scenariot tagits bort.Figur 5.6. lägg till, spara 
eller ta bort scenario på bladet ”inmatning”.
  bilaga 4 • Handledning för beräkningsprogram   241Skapa, ta bort eller ändra eget ämne6.1 
SKaP a EgET ÄmnE 6.1.1 
I programmet finns ett antal fördefinierade ämnen eller ämnesgrupper.  
Ämnesparametrarna för dessa ämnen är låsta och kan inte ändras. 
Däremot är det möjligt att skapa egna ämnen vars parametrar går att 
ändra. Totalt kan 50 stycken egna ämnen läggas till. För att skapa ett nytt ämne gör man följande:
Välj ett befintligt, fördefinierat ämne som du vill utgå ifrån. För­

definie rade ämnen väljs i ämneslistan under rullningslist i rutan 
”Skapa, ta bort, eller ändra eget ämne” (Figur 6.1). Parametervärden 
för detta ämne kommer att föras över till det nya ämne som skapas. 
Om man istället vill skapa ett ämne helt utan parametervärden väljer man ”Inget ämne” som finns sist i ämneslistan.
Ange ett namn på det egna ämne du vill skapa i rutan ”Ange namn 

på eget ämne” och tryck ”ENTER”. Om ett namn som redan finns 
anges, till exempel ”Arsenik”, kommer ändelsen ”­mod” (förkort­
ning av modifierad) automatiskt att läggas till så att det nya namnet 
blir ”Arsenikmod”.
Tryck på knappen ”Skapa ämne”. Ett nytt ämne skapas och läggs 
till i ämneslistan.
Om ett eget ämne skapas för att använda i beräkningarna så glöm inte 
att också välja detta ämne med rullningslisterna i bladet ”Inmatning” (Figur 5.1), enligt avsnitt 5.4.
Egna ämnen som används i beräkningarna kommer automatiskt att 
redovisas på bladet ”Uttagsrapport”.
Ta BORT EgET ÄmnE 6.1.2 
Egna ämnen kan tas bort, till skillnad från fördefinierade ämnen. Gör då 
följande:
Välj det ämne som ska tas bort, med hjälp av rullningslist i bladet 

”Inmat ning”, i rutan ”Skapa, ta bort, eller ändra eget ämne” (Figur 6.1).Hantering av ämnes-  6 
och modellparametrar 242   RiktväRden föR föRoRenad maRkTryck på knappen ”Ta bort ämne”. Namnet kommer då att försvin­
na från rullningslisten som bekräftelse på att ämnet tagits bort.
ÄnDRa EgET ÄmnE 6.1.3 
Ämnesparametrar kan ändras för egna ämnen som skapas, men inte för 
de fördefinierade ämnena. Observera att om en ämnesparameter ändras 
så kommer denna ändring att gälla för alla scenarier där ämnet används.
För att ändra ämnesdata för ett eget ämne gör man följande i rutan 
”Skapa, ta bort, eller ändra eget ämne” i bladet ”Inmatning” (Figur 6.1):
Använd rullningslisten ”Välj eget ämne som ska ändras” för att 
välja det egna ämne där ändringar ska göras. Välj sedan den ämnesparameter som ska ändras med hjälp av rull­

ningslisten ”Välj ämnesparameter”.Redigera ämnesparameterns värde och tryck ”ENTER”.

Efter att ämnesparametern har redigerats ska parametervärdet kopplas 
till en referens. Detta gör man genom att antingen välja en redan skapad 
referens eller genom att först skapa en ny referens och därefter välja den­
na. Om det egna ämnet baserats på ett befintligt ämne syns ursprungsre­ferensen för det befintliga ämnet i cellen ”Referens”. Om det egna ämnet 
inte baserats på något befintligt ämne är rutan tom. För att skapa en ny 
referens som kan väljas i rullningslisten med referenser görs följande:
Välj en tom position i rullningslisten ”Referens”.

Skriv in referensen till det nya parametervärdet i rutan ”Redigera 
referens”.Figur 6.1. Hantering 
av egna ämnen samt modell parametrar på 
bladet ”inmatning”.
 bilaga 4 • Handledning för beräkningsprogram   243Tryck på knappen ”Spara referens”. Texten ”Sparat!” visas som 
bekräftelse.
Se till att rätt referens är vald i rullningslisten ”Referens” och tryck 
på knappen ”Spara ändring”. Texten ”Sparat!” visas som bekräf­
telse.
I och med att referensen har skrivits in kommer denna att läggas till i re­
ferenslistan i bladet ”Valda referenser”, där referenserna till alla ämnes­parametrar finns med. Om en ämnesparameter ändras kan ursprungs­
referensen inte väljas. 
När man trycker på knappen ”Spara ändring” så sparas endast den 
valda ämnesparametern. Om man inte trycker på ”Spara ändring” och sedan väljer en ny ämnesparameter så kommer inte ändringen att ha 
någon effekt. Om flera ämnesparametrar ska ändras måste man således trycka på ”Spara ändring” efter varje ändrad parameter.
Ändra modellparameter6.2 
Samtliga modellparametrar kan ändras. Eventuella ändringar bör moti­veras väl och dokumenteras. En ändring kommer att påverka alla scena­
rier, varför man bör iaktta försiktighet vid ändring av modellparametrar. 
För att ändra en modellparameter gör man följande:
Välj den modellparameter som ska ändras i bladet ”Inmatning”. 

Valet görs med rullningslist i rutan ”Ändra modellparameter” 
(Figur 6.1).
Redigera modellparameterns värde och tryck ”ENTER”. 
Standardvärdet för parametern visas i cellen ovanför så att man lätt 
ska kunna återställa ursprungligt värde.
Tryck på knappen ”Spara ändring”. Texten ”Sparat!” visas som be­
kräftelse på att ändringen är införd.
Ändringar av modellparametrar kommer automatiskt att redovisas på 
bladet ”Uttagsrapport”. Motivering och referens till det ändrade värdet 
skrivs in i bladet ”Kommentarer”, se avsnitt 7.2. Knappen ”Återställ alla” återställer alla modellparametrar till ursprungsvärdena för det 
valda generella scenariot.  bilaga 4 • Handledning för beräkningsprogram   245Förslag på redovisning7.1 
När programmet används för att beräkna platsspecifika riktvärden ska 
den konceptuella modellen, de indata som används samt beräkningsre­
sultaten redovisas. Följande uppgifter bör redovisas i en riskbedömning i 
vilken detta beräkningsprogram används:
bladet ”Konceptuell modell”
bladet ”Uttagsrapport”
bladet ”Avvikelser ämnesdata” (endast om ett eller flera egendefi­
nierade ämnen används)bladet ”Valda referenser” (endast om ett eller flera egendefinierade 

ämnen används).
I många fall är det även lämpligt att bladet ”Riktvärden” redovisas, 
eftersom det där tydligt framgår vad som påverkar respektive inte på­verkar riktvärdet. Bladet ”Halter” redovisas i de fall koncentrationer i olika medier har beräknats baserat på uppmätta halter i jord. Bladet 
”Inmatning” behöver inte redovisas eftersom motsvarande information 
finns i uttagsrapporten.
Val av generellt scenario samt de ändringar som görs bör motiveras 
väl och dokumenteras i en skriftlig rapport. Motiveringar krävs även i de kommentarfält som finns i bladen ”Kommentarer” (redovisas i uttags­
rapporten) och ”Avvikelser ämnesdata”. 
Blad ”Kommentarer”7.2 
På detta blad kan kommentarer skrivas in, text som sedan visas i ut­
tagsrapporten, se nedan. Kommentarer kan ges för beräknade rikt­
värden, scenarioparametrar, modellparametrar samt egendefinierade 
ämnen. Rödmarkering anger att en kommentar krävs (obligatorisk). Rödmarkeringen försvinner när text matas in i kommentarfältet.Resultat av  7 
beräkningarna 246   RiktväRden föR föRoRenad maRkBlad ”Uttagsrapport”7.3 
I bladet ”Uttagsrapport” (Figur 7.1) redovisas en sammanställning av 
beräknade riktvärden samt de viktigaste uppgifterna som ligger till grund 
för dessa. De uppgifter som presenteras i uttagsrapporten är följande:
namn på ”Eget scenario”
avvikelser i det egna scenariot jämfört med det valda generella  
scenariotavvikelser i modellparametrar

egendefinierade ämnen
egna kommentarer som skrivits in i bladet ”Kommentarer”.
Dessutom kan ytterligare kommentarer bifogas uttagsrapporten,  
se avsnitt 8.2. 
EgET OCH gEnEREll T SCEnaRiO 7.3.1 
Namnet på det egna scenariot redovisas i uttagsrapporten. Dessutom 
anges vilket generellt scenario som använts, se avsnitt 5.1.
BERÄKnaDE RiKTVÄRDEn 7.3.2 
Beräknade riktvärden redovisas för alla ämnen som valts på bladet  
”Inmatning”. Dessutom visas vad som är styrande för respektive 
riktvärde. Endast de justerade och avrundade riktvärdena redovisas. Riktvärdena har avrundats med en särskild algoritm så att riktvärdet blir 
en jämn tiopotens av något av följande tal: 10, 12, 15, 18, 20, 25, 30, 
35, 40, 50, 60, 70 och 80.Figur 7.1. Exempel 
på uttagsrapport.
 bilaga 4 • Handledning för beräkningsprogram   247aVViKElSER i inma TningSBlaD 7.3.3 
Under rubriken ”Avvikelser i inmatningsblad” redovisas skillnaderna i 
parametervärden (scenarioparametrar) mellan det egna scenariot och det 
generella scenariot. Detta gör det möjligt att identifiera vilka avvikelser 
som finns i förhållande till ett generellt scenario, till exempel KM. Om inga avvikelser finns visas texten: ”Inga avvikelser i inmatningsbladet. 
De två scenarierna är identiska”.
aVViKElSER i mODEllP aRamETRaR 7.3.4 
Under rubriken ”Avvikelser i modellparametrar” redovisas eventuella 
ändringar av modellparametrarna. Egna värden och standardvärden vi­
sas, så att avvikelserna tydligt ska framgå. Om inga avvikelser finns så visas texten: ”Inga avvikelser i modellparametrar”.
EgEnDEFiniERaDE ÄmnEn 7.3.5 
Eventuella egendefinierade ämnen som använts listas under rubriken 
”Egendefinierade ämnen”. Ämnesparametrarnas värden för de egna äm­
nena kan redovisas med hjälp av bladet ”Avvikelser ämnesdata”, se av­
snitt 7.4. Om inga egendefinierade ämnen används vid beräkningarna så kommer följande text att visas: ”Inga egendefinierade ämnen används”.
KOmmEnT aRER 7.3.6 
Till höger om avvikelser m.m. som listas, redovisas de egna obligato­
riska (obl) respektive frivilliga (frv) kommentarer som skrivits in i bladet 
”Kommentarer”. Om arbetsläge ”Rapport” har valts på inmatningsbla­
det så kommer varningen ”Kommentar saknas!” att visas där det saknas en obligatorisk kommentar. När kommentarerna har skrivits in i bladet ”Kommentarer” försvinner denna varning.
Blad ”a vvikelser ämnesdata” 7.4 
Kalkylbladet ”Avvikelser ämnesdata” är till för att dokumentera änd­ringar i ämnesparametrar för egna ämnen som lagts till. Bladet kan an­
vändas till följande två saker:
Visa en lista på avvikelser mellan ett egendefinierat och ett fördefini­

erat ämne (Figur 7.2) Visa en lista med samtliga ämnesparametrar för ett ämne.
Figur 7.2. Exempel på 
redovisning av avvikelser i ämnesdata.
 248   RiktväRden föR föRoRenad maRkliSTa PÅ a VViKElSER 7.4.1 
Om man skapat ett eget ämne med utgångspunkt från ett fördefinierat 
ämne är det nödvändigt att lista vilka avvikelser som gjorts. Till exem­
pel kan man utgå från Arsenik och skapa ett eget ämne som man kallar 
Arsenik­mod. Därefter redovisar man vilka ändringar i parametervärden som gjorts för det egna ämnet. Redovisningen görs på följande sätt:
Välj det egna ämnet på den övre rullningslisten ”Eget ämne” i  

bladet ”Avvikelser ämnesdata”.Välj det fördefinierade ämnet på den undre rullningslisten 

”Fördefinierat ämne”.
Avvikelserna mellan de två ämnena redovisas då i en tabell. Till höger 
om tabellen finns plats att skriva ner egna kommentarer (vita celler, se 
Figur 7.2). Observera att kommentarerna ligger kvar även om nya äm­
nen väljs och inte sparas när ett scenario sparas. För att radera kommen­tarerna, tryck på knappen ”Radera kommentarer”.
liSTa PÅ SamTliga ÄmnESP aRamETRaR 7.4.2 
Om man skapat ett helt nytt ämne som inte finns fördefinierat bör samt­
liga ämnesparametrar redovisas. Detta görs på följande sätt:
Välj det egna ämnet på den övre rullningslisten ”Eget ämne”.

Välj ”Inget ämne” längst ner på den undre rullningslisten 
Samtliga parametrar, förutom de parametrar som saknar värden, kom­
mer då att visas i en tabell.
Blad ”Riktvärden”7.5 
På bladet ”Riktvärden” sammanställs de viktigaste delresultaten vid be­
räkningar av riktvärden, såsom envägskoncentrationer, skydd av miljön, 
justeringar med mera (Figur 7.3). Bladet kan användas för att i detalj 
studera vad som är styrande för riktvärdet.Figur 7.3.  Exempel 
på redovisning i bladet ”Riktvärden” (bladet har delats i två delar).
 bilaga 4 • Handledning för beräkningsprogram   249EnVÄgSKOnCEnTRa TiOnER 7.5.1 
Samtliga envägskoncentrationer för de olika exponeringsvägarna redo­
visas i tabellform. Envägskoncentrationen för en exponeringsväg är den 
föroreningskoncentration som skulle accepteras om endast den expone­
ringsvägen fanns.
Om det hälsoriskbaserade värdet är styrande för riktvärdet så indike­
rar en gråmarkering i tabellen vilken envägskoncentration som har störst påverkan på riktvärdet. Det bör noteras att envägskoncentrationerna baserats på 100 procent av TDI (tolerabelt dagligt intag). Eventuella jus­
teringar sker i efterföljande steg, till exempel nedjustering för att endast 
en viss andel av TDI bör utnyttjas av ett förorenat område.
OJUSTERa T HÄlSORiSKBaSERa T RiKTVÄRDE 7.5.2 
Det ojusterade hälsoriskbaserade riktvärdet är en sammanvägning av 
envägskoncentrationerna för samtliga exponeringsvägar. Gråmarkering indikerar att detta värde är styrande för riktvärdet. 
JUSTERingaR 7.5.3 
Två typer av justeringar av riktvärdet ovan redovisas i bladet:
justering för exponering från andra källor

justering för akuttoxiska effekter.
Justering för exponering från andra källor utförs för ämnen som har 
ett TDI­värde. Justering för akuttoxiska effekter kan väljas på bladet 
”Inmatning” och justering utförs då för ämnen som har TDAE­värden i 
databasen, se avsnitt 5.16.2. I annat fall anges ”data saknas”.
Om något av ovanstående värden är styrande för riktvärdet så indi­
keras detta med gråmarkering. Båda justeringarna avser hälsoeffekter på människor. Övriga justeringar (skydd av markmiljö, spridning samt bak­grundshalt) beskrivs nedan.
HÄlSORiSKBaSERa T RiKTVÄRDE 7.5.4 
Det hälsoriskbaserade riktvärdet utgår från det ojusterade hälsorisk­
baserade riktvärdet (avsnitt 7.5.2) men med ovan utförda justeringar.
SKYDD a V maRKmilJö 7.5.5 
Här redovisas riktvärdet för skydd av markmiljön. Om detta värde är 
styrande för riktvärdet så indikeras det med gråmarkering. Om markmil­
jön inte bedöms utgöra ett skyddsobjekt, och markekosystem valts bort 
som skyddsobjekt i den konceptuella modellen, så kommer riktvärdet för skydd av markmiljön ändå att redovisas. Det beaktas dock inte i det 
sammanvägda riktvärdet. I detta fall skuggas kolumnen för att indikera 
att värdena inte används.
SPRiDning 7.5.6 
I det slutliga riktvärdet tas även hänsyn till spridning av förorening ge­
nom beaktande av:
skydd mot fri fas
 250   RiktväRden föR föRoRenad maRkskydd av grundvatten
skydd av ytvatten.
Värdet för skydd av grundvatten redovisas om man valt att utföra juste­
ringar för detta. I annat fall visas ”ej aktuell”. Justering för skydd mot 
fri fas och skydd av ytvatten utförs dock alltid, förutsatt att relevanta 
värden för justering finns i ämnesdatabasen. I skyddet för ytvatten ingår både skydd av ytvatten som naturresurs och skydd av ytvattenekosys­
tem. Om skydd mot fri fas, skydd av grundvatten eller skydd av ytvatten 
är styrande för riktvärdet indikeras det med gråmarkering.
Notera att markering/avmarkering av frigörelse­/spridningsmeka­
nismen ”frifasspridning” på bladet ”Konceptuell modell” inte påverkar beräkningarna.
RiKTVÄRDE HÄlSa, milJö, SPRiDning 7.5.7 
Detta riktvärde är en sammanvägning av riktvärden för hälsa, markmiljö 
och spridning. Riktvärdet har valts som det lägsta av följande:
det ojusterade hälsoriskbaserade riktvärdet 

det hälsoriskbaserade riktvärdet justerat för exponering för andra 
källor samt akuttoxicitetriktvärdet för skydd av markmiljö

riktvärden avseende spridning, dvs. skydd mot fri fas, skydd av 
grundvatten samt skydd av ytvatten.
BaKgRUnDSHal T 7.5.8 
Om justering för bakgrundshalt har valts på bladet ”Inmatning” redovi­
sas bakgrundshalten. I det fall bakgrundshalten styr riktvärdet så indike­ras detta med gul/orange markering, till skillnad från gråmarkering som 
används för andra styrande värden. Syftet är att poängtera att riktvärdet 
uppjusterats.
aVRUnDa T RiKTVÄRDE 7.5.9 
Riktvärdet är lika med det högsta värdet av de två värdena ”Riktvärde 
hälsa, miljö, spridning” och ”Bakgrundshalt”. Riktvärdet avrundas i enlighet med avrundningsalgoritmen som beskrivs i avsnitt 7.3.2. 
Avrundningen leder till att riktvärdet kan skilja sig något från det grå­
markerade eller gul/orangemarkerade värde som är styrande.
ExPOnERingSVÄgaRnaS PÅVERKan PÅ   7.5.10 
HÄlSORiSKBaSERa T RiKTVÄRDE
För att få en tydligare bild av hur de olika exponeringsvägarna påverkar 
riktvärdet så redovisas den procentuella påverkan i en tabell. Tabellen åter ­
finns längst till höger i bladet ”Riktvärden” (Figur 7.4). Där kan man iden­tifiera vilka exponeringsvägar som har någon effekt i det aktuella scenariot och för de aktuella ämnena. Procenttalen avser påverkan på det ojusterade 
hälsoriskbaserade riktvärdet. De stämmer därför inte nödvändigtvis om rikt­
värdet justeras på något sätt, exempelvis för exponering från andra källor. bilaga 4 • Handledning för beräkningsprogram   251Blad ”Halter”7.6 
Bladet ”Halter” (Figur 7.5) är ett kombinerat inmatnings­ och resultat­
blad. I bladet redovisas resultaten av beräkningar som utförts med hjälp 
av transportmodellerna i programmet. Som indata till transportmodel­
lerna används de uppgifter som matats in på bladet ”Inmatning”, det vill säga scenarioparametrarna. Inmatning av representativa (uppmätta) hal­
ter i jord görs i de vita cellerna i kolumnen ”Inmatning av verkliga halter 
i jord”. Om egna utspädningsfaktorer (bladet ”Inmatning”) används istället för programmets transportmodeller så utförs även haltberäkning­
arna med hjälp av dessa utspädningsfaktorer. Föroreningstransporten till 
ytvatten kan dock inte beräknas med utspädningsfaktorer, utan denna beräkning görs alltid med transportmodell. 
Bladet ”Halter” kan även användas för att se vilka halter i olika me­
dier som ett visst riktvärde för jord motsvarar. Detta utförs genom att man matar in aktuellt riktvärde istället för uppmätt halt i jord i kolum­
nen ”Inmatning av verkliga halter i jord”.
Om något värde inte beräknas kan detta bland annat bero på de in­
ställningar som gjorts i scenariot. Exempelvis anges halterna i bladgrön­saker och rotsaker endast om exponeringsvägen ”intag av växter” valts.
Med god kunskap om föroreningsspridning samt försiktigt dragna 
slutsatser kan haltberäkningarna ge en fingervisning om hur realistiska de använda modellerna eller modellparametrarna är. Det är viktigt att 
de beräknade halterna inte tolkas bokstavligt som prognoser över för ­
väntade halter på en viss plats. Det kan finnas en mängd orsaker till att 
beräknade halter avviker från uppmätta, exempelvis följande:
Transportmodellen bygger på en konceptuell modell som kanske inte 

är giltig vid den aktuella platsen.Transportmodellerna är enkla och tar inte hänsyn till alla de proces­

ser som påverkar koncentrationerna.Vissa transportmodeller är något konservativa för att inte riskerna 

ska underskattas. Transportmodellernas parametervärden kan avvika från de verkliga.
Figur 7.4. Exempel på 
redovisning i bladet ”Riktvärden”. Redo-visning av exponerings-vägarnas inverkan på det 
ojusterade hälsoriskbase-
rade riktvärdet för respek-tive ämne.
Figur 7.5. Exempel på 
redovisning i bladet 
”Halter”. Koncentrationer 
i jord har matats in ma-nuellt i vita celler och beräkningarna utförs baserat på dessa halter och med programmets transportmodeller.
 252   RiktväRden föR föRoRenad maRkDe beräknade halterna kan ha uppkommit tidigare eller kan upp­
komma senare, eftersom flertalet av transportmodellerna inte beak­
tar tidsaspekten.
Proverna kan vara icke­representativa och mätfel kan förekomma.
Blad ”Valda referenser”7.7 
I bladet ”Valda referenser” redovisas referenser för de ämnesparametrar 
som används för beräknade riktvärden (Figur 7.6). För varje ämne redo­
visas ursprungsreferenser för respektive parameter med en textförkort­
ning i tabellen, medan referenser för ”egna” parametervärden redovisas med referensens nummer. I referenslistan nedanför tabellen redovisas den 
fullständiga referensen. Bladet kan skrivas ut och användas som referens­
lista för riktvärdesberäkningarna. 
Figur 7.6. Exempel 
på redovisning i bladet ”Valda refe-renser”. 
 bilaga 4 • Handledning för beräkningsprogram   253Blad ”generella riktvärden”8.1 
I bladet ”Generella riktvärden” redovisas Naturvårdsverkets generella 
riktvärden för känslig markanvändning (KM) och mindre känslig mark­
användning (MKM). Detta blad finns med för att enkelt kunna jämföra 
de generella riktvärdena med de riktvärden som beräknas med beräk­ningsprogrammet.
Beskrivning av dolda blad8.2 
Förutom de kalkylblad som visas för användaren finns även dolda kal­kylblad. Dessa innehåller ekvationer, databaser m.m. Det är möjligt att 
ta fram de dolda kalkylbladen. De dolda kalkylbladen kan tas fram ett 
åt gången. För beskrivning av hur detta går till hänvisas till Excels hjälp­funktioner. 
De dolda kalkylbladens funktion beskrivs kortfattat nedan.
bIlaga kommenT arer
I detta blad kan egna kommentarer och noteringar skrivas in och bifogas till uttagsrapporten.
lIsTa avvIk.
Detta blad innehåller beräkningar och sorteringsfunktioner för att sor ­
tera fram de avvikelser i ämnesparametrar som ska presenteras på bladet 
”Avvikelser ämnesdata”.
modellparam.
Här lagras alla modellparametrar, både standardvärden och egna värden 
som angetts. Kalkylbladet fungerar som databas för modellparametrarna.
scenarIer
I detta kalkylblad lagras alla scenarioparametrar för generella scenarier och egna scenarier. Kalkylbladet fungerar som scenariodatabas.övriga kalkylblad8  254   RiktväRden föR föRoRenad maRkreFerensda Tabas
I detta kalkylblad lagras de referenser för ämnesparametrar som skrivs 
in i bladet ”Inmatning” tillsammans med referens till vägledningen, ”NV 
2009a”.
ämnen
I detta kalkylblad lagras alla ämnesparametrar, både för fördefinierade ämnen och egna ämnen som skapas. Kalkylbladet fungerar som ämnes­
databas.
Impor T
Detta blad används av programmet om en extern ämnesdatabas nyttjas. 
För närvarande används bladet inte.
Fm1-2
Kalkylbladet innehåller modeller för föroreningens fördelning mellan jord och porvatten (fördelningsmodell 1) samt mellan ånga och por ­
vatten (fördelningsmodell 2).
Tm1
Kalkylbladet innehåller modell för transport av ångor till inomhusluft 
(transportmodell 1).
Tm2
Kalkylbladet innehåller modell för transport av ångor till utomhusluft (transportmodell 2).
Tm3
Kalkylbladet innehåller modell för transport av förorening till grund­
vatten (transportmodell 3).
Tm4
Kalkylbladet innehåller modell för transport av förorening till ytvatten 
(transportmodell 4).
Tm5
Kalkylbladet innehåller modell för upptag av föroreningar i växter (transportmodell 5).
em1
Kalkylbladet innehåller modell för människors exponering för förore­
ning via intag av jord (exponeringsmodell 1).
em2
ning via hudkontakt med jord och damm (exponeringsmodell 2).
em3
Kalkylbladet innehåller modell för människors exponering för förore­ning via inandning av damm (exponeringsmodell 3). bilaga 4 • Handledning för beräkningsprogram   255em4
ning via inandning av ånga (exponeringsmodell 4).
em5
ning via intag av dricksvatten (exponeringsmodell 5).
em6
Kalkylbladet innehåller modell för människors exponering för förore­ning via intag av växter (exponeringsmodell 6).
em7
Kalkylbladet används för beräkning av föroreningshalt i fisk genom att 
BCF­värdet beräknas här. Huvuddelen av beräkningen av halt i fisk görs 
i det dolda bladet ”Konc”.
mIlJÖeFF.
Kalkylbladet innehåller modeller för effekter i markmiljön och i ytvat­tenmiljön.
rIkTv .
Kalkylbladet innehåller beräkningar för sammanvägning av envägskon­
centrationer för de olika exponeringsvägarna, miljöeffekter samt juste­
ringar av riktvärdet. Resultaten av beräkningarna presenteras i bladet ”Riktvärden”.
konc.
Kalkylbladet innehåller beräkningar av koncentrationer i olika medier, 
baserat på uppmätt halt. Resultaten av beräkningarna presenteras i bla­
det ”Halter”.
reFerenser
I detta blad lagras referensnummer för de data som används av be­räkningsprogrammet. Numren hänvisar till referenserna i bladet 
”Referensdatabas”.
valda ämnen
Kalkylbladet tar fram ämnesparametrar för de ämnen som valts på bla­
det ”Inmatning”. Dessa parametrar används sedan i de fortsatta beräk­ningarna.
envägskoncenTra TIoner km
I detta blad redovisas envägskoncentrationerna för Naturvårdsverkets 
generella scenario för känslig markanvändning, KM.
envägskoncenTra TIoner mkm 
generella scenario för mindre känslig markanvändning, MKM.  bilaga 4 • Handledning för beräkningsprogram   257Ett platsspecifikt riktvärde för bly ska tas fram för ”Trekanten”. Den 
enda avvikelsen från det generella riktvärdet för känslig markanvänd­
ning (KM) är att exponeringstiden för intag av förorenad jord sätts till 
200 dagar/år. Förutsättningarna för att kunna använda sig av riktvärdes­modellen är uppfyllda, det vill säga de transportmodeller som används 
enligt huvudtexten i denna rapport bedöms vara rimliga att använda.
Det platsspecifika riktvärdet beräknas på följande sätt:
1) Öppna programmet i Excel. Beroende på säkerhetsinställ­ningen i den aktuella datorn kan man få en fråga om man vill 
aktivera makron eller inte. Välj då att aktivera makron.
2) Öppna kalkylbladet ”Konceptuell modell”, se Figur 9.1.
3) Gå igenom förutsättningarna för platsen så att den konceptu­
ella modellen beskriver dessa så väl som möjligt.
4) Öppna kalkylbladet ”Inmatning”.
5) Välj ”KM” som generellt scenario (avsnitt 5.1), se Figur 9.2.
6) Välj ”KM” som eget scenario (avsnitt 5.2), se Figur 9.2.
7) Ange ett eget namn på scenariot vid ”Scenariots namn” och 
skriv en beskrivning av scenariot som ska skapas (avsnitt 5.3), 
se Figur 9.2.
8) Välj ämnet ”Bly” (avsnitt 5.4), se Figur 9.2.
9) Ändra exponeringstiden för exponeringsvägen ”intag av för­orenad jord” till 200 dagar/år för både barn och vuxna (av­
snitt 5.6), se Figur 9.3.
10) Spara scenariot genom att trycka på knappen ”Lägg till nytt/spara scenario” i rutan ”Lägg till, spara eller ta bort scenario” 
(avsnitt 5.17), se Figur 9.4.
11) Skriv in en kommentar i bladet ”Kommentarer” om varför föränd­
ringen av exponeringstiden har gjorts (avsnitt 7.2), se Figur 9.5.
12) Välj ”Rapport” i rutan ”Arbetsläge” i bladet ”Inmatning”, se Figur 9.2.Ett enkelt exempel9  258   RiktväRden föR föRoRenad maRk13) Bilägg relevanta redovisningsblad till den riskbedömningsrap­
port som sammanställs, i detta fall:
a. Bladet ”Konceptuell modell”b. Bladet ”Uttagsrapport”c. Eventuellt bladet ”Riktvärden”, eller urklipp från detta, för 
beskrivning av styrande exponeringsvägar eller expone­
ringsvägarnas inverkan på riktvärdet. 
I detta fall behöver inte bladet ”Avvikelser ämnesdata” eller bladet ”Valda referenser” redovisas eftersom inga förändringar har gjorts av 
ämnesdata för det valda ämnet bly. Om ändringar av ämnesdata dä­remot görs bör dessa följas av såväl motivering som referens till valda 
data. Även bladen ”Avvikelser ämnesdata” och ”Valda referenser” bör 
då biläggas riskbedömningsrapporten.
Figur 9.1. Ett enkelt 
exempel, steg 2–3.
 bilaga 4 • Handledning för beräkningsprogram   259Det beräknade platsspecifika riktvärdet visas på bladen ”Uttags­
rapport” och ”Riktvärden”. Eftersom scenariot har sparats kan det sena­
re laddas in igen, vilket gör att det är enkelt att senare göra ändringar i 
scenariot. Glöm dock inte att scenariot måste sparas manuellt varje gång som ändringar görs (steg 10 i arbetsgången ovan).Figur 9.2. Ett enkelt ex-
empel, steg 5 till 8 samt steg 12.
Figur 9.4. Ett enkelt  
exempel, steg 10.Figur 9.3. Ett enkelt exempel, steg 9.
Figur 9.5. Ett enkelt  
exempel, steg 11.
  Bilaga 5  
Efterbehandlingsterminologi
Riktvärdena är framtagna för 
mark och inte direkt användbara för andra typer av förorenade  medier (till exempel sediment  eller byggnadsmaterial). 262   RiktväRden föR föRoRenad maRksvenskt begrepp Förklaring motsvarande begrepp  
på engelska
acceptabla resthalter De halter av olika ämnen som får förekomma på ett efterbehandlingsobjekt efter det att åtgärderna är av-slutade.acceptable residual  concentrations
acceptabel restmängd mängden av ett ämne som får förekomma på ett efter -
behandlingsobjekt när åtgärderna är avslutade.acceptable residual mass
administrativa åtgärder Tillfälliga eller permanenta regler och restriktioner för exempelvis markanvändning och grundvattenuttag som syftar till att förebygga skada eller olägenhet för människors hälsa och miljön. Syftet kan även vara att förhindra ingrepp som försvårar framtida efterbehand-ling eller som kan öka spridningen och exponeringen av föroreningar.administrative restrictions
akut toxicitet negativ effekt av ett ämne på en människa eller annan or -
ganism som uppstår vid enstaka och kortvarig exponering.acute toxicity
allmänna intressen intressen som berör allmänheten och samhället i stort och som bör beaktas vid planläggning och vid lokalise-ring av bebyggelse samt vid riskvärdering inför efterbe-handlingsåtgärder.Public interests
allvarlig miljöskada En miljöskada som har sitt upphov i utsläpp eller lik-nande från och med 1 augusti 2007 och som är så allvarlig att den genom förorening av mark utgör en be-tydande risk för människors hälsa, har betydande nega-tiv effekt på vattenmiljökvaliteten, eller i en betydande omfattning skadar eller försvårar bevarandet av en djur- eller växtart eller livsmiljön för en sådan art.Serious environ mental  
damage
ambitionsnivå Omfattningen, inriktningen och graden av detaljrikedom i en efterbehandlingsutredning.level of ambition
ansvarig för att  av hjälpa en för   - 
o reningsskadaDen som har orsakat eller bidragit till upp kom sten 
av en föroreningsskada eller allvarlig miljö skada eller 
som är juridiskt ansvarig för utred ningar och åtgärder 
för föroreningsskadan (som har sitt upphov i verksam-
het som har ägt rum efter 1 augusti 2007). Se även efterbehandlings ansvarig.Responsible for remediation of contamination
ansvars utredning Utredning som syftar till att ange vilka som är juridiskt ansvariga för utredningar och åtgärder på ett efterbe-handlingsobjekt.liability study
antropogent tillskott Den del av ett ämnes förekomst som har or sakats av 
mänsklig aktivitet.anthropogenic contribution
avhjälpande Utredning, efterbehandling och andra åtgärder för att avhjälpa en föroreningsskada eller all  varlig miljöskada. 
Definitionen avser lagstiftningen från och med 1 augusti 
2007.Remediation
Bakgrunds exponering / 
Exponering från andra källorEn persons eller en organisms intag av ett ämne från andra källor än förorenade om råden, till exempel via 
födan eller inandning.Background exposure / Exposure from other sources
Bakgrundshalt Summan av naturlig halt och antropogent diffust tillskott. Background concentration
Barriär En fysisk eller hydraulisk konstruktion som är avsedd att hindra spridning eller exponering av föroreningar.Barrier
Behandling på  annan platsBehandling av schaktade eller muddrade massor samt vatten från ett efterbehandlingsobjekt, på annan plats med föregående transport.Off-site treatment
Behandling på plats Behandling av massor eller vatten på ett efterbehand-lingsobjekt, utan föregående transport. Behandlingen kan ske in situ eller ex situ.On-site treatment bilaga 5 • efterbeHandlingsterminologi   263svenskt begrepp Förklaring motsvarande begrepp  
Belastning Den föroreningsmängd (totalt eller per tids enhet) som 
transporteras till en grundvatten- eller ytvattenrecipient från ett förorenat område.Contaminant load
Beräkningsprogram Det Excel-dokument som används för beräkningar av generella eller platsspecifika riktvärden för mark enligt naturvårdverkets riktvärdesmodell.Computer program for calcu-lation of guideline values
Beviskedja Resultat av undersökningar som ”bevisar” eller styr -
ker delar eller hela orsakskedjan mellan förekomst av förorening och negativ effekt. Om resultat från flera oberoende angreppssätt styrker orsakssambanden blir riskkarakteriseringen säkrare.line of evidence
Branschspecifikt  riktvärdeEtt rekommenderat riktvärde som endast gäller för vissa typer av välbeskrivna objekt där föroreningarna här stammar från en bestämd typ av verk samhet, till 
exempel bensinstationer. gäller för många men inte alla 
objekt av samma typ.Sector specific  
guideline value
Delmodeller Ett flertal delmodeller bygger upp naturvårdsverkets riktvärdesmodell för förorenad mark. Dessa delmodeller beskriver metoder bl.a. för att beräkna föroreningstran-sport och exponering. De uttrycks matematiskt med hjälp av ekvationer och bygger på en konceptuell mo-
dell som anger under vilka förhållanden som den mate-
matiska modellen är giltig.model compartments
Deponering långsiktig förvaring av avfall (t.ex. förorenade massor) med syfte att slutligt omhänderta det.land disposal, land filling
Destruktions metoder Behandlingsmetoder som syftar till att destruera föro-reningsämnena. Destruktionsmetoder är således ute-slutande tillämpbara på organiska ämnen. Exempel på destruktionsmetoder är förbränning och olika kemiska och biologiska nedbrytningsmetoder.Destruction methods
Deterministisk  riskbedömningi en deterministisk riskbedömning används bestämda värden för att beskriva variabilitet samt säkerhetsfakto-
rer för att beskriva osäkerhet. Resultatet redovisas som 
ett distinkt värde för den risk som undersöks.Deterministic risk  assessment
Diffus källa En källa till förorening där källan inte kan definieras väl. Diffuse pollution source
Diffust tillskott Den del av ett ämnes förekomst som inte kan hän föras 
till punktkällor.Diffuse pollution  contribution
Diffust utsläpp Utsläpp av föroreningar där spridningen av föro renings-
ämnen inte kan avgränsas väl. Utsläppet kan härstam-ma från antingen punktkällor eller diffusa källor.Diffuse pollution discharge
DnaPl Vätska som är tyngre än vatten och som mestadels inte är blandbar med vatten. DnaPl förekommer därför ofta i fri fas. Se även lnaPl.Dense, non-aqueous  phase liquid
Effektanalys Del av riskbedömningen. Beskriver vid vilka koncentra-tioner eller doser negativa effekter uppstår.Effect assessment/toxicity assessment/dose-response assessment
Efterbehandling Se efterbehandlingsåtgärd. Remediation
Efterbehand lings-
ansvarigDen som är juridiskt ansvarig för att i skälig omfatt ning 
utföra efterbehandling av förorenade områden (som har sitt upphov i verksamhet som har ägt rum före 1 augus-ti 2007). Såväl verksamhetsutövare som fastighetsägare kan vara efterbehandlingsansvariga. Se även ansvarig för att avhjälpa en föroreningsskada.Responsible party
Efterbehand lings objekt En plats som är föro renad och som därför kan vara eller 
har varit föremål för efterbehandlingsåtgärder.Remediation site 264   RiktväRden föR föRoRenad maRksvenskt begrepp Förklaring motsvarande begrepp  
Efterbehand lings åtgärd En åtgärd som syftar till att eliminera eller minska den nuvarande och framtida på verkan på människors 
hälsa, miljön eller naturresurser från föroreningar i mark, grundvatten, sediment, deponier, byggnader och 
anlägg ningar.Remedial action
Enskilda intressen intressen som rör privatpersoner, företag eller organisa-
tioner.individual interests
Entreprenör Det företag som åtar sig att genomföra och implemen-tera de fysiska efterbehandlingsåtgärder som har beslu-tats. Entreprenörens arbete vägleds av åtgärdskrav.Remedial contractor
Envägskoncentration Beräknas för enskilda exponeringsvägar i naturvårdsverkets riktvärdesmodell för mark. För den enskilda exponeringsvägen är det den halt i jorden som beräknas ge en exponering som inte överskrider de av naturvårdsverket valda acceptabla nivåerna, antaget att 
exponering endast sker genom denna exponeringsväg. 
Envägskoncentrationer för de olika exponeringsvägarna viktas ihop till ett ojusterat integrerat hälsoriktvärde.Single exposure pathway  concentration
Exponeringsanalys Del av riskbedömningen. Beskriver människors, växters och djurs exponering av föroreningar utifrån uppmätta halter i olika kontaktmedier.Exposure assessment
Ex situ behandling Behandling av massor eller vatten från ett efterbe-handlingsobjekt efter att dessa har förflyttats från sitt 
ursprung liga läge genom schaktning, muddring, pump-
ning eller motsvarande. Ex situ behandling kan ske på 
plats eller på annan plats.Ex situ treatment
Fastläggning Kemiska, fysikaliska eller biologiska processer som ändrar föroreningars kemiska bindningar på ett sätt som minskar deras rörlighet.immobilization
Fixeringsmetoder Behandlingsmetoder som syftar till att minska bio-tillgängligheten och hindra fortsatt spridning av föro-reningsämnen med hjälp av kemiska eller biologiska 
tillsatser.Fixation methods
Fri fas Förekomsten av en substans i ett mark- eller vattenom-råde som till största del har behållit sin egen fysikaliska 
karaktär, oberoende av det medium den befinner sig i, till exempel olja på grundvattenytan. Se även DnaPl och lnaPl.Free phase
Fyllning, fyllnads-massorav människan tillförda massor som kan bestå av sten, 
grus, byggavfall, jord, schaktmassor, spån, slagg osv.Fill, filling material
Fördjupad  riskbedömningEn riskbedömning av ett förorenat område då de speci-fika förhållandena gör att relevanta rikt- och gränsvär -
den saknas, förutsättningarna för värdena inte uppfylls eller osäkerheterna runt riskerna är stora. andra meto-der än naturvårdsverkets riktvärdesmodell för mark be-höver användas för delar av eller hela riskbedömningen.Detailed risk assessment
Förenklad  riskbedömningEn riskbedömning av ett förorenat område där förutsätt-ningarna medger att generella och platsspecifika rikt- och gränsvärden används. naturvårdsverket riktvärdes-modell för mark kan användas.Basic risk assessment
Förorenat område Ett relativt väl avgränsat område (mark- eller vatten-område, byggnader och anläggningar) där en eller flera föroreningar förekommer. Contaminated site
Förorening Ett ämne som härrör från mänsklig aktivitet och som fö-rekommer i jord, berg, sedi ment, vatten eller bygg nads -
material i en halt som överskrider bak grundshalten.Contaminant bilaga 5 • efterbeHandlingsterminologi   265svenskt begrepp Förklaring motsvarande begrepp  
Föroreningars farlighet Ett mått på hur hälso- och miljöfarliga de föro reningar 
som förekommer i ett förorenat område är utifrån deras inneboende egenskaper (utan hänsyn till exponering).Contaminant hazard
Föroreningsnivå graden av förorening i ett förorenat område. inkluderar föroreningarnas koncentration, mängd och volym.Degree of contamination
Förorenings skada En miljöskada som genom förorening av ett mark- eller vattenområde, grundvatten, en bygg nad eller en anlägg-
ning kan medföra skada eller olägenhet för människors hälsa eller miljön. Definitionen avser lagstiftningen efter 1 augusti 2007.Pollution
Förväntansnivå Vilka åtgärdsmål som kan uppnås genom ett bestämt åtgärds alternativ.level of expectation
generellt riktvärde Ett av naturvårdsverket rekommenderat riktvärde som gäller för hela landet. gäller för många men inte alla efterbehandlingsobjekt. Är inte juridiskt bindande. anger en nivå under vilken risken för negativa effekter på människor, miljö eller naturresurser normalt är ac-ceptabel i efterbehandlingssammanhang.generic guideline value
givet scenario Ett scenario som är fördefinierat i naturvårdsverkets riktvärdesmodell och beräkningsprogram.Predefined scenario
gränsvärde En haltgräns (till exempel en miljökvalitetsnorm eller dricksvattennorm) som om den överskrids kan innebära juridiska, ekonomiska eller andra påtagliga konsekven-ser. Se även riktvärde.limit value
Huvudman Den som är ansvarig för att genomföra efter -
behandlings utredningar eller efterbehand lings åtgärder. 
Kan, men behöver inte, vara samma som efterbehand-lingsansvarig.Remedial principal
Hälsoriskbaserat  riktvärdeDen halt av förorening i ett medium över vilken risk för oönskade effekter på människor kan föreligga.guideline value for health effects
immobiliserings-metoderBehandlingsmetoder som syftar till att minska biotill-gängligheten och hindra fortsatt spridning av förore-ningsämnen. Exempel på immobiliseringsmetoder är stabilisering, solidifiering, fastläggning, fixering och inneslutning.immobilization methods
inneslutningsmetoder anläggning av barriärer som omsluter ett efterbehand-lingsobjekt för att hindra eller väsentligt reducera till-försel av vatten eller syre till det förorenade materialet i syfte att förhindra spridning och exponering av förore-ningarna.Encapsulation methods
In situ behandling Behandling av förorenade medier direkt i mark i syfte att minska föroreningsmängden.In situ treatment
Koncentrations-metoderBehandlingsmetoder som syftar till att koncentrera föroreningsämnena till en mindre volym som därefter kan omhändertas genom deponering, inneslutning eller destruktion. Exempel på koncentrationsmetoder är va-
kuumextraktion, jordtvätt och termisk desorption.Concentration methods
Konceptuell modell En förenklad illustration eller beskrivning av hur man 
uppfattar det berörda området; hur det ser ut fysiskt och hur man tror att det fungerar i termer av förore-ningskällor, skyddsobjekt, föroreningsspridning, expo-nering, osv.Conceptual model
Kronisk toxicitet negativ effekt av ett ämne på en människa eller annan 
organism som uppstår vid långvarig eller upprepad expo-nering.Chronic toxicity 266   RiktväRden föR föRoRenad maRksvenskt begrepp Förklaring motsvarande begrepp  
Kvalitativa data Data som inte kan preciseras med hjälp av siffervärde, dvs. inte är kvantitativt, men som ändå kan beskrivas med hjälp av andra egenskaper.Qualitative data
Kvantitativa data Data som med hjälp av siffervärde kan preciseras, till exempel som en mängd, ett flöde eller en volym.Quantitative data
Känslighet En bedömning av hur mottagliga exponerade människor är för föroreningar på ett område. Bedöms på gruppnivå.Sensitivity
Känslig mark-användning (Km)markanvändning där föroreningsnivåer normalt inte begränsar markanvändningen och där grundvatten och ytvatten intill området skyddas. marken kan användas för bostäder, jord bruk, skolor och liknande. Finns för -
definierad som ett givet scenario i naturvårdsverkets riktvärdes modell för förorenad mark.Sensitive land use
lnaPl Vätska som är lättare än vatten och som mestadels inte är blandbar med vatten. lnaPl förekommer därför ofta i fri fas. Se även DnaPl.light, non-aqueous phase liquid
markanvändning Det ändamål för vilket ett mark- eller vatten område ut-
nyttjas eller kommer att utnyttjas.land use
mark användnings-
restriktionerBegränsningar i tillåten användning av mark- eller vat-tenområden för att förhindra negativa effekter orsakade av föroreningar i ett område. implementeras normalt med hjälp av administra tiva åtgärder.land use restrictions
markområde Ett avgränsat landområde som i varierande omfattning innehåller jord, berg, markvatten, grundvatten, porluft, marklevande organismer eller marklevande växter.land area
medium mark, luft, grundvatten, sedi ment och yt vatten samt 
material i byggnader och anläggningar.medium
miFO naturvårdsverkets metodik för inventering av förorenade om råden. metodiken används för riskklassning.method for inventories of contaminated sites
miljöriskbaserat  riktvärdeDen halt av förorening i ett medium över vilken risk för oönskade effekter på miljö kan föreligga.guideline value for environ-mental effects
miljökvalitetsnorm (mKn)anger förorenings- eller störningsnivå som efter en viss tidpunkt inte får eller bör över- eller underskridas eller som ska eftersträvas. En miljökvalitetsnorm kan omfatta ett visst geografiskt område eller hela landet. Regeringen föreskriver vilka normer som ska gälla i lan-det. miljökvalitetsnormer är juridiskt bindande.Environmental quality stan-dard (EQS)
miljöriskområde Ett allvarligt förorenat område för vilket läns styrelsen 
enligt 10 kap. miljöbalken be slutat om begränsningar i 
markanvändningen eller andra försiktighetsmått.Environmental risk area
mindre känslig mark-användning (mKm)markanvändning där föroreningsnivåer be gränsar 
markanvändningen och där skyddet av hälsa och mark-miljö på området är mindre omfattande än för känslig mark användning. grundvattnet är skyddat på ett visst 
avstånd från området. marken kan användas för kontor, handel, industri, trafikanläggning och dylikt. Finns fördefinierad som ett givet scenario i naturvårdsverkets riktvärdes modell för förorenad mark.less sensitive land use
multikriterieanalys (mKa)Ett verktyg för att jämföra åtgärdsalternativ genom en strukturerad sammanvägning av ekonomiska, tekniska, sociala, kulturella och ekologiska faktorer.multi-criteria analysis (mCa)
mätbara åtgärdsmål En utveckling av de övergripande åtgärds målen till 
kvantifierbara mål. Utgör underlag för formulering av åtgärdskrav.Quantifiable remedial objec-tives bilaga 5 • efterbeHandlingsterminologi   267svenskt begrepp Förklaring motsvarande begrepp  
naturfrämmande ämne Ett ämne som inte finns naturligt i ekosystemet, dvs. har skapats av människan, eller vars förekomst i natu-ren till största del beror på mänsklig inverkan.Unnatural substance
naturlig halt Den halt av ett ämne som skulle föreligga utan antropo-gen påverkan, ofta uttryckt som för industriell halt.natural concentration
nollalternativet ingen åtgärd genomförs. Baseline alternative
Objekt Ett efterbehandlingsobjekt. Site
Orsakskedja Beskriver orsakssambanden mellan förekomst av föro-rening och negativa miljö- och hälsoeffekter som länkar i en kedja, till exempel förekomst av förorening som genom spridning ger upptag och negativ effekt i ett skyddsobjekt.Causality
Platsspecifikt riktvärde Ett riktvärde framtaget för ett specifikt objekt och dess speciella förutsättningar.Site-specific guideline value
Probabilistisk  riskbedömningEn riskbedömning där probabilistiskt angreppssätt används med sannolikhetsfördelningar för att beskriva variabilitet och osäkerhet i en eller flera av ingångsva-riablerna. Resultatet redovisas som en sannolikhetsför -
delning för den risk som undersöks. Även kallad sanno-likhetsbaserad riskbedömning.Probabilistic risk assessment
Problembeskrivning inledande moment i riskbedömningen. Kända eller misstänkta föroreningar, spridnings- och exponerings-vägar samt skyddsobjekt redovisas i en konceptuell mo-dell. Eventuella kunskapsluckor och behov av komplet-terande undersökningar och utredningar identifieras.Problem formulation
Problemägare Efterbehandlingsansvarig eller ansvarig för att avhjälpa en föroreningsskada. Kan exempelvis vara verksamhets-utövare, fastighetsägare eller exploatör.Problem owner
Projektering Planering och specifikation i detalj för hur en efterbe-handlingsåtgärd ska genomföras samt vilka krav som 
ska ställas på den entreprenör som genomför åtgärden.Remedial design
Projektör Den person eller det företag som projekterar en åtgärd. Remedial designer
Punktkälla En källa till förorening där källan kan definieras relativt väl. Point source
Punktutsläpp Utsläpp från en källa som sker vid en väldefinierad 
plats. Ut släppet kan bidra antingen till ett förorenat 
område eller leda till ett diffust tillskott.Point discharge
Påverkans område Det område som påverkats eller på sikt kan komma att påverkas av föroreningarna från ett föro renat område.affected area
Recipient Ett ytvattenområde eller grundvattenmagasin som tar emot föroreningar från ett förorenat område.Recipient
Representativ halt Den halt som bäst representerar risksituationen i kon-takt- och spridningsmedier utan att risken underskat-tas. Valet av representativ halt är objektspecifikt och ett statistiskt mått bör väljas.Representative value
Restaurering Efterbehandlingsåtgärder vars huvudsyfte är att åter -
ställa ett efterbehandlingsobjekt (oftast ett vattenom-råde) till en god ekologisk status, så nära områdets 
ursprungliga (naturliga) skick som möjligt med rimliga 
insatser. Se också återställning.Restoration
Resthalter De halter av olika ämnen som förekommer på ett efter -
behandlingsobjekt när åtgärderna är avslutade.Residual concentrations 268   RiktväRden föR föRoRenad maRksvenskt begrepp Förklaring motsvarande begrepp  
Riktvärde i efterbehandlingssammanhang den föroreningshalt i ett medium under vilken risken för negativa effekter på människor, miljö eller naturresurser normalt är accepta-bel. Är inte juridiskt bindande. Se även gränsvärde.guideline value
Riktvärdesmodell Ordet riktvärdesmodell används för att beteckna hela metodiken för att beräkna riktvärden, både den teo-retiska beskrivningen och beräkningsprogrammet. Riktvärdesmodellen byggs upp av ett antal mindre mo-deller, se delmodeller. model for guideline values
Risk Sannolikheten för och konsekvenserna av de nega tiva 
effekterna på hälsa, miljö eller naturresurser som ett föro renat område kan ge upphov till.Risk
Riskbedömning Den process som används för att identifiera och kvan-titativt eller kvalitativt ta ställning till de risker med avseende på människors hälsa, miljön eller naturresur -
ser som ett föro renat område kan ge upphov till. Utgör 
underlag till åtgärdsutredning och risk värdering.Risk assessment
Riskkarakterisering Del av riskbedömningen. Resultat från exponeringsana-lysen utvärderas mot riskbaserade kriterier som tagits fram i effektanalysen.Risk characterization
Riskklassning En översiktlig form av riskbedömning som görs i sam-band med in ventering enligt miFO. Vid inventeringen 
riskklassas ett potentiellt förorenat område utifrån en 
fyragradig skala. Riskklassningen är ett hjälpmedel som 
är tänkt att ligga till grund för priori teringar och beslut 
om eventuella vidare undersökningar.Risk classification
Riskreduktion Den minskning av spridning eller exponering som er -
fordras för att riskerna ska ligga på en acceptabel nivå med hänsyn till hälsa, miljö och naturresurser.Risk reduction
Riskvärdering En jämförelse av lämpliga åtgärdsalternativ för ett en-skilt efterbehandlingsobjekt där önskvärd riskreducering ställs mot tek niska och ekonomiska möjligheter samt 
all männa och enskilda intressen. Utgör underlag för 
slutligt val av åtgärder.Remedial alternative  selection process
Sanering Efterbehandlingsåtgärder som helt eller delvis avlägsnar eller förstör föroreningar inom ett efterbehandlingsobjekt.Cleanup
Sannolikhetsbaserad riskbedömningSe probabilistisk riskbedömning. Probabilistic risk assessment
Scenario Ett scenario är en komplett uppsättning av indata (förorenat område, markanvändning, geologi, expone-ringsförhållanden och dylikt) till naturvårdsverkets rikt-värdesmodell för att beräkna riktvärden för ett specifikt 
eller generellt fall.Scenario
Separations metoder Se koncentrationsmetoder. Separation methods
Skyddsobjekt människor, djur, växter, naturresurser, områden eller 
ekosystem som man önskar skydda mot skadliga ef-
fekter.Risk objects
Skyddsvärde En bedömning av hur angeläget det är att skydda ar -
ter eller ekosystem som exponeras för föro reningar. 
Skyddsvärdet baseras huvudsakligen på förekomsten av 
värdefull natur.intrinsic value
Solidifieringsmetoder Behandlingsmetoder som omvandlar jord- eller se-dimentmassor till en enda kropp som begränsar vat-tengenomströmningen så att utlakning av föroreningar minskas.Solidification methods
Spridnings-förutsättningarSe utbredning och spridningsförutsättningar. Transport conditions bilaga 5 • efterbeHandlingsterminologi   269svenskt begrepp Förklaring motsvarande begrepp  
Stabiliseringsmetoder Behandlingsmetoder som omvandlar föroreningar i jord- eller sedimentmassor till en svårlakbar form, vilket gör dem mindre rörliga.Stabilization methods
Störningar Påverkan under genomförande av en efterbehandlings-åtgärd, oftast tillfällig, som normalt inte innebär ökade risker för hälsa, miljö eller naturresurser om tillräckliga skyddsåtgärder vidtas. Typiska störningar är olika emis-sioner, ökad trafik, buller, damning och lukter samt in-skränkningar av pågående verksamheter, avspärrningar, omflyttningar, m.m. Disturbances
Tillsyn Tillsyn enligt miljöbalken delas upp i operativ tillsyn och vägledning. Operativ tillsyn innebär att en tillsyns-myndighet kontrollerar att lagen följs och ger infor -
mation och råd direkt gentemot den som bedriver en verksamhet eller vidtar en åtgärd (verksamhetsutövare). Tillsynsvägledning innebär att en tillsynsmyndighet ger stöd och råd till de operativa tillsynsmyndigheterna samt samordnar, följer upp och utvärderar den operativa tillsynen. Enforcement
Tillsynsmyndighet Ett samhällsorgan som har befogenhet att utöva tillsyn avseende ett reglerat ämnesområde. Exempel på ope-rativa tillsynsmyndigheter enligt miljöbalken är kom-muner (kommunala nämnder), länsstyrelser och vissa centrala myndigheter. naturvårdsverket är en av de centrala myndigheterna som har vägledningsansvar för tillsyn enligt miljöbalken.Enforcement agency
UClm övre konfidensgränsen för medelhalten. anger en övre 
gräns för hur hög ”den sanna” medelhalten rimligen 
kan vara, givet en viss säkerhet. önskad säkerhet anges som en konfidensgrad.Upper confidence limit of 
the mean
Urvals kriterier Kriterier som används i riskvärderingen för att välja 
åtgärds alter nativ. Kan avse måluppfyllelse, teknik och 
eko nomi samt allmänna och enskilda in tressen m.fl.Remedial alternative  selection criteria
Utbredning och spridnings-förutsättningarnuvarande utbredning av föroreningar och förut-sättningar för vidare spridning i miljön.Fate and transport  conditions
Utvärderingskriterier Kriterier som används i åtgärdsutredningen för att sålla fram lämp liga åtgärdsalternativ. Kan avse uppfyllelse av 
övergripande åtgärdsmål och intressenternas förutsätt-ningar, teknisk genomförbarhet, uppnådda resultat, kost-nader, risker under och efter genomförandet, störningar, m.m.Remedial alternative  evaluation criteria
Vattenområde Ett avgränsat område som helt täcks av vatten och som i varierande omfattning innehåller ytvatten, sediment, växt- och djurplankton, bottenlevande organismer, fri-simmande (pelagiska) organismer eller bottenlevande växter.Water area
Verksamhets utövare Den som bedriver eller har bedrivit en verksamhet eller vidtagit en åtgärd som har bidragit till en förorenings-skada eller allvarlig miljöskada och som därmed är juri-diskt ansvarig för att avhjälpa skadan.Operator
Återställning Åtgärder som syftar till att återupprätta ett tidigare till-stånd. Se också restaurering.Rehabilitation
Åtgärdsalternativ En eller flera åtgärdsmetoder som till sammans kan 
användas för att uppfylla över gripande åtgärdsmål. 
Exempel på sådana metoder kan vara urschakt ning, 
harpning och siktning, termisk behand ling och återfyll-
ning. Ofta utvärderas flera likartade åtgärds alternativ 
med varierande omfattning eller förväntansnivåer.Remedial alternative 270   RiktväRden föR föRoRenad maRksvenskt begrepp Förklaring motsvarande begrepp  
Åtgärdsbehov Det behov av efterbehandlingsåtgärder som finns på ett efterbehandlingsobjekt. Åtgärdsbehovet kan men be-höver inte vara motiverat av risker för hälsa, miljö eller naturresurser.need for remediation
Åtgärdskrav En precisering i mätbara och kalkylerbara termer som ställs på efterbehandlings åtgärder för att säker ställa att 
åtgärdsmålen blir upp fyllda.Specific remediation  requirements
Åtgärdsmetod Tillämpning av en eller flera åtgärdstekniker för att lösa ett specifikt tekniskt problem, till exem pel en termisk 
behandlingsanläggning. En sådan anläggning nyttjar ofta en rad åtgärdstekniker för masshantering, torkning, förbränning, hantering av rökgaser, osv.Remediation method
Åtgärdsmål Se övergripande respektive mätbara åtgärds mål. Remediation objectives
Åtgärdsteknik Ett specifikt sätt att lösa ett generellt tekniskt problem, till exempel destruktion av en orga nisk förorening ge-
nom förbränning. Det finns oftast flera konkurrerande tekniker som kan lösa samma problem.Remediation technology
Åtgärds utredning En utredning som belyser lämpliga åtgärdsalternativ för ett efterbehandlingsobjekt och alternativens respektive konsekven  ser i form av riskreduktion, kostnader och andra 
relevanta aspekter. Utgör underlag för riskvärdering.Remedial alternative evalua-
tion process, feasibility study
övergripande  åtgärdsmålDet övergripande syftet eller syftena med en efterbe-handlingsåtgärd. Utgör underlag för risk bedömning, 
åtgärdsutredning och risk värdering.Remediation goals  Riktvärden för  
Det finns ett stort antal förorenade områden i landet. 
 Utredning av vilka risker ett förorenat område kan inne-
bära för människors hälsa eller miljön och hur man vid 
behov kan minska riskerna genom efterbehandling, är en viktig del av miljömålsarbetet i Sverige.
Den här rapporten ingår i en serie om tre vägledande 
rapporter. ”Att välja efterbehandlingsåtgärd” är en övergripande rapport som beskriver utredningsprocessen för ett förorenat område. I rapporten ”Riskbedömning av förorenade områden” ger vi vägledning i att bedöma 
miljö- och hälsorisker.  Ett av flera verktyg i riskbedöm-
ningen är riktvärden. Modellbeskrivning och vägledning till vår riktvärdesmodell för mark ger vi i rapporten ”Riktvärden för förorenad mark”. 
Vår målsättning med rapporterna är att tillhanda-
hålla en metodik för ett effektivt och kvalitetssäkrat arbete med efterbehandling av förorenade områden, i ett långsiktigt och hållbart perspektiv. Vägledningen vänder 
sig till aktörer inom efterbehandlingsområdet; i första 
hand tillsynsmyndigheter men också konsulter, verksam-hetsutövare, fastighetsägare och övriga aktörer. rapport 5976
iSbN 978-91-620-5976-7  
 iSSN  0282-7298
Naturvårdsverket 106 48 Stockholm. besöksadress: Stockholm – Valhallavägen 195, Östersund – Forskarens väg 5 hus Ub, Kiruna – Kaserngatan 14.  
Tel: +46 8-698 10 00, fax: +46 8-20 29 25, e-post: registrator@naturvardsverket.se  internet: www.naturvardsverket.se  Beställningar Ordertel: +46 8-505 933 40, 
orderfax: +46 8-505 933 99, e-post: natur@cm.se  Postadress: CM Gruppen, box 110 93, 161 11 bromma. internet: www.naturvardsverket.se/bokhandeln

Materialströmmar - ett bättre sätt att samla in hushållsavfall?: Utredning av förutsättningar för insamling och återvinning av hushållens avfall i materialströmmar

Material streams - a better way to collect household waste?: Investigation of conditions for collection and recycling of household waste in material streams

rapport 5752 • oktober 2007 
Utredning av förutsättningar för insamling 
och återvinning av hushållens avfall i  
materialströmmarMaterialströmmar - ett 
bättre sätt att samla  
in hushållsavfall? Materialströmmar
- ett bättre sätt att samla in hushållsavfall? 
Utredning av förutsättningar för insamling och återvin-
ning av hushållens avfall i materialströmmar 
Redovisning av regeringsuppdrag 
 
                                                                                         NATURVÅRDSVERKET  Beställningar 
ISBN 978-91-620-5752-7.pdf 
© Naturvårdsverket 2007 
Tryck: Tryck CM Gruppen AB   
Omslag: Cecilia Petersen  Elektronisk publikation 3Förord
Vi har fått i uppdrag att utreda om det skulle vara bättre för samhället att samla in 
hushållsavfall i materialströmmar.  
I denna rapport presenterar vi resultaten av denna utredning.  
Rapporten bygger på underlag från: 
-En förstudie från Avdelningen för miljöstrategisk analys på KTH
-Referensgruppsmöten och andra kontakter med representanter för produ-
center, kommuner, återvinnare, insamlingsentreprenörer, fastighetsägare m.fl. En fullständig lista över deltagarna i denna referensgrupp finns i bila-ga till denna rapport.
- En litteraturstudie som jämför miljöpåverkan från materialåtervinning och 
förbränning som Avdelningen för miljöstrategisk analys på KTH har gjort.  
- Plockanalyser genomförda i Eskilstuna  
Rapporten har utarbetats av Cecilia Petersen, Sanna Due, Erika Palmheden och 
Conny Öman vid Naturvårdsverkets miljörättsavdelning och Mitesh Kataria på 
avdelningen för hållbar samhällsutveckling.  
Naturvårdsverkets diarienummer för uppdraget är 632-747-07 Rp  
Stockholm 15 oktober 2007 4 5Sammanfattning och slutsatser 
yInsamling av avfall i materialströmmar bör övervägas framförallt för att det ur 
hushållens perspektiv innebär en mer logisk och begriplig grund för sortering.  
yI första hand är insamling i materialströmmar aktuellt för avfall av metall och plast.
yVi rekommenderar att man avvaktar resultatet av det försök med sortering av metall och plast som genomförs i Eskilstuna. Detta för att få erfarenhet av de 
praktiska förutsättningarna för materialinsamling. 
yFrågorna om ansvarsfördelning och finansiering är troligen svåra att lösa ge-
nom lagstiftning utan att det leder till ökad administrativ börda. Vi anser därför att eventuella förändringar i första hand bör genomföras genom ökat samarbete 
på nationell nivå mellan kommuner och producenter och i andra hand genom 
ändrad lagstiftning. 
Nästan hälften av allt hushållsavfall materialåtervinns redan i dag (Avfall Sverige, 
2007). Men teoretiskt finns det potential att öka återvinningen. Enligt KTH:s skatt-
ningar är det potentiellt tillgängliga mängderna i säck- och kärlavfall så stora att 
insamling i materialströmmar skulle ha positiva effekter för miljön (förstudie). 
Men det är viktigt att komma ihåg att det kan finnas stora skillnader mellan den 
potentiella tillgängliga mängden och vad som är praktiskt möjligt att sortera ut och 
materialåtervinna. En del av de förpackningar (och annat återvinningsbart avfall) 
som hamnar i hushållsavfallet kommer aldrig att sorteras ut. Dels för att en del av befolkningen kan klassas som ”icke-sorterare”, som inte deltar vilka incitament de 
än ges. Dels är visst avfall förorenadt och så svårt att rengöra att hushåll väljer att 
lägga det med hushållsavfallet.  
Dessutom uppfyller inte allt potentiellt återvinningsbart avfall de kvalitetskrav som 
behandlingstekniken sätter upp i dag. Plast och metall är de materialfraktioner som ger tydligast vinster och där det finns bäst förutsättningar att uppnå önskad kvalitet 
genom t.ex. eftersortering. För t.ex. glas och tidningspapper är miljövinsterna med 
materialåtervinning generellt sett mindre per kilo avfall. Det finns dessutom små mängder övrigt avfall (icke-förpackningar) som uppfyller kvalitetskraven/kan åter-
vinnas tillsammans med glasförpackningar eller returpapper.  
De första plockanalyserna (nulägesanalys) i Eskilstuna tyder på att de mängder 
som i praktiken är tillgängliga, i säck- kärlavfallet (kommunalt ansvar), är relativt 
små. En halv till två procent är metall och plast (icke-förpackningar) som eventu-ellt skulle kunna materialåtervinnas.  
Plockanalyserna av det avfall som lämnats till återvinningsstationer och i fastig-
hetsnära system tyder på att många hushåll (i strid med den lagstadgade ansvars- 6fördelningen) redan i dag sorterar i materialströmmar: för plast är över 40 procent 
av det avfall som samlas in via återvinningsstation, i Eskilstuna, icke-förpackningar (Bilaga 3). 
De flesta hushåll har litet intresse i ansvarfördelningen. De som sorterar sitt avfall 
gör det för miljön och för att bidra till en hållbar samhällsutveckling (Naturvårds-
verket, 2006). Ur det perspektivet är det ologiskt att bara samla in förpackningar 
för materialåtervinning. Materialströmsinsamling skulle, med samma synsätt, kun-na göra avfallshanteringen mer logisk och hanterlig för hushållen.  
Med andra ord bör en eventuell förändring av insamlingssystemen främst övervä-
gas för de pedagogiska vinsterna. Materialinsamling skulle anpassa insamlingssy-
stemen till hushållens uppfattning om hur de bör vara utformade. 
Aktörerna har i förstudien tagit upp några viktiga förutsättningar för att insamling i 
materialströmmar ska fungera och de problem som kan uppstå i ett sådant system 
ska gå att lösa: 
xRätt information till konsumenter 
xGod kunskap om kvaliteten på de nya fraktionerna  
xNya lösningar för insamling av större föremål 
xFinansiering 7Summary and conclusions 
yCollection of waste in material streams should be considered mainly because it 
can make waste management more accessible for the households. 
yMaterial collection is primarily of interest for waste of metal and plastic 
yWe recommend to await the results of the pilot study on material collection of metal and plastic, that is being conducted in Eskilstuna. This in order to gain experience of the practical conditions for material collection. 
yQuestions on distribution of responsibilities and financing are most likely diffi-cult to solve in legislation without increasing the administrative burden. We are therefore of the opinion that any future changes should primarily be imple-mented through increased cooperation, on a national level, between municipali-
ties and producers, and only in second hand through changes in the legal 
framework. 
Almost half of the household waste is recovered, through material recycling, today 
(Avfall Sverige, 2007). But theoretically there is a potential to increase material 
recycling. According to the estimates made by KTH the potential amounts in 
bagged waste are so larger that material collection would have a benefical effect for the environment (prefeasibility study). 
It is, however, important to remember that there may be great differences between 
the potentially available amount and what is possible to sort out and material recy-
cle in practice. The household will never sort out all the packaging (and other 
waste that potentially could be material recycled) from the household. Partially because a portion of the population can be classified as “non-sorters” who will not 
participate what ever incentives they are given. Partially because some of the waste 
is dirty and so difficult to clean that the households chooses to put it with the household waste. 
The first waste component analyses in Eskilstuna indicates that the amounts that 
are available in reality in the bagged waste (municipal responsibility), are relatively 
small. Between 0.5 and 2 percent is metal and plastic (non-packaging) that could 
be material recycled. 
Waste component analyses of the waste delivered to recycling stations, and in 
property close collection, indicate that many households (don’t care about the leg-islated distribution of responsibilities and) already sort their waste according to 
material today: for plastic more than 40 percent of the waste collected via recycling 
stations, in Eskilstuna, is non-packaging (Bilaga 3).  
Most households have little interest in the distribution of responsibilities. They 
source separate their waste for the environment, and to contribute to a sustainable  8society (Naturvårdsverket, 2006). From this perspective it is illogical to only col-
lect packaging for material recycling. Material collection would, from the same perspective, make waste management more logical, and thereby more accessible, 
for the households.  
Any change of the collection system should, in other words, mainly be considered 
due to the pedagogical advantages. Material collection would adapt the collection 
systems to the households opinion on how they ought to be designed.  
The actors interviewed in the prefeasibility study have brought up some important 
conditions and questions that needs to be solved for material collection to work in practice:
yAdequate information to the households 
yGood knowledge of the quality of the new fractions 
yNew solutions for collection of larger objects 
yFinancing and distribution of responsibility  9Innehåll
INLEDNING 11
Vårt uppdrag 11
Bakgrund 11
Naturvårdsverkets utgångspunkter 12Avgränsningar 12
RESULTAT AV UTREDNINGEN 13
Förutsättningar för insamling i materialströmmar 13
Förstudie om teoretiska förutsättningar 13
Tillgängliga mängder i Eskilstuna (plockanalyser) 16
Miljöeffekter 19
Förstudie: materialåtervinning ger minskande emissioner av växthusgaser 19Materialåtervinning jämfört med förbränning 20
Ansvarsfördelning 21
Så här samlas hushållsavfall in i dag 210) Vi behåller dagens system 21
1) Utökat producentansvar 212) Frivilliga åtaganden från kommunen och producenterna 22
3) Frivilligt åtagande från producenterna 23
4) Kommunerna samlar in, prod ucenterna återvinner 24
5) Återvinningscertifikat 24
6) Marknadskrafter driver materialåtervinningen 25
7) Helt avreglerad avfallsmarknad 26
FORTSATT ARBETE 27
Information och anpassade insamlingssystem 27
Kvalitet och materialåtervinning 28Hushållens åsikter och beteende 28
Ansvarsfördelningen och finansiering 28
REFERENSER 29
BILAGOR 30 10 11Inledning
I detta avsnitt presenterar vi det uppdrag vi i år fått från regeringen, en bakgrund 
till utredningen och Naturvårdsverkets utgångspunkter.  
Vårt uppdrag 
Vi har fått följande uppdrag av regeringen: 
Naturvårdsverket skall utreda förutsättningarna att ändra dagens förpackningsba-
serade producentansvar till ett producentansvar som utgår från materialströmmar 
samt utreda möjligheten att utveckla insamlingssystemet för sådant avfall. Natur-
vårdsverket skall lämna förslag till hur ett sådant system kan vara utformat och vid 
behov föreslå andra åtgärder för att utveckla producentansvaret. Förslagen skall 
åtföljas av redogörelser för miljövinster, konsekvenser för berörda aktörer och 
eventuella målkonflikter. Uppdraget skall redovisas senast den 1 oktober 2007. 
Naturvårdsverkets regleringsbrev för 2007 
Vi har efter avstämning med Miljödepartementet fått förlängd tid för uppdraget. 
Uppdraget redovisas 15 oktober 2007.
Bakgrund
Ansvaret för att samla in och behandla hushållsavfall är idag delat med kommuner och producenter. Producenterna har bland annat ansvar för förpackningar och tid-ningar. Det har inneburit att producenter och kommuner har upprättat varsitt insam-
lingssystem. Det innebär också att en konsument inte ska lämna t.ex. metallskrot på 
samma plats som metallförpackningar. Många konsumenter upplever detta som ologiskt.  
Insamlingen bygger i dag på ett aktivt deltagande från hushållen. Det finns också 
ett utbrett stöd för källsortering bland allmänheten. Nästan alla (93 procent) av 
hushållen sorterar. De flesta (75 procent) gör det för miljön och för att bidra till ett 
hållbart samhälle. (Naturvårdsverket, 2006a). Många människor nämner ”sorterar sopor” först när de blir tillfrågade vad de gör för miljön. 
Producentansvaret infördes för att minska de negativa effekterna på miljön från 
förpackningar och förpackningsavfall.  
Syftet med producentansvaret har beskrivits med följande punkter (SOU 
2001:102): 
- Minska mängden genererat avfall 
- Minska mängden deponerat avfall 
- Utveckla energi- och materialsnåla varor  
- Minska nedskräpningen - Minska mängden miljöskadliga ämnen i varor och avfall   12Naturvårdsverkets utgångspunkter 
Det är vår utgångspunkt att det ska var enkelt för hushållen att sortera sitt avfall. 
Insamlingssystemet ska ge en god service och vara logiskt och enkelt att förstå.  
Vi har i tidigare regeringsuppdrag (Framtida producentansvar för förpackningar 
och tidningar, Naturvårdsverket 2006) visat att det kan vara svårt att utforma ett system för insamling av förpackningar och tidningar som kombinerar god service 
till hushållen, en hög grad av materialåtervinning och minskad miljöpåverkan till 
en samhällsekonomiskt försvarbar kostnad. Insamlingen och återvinningen av hus-
hållsavfall bör därför utvecklas, bland annat menade vi att insamling i material-
strömmar bör utredas.  
Att införa insamling i materialströmmar genom att producentansvaret utökas till att 
omfatta alla produkter är en mycket stor förändring av nuvarande ansvarsförhållan-
den. Registrering och kontroll av samtliga producenter skulle troligen krävas för att få en rättssäker och rättvis tillämpning. Det är vår bedömning att ett sådant system 
skulle innebära en stor administrativ börda för producenterna och vara en omfat-
tande arbetsuppgift för myndigheterna. 
Vi har därför velat starta med att undersöka förutsättningarna för insamling i mate-
rialströmmar genom ett försök i större skala. Ett sådant försök pågår nu i Eskilstuna i samarbete med representanter för såväl kommuner som producenter. Alla resultat 
och erfarenheter från Eskilstuna kommer att sammanställas i en separat rapport 
efter att försöket avslutats i september 2008. 
I detta uppdrag redovisar vi resultatet av studier om de teoretiska och praktiska 
förutsättningarna för insamling i materialströmmar samt en översiktlig beskrivning 
av miljöeffekter och möjliga ansvarsförhållanden. Omfattningen av redovisningen 
har stämts av med Miljödepartementet. 
Avgränsningar
- Utredningen behandlar enbart avfall från hushåll av metall, plast, papper, 
glas och i viss mån textil.  13Resultat av utredningen 
Här redovisar vi resultatet av undersökningarna om de teoretiska och praktiska 
förutsättningarna för materialinsamling. Vi presenterar även en sammanställning av 
de miljömässiga effekterna av materialåtervinning och olika alternativ för hur an-
svaret skulle kunna fördelas i ett tänkt nytt system.  
Förutsättningar för insamling i materialström-
mar
Förstudie om teoretiska förutsättningar 
Vi har låtit KTH kartlägga de teoretiska förutsättningarna för materialinsamling. 
KTH har undersökt olika aktörers inställning till det nya systemet och jämfört mil-
jöpåverkan i dag med ett tänkt system med materialinsamling av plast- och me-
tallavfall. Förstudien genomfördes dels genom studier av den litteratur som publi-cerats på området, dels genom intervjuer med olika aktörer på avfallsområde. 
Enligt studien finns det förutsättningar för ökad insamling och materialåtervinning 
av metall och plast från hushållens säck- och kärlavfall. De potentiellt tillgängliga 
mängderna är troligen så stora att nettoeffekten av en ökad insamling och material-
återvinning blir positiv för miljön.  
Det finns också en positiv syn på materialinsamling bland aktörerna. Många aktö-
rer anser att de flesta problem, som eventuellt kan uppstå, går att lösa. Men alla är inte överens om detta.  
Sammanfattningsvis kan man säga att de viktigaste förutsättningarna för att ett nytt 
system ska fungera är:  
xFinansiering
Enligt studien är den pedagogiska vinsten för hushållen ett av de starkaste motiven för att lägga om till materialinsamling. Hushållen skulle inte längre behöva hålla 
reda på vilket avfall som omfattas av producentansvar (och därmed får lämnas på 
återvinningsstationer). Det största problemet här är information och kunskap. Vissa problem med gränsdragning kommer att finnas kvar, och nya kan uppstå. I vissa 
fall kan det t.ex. vara svårt för hushållen att avgöra om produkten innehåller exem-
pelvis elektronik eller batterier.
Kvaliteten på det insamlade material är avgörande för vilka effekter ett nytt system 
skulle få. Flera aktörer anser en förutsättning för materialåtervinning är att vi har kvar dagens kvalitetsklasser. Andra tror att nya fraktioner kan öka möjligheterna  14för avsättning, förutsatt att kvaliteten kan säkerställs. Ytterligare sortering och/eller 
utveckling av ny teknik för eftersorteringen kan vara nödvändigt. Kraven på hög kvalitet gäller förstås även om vi behåller dagens system.  
De flesta aktörerna var ense om att metall och plast är de mest lämpade materialen 
att inleda försöken med. Man utgår från att ökad materialåtervinning kan ge miljö-
vinster. Återvinningsbranscherna är i dag intresserade av att ta emot mer av dessa 
material.  
Materialinsamling av glas kan ha pedagogiskt fördelar. Men glas är svårare att 
eftersortera än metall och plast. Svensk Glasåtervinning anser att det finns stor risk att få in glas av fel kvalitet som kan ställa till problem för glasbruken.  
Om man väljer att införa insamling av vissa material är en väsentlig fråga också 
vilka konsekvenser det får för andra förpackningsfraktioner och producentansvar 
som helhet, t.ex. nedskräpning på återvinningsstationer. 
En annan fråga som lyfts av flera av aktörerna som intervjuades är utformningen av 
behållare, och då särskilt storleken på inkasthålet. Med insamling som baseras på 
obemannade återvinningsstationer, som i dag, måste behållarna uppfylla vissa sä-kerhetskrav
1. Om annat avfall ska hanteras tillsammans med förpackningarna mås-
te insamlingssystemen utvecklas så de även kan ta emot större föremål. 
Finansiering och ansvarsfördelning var en aspekt som många tog upp under inter-
vjuerna. Flera aktörer har understrukit att dagens producentansvar inte stimulerar 
producenterna att utveckla mindre resurskrävande förpackningar. Man hoppas att denna svaghet ska rättas till i ett nytt system. Ett nytt systemet bör stimulera till 
design för återvinning.  
Med insamling i materialströmmar finns en teoretisk möjlighet att öka material-
återvinningen och därmed minska miljöpåverkan. Dessutom sorteras inte allt avfall 
som omfattas av producentansvar ut. Cirka 20 procent av de förpackningar som 
hushållen förbrukar går i dag till förbränning eller deponering tillsammans med 
annat hushållsavfall.  
KTH uppskattar att den maximala mängden avfall, som teoretiskt är tillgänglig för 
materialåtervinning, ligger inom det intervall som presenteras i Tabell 1. I tabellen
jämförs de maximalt tillgängliga mängderna med den mängd förpackningsavfall Förpacknings- och Tidningsinsamlingen (FTI) samlat in och hur stora mängder av 
respektive förpackningsslag som såldes i Sverige under 2005. Vi har valt att redo-
visa de potentiella mängderna i säck- och kärlavfall i torr vikt. Detta eftersom de 
                                                     
1 För att barn inte ska kunna krypa in i behållarna bör rektangulära inkastöppningar inte vara högre än 
120 mm och cirkulära öppningar inte ha större diameter än 155 mm, enligt Boverket (2002).  15förpackningar som FTI samlar in, enligt anvisningarna till hushållen, ska vara rena 
och torra.
Den totala mängden hushållsavfall som genererades var 4 500 220 ton under 2006 
(Avfall Sverige, 2007). Det motsvarar ca 494 kg per invånare.
Tabell 1 Potentiella mängder som kan materialåtervi nnas i säck- och kärlavfall, jämfört 
med sålda och insamlade mängder förpackningar. 
Fraktion Mängd i säck- och kärlavfall a)
Förpackningar och annat avfall 
(1000 ton) Förpackningar, 2005 b)
(1000 ton) 
 Torr vikt Insamlade av FTI Sålda 
Metall 31 – 66 47 c) 58 c)
Plast 89 – 129 132 d) 176 d)
Glas 23 – 110 155 163 
Papper, tidningar 
och kartong  32 – 160 466 förp. 
484 tidningar 645 förp . 
584 tidningar 
a) Avfall Sverige, 2005. Beräkningarna är en uppräkning till nationell nivå baserad på 
resultat från plockanalyser. 
b) Naturvårdsverket, 2006b. 
c) Inklusive dryckesförpackningar av metall (Sålda: 58 kton, insamlade: 34 kton) 
d) Inklusive engångs PET-flaskor (Sål da: 17 kton, insamlade: 16 kton)
För metall och glas är de potentiella mängderna i säck- och kärlavfallet av samma 
storleksordning som mängden förpackningar som sätts på marknaden (Tabell 1). 
Den potentiella mängden plast är något lägre. För papper och kartong (inkl. tid-
ningar) är den teoretiska mängden i säck- och kärlavfall bara 15-20 procent av den 
mängd som sattes på marknaden. Hur mycket av den potentiella mängden som 
faktiskt kan återvinnas beror delvis på vilket material det rör sig om och delvis på kvaliteten på det insamlade avfallet.   16Figur 1 Plast och metall i säck- och kärlavfa ll jmfört med dagens insamling av för-
packningar (teoretiska mängder). 
Tillgängliga mängder i Eskilstuna (plockanalyser)  
För att kartlägga hur mycket återvinningsbart avfall det finns i hushållsavfall har vi 
gjort plockanalyser innan försöken påbörjades i Eskilstuna. Analyserna gjordes på 
avfall från de områden där vi inledde ett praktiskt försök med materialinsamling i september 2007 (se Fortsatt arbete). 
Eskilstuna Energi och Miljö ansvarade för plockanalyserna av det avfall som faller 
under kommunalt ansvar: säck- och kärlavfall, samt avfall som lämnas till återvin-
ningscentral. Förpacknings- och Tidningsinsamlingen (FTI), ansvarade för plock-
analyser av förpackningsavfall som lämnats till återvinningsstationer och i fastig-hetsnära insamling.
Mer detaljerade resultaten från plockanalyserna finns i Bilaga 3. Metoder och re-
sultat från plockanalyserna kommer även att publiceras i separata rapporter av 
respektive organisation. 
Säck- och kärlavfall 
I säck- och kärlavfallet fanns mellan 0,4 och 1,8 procent plast (icke-förpackningar) 
och mellan 0,4 och 1,7 procent metall (icke-förpackningar). 
I Tabell 2 finns en sammanställning av resultaten. Resultaten redovisas i våtvikt. I 
”Övrig plast” och ”Övrig metall” ingår sådant avfall som hushållen troligen skulle sortera i dessa kategorierna. Det innebär att allt detta avfall eventuellt inte går att 
materialåtervinna i praktiken. En del av plastavfallet innehåller t.ex. metalldetaljer 
som gör det svårt, eller omöjligt, att materialåtervinna.  0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
Metall Plast Glas PapperTeoretiskt tillgängligt (säck- och kärl) Insamlat (FTI) 17Tabell 2 Sammansättning på säck- och kärlavfall. Resultat från plockanalys i Eskils-
tuna 2007, jämfört med sju kommuner i Sverige, 2005  
Ansvarig för 
insamlingEskilstuna juni – aug 2007 
Enbostadshus Flerbostadshus 2005a)
(sju kommuner)
(%) (%) 
Producenter Totalt 26,5 – 29,2 27,9 -32,9 30 
Glasförpackningar  2 - 3,4 2,2 -3,2 2,3 
Metallförpackningar 1,2 - 1,8 1,8 - 2,7 1,7 
 Hårda plastförpack-
ningar3,2 – 3,8 2,8 - 3,4 3,3 
 Mjuka plastförpack-
ningar5,9 – 8,0 4,4 – 6,2 7,2 
Pappersförpackningar 5,6 – 7,0 7,0 – 8,3 8,5 
Tidningar 4,9 – 7,7 5,2 – 11,7 8 
Elavfall 0,01 – 0,9 0 – 1,0 - 
Kommun Övrig plast 0,4 - 1,6 1,0 – 1,8 - 
Övrig metall 0,9 - 1,7 0,4 – 0,5 - Övrigt
b) 68 – 72 64,9-69,5 70 
a) Avfall Sverige, rappo rt 2005:73.  
b) Här ingår mat- och trädgårdsavfall samt bl öjor, textilier, ”Övrigt brännbart” och ”Övrigt 
icke brännbart avfall”. I Avfall Sveriges analys ingår även icke förpackningsavfall av plast 
och metall  i kategorin ”Övrigt”.  
Återvinningscentral
Vad gäller plast- och metallavfall som lämnats till återvinningscentral var 20-24 
procent av plasten och ca 10 procent av metallen mindre produkter. Det motsvarar 
ungefär 1 kg/person och år av respektive materialslag (Bilaga 3b).  
Med mindre menas här avfall som skulle kunna lämnas på återvinningsstation som 
uppfyller kraven på barnsäkerhet. 
Återvinningsstationer
Av det plastavfall som lämnades till återvinningsstationer var 63 procent plastför-packningar (hårda och mjuka) och 37 procent icke-förpackningar.  
Metallavfallet som lämnades till återvinningsstationer bestod av 77 procent metall-
förpackningar, 14 procent andra produkter av (övervägande) metall och 9 procent 
övrigt (Figur 2).   18Figur 2 Sammansättning på källsorterad meta ll från återvinningsstation i Eskilstuna, 
september 2007 
Fastighetsnära insamling  
I försöksområdena finns även drygt 200 hushåll som har fastighetsnära insamling.  
Av det plastavfall som samlades in från dessa hushåll var 59 procent plastförpack-
ningar (hårda och mjuka) och 41 procent icke-förpackningar (Bilaga 3d). 
Metallavfallet som samlades in från dessa hushåll bestod till 62 procent av metall-
förpackningar, 26 procent produkter av (övervägande) metall och 12 procent annat (Figur 3).
Figur 3 Sammansättning på källsor terad metall från fastighetsnära  insamling i Eskils-
tuna, september 2007 
 19Miljöeffekter
I KTH:s förstudie beskrivs miljöeffekterna av en ökad materialåtervinning av plast 
och metall. Miljöeffekterna är här beräknad utifrån de mängder KTH uppskattat är 
teoretiskt tillgängliga för materialåtervinning.  
KTH:s andra rapport är en jämförelse av miljöeffekterna från materialåtervinning 
och förbränning för de materialslag som i dag omfattas av producentansvar.  
Förstudie: materialåtervinning ger minskande emissioner av växthusgaser 
Sett i ett livscykelperspektiv kommer en ökad materialåtervinning, av plast och 
metall, sannolikt att minska emissioner av växthusgaser från avfallshanteringen. 
Tabell 3 visar hur mycket emissionerna av växthusgaser skulle minska om man materialåtervann allt metall- och plastavfall, förpackningar och annat avfall, som 
teoretiskt är tillgängligt i säck- och kärlavfall. Resultaten är beräknade utifrån de 
maximalt tillgängliga mängderna plast och metall enligt KTH:s förstudie (Tabell 1).
Enbart ökad plaståtervinning ger större vinster än enbart ökad metallåtervinning.  
Tabell 3 Utsläpp av växthusgaser för fyra olika fall: 1) referensfallet, 2) ökad plaståtervin-
ning, 3) ökad metallåtervinning 4)  ökad återvinning av metall- och plast. Negativa siffrorna 
innebär att de emissioner man undvikit från de t kompletterande systemet  är större än emis-
sionerna från avfallshanteringen.
Netto-emissioner av växthusgaser i fyra olika fall [miljoner ton CO 2-ekv.] 
1. Referenssystemet 2. Plaståtervinn ing 3. Metallåtervinning 4. Plast- och metall-
återvinning
0,46 -0,35 0,29 -0,52 
Dessa emissioner kan jämföras med de totala växthusgasemissionerna och/eller de 
från avfallssektorn i Sverige. Utsläpp av växthusgaser var: 
- 68 miljoner ton CO 2-ekvivalenter (brutto ) totala, under 2005.  
- 2 miljoner ton CO 2-ekvivalenter (brutto ) från avfallshanteringen, under 
2002. 
Det finns några antaganden som är särskilt viktiga för resultaten, t.ex. återvinning-
ens ”verkningsgrad”2 och vilket bränsle avfallet ersätter när det används för ener-
giproduktion3. En diskussion om hur dessa faktorer påverkar resultaten finns i 
förstudien (Bilaga 2). 
                                                     
2 Hur mycket återvunnet material som behövs för att ersätta ett kilo ny råvara 3 I den modell KTH har använt antas att värme från avfallsförbränning ersätter värme från biobränsle, 
och att den sparade biomassan får stå orörd. Biogas från rötning antas ersätta diesel.  20Materialåtervinning jämfört med förbränning
För att kunna beskriva eventuella miljövinster med ökad materialåtervinning som 
eventuellt genereras genom insamling i materialströmmar har KTH gjort en sam-manställning av de miljömässiga effekterna av materialåtervinning jämfört med 
Redovisningen är fokuserad på energiåtgång. Men den innehåller även en presenta-
tion av andra miljöeffekter som tagits upp i tillgänglig litteratur.
Generellt leder återvinning till minskad energianvändning jämfört med förbrän-
ning. Resultatet är genomgående i många studier, men det finns några undantag. 
Trenden verkar vara att energivinsten, per ton, är störst för metaller och plaster. Energivinsten är något mindre för tidningspapper och minst för kartong. 
Som tumregel kan man säga att materialåtervinning ger mindre miljöpåverkan än 
energiutvinning. Även i detta fall finns några undantag. Det är dock svårare att 
generalisera slutsatserna vad gäller miljöpåverkan. Det beror delvis på att osäker-heten i data är större. Det beror också på att olika energislag kan ha olika emissio-
ner per energienhet. Resultaten blir därför mer känsliga för vilka energislag som 
används. Ett exempel på när materialåtervinning ger högre miljöpåverkan är när tidningspapper och kartong förbränns och antas ersätta fossila bränslen. Då kan 
miljöpåverkan av återvinning bli högre än för förbränning för vissa parametrar. En 
viktning kan därför behövas för att fastställa vilket som är att föredra. Mycket tyder dock på att i Sverige konkurrerar avfall i första hand med biobränsle, enligt KTH.
Hela rapporten finns i Bilaga 4.   21Ansvarsfördelning
Det finns flera tänkbara lösningar för att fördela ansvaret om dagens produktbase-
rade producentansvar ska ersättas av ett som baseras på material. Varje alternativ 
har sina för- och nackdelar.
Nedan redogör vi översiktligt för dagens ansvarsfördelning. Vi redovisar också 
olika alternativ till ansvarfördelning vid insamling i materialströmmar, och vilka 
författningsändringar de skulle kräva. Några alternativ baseras på frivilliga över-enskommelser mellan producenter och kommuner.  
Så här samlas hushållsavfall in i dag  
Det finns i praktiken två insamlingssystem för hushållsavfall i dag: det producen-
terna har ansvar för och det kommunerna har ansvar för. Ansvaret innebär också att 
dessa två aktörer har monopol på ”sina” avfallsfraktioner. Ingen annan får samla in 
eller transportera kommunalt/producentavfall om det inte sker på uppdrag av kommunen eller producenten.  
Det hushållsavfall i säck- och kärl som kommunerna har ansvar för samlas i regel 
in i anslutning till bostaden. 
Producentavfall samlas vanligtvis in via återvinningsstation (s.k. bringsystem). 
Vissa hushåll har även fastighetsnära insamling av producentavfall. Den fastighets-
nära insamlingen kan drivas av producenterna, kommunen eller fastighetsägare. 
Mer information om insamlingssystemen för hushållsavfall finns i vår rapport ”In-
samling av hushållsavfall” (Naturvårdsverket, 2001). 
0) Vi behåller dagens system  
Ett alternativ, som kommer att finnas med som referensscenario i en eventuell 
konsekvensanalys, är att behålla den ansvarsfördelning som finns i dag.  
Producenterna ansvarar för förpackningar och returpapper även fortsättningsvis. 
Kommunerna ansvarar för övrigt hushållsavfall. 
Hushållen upplever dagens insamling baserad på produkter som ologisk.  
Ändringar i regelverket: 
Alternativet utgår ifrån att regelverket inte ändras.
1) Utökat producentansvar 
Ett alternativ är att införa producentansvar baserat på material. Detta skulle alltså 
omfatta alla produkter tillverkade av metall, plast osv.  22Rent juridiska verkar det vara möjligt att genomföra detta alternativ. Men i prakti-
ken kan det finnas problem med tillämpningen.  
Att på ett tydligt sätt definiera t.ex. en ”metallprodukt” skulle troligen vara svårt. 
Vår erfarenhet från producentansvaret för förpackningar och elavfall talar mot detta alternativ. Redan för så pass enkla produkter som förpackningar har det varit svårt 
att få fram en entydig definition. För elavfall har mycket av diskussionerna kring 
genomförandet handlat om just sådana ”gråzonsfrågor” avseende vilka produkter som omfattas.  
Den operativa tillsynen över producenterna riskerar också att bli krånglig om alla 
varor av ett eller flera material omfattas. Frågor som behöver lösas är hur produk-
terna och producenterna ska identifieras och om det ska finnas ett register över alla 
producenter.  
Det finns möjlighet att utnyttja bemyndigandet i 15 kap. 6 § miljöbalken. Reger-ingen kan i förordningen föreskriva att det fysiska, och därmed även det ekonomis-
ka, ansvaret för t.ex. insamling, borttransport och återvinning, för fler avfallsslag 
än de som i dag omfattas av producentansvar, läggs på producenterna. Regeringen kan delegera föreskriftsrätten till myndighet. 
Även bemyndigandet i 15 kap. 7 § miljöbalken är aktuellt vid ett utökat producent-
ansvar. Där ges regeringen möjlighet att meddela föreskrifter om krav på märkning 
och information om bl.a. vilka ämnen och material en vara eller en förpackning 
innehåller. Regeringen kan också meddela föreskrifter om att varor eller förpack-
ningar ska ha bl.a. viss sammansättning och återvinningsbarhet. För andra varor än 
förpackningar får det senare bemyndigandet bara användas om kraven finns i EG-
rätten. Regeringen kan delegera sin föreskriftsrätt enligt 15 kap. 7 § till myndighet. 
Tekniska regler om varor ska anmälas (notifieras) till EU-kommissionen. Detta 
framgår av direktiv 98/34/EG och förordningen (1994:2029) om tekniska regler. 
Regeringen har även ett bemyndigande att meddela föreskrifter om att producenter 
ska betala avgift för insamling m.m. som utförs genom kommunens försorg (27 kap.7 § miljöbalken). Regeringen kan delegera föreskriftsrätten till myndighet. 
2) Frivilliga åtaganden från kommunen och producenterna 
I detta förslag bibehålls dagens ansvarsfördelningen i regelverket. Men båda parter 
gör frivilliga åtaganden. Detta för att göra det möjligt att effektivisera insamlingen 
och underlätta för hushållen.  
Förslaget går ut på att kommunerna tar hand om det större avfallet, även stora för-
packningar, via återvinningscentralerna. Producenterna tar hand om mindre avfall  23via återvinningsstationerna eller fastighetsnära insamling. Hushållen står för trans-
porter till uppsamlingsplats. 
Kommunernas åtaganden vad gäller förpackningar bygger på frivillighet. Det gör 
även producenternas åtaganden vad gäller icke-producentavfall.  
Den ekonomiska frågan kan lösas schablonmässigt. Man kan t.ex. anta att 10 pro-
cent av det producenterna samlar in är icke-förpackningar och vice versa. Efter att ha beräknat hur stora kostnader det rör sig om kan man antingen utreda om det är 
möjligt att kvitta kostnaderna eller hur stor ersättning en av parterna ska betala.  
Detta alternativ skulle kunna resultera i långdragna diskussioner om ersättning 
(jämför diskussion om privatimport av glas). Det finns redan i dagens system 
många kommuner som upplever att samarbetet med producenterna fungerar mindre bra
4. Att lägga frågan om ersättningar till dagordningen vid samråden kan försvåra 
samarbetet. 
Även i detta alternativ behåller vi regelverk med dagens ansvarsfördelning. För-
ordningen om producentansvar för förpackningar förändras inte. Informationen till hushållen måste anpassas till det nya systemet. 
3) Frivilligt åtagande från producenterna 
Detta alternativ bygger på frivillighet, att producenterna öppnar sina insamlingssy-
stem för icke-förpackningsavfall. Det finns ingen skyldighet för dem att tillåta 
annat avfall i sina system. De skulle antagligen önska någon form av ekonomisk kompensation, troligen från kommunerna. Kommunerna, som i sin tur tar emot en 
del ej utsorterade förpackningar i ”sitt” avfall, kan dock förväntas ha invändningar 
mot att producenterna ska få ersättning.  
Förslaget gör bara delar av insamling mer hanterbar för hushåll. Eftersom kommu-
nerna bestämmer utformningen på resten av insamlingssystemet har hushållen ingen given plats för att göra sig av med större avfall som kan materialåtervinnas. 
Regelverket är det samma som i dag. Förordningen om producentansvar för för-
packningar behöver inte förändras. Informationen till hushållen måste anpassas till 
det nya systemet. 
                                                     
4 Ca 25 procent av kommunerna upplever att samarbetet med producenterna fungerar mindre bra, 
enligt den enkät vi skickad ut 2006 (Naturvårdsverket, 2006a).  244) Kommunerna samlar in, producenterna återvinner 
Även i detta förslag delar kommuner och producenter på ansvaret för avfall från 
hushåll. Kommunerna får ansvaret för insamling  av allt avfall från hushåll. Produ-
centerna ansvarar för att återvinna och/eller omhänderta det insamlade avfallet. 
Kommunerna sköter insamlingen, med eller utan ekonomisk ersättning från produ-
centerna. Producenterna tar över vid en avhämtningsplats. 
Det bör, även i detta förslag, ställas höga krav på sortering och kvalitet m.m. så att 
förutsättningarna för materialåtervinning inte försämras. 
Fördelarna med förslaget är att kommunen kan samordna insamlingen av förpack-
ningsavfall med insamlingen av annat hushållsavfall som ska materialåtervinnas. Det kan effektivisera insamlingen. Kommunen får också större inflytande över 
vilken servicenivå de vill hålla. Samråden förenklas. Producenterna får sköta åter-
vinningen, vilket innebär att det fortfarande finns en koppling till produktutform-ning och att producentansvaret består.  
Nackdelarna skulle kunna vara extra kostnader för kommunerna, effekter på mark-
naden för återvunnet material och att det inte finns någon direkt koppling mellan 
källan (hushållen) och den som ska ta hand om avfallet. Det senare kan göra det 
svårt att föra ut den information som behövs för att upprätthålla en god kvalitet.  
Delar av förordningen (2006:1273) om producentansvar för förpackningar måste 
ändras, bl.a. 10 §. Informationen till hushållen måste anpassas till det nya systemet.  
15 kap. 8 § miljöbalken måste ses över. Förslaget kräver antingen en ny förordning om producentansvar för varor i ett eller 
flera olika material, eller att förpackningsproducenterna frivilligt utökar sitt ansvar även för andra produkter än förpackningar. 
5) Återvinningscertifikat  
Ett alternativ är att införa handel med återvinningscertifikat för att skapa en bättre 
marknad för återvunnet material. Det krävs att den enskilde producenten är engage-
rad i sina egna produkters återvinningsbarhet eftersom det inte nödvändigtvis finns någon koppling mellan de egna produkterna och handeln med återvinningscertifi-
kat.
Insamling kan i detta alternativ skötas på flera sätt: i kommunal regi, i producen-
ternas regi eller på en fri marknad.  
Systemet ger företag som använder återvunnet material en möjlighet att få återvin-
ningscertifikat från staten. Företagen kan sedan sälja dessa certifikat och därmed få  25en extra intäkt. För att få certifikatsystemet att fungera krävs ytterligare funktioner 
vilka beskrivs i rapporten Återvinningscertifikat för plast (Profu, 2001). 
Fördelarna är att marknaden för återvinning förbättras. Det är prioriterat i EU:s 
tematiska strategi för förebyggande och återvinning av avfall. På sikt kan det leda till ökad återvinning på ett kostnadseffektivt sätt.  
Risken är just att kopplingen mellan produktutformning av den egna produkten och 
handeln med återvinningscertifikat blir för svag, vilket ev. riskerar hämma utveck-
lingen av produkter som är lätta att återvinna. Systemet kan snedvrida konkurren-
sen initialt, eftersom det blir ett nationellt system, åtminstone till att börja med. Återvinningscertifikat kräver också en statlig administration. 
Ändringar i regelverket 
Förordningen om producentansvar för förpackningar måste ändras. Informationen 
till hushållen måste anpassas.  
Systemet kan eventuellt genomföras genom en ny förordning om producentansvar 
för produkter i ett eller flera olika material. 
Regeringen har ett bemyndigandet att meddela föreskrifter om att producenter ska 
betala avgift för insamling m.m. som utförs genom kommunens försorg (27 kap. 7 
§ miljöbalken). Detta skulle möjligen kunna användas för att bekosta själva insam-lingen. Regeringen kan delegera föreskriftsrätten till kommuner eller annan myn-
dighet.
6) Marknadskrafter driver materialåtervinningen 
I detta alternativ ansvarar kommunernas enbart för omhändertagande av det avfall 
från hushåll som inte går att materialåtervinna. Det skulle också innebära att kom-munen enbart har rätt till avfall som inte går att materialåtervinna.  
En risk är att servicenivån för insamling av återvinningsbart avfall kommer att 
variera kraftigt i landet; god service i storstäder med stor konkurrens och sämre på 
landsbygden. Utbudet på insamlingsservice och därmed återvinningsnivåerna kan 
svänga kraftigt med världsmarknadspriserna på återvunnet material. Det kan ge en instabil och varierande hantering, vilket inte nödvändigtvis är bra för miljön totalt 
sett och inte för hushållen som har rätt till en god service. 
Kommunerna/staten får begränsad möjlighet att påverka insamling och återvin-
ningsnivåer. Kommunerna förlorar sina möjligheter att finansiera avfallshantering-
en genom försäljning av återvunnet avfall. Detta kan leda till att hushållens avfalls-
taxa höjs. 26Det kan också finnas vissa problem med att definiera/bestämma vilket avfall som 
är återvinningsbart.
Det behövs omfattande utredningar för att bedöma vilka konsekvenser en avregle-
ring skulle få i förhållande till EG-rätten. Varje medlemsstat har t.ex. ansvar att se till att den uppnår de återvinningsmål som satts upp i direktivet (94/62/EG) om 
producentansvar för förpackningar. 
För att kunna genomföra detta måste vi upphäva förordningen om producentansvar 
för förpackningar och göra omfattande ändringar i miljöbalken (15 kap. 8 §).  
7) Helt avreglerad avfallsmarknad 
Ett alternativ är att avreglera hela avfallsmarknaden, även den för hushållsavfall 
som kommunerna i dag har ansvar för. 
Detta är förstås en ytterlighet. Risken är att servicen skulle variera kraftigt i olika 
delar i landet och mellan storstad och landsbygd. Eftersom avfallshanteringen är en 
del av samhällets infrastruktur och vi prioriterar hushållens rätt till en god service, 
är det inte realistiskt att genomföra förslaget (i dagsläget). 
Det finns avfall som inte har något ekonomiskt värde. Insamling och hantering av 
detta skulle alltså behöva betalas av dem som genererar avfallet. Risken är stor att 
hushåll i glesbygd får betala orimligt mycket för att få sitt avfall hämtat.
Förslaget kräver omfattande ändringar i miljöbalken (15 kap.) och de förordningar-
na som är kopplade till den.  
ring skulle få i förhållande till EG-rätten.  27Fortsatt arbete 
Även om materialströmsinsamling är attraktivt i teorin kan det finnas hinder i prak-
tiken. Vi kan i dagsläget inte komma med rekommendationer för ett nytt system 
eller en utvidgning av producentansvaret. Det finns praktiska frågor som måste 
besvaras.
För att kunna belysa dessa och andra frågor ett nytt system kan ge upphov till har 
vi inlett ett praktiskt försök i Eskilstuna. Kommunförsöket genomförs för att kunna pröva det nya systemet i praktiken.  
I Eskilstuna kommer vi att undersöka hur insamlingen ska utformas praktiskt, av-
fallets mängd och sammansättning, hushållens inställning och beteende samt kvali-
teten på det insamlade avfallet. Nedan följer en kort beskrivning av de planerade 
delprojekten. Försöket i Eskilstuna och de studier som KTH gjort ska ge underlag som ska användas i en konsekvensanalys.  
Information och anpassade insamlingssystem 
Om basen för insamlingen ändras, kan det även medföra eller kräva andra typer av 
Informationen till hushåll måste t.ex. utformas så att de förstår hur de ska agera och 
vad som krävs av dem i det nya systemet. I vissa fall kan det vara nödvändigt att 
anpassa insamlingsbehållare och insamlingsfordon. Det är svårt att förutsäga alla anpassningar som kan komma att behövas innan man provat systemet i praktiken. 
Dagens insamling av förpackningar bygger på obemannade insamlingspunkter. Det 
fungerar eftersom förpackningar är relativt likartade i storlek och sammansättning. 
Uppsamlingsbehållarnas inkasthål kan anpassas till kraven på barnsäkerhet mm. 
I försöket i Eskilstuna kommer vi att undersöka hur insamlingssystemen, inklusive 
behållare, och informationen till hushållen kan anpassas till materialströmmar. Vi 
kommer även att undersöka hushållens attityder till det nya systemet och kvaliteten på de nya fraktionerna. 
Plockanalyserna  efter och under försöket i Eskilstuna kommer också att ge infor-
mation om mängder och vilken typ av avfall som kan samlas in i materialströmmar. 
Metoder och resultat från plockanalyserna kommer att publiceras i en separat rap-
port.
Dessutom måste vi finna metoder samla in även större avfall och garantera kvalitén 
på avfallet som ska återvinnas.  28Kvalitet och materialåtervinning
För att avfallshanteringen ska vara hållbar är det viktigt att det avfall som verkligen 
kan materialåtervinns och kommer till nytta i nya produkter. För att detta ska vara 
möjligt måste det hålla en viss kvalitet. Avfallet får t.ex. inte innehålla miljögifter 
eller andra föroreningar som anrikas och försvårar, eller förhindrar, materialåter-vinning. Redan i dag finns t.ex. regler som säger att återvunnet material inte får 
användas i förpackningar som är i direktkontakt med livsmedel.  
Materialbolagen kommer att undersöka förutsättningarna för att materialåtervinna 
de fraktioner (metall och plast) som samlas in under försöket i Eskilstuna. Avfallet 
kommer att eftersorteras och analyseras separat (från avfall insamlat från andra källor/områden).  
Hushållens åsikter och beteende
Hushållens attityder och beteende är avgörande för hur ett avfallshanteringssystem 
fungerar. För att undersöka dessa faktorer är SHARP5 – Naturvårdsverket forsk-
ningsprogram om hållbara hushåll – kopplat till försöket i Eskilstuna. 
SHARP har bl.a. utformat en enkät som innehåller frågor om hur mycket och vilket 
avfall hushållen sorterar, hur mycket tid de lägger på detta och deras inställning till 
insamlingssystemen mm. Hela enkäten finns i Bilaga 6. Referensgruppen fick ta 
del av enkäten innan den skickades ut, och hade då möjlighet att föreslå ändringar. 
Enkäten har skickats ut till ca 800, slumpvis utvalda, i augusti 2007. Motsvarande 
uppföljning kommer att göras när försöket har varit igång ett tag.  
För den enkät som skickades ut i augusti 2007 har SHARP registrerat en svarsfre-
kvens på över 60 procent. Resultaten kommer att presenteras i en separat rapport.
Ansvarsfördelningen och finansiering 
En annan fråga är ansvarsfördelning och finansiering. I denna rapport presenterar 
vi olika alternativ för hur ansvaret skulle kunna fördelas.
Dessa diskuterades på referensgruppsmötet (2007-05-03). Vi beslutade då att inte 
gå vidare med denna del av utredningen förrän Eskilstuna-försöket och miljöeffek-
terna av en omläggning är utvärderade. Om vi bedömer att det vore positivt, för aktörer på avfallsområdet och miljön, att genomföra en ändring kommer vi att 
arbeta vidare med de förslag som är mest realistiska och som är förenliga med 
målen för hantering av hushållsavfall. 
                                                     
5 Sustainable Households – Resources Attitudes & Policy. Läs mer på www.sharpprogram.se . 29Referenser
Avfall Sverige, 2007. Avfall Sveriges hemsida: www.avfallsverige.se  2007-07-18 
Boverket, 2002. Barnsäkra containrar, en handbok från Boverket 
Direktiv 94/62/EG. Europaparlamentets och rådets direktiv 94/62/EG av den 20 
december 1994 om förpackningar och förpackningsavfall 
Förordningen (2006:1273) om producentansvar för förpackningar
Förordningen (1994:1205) om producentansvar för returpapper Förordningen (2005:209) om producentansvar för elektriska och elektroniska pro-
dukter
Naturvårdsverket, 2006a. Framtida producentansvar för förpackningar och retur-
papper, rapport 5648 
Naturvårdsverket, 2006b. Samla in, återvinn! Uppföljning av producentansvaret för 
2005, rapport 5599. 
Naturvårdsverket, 2001. Insamling av hushållsavfall, rapport 5145  
Profu, 2004. Återvinningscertifikat för plast – En idéskiss. 
Roth et al., 2006. Förutsättningar för ökad insamling och materialåtervinning av 
hushållens säck- och kärlavfall i materialströmmar, Avdelningen för miljöstrate-
gisk analys (fms), Institutionen för samhällsplanering och miljö, KTH. 
www.infra.kth.se/fms/pdf/ISSN_1652-5442.pdf
.
SMED (Svenska MiljöEmissionsData), 2006. Avfall i Sverige 2004. Naturvårds-
verket rapport 5593. 
SOU 2001:102. Resurs i retur.      
  Bilagor
Bilaga 1. Medlemmar i referens, styr- och projektgrupp 
Referensgrupp 
Bilaga 2. Förutsättningar för ökad insamling och materialåtervinning av 
hushållens säck- och kärlavfall i materialströmmar (förstudie från Avdelningen 
för miljöstrategisk analys, KTH) 
Bilaga 3 Plockanalyser från Eskilstuna
Bilaga 4 Energi- och miljömässiga skillnader mellan materialåtervin-
ning och energiutvinning av avfall – en litteratursammanställning (Av-
delningen för miljöstrategisk analys, KTH) 
Bilaga 5. Enkät till hushåll i Eskilstuna, augusti 2007.   Bilaga 1. Medlemmar i referens, styr- och projektgrupp 
Avfall Sverige: Jon Nilsson-Djerf 
Eskilstuna Energi & Miljö: Reiner Schultz 
Fastighetsägarna Stockholm: Ronny Bergens Förpacknings- och Tidningsinsamlingen (FTI): John Strand 
Göteborgs kommun: Kaj Andersson 
Högskolan Dalarna: Per EO Berg 
Jernkontoret: Anna Utsi  
Kommunförbundet Stockholms Län: Said Ashrafi 
Konsumentverket: Björn AnderssonKTH: Göran Finnveden, Sara Tyskeng 
Lunds kommun/Renhållningsverk: Anna Wilhelmsson  
Metallkretsen: Thord Görling Nordvästra Skånes Renhållnings (NSR): Dag Lewis Jonson 
Plastkretsen: Maria Schyllander 
PressRetur: Göran Nilsson  Rexam: Anders Linde 
SITA Sverige: Jan Göransson  
Svensk Glasåtervinning (SGÅ): Frank Tholfsson Sveriges Kommuner och Landsting (SKL): Peter Wenster 
Sveriges Åkeriförbund: Alf Levander 
Tetra Pak: Agneta Melin Återvinningsindustrierna: Annika Helker Lundström 
FTI och materialbolagen genomgick under året som gick en större omorganisation. 
Medlemmarna i både referensgruppen och styrgruppen byttes därför under året. 
(John Strand ersatte Maria Schyllander och Thord Görling) 
Styrgrupp
Frank Tholfsson, Svensk Glasåtervinning 
Jan Göransson, SITA Maria Schyllander, Plastkretsen  
(Reiner Schultz, Eskilstuna kommun) 
Projektgrupp, Eskilstuna 
Eskilstuna Energi och Miljö: Ewa Hansson, Katarina Jansson, Göran Holmström, 
Reiner Schulz, Susann Larsson. FTIAB: Ulla Krohn 
IL Recycling: Daniel Björk, Jessica Kalmerlind, Kenth Derenbäck,  
Metallkretsen: Thord Görling  Plastkretsen: Maria Schyllander, Dennis Olsson, Agneta Forselius  
SITA: Lars Smedeby   Bilaga 2. Förstudie
Förutsättningar för ökad insamling och materialåtervinning av hushållens 
säck- och kärlavfall i materialströmmar
Förstudie från Avdelningen för miljöstrategisk analys – fms, KTH 
www.infra.kth.se/fms/pdf/ISSN_1652-5442.pdf .    
   
Förutsättningar för ökad insamling och 
materialåtervinning av hushållens säck- 
och kärlavfall i materialströmmar 
  
Liselott Roth, Anna Björklund och Göran Finnveden 
 
Avdelningen för miljöstrategisk analys – fms 
Institutionen för samhällsplanering och miljö, KTH 
100 44 Stockholm  
Miljöstrategisk analys – fms 
Drottning Kristinas väg 30 
100 44 Stockholm 
www.infra.kth.se/fms 2Titel: 
Förutsättningar för ökad insamling och materialåtervinning av hushållens säck- och kärlavfall i materialströmmar   Författare: 
ISSN 1652-5442 
TRITA-INFRA-FMS 2007:2 
Tryckt av: 
US AB, Stockholm, 2004  3Innehåll 
Förord...................................................................................................4
Sammanfattning....................................................................................5Inledning ..............................................................................................7
Bakgrund...........................................................................................7
Metod och fokus.................................................................................10
Metod för mängduppskattning.........................................................10
Metod för undersökning av praktiska förutsättningar ......................11
Metod för översiktlig miljöbedömning............................................12
Resultat ..............................................................................................15
Signifikanta potentiella mängder i säck- och kärlavfallet ................15Praktiska förutsättningar för ökad insamling och återvinning av hushållsavfall efter materialslag ......................................................17Minskande växthusgasemissioner av ökad återvinning av metall och plast.................................................................................................19
Syntes.................................................................................................21
Rekommendationer inför fördjupade studier ...................................21
Referenser ..........................................................................................23
Bilaga 1. Samtalsguide för insamling av hushållsavfall i materialströmmar ............................................................................25 4Förord 
Denna förstudie kom till genom en förfrågan från Naturvårdsverket att 
översiktligt studera förutsättningar för ökad insamling och materialåter-
vinning av hushållens säck- och kärlavfall i materialströmmar. Detta 
skulle innebära en förändring av producentansvaret för förpackningar till 
att omfatta produkter och varor som idag ryms inom hushållens säck- och kärlavfall. Praktiska och miljömässiga aspekter var huvudfokus i uppdra-get. 
Projektets fokus, utformning och resultat har diskuterats på referens-
gruppsmöten (2006-12-06 samt 2007-02-08) där aktörer från olika bran-
scher medverkade. Referensgruppen önskade en fokusering på metall- 
och plastfraktionerna och menade att huvudsyftet med att utreda ett nytt system är att nå en ökad delaktighet från hushållen genom ett mer peda-gogiskt utformat källsorteringssystem. 
Aktörer från kommunala och privata avfallsbolag, materialbolag och 
branschorganisationer har i varierande omfattning ombetts att leverera 
kunskap och information till projektet, vilket alla har ställt upp med. Tack för era insatser! 
Projekt och rapport har i huvudsak utformats av Liselott Roth. Anna 
Björklund har genomfört beräkningar av ökad materialåtervinning i livs-
cykelanalysverktyget SimaPro. Göran Finnveden har bistått med expert-
kunskaper. Alla arbetar på avd. för Miljöstrategisk analys - fms, Institu-
tionen för Samhällsplanering och miljö, KTH.  
Stockholm 2007-03-07 
Liselott Roth  5Sammanfattning 
Avfall och avfallsfrågor engagerar och väcker debatt. Förändringar i av-
fallspolitik och styrmedel har utretts i flera statliga utredningar. Dagens 
producentansvar omfattar ett begränsat antal produktgrupper fördelat på 
olika material, till exempel plast, metall, glas och papper. En tänkbar för-
ändring av insamlingen skulle kunna vara att låta hushållen källsortera konsumentprodukter efter dessa materialslag. Källsorteringssystemet är idag något ologiskt för hushållen och många människor undrar varför alla kasserade produkter som inte klassas som farligt avfall inte ska sorteras i 
de materialfraktioner som finns för förpackningar. Det strider mot det så kallade vardagsförnuftet. 
Detta projekt är en förstudie till den övergripande frågan om hinder och 
möjligheter för ökad källsortering och materialåtervinning av hushålls-avfall. Förstudien skall i första hand vara en identifiering av vilka prak-tiska förutsättningar som är viktiga för insamling av hushållsavfall efter materialslag. Detta betyder bland annat att undersöka om det är praktiskt 
möjligt att samla in hushållsavfall efter materialslag samt att undersöka 
förutsättningar för olika typer av materialåtervinning av det i så fall in-samlade materialet. För att kunna angripa detta behövs en uppskattning av vilka mängder som finns tillgängliga i hushållsavfallet.  
Syftet med denna förstudie var att undersöka de praktiska förutsätt-
ningarna för ytterligare källsortering av hushållens säck- och kärlavfall, 
det vill säga samla in material från konsumentprodukter inom systemet 
för insamling av producentansvarsmaterial. Förstudien ska också upp-skatta vilken potentiell mängd som ryms inom säck- och kärlavfallet samt uppskatta miljöpåverkan av en ökad återvinning. Studien begränsas till att omfatta säck- och kärlavfall och specifikt metall, plast, glas och papper & kartong. En översiktlig miljöbedömning med fokus på växthusgasemis-
sioner genomförs endast för metall och plast. 
Sammantaget visar denna förstudie på praktiska och miljömässigt förut-
sättningar för ett system med ökad insamling och materialåtervinning av metall och plast i hushållens säck- och kärlavfall. De tillgängliga mäng-derna är troligen av en sådan storleksordning att nettoeffekten av en ökad 
insamling och materialåtervinning blir miljömässigt effektiv. Material-
återvinning är nästan alltid miljömässigt effektivare än förbränning och deponering. Praktiska problem kommer förstås att uppstå, alla olika för respektive materialgrupp. Dessa anses av vissa vara huvudsakligen lös-bara, medan andra aktörer är mer frågande. Avgörande för avsättning av  6de nya materialfraktionerna på markanden är den materialkvalitet som 
kan uppnås. Denna blir viktig att undersöka, men också hur materialen ska samlas in och sorteras för att uppnå önskad kvalitet.  7Inledning 
fallspolitik och styrmedel har utretts i flera statliga utredningar, till exem-
pel producentansvarsutredningen (Utredningen för översyn av producent-
ansvaret 2001) och utredningarna om beskattning av avfall som depone-
ras (se BRAS-utredningen 2005a) samt beskattning av avfall som för-bränns (se BRAS-utredningen 2005b).  Dagens producentansvar omfattar 
ett begränsat antal produktgrupper och en liten del av samhällets totala materialomsättning (Finnveden et al. 2001). Den så kallande producen-
tansvarsutredningen tittade också på möjligheten att bredda producent-ansvaret (Utredningen för översyn av producentansvaret 2001). Man 
konstaterade att då (år 2001) fanns det skäl att avvakta och låta olika 
frivilliga överenskommelser få verka men att det fanns goda skäl att åter-komma till frågan. I samband med diskussioner om beskattning av av-fallsbehandling har flera aktörer också påpekat att producentansvaret skulle kunna stärkas och utökas (Särskilt yttrande av experterna Ingvar Carlsson, Ronnie Peterson och Weine Wiqvist, sid 359 i BRAS-utred-
ningen 2005b). En sådan tänkbar utvidgning skulle kunna vara att låta 
producentansvaret omfatta material istället för produktgrupper. 
Bakgrund 
Ofta och länge har frågan om hur man sorterar sitt hushållsavfall diskute-
rats, av såväl experter som lekmän. Många undrar varför alla kasserade produkter som inte klassas som farligt avfall inte ska sorteras i de mate-rialfraktioner som finns för förpackningar. Detta är ologiskt för många 
människor och strider mot det så kallade vardagsförnuftet (Petersen och 
Berg 2005). Hushållen är i stort positiva till dagens system för insamling av förpackningar (Due et al. 2006) och med ett materialbaserat insam-lingssystem som tillåter andra varor än förpackningar hoppas man dels 
kunna samla in de resterande felsorterade förpackningarna (22% enligt 
Retzner och Vukicevic (2005)) samt ytterligare material. Den pedago-
giska vinsten med att kunna sortera säck- och kärlavfall i ett material-
baserat system förutspås vara viktig.  
Med begreppet återvinning menas i denna rapport  hela kedjan av insam-
ling, sortering, vidare bearbetning, materialåtervinning samt ingående 
transporter av avfall. Materialåtervinning syftar således endast till den 
sista delen i denna kedja där exempelvis metall eller plast smälts till ny 
råvara (sekundär råvara).  8En ökad källsortering och materialåtervinnig av hushållens avfall är också 
ett viktigt steg i att använda avfallet som en resurs, vilket också under-stryks inom miljömålet ”God bebyggd miljö” i delmålet om avfall, samt att flytta åtgärderna högre upp i avfallshierarkin (Björklund och Finnve-den 2002; Sundqvist et al. 2002; Björklund och Finnveden 2005). Gene-
rellt sett har flertalet tidigare studier visat att en ökad materialåtervinning 
leder till minskad energianvändning och utsläpp av växthusgaser, sett över hela avfallssystemet (cf. Björklund et al. 2003; cf. Björklund och Finnveden 2005; Finnveden et al. 2005). 
Därför är det angeläget att utreda möjligheterna av att utvidga insamling 
och materialåtervinning av förpackningar till att också omfatta konsu-
mentprodukter som kan källsorteras i materialfraktioner. En övergripande 
fråga gäller vilka praktiska hinder och möjligheter som finns för insam-ling av hushållsavfall efter materialslag och efterföljande materialåtervin-
ning. Vidare är det viktigt att utreda skillnader i miljöprestanda mellan 
dagens system jämfört med det tänkta systemet att samla in hushållsavfall efter materialslag. 
Avfallshanteringssystemen för hushållens säck- och kärlavfall ser idag 
olika ut beroende på vilken lösning kommunen valt. Vissa har fastighets-nära insamling, vilket innebär att källsorterade förpackningar, tidningar, ibland komposterbart och resterande säck- och kärlavfall hämtas vid fas-tigheten. Andra kommuner väljer ett system med enbart återvinningssta-tioner (ÅVS) där konsumenten själv lämnar källsorterade förpackningar 
och tidningar, ett så kallat bringsystem och resterande säck- och kärlavfall 
hämtas vid fastigheten. Alla kommuner har någon typ av ÅVS där kon-sumenterna kan lämna källsorterat avfall. Omfattningen av detta beror bland annat på om insamlingen av säck- och kärlavfall är fastighetsnära eller ett bringsystem. Vilket system kommunen valt beror av många fak-torer, till exempel om kommunen har avfallsförbränningsanläggning.  
Efter insamling bearbetas de insamlade förpackningarna genom ytterli-
gare sortering, tvättning, fragmentering eller balning/pressning och trans-porteras vidare till aktörer som ytterligare bearbetar materialet eller mate-
rialåtervinner direkt. Bearbetningen kan ske i flera led före materialåter-
vinning. Under bearbetningen uppstår materialförluster när kvalitetskra-
ven inte kan nås.  
När det gäller miljöpåverkan av ökad återvinning fokuserar studien i för-
sta hand på växthusgaser och ett resurstänkande. Det betyder att miljöbe-dömningen primärt studerar systemet som helhet, snarare än dess enskilda  9delar och analyserar resulterande växthusgasemissioner på grund av ökad 
insamling och materialåtervinning av säck- och kärlavfall.  
möjligheter för ökad källsortering och materialåtervinning av hushållsav-
fall. Förstudien skall i första hand vara en identifiering av vilka praktiska 
förutsättningar som är viktiga för insamling av hushållsavfall efter mate-rialslag. Detta betyder bland annat att undersöka om det är praktiskt möj-ligt att samla in hushållsavfall efter materialslag samt att undersöka förut-sättningar för olika typer av materialåtervinning av det i så fall insamlade materialet. För att kunna angripa detta behövs en uppskattning av till-gängliga mängder i hushållsavfallet.  
Syftet med denna förstudie var att undersöka de praktiska förutsättning-
arna för ytterligare källsortering av hushållens säck- och kärlavfall, det 
vill säga samla in material från konsumentprodukter inom systemet för 
insamling av producentansvarsmaterial. Förstudien ska också uppskatta vilken potentiell mängd som ryms inom säck- och kärlavfallet samt upp-
skatta miljöpåverkan av en ökad återvinning.  10Metod och fokus 
Studien begränsas till att omfatta säck- och kärlavfall och specifikt metall, 
plast, glas och papper & kartong. Studien avgränsas från avfall för vilka 
det finns producentansvar samt grovavfall som av storlek och karaktär är 
avfall som inte får plats i kärl och säckar.  
Metod för mängduppskattning 
Vi har uppskattat mängderna tillgängligt avfall, utifrån ovanstående be-
gränsningar, genom att utgå från ett materialflödesperspektiv. Detta per-spektiv ser till helheten och det är tillräckligt att grovt uppskatta mäng-
derna av ett material inom ett avgränsat system (cf. Baccini och Brunner (1991)). Det viktiga är att se vad som är stort och vad som är smått sna-rare än att bestämma precis rätt mängd, rätt storleksordning är gott nog i detta sammanhang.  
Tillgängliga mängder av metall, plast, glas samt papper & kartong upp-
skattas genom publicerade plockanalyser av säck- och kärlavfall. En 
plockanalys är en för hand genomförd sortering och kategorisering av en 
större mängd avfall som samlats in, i syfte att se vad säck- och kärlavfal-
let innehåller. Det finns ingen nationellt övergripande statistiskt säker-ställd tidserie på innehållet i säck- och kärlavfall uppdelat på materialslag. De plockanalyser som genomförts är utförda på olika platser runt om i landet och med olika förutsättningar som typ av avfallshanteringssystem för hushållsavfall (fastighetsnära hämtning, bringsystem, avfallsförbrän-ningsanläggning m.m.), typ av bostadsområde (villa eller flerfamiljshus), 
vilken typ av information konsumenterna fått, storlek på tätort eller lands-
bygd, årstid, mängd säck- och kärlavfall som analyserats, med mera. Också hur och när plockanalyserna genomförts skiljer sig åt. Just därför redovisar dessa olika resultat och genomsnittet för Sverige kan antas be-
finna sig någonstans inom detta intervall.  
Resultatet från källsorteringen och systemet för källsortering har utveck-
lats mycket under de senaste åren. Därför har vi valt att, i samråd med 
projektets referensgrupp, endast använda oss av plockanalyser av senare 
datum (från 2003 och framåt) även om detta medför en begränsning av källmaterialet. Främst är det plockanalyser redovisade i RVF rapporten 2005:05 (Retzner och Vukicevic 2005) som ligger till grund för beräk-
ningarna i tabell 1 och 2. Retzner och Vukicevic (2005) har valt olika 
kommuner som har olika lösningar för avfallshanteringen och som är geografiskt utspridda över Sverige. Dessutom har de kompenserat sina beräkningar för den mängd fukt som förekom i det analyserade avfallet.  11Fukthalten behöver vi för att kunna rä kna om det våta avfallet till torrt i 
jämförelsen med vilka mängder förpackningar som satts på marknaden.  
Metod för undersökning av praktiska förutsättningar
De praktiska förutsättningarna för insamling och materialåtervinning av 
ökade mängder av metall, plast, glas samt papper & kartong har under-sökts genom samtal med aktörer från de olika branscherna. Samtalen har skett utefter ett antal strukturerade frågor om praktiska möjligheter och svårigheter med insamling och materialåtervinning, vilka material som bör omfattas, kvaliteten på den nya fraktionen med mera (bilaga 1). Re-spondenterna har i många fall fått prata ganska fritt. Kompletterande frå-gor har ställts under samtalets gång. 
Samtalen har inte förutsatt vilken typ av insamling som ska gälla. Re-
spondenterna har svarat utefter egen erfarenhet och det eventuella system de berörs av. 
Samtal har förts med:  
- Thord Görling, Metallkretsen (materialbolag, administrerar ett in-
samlings- och återvinningssystem) 
- Anders Asp, Returkartong (materialbolag, organiserar insamling 
och återvinning) 
- Frank Tholfsson, Svensk Glasåtervinning (materialbolag, samlar in 
och materialåtervinner) 
- Jörgen Sabel, Swerec (bearbetar bl.a. förpackningsplast till en 
sekundär råvara som avsätts på markanden) 
- Jan Göransson, Sita (renhållningsentreprenör, samlar in, behandlar, 
sorterar, deponerar, avsätter på marknaden) 
- Göran Karlsson, Ragn-Sells (samlar in, sorterar, bearbetar, säljer 
vidare till materialbolagen) 
- Ronny Fyhr, Allren (miljöserviceföretag med avfallslösningar för 
kommuner och företag) 
- Alf Levander, Sveriges Åkeriföretag (branschorganisation för 
transportörer av avfall) 
- Anna Wilhelmsen-Göte, Lunds kommun, renhållningsverket (sam-
lar in, sorterar, balar, transporterar vidare till kund) 
- Åsa Winkler, Nordvästra Skånes Renhållning AB (NSR) (kom-
munalt avfallsbolag ägt av sex kommuner, samlar in, sorterar, ba-
lar, mellanlagrar)  
- Jon Nilsson-Djerf, Avfall Sverige (f.d. RVF, branschorganisation 
för kommuner och företag i avfallsbranschen) 
- Per EO Berg, Högskolan i Dalarna (forskningsinstitution)  12- Helén Axelsson, Jernkontoret (branschorganisation för järn- och 
stålindustrin, användare av sekundär råvara) 
Metod för översiktlig miljöbedömning 
Miljöbedömningen av en ökad återvinning av säck- och kärlavfall utgår 
från en befintlig modell för livscykelanalys av det svenska avfallshan-teringssystemet (se Björklund et al. 2003). I fokus för den översiktliga miljöbedömningen står växthusgasemissioner av ökad insamling och materialåtervinning av metall och plast i säck- och kärlavfallet. Valet av växthusgasemissioner som enda parameter för miljöpåverkan grundar sig på att dessa emissioner är viktiga sett till hela avfallshanteringssystemet och uppkommer vid flertalet processer i systemet som förbränning, trans-porter och rötning. En annan anledning är att klimatfrågan idag har stor 
samhällsrelevans. Kompletterande simuleringar med flera parametrar som 
till exempel energianvändning skulle nyansera resultatet, men har inte rymts inom ramen för denna förstudie. 
Den nyttjade modellen över Sveriges avfallshantering är framtagen i ett 
tidigare forskningsprojekt och konstruerad i livscykelanalysverktyget 
SimaPro. Modellen omfattar avfallshanteringen (insamling, transporter, 
sortering, materialåtervinning, kompostering, rötning, förbränning) och det så kallade kompletterande systemet (processer för konventionell pro-duktion av de produkter som ersätts när resurser tas till vara ur avfall), se figur 1. Uppkomsten av avfall och miljöeffekter av detta inkluderas inte, det vill säga avfallet ses här som en ”gratis resurs” och tidigare synder i livscykeln är inte inkluderade. Modellen beräknar emissioner samt rå-varu- och energianvändning för avfallshantering och det så kallade kom-pletterande systemet i ett livscykelperspektiv. Modellavgränsningar och data finns utförligt beskrivna i Björklund et al. (2003) och har även till-sammans med tidigare resultat publicerats i vetenskapliga tidskrifter. 
Det finns ett antal antaganden i modellen som är särskilt viktiga för de 
slutliga beräkningarna av emissioner av växthusgaser vid ökad material-
återvinning. Exempelvis har det stor betydelse vilken ”verkningsgrad” återvinningen antas ha, och i vilken grad återvunna material ersätter jungfrulig råvara av samma slag. I processen materialåtervinning inklude-ras den mängden avfall som faktiskt materialåtervinns, det vill säga det 
material som omsätts till ny sekundär råvara. Det material som samlas in, men av kvalitetsskäl eller andra skäl inte materialåtervinns inkluderas 
därför inte i modellens materialåtervinningsprocess. Det antas också i 
modellen att återvunnet material ersätter nyråvara av samma kvalitet som ursprungsråvaran (tabell 7 Björklund et al. 2003). För metaller och plas- 13ter, de materialslag som är relevanta i denna studie, gäller för stål, alumi-
nium, PE, PP, PS och PVC antagandet att förhållandet sekundär råvara : jungfrulig råvara är 1:1 och för PET är förhållandet något mindre.  
Andra viktiga antaganden i modellen är den konventionella värme- 
bränsleproduktion som ersätts då dessa produkter utvinns ur avfall. 
Värme från avfallsförbränning antas ersätta värme från biobränsle, och den sparade biomassan förmodas stå orörd. Biogas från rötning antas er-sätta diesel. 
Figur 1 . Systemgränser och flödesbild av modellen av avfallshan-
teringssystemet och det kompletterade systemet (översatt från Björk-
lund et al. 2003). Beräkningen som genomförts för denna studie har endast nyttjat modellen vad gäller hushållsavfall (svart text). Jäm-
fört med referensfallet har de mängder metall och plast i säck- och 
kärlavfallet som i modellen förbränns och deponeras omfördelas till materialåtervinning. Allt annat hölls konstant. 
Den nyttjade modellen av avfallshanteringssystemet baseras på en inven-
tering av avfallsmängder 1998-2000. Detta har sedan extrapolerats med 
2.2% tillväxt till år 2008. Jämfört med Svenska miljöemissionsdata gäl-
lande för 2004 (Svenska MiljöEmissionsData (SMED) 2006) extrapolerat till 2008 är den totala mängden avfall i modellen för 2008 något större. För att kunna genomföra en simulering av ökad materialåtervinning har vi antagit att modellens mängder för  hushållsavfallet för 2008 utgör vårt 
referensfall. Vidare har vi omfördelat de mängder metall och plast från 
säck- och kärlavfall (både felsorterade förpackningar och från andra pro-
dukter) som i referensfallet i modellen deponeras och förbränns till mate-Insamling och transport av avfall till behandlingsanläggning 
Förbränning Kompost Rötning Materialåtervinning Deponi 
Bussdiesel Produktion av  
handelsgödsel o.dyl. Värme från 
biomassa Material- 
produktion Hushålls -
avfall Industri -
avfall Avfall från bygg & 
rivning Avfall från parker 
& trädgårdar 
Resurser (tillvaratagna från avfall eller producerade från nyråvara) Råvaror och  
energi 
Råvaror och  
energi Total systemgräns 
Emissioner till luft, vatten och 
mark 
Systemgräns för 
kompletterande  
verksamhet Emissioner till luft, vatten och 
mark Systemgräns för 
avfallshantering  14rialåtervinning. Dessa mängder, 43 kton metall respektive 274 kton plast 
(beräknat från tabell 3 i Björklund et al. 2003)) ligger för plast väl inom intervallet för de beräknade tillgängliga mängderna (tabell 1) och för metall något i underkant av den beräknade potentialen. Simuleringen ger en fingervisning av hur miljöpåverkan ändras med ökad insamling och 
materialåtervinning av metall och plast.  15Resultat 
Här presenteras resultaten från de tre olika delstudierna om potentiell 
mängd, praktiska förutsättningar samt översiktlig miljöbedömning av 
ökad insamling och materialåtervinning. 
Signifikanta potentiella mängde r i säck- och kärlavfallet 
Vi har beräknat den totala tillgängliga mängden metall, plast, gals samt 
papper och kartong (inklusive tidningar) i säck- och kärlavfallet. Detta är en beräkning av den maximala mängden och i praktiken kan endast en viss del föras till materialåtervinning. För metall är den tillgängliga 
mängden troligen någonstans mellan 47 och 102 kton per år (tabell 1). För plast är motsvarande siffra någonstans mellan 213 och 306 kton/år; för glas 24 till 116 kton/år; samt papper & kartong någonstans mellan 71 och 356 kton/år. Den totala mängden säck- och kärlavfall är 2370 kton (Svenska MiljöEmissionsData (SMED)2006).  
Tabell 1 . Beräkning av tillgängliga mängder av olika materialslag i 
säck- och kärlavfall. Total mängd säck- och kärlavfall per år är 23701
kton. Att intervallen är stora beror på att det är stor skillnad på re-
sultaten från olika plockanalyser, vilket i sin tur beror på att det är 
stora individuella skillnader på  typ av kommun, områdena där 
plockanalyserna genomförts, årstid med mera. Den beräknade till-gängliga mängden ska ses som en fingervisning. 
 Potentiell total mängd i 
säck- och kärlavfallet
2, 
våt vikt (varav förp.3), 
kton Mängd förpackningar in-
samlade år 2005 genom 
förpackningsinsamlingen4, 
kton 
Metall 47 – 102 (35) 47 
Plast 213 – 306 (72 hårdplast, 
145 mjukplast) 132 
Glas 24 – 116 (43) 155 
Papper, tid-ningar och kartong  71– 356 (153 förp., 154 tidningar) 466 förp. 483 tidningar 
                                        
1 Svenska MiljöEmissionsData (SMED) (2006). 
2 Intervallet beräknas med hjälp av plockanalyser redovisade i Retzner och Vukicevic 
(2005) och totalmängden säck- och kärlavfall (2370 kton) redovisad i Svenska MiljöEmissionsData  (SMED) (2006). 
3 Beräknat av Retzner, L. och S. Vuki cevic (2005), baserat på en uppräkning av 
plockanalyserna till nationell nivå. 
4 Naturvårdsverket (2006).  16För att kunna bedöma betydelsen av den potentiella mängden i hushålls-
avfallet gör vi en jämförelse med den mängd förpackningar av respektive materialslag som satts på marknaden år 2005. De uppskattade mängderna får då räknas om till torr vikt, vilket görs med hjälp av de omräknings-faktorer som presenterats i Retzner och Vukicevic (2005). Resultatet blir 
för metall och glas att de potentiella mängderna i hushållens säck- och 
kärlavfall kan vara av samma storleksordning som de mängder av för-packningar som sätts på marknaden varje år, för plast något lägre. För papper & kartong samt tidningspapper är den potentiella mängden mycket lägre, typ 15-20% av den mängd som sätts på marknaden. 
Tabell 2.  Beräknade torra mängder i jämförelse med vad som satts på 
marknaden år 2005. 
säck- och kärlavfallet, 
uppskattad torr5 vikt 
(varav förp.3), kton Mängd förpackningar satta på marknaden 2005
6, kton 
Metall 31 – 662 (22) 58 förp. 15 dryckesförp.  
Plast 89 – 1292 (124) 175 
Glas 23 – 1102 (41) 73  
Papper, kartong och 
tidningar 32 – 1602  
(83 pappersförp., 
15 well, 102 tidningar) 645 pappersförp. 
Hur stor andel av de beräknade mängderna som faktiskt kan återvinnas 
beror också på vilka typer av material och produkter som samlas in. Trots allt innehåller säck- och kärlavfallet förpackningar, 22 % av den totala 
mängden säck- och kärlavfall är förpackningar (Retzner och Vukicevic 
2005) (Tabell 3). Metallfraktionen bestod av 54 % tennplåtförpackningar 
och 46 % aluminiumförpackningar (ibid.). Glasfraktionen bestod av 73 % 
ofärgat glas och resterande del är färgat. 
                                        
5 Korrigeringsfaktor för respektive förpackningsslag: metall 0,65; mjukplast 0,42; glas 
0,95 samt papper 0,45 (Retzner och Vukicevic 2005). För övrigt material, det som inte 
är förpackningar, har vi approximerat med ovanstående angivna korrigeringsfaktorer 
för respektive materialslag.  
6 Naturvårdsverket (2006).  17Tabell 3.  Säck- och kärlavfallets sammansättning i vått tillstånd (Retzner 
och Vukicevic 2005) .  
 Förpackningar,  
 fördelat på     - metall  - mjukplast  - hårdplast 
 - glas 
 - papper & well 22 %    1,7 %  7,2 %  3,3 % 
 2,3 % 
 8,5 % 
Mat 43 % 
Tidningar 8 % 
Trädgårdsavfall 7 % 
Blöjor 5 % 
Övrigt brännbart 4 % 
Textilier 2 % 
Övriga avfallsslag 9 % 
Praktiska förutsättningar för ö kad insamling och återvinning 
av hushållsavfall efter materialslag 
Den pedagogiska vinsten för hushållen betonas av många som huvud-
skälet till att utöka förpackningsinsamling att omfatta även andra pro-
dukter. Det huvudsakliga problemet här är information och kunskap. Hushållen får det visserligen enklare när andra produkter kan följa för-packningsinsamlingen, men det finns alltid gränsdragningsproblem. Vilka 
produkter får respektive ska inte följa med den nya insamlingen. I vissa fall kan det vara svårt för hushållen att avgöra om produkten innehåller exempelvis elektronik eller batterier.  
Den övergripande bilden som samtalen med olika aktörer (se lista i Me-
tod för undersökning av praktiska förutsättningar) branscherna levererar är att det finns en positiv syn på att framförallt samla in hushållsavfall efter materialslag. Praktiska frågor om logistik och insamling anses av många, men inte alla, vara lösbara. Vidare i kedjan mot materialåtervin-
ning sorteras insamlat material i olika kvaliteter. Flera aktörer förutsätter 
att dagens kvalitetsklasser bibehålls, till exempel när det gäller glasåter-vinning och kartongåtervinning. Andra aktörer ser att försök med nya materialfraktioner, till exempel plast, kan leda till ny avsättning eller möjligen till samma som idag om kvaliteten motsvarar dagens. Om nuva-
rande materialkvaliteter ska bibehållas krävs en ytterligare sortering där 
de nya produkterna ska skiljas ut. Detta får konsekvenser för sorteringen 
där ny teknik kanske bör utvecklas. Oavsett om nuvarande materialkvali-
teter ska bibehållas eller inte måste den nya fraktionen kvalitetsbestäm- 18mas för att bedöma vilken avsättning den kan få. Frågor om kvalitet och 
avsättning gäller förstås också om man väljer att inte sortera ut de nya produkterna.  
När det gäller metaller resonerar man att kvaliteten på den nya fraktionen 
bör bli bättre än det sämsta man tar hand om idag (muntligen Helén 
Axelsson, Jernkontoret). Detta sämsta är ”brännskrot” som är den metall-rest som faller ur avfallsförbränningsanläggningarna efter förbränningen. Redan idag finns en inblandning av ca 9-10% småprodukter i förpack-ningsinsamlingen (muntligen Thord Görling, Metallkretsen). Därför tror man att en inblandning av övriga metallprodukter i förpackningsinsam-ling går bra utan att bidra till en större kvalitetsförändring.  
Förslag på materialkategorier att börja med är metall, plast, och glas. 
Metall och plast därför att branscherna själva gärna ser att större volymer 
samlas in och det antas också att detta kan ge miljövinster. Glas har av 
avfallsentreprenörer i kommuner också nämnts som ett förslag därför att det är pedagogiskt riktigt för hushållen. Glaset är dock svårare att sortera 
efter insamling och Svensk glasåtervinning ser risken att få in exempelvis 
kristallglas, konstglas och keramikglas som alla försämrar kvaliteten och riskerar att ställa till problem för slutkunden, till exempel glasbruken. En väsentlig fråga är också: förutsatt att man väljer att genomföra insamling av endast ett par av materialslagen; vilka blir konsekvenserna för de andra materialströmmarna? 
Ytterligare en fråga som lyfts av flera respondenter är storleken på inkas-
tet till behållare där produkter ska lämnas. Detta resonemang baseras på ett bringsystem där det utsorterade avfallet lämnas på återvinningsstatio-ner (ÅVS). Om även andra produkter som idag lämnas i säck- och kärlav-fallet ska hanteras tillsammans med förpackningsinsamlingen måste en annan lösning där större föremål får plats utvecklas. Självklart måste sä-
kerheten bibehållas och det ska till exempel vara omöjligt för barn att 
klättra ner i behållaren.   
Flertalet frågor om finansiering har tagits upp och man undrar hur det nya 
systemet kommer att se ut. Flera respondenter har understrukit att dagens 
förpackningsinsamling inte stimulerar producenten att utveckla mindre 
resurskrävande förpackningar. Med ett nytt producentansvar vill man att 
denna svaghet ska rättas till. Det nya systemet bör kunna stimulera till 
exempel design för återvinning.   19I samtal med olika aktörer i branscherna (se tidigare presenterad lista) är 
de viktigaste förutsättningarna för genomförande av ett nytt system sam-manfattningsvis:  
•rätt information till konsumenter 
•mer kunskap om kvaliteten på den nya fraktionen där förpack-ningar och produkter blandas 
•nya lösningar för insamling av större föremål 
•finansiering  
Minskande växthusgasemissioner av ökad återvinning av me-
tall och plast 
Sett i ett livscykelperspektiv kommer sannolikt en ökad insamling och 
materialåtervinning av metall och plast att bidra till minskade växthus-gasemissioner från hushållsavfallet (tabell 4). Enbart ökad plaståtervin-ning ger större vinster jämfört med enbart ökad metallåtervinning, i rela-
tion till referensfallet. Medan nettoeffekten av att samtidigt öka metall- 
och plaståtervinnig ger en minskning av växthusgasemissioner med 200%. 
Tabell 4 . Netto-växthusgasemissioner (i koldioxidekvivalenter) för 
fyra olika fall. Dessa är 1) referensfallet, det vill säga år 2008, 2) en-
bart ökad plaståtervinning, 3) enbart ökad metallåtervinning samt 4) samtidig ökning av metall- och plaståtervinning. De negativa siff-rorna i tabellen innebär att de undsluppna emissionerna från det 
kompletterande systemet är större än emissionerna från avfallshan-
teringen (jämför figur 1).
1. Referenssy-
stemet [miljoner 
ton CO
2-ekv.] 2. Plaståtervinning 
[miljoner ton CO 2-
ekv.] 3. Metallåtervinning[miljoner ton CO
2-
ekv.] 4. Samtidig plast- 
och metallåter-vinning [miljoner ton CO
2-ekv.] 
Eftersom den använda modellen inte i någon högre grad är anpassad till 
denna studie bör läsaren inte fästa alltför stor tillit till de absoluta värdena som presenteras i tabell 4. Däremot kan relationen mellan alternativen ge 
en fingervisning om vad ökad källsortering och materialåtervinning får 
för övergripande resultat. Vill man ändå sätta dessa netto
-emissioner av 
växthusgaser i relation till något kan man jämföra med växthusgasemis-
sioner från avfallssektorn för 2002. Dessa var då två miljoner ton CO 2-
ekvivalenter (brutto ) (Naturvårdsverket 2005). Det totala utsläppet av 
växthusgaser för hela Sverige var 2005: 68 miljoner ton CO 2-ekvivalenter  20(brutto , se Statistik & Prognoser 
http://www.naturvardsverket.se/do kument/klimat/index.html, access 
2007-01-30).   21Syntes 
Sammantaget visar denna förstudie på praktiska och miljömässiga förut-
sättningar för ett system med ökad insamling och materialåtervinning av 
metall och plast i hushållens säck- och kärlavfall. De tillgängliga mäng-
derna är troligen av en sådan storleksordning att nettoeffekten av en ökad 
insamling och materialåtervinning blir miljömässigt effektiv. Material-återvinning är nästan alltid miljömässigt effektivare än förbränning och deponering (cf. Björklund et al. 2003; cf. Björklund och Finnveden 2005; Finnveden et al. 2005). Praktiska problem kommer förstås att uppstå och 
dessa anses av vissa huvudsakligen vara lösbara medan andra aktörer ställer sig mer frågande. Avgörande för avsättning av de nya material-
fraktionerna på markanden är den materialkvalitet som kan uppnås. 
Denna blir viktigt att utreda samt hur materialen ska samlas in och sorte-ras för att uppnå önskad kvalitet. 
Ett insamlingssystem för förpackningar som också inkluderar vissa kon-
sumentprodukter bör noga tänkas igenom och provas ut. Viktiga kompo-
nenter är att det blir pedagogiskt riktigt för hushållen och praktiskt möj-
ligt för insamling, efterbehandling och materialåtervinning med avsätt-ning på marknaden. Liksom idag blir det lika viktigt att informera hus-hållen om vad som ska och inte ska följa med i källsorteringen.  
Rekommendationer inför fördjupade studier 
För att bättre förstå miljökonsekvenserna av en ökad källsortering och 
materialåtervinning av hushållsavfall bör djupare miljöbedömningar med 
livscykelbaserade avfallsmodeller genomföras. Andra intressanta para-
metrar är till exempel energianvändning, dioxiner och kväveoxider. Dessa har också hög relevans för miljömålen om begränsad klimatpåverkan, giftfri miljö och bara naturlig försurning. En fördjupad miljöbedömning kan göras med samma modell som använts i denna förstudie. Dessutom kan det vara intressant att konstruera en massbalans som omfattar mate-
rialomsättningen av producentansvarsmaterial och konsumentprodukter.  
Ytterligare ett område där mer kunskap behövs är sammansättningen av 
det materialflöde som kommer att samlas in med ett förändrat producent-ansvar som utgår från att även konsumentprodukter samlas in. För att ut-jämna effekterna av förändringar över tid och garagerensningar i initial-
skedet, kan studier över längre tid behöva genomföras. Förutom vilka 
produkter och mängder det handlar om är den resulterande materialkvali-teten intressant för vidare avsättning av materialet. Det behövs tester och utredningar av dessa nya materialkvaliteter för att finna ny eller beprövad  22avsättning för insamlat material. Därefter kan det lättare bedömas hur 
produkter och förpackningar ska samlas in och sorteras. Praktiska lös-ningar och befintlig kunskap om respektive materialslag skiljer sig åt och kan anpassas efter materialslagens individuella karaktärer. Glas är till ex-empel svårare att sortera efter insamling och känslig för annan kemisk 
sammansättning sett till dagens avsättning av förpackningsglaset (stor-
kunden är glasbruken). Plast kan vara svårbedömt i sorteringsskedet när det gäller vilken typ av plast produkten består av.  
En del av det material som borde kunna samlas in via producentansvaret 
hamnar idag på återvinningscentralerna. Hur stora mängder det är vet vi inte idag och skulle därför vara intressant att titta vidare på. Flera aktörer 
i projektets referensgrupp har understrukit denna fråga och tror att denna 
mängd kan vara betydande. 
Om det tänkta systemet bidrar till förändringar i insamlingsgrad av för-
packningar genom ökad insamling på grund av effektivare insamlingssy-stem kan inte denna studie svara på (men mängderna inkluderades i den 
översiktliga miljöbedömningen) och det behöver utredas vidare.  
Svårigheter i ekonomi och juridik framkom som en viktig punkt på första 
referensgruppsmötet. Under de genomförda samtalen adresserade flertalet respondenter samma fråga om hur ansvaret ska fördelas.  
Värt att fundera över innan man genomför ett nytt system är hur framti-
dens avfall kommer att se ut. Går det att se en förändring mot ökad an-
vändning av något enskilt material och hur påverkar det systemet? En studie om avfallsmängder i framtiden antar att avfallsmängderna i stort ökar mellan 2–3% per år. Om detta realiseras betyder det att avfallet växer till det dubbla inom 35 respektive 25 år, räknat från år 2001 (Profu 2001). Å andra sidan finns en målsättning inom de nationella miljökvali-
tetsmålen att minska den totala mängden avfall och att uppnå en giftfri 
miljö. Om detta arbete blir lyckat kan avfallsflödena komma att minska eller inte växa lika fort. Avfallsflödena kan också förändras till att inne-hålla mindre föroreningar vilket kan öka möjligheterna för materialåter-
vinning. Vidare leder detta till frågan om hur producentansvaret och in-
samlingssystemet kan klara förändringar av detta slag.  23Referenser 
Baccini, P. och P. H. Brunner (1991). Metabolism of the Anthroposphere. 
Dübendorf, Springer-Verlag. 
  
Björklund, A. och G. Finnveden (2002). Recycling revisited - comparing 
different waste management strategies. 10th SETAC LCA Case study symposium, SETAC-Europe, Brussels.   Björklund, A. och G. Finnveden (2005). "Recycling revisited - life cycle 
comparisons of global warming impact and total energy use of waste management strategies." Resources, Conservation and Recycling 44: 309-
317.   Björklund, A., J. Johansson, M. Nilsson, P. Eldh och G. Finnveden (2003). Environmental assessment of waste incineration tax. Case study and evaluation of a framework for strategic environmental assessment. Stockholm, Swedish Defence Research Agency (FOI) 
fms Forskningsgruppen för miljöstrategiska studier : 107. 
  
BRAS-utredningen (2005a). En BRASkatt? - beskattning av avfall som deponeras. Stockholm, Statens offentliga utredningar : 379. 
  
BRAS-utredningen (2005b). En BRASkatt? - beskattning av avfall som 
förbränns. Stockholm, Statens offentliga utredningar : 556. 
  Due, S., C. M. Petersen, T Fjordevik, G. Hansson och S. Paukovic (2006 remissversion). Framtida producentansvar för förpackningar och tid-ningar. Stockholm, Naturvårdsverket : 99. 
  Finnveden, G., A. Björklund, M. Carlsson Reich, O. Eriksson och A. 
Sörbom (2005). Robusta och flexibla strategier för utnyttjande av energi ur avfall. TRIT-INFRA-FMS. Stockholm, Insitutionen för samhällsplane-ring och miljö : 17. 
  Finnveden, G., J. Johansson, Å. Moberg, V. Palm, A. Wadeskog, S. Suh och G. Huppes (2001). Miljöpåverkan från olika varugrupper. Stockholm, 
FOI: 70. 
  
Naturvårdsverket (2005). Strategi för hållbar avfallshantering. Sveriges avfallsplan. Stockholm, Naturvårdsverket : 89. 
   24Naturvårdsverket (2006). Samla in, återvinn! Uppföljning av producent-
ansvaret för 2005. Stockholm, Naturvårdsverket : 56. 
  Petersen, C. M. och P. E. Berg (2005). Framtida sortering av förpack-ningar, returpapper och farligt avfall, Opublicerad rapport. 
  
Profu (2001). Avfallsmängder i framtiden. Mölndal, Projektinriktad forskning och utveckling (Profu) : 22. 
  Retzner, L. och S. Vukicevic (2005). Trender och variationer i hushålls-avfallets sammansättning. Plockanalys av hushållens säck- och kärlavfall i sju svenska kommuner, RVF utveckling : 74. 
  Sundqvist, J.-O., G. Finnveden och J. Sundberg (2002). Proceedings from Workshop on System Studies of Integrated Solid Waste Management in 
Stockholm, 2-3 April, 2001. Stockholm, IVL Svenska Miljöinstitutet AB. 
  Svenska MiljöEmissionsData (SMED) (2006). Avfall i Svergie 2004. 
Stockholm, Naturvårdsverket : 241. 
  
Utredningen för översyn av producentansvaret (2001). Resurs i retur. Stockholm, Statens offentliga utredningar : 589. 
   25Bilaga 1. Samtalsguide för insamling av hushållsavfall i mate-
rialströmmar 
Namn:  Telefon:
Organisation:  E-post:  
Beskriv din roll:
Beskriv din organisations roll (insamling, sortering, behandling, produ-
cent, transportör, användare av sekundär råvara):
Vilket/vilka material hanterar ni?
Allmänt om praktiska aspekter på insamling av hushållsavfall efter mate-
rialslag : 
- Fördelar, möjligheter : 
- Nackdelar, svårigheter, hinder : 
- Förutsättning för genomförande
Konsekvenser för insamling   
- Bring- och/eller fastighetsnära system? 
- …vidare sortering av större mängder material, praktiska aspekter 
- …vidare sortering av större mängder material, kvalitetsaspekter 
Vilka produkter är tillgängliga i resp. materialkategori ? 
- Möjlighet att fånga upp sådant som går till ÅVC och istället samlas 
in med säck- och kärlavfall? Mängder? Praktiska aspekter? 
Några varor som inte kan/bör följa insamlingen?
Är metall, plast, glas, papper eller kartong lämplig/a resp. olämplig/a?
Konsekvenser för producenter som använder eller skulle kunna använda 
sekundära råvaror?
- Kvalitet på den nya fraktionen? 
- Finns en marknad för den nya fraktionen? - Finns tillgänglig teknik för materialåtervinning av ny/annan frak-
tion? Status, typ tillgänglig, utveckling pågår, utveckling i ett se-
nare skede?  26- Kvalitet på den nya insamlade fraktionen jmf idag? 
- Kapacitet för att ta emot större mängd material? 
Finns det särskilda skäl för att börja med adresserat materialslag alterna-
tivt inte genomföra insamling efter materialslag av denna kategori?
Något mer som ni vill framföra: Bilaga 3 Plockanalyser från Eskilstuna
3 a) Säck- och kärlavfall 
3 b) Återvinningscentral – plast och metall 
3 c)Återvinningsstation – plast och metall 
3 d) Fastighetsnära insamling (FNI) – plast och metall   Bilaga 3 Plockanalyser i Eskilstuna 
(nulägesanalys)
juni - september 2007 Juni v32-33 v34-35
INVÄGT 895,02 757,68 866,04
TOTALT SORTERAT 884,96 750,13 848,24
Andel (%) Andel (%) Andel (%)
Komposterbart 0,2% 1,42 44,7% 334,98 43,6% 369,53
Matavfall 0,2% 1,42 30,1% 225,66 30,9% 262,46
Producentmaterial 26,5% 234,27 29,2% 218,72 26,9% 227,88
Glasförp 3,4% 30,20 3,4% 25,66 2,0% 17,12
Metallförp 1,8% 15,85 3,1 1,7% 12,38 1,2% 10,51
Håra plastf 3,3% 29,38 5,6 3,2% 23,8 3,8% 32,12
Mjuka plastförp 6,4% 56,22 8,0% 60,3 5,9% 50,08
Annan plas t 1,6% 14,42 2,7 1,4% 10,48 0,8% 7,1
Annan metall 0,9% 7,62 1,5 1,3% 10,06 1,7% 14,79
Annat brännb 70,5% 624,25 18,3% 137,48 24,7% 209,88
komposterbart och brännbart 53,4% 472,55 0,0% 0 0,0% 0
Annat icke bb 0,0% 0,24 4,9% 36,82 2,2% 18,3
kattsand 0,0% 0,00 0,0% 0 0,0% 0
annat 0,0% 0,24 0,0% 0 0,0% 0
FA 0,3% 2,74 0,0% 0 0,0% 0
Provandel 3,4% 26580 3,3% 23020 3,9% 22320
3a Kärl, villor Juni aug v 32-33 aug v34-35
INVÄGT 454,42 517,22 525,37
Noggrannhet 98,9% 99,4% 99,7%
TOTALT SORTERAT 449,46 514,14 523,72
Komposterbart 0,1% 0,56 36,5% 187,82 36,9% 193,26
Matavfall 0,1% 0,56 31,0% 159,36 31,0% 162,56
Producentmaterial 27,9% 125,26 32,9% 169,21 31,0% 162,18
Glasförp 2,2% 10,04 3,2% 16,7 2,7% 14,02
Metallförp 2,7% 12,3 1,8% 9,36 3,3 1,8% 9,18
Håra plastf 3,4% 15,36 2,8% 14,14 5,1 3,2% 17,02
Mjuka plastförp 6,1% 27,26 6,2% 31,86 4,4% 22,84Annan plas
t 1,8% 8,31 1,5% 7,76 2,7 1,0% 5,2
Annan metall 0,5% 2,44 0,4% 2,31 0,7 0,5% 2,42
Annat brännb 69,4% 311,73 23,9% 122,84 28,1% 146,92
Blöjor 65,2% 293,27 0,0% 0 2,8% 14,92
Annat icke bb 0,0% 0 4,4% 22,82 2,6% 13,36
kattsand 0,0% 0 0,0% 0 0,0% 0
FA 0,3% 1,16 0,3% 1,38 0,1% 0,38
Provandel 3,0% 15000 3,2% 16040
3a Kärl, flerbostd Avfall sorterat som plast på återvinningscentral i Eskilstuna
Vikt Andel
Juni (ton) (%)
Förorenad plast 150 150.190 kg 11%
Små plastförpacknigar 50 50 - 90 kg 3,5%
Stora plastförpackningar 50 50-90 kg 3,5% 7%
Blandad småplast 300 300-340 kg 21% ~1 kg/p&år
Stora plastartiklar 920 65%
Farligt avfall << 50kg
invägt 1420 1420 104%
Augusti
Förorenad plast 200 26%
Små plastförpackningar 40 5,3%
Stora plastförpackningar 100 13% 18%
Blandad småplast 180 24%
Stora plastartiklar 200 26%Farligt avfall ja << 50kg
invägt 760 95%
3b ÅVC, plast Avfall sorterat som metall på återvinningscentral i Eskilstuna
Vikt Andel
Metallförpackningar 50 <50 kg 1,6%
Blandat hushållsskrot 300 300-340 kg 9,4% ~1 kg/p&år
Stort skrot
Farligt avfall ja << 50 kg
invägt 3180
Augusti
Metallförpackningar 60 3,0%
Blandat hushållsskrot 200 10,0%
Farligt avfall ja <50 kg inklusive en vattenpump
med elmotor
invägt 2000
3b ÅVC, metall INSAMLING MATERIALSTRÖMMAR - ÅVS o-prov
HÅRDA PLASTFÖRPACKNINGAR - HUSHÅLL
B-KVALITÉ
OSORTERAD = inkommande material
OBS! fyll enbart i värdena i  de med rött markerade rutorna
Kg %
Hårda Plastförpackningar små 47,00 52,4%
Hårda Plastförpackningar stora 5 l och uppåt 0,50 0,6%
Bärkassar av plast + film 4,00 4,5%
Övriga mjuka plastförpackningar 5,00 5,6%
Icke Plast förpackningar 33,25 37,0%
Smått (Korkar/ skärvor) 0,00 0,0%
Total mängd sorterat 89,8 100%
OBS! Icke plast förpackningar delas i nedanstående fraktioner
Icke plastförpackningar men av plast - små (åvs) 16,5 50%
Icke plastförpackningar men av plast - stora 4,5 14%
Icke plastförpackning av annat material 11,0 33%
Icke plastförp.flera materialslag - plast dominerar 0,8 2%
Icke plastförpackning - elektronik 0,5 2%
Icke plastförpackning - sjukhusavfall 0,0 0%
Icke plastförpackningar - FA 0,0 0%
33,3
Justering
Smått (Korkar/ skärvor/småflaskor mm) 0,00
Mottagningsstation IL Fräsargatan - E-tuna
Avlämnar id.nr/ område Projekt materialströmmar
Datum för provet 2007-09-04
Övriga kommentarer och exempel på felaktigheter :Bestickställ, Blomlåda, Tättkorg - stora plastprodukterPlastgalgar, CD-fodral, plasttallrik mm. Källsorterad metall från Eskilstuna
Återvinningsstationer (ÅVS)
Datum: 14 september 2007
Av ca 30 m³ metall togs ett prov på 3 m³ som sorterades.
Kategori Under kategoriVikt      
(kg)Andel 
(vikt%)Andel 
(vikt%)
Små 
metallförpacknin gar Al dryck, retur 3,16 1,3
Al dryck, ej retur 30,95 12,6
Stål dryck 0,68 0,3
Andra små 
förpacknin gar 152,57 61,9 76,0
Stora 
metallförpacknin gar Stora 
metallförpacknin gar 2,63 1,1 1,1
Metallartiklar Små metallartiklar 12,73 5,2
Stora metallartiklar 17,58 7,1
Annan metall 1,1 0,4 12,7
Produkter tillverkade av 
flera material där metall dominerarProdukter tillverkade 
av flera material där 
metall dominerar 2,52 1,0 1,0
Annat Papper, plast, glas 15,36 6,2
WEEE 6,35 2,6
Farligt avfall 0,8 0,3 9,1
Totalt 246,43 100,0 100,0
Antal burkar Burkar per 100 kg
Al dryck, retur 196 79,5
Al dryck, ej retur 2195 890,7Stål dryck 24 9,7
3c ÅVS, metall - tabell 3c ÅVS, metall - diagrSammansättning på källsorterad metall i ÅVS från hushåll i Eskilstuna 
Små metallförpackningar
76%Stora metallförpackningar 
1%Metallartiklar
13%Produkter tillverkade av 
flera material där metall 
dominerar
1%Annat
9% INSAMLING MATERIALSTRÖMMAR - FNI 0-prov
B-KVALITÉ
Kg %
Hårda Plastförpackningar små 33,00 44,3%
Hårda Plastförpackningar stora 5 l och uppåt 1,00 1,3%
Bärkassar av plast + film 5,00 6,7%
Övriga mjuka plastförpackningar 5,00 6,7%
Icke Plast förpackningar 30,50 40,9%
Total mängd sorterat 74,5 100%
Icke plastförpackningar men av plast - små (åvs) 17,5 57%
Icke plastförpackningar men av plast - stora 3,0 10%
Icke plastförpackning av annat material 9,0 30%
Icke plastförp.flera materialslag - plast dominerar 1,0 3%
Icke plastförpackning - elektronik 0,0 0%
30,5
Justering
Mottagningsstation IL Fräsargatan E-tuna
Övriga kommentarer och exempel på felaktigheter :Mycket videoband, CD-fodral därefter en mix av smått plastfprodukter.Nätkorg, hink, ytterkruka - stora plastprodukterDryckeskartong, tidningar, ölburk samt soppåse med ganska hög vikt - icke förp.av annat material. Källsorterad metall från Eskilstuna
Fastighetsnära insamling (FNI)
Datum: 12 september 2007
Hela mängden sorterades
(kg)Andel 
(vikt%)
Små 
metallförpacknin gar Al dryck, retur 1,8 1,0
Al dryck, ej retur 12,77 7,1
Stål dryck 0 0,0
Andra små 
förpacknin gar 94,07 52,2 60,3
Stora 
metallförpacknin gar 3,1 1,7 1,7
Metallartiklar Små metallartiklar 14,08 7,8
Stora metallartiklar 27,84 15,4
Annan metall 0 0,0 23,3
metall dominerar 4,63 2,6 2,6
Annat Papper, plast, glas 19 10,5
WEEE 2,3 1,3
Farligt avfall 0,64 0,4 12,2
Totalt 180,23 100,0 100,0
Antal burkar
Al dryck, retur 111
Al dryck, ej retur 854Stål dryck 0
Sanita Vukicevic NSR Forskning och Miljö 3d FNI, metal - tab 3d FNI, metall - diagrSammansättning på källsorterad metall från hushåll med FNI i Eskilstuna 
60%
Stora metallförpackningar 
2%Metallartiklar
23%Produkter tillverkade av flera 
material där metall dominerar
3%Annat
12%  Bilaga 4. Energi- och miljömässiga skillnader mellan materialåtervin-
ning och energiutvinning av avfall – en litteratursammanställning  
Avdelningen för miljöstrategisk analys – fms, KTH    
 
Energi- och miljömässiga skillnader mellan 
materialåtervinning och energiutvinning av avfall – 
en litteratursammanställning 
Sara Tyskeng och Göran Finnveden 
 
TRITA-INFRA-FMS 2007:11 
www.infra.kth.se/fms Titel: 
Energi- och miljömässiga skillnader mellan  materialåtervinning och energiutvinning 
av avfall – en litteratursammanställning 
Författare: 
ISSN: 1652-5442 
Tryckt av: 
US AB, Stockholm, 2007  Sammanfattning 
Naturvårdsverket har under 2007 fått uppdraget att utreda möjligheterna att samla in 
avfall i materialströmmar, i stället för dagens insamling som baseras på produktslag. Ett led i uppdraget är att utreda vilka miljöeffekter det skulle få om insamlingssystemen för hushållsavfall ändras. Denna rapport är en del av Naturvårdsverkets utredning och syftar till a tt göra en litteratursammanställning av de 
energi- och miljömässiga skillnaderna mellan materialåtervinning och energiutvinning av avfall. De materialslag som diskuteras är plast, metall, glas, papper, papp och 
kartong samt tidningspapper. Textilier diskuteras också kort. Faktorer som kan 
påverka utgången av jämförelsen mellan åt ervinning och energiutvinning av avfall 
diskuteras också. För sammanställningen har totalt 18 studier av både kvantitativ och kvalitativ karaktär använts. De miljöpåverkanskategorier som redovisas är energianvändningen, klimatpåverkan, försur ning, övergödning samt bildning av 
fotooxidanter.  
Sammanställningen visar att återvinning generellt leder till minskad energianvändning 
i jämförelse med energiutvinning. Detta är ett resultat som är genomgående i många studier, även om det finns några undantag. Trenden verkar dock vara att energivinsten per ton för återvinning är störst för metaller och plaster, något mindre för tidningspapper och minst för kartong. 
Resultaten med avseende på olika miljöpåverkanskategorier är något mer komplexa 
än för energianvändning. Det beror bland annat på att dataosäkerheten normalt är 
större för emissioner än för energianvändning . Det beror också på att olika energislag 
kan ha olika emissioner per energienhet oc h resultaten blir därför mer känsliga för 
vilka energislag som används. I allmänhet ger dock återvinning mindre miljöpåverkan än energiutvinning, vilket alltså kan gälla  som tumregel. Även i detta fall finns det 
några undantag. Ett gäller t ex tidningspa pper och kartong när förbränning av dessa 
antas ersätta fossila bränslen. Då kan miljöpåverkan av återvinning bli högre än för förbränning för vissa parametrar och en viktning kan därmed krävas för att fastställa vilket som är att föredra. Mycket tyder dock på att i Sverige så konkurrerar avfall i första hand med biobränsle.. 
Resultat över var i kedjan den största miljöpåverkan uppkommer presenteras i 
allmänhet inte i de rapporter och artiklar som ingått i sammanställningen. Flera av 
studierna pekar emellertid på att insamlings systemen och effektiva transporter har en 
begränsad påverkan på resultaten. Det innebär att den största delen av påverkan ligger i själva avfallsbehandlingsledet (produktion av återvunnet material och förbränning) samt de processer som ersätts (produktion av jungfruliga material och värmeproduktion med konkurrerande bränsle). Här bör man dock hålla i minnet att det, i de flesta studier, förutsätts relativt  effektiva transport och insamlingsystem. Det 
kan finnas exempel där detta inte gäller och resultaten kan påverkas. Exempelvis kan 
transporter i skärgårdar med båt vara ganska ineffektiva och ge upphov till stora 
emissioner. Ett annat exempel kan vara om människor kör bil några kilometer enbart 
för att lämna en liten mängd avfall. I sådana fall kan vinsterna med återvinning snabbt ätas upp. Ytterligare faktorer som spelar roll när det gäller hur stora besparingar 
materialåtervinning kan ge jämfört med förbränning är t ex substitutionsfaktor och materialens renhet..  Förord 
Denna studie har finansierats av Naturvårdsverket. Kontaktpersoner där har varit 
Sanna Due och Cecilia Petersen som vi har fått värdefulla synpunkter av. En preliminär version av rapporten skickades ut  till Naturvårdsverkets referensgrupp för 
Insamling av hushållsavfall baserat på materialslag och diskuterades på ett möte. Vi är tacksamma för de synpunkter vi fick ta del av där. 
  Innehållsförteckning 
 
Inledning...................................................................................... 4 
Metod .......................................................................................... 6 
Resultat ..................................................................................... 14 
Papper, papp och kartong.......................................................... 14 
Tidningspapper ........................................................................ 16 
Plast ....................................................................................... 18 
Metall ..................................................................................... 19 
Glas........................................................................................ 21 
Textil ...................................................................................... 22 
Sammanfattande slutsatser och diskussion..................................... 23 
Referenser.................................................................................. 26  4Inledning  
Naturvårdsverket har fått uppdraget att utreda möjligheterna att samla in avfall i 
materialströmmar, i stället för dagens insamling som baseras på produktslag. Ett led i uppdraget är att utreda vilka miljöeffekter det skulle få om insamlingssystemen för hushållsavfall ändrades. Som Profu (2004) påpeka r, har det bästa sättet att ta hand om 
avfall länge diskuterats och för att få en rättvis bedömning vad gäller effekterna av de olika behandlingsmetoderna är det viktigt att bedömningen blir så heltäckande som möjligt. Det finns många verktyg för att analysera miljöpåverkan av avfallssystem 
(Finnveden et al, 2007). Vilket verktyg man väljer beror bland annat på vilka effekter 
man är intresserad av och vilket sorts system man vill studera. Systemtänkande inom 
avfallsområdet har fått ökad uppmärksamhet under senare år. Det illustreras bland 
annat i EUs tematiska avfallstrategi där livscykeltänkande och livscykelanalyser 
anges som viktiga verktyg (EC, 2005).  
Livscykelanalyser (LCA) är en metod att bedöma en produkts eller en tjänsts 
miljöpåverkan från ”vaggan till graven” dvs från råvaruutvinning, produktion, användning och avfallshantering. Begreppet ”produkt” ska här tolkas vitt så att även olika typer av tjänster kan studeras, exempelvis avfallshantering. Det finns en standard för livscykelanalyser (ISO, 2006) som ger ett ramverk, terminologi och vissa metodrekommendationer. LCA finns också beskrivet i läroböcker (tex Baumann and Tillman, 2004) och i vetenskapliga artiklar (tex Rebitzer et al, 2004, Pennington et al, 
2004). Livscykelanalyser för avfallshanteringsystem har gjorts i ett stort antal under 
många år. I stort sett kan samma metoder användas för avfalls-LCA som för vanlig produkt-LCA (Finnveden, 1999, Clift et al, 2000) och med tiden har en samsyn vuxit 
fram bland många aktörer om metodik och sy stemgränser. Det finns emellertid några 
aspekter som är viktiga för avfalls-LCA. En viktig aspekt är livscykelns början. Enligt ovan skall en LCA starta vid ”vaggan”. I en avfalls-LCA börjar man ofta med det genererade avfallet och vad so m har hänt innan avfallet har producerats ingår ej. Detta 
kan man göra om man studerar system där man jämför olika sätt att ta hand om avfallet. Om lika mycket avfall tas om hand i alla studerade system blir miljöpåverkan innan avfallet har blivit avfall lika stor i alla system, och man kan därför stryka den i 
en jämförande studie.  
Ytterligare en aspekt är hänsynen till de producerade nyttigheterna. De flesta 
avfallshanteringssystem producerar olika typer av nyttigheter förutom att ta hand om avfallet. Exempelvis får vi värme och el från förbränning av avfall och nya material från återvinning. Detta tar man vanligen hänsyn till i studierna genom att anta att de producerade nyttigheterna ersätter andra produkter. Producerad värme och el från 
förbränning av avfall antas alltså ersätta värme och el producerad på att annat sätt. På motsvarande sätt antas återvunna material ersätta andra material. Denna typ av modellering har stöd i ISO-standarden. Att man modellerar systemen på detta sätt har 
några konsekvenser. En är att resultaten kan vara beroende av vad man antar ersätter 
vad. Till exempel är miljöpåverkan av fjärrvärmeproduktion från biobränsle annorlunda än från kol. Då blir resultaten också olika beroende på om man antar att värme från avfallsförbränning ersätter värme från biomassa eller kol. En annan effekt är att resultaten kan bli negativa. Om den produkt som avfallssystemet ersätter är starkt miljöstörande kan effekten av att man slipper använda denna produkt vara så 
stor att resultaten blir negativa, dvs man minskar miljöpåverkan. 
Denna rapport är en del av Naturvårdsverkets utredning, som nämnts ovan, och syftar 
till att göra en litteratursammanställning av de energi- och miljömässiga skillnaderna  5mellan materialåtervinning och energiutvinning av avfall. Detta redovisas med hjälp 
av resultaten från olika livscykelanalyse r för avfallssystem. De materialslag som 
diskuteras är plast, metall, glas, papper, papp och kartong samt tidningspapper. Textilier diskuteras också kort. Vidare lyfts även de faktorer och aspekter på avfallshanteringssystemet som kan ha en inverkan på skillnaderna mellan återvinning och energiutvinning av avfall fram.  
I rapporten studeras endast den teknik för avfallsbehandling som behandlats i 
studierna som ingått i litteratursammanställningen. Olika avfallsbehandlingsmetoder 
har nått olika nivåer av teknisk utveckling. Rent generellt är avfallsförbränning en 
teknik som funnits länge medan vissa typer av återvinning är nyare tekniker med 
möjligheter till utveckling. Till exempel kan det finnas utrymme för skalfördelar och ökad automatisering inom plaståtervinning  (Ny teknik, 2003). Även för förbränning 
kan det finnas möjligheter till fortsatt tekniks utveckling som kan ge mer eko-effektiva lösningar (Hellweg et al, 2005). Men det förväntas dock inga avgörande tekniksprång inom området (Olofsson, 2004).   6Metod 
För sammanställningen har ett antal studier an alyserats. Urvalet av studierna skedde i 
tre steg. Utgångspunkten har varit ett anta l publicerade syntesstudier (Sundqvist et al, 
2002b, Profu, 2004, Björklund och Finnveden, 2005; Finnveden et al 2005 och 2007, 
Ekvall et al, 2006 samt WRAP, 2006) som gjorts över ett antal systemanalyser av avfallshanteringssystem de senaste 5 åren. Då flera av dessa visade resultat alltför aggregerat för att kunna svara på sammanställn ingens syfte, gjordes i flera fall djupare 
analyser av resultaten från systemanalyserna för att få fram kvantitativa resultat vad 
gäller energianvändning och övrig miljöpåverkan. Fokus har legat på lätt tillgängliga 
studier av typen vetenskapliga artiklar och en del rapporter. Däremot har vi inte tagit 
med svårtillgängliga konsultrapporter, då studien varit begränsad med avseende på 
både budget och tid. Men för att utöka underlaget och komplettera det med fler materialslag gjordes även litteratursökningar. Vid en närmare granskning av vilka systemanalyser som har ingått i syntesstudi erna och den kompletterande litteraturen, 
visar det sig att flera systemanalyser återkommer. Det är därför författarnas bedömning att en stor del av de systemanalyser som publicerats rörande energianvändning och miljöpåverkan av olika avfallsbehandlingsmetoder har täckts in av denna studie. Eftersom flera systemanal yser återkommer i syntesstudierna, finns en 
risk för dubbelräkning i resultaten. Vi har dock försökt att minimera den risken genom att i så stor utsträckning som möjligt använda de enskilda systemanalyserna för de 
kvantitativa resultaten och syntesstudierna för diskussionen av resultaten.  
Totalt har 18 syntes- och mer detaljerade studier ingått i sammanställningen. Bland de 
rent kvalitativa studierna ingår Finnveden och Ekvall (1998) som diskuterar vilken typ av information typiska LCA kan generera och därigenom användbarheten av LCA. Som exempel används Europeiska LCA- studier som gjorts för återvinning och 
förbränning av pappersförpackningar. Delvis som en fortsättning på denna studie presenterar Björklund och Finnveden (2005) en syntesstudie som syftar till att 
analysera huruvida olika LCA-studier har lik nande resultat eller motsäger varandra 
när det gäller jämförelser mellan återvinning, förbränning och deponering. Villanueva och Wenzel (2007) syftar i sin artikel till att identifiera och granska befintliga LCA-
studier som rör olika behandlingsmetoder för pappers och kartong-avfall. Målet är 
också att identifiera, systematisera och bedöma de systemparametrar och antaganden 
kring systemgränser som har varit mest avgörande för slutsatserna i de granskade studierna. Sundqvist et al (2002b) har gjor t en genomgång av systemstudier som 
genomförts inom ramen för Energimyndighetens forskningsprogram ”Energi från avfall” i syfte att se vilka gemensamma slutsatser som kan dras ur projekten. Profu (2004) beskriver i sin rapport miljöprestandan för förbränning med energiutvinning i jämförelse med andra alternativ för både avfallsbehandling och energiproduktion. Bland de kvalitativa referenserna går till sist Finnveden et al (2007) ett steg längre i 
sin artikel och summerar inte bara kor t miljömässiga, sociala och ekonomiska 
aspekter på avfallshantering utan föreslår och diskuterar också flexibla och robusta 
strategier för avfallshantering i Sverige utifrån dessa aspekter.  
Bland de referenser som även innehållit kvantitativa resultat ingår Beigl och Salhofer 
(2004) som jämför de ekologiska effekterna och kostnaderna av olika avfallshanteringssystem. Analysen utgår från data som rör mängden avfall som produceras, samlas in och tas om hand i ett Österrikiskt område. Edwards och Schelling (1996) använder en LCA-metod för att kvantitativt jämföra miljöbelastningen av materialtillverkning, produkttillverkning och – användning och  7avfallshanteringssystem med de system som också inbegriper materialåtervinning. I 
en senare artikel (Edwards och Schelling, 1999) utvidgas metoden i föregående artikel 
och tar hänsyn även till insamlingen av material. Frågan som Edwards och Schelling ställer sig är huruvida miljöpåverkan pga insamling av materialet tar bort de miljövinster som man får vid återvinning. Finnveden et al (2005) syftar till att utvärdera olika strategier för behandling av avfall baserat på ett livscykelperspektiv samt att utvärdera avfallshierarkin med fokus på rangordningen mellan återvinning, 
förbränning och deponi. Fokus ligger på svenska förhållanden. Moberg et al (2005) 
bygger på Finnveden et al (2005) och testar  validiteten på avfallshierarkin med fokus 
ligger på de fall där deponi kan komma att rangordnas högre än de andra behandlingsmetoderna. Både Finnveden et al  (2005) och Moberg et al (2005) baseras 
på den systemanalys som redovisas i Finnved en et al (2000a och b) och det är från 
den sista referensen som de kvantitativa data främst har hämtats. Ekvall et al (2006) redovisar resultaten från en litteraturstudie som omfattar tre områden: (i) miljömässiga och samhällsekonomiska kons ekvenser av materialåtervinning av 
pappersförpackningar; (ii) miljömässiga konsekvenser av materialåtervinning av plastförpackningar och (iii) miljömässiga  och samhällsekonomiska konsekvenser av 
fastighetsnära insamling jämfört med återvinningsstationer (sk bringsystem).Mølgaard (1995) beskriver i sin artikeln s k ”eco profiles” för sex olika sätt att ta hand 
om plastfraktionen i det kommunala avfa llet. Sundqvist et al (2002a) redogör för 
resultaten från systemstudier gjorda med modellen ORWARE, där syftet med arbetet 
har varit att ta fram förbättrade beslutsunde rlag för utformning av avfallshantering i 
svenska kommuner, sett i ett strategisk t tidsperspektiv på 10-15 år. WRAP (2006) 
redovisar resultaten från olika LCA-studier fö r att visa på de kritiska faktorer som 
avgör de miljömässiga preferenserna mellan olika avfallsbehandlingsmetoder. Woolridge et al (2006) syftar i sin artikel till att avgöra huruvida återvinning av skor, 
kläder och tyger faktiskt resulterar i en nettoenergivinst. Detta görs genom en s k 
förenklad LCA med fokus på energianvändning. Den kvalitativa diskussionen av resultaten i litteraturen som studerats har i sammanställningen använts för att visa på 
de faktorer och delar av insamlingssystemen som har en avgörande betydelse för energianvändningen och den övriga miljöpåverkan. Litteraturen som använts till sammanställningen samma nfattas i tabell 1. 
LCA har, som nämns tidigare, vid ett flerta l tillfällen identifierats som ett viktigt 
redskap för att identifiera betydelsefulla miljöaspekter och för beslutsfattande i avfallssammanhang. Likväl är det också angeläget att vara medveten om de begränsningar som finns när det gäller LCA och hur begränsningarna påverkar tolkningen och tillämpningen av resultaten. En begränsning är att de val och antaganden som görs i en LCA-studie kan påverka resultaten, t ex val av datakällor, systemgränser och vilka påverkanskategorier som studeras (som t ex nämns i Winkler 
och Bilitewski, 2003 och Ekvall et al, 2007). En annan begränsning är att 
noggrannheten hos LCA-studier kan vara beroende av tillgängligheten, användbarheten och kvalitet på data, t ex dataluckor, datatyper, aggregation, medeltal eller platsberoende information. Bristen på rums- och tidsdimensioner i inventeringsdata som används som underlag för miljöpåverkansbedömningen är en tredje begränsning. Denna begränsning är olika allvarlig för olika typer av miljöpåverkan beroende på om effekterna är globala eller lokala (se t ex Ekvall et al, 2007). Där antaganden och dylikt haft en stor inverkan på analysernas resultat kommer detta att diskuteras nedan. Vi vill också göra läsaren uppmärksam på att resultaten från de enskilda studierna inte  kan användas som en absolut sanning utan 
behöver nyanseras med de antaganden och övrigt som begränsar dem.  8I sammanställningen redovisas energianvändningen vid återvinning respektive 
förbränning av olika materialslag samt övrig miljöpåverkan i form av klimatpåverkan, försurning, övergödning samt bildni ng av fotooxidanter. Detta är de 
miljöpåverkanskategorier som förekommit mest frekvent i de studier som ingått i sammanställningen och som författarna till  studierna har ansett innehålla mest 
tillförlitliga data. I några av de studier som har ingått i sammanställningen har även annan miljöpåverkan redovisats utan att det redovisas i sammanställningen. 
Anledningen till att det inte redovisas i rappor ten är att så få studier har tagit upp 
denna miljöpåverkan. För att miljöpåverkanskategorin ska ha ingått i 
sammanställningen ska minst två ingående studier ha redovisat miljöpåverkan. I tabell 
2 visas vilka studier som redovisat de olika miljöpåverkanskategorierna.  9Tabell 1 . Sammanfattning av litteratur som använts till sammanställningen.  
Referens Materialslag Behandlingsmetod: 
(Å)tervinning; Förbränn(I)ng 
och (D)eponi  Data  
Kvantitativt/Kvalitativt Miljöpåverkanskategorier 
Björklund & Finnveden 
(2005) PE, PET, Papper, Glas, Stål, AL, HDPE, PVC, wellpapp, kartong Å, I, D Kvalitativ  Total energianvändning, 
GWP 
Finnveden et al (2005) Matavfall, tidningar, 
wellpapp, kartong, PE, PP, 
PS, PVC, PET Å, I, D Kvantitativ, kvalitativ Energianvändning, 
klimatförändring, försurning, övergödning, fotoxidanter, 
human- och ekotoxikologisk 
påverkan 
Finnveden och Ekvall (1998) Wellpapp, papper, kartong, 
dryckesförpackningar, 
mjölkkartong Å, I Kvalitativ Biomassa, fossiltbränsle, 
vatten- och kärnkraft, total förnybar energi, total icke-
förnybar energi, 
energianvändning, CO2, SO2, NOx, Stoft, COD och fast avfall. 
Finnveden et al (2007) Hushållsavfall Å, I, D Kvalitativ 
Moberg et al (2005) PET, Tidningspapper Å, I, D Kvantitativ Total energianvändning, 
ickeförnybar energi, abiotiska 
resurser, icke-behandlat 
avfall, global uppvärmning, 
utarmning av stratosfäriskt 
ozon, SO2, NOx, försurning, 
övergödning, bildning av 
marknära ozon, NH3 samt 
påverkan  10Tabell 1 .Fortsättning. 
Villanueva och Wenzel 
(2007) Papper och kartong Å, I Kvalitativ Energianvändning och –
produktion samt energirelaterad påverkan 
(GWP, försurning, 
vöergödning, bildning av 
marknära ozon. 
Sundqvist et al (2002b) Kartong och plast Å, I Kvalitativ, kvantitativt Energi och 
material/resursförbrukning, 
toxiska effekter, 
växthuseffekt (GWP), 
försurning, Eutrofiering, bildning av fotokemiska 
oxidanter, ekotoxikologiska 
effekter. 
Finnveden et al (2000a och 
b) Tidningspapper, PET, matavfall, hela avfallssystemet Å, I, D Kvalitativ, kvantitativ Total energianvändning, icke-
förnybar energi, abiotiska resurser, icke-behandlat 
avfall, Global uppvärmning, 
ozon, bildning av mrknära 
ozon, försurning (utan SO2 och NOx), Akvatisk 
övergödning, SOx, NOx, 
NH3, human- och ekotoxikologisk påverkan.  11Tabell 1 .Fortsättning. 
Edwards och Schelling 
(1996) Aluminium Å, I, D Kvalitativt, kvantitativt Utsläpp till luft, utsläpp till 
vatten, GWP, försurningspotential, 
utarmning av resurser, 
användning av fossilt 
bränsle, användning av 
förnybar energi, total 
energianvändning, total 
energianvändning och uppkomst av avfall. 
(1999) Glas Å, I, D Kvantitativt och kvalitativt Utsläpp till luft, utsläpp till 
vatten, GWP, 
försurningspotential, 
användning av fossilt bränsle, användning av förnybar energi, total 
energianvändning och 
uppkomst av avfall. 
Beigl och Salhofer (2004) Skrymmande avfall, 
organiskt avfall, 
plastförpackningar, kartong, 
glas och metallförpackningar Å Kvantitativt och kvalitativt GWP, försurningspotential 
och nettoenergianvändning  12Tabell 1 .Fortsättning. 
Mølgaard (1995) Plast (HDPE, LDPE, PP, PS, 
PET, PVC Å, I, D Kvantitativt och kvalitativt Global uppvärmning, 
ozon, försurning, 
övergödning (N och P), 
bildning av marknära ozon 
samt uppkomst av avfall 
Woolridge (2006) Textil Å Kvantitativ Energiförbrukning 
Ekvall et al (2006) Plast och papper Å, I, D Kvalitativ, kvantitativt Växthuseffekt; försurning; 
övergödning; marknära ozon. 
Profu (2004) Plast, tidningspapper, 
kartong och matavfall Å, I, D Kvalitativt GWP, försurning, 
övergödning, fotooxidanter 
och toxicitet 
WRAP (2006) Papper, kartong, glas, plast, 
aluminium, stål Å, I, D Kvantitativ, kvalitativ Energianvändning, 
resursanvändning, GWP, annan energirelaterad 
påverkan, toxicitet, uppkomst av avfall, övrig påverkan (markanvändning eller biodiversitet). 
Sundqvist et al (2002a) Plast, kartong, 
lättnedbrytbart organiskt 
avfall. Å, I, D Kvalitativ, Kvantitativ Förbrukning av 
energiråvaror, växthuseffekt, försurning, övergödning, 
bildning av marknära ozon, 
tungmetallflöden, 
företagsekonomi och 
miljöekonomi.  13Tabell 2  visar vilka referenser som använts för den kvantitativa sammanställningen samt vilka miljöpåverkanskategorier som referenserna  täcker in. (X) 
innebär att referensen diskuterar detta men endast kvalitativt alternativt att värden inte kunnat utläsas och räknas om till ge mensam enhet för påverkan.
Miljöpåverkanskategori Sundqvist et 
al (2002a) Finnveden et 
al (2000 a och 
b) Edward och 
Schelling 
(1996) Edward och 
Schelling 
(1999) Beigl och 
Salhofer 
(2004) Mølgaard 
(1995) Woolrigde 
(2006) WRAP 
(2006) Ekvall et 
al (2006) 
Energianvändning X Total Total Total Netto  X (X)  
Klimatförändring GWP X GWP GWP GWP X GWP x 
Försurning X Potential potential Potential (X)  (X) x 
Övergödning X Akvatisk  (N och P)  (X) x 
Bildning av 
fotooxidanter/marknära ozon X X (X)  (X) x 
Utarmning av stratosfäriskt ozon  X (X)  (X)   14Resultat  
Nedan presenteras och diskuteras resultaten  där återvinning jämförts med förbränning 
med avseende på total energianvändning, klimatpåverkan, försurning, övergödning 
samt bildning av fotooxidanter. Resultaten är fördelade efter materialslag och presenteras kvantitativt i form av besparin gar vid återvinning med undantag för textil. 
Inom ramen för detta uppdrag gick det inte att få fram värden vid energiutvinning för textil. Därför redovisas inga kvantitativa energi- och miljömässiga skillnader för detta materialslag. Observera också att tabeller 3-12 endast redovisar resultaten från de 
studier som visat skillnader  mellan materialåtervinning och energiutvinning av avfall. 
I rapportens bilaga finns även mer detaljerade  och övriga resultat från de ingående 
studierna med. Vi rekommenderar därför att läsaren också konsulterar bilagan för en 
samlad överblick av sammanställningens resu ltat över energi- och miljöeffekterna vid 
återvinning respektive förbränning av de olika materialslagen. 
Papper, papp och kartong 
Energianvändning 
Vad gäller vinsten vid återvinning när det gäller fraktionen papper, papp och kartong 
ligger spannet mellan 1500-2700 MJ/ton (Fi nnveden et al (2000b) (Tabell 3). Detta 
indikerar att återvinning i detta fall ger en lägre energianvändning än förbränning. Det framhålls även av bl a Björklund och Fi nnveden (2005), Ekvall et al (2006), 
Finnveden och Ekvall (1998) samt Villanueva och Wenzel (2006). Då dessa resultat återkommer i flera studier kan de betraktas som robusta. 
Flera faktorer spelar roll för energivinstens  storlek (Ekvall et al, 2006). En är vilket 
material det handlar om. Finnveden och Ekvall (1998) hävdar t ex att mer energi kan 
sparas när mekanisk massa, som är typisk för tidningspapper, återvinns än när kemisk 
massa som används i kartong återvinns. En annan viktig faktor är vilket jungfruligt 
papper som ersätts. Profu (2004) framhåller t ex att substitutionsfaktorn spelar roll för fördelarna vad gäller materialåtervinning . Om visst återvunnet material inte kan 
användas pga. kvaliteten kommer detta leda ti ll en lägre substitutionsfaktor. Större 
mängder återvunnet material måste då användas för att ersätta en viss mängd nyråvara. Energikonsumtion och utsläpp vid materialproduktion från ny och återvunnet material spelar också roll. Ju större minskningen av energianvändningen 
och utsläppen är vid återvinning, desto bättr e står sig återvinningen miljömässigt i 
jämförelse mot förbränning. En tredje faktor är hur produktion och utvinning av skog påverkas. En minskad produktion från nyråvara  leder till att mer biomassa kan sparas. 
Denna biomassa kan lämnas i skogen, bli nerhuggen och använd för annan materialtillverkning eller så kan den användas för energiproduktion och därigenom 
ersätta alternativ energi- och värmeproduktion. Beroende på vilket ödet blir påverkas 
materialåtervinningens miljöpåverkan tydligt i jämförelsen med förbränning. Slutligen spelar även vilket bränsle som används i återvinningsprocessen och vad som händer 
med det biobränsle som trängs undan av en expanderande avfallsförbränning.   15Tabell 3 Energianvändning:  Besparing vid återvinning av papper, papp och kartong i 
jämförelse med förbränning.  
Miljöpåverkan Material Vinst vid 
återvinning Enhet/referens/kommentar 
Mix Kartong 2700 MJ/ton kartong. (Finnveden et al, 
2000b). 
Wellpapp 1500 MJ/ton wellpapp. (Finnv eden et al, 
2000b). Energianvändning 
Kartong 25 MJ/pers, år. Förbrukning av 
energiråvaror. (Sundqvist et al, 
2002a) 
Övrig miljöpåverkan 
När det gäller övrig miljöpåverkan visar de kvantitativa värdena inte lika entydiga 
svar. I tabell 4 kan konstateras att spannet för klimatpåverkan ligger mellan -43 E6 -6,35 E7 kg CO
2-ekvivalenter/år. Vinsterna för återvinning vad gäller försurning ligger 
i spannet -13000 till 3,7 E5 kg SO 2-ekv. För påverkan från övergödning har vinster 
mellan 1,99 – 11,9 E6 ton O2/ton angetts och när det gäller uttunning av ozonskiktet mellan -1,49 till 3,23 kg ozonuttunnande substans. Slutligen vad gäller bildning av fotooxidanter ligger vinsterna mellan -157,9 -24 ton eten-ekv/år. I samtliga fall anger ett negativt värde en fördel för energiutvinning.  
Resultaten beror även här på ett flertal faktorer. Resultaten för klimatpåverkan beror i 
många fall på den energikälla som undviks genom förbränning av avfall (Björklund och Finnveden, 2005). I de fall som klimatpåverkan är lägre vid återvinning ersätter 
energin från avfallsförbränning biobränsle. Klimatpåverkan är högre för återvinning 
när energin från avfallsförbränning ersätter  fossilt bränsle och den biomassa som på 
grund av återvinningen inte används för att producera papper inte heller används för bränsle. Om biomassa som inte används so m råvara p g a ökad återvinning istället 
används som bränsle och ersätter fossilt bränsle kan detta minska emissioner av växthusgaser. 
Betydelsen av vilka energislag som används diskuteras av Finnveden och Ekvall 
(1998) som i sin studie kommit fram till at t elbehovet minskar med ökad återvinning, 
utom då svensk ”värme-mix” antas vara den alternativa värmekällan (detta eftersom 
den innehåller ett visst mått av el). Då biobränsle antas vara den alternativa värmekällan används i de flesta fall mindre fossilt bränsle. Då hushållsavfall används som alternativ energikälla är bidraget till växthuseffekten överlag lägre när det gäller återvinning. Detta beror på att emissionerna för metan minskar från deponerat avfall. När hushållsavfall används som alternativ energikälla, varierar resultaten från LCA till LCA vad gäller användningen av fossila bränslen. Detta beror troligen på vilken typ av energi som används vid de sekundära mass- och pappersprocesserna. Liknande åsikter förs även fram av Villanueva och Wenzel (2007) som menar att resultaten för 
energianvändningen vid återvinning till stor del beror på den teknik som används vid 
både papperstillverkningen (både från jungfrulig och från återvunnen fiber) samt vid 
förbränning. 
Björklund och Finnveden (2005) konstaterar vida re att transportavstånd inte verkar 
spela någon större roll när det gäller rangordningen mellan återvinning och 
förbränning. Ett möjligt undantag är biltrans porter som är ineffektiva och endast har  16som syfte- att färdas till en återvinningscen tral. Finnveden et al (2005) menar vidare 
att transport med personbilar bör hållas nere så mycket som möjligt eftersom sådan 
transport kan minska återvinningsalternativets fördelar. 
När det gäller övrig miljöpåverkan följer resultaten till stor del resultaten för 
klimatpåverkan. Detta kan till viss del bero på att t ex försurning och bildning av 
fotooxidanter är energirelaterad påverkan. Villanueva och Wenzel (2007) framför exempelvis att energirelaterad påverkan i de flesta fall är lägre när det gäller 
återvinning jämfört med förbränning. Påverkan beror i mångt och mycket på mixen 
som används för el och värme, vid produktionen av både jungfrulig och återvunnen 
pappersråvara. Profu (2004) menar att en framgångsfaktor för återvinning vad gäller 
lägre miljöpåverkan beror på hur välseparerade och rena materialfraktionerna är.  
Human- och ekotoxikologiska effekter redovis as i Sundqvist et al (2002b) i form av 
utsläpp av tungmetaller och pekar på at t materialåtervinning av kartong ger något 
mindre emissioner av tungmetaller än vid förbränning. De metaller som finns i 
kartong avfallet följer istället med de återvunna materialen. Dessutom leder återvinningen till att mindre tungmetaller förs in i systemet via de jungfruliga råvarorna. Utsläppen av metaller är vida re små jämfört med totalflödena i ett kort 
tidsperspektiv. De största mängderna finns kvar i deponerat avfall, aska och slagg och kan därför lakas ut under ett längre tidsperspektiv. 
Tidningspapper  
Energianvändning och övrig miljöpåverkan 
Vinsten vid återvinning av tidningspapper anges i Finnveden et al (2000b) vara 28100 
MJ/ton (Tabell 5), vilket visar att återvinning av papper är att föredra framför förbränning om man ser till energianvändningen. Detta konstateras också av Finnveden et al (2005) som menar att resultaten kan anses vara robusta.  
Vinster eller förluster vad gäller övrig mi ljöpåverkan finns redovisade i tabell 6. 
Sammanfattningsvis kan sägas att återvinning av tidningspapper i de allra flesta fall 
visar på en besparing vad gäller klimatpåverkan, försurning, övergödning samt bildning av fotooxidanter (se t ex Profu, 2004). Om biomassa som inte används som 
råvara p g a ökad återvinning istället används som bränsle och ersätter fossilt bränsle 
kan detta minska emissioner av växthusgaser. En ökad transport ändrar inte heller för 
tidningspapper rangordningen mellan de olika behandlingsalternativen men som tidigare angivits visar studien att transpor t med personbilar bör hållas nere så mycket 
som möjligt för att inte mista den besparing som återvinning ger jämfört med förbränning (Finnveden et al, 2005).   17Tabell 4 Miljöpåverkan:  Besparing vid återvinning av papper, papp och kartong i jämförelse 
med förbränning. Negativt värde visar att vid jämförelse med återvinning uppkommer 
besparing vid förbränning. 
Mix Kartong 457 Kg CO2-ekvivalenter/ ton kartong. 
(Finnveden et al, 2000b) 
Wellpapp 148 kg CO2-ekvivalenter/ ton wellpapp. 
Kartong 0 kg CO 2/pers,år. (Sundqvist et al, 
2002a) 
Pappers- och 
kartong-förpackningar -29 E6-21 E6 kg CO
2-ekv. (Ekvall et al, 2006) 
Mix papper -2 Kg CO2-ekv./kg papper. (WRAP, 
2006). Klimatpåverkan 
Kartong 1 Kg CO2-ekv./kg kartong. (WRAP, 
2006). 
Pappers och kartongförpackningar -1,3 E4/-3 E3 kg SO
2-ekv. (Ekvall et al, 2006) Försurning 
Kartong 35 Kg SO 2/pers, år. (Sundqvist et al 
(2002a) 
Mix Kartong 85,8 ton O 2/ton kartong. (Finnveden et al, 
2000b)
Wellpapp 8,31 ton O 2/ton wellpapp. (Finnveden et al, 
2000b)
Kartong 0,51 ton O2/pers, år. Sundqvist et al 
(2002a) Övergödning 
kartongförpackningar -230 ton NOx-ekv. (Ekvall et al, 2006) 
Mix kartong 4,21 E-3 Ton Eten-ekv/ ton kartong. 
(Finnveden et al 2000b). 
Wellpapp -6,65 E-4 Ton Eten-ekv/ ton kartong. 
(Finnveden et al, 2000b). 
Kartong  0,001 Ton eten/pers, år. (Sundqvist et al,
2002a) Bildning av 
fotooxidanter 
kartongförpackningar -14/8 Ton eten-ekv. (Ekvall et al, 2006)  18Tabell 5 Energianvändning: Besparing vid återvinning av tidningspapper i jämförelse med 
förbränning.  
Energianvändning Tidnings-
papper 28100 MJ/ton tidningspapper. (Finnveden et 
al, 2000b). 
Tabell 6 Miljöpåverkan:  Besparing vad gäller miljöpåverkan vid återvinning av 
tidningspapper i jämförelse med förbränning. Negativt värde visar att vid jämförelse med 
återvinning uppkommer bespar ing vid förbränning. 
Tidnings-
papper 11598 Kg CO 2-ekvivalenter / ton 
tidningspapper. ( Finnveden et al, 
2000b) Klimatpåverkan 
Tidnings-
papper -0,5 Kg CO2-ekv./kg papper. (WRAP, 
2006). 
Övergödning Tidnings-
papper -1,24 ton O 2/ton tidningspapper. (Finnveden 
et al, 2000b) 
fotooxidanter Tidnings-papper 4,47 E-4 Ton Eten-ekv
/ ton tidningspapper.
Plast 
När det gäller den totala energianvändningen vid återvinning av plast visar litteraturen (Tabell 7) att återvinning av plast oftast ger en besparing av energi (Beigl och Salhofer, 2004; Finnveden et al, 2000 och Sundqvist et al, 2002a). Ett undantag kan 
vara om återvunnen plast inte ersätter annan plast utan används i stället för 
trämaterial. I sådana situationer är energiåtervinning att föredra med avseende på total energianvändning (Finnveden et al, 2000). Även för denna fraktion spelar faktorer som substitutionsfaktor, ersättningsbräns le samt energikonsumtion och utsläpp vid 
materialproduktion in när det gäller hur stora besparingar som återvinning kan ge. 
Materialets renhet är också viktig. Hos e tt kraftigt nedsmutsat material kan smutsen 
bidra till energivärdet vid förbränning. Detta diskuteras i bl a WRAP (2006).   19Tabell 7 Energianvändning: Besparing vid återvinning av plast i jämförelse med förbränning.  
Plast-
förpackningar 290 MJ/år. (Sundqvist et al, 2002a)
PET 51400 MJ/ton PET. (Finnveden et al, 2000b). 
PE 12000 MJ/ ton PE. (Finnveden et al, 2000b). 
PP 3000 MJ/ ton PP. (Finnveden et al, 2000b). 
PS 9800 MJ/ ton PS. (Finnveden et al, 2000b). Energianvändning  
PVC 7200 MJ/ ton PVC. (Finnveden et al, 2000b). 
Litteraturen visar också i de flesta fall på att återvinning av plast ger tydliga fördelar 
vad gäller övriga miljöpåverkan som klimatpåverkan, försurning, övergödning och 
bildning av fotooxidanter (Tabell 8). Men det finns några undantag som t ex att 
förbränning av PVC (Finnveden et al, 2000) är mer fördelaktigt när det gäller 
klimatpåverkan.  
Björklund och Finnveden (2005) visar också på att både total energianvändning och 
GWP är generellt lägre för återvinning än fö r förbränning för icke-förnybara material 
som plast. Även här är det viktigt att komma ihåg att återvinning kan tappa fördelar i 
det fall återvunnen plast används för att byta ut träprodukter istället för att jungfrulig plast används (se t ex Mølgaard, 1995 och Finnveden et al, 2005). Vidare kan 
förbränning av plast vara att föredra framför återvinning av råvara till monomerer om 
man ser till GWP. I övrigt gäller, liksom för papper, papp och kartong att transportavstånden inte har någon signifikant inverkan på rangordningen mellan återvinning och energiutvinning av avfall. 
Metall 
För metaller ger återvinning en generell vinst både vad gäller energianvändning 
(Tabell 9) och övrig miljöpåverkan (Tabell 10). Beigl och Salhofer (2004) menar att 
om metallförpackningar samlas in och återvinns så är detta mest miljömässigt fördelaktigt. Med hänsyn till försurning oc h energianvändning spelar återvinning av 
metaller en viktig roll. Trots de små kvantiteterna som samlas in har återvinning av metall visat sig leda till signifikanta minskningar i miljöpåverkan jämfört med andra avfallstyper. Edwards och Schelling (1996) påvisar också att återvinning av metall (aluminium) ger en minskad miljöbelastnin g. De anser att miljöbelastningen minskar 
med 80% om aluminium återvinns jä mfört med nyproduktion av råvara och 
deponering av avfallet. Författarna räknar dock inte insamlingsledets 
bränsleförbrukning och påverkan från lokala  transporter men även om siffrorna antas 
vara ganska pessimistiska är vinsterna vid återvinning ändå höga . Jämfört med den mycket stora mängd elektricitet som kr ävs för smältningsprocessen, så är 
miljöpåverkan från elproduktionen ganska låg, då författarna har använt en mix där stor del av elen produceras m h a vattenkraf t. Författarna argumenterar dock för att 
den vattenkraftskapacitet som frigörs när aluminium återvinns kan användas för att  20ersätta med ”smutsiga” energikällor som kol och olja. Detta skulle enligt Edwards och 
Schelling öka miljövinsterna vid återvinning av aluminium signifikant.  
Tabell 8 Miljöpåverkan: Besparing vid återvinning av plast i jämförelse med förbränning. 
Negativt värde visar att vid jämförelse med återvinning uppkommer besparing vid förbränning. 
PET 137 kg CO 2-ekv/ ton PET. ( Finnveden et al, 
2000b) 
PE 2718 kg CO 2-ekv/ ton PE . Finnveden et al, 
2000b) 
PP 911 kg CO 2-ekv/ ton PP . Finnveden et al, 
2000b) 
PS 1624 kg CO 2-ekv/ ton PS . Finnveden et al, 
2000b) 
PVC -27 kg CO 2-ekv/ ton PVC . Finnveden et al, 
2000b) 
Plast-förpackningar 20 
kg CO 2/pers,år. (Sundqvist et al, 
2002a) Klimatpåverkan 
Plast 3 Kg CO2-ekv./kg plast. (WRAP, 2006). 
Försurning Plast-
förpackningar  80 Kg SO 2/pers, år. (Sundqvist et al, 
2002a)
PET 3,55 ton O 2/ton PET. (Finnveden et al, 2000b) 
PE -26,7* ton O 2/ton PE. (Finnveden et al, 2000b)  
PP 0,2 ton O 2/ton PP (Finnveden et al, 2000b) 
PS 0,62 ton O 2/ton PS. (Finnveden et al, 2000b) 
PVC 3,22 ton O 2/ton/ ton PVC.  (Finnveden et al, 
2000b) Övergödning  
Plast-
förpackningar  0,20 ton O2/pe, år. (Sundqvist et al, 2002a)
PET 0,02 Ton Eten-ekv / ton PET . (Finnveden et al, 
2000b).  
PE 0,05 Ton Eten-ekv / ton PE . Finnveden et al, 
2000b). 
PP 3,15 E-3 Ton Eten-ekv / ton PP . Finnveden et al, 
2000b). 
PS 2,75 E-4 Ton Eten-ekv / ton PS . Finnveden et al, 
2000b). 
PVC 5,4 E-3 Ton Eten-ekv / ton PVC . Finnveden et al, 
2000b). Bildning av 
Plastförpackni
ngar  0,012 Ton eten/pers, år. (Sundqvist et al, 
2002a)
*Resultaten i Finnveden et al (2000b), är för akvatisk övergödning exklusive NOx-emissioner. 21Tabell 9 Energianvändning:  Besparing vid återvinning av metall i jämförelse med 
Energianvändning Aluminium 144,5 E3 MJ/ton återvunnen aluminium. (Edwards 
och Schelling, 1996) 
Tabell 10 Miljöpåverkan: Besparing vid återvinning av metall i jämförelse med förbränning.  
Aluminium 13,481 kg CO 2 ekv./kg återvunnen aluminium. 
(Edwards och Schelling, 1996) 
Stål 0,5 Kg CO2-ekv./kg stål. (WRAP, 2006). Klimatpåverkan 
Aluminium 10 Kg CO2-ekv./kg aluminium. (WRAP, 2006). 
Försurning Aluminium 1350,4 Mmol H+/kg återvunnen aluminium. 
Glas 
Litteraturen visar att återvinning av glas ger en positiv miljövinst vad gäller 
energianvändning (Tabell 11). Även sett till den övriga miljöpåverkan ger återvinning av glas besparingar (Tabell 12). Ett undantag är dock Beigl och Salhofer (2004) som visar upp ökade utsläpp av SO
2. Även i Edwards och Schelling (1999) är 
miljöbelastningen (i alla kategorier) mi ndre vid återvinning av glas jämfört med 
förbränning. Enligt dem kan miljöbelastning minska med 30% eller mer om glas 
återvinns istället för att tillverkas av  nyråvara och sedan läggas på deponi. 
Bränsleanvändningen för personbilar som åker  till återvinningscentralen är stor och 
kan om återvinningsgraden inte är tillräckligt stor överskrida miljövinsterna för 
återvinning. Vissa specifika emissioner från bilarna kan också äta upp miljövinsterna. Överlag så verkar dock utsläppen till luften vara lägre och snarare ”ätas upp” då andra 
utsläpp till luft, från andra delar av systemet minskar.  
Tabell 11 Energianvändning:  Besparing vid återvinning av glas i jämförelse med
Energianvändning Glas 5,850 MJ/kg återvunnet glas. (Edwards och 
Schelling, 1999)  22Tabell 12 Miljöpåverkan:  Besparing vid återvinning av glas i jämförelse med förbränning. 
Glas 0,662 kg CO 2 ekv./kg återvunnet glas. 
(Edwards och Schelling, 1999) Klimatpåverkan 
Glas 0,5 Kg CO2-ekv./kg glas. (WRAP, 2006). 
Försurning Glas 49,3 Mmol H+/ kg återvunnet glas. (Edwards 
och Schelling, 1999) 
Textil 
Woolridge et al (2006)  kommer i sin studie fram till att alla processer inklusive 
energibelastningen som är kopplad till försäljning, distribution och donationer av 
kläder är obetydliga i jämförelse med den energi (6109 MJ/ton kläder) som går åt 
under tillverkningen av varorna från nyråvara. Återanvändning av 1 ton polyesterplagg använder endast 1,8 % av energin som krävs för att tillverka dessa varor från ny råvara. Återanvändningen av 1 ton bomullsplagg använder endast 2,6% av energin som går åt för att tillverka dessa från nyråvara.  23Sammanfattande slutsatser och diskussion 
Från resultaten ovan kan vi dra slutsatsen att återvinning generellt leder till minskad 
energianvändning än energiutvinning. Detta är ett resultat som är konsistent i många studier i många scenarier. Det finns några undantag och de diskuteras nedan, men som tumregel har materialåtervinning en lägre energianvändning än energiutvinning. Detta 
resultat kan till att börja med synas kont raintuitivt. Bakgrunden är dock att det i 
allmänhet går åt mindre energi att producera ma terial från återvunna material än från 
jungfruliga material. T.ex. går det i allmänhe t åt mindre energi at t producera plast från 
plast än från olja. 
Att återvinning i allmänhet leder till minskad energianvändning kan betraktas som ett 
robust resultat. De kvantitativa siffror so m presenteras ovan ska dock behandlas med 
viss försiktighet eftersom olika studier har olika systemgränser och datakällor, och det 
kan därför vara svårt att jämföra de kvantitativa resultaten mellan olika studier. Det 
verkar dock finnas en allmän trend att ener givinsten per ton för återvinning är störst 
för metaller och plaster, något mindre fö r tidningspapper och minst för kartong.  
Enligt resultaten ovan så är det för plast som det i vissa fall kan vara energimässigt fördelaktigt att förbränna i stället för att återvinna. Detta gäller två olika typer av fall. Det första gäller kraftigt nedsmutsade förpackningar. Ett exempel kan vara majonästuber med majonäs kvar. Om tuben går till förbränning kan man använda även energin i majonäsen som vid återvinning går ut med avloppsvattnet. Denna 
aspekt diskuteras bland anna t i WRAP (2006) baserat på en dansk fallstudie. Det kan 
finnas skäl att studera detta närmare för svenska förhållanden. 
Det andra fallet gäller då återvunnen plast inte ersätter jungfrulig plast. I de flesta 
studier antas att återvunnen plast kan ersätta ny plast producerad från olja. I vissa 
studier studeras dock vad som händer om åt ervunnen plast ersätter trä, eller om man 
använder kemisk återvinning av plasten, dvs att plasten bryts ner till enklare molekyler som kan användas som monomerer i ny plastproduktion. I dessa fall förlorar man energivinsten av återvinning. Av betydelse for resultaten är alltså vad som händer med återvunnen plast och vilka bränslen avfall konkurrerar med. Carlsson 
(2002) har studerat hur dagens återvunna plast används och finner att den i huvudsak 
ersätter jungfrulig plast. Detta fall verkar alltså vara av mindre relevans i Sverige.  
än för energianvändning. Det beror bland annat på att dataosäkerheten normalt är större för emissioner än för energianvändning . Det beror också på att olika energislag 
vilka energislag som används. I allmänhet ger dock återvinning mindre miljöpåverkan än energiutvinning. Detta gäller som tumregel även om det finns några undantag. Ett undantag handlar om plast vilket diskuterades ovan. Ett annat undantag gäller tidningspapper och kartong när förbränning av dessa antas ersätta fossila bränslen. Då 
kan miljöpåverkan av återvinning bli högre än för förbränning för vissa parametrar 
och en viktning kan därmed krävas för att fa stställa vilket som är att föredra. Det kan 
därför vara intressant att fundera över vilket bränsle som är det konkurrerande bränslet i fjärr- och kraftvärmeproduktion i Sverige. Vad som kan vara det konkurrerande bränslet kan studeras i tre olika tidsperspektiv (Ekvall and Finnveden, 2000): (i) dagens situation med nuvarande  anläggningar; (ii) ett medellångt 
tidsperspektiv där det finns möjligheter att investera och bygga nya anläggningar samt (iii) Ett långsiktigt hållbarhetsperspektiv.   24Låt oss börja med en kommentar om det korta tidsperspektivet. I Sverige är 
deponering av brännbart och organiskt avfall  förbjudet men det ges fortfarande en del 
dispenser. Det innebär att det konkurrerande br änslet i dagens situation kan vara annat 
avfall som annars skulle deponeras. Det innebär att om vi kan återvinna mer material, kommer det leda till att mindre material depone ras, samtidigt som den totala mängden 
avfall som förbränns är konstant. Om vi tar hänsyn till möjligheterna av import och export av avfall, är det möjligt att deponerat avfall kan fortsätta att vara det 
konkurrerande bränslet även i ett längre framtidsperspektiv. Även om trenden i 
Europa generellt är att minska deponeringen så kan det ta decennier innan deponering 
av brännbara avfall försvinner. Om Sverige kommer att få en import eller export av 
avfall (eller ingen handel alls) beror på priser för olika behandlingsalternativ i olika länder, men också på politiska beslut gällande handel med avfall.  
När det i stället gäller det medellånga tidspersp ektivet så diskuterar Sahlin et al (2004) 
konsekvenser på energisystemet av en ut byggd avfallsförbränning. Genom enkäter 
och modellsimuleringar har Sa hlin med kolleger studerat hur stor expansion av 
avfallsförbränning som planeras och vilka andra bränslen denna expansion ersätter. 
Expansionsplanerna ligger på 6-7 TWh. Värmen från avfallsförbränning förväntas ersätta biobränsle (ca 3.5 TWh), fossila brän slen (ca 1 TWh), spillvärme (0.4 TWh), 
värmepumpar (0.4 TWh), el (ca 0.5 TWh) oc h bränslen utanför fjärrvärmesystemet på 
grund av expansion (0.9 TWh). Ökad avfallsförbränning leder dels till minskad användning av andra anläggningar och dels till minskade investeringar i andra anläggningar. För investeringar konkurrerar avfallsförbränning i första hand med 
förbränning av biobränslen. Ökad avfallsförbränning leder också till en minskad potential för elproduktion i kraftvärmeverk, eftersom elverkningsgraden för avfallsförbränning är lägre än för andra bränslen. För det medellånga tidsperspektivet tyder mycket alltså på att avfallsförbränning i första hand konkurrerar med biobränslen i fjärrvärmesystemet. I en sådan situation är återvinning generellt att föredra framför förbränning enligt ovan. 
På sikt kan dock även andra bränslen konkurrera med avfall i fjärrvärmesystemet. 
Beroende på priser, tillgångar och klimat- och energipolitik kan exempelvis naturgas 
vara ett alternativ i vissa situationer. Även om avfall konkurrerar med naturgas så är återvinning generellt miljömässigt bättre för exempelvis plaster och metaller enligt ovan. För olika pappersmaterial beror resultaten bland annat på vad som händer med den biomassa som inte används för jungfrulig pappersproduktion om pappret i stället återvinns. Om denna biomassa kan anvä ndas som biobränsle så är återvinning 
tumregelsmässigt miljömässigt bättre. Om biomassan inte används beror resultaten bland annat på val av bränsle vid återvinningsbruken och vilken papperskvalitet det handlar om.  
I ett längre hållbarhetsperspektiv kan vi antagligen inte använda fossila bränslen på 
samma sätt som idag. Det kan därför finnas skäl att tro att det i första hand är 
förnybara energislag som konkurrerar med avfall även i detta tidsperspektiv. Mycket tyder alltså på att biobränsle eller andra förnybara bränslen är de energislag som i första hand konkurrerar med avfall. Detta gynnar i så fall materialåtervinning av samtliga materialslag både på medellång och lång sikt. På medellång sikt kan man även tänka sig att naturgas konkurrerar med avfall, vilket i så fall kan gynna förbränning av vissa pappersfraktioner, men för andra materialslag är fortfarande materialåtervinning gynnat.    25I de studier som diskuteras här presenteras framför allt totala resultat. Även om det i 
beräkningarna går att ta fram resultat över  var i kedjan den största miljöpåverkan 
uppkommer så presenteras i allmänhet inte dessa resultat i rapporter och artiklar. Flera författare framhäver dock att insamlingssystemen och effektiva transporter har en begränsad påverkan på resultaten. Det innebär att den största delen av påverkan ligger i själva avfallsbehandlingsledet (produktion av återvinna material och förbränning) samt de processer som ersätts (produktion av jungfruliga material och 
värmeproduktion med konkurrerande bränsle Man kan dock göra några kommentarer 
till denna slutsats. Till att börja med, antas i de flesta studier tämligen effektiva 
transport och insamlingsystem. Det kan fi nnas exempel där detta inte gäller och 
resultaten kan påverkas. Exempelvis kan tran sporter i skärgårdar med båt vara ganska 
ineffektiva och ge upphov till stora emissioner. Ett annat exempel kan vara om 
människor kör bil några kilometer enbart fö r att lämna en liten mängd avfall. I sådana 
fall kan vinsterna med återvinning snabbt ätas upp. Vidare menar Weidema et al 
(2006) att det kan finnas en systematisk underskattning av miljöpåverkan av insamling. Detta syns om man använder så kallad input-output baserad LCA-metodik i stället för traditionell process-LCA. Även om man tar hänsyn till detta så är dock 
insamlingssystemets betydelse begränsad, åt minstone sett till de studier som ingått i 
sammanställningen. Till sist vill vi också ko mmentera att kapitalvaror ingår oftast inte 
i sådana analyser som utgjort grunden för vår sammanställning. Exempelvis ingår alltså inte miljöpåverkan från att bygga förbränningsanläggningen eller lastbilarna till transporterna i studierna. I en nyligen publi cerad studie av Frischknecht et al (2007) 
diskuteras betydelsen av kapitalvaror fö r olika produkter och tjänster, inklusive 
avfallsförbränning. Där framgår att kapitalvarornas betydelse kan vara signifikant (storleksordningen 30%) beroende på avfa llsslag och miljöpåverkanskategori. Detta 
kan alltså innebära att miljöpåverkan från avfallshanteringssystemen är systematiskt 
underskattad. Om det påverkar rangordningen mellan olika avfallsbehandlingsalternativ är dock osäkert. Om de olika alternativen påverkas ungefär lika mycket så blir ju rangordningen ungefär densamma. Detta är ett område 
som inte behandlats i de studier som ingått i sammanställningen. Vi menar dock att 
området kan behöva djupare studier.   26Referenser 
Baumann, H. och Tillman, A-M.. (2004)  The Hitch Hiker’s Guide to LCA , 
Studentlitteratur, Lund. 
Beigl, P. and Salhofer, S. (2004) Comparison of ecolog ical effects and costs of 
communal waste management systems. Resources, Conservation and Recycling  41: 
83-102. Björklund, A och Finnveden, G (2005) Recycl ing revisited – life cycle comparisons 
of waste management strategies. Resources, conservation and Recycling , 44: 309-317. 
BRAS-utredningen (2005) En BRASkatt?- beskattning av avfall som förbränns . 
Statens offentliga utredningar: 379, Stockholm. 
Carlsson, A.-S. (2002): Kartläggning och utvärdering av plaståtervinning i 
ORWARE . IVL Rapport B1418. IVL, Stockholm. 
Clift, R., Doig, A. och Finnveden, G. (2000): The Application of Life Cycle 
Assessment to Integrated Solid Waste management, Part I – Methodology. Trans 
IchemE,  78, part B, 279-287. 
EC (2005): Taking sustainable use of resources forward. A thematic strategy on the 
prevention and recycling of waste . Commission of the European Communities COM 
(2005), 666, final. Bryssel. 
Edwards, D.W. and Schelling, J. (1996) Muni cipal waste life cycle assessment - Part 
1 and aluminium case study. Trans IChemE vol 74 part B:  205-222.  
Edwards, D.W. och Schelling, J. (1999) Muni cipal waste life cycle assessment. – Part 
2: transport analysis and glass case study. Trans IChemE  vol 77 Part B: 259-274. 
Ekvall, T., Assefa, G., Björklund, A., Eriksson, O. och Finnveden, G. (2007) What 
life-cycle assessment does and does not do in assessments of waste management. 
Waste Management , 27; 989-996. 
Ekvall, T., Stenmark, A., Ljunggren Söderman, M. och Rydberg, T. (2006) Underlag 
till utvärdering av producentansvaret för förpackningar. Miljömässiga och samhällsekonomiska för- och nackdelar med materialåtervinning av plast- och pappersförpackningar samt fastighetsnära insamling . Litteraturgenomgång för 
Naturvårdsverket. U1962. IVL Stockholm och Göteborg. 
Finnveden G., Johansson, J., Lind, P. och Moberg, Å. (2000a) Life cycle assessments 
of energy from solid waste . Fms 137. Stockholm. 
Finnveden, G., Johansson, J., Lind, P. och Moberg, Å. (2000b) Appendix 7 
Characterisation results for the base scenario. Fms report 143. Appendix to Life Cycle Assessments of Energy from Solid Waste (fms 137). Stockholm 
Finnveden, G. (1999): Methodological Aspects of Life Cycle Assessment of 
Integrated Solid Waste Management Systems. Resources, Conservation and 
Recycling , 26, 173-187. 
Finnveden, G. Björklund, A., Ekvall, T. och Moberg, Å. (2007): Environmental and 
economic assessment methods for waste management decision-support: possibilities 
and limitations. Waste Management & Research, 25, 263-269.  27Finnveden, G. och Ekvall, T. (1998) Life  Cycle Assessment as a Decision-Support 
Tool – The case of Recycling vs Incineration of paper. Resources, conservation and 
Recycling , 24: 235-256. 
Finnveden, G., Björklund, A, Carlsson Reic h, M. Eriksson, O och Sörbom, A. (2007) 
Flexible and robust strategies for waste management in Sweden. Waste management
27: S1-S8. 
Finnveden, G., Johansson, J., Lind, P. och Moberg, Å. (2005) Life cycle assessment 
of energy from solid waste-part 1: general methodology and results. Journal of 
Cleaner production  13: 213-229. 
Frischknecht, R., Althaus, H-J., Bauer, C., Doka, G., Heck, T., Jungbluth, N., 
Kellenberger, D. och Nemecek, T. (2007) The environmental relevance of capital goods in life cycle assessments of products and services. International Journal of 
LCA, 12 (1):7-17. 
Hellweg, S., Doka, G., Finnveden, G. Hungerbühler, K. (2005): Assessing the Eco-
efficiency of End-of -Pipe Technologies with the En vironmental Cost Efficiency 
Indicator: A Case Study of Solid Waste Ma nagement. Journal of Industrial Ecology, 9 
(4), 189-203. 
ISO. (2006) Environmental management – Life cycle assessment – Requirements and 
guidelines . International Organisation for Standardisation, International Standard ISO 
14044. Moberg, Å, Finnveden, G, Johansson, J och Lind, P (2005) Life cycle assessment of 
energy from solid waste-part 2: landfilling compared to other treatment methods. Journal of Cleaner Production  13: 231-240. 
Mølgaard, C (1995) Environmental impacts by disposal of plastic from municipal solid waste. Resources, conservation and recycling  15: 51-63. 
Ny Teknik (2003): Lortig hantering av pl astsopor. Ny Teknik, 17 september 2003. 
Olofsson, M. (2004): Improving model-based systems-analysis of waste management. 
PhD thesis. Chalmers University of Technology, Göteborg. 
Pennington, D.W., Potting, J., Finnveden, G. , Lindeijer, E.W., Jolliet, O. Rydberg, T. 
och Rebitzer, G. (2004): Life  Cycle Assessment (Part 2): Current Impact Assessment 
Practise. Environment International , 30, 721-739 
Profu (2004) Evaluating waste incineration as treatment and energy recovery method 
from an environmental point of view . Profu, Mölndal. 
Rebitzer, G., Ekvall, T., Frischknecht, R., Hunkeler, D., Norris, G., Rydberg, T., 
Schmidt, W.-P., Suh, S., Weidema, B.P. och Pennington, D. (2004):  Life cycle assessment: Part 1: Framework, goal and scope definition, inventory analysis, and 
applications. Environment International , 30, 701-720. 
Sahlin, J., Knutsson, D. och Ekvall, T. ( 2004) Effects of planned expansion of waste 
incineration in the Swedish district heating systems. Resources, Conservation and 
Recycling , 41: 279-292. 
Sundqvist J-O, Baky, A., Carlsson Reich,  M., Eriksson O. och Granath, J. (2002a) 
Hur ska hushållsavfallet tas om hand?  Utvärdering av olika behandlingsmetoder. IVL 
Rapport B1462. IVL, Stockholm.  28Sundqvist J-O, Finnveden, G och Sundberg, J (eds.) (2002b) Syntes av systemanalyser 
av avfallshantering . IVL rapport B1491. IVL Svenska Miljöinstitutet AB, Stockholm. 
Villanueva, A och Wenzel, H (2007) Paper waste – recycling, incineration or 
landfilling? A review of existing life cycle assessments. Waste management  27: S29-
S46. 
Weidema, B.P., Wesnaes, M., Christiansen, K. and Koneczny, K. (2006): Life Cycle 
Based Cost-Benefit Assessment of Waste Management Options. Paper presented at 
ISWA Annual Congress, Copenhagen. Available on www.lca.dk. 
Winkler, J, och Bilitewski, B. (2007). Compar ative evaluation of life cycle assessment 
models for solid waste management. Waste management  27: 1021-1031. 
Woolridge, A.C., Ward, G.D., Philips, P.S., Collins, M. och Gandy, S. (2006) Life 
cycle assessment for reuse/recycling of donated textiles compared to use of virgin material: An UK energy saving perspective. Resources, Conservation and Recycling
46: 94-103. 
WRAP (2006) Environmental benefits of recycling – an international review of life 
cycle comparisons for key materials in the UK recycling sector . Water and Resource 
Action program, Oxon, UK.  IBilaga 
Bilagan innehåller en mer detaljerad redovisning av resultat än vad som redovisas 
inne i själva rapporten, nämligen energianvändning och miljöpåverkan vid återvinning respektive förbränning av olika materialslag. Ett negativt värde innebär att energianvändningen/miljöpåverkan minskar. Värden inom parantes anger eventuella 
besparingar vid återvinning i jämförelse med förbränning. Dessa värden är de som 
presenteras inne i rapporten. N/A indikerar att detta inte gått att utläsa ur den aktuella 
studien. 
Material Återvinning Energiutvinning Referens/enhet/kommentar 
Kartong 1834 
(25) 1859 MJ/pers, år. Förbrukning av energiråvaror. 
(Sundqvist et al, 2002a) 
Mix Kartong -18,3 E3 
(2700) -15,6 E3 MJ/ton återvunnen kartong. (Finnveden et 
Wellpapp -16,8 E3 
(1500) -15,7 E3 MJ/ton återvunnen wellpapp. (Finnveden et 
Klimatpåverkan 
Mix Kartong 184 
(457) 641 Kg CO2-ekvivalenter / ton avfall. (Finnveden et
al, 2000b )
Wellpapp -131 
(148) 17 kg CO2-ekvivalenter / ton avfall. (Finnveden et 
al, 2000b )
kartong-förpackningar -21 E6/29E6 N/A kg CO
2-ekv.Miljöeffekter av ytterligare åv jmf 
med dagens system. Neg. Värden betyder att påverkan minskar. (Ekvall et al, 2006)* 
Mix papper -2 (1-(-3,5)) Kg CO2-ekv./kg papper. Sparade emissioner av 
växthusgaser vid återvinning vs förbränning.** (WRAP, 2006). 
Kartong 1 (1,5 – (-3)) Kg CO2-ekv./kg kartong. Sparade emissioner av 
Kartong 170 
(0) 170 kg CO 2/pers,år. (Sundqvist et al, 2002a) 
* X/Y motsvarar kort/lång sikt, där kort sikt innebär att kapaciteten i svensk avfallsförbränning 
är fix och begränsad och lång sikt att den kan anpassas till behovet. 
**Värdena anger medelvärdet, dvs de värden som förekommit oftast i de studier som ingått i 
syntesen. (Värden inom parentes visar max- och min.-värden i studierna)  IIFörsurning 
kartong-
förpackningar 1,3 E4/3 E3 N/A kg SO 2-ekv. Miljöeffekter av ytterligare åv jmf 
Kartong 636 
(35) 671 Kg SO 2/pers, år. (Sundqvist et al, 2002a) 
Övergödning 
Mix Kartong -18,7 
(85,8) 67,1 ton O 2/ton avfall. (Finnveden et al, 2000b )
Wellpapp -8,45 
(8,31) -0,14 ton O 2/ton avfall. (Finnveden et al, 2000b )
Kartong 5,32  
(0,51) 5,83 ton O2/pers, år. (Sundqvist et al, 2002a) 
kartong-
förpackningar -230/-230  ton NOx-ekv. Miljöeffekter av ytterligare åv jmf 
med dagens system. Neg. värden betyder att 
påverkan minskar. (Ekvall et al, 2006)* 
Bildning av fotooxidanter 
Mix kartong -4,5 E-3 
(4,21 E-3) -2,9 E-4 Ton Eten-ekv/ ton avfall. (Finnveden et al, 
2000b ).
Wellpapp 3,55 E-4 
(-6,65 E-4) -3,1 E-4 Ton Eten-ekv/ ton avfall. (Finnveden et al, 
2000b ). 
Kartong 37 E-3 
(0,001) 38 E-3 Ton eten/pers, år (Sundqvist et al, 2002a) 
kartong-
förpackningar -14/8 N/A Ton eten-ekv. Miljöeffekter av ytterligare åv jmf 
 
  IIITidningspapper 
Tidningspapper -43,7 E3 
(28100) -15,6 E3 MJ/ton återvunnet tidningspapper. 
(Finnveden et al, 2000b ). 
Miljöpåverkan Material Återvinning Energi-
utvinning Referens/enhet/ 
Kommentar 
Klimatpåverkan Tidnings-
papper -11545 
(11598) 53,8 Kg CO 2-ekvivalenter/ ton avfall. 
(Finnveden et al, 2000b )
papper 1,04 (-1,24) -0,20 ton O
2/ton tidningspappersavfall 
fotooxidanter Tidnings-papper -1,4 E-4 
(-6,65 E-4) 3,1 E-4 Ton Eten-ekv/ ton avfall. 
(Finnveden et al, 2000b
)
Plast 
Plastförpackningar -347  N/A MJ/pers, år. Räknat  som ‰ av den 
totala nettoenergi-användningen* Beigl 
& Salhofer (2004)  
Plastförpackningar 1669 
(290) 1959 MJ/år. Förbrukning av energibärare. 
PET -7,58 E3 
(51400) -24,4 E3 MJ/ton återvunnen PET. (Finnveden et 
al, 2000b ). 
PE -51,4 E3 
(12000) -39,4 E3 MJ/ ton återvunnen PE. (Finnveden et 
PP -42,9 E3 
(3000) -39,9 E3 MJ/ ton återvunnen PP. (Finnveden et 
PS -44,5 E3 
(9800) -34,7 E3 MJ/ ton återvunnen PS. (Finnveden et 
PVC -24,6 E3 
(7200) -17,4 E3 MJ/ ton återvunnen PVC. (Finnveden et 
*Totala nettoenergianvändnin gen: NEU; 162,5 GJ./pers, år.  IVÖvrig miljöpåverkan 
Plastförpackningar -0,018 N/A kg CO 2 –ekv/pers, år. Räknat som ‰ 
av den totala klimatpåverkan* (Beigl & 
Salhofer, 2004). 
PET 2147 
(137) 2284 kg CO 2-ekv/ton avfall. (Finnveden et 
al, 2000b ).
PE 273 
(2718) 2991 kg CO 2-ekv/ ton avfall. (Finnveden et 
PP 2068 
(911) 2979 kg CO 2-ekv/ ton avfall. (Finnveden et 
PS 1494 
(1624) 3118 kg CO 2-ekv/ ton avfall. (Finnveden et 
PVC 1477 
(-27) 1450 kg CO 2-ekv/ ton avfall. (Finnveden et 
Plastförpackningar 150 
(20) 170 kg CO 2/pers,år. (Sundqvist et al, 
2002a). 
Plast -3 (4 -(-4)) Kg CO2-ekv./kg plast. Sparade 
emissioner av växthusgaser vid 
återvinning vs förbränning.** (WRAP, 
2006). 
*Totala klimatpåverkan (GWP) 8,360 kg CO2 ekv/pers, år. 
**Värdena anger medelvärdet, dvs de värden som förekommit oftast i de studier som ingått i syntesen. (Värden inom parentes visar max- och min.-värden i studierna) 
Försurning 
Plastförpackningar -0,086 N/A Kg SO 2 -ekv/pers, år. Räknat som 
‰ av den totala 
försurningspåverkan* (Beigl & 
Plastförpackningar 591 
(80) 671 Kg SO 2/pers, år. (Sundqvist et al, 
2002a). 
*Totala försurningspåverkan (AP) 41,85 kg SO2 ekv/pers, år  VÖvergödning 
PET -4,5 
(3,55) -0,95 ton O 2/ton avfall. (Finnveden et al, 
2000b ).
PE 51,7 
(-26,7) 25 ton O 2/ton avfall. (Finnveden et al, 
2000b ).
PP -1,3 
(0,2) -1,1 ton O 2/ton avfall. (Finnveden et al, 
2000b ).
PS -0,78 
(0,62) -0,16 ton O 2/ton avfall. (Finnveden et al, 
2000b ).
PVC -3,3 
(3,22) -0,08 ton O 2/ton avfall. (Finnveden et al, 
2000b ).
Plastförpackningar 5,62 
(0,21) 5, 83 ton O2/pe, år. (Sundqvist et al, 
2002a) 
Bildning av fotoxidanter 
PET -0,02 
(0,02) -5,1 E-4 Ton Eten-ekv/ ton avfall. (Finnveden 
et al, 2000b ).
PE -0,05 
(0,05) -8,4 E-4 Ton Eten-ekv/ ton avfall. (Finnveden 
PP -4,01 E-3 
(3,2 E-3)) -8,6 E-4 Ton Eten-ekv/ ton avfall. (Finnveden 
PS -1,0 E-3 
(2,75 E-4) -7,3 E-4 Ton Eten-ekv/ ton avfall. (Finnveden 
PVC -5,78 E-3 
(5,4 E-3) -3,56 E-4 Ton Eten-ekv/ ton avfall. (Finnveden 
Plastförpackningar 26 E-3 
(0,012) 38 E-3 Ton eten/pers, år (Sundqvist et al, 
2002a) 
  VIMetall 
Metall -254 N/A MJ/pers, år. Räknat som ‰av den 
totala nettoenergi-användningen* (Beigl 
& Salhofer, 2004). 
Aluminium 144,5 E3 MJ/ton återvunnen aluminium. Minskad 
total energianvändning vid återvinning av aluminium jämfört med förbränning. 
*Totala nettoenergianvändnin gen: NEU; 162,5 GJ/pers, år. 
Miljöpåverkan Material Återvinning Energiutvinning Ref erens/enhet/kommentar 
Metall -0,001 N/A kg CO 2 -ekv/pers, år. Räknat  som ‰ av 
den totala klimatpåverkan* (Beigl & 
Minskad miljöpåverkan vid återvinning 
av aluminium jämfört med förbränning. 
Stål -0,5 (2-(-3)) Kg CO2-ekv./kg stål. Sparade 
återvinning vs förbränning.*** (WRAP, 
2006). Klimatpåverkan
Aluminium -10 (5 – (-20)) Kg CO2-ekv./kg aluminium. Sparade 
2006). 
Metall -0,085 N/A Kg SO 2 -ekv/pers, år. Räknat som ‰ av 
den totala försurningspåverkan** (Beigl 
& Salhofer, 2004). Försurning 
aluminium 1350,4 Mmol H+/kg återvunnen aluminium. 
Minskad miljöpåverkan vid återvinning av aluminium jämfört med förbränning. 
*Totala klimatpåverkan (GWP) 8,360 kg CO2 ekv 
**Totala försurningspåverkan (AP) 41,85 kg SO2 ekv 
***Värdena anger medelvärdet, dvs de värden som förekommit oftast i de studier som ingått i syntesen. (Värden inom parentes visar max- och min.-värden i studierna) 
  VIIGlas 
Glas -84,5 N/A MJ/pers, år. Räknat som ‰ av 
den totala nettoenergi-
användningen* (Beigl & Salhofer, 
2004)  
Glas 5,850  MJ/kg återvunnet glas. Minskad 
total energianvändning vid 
återvinning av glas jämfört med 
förbränning. (Edwards och 
Schelling, 1999) 
*Totala nettoenergianvändnin gen: NEU; 162,5 GJ. 
 
Miljöpåverkan Material Återvinning Energiutvinn
ing Referens/enhet/kommentar 
Glas -0,00067 N/A kg CO 2 -ekv/pers, år. Räknat 
som ‰ av den totala 
klimatpåverkan* (Beigl & 
Minskad miljöpåverkan vid återvinning av glas jämfört med 
Schelling, 1999) Klimatpåverkan 
Glas -0,5 (-0,5 – (-2,5)) Kg CO2-ekv./kg glas. Sparade 
återvinning vs förbränning.*** 
(WRAP, 2006). 
Glas 0,033 N/A kg SO 2 -ekv/pers, år. Räknat 
försurnings-påverkan** (Beigl & 
Salhofer, 2004). Försurning 
Glas 49,3 Mmol H+/ kg återvunnet glas. 
Minskad miljöpåverkan vid 
förbränning. (Edwards och Schelling, 1999) 
**Totala försurningspåverkan ( AP) 41,85 kg SO2 ekv/pers, år. 
***Värdena anger medelvärdet, dvs de värden som förekommit oftast i de studier som ingått i 
syntesen. (Värden inom parentes visar max- och min.-värden i studierna)  VIIITextil 
Kläder 6109 N/A MJ/ton (Woolridge et al, 2006)  Bilaga 5. Enkät till hushåll i Eskilstuna, augusti 2007.   Källsorteringen i Eskilstuna och Ditt hushåll 
Med start den 3:e september i år kommer ett något förändrat insamlingssystem för föremål av 
metall och hårdplast att införas på prov  under ett års tid i ditt bostadsområde. Du kommer
inom en snar framtid att få information om detta via Eskilstuna Energi & Miljö, men för att 
kunna utvärdera det nya systemet är det viktigt att redan nu veta hur hushållen ser på det 
nuvarande  insamlingssystemet.
Eskilstuna Energi & Miljö  samt Naturvårdsverket  har därför gett forskare vid Luleå tek-
niska universitet ett uppdrag att genomföra en enkätstudie i hushåll i Eskilstuna. Den kunskap som erhålls genom studien är viktig för att kunna utforma ett insamlingssystem som fungerarbra och som har starkt stöd bland hushållen.
Du är en av de 800 personer som genom ett slumpmässigt urval har utsetts att besvara denna 
enkät. Vi hoppas att du vill hjälpa oss genom  att fylla i det bifogade frågeformuläret och så 
snart som möjligt återsända det i det portofria kuvertet . Enkäten är kort och tar ca 7-8 
minuter att besvara.
I en vetenskaplig undersökning som den här är det viktigt att människor med olika upp-
fattning får tillfälle att delta. Värdet av undersökningens resultat är beroende av att så mångasom möjligt besvarar frågeformuläret. Ditt svar kan inte ersättas av någon annans.
Dina svar behandlas naturligtvis helt konfidentiellt. Det kodnummer som finns på formulärets 
framsida gör det möjligt för oss att notera att just Du har svarat så att vi inte behöver besvära med påminnelser. Därefter kommer kopplingen mellan kodnummer och namn att tas bort.
Om Du vill fråga oss om något gällande undersökningen, tveka inte att kontakta C
HRISTER
BERGLUND  på telefon 0920/492977 eller via e-post: christer.berglund@ltu.se.
Ett stort tack på förhand för Din medverkan!
Vänliga hälsningar,
Ansvarig på universitetet Ansvarig i Eskilstuna Ansvarig på Naturvårdsverket 
Patrik Söderholm Reiner Schulz Cecilia Petersen
Professor Utvecklingsingenjör HandläggareLuleå tekniska universitet Eskilstuna Energi & Miljö Naturvårdsverket 1. Jag är   Kvinna   Man 
2. Jag är  ______ år
3. Jag är   Ensamstående   Gift/sammanboende
4. Min högsta genomförda utbildning är: 5. Min huvudsakliga sysselsättning är:
 Grundskola/folkskola  Förvärvsarbete, heltid
 Gymnasieskola/folkhögskola  Förvärvsarbete, deltid
 Universitet/högskola  Studerande 
 Annat:____________ _________  Arbetssökande 
 Hemarbetande eller föräldraledig 
 Pensionär eller sjukpensionär
6. Jag/vi har ______ (antal) hemmavarande barn
7. Vilka lokaltidningar läses regelbundet i Ditt hushåll? (Kryssa för ett eller flera alternativ)
  Eskilstuna-Kuriren   Folket   Annan lokaltidning:____________________
8. Ungefär hur många kvadratmeter är Ditt hem? Inkludera även biytor såsom förråd och garage. 
 Ca ___________ _____kvadratmeter
9. För Dig som bor i lägenhet eller radhus , finns det behållare för källsortering i den fastighet där Du
bor eller i direkt anslutning till fastigheten, s.k. fastighetsnära insamling ?
  Ja   Nej   Jag bor i villa 
10. Hur långt är det från Din bostad till närmaste obemannade återvinningsstation eller – för Dig 
i vissa hyreshus – till den fastighetsnära insamlingen? 
Ca ________________meter
DITT HUSHÅLLS KÄLLSORTERING IDAG 
11. Ungefär hur många minuter  totalt spenderar Ert hushåll i genomsnitt under en vecka  för: 
x att sortera och rengöra avfall i hemmet? ca __________minuter
x att frakta källsorterat avfall till en återvinningsstation eller – ca __________minuter
 för Dig i vissa hyreshus – till den fastighetsnära insamlingen?
1 12. Hur stor del av Era använda förpackningar källsorterar Du och Din familj ?(Kryssa för det alterna-
tiv som bäst svarar mot Din uppfattning för varje typ av avfall)
Inget Hälften Allt
Pappersförpackningar  
Hårda plastförpackningar (utan pant)  
Mjuka plastförpackningar  
Glasförpackningar (utan pant)  
Metallförpackningar (utan pant)  
13. Hur stor del av förpackningarna tror Du att andra hushåll  i Eskilstuna kommun källsorterar?
14. För Dig som inte har tillgång till fastighetsnära hämtning, hur många gånger per månad
fraktar Ditt hushåll använda förpackningar till en obemannad återvinningsstation? 
       Ca ________________gånger per månad
15. Gör Du/Ni i Ert hushåll extra/enkom resor med bil  till en obemannad återvinningsstation för att 
lämna använda förpackningar? (Kryssa för det alternativ som bäst passar in på Ert hushåll) 
  Ja, alltidVarannan
gångNej, aldrig
 
16. Hur ofta besöker någon i Ditt hushåll den bemannade återvinningscentralen i Lilla Nyby för att 
lämna avfall/grovavfall? (Kryssa för det alternativ som bäst passar in på Ert hushåll)
Minst en 
gång i veckan  Varannan
veckaCa en gång
varje månadVarannan
månadEn gång i 
kvartaletEn gång per 
halvårEn gång per år
eller mer sällan
 
2 ERFARENHETER OCH SYNPUNKTER KRING KÄLLSORTERING 
17. Nedan följer ett antal påståenden om källsortering. Ange med ett kryss i vilken utsträckning Du
instämmer i eller tar avstånd från vart och ett av påståendena.
Tar helt Instämmer
avstånd ifrån helt
Källsortering är en meningsfull aktivitet 1 2 3 4 5 6 7
Jag känner ett personligt ansvar att källsortera 1 2 3 4 5 6 7Jag källsorterar för jag vill se mig själv som en 1 2 3 4 5 6 7
ansvarsfull person
Jag källsorterar eftersom det är en aktivitet som 1 2 3 4 5 6 7
får mig att må bra
Viktiga personer i min närhet vill att jag ska källsortera 1 2 3 4 5 6 7
Jag ser många hushåll i Eskilstuna som källsorterar 1 2 3 4 5 6 7Eskilstuna kommun vill att jag ska källsortera 1 2 3 4 5 6 7Jag känner mig väl informerad om källsorteringen 1 2 3 4 5 6 7
i Eskilstuna
Det finns många faktorer i min omgivning som 1 2 3 4 5 6 7
hindrar mig från att källsortera mer
Om jag vill är det enkelt för mig att källsortera mer 1 2 3 4 5 6 7
Jag är villig att källsortera mer för att reducera de 1 2 3 4 5 6 7
negativa effekterna på miljön
Jag vet inte var jag ska lägga/frakta hushållsavfallet 1 2 3 4 5 6 7
18. Hur upplever du miljön på de återvinningsstationer eller de fastighetsnära utrymmen som Ditt
hushåll använder med avseende på nedskräpning och renlighet? 
Mycket dålig
(skräpigt och fult)Varken bra
eller dåligMycket bra
(rent och snyggt)
   
3 FRÅGOR OM HÅRDPLAST- OCH METALLAVFALL 
I denna del av enkäten ställer vi några frågor om hur Ert hushåll ser på den nuvarande källsorteringen av
metall - och hårdplastavfall  (utan pant). Idag ska sådant avfall – om det utgörs av förpackningar – lämnas
vid någon av kommunens 46 återvinningsstationer  eller i fastighetsnära behållare . Större föremål av metall
och hårdplast (t.ex. pulkor, hinkar etc.) ska fraktas till den bemannade återvinningscentralen i Lilla Nyby
medan mindre metallföremål och föremål av hårdplast (t.ex. diskborstar) kan läggas i hushållsavfallet.
19. Hur stor andel  av Ditt hushålls totala hårdplast- och metallavfall uppskattar Du att Du/Ni idag
lämnar på en återvinningsstation eller i det fastighetsnära kärlen för hårdplast- och metallförpack-
ningar (och således inte  i det övriga hushållsavfallet eller på återvinningscentralen i Lilla Nyby)?
Hårdplast (utan pant)     
Metall (utan pant)     
20. Nedan följer ett antal påståenden om positiva effekter  av att hushållen i Eskilstuna källsorterar
föremål av hårdplast ? Ange i vilken utsträckning Du instämmer i eller tar avstånd från vart och ett
av påståendena.  (Kryssa för den siffra som bäst svarar mot Din uppfattning)
 avstånd ifrån Osäker helt
Mitt hushålls källsortering av hårdplast bidrar till 1 2 3 4 5 6 7
att öka återvinningen av hårdplast
att reducera utsläppen av farliga ämnen
Mitt hushålls källsortering av hårdplast bidrar till att 1 2 3 4 5 6 7
samhället sparar på viktiga naturresurser
21. Nedan följer ett antal påståenden om positiva effekter  av att hushållen i Eskilstuna källsorterar
föremål av metall ? Ange i vilken utsträckning Du instämmer i eller tar avstånd från vart och ett av
påståendena. (Kryssa för den siffra som bäst svarar mot Din uppfattning)
Mitt hushålls källsortering av metall hjälper till 1 2 3 4 5 6 7
att öka återvinningen av metall
Mitt hushålls källsortering av metall bidrar till att 1 2 3 4 5 6 7
4 22. Hur stora uppoffringar för Ditt hushål l – i form av t.ex. tid, pengar och känslor av obehag och
besvär – tycker Du att det totalt sett  krävs för att källsortera, lagra och frakta iväg hårdplast- och
metallavfall? Beakta alla föremål av hårdplast och metall som Ditt hushåll vill bli av med.
Inga
uppoffringar allsMycket stora
uppoffringar
Hårdplast (utan pant)    
Metall (utan pant)    
23. Vilken aktivitet kopplad till Ditt hushålls källsortering av hårdplast  ger normalt sett upphov
till mest besvär  för Dig/Er? Kryssa för ett  av nedanstående alternativ. 
Sortera ut och rengöra hårdplasten
Lagra hårdplast i bostaden 
Frakta sorterad hårdplast till en återvinningsstation eller till de fastighetsnära utrymmena
Frakta sorterad hårdplast till återvinningscentralen i Lilla Nyby
Annat:___________________________________________________
24. Vilken aktivitet kopplad till Ditt hushålls källsortering av metallföremål  ger normalt sett 
upphov till mest besvär för Dig/Er? Kryssa för ett  av nedanstående alternativ. 
Sortera ut och rengöra metallföremål
Lagra de sorterade metallföremålen i bostaden 
Frakta sorterad metall till en återvinningsstation eller till de fastighetsnära utrymmena
Frakta sorterad metall till återvinningscentralen i Lilla Nyby
Annat:_________________________________________________
Om Du har några ytterligare synpunkter på källsorteringen i Eskilstuna eller på denna enkät kan Du
skriva dessa här: 
_______________________________________________________________________________
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
TACK FÖR DIN MEDVERKAN!
5 Materialströmmar
- ett bättre sätt att samla in 
hushållsavfall?
Utredning av förutsättningar för 
insamling och återvinning av hushållens avfall i materialströmmar
I denna rapport presenterar resultaten från en utredning 
om förutsättningarna för att ersätta dagens produktba-serade insamlingssystem för hushållsavfall med ett som 
istället grundas på vilket material avfallet består av. Vi 
redovisar även hur Naturvårdsverket planerar att fort-sätta arbetet med att anpassa insamlingssystemen. 
Ett nytt system skulle kunna förenkla avfallshante- 
ringen för hushållen och öka materialåtervinningen. 
Generellt är materialåtervinning miljömässigt bättre än förbränning. De plockanalyser vi genomfört visar dock att det ﬁnns relativt liten andel icke-förpackningsavfall, som skulle kunna materialåtervinnas, i hushållens säck- och kärlavfall. Det ﬁnns även vissa praktiska frågor som måste utredas innan en eventuell ändringen genomförs på nationell nivå. För att kunna svara på dessa har vi på-börjat ett praktiskt försök i Eskilstuna. Försöket avslutas i september 2008. 
En annan fråga som måste utredas är ansvarsfördel-
ningen i ett nytt system. Vi lägger i rapporten fram olika alternativ för hur ansvaret skulle kunna fördelas och vilka lagändringar de olika alternativen kräver. Generella 
anser vi dock att dessa frågor i första hand bör lösas 
genom samarbete mellan aktörerna på avfallsområdet, inte genom ändringar i reglerverket. 
Naturvårdsverket SE-106 48 Stockholm. Besöksadress: Valhallavägen 195. Tel: +46 8-698 10 00, fax: +46 8-20 29 25, e-post: 
natur@naturvardsverket.se  Internet: www.naturvardsverket.se  Beställningar Ordertel: +46 8-505 933 40, orderfax: +46 8-505 933 99, 
e-post: natur@cm.se  Postadress: CM-Gruppen, Box 110 93, 161 11 Bromma. Internet: www.naturvardsverket.se/bokhandelnRAPPORT 5752
ISBN 978-91-620-5752-7

Reach-tillsyn
Ett samverkansprojekt 
2012—2013
rapport  6593 • december 2013 
  
KEMIKALIEINSPEKTIONEN Reach-tillsyn 
Ett samverkansprojekt 2012-2013  
  
Kemikalieinspektionen 
Tel: 08-519 41 100  Fax: 08-735 76 98 
E-post: kemi@kemi.se 
Postadress: Kemikalieinspektionen, Box 2, 172 13 Sundbyberg 
Internet: www.kemi.se 
 
ISBN 978-91-620-6593-5 
 
Tryck: Arkitektkopia AB, Bromma 2013 
Omslag: Lina Haglund  NATURVÅRDSVERKET, KEMIKALIEINSPEKTIONEN RAPPORT 6593 
Reach-tillsyn 
 
3 
 Förord 
Reach-tillsyn 2012 är ett samverkansproj ekt mellan Naturvårdsverket, Kemikalie-
inspektionen och landets länsstyrelser och kommuner och har bedrivits under 2012-
2013. 
 
Syftet med projektet har varit att kontro llera att företag som använder kemiska 
produkter följer de skyldigheter som följer av Reach-förordningen. Samverkans-
projektet har även gett möjligheter för til lsynsmyndigheterna att öka sin egen kun-
skap om Reach, vilket bidrar till att tills ynen blir mer enhetlig mellan olika kom-
muner och länsstyrelser. 
 
Ett stort tack till er alla som har medverkat i projektet Reach-tillsyn 2012!  
Kemikalieinspektionen  
Stockholm, december 2013 
   NATURVÅRDSVERKET, KEMIKALIEINSPEKTIONEN RAPPORT 6593 
 
4 
 Innehåll 
FÖRORD 3  
1  SAMMANFATTNING 6  
2  SUMMARY 8  
3  INLEDNING 10  
3.1  Syfte 11  
3.2  Grundläggande del och fördjupningsdel 11  
3.3  Förslag på tillsynsobjekt 11  
4  METOD 13  
4.1  Projektorganisation 13  
4.2  Tidplan för projektet 13  
4.3  Kommunernas och Länsstyrelsernas inspektioner 13  
4.3.1 Information till kommuner och länsstyrelser 13  
4.3.2 Introduktionsdagar 14  
4.3.3 Vägledning via Tillsyns- och Föresk riftsrådets webbplatswebbplats 14  
4.3.4 Genomförande och rapportering av kommunernas och 
länsstyrelsernas inspektioner 14  
5  RESULTAT 15  
5.1  Resultat från kommunernas och lä nsstyrelsernas inspektioner 15  
5.1.1 Företagens verksamhet och roller 15  
5.1.2 Registreringsstatus för ämnen enligt Reach 16  
5.1.3 Säkerhetsdatablad 17  
5.1.4 Användning och riskhanteringsåtgärder 18  
5.1.5 Begränsningar och kandidatförteckningen 19  
5.1.6 Exponeringsscenarier (ES) 20  
5.1.7 Sammanfattning av fritexts var ”rapportering övrigt” 21  
6  KEMIS INSPEKTIONER 24  
6.1  Inkomna tips 24  
6.2  Genomförande 24  
7  DISKUSSION 25  
7.1  Kommunernas och länsstyrelsernas inspektioner 25  
7.2  KemIs inspektioner 25  
7.3  Hur fungerade samverkansprojektet? 26  
7.3.1 Synpunkter från kommuner och länsstyrelser 26   NATURVÅRDSVERKET, KEMIKALIEINSPEKTIONEN RAPPORT 6593 
 
5 
 7.3.2 Inkomna frågor och svar 27  
8  BILAGOR 28  
  NATURVÅRDSVERKET, KEMIKALIEINSPEKTIONEN RAPPORT 6593 
 
6 
 1 Sammanfattning 
 
Projektet har genomförts i samverkan me llan Naturvårdsverket och Kemikaliein-
spektionen (KemI) där båda myndigheterna har haft en tillsynsvägledande roll. 
Projektet har riktat sig till landets länsst yrelser och kommuner som har utfört den 
operativa tillsynen.   
produkter följer de skyldigheter som följer av Reach-förordningen.  
 
Naturvårdsverket och KemI genomförde introduktionsdagar för de tillsynsmyndig-
heter som ville delta i projektet vid sex  tillfällen under september 2012. Under 
september 2012 till mars 2013 genomförde 70 kommunala myndigheter och 7 
länsstyrelser drygt 700 inspektioner. De ltagande kommuner och länsstyrelser rap-
porterade sedan in resultaten från inspek tionerna via ett rapporteringsformulär.  
 
Av rapporteringen framgår att företagen ha r haft en relativ god kunskap om säker-
hetsdatabladen. De flesta har t.ex. haft rutin er för att följa de riskhanteringsåtgärder 
som anges i dem. Mer anmärkningsvärt är a tt bara hälften av företagen har rutiner 
för att kontrollera om de hanterar ämnen som omfattas av begränsningar, tillstånd 
eller kandidatlistan. Att så många av de in spekterade företagen inte har koll på 
detta är den största bristen av de resulta t som redovisats i projektet. Den här bristen 
för också med sig frågan hur företagens ar bete med substitution enligt miljöbalken 
fungerar. De ämnen som omfattas av tillstå ndskrav eller finns upptagna på kandi-
datförteckningen är sådana som är angelägna  att byta ut. Det gäller även många av 
de ämnen som omfattas av begränsningar. 
 Flera tillsynsmyndigheter påpekar att info rmationen under punkt 13 i säkerhetsda-
tabladen om avfall är genomgående dålig . Här behövs en allmän kunskapshöjning 
hos de som tar fram informa tionen i säkerhetsdatabladen. 
 
Exponeringsscenarier är ett område som många upplever som mycket svårt. Det 
gäller både att förstå regler na kring exponeringsscenairer och att förstå innehållet i 
exponeringsscenarierna.  
 
Efter kommunernas och länsstyrelsernas insp ektioner, inspekterade KemI sedan de 
primärleverantörer (importörer och tillverka re) som rapporterats ha större brister i 
produktinformationen (säkerhetsdatablad , exponeringsscenarier, märkning, etc.) 
Sammanlagt ledde 14 av de 49 tips som rapporterades in till att KemI vidtog åtgär-der. 
 
Flera tillsynsmyndigheter uppger att såväl myndigheten som företagen varit posi-
tiva till de genomförda tillsynsbesöken. Några tillsynsmyndigheter uppger att Re- NATURVÅRDSVERKET, KEMIKALIEINSPEKTIONEN RAPPORT 6593 
 
7 
 ach-tillsyn förmodligen inte hade prioritera ts på länge om inte projektet hade ge-
nomförts.   
Samverkansprojektet har gett möjlighet fö r tillsynsmyndigheterna samt de inspek-
terade företagen att öka si n kunskap om Reach, vilket bidragit till att företagen har 
upprättat rutiner för att uppfylla de krav  som finns på dem samt att tillsynen har 
blivit mer enhetlig mellan olika kommuner och länsstyrelser.  
 
8 
 2 Summary 
This project was carried out by the Sw edish Environmental Protection Agency 
(Swedish EPA) and the Swedish Chemicals Agency (KemI). Both are national authorities responsible for providing inspection guidance concerning the Reach-
regulation in Sweden. The guidance provided during this project was directed to 
the Swedish regional and local authorities who carried out the operative inspection and enforcement, the County Administ rative Boards and the Municipalities. 
 
The purpose of the project was inspection and enforcement towards operators using 
chemical products to control that they fu lfil their legal obligations according to the 
Reach-regulation. 
 As an introduction to the project, the Swedish EPA and KemI organized lectures on 
six different occasions during September 2012.  These lectures were open to the 
supervisory authorities who were interested in taking part in the project. During the period from September 2012 to March 2013 just above 700 inspections were car-
ried out by 70 Municipalities and 7 County  Administrative Boards. The results of 
the inspections where thereafter reported via a reporting format provided by the Swedish EPA and KemI.  
 
The inspection reports show that the op erators have relatively good knowledge 
about Safety Data Sheets (SDS). For exam ple, most operators have procedures on 
how to follow the risk management measu res in the SDS. However, only half of 
the operators have procedures to control if  they use substances that are subject to 
restriction or authorization requirements under Reach or that are included in the 
candidate list. The large number of compan ies that have insufficient control over 
these parts of the regulation is the most notable negative result from this project. 
This poor result also raises the question how the operators are working with substi-
tution of chemicals, which is a requi rement under the Swedish Environmental 
Code. Substances that are subject to author ization requirements or included in the 
candidate list should be included in the operator’s efforts to replace hazardous 
substances. This also applies for several  substances subject to restrictions.   
Several supervisory authorities point out that information about waste management 
in the SDS section 13 is generally insufficient. The operators responsible for 
providing SDS need to improve their know ledge to provide better information in 
section 13.  
According to the reports, Exposure Scenario s are generally considered a very diffi-
cult part of Reach. This is the case when it comes to understanding the legal re-quirements for Exposure Scenarios as well as reading and understanding the con-
tents of Exposure Scenarios.  
 
9 
 Following the inspections carried out by the Municipalities and County Adminis-
trative Boards, the Swedish Chemicals Agen cy carried out inspections towards the 
manufacturers and importers that were repor ted to have more serious shortcomings 
in their product information (SDS, exposu re scenarios, labelling, etc.). During the 
project, KemI received information about 49 cases of insufficient product infor-mation. In total, 14 out of these 49 resu lted in enforcement measures taken by 
KemI. 
 Several supervisory authorities report th at both the authorities and the operators 
have a positive view on the inspections ca rried out during the project. Some super-
visory authorities report that the project  has enabled them to prioritize Reach-
supervision, which would not have b een the case during 2012-2013 without the 
project. 
  The project has enabled both supervisory authorities and operators to increase their 
knowledge about Reach, which has led to operators improving their procedures to 
comply with their obligations. The projec t has also enabled more equivalent in-
spection and enforcement between different Municipalities and County Adminis-
trative Boards. 
 
10 
 3 Inledning  
Reach1 är en EU-gemensam förordning som medför ansvar och skyldigheter för 
tillverkare, importörer, distributörer och nedströmsanvändare av kemiska ämnen, 
blandningar och varor. Förordningen ersätte r stora delar av de kemikalieregler som 
gällde före den 1 juni 2007 i EU och i Sv erige (se vidare i projektbeskrivningen). 
 Reach har många viktiga syften. Några exempel är att öka kunskapen om kemiska 
ämnens hälso- och miljöfarliga egenskap er och att se till att kemiska ämnen an-
vänds på ett säkert sätt. Ett tydligt ansvar  läggs på företagen när det gäller att ta 
fram data om kemiska ämnen samt göra riskbedömningar och föreslå åtgärder för 
att hantera riskerna. Ansvaret läggs främst på tillverkare och importörer. 
 Enligt Miljötillsynsförordningen
2 ansvarar flera olika myndigheter för tillsyn och 
tillsynsvägledning av Reach (Arbetsmiljöverk et, KemI, Naturvårdsverket, länssty-
relser och kommuner m.fl.).  
Landets länsstyrelser och kommuner har länge efterfråg at ett samverkansprojekt 
med inriktning på företagens skyldigheter enligt Reach. Projekt som skett i sam-verkan mellan Naturvårdsverket/KemI oc h landets länsstyrelser/kommuner har 
täckt in; 
 -  tillsynsvägledning gällande  utsläppande på markna den och hantering av 
kemikalier/utsläpp till yttre miljö samt 
 -  tillsyn hos företag som använder kemi ska produkter med fokus på att in-
formationen i säkerhetsdatablad och exponeringsscenarier är relevant och 
följs samt att det finns fungerande rutiner på området (systemtillsyn). 
 
De brister som upptäcktes hos nedström sanvändarna hanterades av kommuner och 
länsstyrelser på samma sätt som de hant erar brister vid annan tillsyn. Resultatet 
från inspektionerna sammanställdes och ra pporterades till Naturvårdsverket och 
KemI i det rapporteringsformulär som tagits fram i projektet. 
KemI inspekterade sedan de primärlevera ntörer (importörer och tillverkare) som 
rapporterats ha större brister i produk tinformationen (säkerhetsdatablad, expone-
ringsscenarier, märkning, etc.) 
 
1 Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av den 18 december 2006 om registre-
ring, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach), inrättande av en europeisk 
kemikaliemyndighet, ändring av direktiv 1999/45/EG  och upphävande av rådets förordning (EEG) nr 
793/93 och kommissionens förordning (EG) nr 1488/ 94 samt rådets direktiv 76/769/EEG och kom-
missionens direktiv 91/155/EEG, 93/67/EEG, 93/105/EG och 2000/21/EG. 
2 Miljötillsynsförordning (2011:13)  NATURVÅRDSVERKET, KEMIKALIEINSPEKTIONEN RAPPORT 6593 
 
11 
 3.1 Syfte 
produkter följer de skyldigheter  som följer av Reach-förordningen. 
 
3.2 Grundläggande del och fördjupningsdel 
För deltagande länsstyrelser och kommuner har projektet varit uppdelat i en grund-
läggande del och en fördjupningsdel. Inde lningen har gjorts eftersom det med 
största sannolikhet skiljer sig i kunskap om  kemikalielagstiftningen och resurser 
mellan olika länsstyrelser och kommuner.  Metoden i projektet var systemtillsyn 
med sticksprovskontroll.  
I den grundläggande delen fokuserades tillsynen  på kontroll av efterlevnad av risk-
hanteringsåtgärder i säkerhetsdatablad för produkter som används på företagen 
samt att det fanns fungerande rutiner på  området. Inga förkunskaper om Reach 
krävdes för tillsynsmyndigheter som ville delta i denna del. 
 I fördjupningsdelen diskuterades regler  om användning, främst med avseende på 
exponeringsscenarier.  
  
3.3 Förslag på tillsynsobjekt 
Den grundläggande delen av projektet ha ndlade om baskunskaperna i Reach. Dess-
sutom fanns möjlighet att ställa fördjupa de frågor i delen om exponeringsscenarier. 
Det innebar att i princip alla företag som använder kemikalier kunde vara tillsyns-
objekt i projektet.   
I den grundläggande delen av projektet ga v vi förslaget att i första hand välja till-
ståndspliktiga och anmälningspliktiga miljöfarliga verksamheter som använder 
flera olika typer av kemiska produkter eller större mängder kemiska produkter.  
 
För de tillsynsmyndigheter som valde att också använda frågorna i fördjupningsde-
len om exponeringsscenarier föreslog vi att kunde man fokusera på tillståndsplik-
tiga eller anmälningspliktiga miljöfar liga verksamheter som använder kemiska 
ämnen och/eller som tillverkar kemiska produ kter eller varor - och där man skulle 
kunna hitta exponeringsscenarier. 
Det kunde till exempel handla om följande branscher: 
 Tillverkare av kemiska produkter , textilier, papper med mera 
 Ytbehandlare 
 
Ett tips som gavs var att kontrollera företa gens kemikalielistor för att få reda på 
vilka som hanterar kemiska ämnen (ej ämnen i blandningar) som är klassificerade  NATURVÅRDSVERKET, KEMIKALIEINSPEKTIONEN RAPPORT 6593 
 
12 
 som farliga. Det är större chans att de t finns ett exponeringsscenario hos verksam-
heter som hanterar sådana ämnen.  
Parallellt med Reach-projektet tog Miljös amverkan Sverige fram en komplette-
rande ”lathund” för kemikalietillsyn. Tanken var att man skulle välja ut verksam-
heter eller branscher som använder mest och farligast kemikalier. I lathunden ges 
exempel på ytterligare ett antal bransch er som bedöms som viktiga att bedriva 
kemikalietillsyn på.   
 
13 
 4 Metod  
4.1 Projektorganisation  
 
En projektgrupp, med representanter frå n både KemI och Naturvårdsverket, har 
organiserat projektet.  
  
4.2 Tidplan för projektet 
Tidplan för projektet framgår i nedanstående figur.  
Sep 2012 Sep 2012-Feb 2013 Mars 2013 Maj 2013 Hösten 2013 
Introduktions-
dagar Kommun/Länsstyrelse 
gör inspektioner Rapportering till 
Naturvårdsver-
ket/KemI KemI följer ev. 
upp med egna 
inspektioner Naturvårdsver-
ket/KemI sam-
manställer resul-tat/rapport 
 
4.3 Kommunernas och Länsstyrelsernas 
inspektioner  
 
4.3.1 Information till kommuner och länsstyrelser  
 
Under december 2011 skickades ett inform ationsblad om projektet ut till landets 
samtliga länsstyrelser och kommuner. Detta  för att informera om projektet i god 
tid. För att få ytterligare spridning skrevs det om projektet i flera artiklar i Tillsyns-nytt som är ett forum för information, idéer och erfarenhetsutbyte och läses av de 
som arbetar med tillämpning av miljölagstiftningens bestämmelser. 
 Därefter tog projektgruppen fram ytterligare dokument för användning i projektet: 
- Projektbeskrivning med bakgrund, syfte, introduktion till Reach etc. 
- Checklista med frågor att ställa till företagen - Handledning till checklistan med förklaring till frågorna samt förslag på åtgärder 
- Lista med definitioner och förklaring av begrepp. 
 I arbetet med checklista och handledning bidrog en referensgrupp med representan-
ter från länsstyrelser och kommuner samt Miljösamverkan Sverige med syn-
punkter.  
 
14 
 4.3.2 Introduktionsdagar  
 
heter som skulle delta i projektet vid sex olika tillfällen under september 2012. 
Totalt deltog cirka 300 personer på intro duktionsdagarna med representanter från 
117 kommunala myndigheter samt 17 länsstyrelser. Introduktionsdagarna hölls i Luleå, Malmö, Nässjö, Göteborg och St ockholm (2 tillfällen). Under dessa dagar 
gavs information om; 
 - Projektets syfte, inriktning och avgränsning. 
- Regler och praktisk tillämpning. 
- Vägledningsmaterial  
 
4.3.3 Vägledning via Tillsyns- och Föreskriftsrådets webbplats-
webbplats  
Vägledningsmaterialet (checklista, handle dning etc.) publicerades även på Tillsyns 
– och föreskriftsrådets webbplatswebbplat s och var tillgängligt för deltagarna un-
der projektets genomförande. På webbplat sen kunde deltagarna också ställa frågor 
via mail som besvarades av projektgruppen. Materialet har efter projektets slut 
flyttats till Naturvårdsverkets webbplats (www.naturvardsverket.se). 
  
4.3.4 Genomförande och rapportering av kommunernas och läns-styrelsernas inspektioner  
 
Deltagande länsstyrelser och kommuner utfö rde sina inspektioner under tiden sep-
tember 2012-mars 2013. Resultaten från in spektionerna rapporterades i ett rappor-
teringsformulär som fanns tillgängligt på Tillsyns- och föreskriftsrådets webbplats. 
 
Genomgång av hur rapporteringsformuläret skulle fyllas i gjordes under introdukt-
ionsdagarna.  
  NATURVÅRDSVERKET, KEMIKAL IEINSPEKTIONEN RAPPORT 6593 
 
15 
 5 Resultat  
 
5.1 Resultat från kommunernas och läns-
styrelsernas inspektioner 
Eftersom alla deltagare inte svarat på alla frågor så baseras nedanstående resultat 
på de svar som rapporterats in på respek tive fråga. För några av frågorna i checklis-
tan kan deltagarna också ha fyllt i fler alte rnativ, t.ex. fråga 2.1, där det inte är 
ovanligt att företag använder produkter frå n leverantörer både inom och utanför 
Sverige/EU. Totalt deltog 70 kommunala my ndigheter samt 7 länsstyrelser i pro-
jektet. Totalt genomfördes drygt 700 inspektioner.  
 
5.1.1 Företagens verksamhet och roller  
 
De inledande frågorna i den här delen av checklistan har tagits fram för att (till-
sammans med företaget) få en uppfattning om företagets skyldigheter enligt Reach 
och nationell kemikalielagstiftning (såso m anmälan till KemIs produktregister). 
För tillsynsmyndigheten ger frågorna också information om vilken tillsynsmyndig-
het som ansvarar för tillsynen över vilk a delar av företagets verksamhet. 
  
Fig.2  Definitioner av företaget enligt Reach 
 I figuren framgår att merparten (ca 85 %)  av de kontrollerade företagen är ned-
strömsanvändare enligt Reach. De använde r produkter från leverantörer inom Sve-
rige alternativt inom EU, vilket betyder att det inte finns någon skyldighet gällande 
registrering av ämnen till Echa. Däremot ska de göra en anmälan till KemIs pro-
Tillverkare (av ämne)
Importör (till EU)
Nedströmsanvändare
Distributör NATURVÅRDSVERKET, KEMIKAL IEINSPEKTIONEN RAPPORT 6593 
 
16 
 duktregister om de tar in produkter från EU.  Nedströmsanvända re är alltid skyl-
diga att följa de riskhanteringsåtgärder som anges i säkerhetsdatablad och expone-
ringsscenarier. 
 
Endast ett fåtal av de inspekterade före tagen definieras som tillverkare eller impor-
tör enligt Reach. I de fall företaget defi nieras som tillverkare eller importör enligt 
Reach är de skyldiga att registrera de ämnen (som sådana eller i blandningar) som 
uppgår i mängder över 1 ton per år hos Echa . De är också skyldiga att göra en 
verksamhetsanmälan till KemIs produktregister (oavsett mängd) och även en pro-
duktanmälan för de produkter som överstiger  100 kg/år. I de fall de har fått säker-
hetsdatablad och exponeringsscenarier är de skyldiga att följa de riskhanteringsåt-
gärder som anges. 
 
5.1.2 Registreringsstatus för ämnen enligt Reach  
 
Fler än hälften av de kontrollerade före tagen svarade att de inte känner till om de 
ämnen som används i verksamheten, är regist rerade eller inte. En del av företagen 
kände inte ens till att det finns ett krav på  registrering av ämnen. Syftet med frågan 
var att uppmärksamma företagen på vikten  av att känna till detta samt börja titta 
efter registreringsnummer i säkerhetsdatabladen.  
 
Fig. 3 Känner företaget till om de ämnen so m ingår i de kemiska produkter som 
används är registrerade enligt Reach?  
 
Ja, för alla produkter
Ja, för en del av
produktern
Nej, de känner inte till det NATURVÅRDSVERKET, KEMIKAL IEINSPEKTIONEN RAPPORT 6593 
 
17 
 5.1.3 Säkerhetsdatablad  
 
Merparten av de kontrollerade företagen har rutiner för att kontrollera att säker-
hetsdatabladen är på svenska och har även rutiner för att följa de riskhanteringsåt-
gärder som anges.  
 Företagen är däremot sämre på att kontrolle ra att de angivna riskhanteringsåtgär-
derna är relevanta och de flesta saknar helt rutiner för att rapportera brister i risk-
hanteringsåtgärder till leverantören av säkerhetsdatabladet.  
Det här resultatet är en naturlig följd av  krav på säkerhetsdatablad funnits under 
flera år och även kontrollerats av tillsyn smyndigheterna. Kravet på att vidarebe-
fordra brister i de riskhanteringsåtgärder  som anges i säkerhetsdatabladen däremot, 
är nytt i och med Reach. 
 
Fig. 4  Har företaget rutiner för att kontrollera att SDB, för de produkter som an-
vänds i verksamheten, är skrivna på svenska? 
  
Ja
Nej
Delvis NATURVÅRDSVERKET, KEMIKAL IEINSPEKTIONEN RAPPORT 6593 
 
18 
  
Fig. 5  Har företaget rutiner för att följa de  riskhanteringsåtgärder som anges i sä-
kerhetsdatabladet?  
 
Fig. 6  Har företaget rutiner för att kontrollera att de riskhanteringsåtgärder som 
anges i säkerhetsdatabladet är relevanta? 
  
5.1.4 Användning och riskhanteringsåtgärder  
 
Den övervägande delen av de  kontrollerade företagen har rutiner för att kontrollera 
att användningen av produkterna på före taget stämmer överens med vad som anges 
under avsnitt 1 i säkerhetsdatabladen samt för att tillämpa de åtgärder och inform-
ation som anges under avsnitten 6,7 och 13.  
Ja
Nej
Delvis
Ja
Nej
 
19 
  
Fig. 7  Har företaget rutiner för att tillämpa den information som finns beskriven 
under avsnitt 13 i säkerhetsdatabladen för de  produkter som används i verksamhet-
en? 
 
I de fall informationen under avsnitt 13 i säkerhetsdatabladen inte är tillräcklig så 
vänder sig ungefär hälften av de kontroller ade företagen till leverantören av säker-
hetsdatabladet och hälften gör en egen  bedömning av hur avfallet ska hanteras. 
  
5.1.5 Begränsningar och kandidatförteckningen  
 
Ungefär hälften av företagen ha r rutiner för att kontrollera 
- Om de följer begränsningsreglerna 
- Har ämnen på kandidatlistan elle r bilaga XIV (tillståndslistan) 
 
Ja
Nej
Delvis
Ja
Nej
 
20 
 Fig. 8  Har företaget kontrollerat om de hanterar ämnen som omfattas av 
begränsningsreglerna?   
 
Fig. 9  Har företaget kontrollerat om de hanterar ämnen som finns med i bilaga XIV 
i Reach eller som finns med på kandidatförteckningen? 
 
5.1.6 Exponeringsscenarier (ES) 
 
Av de företag som kontrollerats med avs eende på exponeringsscenarier har endast  
cirka 15 % fått sådana av sina leverantörer. Drygt hälften av dessa anser sig kunna förstå informationen så att de kan kont rollera sin egen användning mot vad som 
anges i ES.  
Häften av företagen hade kontrollerat att deras användning och användningsförhål-
landen omfattas av ES.   
Ja
Nej
 
21 
  
Fig. 10  Har företaget fått ES av sina leverantörer? 
 
Fig. 11  Kan företaget förstå informationen i ES så att de kan kontrollera sin egen 
användning mot vad som anges i ES? 
  
5.1.7 Sammanfattning av fritextsvar ”rapportering övrigt” 
 
I rapporteringsformuläret fanns också e tt antal allmänna frågor om tillsynsmyndig-
hetens erfarenheter från projektet. Här lä mnades svaren i fritext. Av de 77 myndig-
heter som rapporterade sina resultat i pr ojektet var det 66 myndigheter som svarade 
på en eller flera av dessa frågor. 
 
Ja
Nej
Ja
Nej
Delvis NATURVÅRDSVERKET, KEMIKALIEINSPEKTIONEN RAPPORT 6593 
 
22 
 Hur bedömer ni företagens allmänna kunskapsnivå när det gäller Reach-
lagstiftningen? Vilka är de största bristerna? 
Det finns stora variationer när det gäller den allmänna kunskaps nivån. Allt från att 
företagen aldrig har hört talas om Reach  till att företagen byggt upp avancerade 
tekniska system för att hålla koll på ke mikaliehanteringen. Generellt sätt verkar 
kunskapsnivån vara låg och lägst bland de mindre verksamheterna (C- och U-
verksamheter) och hos de verksamheter so m hanterar en mindre mängd kemikalier.  
 Flera av de svaranden uppger också att fö retagen helt förlitar si g på att leverantö-
rerna av kemikalierna har den kunskap som krävs.  
 De största bristerna har gällt kännedom om de har produkter med ämnen som re-
gisterats, omfattas av begränsningsregler  och krav på tillstånd eller finns med i 
kandidatförteckningen.  
 
Hur bedömer ni överlag att företagens rutiner för kemikaliehantering funge-
rar? Vad saknas? 
De flesta av de som svarat på frågan an ser att företagen har bra och fungerande 
rutiner för hantering av kemikalierna. Skriftliga rutiner är dock ovanligt.  
 Rutinerna verkar många gånger bygga på tid igare erfarenheter och inte på vad som 
står i säkerhetsdatabladen. Rutinerna omfa ttar vanligen hantering och lagring me-
dan information om avfallshantering sakn as. Fokus är ofta på arbetsmiljön.  
 
För nya ansvarsområden som följer av R each saknas ofta rutiner. Det kan t.ex. 
handla om rutiner för att vidarebefordra  information uppåt i distributionskedjan. 
 
Uppfattar ni att företagen har sett över sina rutiner med anledning av Reach? Många svarade nej och i första hand handlar  det då om de mindre företagen. De 
företag som inte kände till Reach överhuvudtag et hade förstås inte heller sett över 
sina rutiner med anledning av Reach. Som en  direkt följd av tillsynen inom detta 
projekt har dock en del företag påbörjat en översyn av sina rutiner. 
 
Har ni begärt in utökad kemikalieförteckning från företag som en del av er 
tidigare tillsyn? 
Ungefär hälften av de som svarat har inte  begärt in en utökad kemikalieförteckning 
medan den andra hälften har gjort det fö r alla sina tillsynsobjekt eller för vissa 
branscher eller för större verksamheter.   
Några har inte förstått frågan vilket kan be ro på att de inte deltog på någon av in-
troduktionsdagarna då denna fråga diskuterades.   
 
23 
 Hur anser ni i så fall att en utökad kemikalieförteckning påverkar egenkon-
trollen och kunskapen hos företaget? 
I stort sett alla myndigheter som begärt in  en utökad kemikalieförteckning är posi-
tiva till detta. Kunskapen och medvetenheten om kemikalie rna ökar hos företagen. 
Det ger företagen en ökad kunskap och gö r att de har mer kontroll på sin kemikali-
ehantering och de risker som vissa ämnen innebär. De har koll på begränsningsreg-
lerna, bilaga XIV och kandidatförteckninge n. En del företag har sett nyttan med en 
utökad kemikalieförteckning och verkligen börjat arbeta aktivt med denna som ett 
verktyg för substitution. 
 
Övriga erfarenheter från projektet 
Syftet med projektet att öka kunskapen hos  både myndigheter och verksamheter 
tycker många har varit bra. Flera tillsynsmyndigheter uppger att såväl myndigheten 
som företagen varit positiva till de ge nomförda tillsynsbesöken. Några tillsyns-
myndigheter uppger att Reach-tillsyn förmodligen  inte hade prioriterats på länge 
om inte projektet hade genomförts.  
 Exponeringsscenarier är ett område som många upplever som mycket svårt. Det 
exponeringsscenarierna.   
När det gäller säkerhetsdatabladen så är det flera som påpekar att informationen 
under punkt 13 om avfall är genomgående  dålig. Här behövs en allmän kunskaps-
höjning hos de som tar fram informationen i säkerhetsdatabladen. 
 
24 
 6 KemIs inspektioner  
6.1 Inkomna tips 
När kommuner eller länsstyrelser i samband med sina inspektioner hittar brister i 
säkerhetsdatablad, märkning m.m. uppmana des de att tipsa KemI om detta. De 
uppmanades även att ange vilket företa g som levererat produkten. Sammanlagt 
kom det in 49 stycken tips till KemI. 
 
6.2 Genomförande  
De mottagna tipsen granskades och prior iterades. Sammanlagt 14 av tipsen ledde 
till att KemI vidtog åtgärder. Dessa äre nden handlade om a tt säkerhetsdatablad 
eller exponeringsscenarier inte fanns på sven ska. Efter kontroll av primärleverantö-
rerna visade det sig säkerhetsdatablad fanns  på svenska eller att det rörde sig om 
egenanvändare och därmed inte ligger und er KemIs tillsynsansvar. I ett av fallen 
fanns dock inte säkerhetsdatablad på sven ska och ärendet ledde till att en miljö-
sanktionsavgift dömdes ut. 
 
Flera tips rörde brister i information om avfallshantering framförallt i avsnitt 13. 
Sammanlagt 20 av tipsen rörde denna brist.  Det resulterade i att KemI och Natur-
vårdverket gemensamt tog fram ett brev med information om vad som ska anges i 
avsnittet. Brevet skickade till 11 primärleve rantörer. Att brevet inte sändes till alla 
företag berodde bl.a. på att de påtalade  bristerna inte bedömdes tillräckligt allvar-
liga. 
 Att övriga tips inte prioriterades berodde  på att bristerna bedömdes som mindre 
eller så rörde det sig om egenanvändare och föll därmed inte inom KemIs tillsyns-
ansvar. I det fall det rört sig om egen användare har den tip sande myndigheten in-
formerats om att tillsynsansvaret av briste n ligger hos dem t.ex. avsaknad av anmä-
lan till produktregistret. 
 
25 
 7 Diskussion  
7.1 Kommunernas och länsstyrelsernas in-
spektioner 
 
Företagen har haft en relativ  god kunskap om säkerhetsdatablad, de flesta har t.ex. 
haft rutiner för att följa de riskhanteri ngsåtgärder som anges i dem. Däremot var 
det färre företag som kontrolle rade om riskhanteringsåt gärderna var relevanta. 
Möjliga orsaker till detta kan vara att info rmationen är väl anpassad till produkter-
nas farlighet eller är så generella att de kr ishanteringsåtgärder företagen vidtar för 
att uppfylla annan lagstiftning täcker de åt gärder som anges. Det kan också bero på 
att företagen i många fall förlitar sig på a tt leverantörerna av kemikalierna har den 
kunskap som krävs.  
 Vad som är mer anmärkningsvärt är att bara  hälften av företagen har rutiner för att 
kontrollera om de hanterar ämnen som om fattas av begränsningar, tillstånd eller 
kandidatlista. De ämnen som finns upptagna här är kemikalier som kan ha allvar-
liga effekter på människors hälsa eller m iljön. Att så många av de inspekterade 
företagen inte har koll på detta är den st örsta bristen av de resultat som redovisats i 
projektet. Den här bristen får också med sig frågan hur företage ns arbete med sub-
stitution enligt miljöbalken fungerar.. De ämnen som omfattas av tillståndskrav 
eller finns upptagna på kandidatförteckni ngen är sådana som är angelägna att byta 
ut. Det gäller även många av de äm nen som omfattas av begränsningar. 
 
När det gäller exponeringsscenarier var det få av de kontrollerade företagen som 
hade fått sådana. En trolig orsak till det är att de flesta kemikalier som nedströms-
användare hanterar är bla ndningar och att formulerarna av blandningar har svårig-
heter med hur de ska vidarebefordra rele vant information från sina leverantörer. 
Vid tidpunkten för publicering av denn a rapport håller Echas vägledning kring 
detta på att uppdateras och verktyg för hur formulerare vidarebefordrar information 
i exponeringsscenarier håller på att utvecklas av branschen. 
 Sammantaget kan sägas att projektet har le tt till att många företag har fått en bättre 
kunskap om Reach och har upprättat rutiner fö r att uppfylla de krav som finns på 
dem.  
 
7.2 KemIs inspektioner 
De flesta tips som kom in rörde brister om avfallshanteringen. Det är KemIs erfa-renhet att informationen under av snitt 13 ofta är knapphändig.  
 De större bristerna avsåg att säkerhetsdata blad inte fanns på svenska. När KemI 
kontrollerade primärleverantörerna av d essa produkter visade det sig att det i alla  NATURVÅRDSVERKET, KEMIKALIEINSPEKTIONEN RAPPORT 6593 
 
26 
 fall utom ett fanns säkerhetsdatablad på sv enska. Ett troligt scenario är att säker-
hetsdatabladen ute på arbetsplatserna in te har uppdaterats. De säkerhetsdatablad 
som redovisades till KemI var flera år gamla. 
 
7.3 Hur fungerade samverkansprojektet? 
 
7.3.1 Synpunkter från kommuner och länsstyrelser 
I samband med introduktionsdagarna uppman ades deltagarna att fylla i en utvärde-
ring. Av de cirka 300 personer som deltog på introduktionsdagarna svarade drygt 
hälften. Huvudelen av dessa svarade att da gen hade motsvarat deras förväntan. De 
fick också lämna synpunkter på vad de tyckte var bra, mindre bra samt vad som saknades med projektet.  
Det här var bra: 
 Praktisk inriktning med många exempel från verkligheten. 
 Allt är intressant och behövs inom området kemikaliehantering. Expone-
ringsscenarier var bra att få information om då detta är en svart fläck. 
 Bra att få en samlad bild eftersom det är svårt att på egen hand komma 
igång med Reachtillsynen. 
 Bra att få svar från KemI och Naturvårdsverket samtidigt. 
 Bra gjort att koka ner Reach-bestä mmelserna till ett så pass handfast väg-
ledningsmaterial. 
 Nationella tillsynsprojekt behövs, sär skilt när man kommer från en liten 
kommun där kemikalietillsynen är begränsad. 
 Att man lyckats bryta ner något som är så komplext så att man förstår det. 
 Många kluriga frågor som delvis fick svar. Men även många nya funde-
ringar. 
 
Det här var mindre bra: 
 Anser fortfarande att Reach är väldig t krångligt och svårt. Inte lätt att 
hänga med. 
 Det var nyttigt information men ändå flummigt. Det känns inte konkret och 
tydligt angående hur exponeringsscenar ier ska tolkas. Finns risk att be-
dömningen inte blir likvä rdig överallt men det kanske löser sig med tiden 
då tillämpningen blir tydligare. 
 Ganska tungt att ta in så mycket inform ation under en dag och att hålla isär 
alla begrepp. 
 Genomgången av Reach-förordningen gick för snabbt. 
 Lite för mycket fokus på exponeringsscenarier. 
 Checklistan är inte utformad för ett tillsynsbesök. Det hade varit bättre med 
frågor och tillsynstips om hur man kontrollerar att frågorna uppfylls. 
 Det gick lite snabbt – hann inte refl ektera. Känns fortfarande luddigt om 
vad jag förväntas veta. Ansvarsfördelning också oklart. 
 Alldeles för kort framförhållning för att delta i projektet.   NATURVÅRDSVERKET, KEMIKALIEINSPEKTIONEN RAPPORT 6593 
 
27 
  Svårt att se den egentliga miljönyttan me n det kommer ju att bli lättare ju 
mer våra företag känner till…  
Det här saknades: 
 Tillsynsuppdelningen mellan KemI och Naturvårdsverket.  
 En praktisk tillämpning av checklista  m.m. kunde kanske ha genomförts 
innan i mindre skala och redovisats vid detta tillfälle? Erfarenheter, förbätt-
ringar, reaktion från verksamhetsutövare samt frågeställare och bra, dåligt. 
Vi måste ju kunna använda mate rial och checklista praktiskt. 
 Hur vi med små företag ska hantera Reach i praktiken. 
 Ett bra flödesschema som visar förhållandet centrala myndigheter, lokala 
och tillsynsmyndigheter på lokal nivå. 
 
7.3.2 Inkomna frågor och svar 
Under projektets gång har projektdeltagare haft möjligheten att skicka in frågor till 
projektgruppen som tillsammans har svarat på dessa. Ett urval av vanliga frågor 
och svar finns i bilaga XX. Frågorna handlar om: 
1. Registreringsnummer 
2. Begränsningslistan och kandidatförteckningen 
3. Exponeringsscenarier 
4. Språk i säkerhetsdatabladet 
5. Priodatabasen 
6. Rutiner 
7. Kemikalieförteckning 
8. Avfall, punkt 13 i säkerhetsdatabladet 
9. Bekämpningsmedel 
10. Forskning 
 
I de frågor som kommit upp i projektet har det framkommit att Priodatabasen, 
ibland används på ett felaktigt sätt av myndi gheterna. Priodatabasen är ett frivilligt 
verktyg som företag kan anvä nda när de jobbar med subs titution av farliga kemika-
lier. Det händer att myndigheter ställer krav  på företag att kontrollera sina kemika-
lier mot Prio vilket inte är syftet med databasen. Naturvårdsverket och KemI kan 
därför behöva se över vägledningen till ko mmuner och länsstyrelser avseende till-
syn av företagens ar bete med substitution.  NATURVÅRDSVERKET, KEMIKALIEINSPEKTIONEN RAPPORT 6593 
 
28 
 8 Bilagor 
Projektdokument 
 Projektbeskrivning 
 Checklista 
 Handledning 
 Vägledningsmaterial 
 Definitioner och begrepp 
 Förslag på aviseringsbrev till företag inför inspektion 
 Ett urval av vanliga frågor och svar 
 Naturvårdsverkets faktablad  
   
Projektbeskrivning  
Version 1  - 2012 -07-06   
Innehållsförteckning  ...................................................................................................................................... 0  
1. Bakgrund  ................................................................................................................................................... 2  
2. Syfte/mål  ................................................................................................................................................... 2  
3. Projektbeskri vning  ..................................................................................................................................... 3  
4. Vägledningsmaterial  .................................................................................................................................. 3  
5. Referensgrupp  ........................................................................................................................................... 4  
6. Utbildning - Introduktionsdagar  ................................................................................................................ 4  
7. Tidplan för projektet  ................................................................................................................................. 4  
8. Tillsynsobjekt  ............................................................................................................................................. 4  
8.1 Grundläggande del  .............................................................................................................................. 4  
8.2 Fördjupningsdel med fokus på exponeringsscenarier  ........................................................................ 4  
9. Vägledningen sker i samarbete mellan Naturvårdsverket och Kemikalieinspektionen - vilket ansvar har 
respektive myndighet inom ramarna för projektet?  .................................................................................... 5  
10. Frågor och svar  ........................................................................................................................................ 5  
11. Delar av Reach som ingår i projektet – grundläggande del  .................................................................... 6  
11.1 Reach Avdelning II - Registrering av ämnen  ...................................................................................... 6  
11.2 Reach Avdelning IV – Information i distributionskedjan  ................................................................... 7  
11.2.1 Egenanvändare och säkerhetsdatablad  ..................................................................................... 7  
11.3 Reach Avdelning V – Nedströmsanvändare  ...................................................................................... 8  
11.4 Reach Avdelning VII - Tillstånd  .......................................................................................................... 8  
11.5 Reach Avdelning VIII – Begränsning av tillverkning, utsläppande på marknaden och användning av 
vissa farliga ämnen och blandningar  ......................................................................................................... 9  
12. Delar av Reach som ingår i fördjupningsdel – exponeringsscenarier  ..................................................... 9  
12.1 När ska det finnas ett exponeringsscenario?  .................................................................................. 10 
12.2 Hur ska ett exponeringsscenario  förmedlas?  .................................................................................. 10 
12.3 Innehåll i ett exponeringsscenario  .................................................................................................. 11 
12.3.1 Användning ............................................................................................................................... 11 
12.3.2 Användningsförhållanden  ........................................................................................................ 12 
12.3.3 Driftförhållanden  ...................................................................................................................... 12 
 1 
 12.3.4 Riskhanteringsåtgärder ............................................................................................................ 12 
12.3.5 Skalning  .................................................................................................................................... 12 
12.4 Nedströmsanvändares skyldigheter när det gäller att uppfylla villkoren i exponeringsscenariot  . 13 
13. Kopplingar mellan Reach och miljöbalken  ............................................................................................ 15 
14. Nationel la regler – anmälan till Kemikalieinspektionens produktregister  ............................................ 15 
15. Fördelning av tillsynsansvar  .................................................................................................................. 16 
16. Rapportering av resultat  ....................................................................................................................... 17 
Bilaga 1. Utdrag ur miljötillsynsförordningen  ............................................................................................. 18 
1 kap. Allmänt .......................................................................................................................................... 18 
2 kap. Tillsyn  ............................................................................................................................................ 18 
3 kap. Tillsynsvägledning  ......................................................................................................................... 19 
Bilaga 2. Format för exponeringsscenario för det utökade säkerhetsdatabladet (eSDS)  ........................... 20 
Information om deskriptorer .................................................................................................................. 21 
Bilaga 3. Förslag på aviseringsbrev till företag inför inspektion .................................................................. 23 
Bilaga 4. Straffsanktioner  ............................................................................................................................ 24 
Bilaga 5.  Länkar till vägledningsdokument  ................................................................................................. 25 
 
   2 
 1. Bakgrund 
Reach är en EU -gemensam förordning som medför ansvar och skyldigheter  för tillverkare, 
importörer, distributörer och nedströmsanvändare av kemiska ämnen, blandningar och varor. 
Förordningen ersätter stora delar av de kemikalieregler som gällde före den 1  juni 2007 i EU och 
i Sverige.  
Enligt miljötillsynsförordningen ansvarar flera olika myndigheter för tillsyn och 
tillsynsvägledning av Reach  (Arbetsmiljöverket, Kemikalieinspektionen, Naturvårdsverket, 
länsstyrelser och kommuner m.fl. ). 
Landets länsstyrelser och kommuner har länge efterfrågat ett samverkansprojekt med inriktning på företagens skyldigheter enligt Reach.  
Detta  projekt i samverkan mellan Naturvårdsverket/Kemikalieinspektionen och landets 
länsstyrelser/kommuner täcker in ;  
- tillsynsvägledning gällande utsläppande på marknaden och hantering  av 
kemikalier/utsläpp till yttre miljö samt  
 
- tillsyn hos företag  som använder kemiska produkter. 
2. Syfte /mål  
Syftet med projektet är att kontrollera att företag som använder kemiska produkter följer de 
skyldigheter som följer av Reach -förordningen. 
 
Projektet bidrar också till att öka kunskaperna om Reach hos de företag som inspekteras. 
 
Lämpliga tillsynsmetoder är både systemtillsyn  och information. Vid systemtillsyn gr anskas det 
systematiska miljöarbetet vid en verksamhet. Systemtillsyn kan göras av hela egenkontrollen, 
eller delar av den. Tillsynen kan innebära att inspektören och verksamhetsutövaren tillsammans går igenom och diskuterar de dokument som beskriver hur egenkontrollen är uppbyggd. Detta 
kan lämpligen kombineras med stickprovskontroller, som görs där egenkontrollen brister. Hur de kommunala tillsynsmyndigheterna väljer att debitera för tillsynen kan skilja sig åt beroend e på 
den kommunala taxans utformning och hur tillsynsmyndigheten väljer att genomföra tillsynen. I normalfallet tänker vi oss att tillsynen ska ske integrerat med övrig tillsyn över den miljöfarliga verksamheten  och debiteras som ett ordinarie tillsynsbesö k. 
 
Samverkansprojektet ger även möjlighet er för tillsynsmyndigheterna att öka sin egen kunskap om 
Reach , vilket bidrar till att tillsynen blir mer enhetlig mellan olika kommuner och länsstyrelser.  
 
Det material som produceras i samband med projektet är tänkt att kunna användas av 
länsstyrelser och kommuner även i framtida tillsyn av Reach hos nedströmsanvändare.  
  3 
 3. Projektbeskrivning 
Projektet är inriktat mot tillsyn av företag som använder kemiska produkter . Det omfattar  främst 
de regler i Reach som gäller riskhanteringsåtgärder för yttre miljö och som anges i 
säkerhetsdatablad och exponeringsscenarier .  
 Tillsynen är tänkt att fokusera på att informationen i säkerhetsdatablad och exponeringsscenarie r 
är relevant och följs s amt att det finns fungerande rutiner på området (systemtillsyn).  
 
För deltagande länsstyrelser och kommuner är projektet uppdelat i en grundläggande del och en 
fördjupnings del eftersom det med största sannolikhet skiljer i kunskap och resur ser mellan olika 
länsstyrelser och kommuner.   I den grundläggande delen fokuseras tillsynen på kontroll av  efterlevnad av 
riskhanteringsåtgärder i säkerhetsdatablad för produkter som används  på företagen samt att det 
finns fungerande rutiner på området. Inga förkunskaper om Reach krävs för tillsyn smyndigheter 
som vill delta i denna del.  
 
I fördjupningsdel en diskuteras regler om användning, främst med avseende på 
exponeringsscenarier. Tillsynsmyndigheter som vill delta i denna del bör ha förkunskaper om 
Reach, speciellt om exponeringsscenarier . Dessa förkunskaper kan man få genom att läsa 
vägledningsdokumenten på den europeiska kemikaliemyndighetens ECHAs hemsida.  
Det kommer inte att finnas färdig vägledning eller s var på alla frågor i denna del.  Syftet med 
denna del är att påbörja diskussioner om exponeringsscenarier för att bygga upp kunskap hos 
myndigheter och företag. Tillsynsmyndigheter som deltar i denna del får på så sätt vara med och 
utveckla tillsynen över exponeringsscenarier.  
 De briste r som upptäcks hos nedströmsanvändarna hanteras av kommuner och länsstyrelser på 
samma sätt som man hanterar brister vid annan tillsyn. Resultatet från inspektionerna sammanställs  och rapporteras till Naturvårdsverket och Kemikalieinspektionen i det 
rapporteringsformulär som tagits fram i projektet.  Kemikalieinspektionen inspekterar sedan de primärleverantörer (importörer och tillverkare) som 
rapporterats ha större brister i produktinformationen (säkerhetsdatablad, ex poneringsscenarier, 
märkning, etc.). 
4. Vägledningsmaterial 
De dokument som tagits fram för at t användas i projektet är : 
 
- Checklista med frågor att ställa till företagen  
- Handledning till checklistan  med förklaring till frågorna samt förslag på åtgärder   4 
 - Lista med definitioner och förklaring av några andra begrepp. 
 
5. Referensgrupp 
I arbetet med checklista och handledning har en referensgrupp med representanter från 
länsstyrelser och kommuner samt  Miljösamverkan Sverige bidragit med synpunkter, vilket har 
varit mycket värdefullt för slutförandet av dokumenten. 
6. Utbildning - Introduktionsdagar  
Naturvårdsverket och Kemikalieinspektionen erbjuder introduktionsdagar för de 
tillsynsmyndigheter som deltar i projektet vid fem tillfällen under september  2012. Under dessa 
dagar ges information om;  
- Projektets syfte, inriktning och avgränsning.  
- Regler o ch praktisk tillämpning.  
- Vägledningsm aterial  
 Vägledningsmaterialet  (checklista, handledning etc. ) kommer även att publiceras på Tillsyns – 
och förreskriftsrådets hemsida och är tillgängligt för deltagarna under projektets genomförande. 
 
7. Tid plan för projektet  
Sep 2012  Sep 2012 -Feb 2013  Mars 2013  Maj 2013  Sep-okt 2013  
Introduktions dagar  Kommu n/Lst gör 
inspektioner  Rapportering till 
NV/KemI  KemI följer ev. 
inspektioner  NV/KemI 
sammanställer 
resultat/rapport  
 
8. Tillsynsobjekt 
8.1 Grundläggande del  
A, B och C-verksamheter som använder kemiska produkter i sin verksamhet . Inspektera i första  
hand de företag som använder flera olika typer av kemikalier eller större mängder kemikalier.  
 
8.2 Fördjupningsdel  med fokus på exponeringssc enarier  
A, B och C- verksamheter som använder kemiska ämnen  och/ eller som tillverkar kemiska 
produkter eller varor - och där man skulle kunna hitta exponeringsscenarier .  5 
 Exempel på sådana branscher kan vara:  
• Tillverkare av kemiska produkter, textilier, papper med mera  
• Ytbehandlare 
Tips till operativa tillsynsmyndigheter  
Kontrollera företagens kemi kalielistor för att få reda på vilka som hanterar ämnen (ej ämnen i 
blandningar) som är klassificerade som farliga. Det är större chans att det finns ett 
exponeringsscenario hos verksamheter som hanterar sådana ämnen . 
9. Vägledningen sker i samarbete mellan Naturvårdsverke t 
och Kemikalieinspektionen - vilket ansvar har respektive 
myndig het inom ramarna för projektet?  
 
Enligt miljötillsynsförordningen  (se bilaga 1) ansvarar Kemikalieinspektionen  för operativ 
tillsyn och tillsynsvägledning gällande utsläppande på marknaden av kemiska produkter och 
Naturvårdsverket  ansvarar för tillsy nsvägledning gällande yrkesmässig användning av  
kemikalier  som kan orsaka utsläpp till den yttre miljö n. 
 
I det här projektet betyder det att frågor som handlar om utformning, distribution eller brister i 
säkerhetsdatablad eller exponeringsscenarier  är Kemikalieinspektionens ansvar .  
 
Frågor s om handlar om användningsförhållanden, t.ex. om företagen följer anvisningar i 
säkerhetsdatablad och exponeringsscenarier och om de har rutiner för att kontrollera detta, 
ansvarar Naturvårdsverket för.  
10. Frågor  och svar  
Projektgruppen kommer att tillhandahå lla en e-post adress till vilken deltagande länsstyrelse r och 
kommuner kan skicka frågor under projektets operativa fas (september 2012 -februari 2013). 
Frågorna kommer att besvaras av handläggarna på Kemikalieinspektionen och Naturvårdsverket 
så fort som möjligt.  
 
   6 
 11. Delar av Reach som ingår i projektet – grundläggande del  
 
11.1 Reach Avdelning II  - Registrering av ämnen  
Den som tillverkar eller importerar kemiska ämnen i mängder om minst 1 ton per år ska 
registrera dessa hos den europeiska kemikalie myndig heten Echa. Ju större mängd av ämnet som 
tillverkas eller importeras  (med import avses införsel till EU)  desto mer information ska ingå i 
registreringsanmälan.  
Ett ämne som inte är registrerat inom fastställda tidsfrister får inte tillverkas eller släppas  ut på 
EU-marknaden.  
Kravet på registrering gäller för det enskilda ämnet. En blandning som består av flera ämnen 
behöver inte registreras, men väl de enskilda ämnena som ingår i blandningen. 
 Kravet på registrering införs stegvis (se nedan) och för  många företag infaller skyldigheten att 
registrera tillverkade ämnen först år 2013 eller 2018. 
 
Slutdatum för registrering enligt Reach -förordningen  
Datum  Registrering  
30 
november 
2010  Ämnen som tillverkas eller importeras i mängder om minst 1000 ton per tillverkare/importör och år.  
 Ämnen som uppfyller kriterierna för att klassifi ceras som cancerframkallande, mutagena, eller 
reproduktionstoxiska i kategori 1 eller 2 enligt direktiv 6 7/548/EEG om klassificering och märkning 
och som tillverkas eller importeras i mängder om minst 1 ton per tillverkare/importör och år.  
 Ämnen som uppfyller kriterierna för att klassifi ceras som mycket giftiga för vattenlevande organis mer 
och som kan f örorsaka skadliga långtids effekter i vattenmiljön enligt direktiv 67/548/EEG och som 
tillverkas eller importeras i mängder om minst 100 ton per tillverkare/importör och år.  
31 maj 2013  Ämnen som tillverkas eller importeras i mängder om minst 100 ton per tillverkare/importör och år.  
31 maj 2018  Ämnen som tillverkas eller importeras i mängder om minst 1 ton per tillverkare/importör och år.  
 
Användningen av ämnen som inte är registrerade (trots att de skulle ha varit det) är inte reglerad i Reach. Det är endast utsläppandet på marknaden som regleras.  
 Om en nedströmsanvändare, t ex en färgtillverkare, använder ett ämne som inte är registrerat trots att det skulle ha varit det, t.ex. vid tillverkning ( formulering ) av en färg som släpps ut på 
marknaden så är detta inte tillåtet även om det bara är tillverkare och importörer av ämnen som kandömas för kemikalieregistreringsbrott. Tillsynsmyndigheten kan bara förelägga om att ett oregistrerat ämne inte får släppas ut på marknaden i blandningar som nedströmsanvändarentillverkar.   7 
 Det är därför viktigt för en nedströmsanvändare att känna till registreringsstatus för de ämnen 
man använder. Om leverantören inte avser att registrera ämnet kan nedströmsanvändaren behöva hitta en ny leverantör.  
Om ämnena är registrerade ska registreringsnummer finnas angivet i leverantörens SDB (under avsnitt 1 för enskilda ämnen och under avsnitt 3 för blandningar).  
 
11.2 Reach Avdelning IV  – Information i distributionskedjan 
I den här avdelningen föreskrivs krav på säkerhetsdatablad, skyldigheter att vidarebefordra 
information (både uppåt och nedåt i distributionskedjan) samt skyldigheten  att spara information.  
 
Krav på säkerhetsdatablad föreskrivs i artikel 31 och hur ett säkerhetsdat ablad ska vara utformat 
beskrivs i bilaga II till förordningen (ändrad genom kommissionens förordning nr 453/2010 av 
den 20 maj 2010 om ändring av bilaga II i Reach).  
 
För kemiska ämnen eller blandningar som klassificeras som farliga har leverantören en 
skyldighet att förse yrkesmässiga användare med ett säkerhetsdatablad. Det ska tillhandahållas senast vid första leverans, vara på svenska och vara sammanställt enligt kr aven i bilaga II. I vissa 
fall ska ett exponeringsscenario  bifogas  säkerhetsdatabladet (se avsnittet om 
exponeringsscenarier ). 
 De avsnitt i säkerhetsdatabladet som är r elevanta för projektet är: 
• Avsnitt 1  – för att se om den användning av produkten som le verantören anger stämmer 
med företagets användning 
• Avsnitt 3 - för att kontrollera eventuella registreringsnummer för ämnen i blandningar 
• Avsnitt 6 - råd om miljöskyddsåtgärder i händelse av oavsiktligt spill och utsläpp av produkten, t.ex. för att förhindra att produkten når avlopp och yt- och grundvatten och metoder och material för inneslutning och sanering. 
• Avsnitt 7  – råd om metoder för säker hantering. Bl.a. anges här rekommendationer om 
hur man minskar utsläpp av produkten till naturen och hur produkt en bör lagras.  
• Avsnitt 13  – information om adekvat avfallshantering av produkten och dess behållare.  
 
11.2.1 Egenanvändare och  säkerhetsdatablad  
I de fall  en egenanvändare köper en kemisk produkt i ett annat EU-land och själv för in produkten 
till Sverige för eget bruk finns det inget krav på säkerhetsdatablad på svenska.  
 
I de fall en leverantör i en annan medlemsstat inom EU  säljer en kemisk produkt till en 
egenanvändare i Sverige är leverantören  skyldig att förse det svenska företaget med ett 
säkerhetsdatablad på svenska ( eftersom leverantören  då släpper ut produkten på den svenska  8 
 marknaden ). Egenanvändaren däremot har ingen skyldighet att ta fram ett säkerhetsdatablad på 
svenska eftersom denne inte släpper ut produkten på den svenska marknaden.  
 
11.3 Reach Avdelning V  – Nedströmsanvändare  
Avdelning V handlar om nedströmsanvändares skyldigheter då det gäller kemikaliesäkerhetsbedömningar, riskbegränsande  åtgärder samt vidarebefordran av information.   
 En nedströmsanvändare har rätt a tt ge information om sin användning till sin leverantör så att 
användningen ska kunna tas med i en eventuell registrering samt på säkerhetsdatabladet  som en 
identifierad användning.  
 
För alla användningar som inte uppfyller de villkor som beskrivs i ett exponeringsscenario, eller i en användnings- och exponeringskategori, som meddelats dem i ett säkerh etsdatablad eller för 
sådana användningar som deras leverantör avråder från , ska nedströmsanvändaren utarbeta en 
kemikaliesäkerhetsrapport i enlighet med bilaga XII i Reach . 
 I artikel 37 i Reach finns undantag när en nedströmsanvändare inte behöver utarbeta någon sådan 
kemikaliesäkerhetsr apport, t.ex. om ett säkerhetsdatablad inte behöver lämnas tillsammans med 
ämnet  eller blandningen i enlighet med artikel 31 eller om nedströmsanvändarens leverantör inte 
behöver utarbeta en kemikaliesäkerhetsrapport .  
 
11.4 Reach Avdelning VII - Tillstånd 
Ämnen med särskilt farliga inneboende egenskaper får i vissa fall inte användas utan tillstånd. När ett ämne har förts upp på bilaga XIV till Reach  innebär det att ämnet inte får användas eller 
sättas ut på marknaden utan tillstånd från den europeiska kemikaliemyndigheten Echa. 
 
I bilaga XIV anges ett slutdatum för när ämnet inte får användas utan tillstånd samt ett datum för när ansökan om tillstånd ska ha kommit in till Echa. Dessutom kan specifika användningsområden för ett enskilt ämne undantas tillstånds kravet. I sådana fall anges det 
undantagna användningsområdet tillsammans med ämnet i bilaga XIV.   Den Europeiska kemikaliemyndigheten Echa ta r fram en så kallad kandidatförteckning med 
ämnen som kan bli föremål för tillståndsprövning. Ämnen som är föremål för tillståndsprövning publiceras i bilaga XIV till Reach.  
Observera att ämnen som har förts in i bilaga XIV står kvar på kandidatförtecknin gen. De 
skyldigheter som gäller för ämnen på kandidatförteckningen fortsätter att gälla även efter att ett ämne har förts in i bilaga XIV.   9 
 Ännu så länge har inte slutdatumet för ansökan om tillstånd till Echa inträffat (första slutdatumet 
är i augusti 2013).    
Ämnen som finns på kandidatförteckningen (och som inte finns i bilaga XIV) kan i framtiden 
föras in i bilaga XIV och kommer då att kräva ett tillstånd för användning. Det är bra om företagen i tid försöker byta ut sådana ämnen för att undgå en kostsam och tidskrävande tillståndsprocess.  
 
Även om inte företaget behöver ansöka om tillstånd, så kan de i vissa fall omfattas av leverantörens tillstånd. I så fall måste företaget försäkra sig om att den egna hanteringen finns med i leverantörens tillstånd,  följa villkoren i detta samt anmäla till Echa att de använder ett 
tillståndspliktigt ämne.  
 
11.5 Reach Avdelning VIII – Begränsning av tillverkning, utsläppande 
på marknaden och användning av vissa farliga ämnen och 
blandningar  
Enligt Reach är  det möjligt att förbjuda eller begränsa tillverkning, utsläppande på marknaden 
och användning av ett ämne om det föreligger en oacceptabel risk.  
 
Beslut om förbud eller be gränsningar fattas av EU  kommissionen. Underlaget som ska ligga till 
grund för ett förslag till förbud eller begränsning ska sammanställas i enlighet med relevanta 
delar av bilaga XV till Reach förordningen . 
 
Beslutade förbud och begränsningar finns i bilaga XVII till Reach förordningen.  
Begränsningsdirektivets (76/769/EEG) regler finns numera i bilaga XVII i Reach -förordningen 
den 1 juni 2009. Eftersom Reach är en EU -förordning behöver inte reglerna längre 
implementeras  i svensk lagstiftning  utan förordningen gäller som den är skriven. 
12. Delar av Reach som ingår i f ördjupningsdel  – 
exponeringsscenarier 
Den som tillverkar eller importerar mer än 10 ton per år av ett ämne ska bifoga en 
kemikaliesäkerhetsrap port i registreringsunderlaget (artikel 14). Rapporten ska inne hålla en 
kemikaliesäkerhetsbedömning och rekom menderade åtgärder för att ämnet ska kunna hanteras på 
ett säkert sätt. Om ämnet uppfyller kriterierna för att klassificeras som farligt ska en exponeringsbedömning ingå i kemikaliesäkerhetsrapporten.  
Syftet med en exponeringsbedömning är att bedöma hur människa och miljö kan komma att 
exponeras för ämnet och i vilken koncentration en sådan exponering kan ske. Utifrån detta görs 
en bedömning av om exponeringen är så stor att den kan leda till skada på människa eller miljö.   10 
 En viktig del i exponeringsbedömningen är de så kallade exponeringsscenarierna som ska 
innehålla en beskrivning av hur ämnet tillverkas eller används under hela livscykeln samt vilka riskhanteringsåt gärder och driftförhållanden som rekommenderas för att ämnet ska kunna 
hanteras på ett säkert sätt.  
Exponeringsscenarierna sk a bifogas säkerhetsdata bladet som då kallas för ett utökat 
säkerhetsdatablad, extended safety data sheet (eSDS). I ett eSDS finns information om ett ämnes 
egenskaper, driftförhållanden vid användning oc h lämpliga riskhanteringsåtgärder för att 
säkerställa riskkontroll. Informationen omfattar ämnets samtliga identifierade användningar som 
är relevanta för nedströmsanvändare och tar upp alla livscykelstadier, inklusive avfallsstadiet. Det kan också innefatta råd som avser den användning som följer efter nedströmsanvändare enligt 
Reach, såsom instruktioner till allmänheten eller information om lämpliga metoder för 
bortskaffande av avfal l. 
Exponeringsscenarierna syftar till nedströmsanvändare och konsumenter ska få den information 
som krävs för att risken vid hanteringen av den kemiska produkten ska vara under kontroll. 
Mer 
information  på Echa:s hemsida ; 
http://echa.europa.eu/documents/10162/13632/nutshell_guidance_csa_sv.pdf  
 
12.1 När ska det finnas ett exponeringsscenario?  
För att en tillverkare/importör ska behöva upprätta ett exponeringsscenario ska ämnet omfattas av registreringsplikt i mängder på minst tio ton per år och registrant. Ämnet ska också klassificeras 
som farligt eller betraktas som ett PBT - eller vPvB -ämne (långlivade, bioackumulerande och 
toxiska ämnen eller mycket långlivade och mycket  bioackumulerande ämnen). Än så länge har 
bara ämnen över 1000 ton samt vissa särskilt farliga ämnen över 1 ton behövt registrerats enligt 
Reach.  
Detta innebär att det inte fin ns exponeringsscenario för alla ämnen som släpps ut på marknaden. I 
dagsläget ska det finnas exponeringsscenarier för ämnen som har registrerats och som klassificeras som farliga eller betraktas som ett PBT - eller vPvB- ämnen.  
 
12.2 Hur ska ett exponeringss cenario  förmedlas?  
För ämnen ska exponeringss cenariot förmedlas som en bilaga i säkerhetsdatabladet. För 
blandningar kan exponeringsscenariot förmedlas på olika sätt:  
• Relevanta exponeringsscenarier för ingående ämnen kan bifogas säkerhetsdatabladet.  
• Formuleraren kan utifrån exponeringsscenarierna för de ingående ämnena skapa ett eget exponeringsscenario för blandningen som bifogas säkerhetsdatabladet.  11 
 • Formuleraren kan utifrån exponeringsscenarierna för de ingående ämnena infoga 
nödvändig information i säkerhetsdatabladet.  
 
Det finns även undantag när det inte behöver finnas något exponeringsscenario för blandningar i 
artikel 37 i Reach, t ex om blandningen inte kräver SDB.  
12.3 Innehåll i ett exponeringsscenario  
Vilken information som ska finnas i ett exponeringsscenario anges i Reach  (bilaga I punkten 0.3); 
”Ett exponeringsscenario är den uppsättning betingelser och villkor som beskriver hur ämnet tillverkas eller används under sin livscykel och hur tillverkaren eller importören kontrollerar eller rekommenderar nedströmsanvändare att kontrollera exponeringar av människor och miljön. Dessa uppsättningar betingelser och villkor skall omfatta en 
beskrivning av både de riskhanteringsåtgärder och de driftförhållanden som tillverkaren 
eller importören har tillämpat eller som nedströmsanvändare rekommenderas att tillämpa.”  
I Reach finns det inget föreskrivet format hur denna information ska redovisas, som det gör för säkerhetsdatablad. Echa har dock tagit fram ett standardformat för uppby ggnad av ett 
exponeringsscenario .  
Här nedan beskrivs de delar i ett exponeringsscenario som är av vikt vid inspektion:  
 
12.3.1 Användning 
Allmänt taget beskriver begreppet användning all aktivitet som utförs med ett ämne som sådant 
eller i en blandning som kan leda till exponering för ämnet.   Exempel på en användning är ”formulering av en målarfärg”. Användningen består av flera 
aktiviteter såsom hantering av råmaterial, hantering av kärl, blandningsprocessen och påfyllning 
av målarfärgen i behållare. Dessutom måste behållare eventuellt rengöras.  
 Ett exponeringsscenario gäller alltid en eller flera identifierade användningar av ett ämne eller en 
blandning, enligt det som anges i rubriken och under rubrik 1 i säkerhetsdatabladet.  
 Ett standardsystem fö r den korta allmänna beskrivningen av en användning beskrivs i 
vägledningen för säkerhetsdatablad; http://echa.europa.eu/documents/10162/17235/sds_sv.pdf  
samt i vägledningen om systemet med användningsdeskriptorer; http://echa.europa.eu/documents/10162/13632/information_requirements_r12_sv.pdf  
  12 
 12.3.2 Användningsförhållanden 
Användningsförhållandena beskriver vilka parametrar som bestämmer exponeringen vid en 
användning; 
• driftförhållanden, 
• riskhanteringsåtgärder,  
• koncentrationen i en blandning eller en vara och det fysikaliska tillståndet (pulver, vätska 
osv.), och 
• information  om den omgivning i vilken ämnet används. 
 
12.3.3 Driftförhållanden 
De driftförhållanden som beskrivs i exponeringsscenariot specificerar omständigheterna när ett ämne eller en blandning används. Driftförhållandena beskriver särskilt vilken typ av aktivite t som 
exponeringsscenariot gäller, hur ofta och hur länge ämnet används och i vilken typ av process, 
vid vilken temperatur osv. 
 
12.3.4 Riskhanteringsåtgärder 
Med riskhanteringsåtgärder avses en aktivitet eller utrustning som minskar eller kontrollerar 
människors och miljöns exponering för ett ämne medan det används som sådant, i en blandning 
eller i en vara. Riskhanteringsåtgärder som tillämpas i industriella a nvändningar är t.ex. 
utsugsventilation, förbränning av avgaser och avlopps(vatten)rening på platsen. Som 
riskhanteringsåtgärd räknas också användning av personlig skyddsutrustning såsom handskar eller masker. Kommunala reningsverk är också en riskhanteringsåtgärd eftersom de minskar 
exponeringen av miljön.  
12.3.5 Skalning 
Nedströmsanvändare kan under vissa förhållanden använda skalning för att visa en kontrollerad risk trots att företagets användningsförhållanden inte stämmer överens med det som anges i 
exponeringsscenariet. Skalning kan bara göras för parametrar som leverantören specificerar och måste alltid göras med stöd av leverantörens skalningsinstrument (algoritm, IT -verktyg osv.).  
 
Skalning kan definitivt inte användas om 
· justeringen av en expone ringsdeterminant leder t ill annorlunda exponeringsvägar och/eller 
· exponeringens varaktighet och frekvens är väsentligt annorlunda och leder till en annorlunda typ av exponering (t.ex. akut i stället för kronisk exponering).  
Skalning kan t.ex. vara möjlig om den förbrukade mängden är större än vad som anges i ES men 
riskhanteringsåtgärderna på företaget är effektivare än det som anges.   13 
 Mer om skaling finns att läsa i Echas vägledning för  nedströmsanvändare  och extending the SDS  
(OBS på engelska).  
Echa har tagit fram ett standardformat för uppby ggnad av ett exponeringsscenario. Formatet är en 
del av Echas verktyg för kemikaliesäkerhetsrapport, Chesar.  Detta format är vanligt använt hos 
tillverkare och importörer. Mycket av den information som exponeringsscenariot bygger på är standardiserade parametrar t.ex. exponeringstid, flödeshastighet hos recipienten. Hur 
standardformatet är uppbyggt visas i bilaga 2. 
 
12.4 Nedströmsanvändares  skyldigheter när det gäller att uppfylla 
villkoren i exponeringsscenariot  
Artikel 37.5 i Reach:  
 
Varje nedströmsanvändare skall identifiera, tillämpa och, där så är lämpligt, 
rekommendera lämpliga åtgärder för att på ett adekvat sätt kontrollera risker som angivits antingen 
a) i det tillhandahållna säkerhetsdatabladet, 
b) i nedströmsanvändarens egen kemikaliesäkerhetsbedömning, ell er 
c) i någon information om riskhanteringsåtgärder som lämnas till nedströmsanvändaren i enlighet med artikel 32. 
 
Nedströmsanvändare som överlåter kemiska produkter kan behöva göra en egen 
kemikaliesäkerhetsrapport om deras kunders användningsområden som inte täcks av det 
tillhandahållna exponeringsscenariot. Om detta föreskrivs det i Reach artikel 37.5 punkt 4. 
Ett exponeringsscenario beskriver de användningsförhållanden som ska tillämpas för att 
användningen av ett ämne som sådant eller i blandning ar ska vara säker. Varje 
nedströmsanvändare av ett ämne eller en blandning som åtföljs av ett säkerhetsdatablad och ett eller flera bifogade exponeringsscenarier måste se till att hans användningsförhållanden stämmer överens med exponeringsscenariot. Det betyder att företaget måste jämföra de förhållanden som beskrivs i exponeringsscenariot med de egna användningsförhållandena.  
Jämförelsen kan leda till tre olika situationer: 
1. Företagets användning omfattas: driftförhållanden och riskhanteringsåtgärder m otsvarar 
beskrivningen i exponeringsscenariot. Företaget behöver inte vidta några ytterligare åtgärder. 
2. Företagets användning avviker från exponeringsscenariot: driftförhållanden och 
riskhanteringsåtgärder är  av den typ att de inte motsvarar det som ang es i exponeringsscenariot. 
Företaget måste göra en närmare kontroll av hur de uppfyller villkoren.  14 
 3. Företagets användningsförhållanden omfattas inte av exponeringsscenariot: de tillämpar 
annorlunda driftförhållanden eller riskhanteringsåtgärder som leder till exponeringsnivåer som är annorlunda eller högre än det som anges i exponeringsscenariot.  
För att företaget ska uppfylla kraven enligt Reach måste de antingen omfattas av undantagen 
enligt artikel 37 i Reach, uppfylla de användningsförhållanden som beskrivs i exponeringsscenariot eller kunna demonstrera med hjälp av de skalningsverktyg som kommer 
med exponeringsscenariot att användningsförhållanden minst uppfyller villkoren i 
exponeringsscenariot. Om företagets användningsförhållanden inte motsvarar beskrivningen i exponeringsscenariot och de inte med hjälp av skalning kan visa att de uppfyller kraven, omfattas användning inte. Det här gäller även om företaget har mätt koncentrationerna av ämnen vid 
utsläpp till recipient och resultaten visar att de u ppmätta exponeringsnivåerna ligger under det 
värde för härledd nolleffektnivå (DNEL) eller uppskattad nolleffektkoncentration (PNEC) som 
anges i säkerhetsdatabladet. Det kan dock vara en indikation på att företaget uppfyller kraven i exponeringssc enariot . I ett sådant fall måste företaget ändå visa detta genom en 
kemikaliesäkerhetsrapport och lämna en anmälan till kemikaliemyndigheten eller göra sin användning känd hos sin leverantör så att den blir identifierad. 
 Man kan alltså inte använda mätvärden för a tt visa på att man uppfyller villkoren i ett 
exponeringsscenario, om inte detta särskilt anges i exponeringsscenariot. Om företaget använder ett ämne eller en beredning på ett sätt som inte motsvarar de förhållanden 
som beskrivs i exponeringsscenariot eller om användning inte upptas i exponeringsscenariot, 
finns f öljande alternativ : 
• Företaget kan underrätta leverantören om sin användning eller sina användningsförhållanden så 
att denne kan utarbeta ett exponeringsscenario där företagets användning ingår.
 Det är 
nedströmsanvändarens rättighet  att skriftligen meddela sin användning till leverantören i syfte att 
få den identifierad och upptagen i registrantens kemikaliesäkerhetsbedömning. Leverantören har dock inte någon skyldighet att ta med en nedströmsanvändarens användningsförhållanden i sin kemikaliesäkerhetsbedömning.  
• Företaget kan justera sina användningsförhållanden så a tt de motsvarar beskrivningen i 
exponeringsscenariot. 
• Företaget kan övergå till en annan leverantör som har ett exponeringsscenario som motsvarar 
företagets användning. 
• Företaget kan sammanställa en egen k emikaliesäkerhetsrapport . 
• Företaget kan ta fram alternativ för ämnet, beredningen eller processen och sluta använda ämnet 
eller beredningen i fråga.   15 
 Mer om nedströmsanvändares skyldigheter avseende exponering sscenarier finns att läsa i Echas 
vägledning för nedströmsanvändare  och i deras "Practical Guide" . 
13. Kopplingar mellan Reach och miljöbalken 
Miljöbalkens regler om miljöfarlig verksamhet kopplar på många sätt till Reach. De 
verksamheter som hanterar kemiska produkter är i många fall även definierade som miljöfarlig a 
verksamhet er enligt 9 kap. MB. Det kan vara både tillstånds- som anmälningspliktiga och mindre 
 En viktig skillnad mellan reglerna i Reach och miljöbalken är att miljöbalken ställer krav i det enskilda fallet meda n kraven på säker användning i Reach ställer mer generella krav utifrån ett 
typfall som tagits fram av det företag som tillverkar/importerar ett ämne. Detta innebär att kraven 
enligt miljöbalken för en användning av ett ämne kan vara strängare än de anvisningar för säker 
användning som tillverkaren eller importören beskrivit i exponeringsscenarier. Strängare krav kan ställas av såväl den operativa tillsynsmyndigheten som den tillståndsprövande myndigheten i ett enskilt fall.  Även det omvända kan gälla, d v s att ett exponeringsscenario enligt Reach 
medför strängare krav.  
Även om både Reach och MB berör miljöfarlig verksamhet finns det viktiga skillnader mellan de båda regelverken. I Reach är ingången kemiskt ämne och inte en verksamhet. I Reach ställs krav 
på tillräcklig kontroll vilket innebär att exponeringen/koncentrationen i miljön nära verksamheten 
inte får överstiga en ”säker” nivå (PNEC). Enligt reglerna om miljöfarlig verksamhet i miljöbalken ställs krav utifrån  bästa möjlig a teknik. I Reach gör tillverkaren/importören eller 
användaren av ett ämne bedömningen av vilka riskminskande åtgärder som krävs för säker användning. Vid tillståndsprövning enligt MB ställer myndigheten krav genom villkor i 
tillståndet för verksamheten. Slutligen gäller Reach -reglerna lika i hela EU eftersom Reach är en 
EU-förordning, medan reglerna för tillstånd i MB är nationella (delvis grundade på EU-direktiv). 
14. Nationella regler – anmälan till Kemikalieinspektionens 
produktregister  
Regler om anmälan till Kemikalieinspektionens produktregister finns i 3 kap. 
Kemikalieinspektionens föreskrifter (KIFS 2008:2) om kemiska produkter och biotekniska organismer. 
Verksamhetsanmälan ska lämnas in till produktregistret hos Kemikalieinspektionen  snarast 
möjligt och senast när verksamheten inleds. Det gäller företag som: 
• Yrkesmässigt tillverkar eller till Sverige för in kemiska produkter eller biotekniska 
organismer.  16 
 • För vidare överlåtelse i eget namn förpackar, packar om eller byter namn på kemiska 
produkter eller biotekniska organismer. 
• För vidare överlåtelse gör blandningar (blandningar) av kemiska produkter eller 
biotekniska organismer. 
• För sin räkning överlåter åt en handelsagent att göra produktanmälan. 
• Tillverkar eller till Sverige för in kemiska bekämpningsmedel som är anmälningspliktiga. 
En verksamhetsanmälan ska lämnas oavsett hur mycket av en anmälningspliktig produkt som 
företaget tillverkar eller för in till Sverige. Den ska innehålla uppgifter om företaget såsom namn, 
adress, organisationsnummer och gärna vem som är kontaktperson. 
Produktanmälan  ska lämnas av företag som:  
organismer. 
• För vidare överlåtelse i eget namn förpackar, packar om eller byter  namn på kemiska 
• Tillverkar eller till Sverige för in kemiska bekämpningsmedel som är anmälningspliktiga.  
Om den årliga volymen är minst 100 kg per produkt. 
Produktanmälan ska lämnas senast den 28 februari året efter att tillverk ningen eller införseln 
startat.  
15. Fördelning av tillsynsansvar 
Tillsynsansvar enligt miljötillsynsförordningen  
(se även utdrag ur miljötillsynsförordningen i bilaga 1 till projektbeskrivningen)  
 
Kemikalieinspektionen ansvarar för operativ tillsyn och tillsynsvägledning gällande kemiska 
produkter, biotekniska organismer och varor som släpps ut på marknaden av primärleverantörer. 
 
Naturvårdsverket ansvarar för tillsynsvägledning då det gäller yrkesmässig hantering  av 
kemikalier som kan orsaka utsläpp till den yttre miljön.  
 
Länsstyrelserna/kommunerna  ansvarar för följande uppgifter gällande 
länsstyrelsernas/kommunernas tillsynsobjekt inom miljöfarlig verksamhet: 
• Att kontrollera hanteringen (förutom utsläppande på marknaden) av kemikalier. Det 
betyder bland annat att se till att risker som beskrivits i säkerhetsdatablad och 
exponeringsscenarier hanteras på ett riktigt sätt och att förbjudna ämnen inte används.  17 
 • Att kontrollera att ”egenanvändare” (företag som tillverkar eller för in kemikalier till 
Sverige enbart för eget bruk) anmäler sina produkter till det svenska produktregistret 
och lämnar in registreringsanmälan till den Europeiska kemikaliemyndigheten (Echa) i 
de fall det krävs. Detta ansvar  har tidigare varit delat mellan länsstyrelser/kommuner 
och Kemikalieinspektionen. 
 
Länsstyrelsen ansvarar även för tillsynsvägledning i länet. 
 
Ovanstående betyder att ett företag kan få tillsyn av flera olika myndigheter. En formulerare får  
t ex tillsyn  av länsstyrelse/kommun på den del av deras verksamhet som berör hanteringen av 
kemiska produkter samt ev registrering hos Echa (ämnen) eller anmälan till 
Kemikalieinspektionens produktregister (produkter) som tillverkas eller importeras för eget bruk. 
 
Samma företag får tillsyn av Kemikalieinspektionen på den del av verksamheten som berör 
utsläppande av nya kemiska produkter på den svenska marknaden såsom säkerhetsdatablad, 
klassificering och märkning etc.  
 
16. Rapportering av resultat  
På Tillsyns - och föreskri ftsrådets hemsida;  www.tofr.info/reach finns ett rapporteringsformulär 
Genomgång av r apporteringsformuläret görs  under introduktionsdagarna. (klart i början på 
september)  
 
   18 
 Bilaga 1. Utdrag ur miljötillsynsförordningen 
 
1 kap. Allmänt  
 
4 § Bestämmelserna i 26 kap. miljöbalken ska tillämpas vid tillsyn över att de EU -förordningar 
som anges i 2 kap. denna förordning följs. 
 
2 kap. Tillsyn  
21 § Kemikalieinspektionen har, när det gäller 14 kap. miljöbalken och de EU-förordningar som anges i 19 § 7–9 och 11–14, ansvar för tillsynen i fråga om  1. primärleverantörers utsläppande på marknaden av kemiska produkter och biotekniska organismer samt primärleverantörers skyldigheter att anmäla kemiska pro dukter, biotekniska 
organismer och varor till produktregistret och   2. utsläppande av varor på marknaden.  
29 § Länsstyrelsen  har ansvar för tillsynen i fråga om 
 
1. miljöfarliga verksamheter som omfattas av tillståndsplikt enligt bilagan till förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd , utom den tillsyn som omfattas av 
Strålsäkerhetsmyndighetens ansvar enligt 26 §, 
 
30 § Om länsstyrelsen har ansvar för tillsynen över en viss verksamhet enligt 29 § första stycket 
1 eller 2,  ska länsstyrelsen också ansvara för tillsynen över verksamheten när det gäller 
 1. bestämmelserna i 14 kap. miljöbalken och de EU-förordningar som anges i 19 § 7–9 och 11–14 i fråga om  a) primärleverantörers hantering av kemiska produkter, biotekniska organismer och varor som inte innebär utsläppande på marknaden, b) annan än primärleverantörers hantering av kemiska produkter eller bioteknisk organismer, och c) annan än primärleverantörers hantering av varor som inte innebär utsläppande på marknaden,  2. att föreskrifter meddelade med stöd av 12 kap. 10 § miljöbalken följs, och  3. avfall, farligt avfall och producentansvar.  Länsstyrelsens tillsynsansvar enligt första st ycket omfattar inte den tillsyn som Arbetsmiljöverket 
har ansvar för enligt 20 §, Livs medelsverket har ansvar för enligt 22 § eller Transportstyrelsen 
har ansvar för enligt 27 §. 
 
  19 
 31 § Den kommunala nämnden har, utöver det som följer av 26 kap. 3 § tredje stycket 
miljöbalken, ansvar för tillsynen i fråga om 1. andra miljöfarliga verksamheter enligt 9 kap. miljöbalken som inte särskilt anges i bilagan 
till förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd,  5. hantering av kemiska produkter, biotekniska organismer och varor i andra verksamheter än miljöfarliga verksa mheter  enligt 9 kap. miljöbalken, utom den tillsyn som 
Kemikalieinspektionen utövar över primärleverantörers utsläppande på marknaden enligt 21 § första stycket  
 
32 § Om en kommunal nämnd har ansvar för tillsynen över en viss verksamhet enligt 26 kap. 3 § 
tredje stycket miljöbalken eller enligt 1 kap. 19 och 20 §§ denna förordning, ska nämnden också ansvara för tillsynen över verksamheten när det gäller  
 1. bestämmelserna i 14 kap. miljöbalken och de EU-förordningar som anges i 19 § 7–9 och 11–14 i fråga o m 
a) primärleverantörers hantering av kemiska produkter, biotekniska organismer och varor som inte innebär utsläppande på marknaden, och b) annan än primärleverantörers hantering av kemiska produkter, biotekniska organismer och varor,  
 
3 kap. Tillsynsvägledning 
 
2 § Naturvårdsverket ska ge 
 
1. tillsynsvägledning till kommunala nämnder och länsstyrelser, om inte annat följer av 3–15 §§, och 
 2. allmän tillsynsvägledning till operativa tillsynsmyndigheter i frågor som avser tillämpningen av 26 och 30 kap. miljöbalken.  6 § Kemikalieinspektionen ska, när det gäller 14 kap. miljöbalken och de EU-förordningar som anges 2 kap. 19 § 7–9 och 11–14 denna förordning, ge tillsynsvägledning i frågor om utsläppande på marknaden, införsel och utförsel av kemiska produkter, biotekniska organismer och varor samt allmänhetens hantering av sådana produkter, organismer eller varor.  
16 § Länsstyrelsen  ska ge tillsynsvägledning i länet. I länsstyrelsernas tillsynsvägledning ingår 
att ge kommunerna stöd för att utveckla tillsynen. Från länsstyrelsens vägledningsområde 
undantas den tillsyn som utövas av Skogsstyrelsen och generalläkaren. 
 
Länk till m iljötillsynsförordningen: http://62.95.69.3/SFSdoc/11/110013.PDF   20 
 Bilaga 2. Format för exponeringsscenario för det utökade 
säkerhetsdatabladet (eSDS)  
 
Hämtat från ECHAs  vägledning om informationskrav och kemikaliesäkerhetsbedömning – Format för 
exponeringsscenarier  
1. Exponeringsscenariots titel  
Information som identifierar produkten inklusive Användningssektorns kategori  (SU),  
Miljöavgivningskategori (ERC) samt de pro cesser där produkten används, Processkategori  (PROC).  
 
2. Användningsförhållanden  
Användningsförhållandena beskriver vilka parametrar som bestämmer exponeringen vid en användning;  
 
• Driftförhållanden (OC)  
• Riskhanteringsåtgärder (RMM)  
• koncentrationen i en blandning  eller en vara och det fysikaliska tillståndet (pulver, vätska osv.), och 
information om den omgivning i vilken ämnet används.  
 
I exponeringsscenariot ska de förhållanden som styr exponeringen mot människa och miljö vara förenliga. 
Drift förhållanden (OC) och riskhanteringsåtgärder (RMM) angående yrkesmässig exponering hör vanligen ihop med 
arbets uppgiften eller arbetsplatsen.  
 Utsläpp till miljön bedöms dock b eroende på yttre förhållanden.  
En uppsättning miljömässiga driftförhållanden och riskhanteringsåtgärder so m kopplas till en plats för en användning 
kan anslutas till flera uppsättningar driftförhållanden och riskhanteringsåtgärder för de olika verksamheter som arbetstagarna arbetar med på denna plats.   
Ett exponeringsscenario sammanställs från olika bidragande scenarier; ett  bidragande scenario som kopplas  till 
miljön och ett eller flera bidragande scenarier som kopplas  till exponering av människan. Se exempel nedan . 
 
2.1 Bidragande scenario (1) som styr miljöexponeringen  
2.2 Bidragande  scenario (2) som styr exponeringen av arbetstagare  
Exempel : Ett exponeringsscenario för industriell sprutmålning kan, som bidragande scenarier , innefatta olika 
uppgifter och olika förhållanden under vilka uppgiften kan utföras säkert, t.ex;  
• förhållanden vid blandning och fyllning av utrustningen (för hand)  
• förhållanden vid blandning och fyllning av utrustningen (automatiserad)  
• förhållanden vid rengöring av utrustningen (för hand)  
• förhållanden vid rengöring av utrustningen (automatiserad ) 
• sprutning för hand med lokal utsugsventilation (LUV) utan andnings -/hudskydd  
• sprutning för hand utan LUV, men med användning av andnings -/hudskydd  
• robotsprutning (sluten, automatiserad)  
• förhållanden under torkning av belagda varor (sluten, automatiserad)  
• förhållanden under torkning av belagda varor (öppen, ventilerad)   21 
 2.n Bidragande scenario (n) som styr exponeringen av arbetstagare  
3. Exponeringsuppskattningar  
Exponeringsuppskattning  / RCR; uppskattad e exponeringsnivåer och resulterande RCRs (Risk Characterisation 
Ratio ) ska presenteras  här. 
Information om modelleringsverktyg och modifieringar som utförts för att kompensera för t.ex högre koncentrationer 
eller längre exponeringstid (kan vara speciell personlig skyddsutrustning)  
 
Information för bidragande scenario (1)  
Information för bidragande scenario (2)  
Information för bidragande scenario (3)  
4. Vägledning för nedströmsanvändare för att bedöma om denne arbetar inom de gränser som 
specificeras av exponeringsscenariot  
Skalning gör det möjligt för nedströmsanvändaren att visa att hans användning täcks av exponeringsscenariot även 
om inte alla parametrar (PROC) är identiska med de som beskrivs.  
 Nedströmsanvändaren kan vilja ändra några av parametrarna t.ex. tid eller koncentration. Därför ska det under detta avsnitt ges vägledning om;  
 
• vilka parametrar som påverkar exponeringen  
• verktyg som används vid exponeringsuppskattningarna  
• vilka modifieringar som gjorts i detta verktyg (t.ex. vilka determinanter som lagts till)  
 
Mer information om format för exponeringsscenarier finns i Echas vägledning om 
informationskrav och kemikaliesäkerhetsbedömning;  
http://echa.europa.eu/documents/10162/13632/information_requirements_esformat_sv.pdf  
 
Information om deskriptorer 
 
Användningssektorns kategori  (SU) beskriver i vilken ekonomisk sektor ämnet används. De tre 
huvudsakliga användargrupper (industriarbetare, konsumenter och yrkesmässiga utövare) som ingår i listan visar vilken detaljgrad en registrant minst förväntas använda vid beskrivningen av användningssektorn. Denna deskriptor hjälper bedömaren att välja inriktning för exponeringsbedömningen.  
 
Kemisk produktkategori  (PC) beskriver vilka typer av kemiska produkter (ämnen och 
blandningar) som ämnet slutligen kommer att ingå i när det levereras till slutanvändningarna. 
Denna deskriptor kan vara särskilt användbar för kartläggning av distributionskedjor och för att följa ett ämnes massflöde genom marknaden. Kategorierna kan även fungera som en indikator för möjlig exponering av konsumenter.    22 
 Processkategori  (PROC ) beskriver appliceringsteknik eller processtyper definierade ur ett 
arbetsplatsperspektiv. Varje PROC inverkar direkt på vilken typ av exponering som kan 
förväntas och vilka riskhanteringsåtgärder som krävs.   Miljöavgivningskategori  (ERC) beskriver de breda användningsförhållandena från ett 
miljöperspektiv. Kategoriseringen bygger på de egenskaper som ger en första antydan om ämnets potential för att avges till miljön.  
 
Mer information om deskriptorer finns i Echas vägledning; 
http://echa.europa.eu/documents/10162/13632/information_requirements_r12_sv.pdf  
 
   23 
 Bilaga 3. Förslag på aviseringsbrev till företag inför 
inspektion  
 
Reach -tillsyn 2012  
Samverkansprojekt mellan landets kommuner och länsstyrelser samt 
Naturvårdsverket och Kemikalieinspektionen    Under hösten/vintern  2012/2013 genomför landets kommuner och länsstyrelser ett 
tillsynsprojekt med fokus på EU -förordningen Reach . Projektet sker i samverkan 
med Naturvårdsverket och Kemikalieinspektionen och bidrar till att öka kunskaperna om Reach hos de företag som inspekteras.  
 
Projektet är inriktat mot tillsyn av företag som använder kemiska produkter . Det omfattar  
främst de re gler i Reach som gäller riskhanteringsåtgärder för yttre miljö och som anges i 
säkerhetsdatablad och exponeringsscenarier.  
 
Tillsynen är tänkt att fokusera på att informationen i säkerhetsdatablad och 
exponeringsscenarie r, för de kemiska produkter som används  på företagen,  är relevant och 
följs samt att det finns fungerande rutiner på området (systemtillsyn).  
 Inom projektet inspekterar länsstyrelserna och miljöskyddskontoren företag som använder kemiska produkter. Eventuella brister dokumenteras, åtgär das och resultaten från 
inspektionerna rapporteras till Naturvårdsverket och Kemikalieinspektionen.  Kemikalieinspektionen följer därefter upp med att inspektera primärleverantörer 
(importörer och tillverkare) av de produkter som rapporterats ha brister i 
produktinformationen (säkerhetsdatablad, exponeringsscenarier, märkning etc.).  
Dessa inspektioner kommer att utföras under våren 2013.  Inför inspektionerna rekommenderar vi att ni läser faktabladet ”Nedströmsanvändare”  http://www.kemi.se/Documents/Publikationer/Trycksaker/Faktablad/FbNedstromsanvandareDec09.pdf  samt faktablad om säkerhetsdatablad och exponeringsscenarier 
http://echa.europa.eu/documents/10162/17246/du_fact_sheet_sv.pdf  som bifogas detta 
brev.  Samverkansprojektet förväntas öka kunskaperna om Reach hos företag samt leda till en mer enhetlig och effektiv tillsyn.   
 
Mer information om lagstiftning m.m. finns på Naturvårdsverkets hemsida http://www.naturvardsverket.se/Start/Produkter-o ch-avfall/Kemikalier/Reach/ 
samt på Kemikalieinspektionens hemsida; http://www.kemi.se/reach  
Tillsynsmyndigheten kan ev. be företag skicka in Säkerhetsdatablad och Exponeringsscenarier (om sådana finns) innan inspektionen.  Vänliga hälsningar, Länsstyrelsen/ Miljökontoret  24 
 Bilaga 4. Straffsanktioner  
 
Straffsanktioner för överträdelser av de bestämmelser i Reach som omfattas av projektet:  
• Den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot kravet på att göra en  
registreringsanmälan, lämna eller uppdatera information eller lämnar oriktig information i 
en sådan anmälan, kan enligt 29 kap. 3 b § m iljöbalken, dömas för 
kemikalieregistreringsbrott till böter eller fängelse i högst två år. Om brottet bedöms som grovt, kan straffet bli fängelse i lägst sex månader och högst sex år.  
 
• Den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot en begränsning för att tillverka, släppa ut på marknaden eller använda ett ämne, som sådant eller ingående i en blandning 
eller vara, enligt artikel 67 i Reach, kan enligt 29 kap. 3 § punkt 9 m iljöbalken, dömas till 
böter eller fängelse i två år för miljöfarlig kemikalie hantering.  
 
• Att lämna säkerhetsdatablad på annat språk än svenska är, enligt förordningen om miljösanktionsavgifter, SFS 2012:259, 7 kap. 1§, förenat med en miljösanktionsavgift på 
5,000 kr.  
 
Straffsanktion för utebliven produktanmälan till Kemikalieinspektionens produktregister: 
• Den som med upps åt eller av oaktsamhet inte gjort någon produktanmälan till 
produktregistret , trots att det krävs, kan enligt 29 kap 5 § punkt 5 m iljöbalken, dömas till 
böter eller fängelse i två år för försvårande av miljökontroll. 
 
   25 
 Bilaga 5.  Länkar  till vägledningsdokument  
 
Reach -förordningen:  
http://eur -lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CONSLEG:2006R1907:20120601:SV:PDF  
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------- --- 
Här är en bra länk till en samling av E CHA:s vägledningsdokument:  
http://echa.europa.eu/sv/web/guest/guidance-documents/guidance-on-the- different -methods-under- reach   
------------ -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------- 
De som deltar i fördjupningsdelen av projektet (exponeringsscenarier) bör läsa vägledningsdokumentet 
för nedströmanvändare: 
http://echa.europa.eu/documents/10162/13634/du_sv.pdf   
 
samt  
 
ECHAs practical guide: ”How downstream users can handle exposure scenarios” (på engelska)  
http://echa.europa.eu/documents/10162/13655/du_practical_guide_13_en.pdf  
 
och den kortfattade vägledningen om kemikaliesäkerhetsbedömning:  
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------- 
Mer information om format för exponeringsscenarier finns i Echas vägledning om informationskrav 
och kemikaliesäkerhetsbedömning:  
Vägledning om syste met med användningsdeskriptorer:  
Vägledning om säkerhetsdatablad : http://echa.europa.eu/documents/10162/17235/sds_sv.pdf  
Vägledning om det utökade säkerhetsdatabladet:  
http://echa.europa.eu/documents/10162/13632/information_requirements_part_g_en.pdf  
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------  26 
 Det finns även kortfattade faktablad om vägledningsdokumenten . Ett vägledningsfaktablad ger en kort 
sammanfattning av respektive Reach -vägledningsdok uments viktigaste aspekter. Det finns faktablad om 
vägledningsdokumentet för : 
• Användningsdeskriptorer:  
http://echa.europa.eu/documents/10162/13632/use_descriptor_system_sv.pdf  
• Informationskrav och kemikaliesäkerhetsbedömning, del A, introduktion: 
http://echa.europa.eu/documents/10162/13632/inforeq_a_sv.pdf  
• Informationskrav och kemikaliesäkerhetsbedömning, del D, uppbyggnad av 
exponeringsscenarier: 
http://echa.europa.eu/documents/10162/13632/inforeq_d_sv.pdf  
På Echas hemsida finns ett bra faktablad om säkerhetsdatablad och exponeringsscenarier:  
http://echa.europa.eu/documents/10162/17246/du_fact_sheet_sv.pdf  
 
och  
 
på kemikalieinspektionens hemsida finns faktabladet ”Nedströmsanvändare”:  
http://www.kemi.se/Documents/Publikationer/Trycksaker/Faktablad/FbNedstromsanvandareDec09.pdf  
 Båda faktabladen kan användas som information till företagen inför inspektion. 
 
Tabell med termer och förkortningar:  
http://echa.europa.eu/documents/10162/13632/information_requirements_r20_en.pdf 
---------------- ---------------------------------------------------------------------------------------------------------------- 
Miljötillsynsförordningen: http://62.95.69.3/SFSdoc/11/110013.PDF  
------------------- ------------------------------------------------------------------------------ 
Att bedriva operativ tillsyn : http://www.naturvardsverket.se/Start/Lagar- och-styrning/Tillsyn -
och-egenkontroll/Att-bedriva- operativ -tillsyn/  
 
1 
 
CHECKLISTA Reach-tillsyn 2012 
Grundläggande del  
1. Allmän information 
 
Datum 
Företag 
Inspektör 
2. Företagets verksamhet 
 
2.1  Använder företaget kemiska produkter som 
de köpt från en leverantör; 
 
 Inom Sverige 
 Inom EU 
 Utanför EU 
  
Se mer information i handledningen. 
2.2  Om företaget för in kemiska produkter till 
Sverige; hur används dessa? 
 
 I den egna verksamheten (egenanvändare) 
        För vidare överlåtelse (distributör) 
        Ej aktuellt  
 
 Se mer information i handledningen. Version 1- 2012-08-24    
2 
  
2.3  Definition av företaget enligt Miljöbalken 
och Miljötillsynsförordningen? (avseende 
kemiska produkter) 
  Primärleverantör     
 
 Tillverkare        Införsel         
 
 Egenanvändare       Annan: 
 Kommentar; 
Miljötillsynsföror dningen SFS 2011:13 
 
  Se även Definitioner och begrepp. 
2.4  Definition av företaget enligt Reach?  
 
 Tillverkare (av ämne)      
 Importör (till EU)       
 Nedströmsanvändare         Distributör       
    
 Se även Definitioner och begrepp.
 
3. Registreringsstatus för ämnen enligt Reach 
 
3.1  Känner företaget till om de ämnen  som 
ingår i de kemiska produkter som används är 
registrerade enligt Reach? 
  Ja, för alla produkter  
 Ja, för en del av produkterna 
 Nej, de känner inte till det               Kommentar; 
Om ämnena är registrerade ska 
registreringsnummer finnas angivet i 
leverantörens SDB (under avsnitt 1 för enskilda ämnen och under avsnitt 3 för 
blandningar). 
 
3 
  
4. Säkerhetsdatablad (SDB) 
Frågorna i detta avsnitt avser endast SDB som företaget fått från sina leverantörer – inte 
sådana SDB de eventuellt själva tagit fram. 
 
4.1  Har företaget rutiner för att kontrollera, att  
SDB, för de produkter som används i 
verksamheten, är skrivna på svenska? 
 
 Ja   
 Nej           Delvis          
     
Enligt artikel 31.5 ska 
säkerhetsdatabladet tillhandahållas på ett officiellt språk i den medlemsstat där 
ämnet eller blandningen släpps ut på 
Se mer information i handledningen.  
4.2  Har företaget rutiner för att identifiera de 
riskhanteringsåtgärder som anges i SDB?   
 Ja   
 Nej    Delvis 
 
Se mer information i handledningen.  
4.3  Har företaget rutiner fö r att kontrollera att de 
riskhanteringsåtgärder som anges i SDB är relevanta? 
 
 Ja    Nej   
 Delvis 
 
Om Ja ; har företaget rutiner för att rapportera 
brister i riskhanteringsåtgärder till leverantören 
av säkerhetsdatabladet?      
 
 Ja   
 Nej   
 
Enligt artikel 34 ska information som kan 
ge anledning att ifrågasätta om de 
riskhanteringsåtgärder som anges i det tillhandahållna säkerhetsdatabladet är 
lämpliga vidarebefordras uppåt i 
distributionskedjan.  
 
4 
  
5. Avsnitt (i leverantörernas)  säkerhetsdatablad om användning och 
riskhanteringsåtgärder som bör jämföras med hur produkterna 
används på företaget 
 
5.1  Avsnitt 1.  Namnet på ämnet/blandningen 
och bolaget/företaget 
 
Har företaget rutiner för att kontrollera att företagets användning stämmer överens med den användning som anges under avsnitt 1 i 
säkerhetsdatabladen? 
  Ja   
 Nej    
 Delvis Kommentar; 
Om stickprov - kontrollera att 
ämnets/blandningens 
användningsområde(n) anges under avsnitt 1.  
Se definition av användning i Definitioner 
och begrepp. 
 
5.2 Avsnitt 6.  Åtgärder vid oavsiktliga utsläpp 
 
Har företaget rutiner för att tillämpa de åtgärder 
som anges under avsnitt 6 i SDB för de produkter som används i verksamheten? 
 
 Ja    Nej 
 Delvis        
Om stickprov – kontrollera att företagets 
tänkta hantering vid oavsiktliga utsläpp 
stämmer överens med de rekommendationer som ges i SDB för 
produkten. 
  
        5.3 Avsnitt 7. Hantering och lagring 
 
Har företaget rutiner för att tillämpa den information som finns beskriven under avsnitt 7 
i SDB för de produkter som används i 
verksamheten? 
 
 Ja    Nej  Delvis        
Om stickprov – kontrollera att 
produkterna hanteras och lagras enligt anvisningarna i SDB. 
 
 Se mer information i handledningen.   
5 
  
        5.4 Avsnitt 13 . Avfallshantering 
 
- Har företaget rutiner för att tillämpa den 
information som finns beskriven under avsnitt 13 i SDB för de produkter som 
används i verksamheten? 
  Ja    Nej    Delvis   
 
- Vad gör företaget om informationen under 
avsnitt 13 inte är tillräcklig?  
 
 Vänder sig till leverantören av SDB 
 
 Gör en egen bedömning av hur avfallet ska hanteras 
 Kommentar; 
Om stickprov - stämmer företagets 
hantering av avfall överens med det som beskrivs under avsnitt 13 i SDB?  
 
Till exempel om avfallskoder inte anges 
eller om det inte framgår om avfallet ska 
hanteras som farligt avfall eller inte. 
 
6. Begränsningar och ka ndidatförteckningen 
 
6.1  Har företaget kontrollerat om de hanterar 
ämnen som omfattas av begränsningsreglerna i Reach? 
 
 Ja    Nej 
 Delvis  
 Kommentar;  
Om stickprov - jämför de ämnen och 
ämnen ingående i blandningar som 
företaget använder med de ämnen som 
finns angivna i bilaga XVII i Reach.   
 
6.2  Följs de begränsningar som anges för ämnet 
i bilaga XVII i Reach?  
 
 Ja   
 Nej    Delvis   
 
 Ej aktuellt  eftersom företaget inte hanterar något ämne som omfattas av begränsningsreglerna i Reach. 
Om företaget hanterar ämnen som 
omfattas av begränsningsreglerna ska det 
kontrolleras att begränsningarna följs. 
   
6 
  
6.3  Har företaget kontrollerat om de hanterar 
ämnen som finns med i bilaga XIV i Reach 
(Förteckning över ämnen för vilka det krävs tillstånd)? 
 
 Ja    Nej    Delvis Kommentar; 
ämnen ingående i blandningar som företaget använder med de ämnen som finns angivna i bilaga XIV i Reach.  
 
6.4  Har företaget kontrollerat om de hanterar 
ämnen som finns med på 
kandidatförteckningen?   
 Ja   
 Nej    Delvis 
 
ämnen ingående i blandningar som företaget använder med de ämnen som 
finns angivna på kandidatförteckningen 
 
Fördjupningsdel 
 
7. Exponeringsscenarier (ES) 
 
7.1  Har företaget fått exponeringsscenarier (ES) 
av sina leverantörer?  
 Ja   
 Nej (hoppa över resterande frågor i detta avsnitt) 
 
Om ja ; hur många ämnen/blandningar har ni fått 
ES för? 
  Kommentar;  
Kan finnas som bilaga eller inarbetat i 
SDB för blandningar. 
 
  Se mer information i handledningen. 
7.2  Kan företaget förstå informationen i ES så 
att de kan kontrollera sin egen användning mot vad som anges i ES? 
 
 Ja   Kommentar; 
 
och begrepp.   
7 
  Nej 
  
Se mer information i handledningen.
7.3  Har företaget kontrollerat att deras 
användning omfattas av de ES företaget fått 
av sina leverantörer? 
 
 Ja, och företagets användning omfattas   Ja, och företagets användning omfattas INTE  Nej  Delvis 
     Kommentar; 
Om stickprov - jämför företagets 
användning med avsnitt 1 i ES för ämnet eller blandningen. 
 
7.4  Har företaget informerat leverantören om sin 
användning i de fall den INTE omfattas av 
ES? 
 
 Ja, och leverantören kommer att ta med 
företagets användning i sina ES 
 
 Ja, men leverantören kommer inte att ta med 
 
 Nej Kommentar; 
Informera om möjligheten att ta fram ett 
eget ES i de fall företgagets användning 
inte omfattas av leverantörens.  
 
7.5  Har företaget kontrollerat att deras 
användningsförhållanden stämmer överens 
med beskrivningen i leverantörens ES?  
  Ja   
 Nej 
användningsförhållanden med 
beskrivningen i ES.  
Se definition av användningsförhållanden 
i Definitioner och begrepp.  
 
1 
   Version 1 – 2012-08-24
   
Handledning till CHECKL ISTA Reach-tillsyn 2012 
Inledning 
Checklistan är tänkt att användas som ett komplement vid länsstyrelsers och kommuners 
ordinarie tillsyn över företag som använder kemiska produkter.  
Checklistan handlar om företagets roll som användare av kemiska produkter och frågorna om 
säkerhetsdatablad avser i första hand säkerhetsdatablad och exponeringsscenarier som de fått från 
sina leverantörer. 
Om det visar sig att företaget tillverkar eller för in produkter till Sverige fö r vidare överlåtelse ska 
brister i registrering eller säkerhetsdatablad rappor teras till Kemikalieinspektionen som sedan går 
vidare med ärendet i sin tillsyn. 
När det gäller åtgärder i form av krav på rättelse (föreläggande) eller åtalsanmälan så anges det i 
denna handledning vilka överträdelser i Reach som är straffsanktionerade enligt svensk 
lagstiftning (anges efter frågan i handledningen under rubriken åtgärder).  
Brister som handlar om användning (riskhanteringsåtgärder t ex) ska åtgärdas på samma sätt som 
i länsstyrelsers och kommuners övriga tillsyn. Inspektören gör en bedömning av vilka brister som 
behöver åtgärdas för att uppnå en säker användning med avseende på yttre miljö (frågor som 
främst berör arbetsmiljö behandlas alltså inte). 
Förklaringar till frågorna i frågeformuläret ges ibland i anslutning till frågan, som en 
kommentar , istället för i denna handledning. För vissa frågor ges ingen förklaring eftersom det 
inte har ansetts vara nödvändigt. 
I dokumentet Definitioner och begrepp  finns en lista med definitioner och förklaringar av några 
begrepp som är bra att känna till. 
  
2 
  Alla hänvisningar till artiklar i kommentarsfältet gäller Reach förordningen 1907/2006/EG om 
inget annat anges. 
Den konsoliderade texten till Reach förordningen finns tillgänglig här: http://eur-
lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ. do?uri=CONSLEG:2006R1907:20111210:SV:PDF 
Grundläggande del 
 
Allmän information: Företag, kontaktuppgifter, datum etc.  
2.1-2.4  
Frågor för att (tillsammans med företaget) få en  uppfattning om företagets skyldigheter enligt 
Reach och nationell kemikalielagstiftning (såsom anmälan till Kemikalieinspektionens 
produktregister). För tillsynsmyndigheten ger frågorna också information om vilken 
tillsynsmyndighet som ansvarar för tillsynen över  vilka delar av företagets verksamhet. 
 
2.1 Använder företaget kemiska produkter som de köpt från en leverantör inom 
Sverige, inom EU eller utanför EU? 
Frågan är tänkt att ha som underlag vid diskussion och information om de olika skyldigheterna, enligt Reach och nationell kemikalielagstiftning, som företaget har beroende på varifrån de köper 
sina kemiska produkter. 
I de fall företaget köper sina kemiska produkter från en leverantör inom Sverige  finns det ingen 
skyldighet gällande registrering av ämnen till Echa, göra anmälan till Kemikalieinspektionens 
produktregister etc. De har dock skyldigheter a tt följa de riskhanteringsåtgärder som anges i 
säkerhetsdatablad och exponeringsscenarier. Företaget definieras som nedströmsanvändare enligt Reach.  
 
I de fall företaget köper sina kemiska produkter från en leverantör inom EU  så har företaget 
ingen skyldighet att registrera ämnen hos Echa. De är däremot skyldiga att göra anmälan till 
Kemikalieinspektionens produktregister samt att följa de riskhanteringsåtgärder som anges i 
säkerhetsdatablad och exponeringsscenarier. Företaget definieras som nedströmsanvändare enligt 
Reach. Enligt Miljöbalken faller företaget in under definitionen av införsel.    
 
3 
  I de fall företaget köper sina kemiska produkter från en leverantör utanför EU är de skyldiga att 
registrera de ämnen (som sådana eller i blandningar) som uppgår i mängder över 1 ton per år hos 
Echa. De är också skyldiga att göra anmälan till Kemikalieinspektionens produktregister. I de fall 
de har fått säkerhetsdatablad och exponeringsscenarier är de skyldiga att följa de 
rishanteringsåtgärder som anges. I de fall de in te fått säkerhetsdatablad eller exponeringsscenarier 
och om de överlåter produkterna så är de skyldiga att upprätta säkerhetsdatablad och eventuellt 
också exponeringsscenarier. Företaget definieras då som importör enligt Reach.  
2.2 Om företaget för in kemiska produkter till Sverige; hur används dessa?  
Om produkterna används i den egna verksamheten definieras företaget som egenanvändare 
(företag som tillverkar eller för in kemikalier till Sverige enbart för eget bruk) och ansvarig tillsynsmyndighet när det gäller t. ex anmälan till  Kemikalieinspektionens produktregister är 
länsstyrelser/kommuner. 
 
Om företaget visar sig vara distributör, dvs. säljer produkten vidare som sådan eller i en 
blandning, så är Kemikalieinspektionen ansvarig tillsynsmyndighet när det gäller skyldigheter kopplade till utsläppandet på marknaden (se information i projektbeskrivningen). Det betyder att 
brister i t.ex. säkerhetsdatablad ska skickas vidare till Kemikalieinspektionen som går vidare med 
ärendet i sin tillsyn. 
 
2.3 Definition av företaget enligt nationell lagstiftning (miljötillsynsförordningen)? 
Definitionen av tillverkare är olika i miljötillsyn sförordningen jämfört med i Reach förordningen. 
Se Definitioner och begrepp.  
 
2.4 Definition av företaget enligt Reach 
Åtgärder frågorna 2.1-2.4:   
Om företaget tillverkar, import erar eller för in kemiska produkter och visar sig vara 
egenanvändare  ska länsstyrelser/kommuner ställa krav på rättelse av eventuella brister; 
 
- Om tillsynsmyndigheten kontrollerar verksamhet sanmälan till produktregistret och företaget 
inte gjort en sådan, trots att det krävs, ska företaget föreläggas att göra detta. 
 
- Om tillsynsmyndigheten kontrollerar produktanmä lan till produktregistret och företaget inte 
gjort en sådan, trots att det krävs, så är det förenat med en åtalsanmälan enligt Miljöbalken 29 kap 
5 § 5 Produktanmälan.  
   
4 
  - Om företaget visar sig vara tillverkare eller importör (införsel från ett land utanför EU) av 
ämnen i mängder som överstiger 1 ton/år och ämne och inte gjort en registrering till Echa så är 
det förenat med en åtalsanmälan enligt Miljöbalken 29 kap 3 b §. 
Om företaget tillverkar, importerar  eller för in kemiska produkter fö r vidare överlåtelse, dvs är 
primärleverantör , ska alla brister gällande anmälan till produktregistret, registrering, 
säkerhetsdatablad, exponeringsscenarier et c vidarebefordras till Kemi kalieinspektionen som 
sedan går vidare med ärendet i sin tillsyn. 
 
3.  Registreringsstatus för ämnen enligt Reach 
3.1 Känner företaget till om de ämnen som ingår i de kemiska produkter som används är 
 
Åtgärder:   
Inga. Syftet med frågan är information till företa gen om att det här är något de ska fråga sina 
leverantörer om samt börja titta efter i säkerhetsdatabladen.  
Det är viktigt eftersom ett ämne som omfattas av kraven på registrering inte får släppas ut på 
marknaden om en registrering inte har gjorts. 
Frågan ger även information till tillsynsmyndigheterna om hur stor kunskapen om registrering är 
bland de som använder kemiska produkter.  
 
4.  Säkerhetsdatablad (SDB) Frågorna i detta avsnitt avser endast SDB som 
företaget fått från sina leverantörer-inte så dana SDB de eventuellt själva tagit fram 
4.1 Har företaget rutiner för att kontrollera  att SDB, för de produkter som används i 
verksamheten, är skrivna på svenska?  
Enligt artikel 31.5 i Reach ska säkerhetsdatabladet tillhandahållas på ett officiellt språk i den 
medlemsstat där ämnet eller blandningen släpps ut på marknaden. 
 
Åtgärder:   
I de fall företaget inte får säkerhetsdatablad på svenska av sina leverantörer ska 
tillsynsmyndigheten vidarebefordra uppgifter om de ssa leverantörer  (företag, adress, kopia på 
säkerhetsdatablad) till Kemika lieinspektionen som är ansvarig  tillsynsmyndighet när det gäller 
utsläppandet på marknaden av kemiska produkter. Kemikalieinspektionen startar sedan 
tillsynsärenden mot berörda leverantörer. 
   
5 
  Om egenanvändaren inte får säkerhetsdatablad på svenska kan Kemikalieinspektionen informera 
tillsynsmyndigheten i det aktuella landet om dett a. Den nationella tillsynsmyndigheten kan i sin 
tur starta ett tillsynsärende mot företaget.  
Länsstyrelse/kommun kan i sin tillsyn ställa krav på upprättande av rutiner med stöd av 
Miljöbalken (26 kap 9 §) och egenkontrollförordningen.  
 
Att lämna säkerhetsdatablad på annat språk än svenska är, enligt förordningen om 
miljösanktionsavgifter, SFS 2012:259, 7 kap. 1 §, förenat med en miljösanktionsavgift på 5.000 
kr.  
 
4.2 Har företaget rutiner för att följa de riskhanteringsåtgärder som anges i SDB?  
Enligt artikel 37.5 ska varje nedströmsanvändare identifiera, tillämpa och, där så är lämpligt, 
rekommendera lämpliga åtgärder för att på ett adekvat sätt kontrollera  risker som angivits i det 
tillhandah ållna säkerhetsdatabladet.  
 
4.3 Har företaget rutiner för att kontrollera att de riskhanteringsåt gärder som anges i SDB 
är relevanta? 
Artikel 34 beskriver skyldigheten att vidarebefordra information om ämnen och blandningar 
uppåt i distributionskedjan. Varje aktör i distributionskedjan för ett ämne eller en blandning skall vidarebefordra följande 
information till nästa aktör eller distributör uppåt i distributionskedjan:  
a) Ny information om farliga egenskaper, oavsett vilka användningar som berörs.  
b) All annan information som kan ge anledning att ifrågasätta om de riskhanteringsåtgärder som 
anges i det tillhandahållna säkerhetsdatabladet är lämpliga; denna information skall endast 
vidarebefordras för identifierade användningar.  
 
Åtgärder frågorna 4.2-4.3:   
Syftet med frågorna är information till företagen om att de kan behöva ta fram rutiner för att vara 
säkra på att de uppfyller skyldigheterna som nedströmsanvändare. 
 
6 
   
5.  Avsnitt (i leverantörernas) säkerhetsdatablad om användning 
och riskhanteringsåtgärder som bör jämföras med hur produkterna 
 
5.1 Avsnitt 1. Namnet på ämnet/ blandningen och bolaget/företaget 
Har företaget rutiner för att kontrollera att före tagets användning stämmer överens med 
den användning som anges under avsn itt 1 i säkerhetsdatabladen? 
 
Enligt bilaga II i Reach ska, bland annat, följande uppgifter anges under detta avsnitt: 
 
Relevanta identifierade användningar av ämne t eller blandningen och användningar som 
det avråds från  
Som minimum ska man ange de identifierade användningar som är relevanta för mottagarna av 
ämnet eller blandningen. Det ska göras i form av en kort beskrivning av den funktion som ämnet eller blandningen avses ha, exempelvis ”flamskydd” eller ”antioxidant”.  
De användningar som leverantören avråder från oc h skälen till detta ska anges i tillämpliga fall. 
Det behöver inte vara en fullständig förteckning.  Om det krävs en kemikaliesäkerhetsrappor t ska informationen i detta avsnitt av 
säkerhetsdatabladet överensstämma med de identifierade användningarna i 
kemikaliesäkerhetsrapporten och de exponeringssc enarier från kemikaliesäkerhetsrapporten som 
anges i bilagan till säkerhetsdatabladet.  
I avsnitt 1.2 i säkerhetsdatabladet för ett registrerat ämne  ska ämnets viktigaste eller vanligaste 
tekniska funktioner och de identifierade användningar som omfattas av de bifogade exponeringsscenarierna markeras. 
 
I avsnitt 1.2 i säkerhetsdatabladet för en blandning ska blandningens viktigaste eller vanligaste 
tekniska funktioner (om de är likvärdiga de tekniska funktionerna för ett ämne som sådant) eller produktkategori (om det gäller en blandning för slutanvändning av industriarbetare, yrkesmässiga 
användare eller konsumenter) markeras. 
    
7 
   
Åtgärder:   
Syftet med frågan är information till företaget om att de ska kontrollera att deras 
användningsområde finns med i säkerhetsdatabladet.  
I de fall företagets användning skiljer sig från det som anges i säkerhetsdatabladet ska 
företaget ta kontakt med leverantören och fråga om det är möjligt att få med sitt 
användningsområde i säkerhetsdatabladet. Om de tta inte går så bör företaget vända sig till en 
annan leverantör. Detta är något som länsstyrelse/kommun kan ställa krav på. 
Miljöbalken (26 kap 9 §) och egenkontrollförordningen. 
 
5.2 Avsnitt 6. Åtgärder vid oavsiktliga utsläpp 
Har företaget rutiner för att tillämpa de åt gärder som anges under avs nitt 6 i SDB för de 
produkter som används i verksamheten? 
 
Rekommendationer om tillämpliga åtgärder vid spill, läckage eller utsläpp och om hur man 
förhindrar eller minimerar de skadliga effekterna på personer, egendom och miljö. Det ska göras åtskillnad mellan åtgärder vid stort och litet spill, om spillvolymen har väsentlig betydelse för faran. Om det enligt förfarandena för inneslutning och återvinning behövs flera olika metoder ska 
dessa anges i säkerhetsdatabladet. 
5.3 Avsnitt 7. Hantering och lagring 
Har företaget rutiner för att tillämpa den information som finns beskriven under avsnitt 7 i 
SDB för de produkter som används i verksamheten? 
 Enligt bilaga II i Reach ska, bland annat, följande uppgifter anges under detta avsnitt: 
Råd om metoder för säker hantering. Tonvikten ska läggas på skyddsåtgärder som är lämpliga för 
de identifierade användningar som avses i avsnitt 1. 2 och för ämnets eller blandningens specifika 
egenskaper. 
    
8 
  5.4 Avsnitt 13. Avfallshantering 
Har företaget rutiner för att tillämpa den information som finns beskriven under avsnitt 13 i 
 
Enligt bilaga II i Reach ska, bland annat, följande uppgifter anges under detta avsnitt; 
En beskrivning av informationen om adekvat avfallshantering av ämnet eller blandningen 
och/eller dess behållare som ett led i arbetet med att fastställa säkra och så miljövänliga 
avfallshanteringslösningar som möjligt.  
Kraven ska vara förenliga med svensk avfallslagstiftning t.ex. bestämmelserna om 
avfallshantering i 15 kap Miljöbalken och avfallsförordningen (2011:927).  Om det krävs en kemikaliesäkerhetsrapport och om det har gjorts en analys av avfallsstadiet ska informationen om avfallshanteringsåtgärder överensstämma med de identifierade användningarna 
i kemikaliesäkerhetsrapporten och med de exponeringsscenarier från 
kemikaliesäkerhetsrapporten som anges i bilagan till säkerhetsdatabladet.  
Att ange EWC-koder uppfyller en stor del av de krav som ställs i detta avsnitt. 
Åtgärder frågorna 5.2-5.4:    
Observera att informationen i avsnitt 6, 7 och 13 i säkerhetsdatabladen ofta är knapphändiga och 
att det går att ställa strängare krav med hjälp av reglerna i Miljöbalken. 
 
6.  Begränsningar och kandidatförteckningen 
6.1-6.3;  
Information ges i kommentarsfälten i checklistan.  
 
6.4 Har företaget kontrollerat om de hanterar ämnen som finns med på 
kandidatförteckningen? 
Länk till kandidatförteckningen: http://echa.europa.eu/web/guest/candidate-list-table  
 
Åtgärder frågorna 6.1-6.4;   
Om tillsynsmyndigheten upptäcker att företaget använder ämnen i strid med 
begränsningsreglerna så måste krav på rättelse ställas.  
Detta kan göras med stöd av 26 kap. 9 § Miljöbalken. 
Att bryta mot en begränsning enligt artikel 67 är straffbart enligt 29 kap. 3§ punkt 9, Miljöbalken.    
 
9 
  Om företaget använder ämnen som finns i bilaga XIV eller i kandidatförteckningen bör främst en 
information lämnas om att ämnet antingen kommer att bli eller kan bli tillståndspliktigt. Företaget 
bör uppmanas att se över om det finns alternativa ämnen eller att bevaka de tidpunkter som gäller 
för ansökan till Echa om tillstånd (alternativt kommu nicera med sin leverantör om ett ev framtida 
tillstånd). 
 
Fördjupningsdel  
7.  Exponeringsscenarier (ES) 
 
Syftet med frågorna i detta avsnitt är framför  allt att påbörja en diskussion om innehållet i 
exponeringsscenarier. 
7.1 Har företaget fått exponeringsscenarier (ES) av sina leverantörer? 
 
Åtgärder;  
Inga. Syftet med frågan är att informera företagen om exponeringsscenarier samt som 
information till tillsynsmyndigheterna om hur må nga användare som fått e xponeringsscenarier av 
 
7.2 Kan företaget förstå informationen i ES så  att de kan kontrollera  sin egen användning 
mot vad som anges i ES? 
 
Åtgärder; 
Inga. Syftet med frågan är att ge tillsynsmyndigh eterna information om hur företagen uppfattar 
de exponeringsscenarier som leverantörerna tar fram. Informationen kan användas vid 
Kemikalieinspektionens tillsyn av primärleverantörer som har skyldighet att ta fram ES. 
 
7.3  Har företaget kontrollerat att deras användning omfattas av de ES företaget fått av 
sina leverantörer? 
Ett exponeringsscenario hänvisar alltid till en eller flera identifierade användningar av ett ämne 
eller en blandning, vilket anges i avsnitt 1 i exponeringsscenariot samt under rubrik 1 i 
säkerhetsdatabladet. 
   
10 
  I de fall tillsynsmyndigheten tar stickprov så ska beskrivningen av ämnets/blandningens 
identifierade användningar i avsnitt 1 i exponeringsscenariot jämföras med beskrivningen av hur 
företaget använder ämnet/blandningen i verksamheten. 
 
Åtgärder;  
Om de identifierade användningar som anges i exponeringsscenariot avviker med hur ett ämne 
eller en blandning används på företaget så utgör detta en grund för att företaget ska kontakta sin 
leverantör och få sin användning upptagen som en identifierad användning.  
 
Om leverantören inte tar upp företagets användning behöver företaget antingen byta leverantör, 
justera sina användningsförhållanden  eller upprätta en nedströmsanvändares 
kemikaliesäkerhetsbedömning.  
 
Att företaget utför åtgärder och har rutiner för detta går att ställa krav på. Beslut kan fattas med 
stöd av Miljöbalken (26 kap 9§) och Reach artikel 37 eller egenkontrollförordningen. 
 
7.4  Har företaget informerat leverantören om  sin användning i de fall den INTE omfattas 
av ES? 
 
Åtgärder; 
Inga. Detta är en rättighet som nedströmsanvändarna har enligt artikel 37.2. Om leverantören inte 
tar med företagets användning kan man behöva byta leverantör eller utföra en egen 
kemikaliesäkerhetsbedömning. 
 
7.5  Har företaget kontrollerat att deras användningsförhållande n stämmer överens med 
beskrivningen i leverantörens ES? 
I de fall tillsynsmyndigheten tar stickprov så ska beskrivningen av användningsförhållanden 
Under avsnitt 2 i exponeringsscenariot för ämnet/blandningen jämföras med hur företaget använder ämnet/blandningen i verksamheten. 
I ett enskilt fall kan kraven på skyddsåtgärder enligt Miljöbalken, vid användning av ett ämne eller en blandning, vara strängare än kraven i e tt exponeringsscenario enligt Reach. Det gäller 
även om användningen av ämnet/blandningen anses säker enligt den registrering som är gjord i REACH. Sådana krav kan t.ex. formuleras som villkor i tillstånd för verksamhet som omfattas av tillståndsplikt. 
    
11 
   
Åtgärder;   
Om tillsynsmyndigheten upptäcker stora skillnader mellan de användningsförhållanden som 
anges i exponeringsscenariot jämfört med de användningsförhållanden som beskrivs på företaget 
så kan detta utgöra en grund för att ställa krav på åtgärd. 
Miljöbalken (26 kap 9 §) och egenkontrollförordningen.   
  
Definitioner	och	begrepp
Version	1	‐	2012‐07‐06	 1 
 Definitioner i miljöbalken, milj ötillsynsförordningen och Reach-
förordningen samt förklaring av några andra begrepp  
 
Definitioner i miljöbalken 
 
Blandning:  en blandning eller lösning som består av två eller flera kemiska ämnen. 
Hantering:  en verksamhet eller åtgärd som innebär att en kemisk produkt eller bioteknisk organism 
tillverkas, bearbetas, behandlas, förpackas, förvaras , transporteras, används, omhändertas, destrueras, 
konverteras, saluförs, överlåts eller är föremål för något annat jämförbart förfarande. 
Införsel:  att föra in en kemisk produkt, bioteknisk organism eller vara till Sverige. 
Kemisk produkt:  ett kemiskt ämne eller en blandning av kemiska ämnen som inte är en vara. 
Utförsel:  att föra ut en kemisk produkt, bioteknisk organism eller vara från Sverige. 
Vara:  ett föremål som under produktionen får en särskild form, yta eller design, vilken i större 
utsträckning än dess kemiska sammansättning bestämmer dess funktion. 
 
Definitioner i miljötillsynsförordningen 
 
Primärleverantör:  en tillverkare som släpper ut en kemisk produkt, bioteknisk organism eller vara på 
marknaden, den som yrkesmässigt för in en kemisk produkt, bioteknisk organism eller vara till Sverige i 
syfte att släppa ut den på marknaden och den som yrkesmässigt för ut en kemisk produkt, bioteknisk organism eller vara från Sverige. 
Släppa ut på marknaden:  att tillhandahålla eller göra en kemisk produkt, en bioteknisk organism eller en 
vara tillgänglig för någon annan.  
OBS! I Reach gäller utsläppandet på marknaden i varje led! 
Tillverkare:  den som tillverkar en kemisk produkt, biotek nisk organism eller vara eller som i eget namn 
förpackar, packar om eller ändrar namn på en kemisk produkt eller en bioteknisk organism. 
 
Definitioner i Reach-förordningen 
 
Användning:  bearbetning, formulering, konsumtion, lagring, förvaring, behandling, påfyllning av 
behållare, överföring från en behållare till en annan, blandning, produktion av en vara eller annat utnyttjande. 
Användnings- och exponeringskategori: ett exponeringsscenario som omfattar ett brett spektrum av 
processer eller användningar, där uppgift om processerna eller användningarna ges, som ett minimum, i 
form av den korta allmänna beskrivningen av användningen. 
Blandning:  blandning eller lösning som består av två eller flera ämnen.  2 
 Distributör:  en fysisk eller juridisk person som är etablerad i gemenskapen, även en återförsäljare, och 
som endast lagrar och släpper ut ett ämne på marknaden – antingen som sådant eller ingående i en blandning – för en tredje parts räkning. 
Exponeringsscenario:  en uppsättning villkor, inbegripet driftf örhållanden och riskhanteringsåtgärder som 
beskriver hur ämnet tillverkas eller används under sin livscykel och hur tillverkaren eller importören 
kontrollerar eller rekommenderar nedströmsanvändare att kontrollera exponeringen av människor och miljön. Dessa exponeringsscenarier kan allt efte r behov avse en specifik process eller användning eller 
flera processer och användningar. 
Identifierad användning:  avsedd användning av ett ämne – som sådant eller ingående i en blandning – 
eller användning av en blandning, av en aktör i distributionskedjan, inklusive dennes egen användning 
eller sådan användning som denne får kännedom om genom skriftlig information från närmaste nedströmsanvändare  
Import:  fysisk införsel till gemenskapens tullområde. 
Importör:  en fysisk eller juridisk person som är etablerad i gemenskapen och ansvarar för import.   
Kommentar: Med import avses "fysisk införsel till gemenskapens tullområde" dvs. införsel från ett land 
utanför EU till något av de 27 medlemsländerna: Belgien, Bulgarien, Cypern, Danmark, Estland, Finland, 
Frankrike, Grekland, Irland, Italien, Lettland, Litauen,  Luxemburg, Malta, Nederländerna, Polen, Portugal, 
Rumänien, Slovakien, Slovenien, Spanien, Storbr itannien, Sverige, Tjeckien, Tyskland, Ungern och 
Österrike. 
Genom ett särskilt tillägg till EES-avtalet omfattas även Norge, Island och Liechtenstein av Reach från 
och med den 1 juni 2008. Därmed betraktas man som nedströmsanvändare och inte som importör om man 
köper ett ämne från något av dessa länder. 
Leverantör av ett ämnen eller en blandning, leverantör av ett ämne eller en beredning:  varje 
tillverkare, importör, nedströmsanvändare eller distri butör som på marknaden släpper ut ett ämne – som 
sådant eller ingående i en blandning – eller en beredning; varje tillverkare, importör, nedströmsanvändare 
eller distributör som på marknaden släpper ut ett ämne – som sådant eller ingående i en blandning – eller 
en blandning. 
Nedströmsanvändare:  en fysisk eller juridisk person, annan än tillverkaren eller importören, som är 
etablerad i gemenskapen och använder ett ämne – antingen som sådant eller ingående i en blandning - i sin industriella eller professionella verksamhet. En distri butör eller konsument är inte en nedströmsanvändare. 
Registrantens egen användning:  registrantens industriella eller yrkesmässiga användning. 
Tillverkare:  en fysisk eller juridisk person som är etablerad i gemenskapen och tillverkar ett ämne i 
gemenskapen. 
Tillverkning:  produktion eller utvinning av ämnen i naturlig form. 
Utsläppande på marknaden:  leverans eller tillhandhållande till tredje part, mot betalning eller 
kostnadsfritt. Import skall anses innebära utsläppande på marknaden. 
utsträckning än dess kemiska sammansättning bestämmer dess funktion.  3 
 Ämne:  kemiskt grundämne och föreningar av detta grundämne i naturlig eller tillverkad form, inklusive 
de eventuella tillsatser som är nödvändiga för att bevara dess stabilitet och sådana föroreningar som härrör från tillverkningsprocessen, men exklusive eventuella lösningsmedel som kan avskiljas utan att det 
påverkar ämnets stabilitet eller ändrar dess sammansättning. 
 
Några andra begrepp 
 
Användningsförhållanden:  beskriver vilka parametrar som bestämmer exponeringen vid användning,  
 driftförhållanden, 
 riskhanteringsåtgärder, 
 koncentration i en blandning eller en vara och det fysikaliska tillståndet (pulver, vätska osv.) och 
 information om den omgivning i vilken ämnet används. 
 
DNEL och PNEC:   Kemikaliesäkerhetsrapporten ska ge anvisningar om ”säker användning”, dvs. en 
användning där exponeringen av människor (anställda och konsumenter) och miljön hålls under de nivåer som anses vara säkra eller där exponering minimeras. De här säkra nivåerna kallas härledd nolleffektnivå 
(DNEL) när det gäller människors hälsa och uppskattad nolleffektkoncentration 
(PNEC) när det gäller miljön. 
Driftförhållanden:  De driftförhållanden som beskrivs i exponeringsscenariot specificerar 
omständigheterna när ett ämne eller en beredning använ ds. Driftförhållandena beskriver särskilt vilken typ 
av aktivitet som 
exponeringsscenariot gäller, hur ofta och hur länge ämnet används och i vilken typ av process, vid vilken 
temperatur osv. Exponeringsscenariot innehåller bara de parametrar som påverkar exponeringsnivån. 
Egenanvändare:  företag som tillverkar eller för in kemikalier till Sverige enbart för eget bruk. En direkt 
följd av att egenanvändare inte faller in under definitionen av primärleverantörer. 
 Exponeringsbedömning:  syftet med en exponeringsbedömning är att bedöma hur människa och miljö 
kan komma att exponeras för ämnet och i vilken koncentration en sådan exponering kan ske. Utifrån detta 
görs en bedömning av om exponeringen är så stor att den kan leda till skada på människor eller miljö. En viktig del i exponeringsbedömningen är de så kallade exponeringsscenarierna. 
Formulerare:  den som använder ett ämne för att tillverka en beredning, till exempel ett rengöringsmedel 
eller en färg, som sedan säljs antingen till en yrkesmässig användare eller till privatkonsument. 
Formulerare är ett exempel på en nedströmsanvändare. 
Industriell användare:  slutanvändare som använder ämnen eller beredningar 
som inte blir kvar i produkten (t.ex. pr ocesshjälpmedel) i en  industrie ll process. 
Kemikaliesäkerhetsbedömning : En kemikaliesäkerhetsbedömning måste sammanställas för alla ämnen 
som är registreringspliktiga och används i  4 
 mängder om minst 10 ton per år och per registrant. För ämnen som klassificeras som farliga eller som är 
långlivade, bioackumulerande och toxiska (PBT) eller mycket långlivade och mycket bioackumulerande (vPvB) ska kemikalie-säkerhetsbedömningen inbegripa exponeringsscenarier enligt bilaga I till Reach. 
Kemikaliesäkerhetsrapport:  Den som tillverkar eller importerar mer än 10 ton per år av ett ämne ska 
bifoga en kemikaliesäkerhet srapport i registreringsunderlaget (artikel 14 i Reach). Rapporten ska innehålla 
en kemikaliesäkerhetsbedömning och rekommenderade åtgärder för att ämnet ska kunna hanteras på ett säkert sätt. Om ämnet uppfyller kriterierna för att klassificeras som farligt ska en exponeringsbedömning ingå i kemikaliesäkerhetsrapporten. 
Namnbytare:  Tillverkare som i eget namn packar om eller ändrar namn på en kemisk produkt. 
PBT och vPvB:  långlivade, bioackumulerande och toxiska ämnen eller mycket långlivade och mycket 
bioackumulerande ämnen. 
Riskhanteringsåtgärder:  avser en aktivitet eller utrustning som minskar eller kontrollerar människors 
och miljöns exponering för ett ämne medan det används som sådant, i en blandning eller i en vara. Riskhanteringsåtgärder som tillämpas i industriella användningar är t.ex. utsugsventilation, förbränning av 
avgaser och avlopps(vatten)rening på platsen. Som riskhanteringsåtgärd räknas också användning av 
personlig skyddsutrustning såsom handskar eller masker. Kommunala reningsverk är också en 
riskhanteringsåtgärd eftersom de minskar exponeringen av miljön. 
Slutanvändare:  en aktör som använder ämnen eller beredningar i en industriell 
eller professionell verksamhet (dvs. inte en konsument eller en distributör) men som inte vidarebefordrar 
dem nedåt i kedjan.
     
Förslag på aviseringsbrev till företag inför inspektion  
 
Naturvårdsverket och Kemikalieinspektionen    Under hösten /vintern  2012/2013 genomför landets kommuner och 
länssty relser ett tillsynsprojekt med fokus på EU -förordningen Reach. 
Projektet sker i samverkan med Naturvårdsverket och Kemikalieinspektionen och bidrar till att öka kunskaperna om Reach hos de företag som inspekteras.  
 
Projektet är inriktat mot tillsyn av före tag som använder kemiska produkter . Det 
omfattar  främst de regler i Reach som gäller riskhanteringsåtgärder för yttre 
miljö och som anges i säkerhetsdatablad och exponeringsscenarier.  
 
Tillsynen är tänkt att fokusera på att informationen i säkerhetsdatabl ad och 
exponeringsscenarie r, för de kemiska produkter som används  på företagen,  är 
relevant och följs s amt att det finns fungerande rutiner på området 
(systemtillsyn).  
 Inom projektet inspekterar länsstyrelserna och miljöskyddskontoren företag som 
använder  kemiska produkter. Eventuella brister dokumenteras, åtgärdas och 
resultaten från inspektionerna rapporteras till Naturvårdsve rket och 
Kemikalieinspektionen.  
 Kemikalieinspektionen följer därefter upp med att inspektera  primärleverantörer 
(importörer och t illverkare) av de produkter som rapporterats ha brister i 
produktinformationen (säkerhetsdatablad, exponeringsscenarie r, märkning etc.).  
Dessa inspektioner kommer att utföras under våren 2013.  Inför inspektionerna rekommenderar vi att ni läser faktablade t 
”Nedströmsanvändare”  
http://www.kemi.se/Documents/Publikationer/Trycksaker/Faktablad/FbNedstromsanvandareDec09.pdf  samt faktablad om säkerhetsd atablad och 
exponeringsscenarier http://echa.europa.eu/documents/10162/17246/du_fact_sheet_sv.pdf  som bifogas 
detta brev.  
 Samverkansprojektet förväntas öka kunskaperna om Rea ch hos företag samt leda 
till en mer enhetlig och effektiv tillsyn.   
 Mer information om lagstiftning m.m. finns på Naturvårdsverkets hemsida 
http://www.naturvardsve rket.se/Start/Produkter -och-avfall/Kemikalier/Reach/  
samt på Kemikalieinspektionens hemsida http://www.kemi.se/reach . 
 Tillsynsmyndigheten kan ev. be företag skicka in Säkerhetsdatablad och Exponeringsscenarier (om  sådana finns) innan inspektionen.  
 Vänliga hälsningar , Länsstyrelsen/ Miljökontoret     1(9) 
 
Reach -tillsyn 2012 – Ett urval av vanliga frågor och svar  
 
1. Registreringsnummer  
2. Begränsningslistan och kandidatförteckningen  
3. Exponeringsscenarier  
4. Språk i säkerhetsdatablad et 
5. Priodatabasen  
6. Rutiner  
7. Kemikalieförteckning  
8. Avfall , punkt 13 i säkerhetsdatablad et 
9. Bekämpningsmedel  
 
 1. Registreringsnummer i SDB  
 
Fråga:  
Vilka är de olika identifieringsnumren i SDB och hur man ser att det är ett 
registreringsnummer?  
 
Svar:  
• EG-nummer (EC NO) används för att identifiera ett ämne. Det är ett 
officiellt nummer i EU och består av EINECS -, ELINCS - eller NLP -
nummer. 
• AS-nummer (Chemical Abstract Services) är ett annat sätt identifiera ett 
ämne.  
• Indexnummer kan också användas för att identifiera ett ämne. Detta är 
kopplat till bindande klassificering i bilaga IV i CL P. 
• Registreringsnummer enligt Reach används för att identifiera en registrering. Ett registreringsnummer erhålls vid registrering av ett ämne 
och är kopplat till den enskilda registreringen.  
 De olika numren är uppbyggda på olika sätt. Här är ett exempel på hur det kan se ut i ett säkerhetsdatablad:  
 
• EG-nr: 270- 675-6 
• CAS -nr: 68476- 33-5 
• Registreringsnummer: 01 -2119474894- 22-(XXXX)  
 De sista fyra siffrorna i registreringsnumret är till för att identifiera den enskilde registranten. Under vissa förutsättninga r behöver dessa siffror inte anges i 
säkerhetsdatabladet. I övrigt har ett registreringsnummer alltid strukturen enligt ovanstående exempel.  
 
     2(9) 
 
Fråga:  
Finns det något krav i R each på en verksamhetsutövare att kontrollera  om 
kemikalierna i verksamheten omfattas av begr änsningar eller finns med på 
kandidatlistan? Kan tillsynsmyndigheten ställa krav på en v erksamhet att 
kontrollera detta?  
 
Svar:  
Enligt Reach är en nedströmsanvändare av ett ämne som finns uppta get i bilaga 
XIV skyldig att:  
 
• se till tillstånd beviljas för sin användning, till sig själv eller till en aktör högre upp i distributionskedjan (annars måste nedströmsanvändaren sluta använda ämnet före slutdatumet), 
• uppfylla villkoren för tillståndet, oc h 
• anmäla till kemikaliemyndigheten om företaget använder ett ämne med stöd av ett tillstånd som har beviljats till en aktör högre upp i distributionskedjan 
 Reach kan medföra begränsningar som inskränker ett företags möjligheter att använda ett ämne. Om de t finns begränsningar för ett ämne som företaget 
använder som sådant eller i en blandning måste de rätta dig efter begränsningarna när de använder ämnet. Det innebär att företagen måste kontrollera att ämnen man hanterar inte finns upptagna på tillstånds - eller 
begränsningslista n. 
 Däremot finns det inget krav att kontrollera mot kandidatförteckningen. För kemikalier som ingår i varor som företaget säljer vidare behöver företaget ha koll på om varan innehåller ämnen på förteckningen för att uppfylla sina skyldigheter att vidarebefordra information om ämnen i varor enligt artikel 33 i 
Reach.  Att kontrollera mot kandidatförteckningen är snarare bra för företagen då 
dessa ämnen kan komma att omfattas av tillstånd.   
 Fråga:  
Vilket är det enklaste sättet för företagen  att hålla koll på bilaga XVII i 
Reachförordningen?  
Svar:  
Vilket sätt som är enklast beror på företaget och kemikalierna de använder. Ett sätt är att söka i begränsningsdatabasen eller direkt i bilagan. Ett annat är att kontrollera avsnitt 15 i s äkerhetsdatabladet. Om ett ämne eller blandning 
omfattas av särskilda bestämmelser på gemenskapsnivå t.ex. begränsningar ska dessa bestämmelser återges här. När nya begräsningar tillkommer kan man hitta det under ändringshistorik i begränsningsdatabasen:  http://webapps.kemi.se/begransningsdatabasen/Andringshistorik.aspx
 
 Ett annat sätt att hålla sig ajour med uppdateringar kan vara att prenumerera på nyhetsbrev från Echa ell er KemI.  
    3(9) 
 
Fråga:  
Vad gäller egentligen för exponeringsscenarier? När ska de göras och vad gäller om de saknas. Finns det någon tidsgräns?  
 Svar:  
Den som tillverkar eller importerar mer än 10 ton per år av ett ämne ska bifoga en kemikaliesäkerhetsrap port i registreringsunderlaget ( artikel 14). Rapporten 
ska inne hålla en kemikaliesäkerhetsbedömning och rekom menderade åtgärder 
för att ämnet ska kunna hanteras på ett säkert sätt. Om ämnet uppfyller kriterierna för att klassificeras s om farligt ska en exponeringsbedömning ingå i 
kemikaliesäkerhetsrapporten.   Syftet med en exponeringsbedömning är att bedöma hur människa och miljö kan komma att exponeras för ämnet och i vilken koncentration en sådan exponering kan ske. Utifrån detta gör s en bedömning av om exponeringen är så stor att den 
kan leda till skada på människa eller miljö.  
 En viktig del i exponeringsbedömningen är de så kallade exponeringsscenarierna som ska innehålla en beskrivning av hur ämnet tillverkas eller används under 
hela livscyk eln samt vilka riskhanteringsåt gärder och driftförhållanden som 
rekommenderas för att ämnet ska kunna hanteras på ett säkert sätt.  
 Exponeringsscenar ierna ska bifogas säkerhetsdata bladet som då kallas för ett 
utökat säkerhetsdatablad, extended safety data sheet (eSDS).  
I ett eSDS finns information om ett ämnes egenskaper, driftförhållanden vid användning och lämpliga riskhanteringsåtgärder för att säkerställa riskkontroll. Informationen omfattar ämnets samtliga identifierade användningar som är relevanta för nedströmsanvändare och tar upp alla livscykelstadier, inklusive avfallsstadiet. Det kan också innefatta råd som avser den användning som följer efter nedströmsanvändare enligt Reach, såsom instruktioner till allmänheten eller information om l ämpliga metoder för bortskaffande av avfall.  
 
Exponeringsscenarierna syftar till nedströmsanvändare och konsumenter ska få 
den information som krävs för att risken vid hanteringen av den kemiska produkten ska vara under kontroll.   Mer information;  
http://echa.europa.eu/documents/10162/13632/nutshell_guidance_csa_sv.pdf
 
 För att en tillverkare/importör ska behöva upprätta ett exponeringsscenario ska ämnet omfattas av re gistreringsplikt i mängder på minst tio ton per år och 
registrant. Ämnet ska också klassificeras som farligt eller betraktas som ett PBT - 
eller vPvB -ämne.  Än så länge har bara ämnen över 1000 ton samt vissa särskilt 
farliga ämnen över 1 ton behövt registr erats enligt Reach.  Detta innebär att det 
inte finns exponeringsscenario för alla ämnen som släpps ut på marknaden.     4(9) 
 
I dagsläget ska det finnas exponeringsscenarier för ämnen som har registrerats 
och som klassificeras som farliga eller betraktas som ett PBT - eller vPvB -
ämnen.  
 Att avgöra om det ska finnas ett exponeringsscenario  är alltså inte helt lätt när 
man tillsynar en nedströmsanvändare, därför har vi valt att vid misstanke om att det ska finnas, skicka tips till KemI som kan gå vidare till primärle verantören. 
 
Fråga:  
Vad gäller för ett ämne som ingår i en blandning, Ska det finnas ett 
exponeringsscenario ( ES) för blandningen om det krävs på ett ämne som ingår i 
blandningen? Finns det i  så fall någon (mängd)gräns för när ett ES för en 
blandning krävs  och ansvarar då den som blandar produkten 
(nedströmsanvändaren) för detta utökade SDB?  
Svar:  
För blandningar kan formuleraren välja lite olika sätt att inkludera ett ES: 
• bifoga relevanta ES för ingående ämnen  
• utifrån ES för ingående ämnen skapa eget ES oc h bifoga det till SDB  
• utifrån ES för ingående ämnen infoga nödvändig information i SDB  
Undantagen från ES för blandningar finns i artikel 37 i Reach t.ex. 
• blandningen kräver inget SDB  
• den använda mängden är <1 ton 
Det är den som blandar/formulerar produkte n och sätter ut den på markna den 
som ansvarar för SDB och eventuellt  ES för den produkten. 
 
4. Språk i SDB  
 
Fråga:  
Om ett företag för in kemiska produkter från ett annat EU -land för egen 
användning måste leverantören lämna SDB på svenska?  
 Svar:  
I de fall en egenanvändare köper en kemisk produkt i ett annat EU -land och själv 
för in produkten till Sverige för eget bruk finns det inget krav på säkerhetsdatablad på svenska.   I de fall en leverantör i en annan medlemsstat inom EU säljer en kemisk pro dukt 
till en egenanvändare i Sverige är leverantören skyldig att förse det svenska företaget med ett säkerhetsdatablad på svenska (eftersom leverantören då släpper ut produkten på den svenska marknaden).  
    5(9) 
 
Egenanvändaren däremot har ingen skyldighet att ta fram ett säkerhetsdatablad 
på svenska eftersom denne inte släpper ut produkten på den svenska marknaden. Däremot behövs viss information om riskhantering vara förstålig för användarna enligt arbetsmiljöreg ler. 
  
Fråga:  
Är Kemikalieinspektionens verktyg ”Prioriteringsguiden – PRIO” uppdaterad 
med ämnen på kandidatförteckningen i Reach?  
 
Svar:  
I prioriteringsguidens databas finns idag ca 4600 ämnen som uppfyller PRIO:s 
kriterier.  Alla ämnena på kandidatförteckningen är inlagda. När en sökning görs 
på ett sådant ämne kommer detta att synas i ämnesinformationen under källa/referens.  
 Till bilaga XIV om tillstånd finns ingen direktreferens men det står om ämnet är reglerat. Tänk på att om ämnet  inte finns på kandidatlistan så finns det inte heller 
i bilaga XIV.  
 
De flesta ämnen som är begränsade finns med i PRIO men det gäller inte samtliga ämnen. Till bilaga XVII finns ingen direktreferens i PRIO men det står om ämnet är reglerat.  
 Uppdateringar av PRIO sker löpande, uppdateringar mot kandidatförteckningen när nya ämnen läggs till görs så snart som möjligt.  
  
6. Rutiner  
 
Fråga  
Måste en rutin vara skriftlig enligt Reach?  
 Svar:  
Det finns inga krav på skriftliga rutiner enligt Reachf örordningen. Däremot finns 
det i egenkontrollförordningen krav på rutiner för vissa delar av egenkontrollen. Enligt 6 § i förordningen ska verksamhetsutövaren fortlöpande och systematiskt undersöka och bedöma riskerna med verksamheten från hälso-  och 
miljösynpunkt. Resultatet av unde rsökningar och bedömningar ska  
dokumenteras.  
 Verksamhetsutövaren måste alltså kunna visa för tillsynsmyndigheten hur de 
systematiskt och fortlöpande undersöker och bedömer riskerna. Det kan göras såväl muntligt som skriftligt.  Verksamhetsutövaren måste också kunna visa 
dokumentation från det som gjorts. Om denna del av egenkontrollen inte fungerar har tillsynsmyndigheten möjlighet att ställa krav på förbättrande åtgärder.     6(9) 
 
Fråga:  
Är det ett krav att kemikalieförteckningen ska vara på ämnesnivå? Om inte, kan en tillsyn myndighet förelägga ett företag att de ska ha en förteckning på 
ämnesnivå?  
  Svar:  
Nej, det är inget krav att förteckningen ska vara på ämnesnivå. Enligt egenkontrollförordningen är det den kemiska produktens namn (vilket oftast är lika med handelsnamnet) som ska finnas med i förteckningen. Det är möjligt att med stöd av 26 kap. 21 § begära in en utökad kemikalieförteckning. Då ska det vara sådana uppgifter som myndigheten behöver för sin tillsyn (viktigt att myndigheten motiverar till vad de ska ha uppgifterna). Det ska också vara uppgifter som verksamhetutövaren lätt kan ta fram, t.ex. med hjälp av säkerhetsdatabladen.  
 Det finns inga krav i Reach om kemikalieförteckning. Enligt Reach är  en 
nedströmsanvändare av ett ämne som finns upptaget i bilaga XIV (tillståndsplikt) skyldig att se till tillstånd beviljas för sin användning. Antingen till sig själv eller till en aktör högre upp i distributionskedjan (annars måste 
nedströmsanvändaren sl uta använda ämnet före slutdatumet), uppfylla villkoren 
för tillståndet samt anmäla till kemikaliemyndigheten om företaget använder ett ämne med stöd av ett tillstånd som har beviljats till en aktör högre upp i distributionskedjan  I Reach finns ämnesbegrä nsningar som inskränker möjligheterna att använda 
vissa ämnen. Om det finns begränsningar för ett ämne som företaget använder som sådant eller i en blandning måste de rätta sig efter begränsningarna när de använder ämnet.  
 Det innebär att företagen måste k ontrollera att ämnen man hanterar inte finns 
upptagna på tillstånds - eller begränsningslista.  
 
Däremot finns det inget hinder mot att använda ämnen på 
kandidatförteckningen. För kemikalier som ingår i varor som företaget säljer vidare så behöver dock föret aget ha koll på om varan innehåller ämnen på 
förteckningen för att uppfylla sina skyldigheter att vidarebefordra information om ämnen i varor enligt artikel 33 i Reach. Att kontrollera mot kandidatförteckningen är snarare en fördel för företagen då dessa ä mnen kan 
komma att omfattas av tillståndsplikt.  
 Ett sätt för ett företag att kontrollera och visa att de lever upp till sitt ansvar enligt ovanstående kan vara att upprätta en kemikalieförteckning på ämnes nivå.   
    7(9) 
 
8. Avfall – pkt 13 i SDB  
 Fråga:  
Om det  i avsnitt 13 i SDB enbart står "Produktavfall hanteras enligt gällande 
lagstiftning och miljömyndigheters instruktioner", är detta tillräckligt? Om inte, vilka är åtgärderna?  
 Svar:  
Med anledning av de brister som uppmärksammats  i samband med Reach -
tillsynen  har Kemikalieinspektionen tagit fram följande informationsbrev riktat 
mot leverantörerna.  
Information  
I samband med att kommuner och länsstyrelser har utfört Reach -tillsyn hos 
nedströmsanvändare har brister påträffats i den i nformation som lämnats under 
avsnitt 13 i säkerhetsdatabladet för produkter som ni levererat.  
Kemikalieinspektionen vill med detta brev informera er om vilken information om avfallshantering som ska lämnas i säkerhetsdatabladet. KemI förutsätter att eventu ella brister i det här avseendet kommer att åtgärdas.  
Gällande regler  
Enligt reglerna om säkerhetsdatablad i bilaga II i Reach ska följande framgå i avsnitt 13:  
AVSNITT 13: Avfallshantering 
Detta avsnitt av säkerhetsdatabladet ska innehålla en beskrivning av 
informationen om adekvat avfallshantering av ämnet eller blandningen och/eller dess behållare.  
13.1 Avfallsbehandlingsmetoder  
a) Behållare och metoder för avfallsbehandling ska anges, inklusive lämpliga metoder för avfallsbehandling av både ämnet eller blandningen och förorenade förpackningar (förbränning, återvinning, deponering osv.).  
b) Fysikaliska/kemiska egenskaper som kan påverka avfallsbehandlingslösningarna ska anges.  
c) Man ska avråda från avledning av avloppsvatten. d) I förekommande fall ska s ärskilda säkerhetsåtgärder anges för de 
rekommenderade avfallsbehandlingslösningarna.  
Det ska hänvisas till relevanta gemenskapsbestämmelser om avfall. Om sådana saknas ska det hänvisas till nationella eller regionala bestämmelser
1. 
Vad ska anges  
Om hanter ingen av ämnet eller blandningen vid avfallsstadiet (överblivet 
material eller avfall från sådan användning som kan förutses) utgör en fara, ska en beskrivning lämnas avseende de faror som uppstår och information om hur säker hantering kan säkerställas.  
Det bör anges vilka hanteringsmetoder som är lämpliga för både själva avfallet från ämnen och blandningar och för allt förorenat  förpackningsavfall. Observera 
att kvittblivning genom att späda ut överbliven produkt m ed vatten och sedan 
                                                 
1 I Sverige är  det Avfallsförordningen (SFS 2011:927) som genomför EU lagstiftningen om avfall     8(9) 
 
hälla ut det i avlop pet inte  är en godtagbar behandlingsmetod. För att få reda på 
vad som gäller i den egna kommunen kan man även kontakta den som ansvarar 
för kommunens vatten-  och avloppsnät.  
 Det som ska anges under avsnittet är hur överbliven produkt samt förorenad förpa ckning ska tas omhand. Ett sätt att göra detta är att ange en sexsiffrig 
avfallskod enligt bilaga 4 till Avfallsförordningen (SFS 2011:927). Den viktigaste informationen som bör framgå är om avfallet ska betraktas som farlig eller inte.  
Vid hänvisning till  nationella bestämmelser ska det framgå vilken lagstiftningen 
det hänvisas till antingen där hänvisningen görs eller under avsnitt 15. Aktuell lagstiftning att hänvisa till är Avfallsförordning (SFS 2011:927). Observera  att det slutliga beslutet  om lämplig  avfallsbehandlingsmetod i enlighet 
med lokal, nationell och europeisk lagstiftning samt eventuell anpassning till lokala förhållanden förblir avfallshanterarnas ansvar.  
 
http://www.naturvardsverket.se/Stod- i-miljoarbetet/Vagledning -
amnesvis/Avfall/Hantering -av-farligt -avfall/  
http://www.naturvardsverket.se/upload/stod- i-
miljoarbetet/vagledning/avfall/klassificering/farligt- avfall -klassificering -
20130213.pdf  
  
Fråga:  
Bekämpningsmedel omfattas av flera lagstiftningar på  både EU - och nationell 
nivå. Hur förhåller sig dessa till Reach?  
 
Svar:  
Reach gäller även för bekämpningsmedel, men bara för vissa delar. Exempelvis  
ska bekämpningsmedel ha säkerhetsdatablad. Eftersom många bekämpningsmedel är undantagna registreringsplikten pga . att det gäller ett 
särskilt godkännandeförfarande för dem, så är det inte troligt att det kommer att 
finnas exponeringsscenarier kopplade till säkerhetsdatabladet eller att 
verksamma ämnen kommer upp på kandidatförteckningen, Annex XIV (tillstånd)  eller på begränsningslistan. Skulle det göra det, så kommer antagligen 
användningen som bekämpningsmedel att vara undantagen.  
  
10. Forskning  
 
Fråga:  
Finns det någon typ av vägledning eller sammanfattning kring vad som gäller för Reach och forskning?  
 Svar:  
Det finns egentligen inte någon samlad bra vägledning för vad som gäller Reach och forskning. Echa har en vägledning "Guidance on Scientific Research and    9(9) 
 
Development (SR&D) and Product and Process Oriented Research and 
Development (PPORD)" men den gäll er mest registrering av PPORD men det 
finns även lite definitioner och gränsdragningar. Du hittar den här: http://www.echa.europa.eu/documents/10162/13632/ppord_en.pdf
 
 Generellt sett är ämnen för vetenskaplig forskning och utveckling (SR&D) undantaget begränsningsreglerna ( se artikel  67.1). Det ska anges i bilaga XVII om även PPORD är undantaget och den maximala mängd som undantaget gäller för. 
 Då det gäller Reach -tillstånd (bilaga XIV) så är enligt artikel 56.3 i Reach även 
där användning av ämnen på bilagan undantagna vetenskaplig forskning och utveckling. I bilagan ska det även anges om PPORD är undantaget och vilken maximal mängd som i så fall undantaget gäller för.  
 Kandida tförteckningen är en lista över ämnen som kan bli föremål för 
tillståndsprövning och hamna på bilaga XIV. Här anges inga undantag.  
     
  Under information 
fakta presenterar 
natUrvårdsverket 
fakta i olika frågorinformation
fakta
information fakta
tillsynsvägledning 
om reach
september 2012
naturvårdsverket  
tillsynsvägleder om r each 
Många företag och verksamheter inom skilda områden och branscher berörs av 
Reach-reglerna. Ett företag kan också ha flera olika roller enligt Reach och kan 
på samma gång till exempel vara både tillverkare och användare av kemiska produkter (ämnen eller blandningar av ämnen). 
Reach-reglerna införs stegvis vilket innebär att det inte går att ha tillsyn över 
alla delar av Reach ännu. Flera olika myndigheter tillsynsvägleder om reglerna i 
Reach och fördelningen av ansvar framgår av 3 kap. i miljötillsynsförordningen 
(2011:13). 
Naturvårdsverkets ansvar för tillsynsvägledning gäller i första hand  
yrkesmässig användning av kemiska produkter. Det omfattar främst miljöfarliga 
verksamheter som kan orsaka utsläpp till den yttre miljön.  
Skillnader mellan 
miljöbalken och r each
Även om både miljöbalken och Reach berör 
miljöfarliga verksamheter, så finns det 
viktiga skillnader mellan de båda regelver -
ken. I Reach är utgångspunkten ett kemiskt 
ämne och inte verksamheten. I Reach ställs krav på tillräcklig kontroll, vilket innebär 
att exponeringen/ koncentrationen i miljön 
nära verksamheten inte får överstiga en ”säker” nivå (PNEC). Enligt reglerna om miljöfarlig verksamhet i miljöbalken ställs 
krav utifrån bästa möjliga teknik. Vi vägleder till exempel om:
•	användningsförhållanden, anvisningar 
i säkerhetsdatablad och exponerings-
scenarier samt 
•	hur bestämmelserna om egenkontroll 
förhåller sig till Reach och
•	hur miljöbalkens bestämmelser i övrigt 
förhåller sig till Reach. 
bild lina haglund naturvårdsverket 2Detta innebär till exempel att kraven enligt miljöbalken för en användning av 
en kemisk produkt i ett enskilt fall kan vara strängare än kraven enligt Reach. 
Detta kan gälla även om användningen av produkten anses innebära ”tillräcklig 
kontroll” enligt den registrering som är gjord i Reach. De strängare kraven kan i detta fall ställas av såväl den operativa tillsynsmyndigheten som den tillstånds -
prövande myndigheten. Det kan också vara tvärtom – det vill säga att Reach-
reglerna medför strängare krav. 
Reach syftar bland annat till att öka kunskapen om kemiska produkter och deras 
påverkan på människor och miljön. Ny kunskap kan innebära att till exempel ett 
villkor i ett tillstånd enligt miljöbalken behöver ändras eller upphävas.
I Reach gör tillverkaren/importören eller nedströmsanvändaren av ett ämne be -
dömningen av vilka riskminskande åtgärder som krävs för säker användning. Vid 
tillståndsprövning och tillsyn enligt miljöbalken ställer myndigheten platsspecifika 
krav genom villkor i tillståndet för verksamheten.
integrera r each-till Synen med övrig miljötill Syn
Enligt miljötillsynsförordningen (2 kap. 29 - 32 §§) ska tillsynen över Reach 
vara integrerad med övrig tillsyn över miljöfarliga verksamheter. Av 1 kap. 4 § 
i miljötillsynsförordningen framgår att bestämmelserna i miljöbalkens 26 kap. ska tillämpas vid tillsyn över Reach. Det innebär bland annat att tillsynsverktyg som till exempel föreläggande, förbud och att begära in uppgifter som behövs 
för tillsynen ska användas när det är lämpligt i Reachtillsynen. I 29 och 30 kap. 
miljöbalken finns straffbestämmelser samt miljösanktionsavgift som kopplar till Reach.  miljöbalken utgår 
från verksamhe -
ten – r each utgår 
från det kemiska 
ämnet.
använd till -
synsverktygen i reachtillsynen 
– till exempel före -
läggande, förbud och att begära in uppgifter
Säkerhet Sdatablad och exponering S-
Scenarier
Säkerhetsdatablad och exponeringsscenarier 
innehåller anvisningar om säker använd -
ning. Till exempel kan ett exponerings-scenario innehålla krav på rening av utsläpp till luft och vatten. Naturvårdsverket till -
synsvägleder om kontroll av hur företagen 
följer de anvisningar som anges i säkerhets -
datablad och exponeringsscenarier.
Eftersom exponeringsscenarier är ett nytt 
krav som kommit till i Reach finns det fort -
farande oklarheter om hur de ska tillämpas.
Tillsynen kan därför i första hand inriktas 
på kontroll av att företagen har rutiner för 
att skaffa sig kunskap och för att kontrol -
lera att deras användning följer anvisningar i säkerhetsdatablad och exponerings-  
scenarier.har du en fråga om 
reach? 
mejla den gärna till 
reach@naturvards -
verket.se
bild lina haglund 3 naturvårdsverketegenkontrollen gäller även för r each
Enligt 1 a § i egenkontrollförordningen (1998:901) ska miljöbalkens regler om 
egenkontroll tillämpas på Reach. Det innebär att tillstånds- och anmälningsplik -
tiga verksamheter är skyldiga att bygga upp en egenkontroll för Reach, på samma sätt som för miljöbalken. Några motsvarande regler finns inte i Reach, trots att Reach lägger ett stort ansvar på verksamhetsutövaren, bland annat för informa -
tionsöverföring.
För att leva upp till de krav som finns i 26 kap. 19 § i miljöbalken behöver verk -
samhetsutövaren i sin egenkontroll vad gäller kemikaliehantering:
- ha kunskaper om vilka regler i miljöbalken, föreskrifter, tillståndsbeslut och 
andra myndighetsbeslut som rör kemikaliehanteringen i verksamheten,
- skaffa sig kunskaper om de kemiska produkter som används i verksamheten, - vidta de skyddsåtgärder som behövs för hanteringen av de kemiska produkter som används i verksamheten,
- välja de kemiska produkter som är bäst för hälsa och miljö och 
- ha fungerande rutiner för att få allt detta att fungera.
För tillstånds- och anmälningspliktiga verksamheter gäller också egenkontrollför -
ordningen. Här specificeras vissa krav på verksamhetsutövaren. Egenkontrollför -
ordningen innebär följdaktligen att företagen måste se över rutiner och dokumen -
tation för att visa på att de lever upp till kraven i Reach-förordningen.begreppet 
”egenkontroll” 
finns inte i r each 
men r each lägger 
ändå ett stort  ansvar på verk -
samhetsutövaren
bild lina haglund
 ordliSta
Exponeringsscenario : en uppsättning villkor, inbegripet driftförhållanden och 
riskhanteringsåtgärder, som beskriver hur ämnet tillverkas eller används under 
sin livscykel och hur tillverkaren eller importören kontrollerar eller rekommende -
rar nedströmsanvändare att kontrollera exponeringen av människor och miljön. 
Dessa exponeringsscenarier kan allt efter behov avse en specifik process eller användning eller flera processer eller användningar.
Importör enligt Reach-förordningen : den som för in en kemisk produkt från land 
utanför Eu.
Kemisk produkt : ett kemiskt ämne eller en blandning av kemiska ämnen som inte 
är en vara. Ett kemiskt ämne är ett grundämne eller en kemisk förening som kan 
finnas naturlig eller har framställts.
Nedströmsanvändare enligt Reach-förordningen : en fysisk eller juridisk person, 
annan än tillverkaren eller importören, som är etablerad i gemenskapen och 
använder ett ämne – antingen som sådant eller ingående i en blandning - i sin 
industriella eller professionella verksamhet. En distributör eller konsument är inte en nedströmsanvändare. 
PNEC : Predicted No Effect Concentration, vilket anger den koncentration i 
miljön som sannolikt inte förorsakar negativa effekter.Säkerhetsdatablad : företag som släpper ut kemiska produkter som innehåller 
farliga ämnen på marknaden ska lämna säkerhetsdatablad till den som yrkes -
mässigt använder produkten. 
Tillverkare enligt Miljötillsynsförordningen : den som tillverkar en kemisk 
produkt, bioteknisk organism eller vara eller som i eget namn förpackar, packar 
om eller ändrar namn på en kemisk produkt eller en bioteknisk organism.Tillverkare enligt Reach-förordningen: en fysisk eller juridisk person som är eta -
blerad i gemenskapen och tillverkar ett ämne i gemenskapen.har du en fråga om 
reach? 
verket.se
tillsynsvägledning  
om reach
september 2012  
isbn 978-91-620-8617-6
naturvårdsverket  106 48 s tockholm. besöksadress: stockholm - v alhallavägen 195, Östersund - forskarens väg 5 hus Ub, k iruna - kaserngatan 14.  
tel: +46 10 698 10 00, fax: +46 10 698 10 99, e-post: registrator@naturvardsverket.se  internet: www.naturvardsverket.se  beställningar ordertel: +46 8 505 933 
40, orderfax: +46 8 505 933 99, e-post: natur@cm.se  postadress: cm gruppen, box 110 93, 161 11 bromma. internet: www.naturvardsverket.se/publikationer Naturvårdsverket 106 48 Stockholm. besöksadress: Stockholm – Valhallavägen 195, Östersund – Forskarens väg 5 hus Ub. Tel: 010 698 10 00,  
orderfax: 08 505 933 99, e-post: natur@cm.se  Postadress: Arkitektkopia A b, box 11093, 161 11 bromma. Internet: www.naturvardsverket.se/publikationerReach-tillsyn
2012—2013
Reach-tillsyn 2012 är ett samverkansprojekt mellan 
Naturvårdsverket, Kemikalieinspektionen och landets 
länsstyrelser och kommuner och har bedrivits under 
2012-2013. 
Syftet med projektet har varit att kontrollera att 
företag som använder kemiska produkter följer de 
skyldigheter som följer av Reach-förordningen. Såväl 
företag och myndigheter har varit positiva till de genom-förda tillsynsbesöken. 
Samverkansprojektet har gett möjligheter för till-
synsmyndigheterna att öka sin egen kunskap om Reach, vilket förhoppningsvist i längden bidrar till att tillsynen blir mer enhetlig mellan olika kommuner och länsstyrelser.
Alla som i deltog i projektet har rapporterat från 
sina tillsynsbesök. I rapporten presenteras resultaten från besöken. Under projektet har de som deltagit haft tillgång till olika stöddokument, till exempel checklistor och stöd för att tolka reglerna. Detta stöd finns som 
bilagor i denna rapport. rapport  6593 
NATUrVårdSVerke T
ISbN 978-91-620-6593-5
REACH
TILLSYN 2012

Juridik som stöd för förvaltningens digitalisering - Regeringen.se

Aktivera javascript i din webbläsare

På regeringen.se använder vi kakor för att löpande förbättra webbplatsen. Du väljer själv om du accepterar kakor.

Läs om kakor

Ja, jag accepterar kakor.

Hoppa till huvudinnehåll

Meny

Huvudnavigering

Sveriges regering

Allt om Sveriges regering

Statsrådsberedningen

Ulf Kristersson, Stats­minister

Jessika Roswall, EU-­minister

Arbetsmarknadsdepartementet

Johan Pehrson, Arbetsmarknads- och integrations­minister

Paulina Brandberg, Jämställdhets- och biträdande arbetsmarknads­minister

Elisabeth Svantesson, Finans­minister

Erik Slottner, Civil­minister

Niklas Wykman, Finansmarknads­minister

Försvarsdepartementet

Pål Jonson, Försvars­minister

Carl-Oskar Bohlin, Minister för civilt försvar

Justitiedepartementet

Gunnar Strömmer, Justitie­minister

Maria Malmer Stenergard, Migrations­minister

Klimat- och näringslivsdepartementet

Ebba Busch, Energi- och närings­minister samt vice stats­minister

Romina Pourmokhtari, Klimat- och miljö­minister

Parisa Liljestrand, Kultur­minister

Landsbygds- och infrastrukturdepartementet

Peter Kullgren, Landsbygds­minister

Andreas Carlson, Infrastruktur- och bostads­minister

Jakob Forssmed, Social­minister

Acko Ankarberg Johansson, Sjukvårds­minister

Anna Tenje, Äldre- och socialförsäkrings­minister

Camilla Waltersson Grönvall, Socialtjänst­minister

Utbildningsdepartementet
 
Mats Persson, Utbildnings­minister

Lotta Edholm, Skol­minister

Tobias Billström, Utrikes­minister

Johan Forssell, Bistånds- och utrikeshandels­minister

Regeringens politik i Sverige & EU

Regeringens politiska prioriteringar

Regeringsförklaringen

EU-deklarationen

Utrikesdeklarationen

Statens budget

Sverige i EU

Arbete mot segregation

Arbetsmarknad

Arbetsrätt och arbetsmiljö

Barn- och ungdomsutbildning

Barnets rättigheter

Bekämpning av terrorism

Bolag med statligt ägande

Bostäder och samhällsplanering

Civila samhället och idrott

Demokrati och mänskliga rättigheter

 Digitaliseringspolitik

Ekonomisk politik

Energi

Familjerätt

Finansmarknad

Folkbildning

Folkhälsa

Folkrätt

Funktionshinder

Grundlagar och integritet

Handelspolitik och främjande

Högskola och forskning

Innovation

Integration

Internationellt utvecklingssamarbete

Jämställdhet

Kommuner och regioner

Konsumentpolitik

Krisberedskap

Kultur

Landsbygd, livsmedel och areella näringar

Medier

Migration och asyl

Militärt försvar

Miljö och klimat

Nordiska frågor

Näringspolitik

Offentlig upphandling

Regional utveckling

Rättsväsendet

Sjukvård

Skatt och tull

Socialförsäkringar

Socialtjänst

Spelpolitik

Statlig förvaltning

Studiefinansiering

Transporter och infrastruktur

Ungdomspolitik

Utbildning för vuxna

Utrikes- och säkerhetspolitik

Äldreomsorg

Dokument & publikationer

Alla dokument och publikationer

Rättsliga dokument

Expandera Rättsliga dokument

Departementsserien och promemorior

Förordningsmotiv

Kommittédirektiv

Lagrådsremiss

Proposition

Skrivelse

Statens offentliga utredningar

Sveriges internationella överenskommelser

Faktapromemoria

 Informationsmaterial

Internationella MR-granskningar av Sverige

Kommenterade dagordningar

Rapporter

Remisser

Sakråd

Strategier för internationellt bistånd

Ärendeförteckningar

Överenskommelser och avtal

Så styrs Sverige

Allt om Så styrs Sverige

Arbetet på nationell nivå

Arbetet på regional nivå

Arbetet på lokal nivå

Myndigheter och bolag med statligt ägande

Regeringens arbete på EU-nivå

Grundlagar och demokratiskt deltagande

Lagstiftningsprocessen

Budgetprocessen

Så arbetar regeringen och Regeringskansliet

Press & kontakt

Presskontakter

Regeringskansliets presstjänst

UD:s presstjänst

UD:s internationella presscenter

Pressmeddelanden

Pressbilder

Webb-tv

Kalendarium

Kontakt

Regeringen och Regeringskansliet i sociala medier

Lediga praktikplatser

Att arbeta i Regeringskansliet

Diplomatprogrammet

Utrikesadministratörsprogrammet

Praktik

Frågor och svar om rekrytering och praktik

Regeringskansliets it-enhet

UD:s reseinformation

Lyssna

Lättläst

Prenumerera via e-post

English website

Lyssna

Lättläst

När du börjar skriva så framträder en lista med sökförslag

Sök

Digitaliseringspolitik

Energi

Folkhälsa

Folkrätt

Kultur

Medier

Sjukvård

Skrivelse

Informationsmaterial

Rapporter

Remisser

Sakråd

Webb-tv

Kontakt

Praktik

Statens offentliga utredningar från Finansdepartementet

Juridik som stöd för förvaltningens digitalisering
SOU 2018:25

Publicerad 27 mars 2018

Digitaliseringsrättsutredningen har i dag överlämnat sitt betänkande till regeringen.

Ladda ner:

Juridik som stöd för förvaltningens digitalisering, SOU 2018:25 (pdf 3 MB)

Utredningen har haft i uppdrag att kartlägga och analysera i vilken utsträckning det förekommer lagstiftning som i onödan försvårar digital utveckling och samverkan inom den offentliga förvaltningen. Utredningen ska lämna förslag till de författningsändringar som bedöms ha störst potential att stödja den fortsatta digitaliseringen av den offentliga förvaltningen.
Utredningen föreslår bland annat:

en ny bestämmelse som syftar till att säkerställa insyn i förvaltningens verksamhet när algoritmer eller datorprogram används vid vissa automatiserade förfaranden,
nya regler om digital tillgänglighet till förvaltningen och om digital kommunikation från förvaltningen till enskilda, som samtidigt beaktar bland annat enskildas självbestämmande och vikten av säkra förfaranden, och
ny lagstiftning om straffsanktionerad tystnadsplikt vid utkontraktering av it-drift eller andra it-baserade funktioner till privata leverantörer och en reglering av sekretessöverväganden inför sådan utkontraktering.

Lagstiftningskedjan

Kommittédirektiv (1 st)

29 november 2016
Rättsliga förutsättningar för en digitalt samverkande förvaltning

Departementsserien 

Statens offentliga utredningar (1 st)

27 mars 2018

Remiss

28 maj 2018
Remissinstanser för SOU 2018:25 Juridik som stöd för förvaltningens digitalisering.

Lagrådsremiss 

Proposition 

Genvägar

Dela

Facebook
Twitter
LinkedIn
E-post

Sidan är uppmärkt med följande kategorier

Relaterat

Vem kan man lita på? Enkel och ändamålsenlig användning av betrodda tjänster i den offentliga förvaltningen, SOU 2021:9

Publicerad

16 februari 2021 
· Rättsliga dokument, Statens offentliga utredningar från Finansdepartementet

reboot – omstart för den digitala förvaltningen, SOU 2017:114

10 januari 2018 

digitalforvaltning.nu, SOU 2017:23

15 mars 2017 

Uppgiftslämnarservice för företagen, SOU 2015:33

30 mars 2015 
· Uppdaterad

02 april 2015 
· Rättsliga dokument, Statens offentliga utredningar från Klimat- och näringslivsdepartementet

Innehåll på regeringen.se

Regeringens politik

Press

Kontakt

Om Regeringskansliet

Regeringens utlysningar

Veckans regeringssammanträde

Departement

Arbetsmarknads­departementet

Finans­departementet

Försvars­departementet

Justitie­departementet

Klimat- och näringslivs­departementet

Kultur­departementet

Landsbygds- och infrastruktur­departementet

Social­departementet

Utbildnings­departementet

Utrikes­departementet

Kontakt

Regeringskansliet103 33 StockholmVäxel 08-405 10 00

Generellt kontaktformulär 

Det här är regeringens och Regeringskansliets gemensamma webbplats.

Automatiserade beslut – färre regler ger tydligare reglering - Regeringen.se

Meny

Energi
 
Folkhälsa

Folkrätt

Kultur

Medier

Sjukvård

Skrivelse

Rapporter

Remisser

Sakråd

Webb-tv

Kontakt

Praktik

Lyssna

Lättläst

Lyssna

Lättläst

Sök

Energi

Folkhälsa

Folkrätt

Kultur

Medier

Sjukvård

Skrivelse

Rapporter

Remisser

Sakråd

Webb-tv

Kontakt

Praktik

Statens offentliga utredningar från Klimat- och näringslivsdepartementet

Automatiserade beslut – färre regler ger tydligare reglering
SOU 2014:75

Publicerad 26 november 2014
Uppdaterad  02 april 2015 

Ladda ner:

Automatiserade beslut – färre regler ger tydligare reglering, SOU 2014:75 (pdf 1 MB)

Regeringen har sedan länge bedrivit ett brett regelförenklingsarbete i syfte att minska den administrativa bördan för företagen. Parallellt har ett arbete pågått för att utforma och införa elektroniska tjänster som kan vara tillgängliga dygnets alla timmar och automatiserad ärendehandläggning där beslut fattas inom tidsramar som tidigare inte varit möjliga.Det har emellertid visat sig att utvecklingen hämmas av onödiga och onödigt komplicerade regler. Den osäkerhet som detta fört ed sig försvårar och försenar tvecklingsarbetet. Ett sådant område är den automatisering av myndigheternas beslutsfattande som genomförs i allt snabbare takt. E-delegationen har också utarbetat en rapport om direktåtkomst och utlämnande på medium för automatiserad behandling där en central del är rättssäkra automatiserade beslut som ska fattas för varje enskilt onlineliknande utlämnande.Det har emellertid ifrågasatts om automatiserade beslut får införas utan ett särskilt undantag från myndighetsförordningen samt en föreskrift i lag eller förordning om att myndigheten får fatta berörda beslut automatiserat. Enligt direktiven ska delegationen redovisa till regeringen om den i sitt arbete identifierar regelverk som på ett olämpligt sätt hindrar elektroniskt informationsutbyte och vid behov lämna förslag till författningsändringar. E-delegationen föreslår därför att författningsregleringen ska förenklas så att en osäkerhet inte längre behöver finnas om en myndighet får fatta beslut automatiserat.

Kommittédirektiv (4 st)

04 september 2014
Tilläggsdirektiv till E-delegationen (N Fi 2009:01)

25 april 2013
Tilläggsdirektiv till delegation för e-förvaltning (N Fi 2009:01)

25 mars 2010
Tilläggsdirektiv till E-delegationen

06 april 2009
Delegation för e-förvaltning

Statens offentliga utredningar (11 st)

26 november 2014

18 juni 2014
Så enkelt som möjligt för så många som möjligt: Bättre juridiska förutsättningar för samverkan och service

12 december 2013
Så enkelt som möjligt för så många som möjligt – IT-standardisering inom socialtjänsten

17 oktober 2013
Organisering av framtidens e-förvaltning

21 mars 2013
Så enkelt som möjligt för så många som möjligt - samordning och digital samverkan

03 oktober 2012
Så enkelt som möjligt för så många som möjligt - förstärkt samordning av förvaltningsgemensamma tjänster

22 mars 2012
Så enkelt som möjligt för så många som möjligt - den mjuka infrastrukturen på väg

25 mars 2011
Så enkelt som möjligt för så många som möjligt

30 september 2010
Så enkelt som möjligt för så många som möjligt. Under konstruktion - framtidens e-förvaltning

22 mars 2010
Så enkelt som möjligt för så många som möjligt - från strategi till handling för e-förvaltning

19 oktober 2009
Strategi för myndigheternas arbete med e-förvaltning

Genvägar

Remiss SOU 2014:75 Automatiserade beslut - färre regler ger tydligare reglering

Dela

Facebook
Twitter
LinkedIn
E-post

Relaterat

Förnya taktiken i takt med tekniken, SOU 2022:68

13 december 2022 

Privatkopieringsersättningen i framtiden, SOU 2022:20

21 april 2022 
· Rättsliga dokument, Statens offentliga utredningar från Justitiedepartementet

Små företag - stora möjligheter med it, SOU 2012:63

03 oktober 2012 

Press

Kontakt

Kontakt

Effektivt, tydligt och träffsäkert – det statliga åtagandet för framtidens arbetsmarknad

Effective, clear and accurate - the state&#39;s commitment to the future labor market

Social security in Sweden|Unemployment funds in Sweden|Swedish Public Employment Service

Effektivt, tydligt och träffsäkert – det statliga åtagandet för framtidens arbetsmarknad - Regeringen.se

Meny

Energi

Folkhälsa

Folkrätt

Kultur

Medier

 Offentlig upphandling

Sjukvård

Skrivelse

Rapporter

Remisser

Sakråd

 UD:s internationella presscenter

Webb-tv

Kontakt

Praktik

Lyssna

Lättläst

Lyssna

Lättläst

Sök

Energi

Folkhälsa

Folkrätt

Kultur

Medier

Sjukvård

Skrivelse

Rapporter

Remisser

Sakråd

Webb-tv

Kontakt

Praktik

Statens offentliga utredningar från Arbetsmarknadsdepartementet

SOU 2019:3

Publicerad 30 januari 2019

Enligt kommittédirektiven ska utredningen lämna förslag till hur det statliga åtagandet för arbetsmarknadspolitiken kan göras mer effektivt och tydligt och hur Arbetsförmedlingens uppdrag kan utformas för att bidra till en väl fungerande arbetsmarknad.

Ladda ner:

Effektivt, tydligt och träffsäkert – det statliga åtagandet för framtidens arbetsmarknad, SOU 2019:3 del 1 (pdf 3 MB)

Effektivt, tydligt och träffsäkert – det statliga åtagandet för framtidens arbetsmarknad, SOU 2019:3 del 2 (pdf 3 MB)

Det breda utredningsuppdraget har sorterats in i en omfattande analys som utgör grunden när utredningen nu lägger fram sitt slutbetänkande ”Effektivt, tydligt och träffsäkert – det statliga åtagandet för framtidensarbetsmarknad”.
Flera samhällsförändringar har medfört nya utmaningar för arbetsmarknadspolitiken och Arbetsförmedlingen de senaste åren. En större andel av de inskrivna står långt ifrån arbetsmarknaden jämfört med tidigare, samtidigt som arbetskraftsbrist råder. Att förutse vilkaytterligare utmaningar arbetsmarknadspolitiken kommer att möta iframtiden är vanskligt. Men genom att analysera pågående trender ärdet möjligt att göra kvalificerade antaganden kring hur arbetsmarknaden kan komma att förändras och hur det statliga åtagandet behöver utvecklas för att möta dessa förändringar.
Förändringstakten på arbetsmarknaden är hög och ställer krav på arbetskraftens omställningsförmåga. Nya arbetstillfällen och förändringar i befintliga arbetsuppgifter kommer att medföra förändrade kompetenskrav. För många individer leder det snabbt till nya möjligheter, medan andra behöver stöd för att finna vägar framåt. För att arbetsmarknadspolitiken ska vara fortsatt relevant för framtidens arbetsmarknad behöver dess verktyg vara anpassade efter de behov som aktualiseras, både av arbetslöshetens sammansättning och arbetsmarknadens krav.
Samtidigt som teknikutvecklingen i alla dess former leder till utmaningar på arbetsmarknaden möjliggör samma utveckling också enhögre effektivitet och träffsäkerhet i arbetsmarknadspolitiken, något som återspeglas i flera av de förslag som nu lämnas.
Utredningens förslag och bedömningar innebär sammanfattningsvis:

Arbetsförmedlingen får en ny förordning med instruktion ochden befintliga instruktionen upphävs.
Arbetsförmedlingen ges ett uttryckligt uppdrag att bedömaenskildas ställning på arbetsmarknaden, i syfte att uppnå en merträffsäker och behovsbaserad arbetsmarknadspolitik.
Arbetsförmedlingens förvaltningsanslag sänks kontinuerligt för attöka drivkraften mot effektivisering genom automatisering och digitalisering.
Arbetsförmedlingen får i uppdrag att erbjuda ett enhetligt ochutförarneutralt utbud av arbetsmarknadstjänster, som ska tillhandahållas på det samhällsekonomiskt mest effektiva sättet ochdär interna och externa utförare behandlas likvärdigt.
Arbetsförmedlingens användning av utbildningsinsatser tydliggörs.Reguljär utbildning ska användas i större utsträckning.
En översyn av det arbetsmarknadspolitiska regelverket föreslås.
En regelöversyn av arbetslöshetsersättningar föreslås med syftetatt uppnå en effektiv och rättssäker kontroll, där antingen Arbetsförmedlingen eller a-kassorna ges kontrollansvaret.
En ny nationell myndighet med ett samlat ansvar för kompetensförsörjningspolitiken inrättas. Förslaget innebär att verksamheter överförs från befintliga berörda myndigheter.
De regionalt utvecklingsansvariga aktörerna får ett tydligare mandatför det regionala kompetensförsörjningsarbetet.
Ansvarsfördelningen och gränsdragningen mellan stat och kommuninom de arbetsmarknads-, och socialpolitiska områdena tydliggörsi författning.
En mer kostnadseffektiv verksamhet bedöms möjliggöra årligabesparingar om minst 1,5 miljarder kronor från och med det årförslagen genomförs.

Utredningens samlade förslag motiverar ett nytt namn som bättre avspeglar myndighetens uppgifter än vad namnet Arbetsförmedlingen gör. Utredningen bedömer att namnet Arbetsmarknadsmyndigheten på ett tydligare och mer övergripande sätt sammanfattar myndighetens ansvarsområden i jämförelse med det nuvarande. Det nya namnet kopplar till Riksdagens mål för arbetsmarknadspolitiken som innebär att arbetsmarknadspolitikens insatser ska bidra till en väl fungerande arbetsmarknad. Vidare görs bedömningen att det föreslagna namnet på myndigheten tydligare återspeglar myndighetens ansvar för att erbjuda arbetsmarknadsstöd till den som är anmäld som arbetssökande i syfte att förbättra dennes möjligheter att nå sysselsättning. Eftersom platsförmedling bara är en av många former av stöd som erbjuds inom ramen för den arbetsmarknadspolitiska verksamheten, är det nuvarande namnet Arbetsförmedlingen missvisande och riskerar att ge felaktiga förväntningar. Ett namn som bättre motsvarar myndighetens uppdrag är därför att föredra.

Kommittédirektiv (2 st)

22 juni 2017
Tilläggsdirektiv till Arbetsmarknadsutredningen

22 juni 2016
Det statliga åtagandet för en väl fungerande arbetsmarknad och Arbetsförmedlingens uppdrag
En väl fungerande arbetsmarknad är till nytta för arbetstagare och arbetsgivare och för samhället i stort. Den kännetecknas av en hög nivå på sysselsättningen och en produktiv användning av arbetskraften. För att på lång sikt säkerställa att samhällets samlade resurser används så effektivt som möjligt ska en särskild utredare analysera hur statens åtagande i dessa frågor och Arbetsförmedlingens uppdrag kan utformas.

Statens offentliga utredningar (2 st)

30 januari 2019

26 oktober 2017
Vägledning för framtidens arbetsmarknad
Enligt direktivet ska utredningen analysera och föreslå hur Arbetsförmedlingens vägledning kan stärkas och samspela med annan vägledning. Utredningen ska också analysera och göra en övergripande kartläggning av hur väl samspelet och ansvarsfördelningen fungerar mellan aktörer som påverkar arbetsmarknadens funktionssätt, med särskilt fokus på statliga myndigheters och kommunernas roll.

Genväg

Se pressträffen där Arbetsmarknadsutredningen presenterades.

Dela

Facebook
Twitter
LinkedIn
E-post

Relaterat

På egna ben - Utvecklad samverkan för individers etablering på arbetsmarknaden, SOU 2023:7

06 februari 2023 
· Rättsliga dokument, Statens offentliga utredningar från Arbetsmarknadsdepartementet

En ny lag om stöd vid korttidsarbete – ett mer förutsägbart, förenklat och stärkt regelverk, SOU 2022:65

29 november 2022 

De regionala skyddsombudens roll i arbetsmiljöarbetet, SOU 2022:47

02 september 2022 

Arbetslivskriminalitet, SOU 2022:36

16 juni 2022 

I mål – vägar vidare för att fler unga ska nå målen med sin gymnasieutbildning, SOU 2022:34

03 juni 2022 
· Rättsliga dokument, Statens offentliga utredningar från Utbildningsdepartementet

Press

Kontakt

Kontakt

Redogörelse för  
penningpolitiken  2019   Redogörelse för penningpolitiken 2019 
Riksbanken är en myndighet under riksdagen med ansvar för penningpolitiken i 
Sverige. Sedan 1999 har Riksbanken en självständig ställning gentemot riksdag och 
regering. Det innebär att de sex medlemmarna i Riksbankens direktion fattar beslut i 
penningpolitiska frågor utan att söka eller ta emot instruktioner. Ingen annan 
myndighet får heller bestämma hur Riksbanken ska besluta i frågor som rör 
penningpolitiken. 
Hur Riksbanken genomför det uppdrag som delegerats till den följs upp på olika 
sätt av riksdagen. Bland annat ska riksdagens finansutskott varje år pröva om 
riksbanksfullmäktige och direktionen kan beviljas ansvarsfrihet för sin förvaltning 
under det gångna verksamhetsåret. Finansutskottet granskar och utvärderar också 
varje år den penningpolitik som Riksbanken fört under de närmast föregående åren. 
Riksbanken sammanställer och publicerar ett underlag för denna utvärdering.  
Det material Riksbanken sammanställer är alltså ett underlag för 
utvärdering – inte en utvärdering i sig. Det innebär däremot inte att det endast är en 
ren sammanställning av siffror. Redogörelsen innehåller även analyser av utfall, 
prognoser och händelseförlopp eftersom Riksbanken anser att de som utvärderar 
penningpolitiken bör få bankens tolkningar av materialet. Det står sedan 
finansutskottet, och andra som vill utvärdera materialet, fritt att dela Riksbankens 
slutsatser eller göra andra tolkningar. 
Huvuddragen i rapporten sammanfattas i kapitel 1. Kapitel 2 undersöker 
måluppfyllelsen 2019, medan kapitel 3 redogör för den penningpolitik som bedrivits 
under året. Kapitel 4 analyserar träffsäkerheten i prognoserna. Rapporten innehåller 
också ett antal fördjupningar om bland annat inflationens utveckling i ett mer 
långsiktigt perspektiv och Riksbankens utvecklingsarbete. 
Redogörelsen för penningpolitiken 2019 finns, liksom tidigare rapporter, tillgänglig på 
Riksbankens webbplats www.riksbank.se. Där går det också att utan kostnad beställa en 
tryckt version av rapporten eller ladda ned den i pdf-format.   
 Penningpolitiken i Sverige 
PENNINGPOLITISK STRATEGI1 
 Målet för penningpolitiken är enligt riksbankslagen att upprätthålla ett fast penningvärde. Riksbanken har 
preciserat detta som ett mål för inflationen som innebär att den årliga förändringen av konsumentprisindex (KPI) 
ska vara 2 procent. 
 Samtidigt som penningpolitiken inriktas mot att uppfylla inflationsmålet ska den stödja målen för den allmänna 
ekonomiska politiken i syfte att uppnå en hållbar tillväxt och hög sysselsättning. Detta görs genom att 
Riksbanken, förutom att stabilisera inflationen runt inflationsmålet, strävar efter att stabilisera produktion och 
sysselsättning runt långsiktigt hållbara utvecklingsbanor. Riksbanken bedriver därmed vad som kallas flexibel 
inflationsmålspolitik. Det innebär inte att Riksbanken gör avkall på att inflationsmålet är överordnat. 
 Det tar tid innan penningpolitiken får full effekt på inflationen och realekonomin. Därför vägleds penningpolitiken 
av prognoser för den ekonomiska utvecklingen. Riksbanken publicerar bland annat en bedömning av hur 
reporäntan kommer att utvecklas framöver. Denna så kallade räntebana är en prognos, inte ett löfte. 
 Vid varje penningpolitiskt beslutstillfälle gör direktionen en bedömning av vilken bana för reporäntan och 
eventuellt vilka andra kompletterande åtgärder som behövs för att penningpolitiken ska vara väl avvägd. 
Avvägningen handlar normalt om att hitta en lämplig balans mellan stabiliseringen av inflationen runt 
inflationsmålet och stabiliseringen av realekonomin. 
 Det finns inget generellt svar på frågan hur snabbt Riksbanken siktar på att föra tillbaka inflationen till 2 procent 
om den avviker från målet. En snabb återgång kan i vissa lägen få effekter på produktion och sysselsättning som 
inte är önskvärda, medan en långsam återgång kan försvaga trovärdigheten för inflationsmålet. I allmänhet har 
strävan varit att penningpolitiken anpassas så att inflationen förväntas vara någorlunda nära målet om två år. 
 I Riksbankens uppdrag ingår enligt riksbankslagen även att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende. 
Risker förknippade med utvecklingen på de finansiella marknaderna vägs in i de penningpolitiska besluten. När 
det gäller att förebygga en obalanserad utveckling av tillgångspriser och skuldsättning spelar dock framför allt ett 
väl fungerande regelverk och en effektiv tillsyn en central roll. Penningpolitiken är enbart ett komplement. 
 I vissa lägen, som under den finansiella krisen 2008–2009, kan reporäntan och räntebanan behöva kompletteras 
med andra åtgärder för att främja den finansiella stabiliteten och säkerställa att penningpolitiken får genomslag 
på ett effektivt sätt. 
 Riksbanken strävar efter att dess kommunikation ska vara öppen, saklig, begriplig och aktuell. Det gör det lättare 
för ekonomins aktörer att fatta bra ekonomiska beslut. Penningpolitiken blir också lättare att utvärdera. 
 
BESLUTSPROCESSEN 
Direktionen håller normalt sex penningpolitiska möten under ett år då man fattar beslut om penningpolitiken. I 
samband med dessa möten publiceras en penningpolitisk rapport. Ungefär två veckor efter varje penningpolitiskt 
möte publiceras ett protokoll där det går att följa den diskussion som ledde fram till det aktuella beslutet och se hur 
de olika direktionsledamöterna argumenterade. 
 
PRESENTATION AV RÄNTEBESLUT 
Det penningpolitiska beslutet presenteras i ett pressmeddelande kl. 9.30 dagen efter det penningpolitiska mötet. 
Pressmeddelandet anger också hur de enskilda direktionsledamöterna röstade och en huvudsaklig motivering till 
eventuella reservationer. En presskonferens hålls dagen efter det penningpolitiska mötet 
 
1 En utförlig beskrivning av den penningpolitiska strategin finns i skriften Penningpolitiken i Sverige . Skriften finns i pdf-format på Riksbankens webbplats www.riksbank.se.   
 Innehåll 
KAPITEL 1 – Måluppfyllelse     5  
Inflationen och den ekonomiska utvecklingen under 2019      5  
KAPITEL 2 – Penningpolitiken 2019      8  
Penningpolitiken i korthet      8  
Direktionens diskussion och penningpolitiska överväganden      11  
Penningpolitiska beslut 2019      14  
FÖRDJUPNING  – Riksbankens erfarenheter av negativ reporänta      16  
KAPITEL 3 – Riksbankens prognoser och penningpolitik de senaste åren      21  
FÖRDJUPNING  – Att analysera växelkurser – några centrala begrepp      26  
FÖRDJUPNING  – Riksbankens växelkursprognoser      30  
KAPITEL 4 – Viktiga penningpolitiska frågor      35  
Perspektiv på den expansiva politiken      35  
Syftet med inflationsmålet      35  
Bred politisk uppslutning kring inflationsmålet      38  
Den penningpolitiska debatten      38  
FÖRDJUPNING  – Riksbankens penningpolitiska utvecklingsarbete      44  
 
     REDOGÖRELSE FÖR PENNINGPOLITIKEN 2019 5 
 
 KAPITEL 1   – Måluppfyllelse 
Riksbanken har under flera år fört en expansiv penningpolitik för att få inflationen att stiga och stabiliseras 
nära inflationsmålet. Sedan början av 2017 har inflationen varit nära 2 procent. Inflationen dämpades i 
och för sig tydligt under sommaren 2019 eftersom energipriser sjönk, men den underliggande inflationen 
hölls väl uppe enligt medianen av ett antal olika mått. Under året gick svensk ekonomi, efter flera år med 
ovanligt stark tillväxt, från en konjunktur som var starkare än normalt mot ett mer normalt läge. 
Penningpolitiken har bidragit till en inflation nära målet och till en god ekonomisk utveckling. 
Inflationen och den ekonomiska 
utvecklingen under 2019 
Inflationen nära målet 2019 
KPIF-inflationen, som varit nära målet sedan början av 2017, 
sjönk under sommaren 2019, men steg igen mot slutet av 
året.  I genomsnitt var KPIF-inflationen 1,7 procent under 
2019.  
Det är vanligt att inflationen pressas upp eller ned på 
grund av tillfälliga förändringar i enskilda priser, exempelvis 
de mer volatila energipriserna. För att bättre kunna avgöra 
hur stor del av utvecklingen i inflationen som är tillfällig 
respektive varaktig analyserar Riksbanken kontinuerligt 
alternativa mått på inflationen. Medianen av flera mått på 
underliggande inflation, som exkluderar eller minskar 
betydelsen av kraftigt varierande priser, indikerar att den mer 
varaktiga inflationen har varit relativt stabil under 2019 och 
har legat nära 2 procent (se diagram 1:2 och tabell 1:1). Det 
indikerar att det inte var tillfälliga effekter som bidrog till att 
inflationen var nära målet under 2019.  
 
Tabell 1:1.  Inflationen enligt olika mått 
Årlig procentuell förändring, årsgenomsnitt 
 2017 2018 2019 
KPIF 2,0 2,1 1,7 
KPIF exklusive energi  1,7 1,4 1,6 
Underliggande inflation (median)  1,7 1,6 1,8 
Anm. Underliggande inflation avser medianen för ett antal mått på underliggande inflation. Inkluderade 
mått är KPIF exkl. energi, UND24, Trim85, KPIF exkl. energi och färskvaror, persistensviktad inflation  
(KPIFPV), faktor från principalkomponentanalys (KPIFPC) och viktad medianinflation (Trim1). Se 
https://www.riksbank.se/sv/statistik/makroindikatorer/underliggande-inflation/  för mer information. 
Källor: SCB och Riksbanken  
 
Ökningstakten i KPIF var högre 2019 än den genomsnittliga 
ökningen mellan 2000 och 2018. De flesta komponenter, 
undantaget kapitalstocken, ökade snabbare än genomsnittet 
(se tabell 1:2). 
Inköpspriset på hushållens egna ägda småhus och 
bostadsrätter (den komponent som i tabell 1:2 kallas 
kapitalstock) ökade något svagare än den genomsnittliga 
ökningstakten sedan 2000. Kapitalstockens utveckling liknar 
ett glidande medelvärde av de senaste tio årens 
prisutveckling på bostäder. Diagram 1:1.  KPIF och variationsband 
Årlig procentuell förändring 
 
Anm. Det rosa fältet visar Riksbankens variationsband och täcker ungefär tre fjärdede- 
lar av utfallen sedan januari 1995. Variationsbandet är ett sätt att visa om avvikelsen   
från inflationsmålet är ovanligt stor. 
Källor: SCB och Riksbanken 
Diagram 1:2.  KPIF, KPIF exklusive energi och underliggande inflation 
 
Anm. Underliggande inflation avser medianen för ett antal mått på underliggande 
inflation. Inkluderade mått är KPIF exkl. energi, UND24, Trim85, KPIF exkl. energi och 
färskvaror, persistensviktad inflation (KPIFPV), faktor från principalkomponentanalys 
(KPIFPC) och viktad medianinflation (Trim1).  
Källor: SCB och Riksbanken -101234
11 13 15 17 19
-101234
07 09 11 13 15 17 19
KPIF
KPIF exklusive energi
Underliggande inflation (median) 6 KAPITEL 1  
 Tabell 1:2.  Utveckling I KPIF och dess komponenter 
Årlig procentuell förändring, årsgenomsnitt  
 Vikt (procent)  2000-2018 2018 2019 
Tjänster 45 1,7 1,9 2,0 
Varor 27 −0,5 −0,4 −0,1 
Livsmedel  18 1,8 2,2 2,6 
Energi 7 2,4 10,5 3,2 
Kapitalstock  3 6,2 7,1 5,8 
KPIF 100 1,4 2,1 1,7 
Anm. Vikterna är de som gällde för 2019.  
Källa: SCB  
 
Inflationsförväntningarna lägre men nära 2 procent 
Penningpolitiken siktar på att stabilisera inflationen kring 
inflationsmålet. Syftet är att skapa stabilitet och 
förutsägbarhet i pris- och lönebildningen och medverka till en 
gynnsam ekonomisk utveckling. För att det ska vara möjligt 
att uppnå målet är det viktigt att aktörerna i ekonomin litar på 
att centralbanken återför inflationen till målet när störningar 
har fått den att avvika. Att de mer långsiktiga 
inflationsförväntningarna ligger nära målet är ett tecken på 
att aktörerna har en sådan tillit till penningpolitiken.  
I Sverige har de mer långsiktiga inflationsförväntningarna 
de senaste åren legat nära 2 procent, både enligt enkäter och 
enligt prissättningen på de finansiella marknaderna (se 
diagram 1:3.).  
Enligt TNS Sifo Prosperas enkätundersökning sjönk 
penningmarknadsaktörernas inflationsförväntningar på fem 
års sikt tillbaka något under första halvåret 2019 men har 
därefter varit förhållandevis stabila.  I mätningen som 
publicerades i december 2019 förväntar sig aktörerna att 
inflationen mätt med KPI kommer att vara 1,8 procent om 
fem år. I en bredare grupp respondenter, som inkluderar 
näringslivet och arbetsmarknadens parter, visar de långsiktiga 
inflationsförväntningarna en liknande utveckling (se diagram 
1:3). Nedgången är hittills begränsad men det är givetvis 
viktigt att följa hur förväntningarna fortsätter att utvecklas 
framöver. 
 
Mer normalt konjunkturläge 
Sedan slutet av 2018 har Sveriges ekonomi i likhet med 
många andra ekonomier i omvärlden, gått in i en fas med 
lägre tillväxt (se diagram 1:4). Den måttliga BNP-tillväxten 
2019 förklaras av flera olika faktorer. En sådan var den svaga 
utvecklingen på svenska exportmarknader under 2019 vilket 
försämrade utsikterna för den svenska industrisektorn. 
Dessutom byggdes det allt färre bostäder, även om 
byggtakten fortsatt var hög i ett historiskt perspektiv. 
       Det ekonomiska välståndet mätt med BNP per capita har 
ökat långsamt de senaste åren. Men ur ett internationellt 
perspektiv har utvecklingen i Sverige sedan finanskrisen varit 
jämförelsevis god (se diagram 1:5). I ett internationellt 
perspektiv så har Sverige också en gynnsam situation på 
arbetsmarknaden med hög sysselsättningsgrad och högt 
arbetskraftsdeltagande. Arbetslösheten är på en relativt hög 
nivå i Sverige delvis till följd av att många vill ha ett arbete och Diagram 1:3.  Långsiktiga inflationsförväntningar, Sverige 
Procent 
11 13 15 17 191,01,52,02,53,0
Inflationskompensation, 5 årPenningmarknadens aktörer, 5år, ProsperaSamtliga aktörer, 5 år, Prospera 
 
Anm. Marknadsbaserade förväntningarna avser genomsnittlig inflation under en 5-årig 
period med start om 5 år och beräknad utifrån obligationsräntor. 
Källor: Kantar Sifo Prospera, Macrobond och Rikbanken 
Diagram 1:4.  BNP-tillväxt i Sverige och i omvärlden 
Årlig procentuell förändring, säsongsrensade och kalenderkorrigerade 
data 
11 13 15 17 19-20246
Storbritannien USAEuroområdet Sverige  
 
Källor: Bureau of Economic Analysis, Eurostat, Office for national statistics och SCB 
Diagram 1:5.  Utveckling i BNP per capita i Sverige och i omvärlden 
Index, 2007 = 100 
 
Källor: Eurostat och OECD 9095100105110115
Sverige
EuroområdetUSA
Storbritannien   REDOGÖRELSE FÖR PENNINGPOLITIKEN 2019 7 
 
 deltar i arbetskraften (se diagram 1.6). Läget på 
arbetsmarknaden försvagades något under 2019, då 
efterfrågan på arbetskraft mattades av. Arbetslösheten steg 
något, men andelen sysselsatta av befolkningen 15–74 år var 
oförändrat hög ur ett historiskt perspektiv (se diagram 1:7). 
Avmattningen på arbetsmarknaden kom efter flera år med 
hög tillväxt och stark utveckling.2 
Sedan inledningen av fjolåret har bostadspriserna ökat 
gradvis, och priserna är nu tillbaka på ungefär samma nivåer 
som innan fallet hösten 2017. Hushållens skulder i förhållande 
till de disponibla inkomsterna bedöms öka något de 
kommande åren, från en redan hög nivå. 
 
Resursutnyttjandet i svensk ekonomi mot ett normalläge 
Aktivitetsnivån i ekonomin sammanfattas ofta i olika mått på 
resursutnyttjandet. Det man försöker mäta är i vilken 
utsträckning ekonomins produktiva resurser – arbetskraft och 
kapital – används i förhållande till vad som är långsiktigt 
hållbart. Då resursutnyttjandet inte kan mätas exakt, 
uppskattar Riksbanken det med hjälp av ett antal indikatorer, 
däribland så kallade produktions- och timgap. Dessa mäter 
BNP:s och antalet arbetade timmars procentuella avvikelse 
från sina respektive uppskattade långsiktiga trender. 
Ytterligare en indikator är den så kallade RU-indikatorn som 
sammanfattar information från olika enkäter och 
arbetsmarknadsdata. Om respektive mått är positivt indikerar 
det ett högre resursutnyttjande än normalt och omvänt när 
måttet är negativt.  
Samtliga tre indikatorer visar att resursutnyttjandet 
minskade under 2019, efter att ha varit högt under några år, 
och närmade sig ett mer normalt läge (se diagram 1:8).  
 
2 Under hösten 2019 uppmärksammade SCB allvarliga kvalitetsbrister i sin externa leverantörs 
datainsamling. I november beslutade SCB därför att publicera reviderad statistik för perioden juli 2018 – 
september 2019. Denna bygger nu enbart på hälften av urvalet – den del av undersökningen som SCB:s 
egen insamlingsavdelning ansvarar för. Att statistiken nu baseras på ett urval som är hälften så stort ökar 
osäkerheten i siffrorna. AKU har också under en längre tid haft bekymmer med stora bortfall, det senaste 
året har de varit nära 50 procent. Riksbanken beaktar även andra källor än AKU för att få en nyanserad och 
mer komplett bild av arbetsmarknaden. Se exempelvis Häkkinen Skans, I.,”Utvecklingen på 
arbetsmarknaden enligt olika källor”, Ekonomiska kommentarer nr 6 2019, Sveriges riksbank, för en 
beskrivning och diskussion om olika statistikkällor som mäter utvecklingen på arbetsmarknaden. Diagram 1:6.  Arbetskraftsdeltagande 
Procent av befolkningen, 15-74 år, säsongsrensade data 
Källa: OECD 
Diagram 1:7.  Arbetskraft, sysselsättning och arbetslöshet 
Procent av befolkningen respektive procent av arbetskraften, 15-74 år, 
säsongsrensade data 
07 09 11 13 15 17 19646668707274
5678910
Arbetslöshet (höger axel)Sysselsättningsgrad (vänster axel)Arbetskraftsdeltagande (vänster axel) 
 
Anm. Tre månaders glidande medelvärde. 
Källa: SCB 
Diagram 1:8.  BNP- och timgap samt RU-indikator 
Procent respektive standardavvikelse 
07 09 11 13 15 17 19-6-4-20246
RU-indikatorTimgapBNP-gap 
 
Anm. BNP-gapet avser BNP:s avvikelse från sin trend beräknad med en 
produktionsfunktion. Timgapet avser skillnaden mellan det faktiska antalet arbetade 
timmar och Riksbankens bedömning av trenden för arbetade timmar. RU-indikatorn är 
normaliserad så att medelvärdet är 0 och standardavvikelsen är 1. 
Källor: SCB och Riksbanken 60657075
Sverige
Storbritannien 8 KAPITEL 2  
 KAPITEL 2  – Penningpolitiken 2019 
Penningpolitiken var fortsatt expansiv under 2019 – reporäntan var låg och Riksbankens innehav av 
statsobligationer var omfattande. Handelskonflikten mellan USA och Kina samt Storbritanniens utträde ur 
EU skapade osäkerhet om den internationella konjunkturutvecklingen, vilket påverkade 
finansmarknaderna och försämrade stämningsläget i industrin. Centralbanker i omvärlden gjorde 
penningpolitiken mer expansiv, vilket bidrog till att konjunkturindikatorerna stabiliserades. I Sverige gick 
ekonomin från ett starkt till ett mer normalt konjunkturläge. I inledningen av året indikerade Riksbankens 
prognos att reporäntan skulle höjas under andra halvåret, under förutsättning att konjunktur- och 
inflationsutsikterna stod sig. När räntor sedan sjönk i omvärlden reviderades prognosen för reporäntan 
på längre sikt ned. Utvecklingen under hösten följde dock i stora drag Riksbankens bedömning och i 
december genomförde Riksbanken den aviserade höjningen av reporäntan från −0,25 Ɵll noll procent. 
Prognosen indikerade att räntan väntades vara kvar på noll procent de närmaste åren. 
Penningpolitiken i korthet 
Under 2019 försvagades efterfrågan i den globala ekonomin 
och BNP-tillväxten fortsatte att dämpas något och blev mer i 
linje med ett historiskt genomsnitt (se diagram 2:1). 
Utvecklingen präglades bland annat av handelskonflikten 
mellan USA och Kina och det oklara läget kring 
Storbritanniens utträde ur EU. Osäkerheten påverkade de 
finansiella marknaderna och bidrog till att försämra 
stämningsläget i industrin, även om indikatorer på företagens 
framtidstro stabiliserades mot slutet av året. Samtidigt var 
arbetslösheten fortsatt låg i många länder och 
konsumentförtroendet var på relativt höga nivåer. Inflationen 
var låg, framför allt i euroområdet, och 
inflationsförväntningarna i euroområdet och i USA sjönk. 
Oron kring konjunkturen, sjunkande 
inflationsförväntningar och signaler om mer expansiv 
penningpolitik från centralbanker i omvärlden fick 
marknadsaktörerna att förvänta sig en mer expansiv 
penningpolitik och de längre statsobligationsräntorna sjönk 
markant under året. Att döma av bland annat stigande 
aktiepriser och minskade ränteskillnader mellan riskfria och 
riskfyllda tillgångar fanns det dock inga förväntningar om en 
snabb konjunkturnedgång.  
Den svenska kronan försvagades mot flera valutor under 
året, vilket avspeglade sig i kronindex (KIX) som väger 
samman kronans växelkurser mot valutorna i de länder som 
är viktigast för Sveriges transaktioner med omvärlden. 
Valutorna i många små öppna ekonomier som den svenska 
brukar försvagas i tider då osäkerheten på de finansiella 
marknaderna stiger (se diagram 4:7). Kronan försvagades 
dessutom i samband med att statistik publicerades som 
indikerade att den inhemsk ekonomisk utveckling skulle bli 
svagare än vad marknadsaktörerna förväntat sig. Även Diagram 2:1.  BNP-tillväxt i Sverige och i omvärlden 
07 09 11 13 15 17 19-9-6-30369
OmvärldenSverige 
 
Anm. BNP i omvärlden är sammanvägd med vikterna i kronindex (KIX). 
Källor: Nationella källor, SCB och Riksbanken 
Diagram 2:2.  KPIF och KPIF exklusive energi 
07 09 11 13 15 17 19-101234
KPIF exklusive energiKPIF 
 
Källor: SCB och Riksbanken    REDOGÖRELSE FÖR PENNINGPOLITIKEN 2019 9 
 
 förväntningar om lägre räntor under längre tid i Sverige och i 
omvärlden kan ha bidragit till att kronan försvagades.3 
Den svenska ekonomin bromsade in lite snabbare än 
väntat under 2019 efter en lång period av stark utveckling på 
arbetsmarknaden och god BNP-tillväxt (se diagram 2:1). 
Arbetslösheten steg något 2019, men andelen sysselsatta i 
befolkningen 15–74 år var oförändrat hög i ett historiskt 
perspektiv. KPIF-inflationen, som varit nära målet sedan 
början av 2017, sjönk under hösten men steg igen mot slutet 
av året (se diagram 2:2). I genomsnitt under 2019 var KPIF-
inflationen 1,7 procent. Utvecklingen i den svenska ekonomin 
2019 beskrivs vidare i kapitel 1.  
Nedan följer en kort redogörelse för penningpolitiken 
2019 och de bedömningar som Riksbanken gjorde. 
Prognoserna för de mest centrala variablerna, som låg till 
grund för de beslut som fattades, visas i diagram 2:3–2:7. 
Fortsatt stark konjunktur men lägre tillväxt och stor 
osäkerhet om utsikterna 
I december 2018 höjde Riksbanken reporäntan till 
−0,25 procent. Det var första gången räntan höjdes sedan 
2011. I inledningen av 2019 noterade Riksbanken att 
konjunkturutvecklingen både i omvärlden och i Sverige gått in 
i en mognare fas och att en lägre tillväxt jämfört med de 
föregående åren var att vänta (se diagram 2:3). Men trots att 
tillväxttakten var lägre var konjunkturläget fortfarande starkt i 
Sverige. Utvecklingen i den globala ekonomin var dock 
fortsatt osäker och det fanns skäl för penningpolitiken att gå 
försiktigt fram. Riksbankens prognos indikerade att nästa 
höjning av reporäntan skulle ske under andra halvåret 2019, 
under förutsättning att konjunktur- och inflationsutsikterna 
stod sig. Sannolikt skulle räntan därefter behöva höjas i 
långsam takt för att inflationen skulle hålla sig kring 
inflationsmålet.  
Lägre inflation än väntat både i omvärlden och i Sverige   
Vid det penningpolitiska mötet i april konstaterade 
Riksbanken att tillväxten i omvärlden hade dämpats ungefär i 
linje med den tidigare bedömningen men att inflationen, 
särskilt i euroområdet, blivit svagare än väntat. Även i Sverige 
hade inflationen blivit oväntat låg. Det berodde delvis på 
tillfälliga faktorer, men också på att de stigande kostnaderna 
och den starka konjunkturen hade fått mindre effekter på 
inflationen än väntat. I ljuset av detta reviderade Riksbanken 
ned inflationsprognosen (se diagram 2:4). Eftersom 
inflationsutsikterna såg något svagare ut reviderades även 
bedömningen av reporäntan ned. Prognosen indikerade nu 
att nästa höjning skulle ske mot slutet av året eller i början av 
2020 och att räntehöjningarna därefter skulle ske i något 
långsammare takt jämfört med bedömningen i februari (se 
diagram 2:5). 
                                                                 
3 Se vidare avsnittet om växelkursen i avsnittet ”Den penningpolitiska debatten” i kapitel 4. Diagram 2:3.  BNP, prognoser 2019 
17 18 19 20 21 2201234
Februari AprilJuli SeptemberOktober December  
 
Anm. I diagrammet syns flera utfallslinjer. Detta beror på att utfallen har reviderats av 
SCB. 
Diagram 2:4.  KPIF, prognoser 2019 
17 18 19 20 21 221,01,52,02,53,0
 
Diagram 2:5.  Reporänta, prognoser 2019 
Procent 
17 18 19 20 21 22-1,0-0,50,00,51,01,5
 
Anm. Utfall är dagsdata och prognoser avser kvartalsmedelvärden. . Räntebanan i april 
och juli är identiska och räntebana i december sammanfaller i stort sett med banan i 
oktober. 
Källa: Riksbanken  10 KAPITEL 2  
 Ökad osäkerhet om den internationella konjunkturen  
Osäkerheten om den globala ekonomiska utvecklingen ökade 
under sommaren och hösten. Oron för att 
handelsrelationerna mellan USA och Kina skulle försämras 
ytterligare tillsammans med osäkerheten kring 
Storbritanniens utträde ur EU bidrog till att försämra 
stämningsläget, vilket påverkade prissättningen på de 
finansiella marknaderna. Marknadsräntorna föll då flera 
centralbanker sänkte sina styrräntor eller kommunicerade att 
penningpolitiken skulle kunna bli mer expansiv.  
I konkurrensviktade termer utvecklades kronan svagare 
än väntat (se diagram 2:6). Till en inte obetydlig del var det en 
effekt av den ökade osäkerheten i världsekonomin och på de 
finansiella marknaderna, men det berodde också på att ny 
statistik indikerade att den inhemsk ekonomisk utveckling 
skulle bli svagare än vad marknadsaktörerna förväntat sig. I 
september konstaterade Riksbanken att realekonomin och 
inflationen i omvärlden ändå i stora drag utvecklats enligt 
förväntan. Liksom tidigare indikerade Riksbankens prognos 
att nästa höjning av reporäntan skulle ske mot slutet av året 
eller i början av 2020. Därefter väntades dock höjningarna ske 
i en långsammare takt på grund av de låga räntorna och det 
försämrade stämningsläget i omvärlden. 
Snabbare avmattning av konjunkturen än väntat men 
oförändrade utsikter för inflationen det närmaste året 
Ny information vid det penningpolitiska mötet i oktober 
indikerade att konjunkturen mattats av snabbare än väntat. 
Avmattningen skedde dock från ett läge med hög tillväxt och 
god utveckling på arbetsmarknaden (se diagram 2:7).4 
Sammantaget gav prognoserna inte bilden av någon 
kommande lågkonjunktur, vare sig i Sverige eller i omvärlden. 
Inflationsutsikterna för det närmaste året var oförändrade 
och Riksbankens prognos för reporäntan fram till mitten av 
2020 var därför densamma. Riksbanken kommunicerade att 
prognosen indikerade att räntan mest sannolikt skulle höjas 
till noll procent i december. Osäkerheten om de ekonomiska 
utsikterna gjorde det dock svårt att säga när det kunde vara 
lämpligt att höja räntan därefter. Resursutnyttjandet skulle 
enligt bedömningen också sjunka mot en normal nivå lite 
snabbare än i prognosen från september. Prognosen för 
reporäntan på längre sikt reviderades därför ned och innebar 
att reporäntan förutsågs vara oförändrad en längre tid efter 
den sannolika höjningen i närtid.  
Höjning av reporäntan till noll procent i december 
Utvecklingen i både omvärlden och Sverige mot slutet av året 
blev ungefär som Riksbanken förväntat sig.  Stämningsläget 
på de finansiella marknaderna hade förbättrats och enligt 
                                                                 
4 Under en period hade utfallen från SCB:s arbetskraftsundersökningar (AKU) indikerat att inbromsningen 
på arbetsmarknaden var betydligt snabbare än väntat. Under hösten uppmärksammade SCB dock att 
statistiken påverkats av allvarliga kvalitetsbrister i datainsamlingen och utfallen för perioden juli 2018–
september 2019 reviderades. Se marginalrutan ”Reviderad arbetsmarknadsstatistik efter felaktigheter i 
AKU”.  Diagram 2:6.  Konkurrensvägd nominell växelkurs, KIX, prognoser 2019 
Index, 1992-11-18 = 100 
17 18 19 20 21 22108112116120124128
 
Anm. KIX (kronidex) är ett viktat genomsnitt mot valutor i de länder som är viktiga för 
Sveriges transaktioner med omvärlden. 
Källor: Nationella källor och Riksbanken 
Diagram 2:7.  Arbetslöshet, prognoser 2019 
Procent av arbetskraften, 15–74 år, säsongsrensade data 
17 18 19 20 21 226,06,57,07,5
 
Anm. I diagrammet syns flera utfallslinjer. Det beror delvis på att serierna är 
säsongsrensade och säsongsrensningen kan förändras då ett nytt utfall publiceras. I 
november reviderade SCB också utfallen för perioden juli–september på grund av 
kvalitetsbrister i den tidigare publicerade statistiken. Diagrammet ger bilden av att 
Riksbankens prognos i oktober utgick från det då oreviderade utfallet. Det stämmer 
dock inte. I oktober var det känt att SCB skulle revidera statistiken och Riksbankens 
prognos baserades därför på en bedömning av hur statistiken skulle komma att 
revideras. Den bedömningen visade sig stämma relativt väl, vilket framgår vid en 
jämförelse av den blå heldragna linjen med den röda streckade linjen. 
Källor: SCB och Riksbanken  REDOGÖRELSE FÖR PENNINGPOLITIKEN 2019 11 
prissättningen på marknaderna räknade aktörerna med att 
konjunkturavmattningen skulle bli begränsad. Tillväxten i 
omvärlden hade blivit något högre än i Riksbankens 
bedömning i oktober och indikatorer på företagens 
förväntningar om framtiden hade stabiliserats. För Sverige 
visade korrigerad AKU-statistik att det skett en gradvis 
inbromsning på arbetsmarknaden i linje med Riksbankens 
tidigare bedömning.  
Sammantaget var bilden att konjunkturen mattats av från 
ett starkt till ett mer normalt läge. Som väntat hade 
inflationen stigit igen under hösten efter att energipriserna 
stabiliserats, och förutsättningarna för en inflation nära målet 
framöver bedömdes vara goda. I linje med bedömningen i 
oktober höjdes därför reporäntan till noll procent i december. 
Prognosen för reporäntan var oförändrad och räntan 
väntades vara kvar på noll procent de närmaste åren.  
Riksbankens innehav av statsobligationer hålls på ungefär 
samma nivå som då nettoköpen avslutades 
I april 2019 gjorde direktionen bedömningen att 
penningpolitiken behövde vara fortsatt expansiv för att 
inflationen skulle stabiliseras runt målet på 2 procent. För att 
behålla en lämplig nivå på innehavet av statsobligationer och 
Riksbankens närvaro på marknaden beslutade direktionen 
därför att Riksbanken under perioden juli 2019–december 
2020 skulle köpa svenska statsobligationer till ett nominellt 
belopp om 45 miljarder kronor (se diagram 2:9). Det 
motsvarar ungefär hälften av de betalningar från förfall och 
kuponger som Riksbanken tar emot under denna period (de 
tidigare besluten om löpande återinvesteringar upphävdes 
samtidigt).  
Beslutet innebär att Riksbankens innehav av 
statsobligationer hålls på ungefär samma nivå som det varit i 
genomsnitt sedan början av 2018, det vill säga efter det att 
nettoköpen avslutades (se diagram 2:10). 
Direktionens diskussion och 
penningpolitiska överväganden 
Osäkerhet om världsekonomin och svårbedömda 
konjunkturutsikter 
De penningpolitiska besluten under 2019 fattades mot en 
bakgrund av ökad osäkerhet om den internationella 
konjunkturutvecklingen. Osäkerheten bottnade i flera 
faktorer. Det var dels oklart hur spelreglerna för den 
internationella handeln skulle påverkas av handelskonflikten 
mellan USA och Kina och vad det skulle få för konsekvenser 
för handelsmönstren och för näringslivet i stort. Det fanns 
även oklarheter kring Storbritanniens utträde ur EU och 5 Riksbanken använder även andra källor än AKU för att få en nyanserad och mer komplett bild av 
arbetsmarknaden. Se exempelvis Häkkinen Skans, I.,”Utvecklingen på arbetsmarknaden enligt olika källor”, 
Ekonomiska kommentarer nr 6 2019, Sveriges riksbank, för en beskrivning och diskussion om olika 
statistikkällor som mäter utvecklingen på arbetsmarknaden.  Reviderad arbetsmarknadsstatistik efter 
felaktigheter i AKU  
 Arbetskraftsundersökningarna (AKU) är en 
urvalsundersökning som utförs varje månad genom 
telefonintervjuer med cirka 29 500 personer. Sedan juli 
2018 har ett externt datainsamlingsföretag, Evry, samlat in 
halva urvalet. Under hösten uppmärksammade SCB 
allvarliga kvalitetsbrister i Evrys datainsamling vilket 
innebar att den publicerade statistiken var missvisande.  
I november beslutade SCB därför att publicera 
reviderad arbetsmarknadsstatistik för perioden juli 2018–
september 2019. Denna bygger nu enbart på hälften av 
urvalet – den del av undersökningen som SCB:s egen 
insamlingsavdelning ansvarar för. Att statistiken nu baseras 
på ett urval som är hälften så stort ökar osäkerheten i 
siffrorna. AKU har också under en längre tid haft 
bekymmer med stora bortfall, det senaste året har de varit 
nära 50 procent. Ett mer begränsat urval gör det också mer 
problematiskt att analysera statistiken på detaljerad nivå. 
Detta innebär att AKU-statistiken blir mindre användbar 
som underlag för beslutsfattare.5 SCB har kommunicerat 
att man under 2020 kommer att utöka den egna 
insamlingen, men inte till samma urvalsstorlek som man 
hade tidigare. SCB har också tillsammans med andra 
myndigheter inlett ett omfattande och långsiktigt 
förändringsarbete för statistik på arbetsmarknadsområdet, 
vilket Riksbanken givetvis ser positivt på. 
 Den reviderade statistiken visar att sysselsättningen 
sedan början av 2018 har vuxit ungefär i linje med 
befolkningen 15–74 år (se diagram 2:8). Samtidigt har 
arbetslösheten reviderats upp från juli 2018 till juni 2019 
men därefter reviderats ner. Därmed är bilden av att det 
skulle ha skett en dramatisk inbromsning på svensk arbets-
marknad ändrad och utfallet visar nu att arbetslösheten 
var som lägst i början på 2018 och därefter har stigit i 
långsam takt. I och med revideringen av AKU stämmer 
bilden bättre överens med mått på arbetslöshet från andra 
statistikkällor, till exempel Arbetsförmedlingen.  
Diagram 2:8.  Revidering av sysselsättningsgrad och arbetslöshet 
Procent av befolkningen respektive arbetskraften, 15–74 år, 
15 16 17 18 196566676869
678910
Arbetslöshet, tidigare utfall (höger axel)Arbetslöshet (höger axel)Sysselsättningsgrad, tidigare utfall (vänster axel)Sysselsättningsgrad (vänster axel)
Anm. Serierna avser kvartalsdata. 
Källa: SCB 
  12 KAPITEL 2  
konsekvenserna för både Storbritannien och övriga Europa. 
Ytterligare osäkerhetsfaktorer var problemen med 
statsfinanserna och banksektorn i Italien.  
Riskerna för den internationella konjunkturutvecklingen 
kopplade till dessa faktorer var ett stående inslag i 
direktionens penningpolitiska överväganden under 2019. 
Dessa risker var dock svåra att siffersätta i prognoserna. Om 
riskerna materialiserades skulle effekten på konjunkturen bli 
betydande och en helt annan penningpolitik ligga i korten. 
Det var visserligen inte aktuellt för penningpolitiken att ta 
höjd för en sådan utveckling i förväg. Men osäkerheten om 
utsikterna och riskerna för en stark inbromsning i 
konjunkturen talade för att gå försiktigt fram med 
penningpolitiken generellt sett.  
Konjunkturen gav stöd till inflationen  
Inflationens utveckling, utsikterna på kort och lång sikt och 
inflationsförväntningarna var som alltid i fokus i direktionens 
överväganden. Under 2017–2018 låg inflationen i Sverige 
nära Riksbankens inflationsmål på 2 procent. I inledningen av 
2019 var inflationen fortsatt nära målet, men sjönk sedan 
tillbaka i takt med att bidraget från ökningstakten i 
energipriserna blev mindre.  
Att inflationen skulle utvecklas på det sättet var väntat. 
Under vintern sjönk dock inflationen lite snabbare än i 
Riksbankens bedömning, vilket delvis förklarades av tillfälliga 
faktorer och delvis av att den starka konjunkturen och den 
svaga kronan påverkade inflationen i något mindre 
utsträckning än väntat. Enligt Riksbankens olika mått steg 
dock den underliggande, mer varaktiga, delen av inflationen. 
Bedömningen var att inflationen skulle stiga igen under året, 
vilket den också gjorde. 
Konjunkturen dämpades något snabbare än väntat och 
stämningsläget i omvärlden försämrades, vilket dämpade de 
svenska inflationsutsikterna. Mer expansiv penningpolitik i 
många länder väntades dock bidra till att stabilisera 
konjunkturutvecklingen. Det svenska konjunkturläget var vid 
denna tid fortsatt gott och förutsättningarna för att 
inflationen skulle vara nära inflationsmålet även de närmaste 
åren bedömdes vara goda, givet att räntehöjningarna skedde i 
långsammare takt.  
Bostadsmarknaden och hushållens skuldsättning 
riskfaktorer för svensk ekonomi 
Liksom tidigare år konstaterade direktionen under 2019 att en 
av de största inhemska riskerna var utvecklingen på den 
svenska bostadsmarknaden. I det korta perspektivet skulle 
den kunna påverka konjunkturutvecklingen. Uppgången i 
bostadsbyggandet och den höga ökningstakten i 
bostadspriserna bidrog under tidigare år till den starka 
efterfrågan i svensk ekonomi. Efter att bostadsmarknaden 
bromsat in 2017 sjönk priserna (se diagram 2:11). Priserna 
återhämtade sig sedan något, men i inledningen av 2019 var Diagram 2:9.  Riksbankens köp av statsobligationer 
Miljarder kronor 
Anm. Nominellt belopp. Utvecklingen från och med 2020 är en prognos. De slutliga 
beloppen kommer att bero på aktuella marknadspriser. 
Källa: Riksbanken 
Diagram 2:10.  Riksbankens innehav av statsobligationer 
Nominellt belopp, miljarder kronor  
15 17 19 21 23 25 27050100150200250300350400
UtfallTeknisk framskrivningPrognos baserad på beslut april 2019
Anm. Prognos fram till december 2020, därefter en teknisk framskrivning under 
antagandet att inga ytterligare köp görs. Detta var bedömningen som gjordes fram till 
och med det penningpolitiska mötet i februari. Vertikal linje markerar skiftet mellan 
prognos och teknisk framskrivning. 
Diagram 2:11.  Bostadspriser enligt HOX Sverige 
Procent 
11 13 15 17 19-4-202468
-10-505101520
Månadsförändring, säsongsjusterad (vänster axel)Årsförändring (höger axel)
Källor: Valueguard och Riksbanken 01020304050607080   REDOGÖRELSE FÖR PENNINGPOLITIKEN 2019 13 
 
 utvecklingen framöver osäker. En fråga som ställdes var hur 
ett ytterligare prisfall skulle påverka bostadsinvesteringarna 
och hushållens framtidstro och konsumtion. Mot slutet av 
året började dock bostadspriserna öka något snabbare och 
osäkerheten om utvecklingen på kort sikt minskade något.  
Direktionen noterade samtidigt att bostadsmarknaden 
också utgör en risk för svensk ekonomi i ett längre perspektiv, 
vilket beror på att marknaden har en rad strukturella problem 
som skapar obalanser och risker, bland annat kopplade till 
den höga och växande skuldsättningen hos hushållen (se 
diagram 2:12). Den gör svensk ekonomi sårbar och riskerar att 
skapa problem om den ekonomiska utvecklingen skulle 
försämras. Problemen på bostadsmarknaden påverkar också 
effektiviteten i ekonomin i och med att det blir svårare att 
flytta, till exempel när man byter arbete. För att komma till 
rätta med dessa strukturella problem behövs reformer inom 
bostads- och skattepolitiken.  
Utvecklingen ungefär som väntat, men påtagliga risker för 
sämre konjunktur 
Direktionens överväganden under året gjordes mot bakgrund 
av en något motsägelsefull bild. I stora drag utvecklades 
ekonomin både internationellt och i Sverige enligt 
Riksbankens bedömningar. Efter att ha varit stark under ett 
antal år dämpades konjunkturen mot ett mer normalt läge. 
Inflationen sjönk tillfälligt men steg därefter som väntat och 
var tillbaka nära målet. Resursutnyttjandet bedömdes vara 
nära normala nivåer framöver och även om 
konjunkturutsikterna reviderades ned gav de inte bilden av 
någon lågkonjunktur. Samtidigt påverkade osäkerheten om 
den internationella konjunkturen stämningsläget; riskerna för 
en svagare utveckling växte och räntorna sjönk i omvärlden.  
Eftersom utvecklingen mot ett mer normalt 
konjunkturläge gick snabbare än väntat påverkades 
inflationsutsikterna och direktionen justerade därför ned 
prognosen för reporäntan på längre sikt. I sina överväganden 
hade direktionsledamöterna lite olika uppfattningar om 
inflationsbilden och riskerna för inflationsutsikterna, vilket 
bland annat medförde att det fanns något olika uppfattningar 
om huruvida höjningen av reporäntan mot slutet av året 
borde genomföras eller senareläggas.  
Efter att ha varit negativ sedan början av 2015 höjdes 
reporäntan till noll procent i december. Direktionens 
bedömning är att den negativa reporäntan har fungerat väl 
och fått ett bra genomslag i ekonomin. Men om negativa 
nominella räntor uppfattas som ett mer permanent tillstånd 
kan olika ekonomiska aktörers beteende förändras och 
negativa effekter uppstå. Se vidare fördjupningen 
”Riksbankens erfarenheter av negativ reporänta”.  
                                                                 
6 Detaljer om förändringarna och bakgrunden till dem finns i fördjupningen ”Riksbankens 
räntestyrningssystem behöver anpassas till nya förutsättningar” i Penningpolitisk rapport juli 2019 samt 
beslutsunderlaget ”Förändringar av Riksbankens penningpolitiska styrsystem”, bilaga A till direktionens 
protokoll den 30 september 2019 och ”Riksbankens nya räntestyrningssystem. En remiss från Sveriges 
riksbank”, juli 2019. Diagram 2:12.  Hushållens skulder 
Procent av årlig disponibel inkomst 
80 86 92 98 04 10 1680100120140160180200
Hushållens skulder 
 
Anm. Hushållens totala skulder som andel av deras disponibla inkomster summerade 
över de senaste fyra kvartalen. 
Källor: SCB och Riksbanken Riksbanken beslutade att förenkla 
räntestyrningssystemet  
Riksbankens beslut om reporäntan omsätts i praktiken 
genom Riksbankens penningpolitiska 
räntestyrningssystem. Med hjälp av detta system ser 
Riksbanken till att de allra kortaste marknadsräntorna 
stabiliseras nära reporäntan. I juli aviserade Riksbanken att 
det var nödvändigt att förändra styrsystemet eftersom 
utvecklingen på betalningsmarknaden ställer nya krav på 
längre öppethållande och bättre tillgång till 
betalningssystemet. Efter att ha beaktat synpunkter från 
bland andra sina penningpolitiska motparter beslutade 
Riksbanken i september att genomföra vissa förändringar 
för att göra styrsystemet enklare och mer flexibelt.  
Förändringarna sker i två steg, där det första togs i början 
av oktober 2019. Anpassningarna av styrsystemet är av 
teknisk natur och är inte avsedda att ha några 
penningpolitiska effekter.6  14 KAPITEL 2  
Penningpolitiska beslut 2019 
12 februari Reporäntan lämnades oförändrad på −0,25 
procent. Prognosen för reporäntan lämnades 
också oförändrad och indikerade att räntan 
skulle höjas igen under andra halvåret 2019 
under förutsättning att konjunktur- och 
inflationsutsikterna stod sig. Mandatet som 
underlättade snabba interventioner på 
valutamarknaden, som förlängts ett flertal 
gånger sedan det infördes 2016, löpte ut den 
12 februari 2019. Direktionen valde att inte 
förlänga det ytterligare. 
24 april Reporäntan lämnades oförändrad på −0,25 
procent. Prognosen för reporäntan 
reviderades ned. Den indikerade nu att 
räntan skulle höjas igen mot slutet av året el-
ler i början av 2020. Därefter väntades 
höjningarna ske i något långsammare takt. 
Direktionen beslutade också att Riksbanken 
från juli 2019 till december 2020 skulle köpa 
statsobligationer till ett nominellt belopp om 
45 miljarder kronor. Detta för att bibehålla 
en lämplig nivå på innehavet och 
Riksbankens närvaro på marknaden. Martin 
Flodén och Henry Ohlsson reserverade sig 
mot beslutet att köpa statsobligationer från 
juli 2019 till december 2020. De ansåg att 
ytterligare köp inte på ett tydligt sätt skulle 
bidra till penningpolitikens måluppfyllelse, 
men att det fanns risker förknippade med 
ytterligare köp. De hänvisade även till sina 
tidigare reservationer i samband med 
direktionens beslut om obligationsköp. 
2 juli Reporäntan lämnades oförändrad på −0,25 
skulle höjas igen mot slutet av året eller i 
början av 2020. 
4 september Reporäntan lämnades oförändrad på −0,25 
reviderades ned något. Liksom tidigare 
innebar prognosen att räntan skulle höjas 
mot slutet av året eller i början av 2020. 
Därefter väntades dock höjningarna av 
räntan ske i en långsammare takt än i 
föregående prognos. 
23 oktober Reporäntan lämnades oförändrad på −0,25 
procent. Prognosen för reporäntan på kort 
sikt var oförändrad och innebar en höjning av 
räntan i närtid, mest sannolikt i december. 
Prognosen för reporäntan därefter  REDOGÖRELSE FÖR PENNINGPOLITIKEN 2019 15 
indikerade en längre period med oförändrad 
reporänta jämfört med tidigare bedömning. 
18 december Reporäntan höjdes till noll procent. 
Prognosen för reporäntan lämnades 
oförändrad. Anna Breman och Per Jansson 
reserverade sig mot beslutet att höja 
reporäntan. Breman ansåg att man genom 
att vänta med att höja reporäntan i närtid 
skulle öka sannolikheten för att inflationen 
varaktigt skulle hålla sig nära målet. Hon an-
såg även att det skulle öka möjligheten att 
fortsätta med långsamma höjningar av 
reporäntan kommande år. Hon föredrog en 
räntebana som indikerade en höjning under 
första halvåret 2020 och därefter en höjning 
ungefär en gång per år under 2021 och 2022. 
Jansson förespråkade en räntebana som 
indikerade att räntan skulle höjas en bit in på 
prognosperioden, i ett läge då det kunde 
antas att förutsättningarna för att framöver 
klara inflationsmålet skulle se lite bättre ut.  16 REDOGÖRELSE FÖR PENNINGPOLITIKEN 2019 
Varför negativ reporänta? 
Sedan början av 2015 har Riksbanken fört en mycket 
expansiv penningpolitik, med negativ reporänta och stora 
köp av statsobligationer. Direktionen bedömde att denna 
expansiva penningpolitik var nödvändig för att få 
inflationen tillbaka till 2 procent och på så sätt 
upprätthålla förtroendet för inflationsmålet. Vilka 
fördelarna är med ett inflationsmål och varför det är bra 
om målet är 2 procent diskuteras mer i detalj i avsnittet 
”Syftet med inflationsmålet” i kapitel 4. 
En viktig principiell förklaring till att reporäntan behövt 
vara negativ är att det allmänna ränteläget i Sverige och 
omvärlden har kommit att bli historiskt lågt. Detta beror i 
sin tur på strukturella faktorer som den demografiska 
utvecklingen och trender i produktiviteten som har  
7 En bidragande orsak till att de nominella räntorna i världen fallit och i dag är lägre än för ett antal 
decennier sedan är att inflationen fallit på grund av exempelvis introduktionen av 
inflationsmålpolitiken. I den nominella räntan ingår ju kompensation för inflationen. medfört att det reala ränteläget i världen har fallit de 
senaste decennierna (se diagram 2:13).7 Denna utveckling 
har centralbankerna inte möjlighet att styra. 
Hur detta har bidragit till att reporäntan behövt vara 
negativ förklaras enklast schematiskt med hjälp av 
diagram 2:14.  
Diagram 2:14.  Den genomsnittliga styrräntan har fallit 
En konsekvens av det låga ränteläget är att den nivå då 
centralbankernas styrräntor är ”neutrala” – det vill säga 
varken expansiva eller åtstramande – har sjunkit med 
tiden. I diagram 2:14 representeras den neutrala 
styrräntan av den streckade linjen.  
När centralbanker bedriver penningpolitik via 
styrräntan så ändrar de den på det sätt som beskrivs av 
den heldragna linjen. En ränta som är lägre än den 
neutrala stimulerar efterfrågan och inflationen, medan en 
ränta som är högre än den neutrala har den motsatta 
effekten. När den neutrala räntan är mycket låg kan 
centralbankens styrränta behöva vara negativ för att få en 
tillräckligt expansiv effekt. Att Riksbankens reporänta varit 
negativ beror således dels på att det allmänna ränteläget styrränta i normallägefaktisk styrränta
tidstyrräntaFÖRDJUPNING – Riksbankens erfarenheter av negativ reporänta 
I februari 2015 sänkte Riksbanken för första gången någonsin reporäntan under noll. Inflationen hade då 
länge legat under målet och inflationsförväntningarna riskerade att bita sig fast på alltför låga nivåer. I 
februari 2016 hade reporäntan sänkts till – 0,50 procent. Efter hand började inflationen stiga och var så 
småningom åter nära 2 procent. I december 2018 höjdes reporäntan till – 0,25 procent och i december 
2019 till noll procent. Riksbanken blev därmed den första centralbank som haft negativ styrränta och höjt 
räntan tillbaka till noll. Det kan därför finnas skäl att summera Riksbankens erfarenheter så här långt av en 
politik med negativ styrränta. Riksbankens bedömning är att den negativa räntan har haft en expansiv 
effekt på ekonomin och bidragit till att inflationen legat nära målet de senaste åren. 
Diagram 2:13.  Reala statsobligationsräntor, 10 års löptid 
Procent 
Källor: Nationella centralbanker och Riksbanken -4-2024
6
96 00 04 08 12 16 20
Sverige
USA
Storbritannien REDOGÖRELSE FÖR PENNINGPOLITIKEN 2019 17 
är mycket lågt, dels på att Riksbanken behövt föra en 
mycket expansiv politik för att upprätthålla förtroendet 
för inflationsmålet. 
Den negativa reporäntan har haft expansiv effekt 
Eftersom en negativ reporänta inte hade använts tidigare i 
Sverige behövde beslutet att införa en sådan bygga på en 
noggrann analys.8 En del av underlaget publicerades 
under hösten 2015 i form av en Ekonomisk kommentar.9 
Där analyserades bland annat om en negativ reporänta 
kunde förväntas ha mindre effekt på andra räntor i 
ekonomin än en positiv. I syfte att prova sig fram i denna 
nya miljö sänkte Riksbanken reporäntan i mindre steg än 
vanligt.  
En farhåga som en del lyft fram var att sänkningar i det 
negativa området inte skulle vara verkningsfulla, utan 
kanske till och med kontraproduktiva.10 En empirisk studie 
som Riksbanken gjort visar dock att den negativa 
reporäntan har haft ett starkt och omedelbart genomslag 
på svenska penningmarknadsräntor och utlåningsräntor 
till företag, även om genomslaget på utlåningsräntor till 
hushåll varit svagare och långsammare.11 I studien görs 
bedömningen att de flesta av de kanaler genom vilka 
penningpolitiken verkar, exempelvis marknadsräntorna 
och växelkursen, har fungerat ungefär som vanligt även 
vid negativ ränta. Slutsatsen är att den negativa 
reporäntan bidragit till att göra penningpolitiken mer 
expansiv, även om kanalen som verkar via banklån till 
hushållen kan ha varit mer dämpad än normalt. Det 
framhålls dock också att det inte går att utesluta att 
genomslaget gradvis skulle försvagas om reporäntan 
skulle sänkas lägre än – 0,5 procent. 
En annan typ av information kommer från 
Riksbankens företagsundersökning. I november 2019 fick 
företagen frågan hur ränteläget de senaste fem åren har 
påverkat företagens verksamhet.12 Under denna tid har 
reporäntan nästan uteslutande varit negativ. 
Fyra av fem företag bedömde att det låga ränteläget 
hade haft en positiv nettoeffekt på deras verksamhet, 
främst genom att de låga räntorna hade bidragit till att 
hålla den allmänna efterfrågan i ekonomin uppe (se 
diagram 2:14). En knapp femtedel ansåg att effekten varit 
ungefär noll, medan en liten andel ansåg att det låga 
ränteläget haft en negativ effekt på verksamheten. 8 Negativ styrränta hade strax innan införts i euroområdet, Danmark och Schweiz. Redan från juli 
2009 var bankernas inlåningsränta i Riksbanken, den nedre gränsen i räntekorridoren, negativ under 
en period då Riksbanken sänkte reporäntan till 0,25 procent. Det var dock först i februari 2015 som 
reporäntan sänktes under noll. 
9 J. Alsterlind, H. Armelius, D. Forsman, B. Jönsson och A.-L. Wretman, ”Hur långt kan reporäntan 
sänkas?”, Ekonomiska kommentarer, nr. 11, Sveriges riksbank, 2015.  
10 Se till exempel G.B. Eggertsson, R. E. Juelsrud, L. H. Summers och E. Gezt Wold, ”Negative Nominal 
Interest Rates and the Bank Lending Channel”, NBER Working Paper No, 25416, January 2019. De 
konstruerar en modell som de kalibrerar med svenska data. De menar att en reporänta på –0,50 inte 
längre sänker utlåningsräntan utan ökar den. 
11 H. Erikson och D. Vestin,”Pass-through at Mildly Negative Policy Rates: The Swedish Case”, Staff 
Memo January 2019, Sveriges riksbank. 
12 Riksbankens Företagsundersökning November 2019. Internationella erfarenheter ger liknande bild 
Centralbanker i flera andra ekonomier har också infört 
negativ styrränta, till exempel i Danmark, Schweiz, Japan 
och inom euroområdet. En rapport från the Committee on 
the Global Financial System (CGFS) vid Bank for 
international Settlements (BIS) har samlat 
centralbankernas erfarenheter av okonventionell 
penningpolitik.13 En övergripande slutsats är att den 
negativa styrräntan har varit verkningsfull. Man 
konstaterar också, på samma sätt som varit fallet i Sverige, 
att den penningpolitiska transmissionen har fungerat 
ungefär som normalt, med undantag för att 
inlåningsräntorna till hushåll i många fall inte sjunkit under 
noll.14 
Altavilla med flera har studerat hur negativa styrräntor 
påverkar banker och företag i euroområdet.15 De finner 
att så länge bankerna är sunda och välfungerande 
stimulerar en negativ styrränta den ekonomiska 
aktiviteten.16 Brunnermeier och Koby, som också studerar 
euroområdet, försöker skatta vid vilken styrränta som 
ytterligare räntesänkningar inte längre stimulerar 
13 “Unconventional Monetary Policy Tools: A Cross-Country Analysis”, CGFS Papers No. 63, October 
2019, Bank for International Settlements. Med okonventionell penningpolitik avses förutom negativ 
styrränta exempelvis köp av olika tillgångar och så kallad “forward guidance”. 
14 Se även “Negative Interest Rate Policies—Initial Experiences and Assessments”, IMF Policy Paper, 
August 2017, International Monetary Fund för en tidigare genomgång av den internationella 
erfarenheterna. 
15 C. Altavilla, L. Burlon, M. Gianetti och S. Holton, “Is there a zero lower bound? The effects of 
negative policy rates on banks and firms”, ECB Working Paper Series No. 2289, 2019. 
16 Se även M. Rostagno, C. Altavilla, G. Carboni, W. Lemke, R. Motto, A. Saint Guilhem och J. Yiangou, 
”A tale of two decades: the ECB’s monetary policy at 20, ECB Working Paper Series, No. 2346, 
december 2019, för en genomgång av euroområdets erfarenheter av okonventionell penningpolitik i 
stort. Diagram 2:15.  Fråga i Riksbankens företagsundersökning 
Om det låga ränteläget under de senaste fem åren: Vad är er bedömning 
av nettoeffekten på er verksamhet?  
Procent  
Anm. Viktad andel företag som valt respektive svarsalternativ.  
Källa: Riksbankens företagsundersökning 
 18 REDOGÖRELSE FÖR PENNINGPOLITIKEN 2019 
utlåningen utan istället verkar åtstramande. De finner att 
den ligger på ungefär –1 procent.17 
Sammantaget visar de praktiska erfarenheterna hittills 
både från Sverige och från andra länder att 
penningpolitiken fungerar även när styrräntan är negativ, i 
varje fall på de hittills relativt måttligt negativa nivåerna. 
Sidoeffekter – av negativ ränta eller låg ränta?  
Riksbankens analys från 2015 betonade också att en 
negativ ränta kan ha oönskade sidoeffekter. Här är det 
viktigt att skilja på effekter av att reporäntan är låg och 
penningpolitiken överlag expansiv respektive att 
reporäntan är sänkt till en negativ nivå. En negativ 
styrränta är givetvis en särskilt låg ränta, men det finns 
ändå skäl att göra en principiell åtskillnad. I den mån 
exempelvis försvagningen av kronan under de senaste 
åren beror på penningpolitiken handlar det om att 
politiken har varit expansiv, snarare än om att reporäntan 
varit negativ per se. Att växelkursen upplevts som alltför 
svag är således inte ett argument mot just negativ 
styrränta.  
Negativ reporänta har inte lett till stora kontantuttag  
En sidoeffekt som specifikt handlar om negativ ränta är att 
om inlåningsräntorna blir tillräckligt negativa för stora 
grupper, framför allt hushållen, så kan dessa komma att ta 
ut sina besparingar från bankerna och istället hålla dem i 
kontanter. Skälet är att avkastningen på kontanter är noll 
och således högre än den negativa räntan på inlåningen. 
Om en sådan situation skulle uppstå innebär det att 
centralbanken inte längre kan använda styrräntan för att 
stimulera efterfrågan.  
Stora uttag av kontanter kan också leda till en 
likviditetsrisk för bankerna i och med att delar av deras 
finansiering försvinner och måste ersättas med 
marknadsfinansiering. Om utflödena blir stora eller 
mycket hastiga kan detta bli svårt för bankerna att 
hantera. 
Men under perioden med negativ reporänta hade 
hushållen i Sverige inte negativ ränta på sin bankinlåning. 
Problemet med omfattande kontantuttag uppstod 
därmed inte. Det är möjligt att risken för detta är mindre i 
Sverige än i många andra länder. Eftersom vi i Sverige i 
stor utsträckning har övergått från kontanter till andra 
betalningssätt som betalkort och Swish upplevs sannolikt 
kostnaden för att hålla kontanter som högre. Det är därför 
tänkbart att svenska hushåll skulle avvakta längre med att 
reagera på negativ inlåningsränta än hushållen i många 
andra länder. Det är också värt att notera att företag och 17 M.K. Brunnermeier och Y. Koby, ”The Reversal Interest Rate”, NBER Working Paper 25406, 
december 2018. Mekanismen är i korthet att bankerna upphör att låna ut av omsorg om sin egen 
ekonomiska situation. kommuner har haft negativ inlåningsränta hos bankerna, 
men ändå inte tagit ut stora mängder kontanter.  
… eller försvagade banker 
En annan effekt som specifikt rör negativ ränta är att om 
bankerna väljer att inte låta inlåningsräntorna gå under 
noll, så minskar deras lönsamhet. Detta beror på att deras 
ränteintäkter minskar när ränteläget sjunker medan 
kostnaden för finansieringen via inlåning inte sjunker i 
samma utsträckning. Problemet med minskad lönsamhet 
är bland annat att det begränsar bankernas 
motståndskraft mot framtida förluster och därigenom kan 
bidra till finansiell instabilitet, och att deras kreditgivning 
kan komma att minska. De svenska storbankerna har dock 
haft god lönsamhet under hela perioden med negativ 
reporänta. Ett skäl har varit den höga efterfrågan på 
bolån, som har genererat betydande vinster. 
Även i rapporten från CGFS vid BIS om de 
internationella erfarenheterna dras slutsatsen att den här 
typen av sidoeffekter hittills har varit hanterbara. Där 
framgår att bankernas bolånemarginaler har sjunkit, men 
det hänger samman med det låga ränteläget och inte 
specifikt med negativa räntor. Det har inte skett någon 
omfattande hamstring av kontanter internationellt, vilket i 
sin tur hänger samman med att inlåningsräntorna inte 
sjunkit under noll för särskilt många grupper. 
Längre period med negativ ränta kan ändra incitamenten  
Det ska poängteras att erfarenheterna både när det gäller 
hushållens inlåningsräntor och bankernas lönsamhet 
förstås avser perioden hittills med negativ ränta. I en 
hypotetisk situation där räntan skulle vara negativ under 
en längre period, eller vara betydligt mer negativ, är det 
möjligt att förutsättningarna och incitamenten skulle 
ändras. Exempelvis har flera banker i Danmark och 
Tyskland nu infört negativa inlåningsräntor för hushåll. 
Vad gäller Sverige måste man också tänka på att 
konkurrensen på den svenska bolånemarknaden har ökat 
de senaste åren i och med att fler aktörer har trätt in.18 
Detta skulle kunna medföra att bankernas lönsamhet 
minskar framöver, vilket i sin tur skulle kunna påverka 
deras incitament att låta hushållens inlåningsräntor bli 
negativa.  
Negativ ränta kan uppfattas som onaturligt 
Ett annat möjligt problem med en negativ ränta är att den 
kan upplevas som onaturlig och svår att förhålla sig till. 
Det handlar till en del om att negativ ränta uppfattas som 
onormalt i det goda konjunkturläge som varit. Men det 
18 Se N. Engström, “Nya utmanare på bolånemarknaden – ökad konkurrens och möjlig räntepress”, 
Ekonomiska kommentarer nr. 1 2020, Sveriges riksbank.  REDOGÖRELSE FÖR PENNINGPOLITIKEN 2019 19 
tycks också finnas en mer grundläggande skepsis till 
negativ ränta. 
Negativ nominell ränta är historiskt sett ett nytt 
fenomen och det är inte särskilt anmärkningsvärt att det 
uppfattas som onormalt. Däremot har det inte varit 
ovanligt att den reala avkastningen på exempelvis 
bankkonton, det vill säga avkastningen justerad för 
inflationen, periodvis har varit negativ, även när den 
nominella räntan varit positiv. Eftersom det är den reala 
avkastningen som bestämmer människors köpkraft och 
det vanligtvis är köpkraften man bekymrar sig om kan 
synen att negativ nominell ränta är mer speciellt än 
negativ real ränta i viss mån ses som ett exempel på så 
kallad ”penningillusion”.19 
Ett tecken på att negativ ränta upplevs som onaturligt 
är att det i Riksbanken företagsundersökning ofta förs 
fram argument som går ut på att negativ ränta av olika 
anledningar ”känns intuitivt fel”, trots att de ekonomiska 
effekterna sammantaget alltså anses vara positiva. Det är 
möjligt att de främsta komplikationerna med negativ 
ränta inte handlar så mycket om rent ekonomiska 
aspekter, utan mer om vad som enligt samhälleliga 
konventioner är gångbart och möjligt att skapa förståelse 
för. 
... men kan komma att bli vanligare 
Det reala ränteläget i världen kommer förmodligen att 
fortsätta att vara lågt under överskådlig tid. Därför är det 
möjligt att styrräntor under noll kommer att bli relativt 
vanliga under kommande decennier. Det kan därmed inte 
uteslutas att de ekonomiska aktörernas syn på vad som är 
normalt också gradvis kan komma att förändras.  
Det centrala här är att även om aktörerna skulle börja 
se det som mer normalt att nominella räntor då och då är 
negativa så är det problematiskt om de börjar uppfatta en 
inflation väsentligt under 2 procent som något normalt. 
Om så skulle bli fallet och inflationen och 
inflationsförväntningarna fastnar på en mycket låg nivå 
kommer penningpolitiken att bli mindre effektiv och 
styrräntan negativ oftare. 
Sidoeffekter av expansiv politik  oundvikliga 
Andra möjliga sidoeffekter handlar i grunden om att 
penningpolitiken varit expansiv snarare än om att 
reporäntan varit just negativ. Exempelvis har hushållens 
skulder ökat och många tillgångspriser har stigit, vilket kan 
ha lett till att förmögenhetsklyftorna blivit större.  
Att en expansiv penningpolitik har effekter på 
tillgångspriser och skulder är en del av penningpolitikens 
transmissionsmekanism, på ungefär samma sätt som 19 Penningillusion innebär en benägenhet att tänka i nominella termer i ställer för reala och därmed 
bortse från att inflationen påverkar köpkraften. 
20 Alternativt kan man ha hypotesen att förtroendet skulle ha kunnat upprätthållas även om 
politiken inte hade varit så expansiv som den varit. Detta är givetvis svårt både att förkasta och att penningpolitiken påverkar kronans kurs via 
växelkurskanalen.  
När det gäller fördelningseffekter måste man 
naturligtvis också beakta de positiva effekterna av att en 
expansiv penningpolitik bidrar till högre sysselsättning och 
att exempelvis högre aktiepriser kommer många till del via 
ett utbrett sparande till pensioner och i fonder. 
Man kan givetvis göra bedömningen att de negativa 
effekterna varit så stora att Riksbanken inte borde ha 
bedrivit en så expansiv politik som den gjort. I praktiken 
innebär detta i så fall att Riksbanken inte borde ha försökt 
upprätthålla förtroendet för inflationsmålet utan istället 
fokuserat på andra faktorer som inte är lagstadgade mål 
för penningpolitiken.20 
Starkt politiskt stöd för inflationsmålet 
Som konstateras i kapitel 4 finns ett brett politiskt stöd för 
att Riksbankens huvuduppgift ska vara att upprätthålla 
förtroendet för inflationsmålet på 2 procent. Det finns 
också goda ekonomiska skäl till att Riksbanken har denna 
uppgift. Riksbanken skiljer inte heller ut sig i det avseendet 
utan har i stort sett samma ramverk som alla andra 
centralbanker i länder med rörlig växelkurs. 
I den ekonomisk-politiska rollfördelning som vi har 
beslutat om i Sverige är detta den uppgift Riksbanken har 
tilldelats. Finansinspektionen har fått ansvaret för 
makrotillsynen och ska bland annat motverka att alltför 
stora skulder byggs upp hos hushållen. Inkomst- och 
förmögenhetsfördelningen i samhället ligger inom 
regeringens ansvarsområde.  
Låga realräntor viktig förklaring till höga skulder och 
bostadspriser 
Som konstaterats ovan har det allmänna ränteläget fallit i 
världen. Det har också haft andra effekter än att 
centralbankernas styrräntor i ett neutralt läge har behövt 
följa med nedåt, som i diagram 2:14. Exempelvis är det en 
förklaring till att bostadspriserna och hushållens skulder i 
många länder, däribland Sverige, har stigit parallellt och 
nästan oavbrutet i mer än tjugo års tid (se diagram 2:16). 
Under den tiden har penningpolitiken varit både expansiv 
och åtstramande, det vill säga i termer av diagram 2:14 
har reporäntan varit både nedanför och ovanför det 
neutrala läget. 
Den expansiva penningpolitiken de senaste åren har 
bidragit till att pressa upp tillgångspriser och skulder 
ytterligare. Men den trendmässigt fallande realräntan i 
kombination med strukturella problem på 
bostadsmarknaden är sannolikt en viktigare faktor bakom 
att bostadspriser och skulder befinner sig på den nivå de 
styrka rent formellt. Men med tanke på att inflationen i början på 2015 var under 1 procent och de 
långsiktiga inflationsförväntningarna rekordlåga, och att den politik som bedrivits har haft effekt, är 
det dock rimligt att anta att det hade varit svårt att upprätthålla förtroendet för målet med en 
mindre expansiv politik.   20 REDOGÖRELSE FÖR PENNINGPOLITIKEN 2019 
 gör idag. Utvecklingen på bostadsmarknaden har dock 
varit lugnare sedan 2017 och även uppgången i hushållens 
skulder har bromsat in de senaste åren, just därför att 
strukturella faktorer har ändrats medan penningpolitiken 
har fortsatt att vara expansiv.  
Riksbankens bedömning är att den negativa räntan har 
haft en expansiv effekt och bidragit till att inflationen legat 
nära målet de senaste åren. De potentiella problem som 
specifikt rör negativ ränta – omfattande kontantuttag och 
försvagade banker – har inte uppstått. Internationella 
erfarenheter talar också för att negativ ränta är en 
verkningsfull åtgärd. 
Att reporäntan höjdes till noll berodde inte på att 
erfarenheterna av en lägre ränta var dåliga, utan på att 
Riksbanken bedömde att reporäntan inte längre behövde 
vara negativ. Att sänka reporäntan under noll är en 
penningpolitisk åtgärd som kan bli aktuell även i 
framtiden. 
 
 Diagram 2:16.  Hushållens skuldkvot och reala huspriser 
Procent respektive index, 2000 kv1 = 100 
 
Anm. Skuldkvoten avser skuldernas andel av hushållens årliga disponibla inkomster. 
Reala huspriser avser fastighetsprisindex (småhus) deflaterade med KPIF. 
Källor: SCB och Riksbanken  050100150200250300
90 95 00 05 10 15
Skuldkvot
Reala huspriser    REDOGÖRELSE FÖR PENNINGPOLITIKEN 2019 21 
 
 KAPITEL 3  – Riksbankens prognoser och penningpolitik de 
senaste åren 
Penningpolitiken påverkar inflationen och den övriga ekonomin med viss fördröjning och baseras därför 
på prognoser. Normalt anpassar Riksbanken penningpolitiken så att prognosen för KPIF-inflationen 
hamnar nära målet på ett par års sikt. Det innebär att den penningpolitik som Riksbanken bedrev under 
2017 och 2018 – och de prognoser den baserades på – hade stor betydelse för måluppfyllelsen 2019. 
Penningpolitiken var fortsatt mycket expansiv under 2017 och 2018, då reporäntan låg kvar på −0,5 
procent samtidigt som Riksbankens innehav av statsobligationer var stort. I december 2018 genomfördes 
den första reporäntehöjningen sedan 2011, från −0,5 Ɵll −0,25 procent. Prognoserna som vägledde 
penningpolitiken under 2017 och 2018 fångade den framtida utvecklingen av inflationen och 
konjunkturen förhållandevis väl. Men avmattningen i den svenska konjunkturen blev något kraftigare än 
vad som avspeglades i prognoserna. Sammantaget har detta gjort att penningpolitiken i stora drag har 
följt prognoserna som skisserades under 2017 och 2018, men höjningarna av reporäntan från −0,5 upp 
till noll procent skedde något senare än förväntat. 
Prognoserna gjorda 2017 och 2018 låg till grund för 
penningpolitiken som bedrevs de åren  
Ett sätt att närma sig frågan om huruvida penningpolitiken 
2017–2018 bidrog till en god måluppfyllelse 2019 är att 
studera träffsäkerheten i Riksbankens prognoser för 
inflationen och den övriga ekonomin de åren. På så sätt får 
man en bild av den penningpolitik som bedrevs och de 
bedömningar den baserades på.  
En utgångspunkt för en sådan analys är att 
penningpolitikens effekter på ekonomin uppstår i huvudsak 
på ett par års sikt. Man bör dock vara medveten om att vissa 
effekter av penningpolitiken kan uppstå snabbare än så. Det 
gäller till exempel när förändringar av växelkursen påverkar 
priserna på importerade varor. Penningpolitiken som bedrevs 
under 2019, beskriven i kapitel 2, kan därför i viss utsträckning 
också ha påverkat inflationen redan under samma år. Men 
med detta sagt fokuserar återstoden av detta kapitel på 
Riksbankens prognoser och penningpolitik under 2017 och 
2018. 
Diagram 3:1–3:9 visar den faktiska utvecklingen samt 
Riksbankens prognoser under åren 2017 och 2018 för ett 
antal centrala variabler. Syftet med diagrammen är att på ett 
övergripande sätt illustrera Riksbankens syn på framtiden 
under dessa år och jämföra den med utfallen. Det är därför 
inte nödvändigt att urskilja enskilda prognoser.  
Inflationen i stort sett i linje med Riksbankens prognoser 
Diagram 3:1 visar att KPIF-inflationen sedan 2017 i stora drag 
utvecklats i linje med Riksbankens prognoser, även om den 
blev något lägre än väntat under 2019. Under 2017 och 
framförallt 2018 bidrog stigande energipriser mycket till 
inflationen. De prognoser som Riksbanken gjorde under 2018 Även välgrundade prognoser kan slå fel  
 Måluppfyllelsen, som diskuteras i kapitel 1, är en naturlig 
utgångspunkt för en utvärdering av penningpolitiken. Men 
inflationens avvikelse från målet säger inte nödvändigtvis 
allt om hur väl penningpolitiken har bedrivits.  
     Penningpolitiken baseras på prognoser eftersom den 
påverkar den ekonomiska aktiviteten och inflationen med 
viss fördröjning. Målet är givetvis att Riksbankens 
prognoser ska vara träffsäkra så att de penningpolitiska 
besluten baseras på en bra bild av den ekonomiska 
utvecklingen framöver. Men det inträffar ständigt 
oförutsedda saker i ekonomin, vilket gör att avvikelser från 
inflationsmålet är regel snarare än undantag. Viss statistik 
revideras också, vilket gör att utfall som togs för givna då 
prognoserna gjordes kan ändras i efterhand. Allt detta 
tillsammans gör att även välgrundade och genomarbetade 
prognoser ofta slår fel.  22 KAPITEL 3  
 avspeglade en förväntan om att energipriserna skulle öka 
långsammare framöver, så att inflationstakten skulle avta. Det 
mönstret visade sig även i den faktiska inflationsutvecklingen. 
Genom att exkludera energipriserna, som varierar mycket, 
kan man få en kompletterande bild av hur väl Riksbankens 
prognoser fångade den framtida utvecklingen. Prognoserna 
för inflationen mätt med KPIF exklusive energi som 
Riksbanken gjorde under 2017 och 2018 visade sig bli något 
för höga (se diagram 3:2).  
Men sammantaget fångade de prognoser för KPIF-
inflationen som Riksbankens gjorde under 2017 och 2018 den 
framtida utvecklingen förhållandevis väl.  
Reporäntan har legat förhållandevis nära Riksbankens 
prognoser sedan inledningen av 2017  
Reporäntans utveckling i förhållande till prognosen sedan 
inledningen av 2017 är en avspegling av hur träffsäkra 
Riksbankens prognoser var i allmänhet. Riksbankens 
prognoser under inledningen av 2017 indikerade att 
reporäntan väntades vara oförändrad på −0,50 procent 
ytterligare drygt ett år för att sedan höjas under andra 
halvåret 2018. Räntan bedömdes sedan nå noll procent i 
början av 2019. 
Reporäntans faktiska utveckling visade sig stämma ganska 
väl med de prognoser som Riksbanken lade under 2017 och 
2018 (se diagram 3:3). Det hänger ihop med de sammantaget 
relativt små avvikelserna mellan prognoserna och utfallen när 
det gäller KPIF-inflationen. Men i och med att i prognoserna 
kom att överskatta den framtida KPIF-inflationen något, kom 
höjningarna av reporäntan att ske något senare än förväntat 
(se diagram 3:3). Den första höjningen från −0,5 Ɵll −0,25 
procent genomfördes i december 2018, och nästa höjning 
upp till noll procent genomfördes ett år senare, i december 
2019. I ett längre tidsperspektiv kan avvikelserna mellan den 
faktiska utvecklingen av reporäntan och de tidigare 
prognoserna betraktas som mycket små.21 
Utvecklingen i omvärlden fångades relativt väl i prognoserna 
Sverige är en liten öppen ekonomi, vilket betyder att 
utvecklingen i omvärlden har stor betydelse. För att fånga 
utvecklingen sammantaget väger Riksbanken samman olika 
länder efter deras betydelse för Sveriges utrikeshandel med 
hjälp av det så kallade kronindexet (KIX). Klart störst betydelse 
för Sverige har utvecklingen i euroområdet, som har knappt 
50 procents vikt i indexet.  
Att tillväxten i omvärlden under 2017 blev starkare än vad 
Riksbanken förväntade sig berodde till en del på att tillväxten i 
euroområdet tog fart, efter en lång period av svag utveckling i 
spåren av den europeiska skuldkrisen (se diagram 3:4). Den 
dämpning som skedde i tillväxten efter 2017 blev också 
kraftigare än vad Riksbanken hade förväntat sig. Det berodde 
                                                                 
21 Se exempelvis ”Riksbankens erfarenheter av att publicera reporänteprognoser”, Riksbanksstudier, juni 
2017. Diagram 3:1.  KPIF, utfall och prognoser 
11 13 15 17 19 21-10123
20172018Utfall 
 
Anm. De gula och röda linjerna avser Riksbankens prognoser under 2017 och 2018. 
Diagram 3:2.  KPIF exklusive energi, utfall och prognoser 
11 13 15 17 19 210123
 
Diagram 3:3.  Reporänta, utfall och prognoser 
Procent 
 
Anm. De gula och röda linjerna avser Riksbankens prognoser under 2017 respektive 
2018. En del av prognoserna gjorda under 2017 sammanfaller i stort sett med varandra. 
Utfall är dagsdata och prognoser avser kvartalsmedelvärden. 
Källa: Riksbanken    REDOGÖRELSE FÖR PENNINGPOLITIKEN 2019 23 
 
 bland annat på den stora politiska osäkerheten i spåren av 
handelskonflikten mellan USA och Kina och turerna kring 
Storbritanniens utträde ur EU.  
Inflationsutvecklingen i omvärlden fångades fram till 2019 
ganska väl av de prognoser som Riksbanken gjorde under 
2017 och 2018 (se diagram 3:5). Men under 2019 blev 
omvärldens inflation tydligt lägre än vad Riksbanken förväntat 
sig. En viktig förklaring till detta är att den underliggande 
inflationen i euroområdet blev oväntat låg. Dessutom har 
variationer i oljepriset lett till större kast i utvecklingen än vad 
prognoserna indikerade.  
Kronans växelkurs blev klart svagare än väntat 
En länk mellan inflationen i omvärlden och Sverige är kronans 
växelkurs. Den mest direkta effekten går via importpriserna.22 
Som visas i diagram 3:6 har kronans växelkurs blivit betydligt 
svagare än vad Riksbanken bedömde 2017 och 2018. 
Eftersom prognoserna inte har fångat den framtida 
utvecklingen särskilt väl har Riksbanken sett över sina 
växelkursprognoser. Detta kan man läsa mer om i 
fördjupningen ”Riksbankens växelkursprognoser”.  
Riksbankens bedömning är att den svaga kronkursen 
bidragit mycket till den svenska inflationen under de senaste 
åren. Effekten beror huvudsakligen på att priset på svensk 
import har stigit.23 
Konjunkturavmattningen i Sverige skedde snabbare än 
väntat 
Riksbankens prognoser för BNP-tillväxten i Sverige som 
gjordes under 2017 och 2018 indikerade att tillväxten skulle 
dämpas de kommande åren, mot en historiskt normal takt 
kring 2 procent (se diagram 3:7). Men avmattningen skedde 
snabbare än väntat. En viktig orsak till detta var utvecklingen 
på bostadsmarknaden. Prisfallet på bostäder under hösten 
2017 fick de svenska bostadsinvesteringarna att minska 
kraftigt, och även hushållens konsumtion påverkades 
negativt.  
Att konjunkturavmattningen i Sverige blev kraftigare än 
förväntat syns också när man jämför Riksbankens prognoser 
för arbetslösheten med den faktiska utvecklingen. Även om 
nedgången i arbetslösheten blev oväntat stor fram till 2018, 
blev uppgången betydligt brantare än förväntat därefter (se 
diagram 3:8). Det bör dock framhållas att SCB, som ansvarar 
för den officiella arbetsmarknadsstatistiken, rapporterade 
stora kvalitetsproblem med underlagen under förra året. 
Utvärderingen av Riksbankens prognoser över just 
arbetslösheten är därför svår att göra. Den kraftiga uppgång i 
arbetslösheten som statistiken först indikerade visade sig 
exempelvis inte vara korrekt.24  Men den kvalitativa 
                                                                 
22 Anta att den nominella kronkursen mot euron försvagas med 10 procent. För ett svenskt företag som 
importerar en vara från euroområdet prissatt i euro innebär detta att priset i kronor blir 10 procent högre. 
23 Se exempelvis ”Kronans betydelse för inflationen”, fördjupning i Redogörelse för penningpolitiken 2018, 
Sveriges riksbank. 
24 Se marginalrutan ”Reviderad arbetsmarknadsstatistik efter felaktigheter i AKU” i kapitel 2. Diagram 3:4.  BNP i omvärlden, utfall och prognoser 
KIX-vägd, årlig procentuell förändring 
11 13 15 17 19 2101234
 
De gula och röda linjerna avser Riksbankens prognoser under 2017 och 2018. KIX är en 
sam-manvägning av länder som är viktiga för Sveriges transaktioner med omvärlden. 
Diagram 3:5.  Inflation i omvärlden, utfall och prognoser 
 
2018. KIX är en sammanvägning av länder som är viktiga för Sveriges transaktioner med 
omvärlden. 
Diagram 3:6.  Konkurrensvägd nominell växelkurs, KIX, utfall och 
prognoser 
11 13 15 17 19 21100105110115120125
 
Anm. De gula och röda linjerna avser Riksbankens prognoser under 2017 och 2018. KIX 
(kronindex) är ett viktat genomsnitt av kronans växelkurs mot valutor i de länder som är 
viktiga för Sveriges transaktioner med omvärlden. Ett högre värde indikerar en svagare 
växelkurs. 
Källor: Nationella källor och Riksbanken  24 KAPITEL 3  
 slutsatsen, att konjunkturen bromsade in snabbare än 
förväntat, ter sig rimlig utifrån en samlad bedömning av 
arbetsmarknadsstatistik från olika källor.  
Oväntat högt inhemskt kostnadstryck, trots måttliga 
löneökningar 
Det inhemska kostnadstrycket brukar mätas med 
arbetskostnader per producerad enhet, det vill säga lönerna i 
förhållande till produktiviteten. I jämförelse med tidigare 
perioder med motsvarande konjunkturläge har 
löneökningarna i den svenska ekonomin varit oväntat 
måttliga under de senaste åren.25 Men i likhet med 
exempelvis USA och euroområdet har produktiviteten i 
Sverige vuxit påfallande långsamt, vilket gjort att 
arbetskostnaderna per producerad enhet har ökat oväntat 
snabbt, trots de måttliga löneökningarna. Ökningstakten i 
arbetskostnaden per producerad enhet har blivit högre än 
vad Riksbanken prognostiserade under 2017 och 2018 (se 
diagram 3:9). 
Företagen har varit försiktiga med att höja priserna 
I och med att arbetskostnaderna per producerad enhet vuxit 
oväntat snabbt samtidigt som kronans växelkurs blivit klart 
svagare än väntat skulle man kunna fråga sig varför inte den 
svenska inflationen blev ännu högre under 2019. I 
Riksbankens företagsundersökning i maj 2019 ställdes därför 
fördjupade frågor om företagens prissättning. Där framkom 
att 60 procent av företagen höjer priserna när de ser att 
kostnaderna ökar (se diagram 3:10). Men samtidigt uppgav 
cirka 70 procent att de är försiktiga med att höja priserna, 
eftersom konkurrenterna kanske inte följer efter. Detta var 
särskilt påtagligt bland företag som främst säljer till hushåll, 
där samtliga sa sig ta sådana hänsyn. Bland konsumentnära 
företag, som har en direkt påverkan på inflationen, verkar det 
alltså finnas ett särskilt starkt motstånd mot att föra 
kostnadsökningar vidare till konsumenterna. 
Inga stora skillnader mellan Riksbankens och andra 
bedömares prognoser de senaste åren 
För att ytterligare belysa prognoserna och penningpolitiken 
under de senaste åren kan man jämföra Riksbankens 
prognoser med andra bedömares. Riksbanken publicerar 
varje år ett utförligt underlag med en sådan jämförelse. 
Prognoserna som gjordes 2017 och 2018 visar att samtliga 
bedömare hade förväntat sig att KPIF-inflationen och 
reporäntan skulle bli något högre än vad de faktiskt blev 
under 2019. Överlag är skillnaderna små mellan 
prognosmakarna. Detta beskrivs närmare i  
                                                                 
25 Se fördjupningen ”Phillipskurvan och penningpolitiken” i Penningpolitisk rapport, juli 
2018. Diagram 3:7.  BNP, utfall och prognoser 
Årlig procentuell förändring, kalenderkorrigerade data 
11 13 15 17 19 21-20246
 
Diagram 3:8.  Arbetslöshet, utfall och prognoser 
Procent av arbetskraften, 15-74 år, säsongsrensade data 
11 13 15 17 19 216789
 
Diagram 3:9.  Arbetskostnad per producerad enhet, utfall och prognoser 
 
Källor: SCB och Riksbanken    REDOGÖRELSE FÖR PENNINGPOLITIKEN 2019 25 
 
 ”Utvärdering av Riksbankens prognoser”, Riksbanksstudier, 
mars 2020 och motsvarande rapport från mars 2019. 
Penningpolitiken har bidragit till en inflation nära målet 
Den penningpolitik som bedrevs under 2017 och 2018 var 
fortsatt mycket expansiv. Riksbankens målsättning var att 
säkra förtroendet för inflationsmålet genom att se till att 
inflationen höll sig nära 2 procent under de kommande åren.  
I stora drag har Riksbankens bedömning av den framtida 
ekonomiska utvecklingen i såväl omvärlden som Sverige 
fångat den faktiska utvecklingen. Därmed har 
penningpolitiken baserats på prognosunderlag som visat sig 
rimliga i efterhand. Och på så vis har penningpolitiken fått 
avsedd effekt och bidragit till en inflation i närheten av målet 
och en stabil realekonomisk utveckling.  
 
 Diagram 3:10.   Påstående som enligt företagen stämmer bäst överens 
med deras prissättningsbeteende 
Andel företag som valt respektive svarsalternativ, procent 
Anm. Diagrammet visar ett urval av svaren kring prissättningsbeteendet i Diagram 5 i 
fördjupningen ” Varför ändras inte priserna mer?” i Riksbankens företagsundersökning i 
maj 2019.  Frågan löd så här: Vilket/vilka av följande påståenden stämmer bäst överens 
med hur ni bestämmer era försäljningspriser (välj ett eller flera)? Totalt besvarade 32 
företag frågan, varav två företag angav att offentlig sektor svarade för störst andel av 
deras intäkter. 
Källa: Riksbanken  0 0,2 0,4 0,6 0,8 1Vi är försiktiga med att ändra priserna,
då våra konkurrenter kanske inte följer
efterVi höjer priserna när vi ser att
kostnaderna ökar
Samtliga företag
Företag som främst säljer till hushåll
Företag som främst säljer till andra företag 26 REDOGÖRELSE FÖR PENNINGPOLITIKEN 2019 
 Nominell och real växelkurs 
Kronans nominella växelkurs  visar antalet svenska kronor 
per enhet utländsk valuta, exempelvis 10,50 kronor per 
euro eller 9,50 kronor per dollar. Kronans reala växelkurs  
visar relationen mellan svensk och utländsk prisnivå, 
uttryckt i samma valuta, enligt följande formel : 
 
Real växelkurs = Nominell växelkurs×prisnivå i omvärlden
prisnivå i Sverige 
  
Den reala växelkursens utveckling bestäms alltså både av 
den nominella växelkursen och av hur prisnivån utvecklas i 
Sverige jämfört med i omvärlden. Observera att en lägre 
nivå betyder en starkare kurs , precis på samma sätt som 
för den nominella växelkursen.26  
Vid ekonomiska beslut är oftast den reala växelkursen 
mest betydelsefull. Anta att ett hushåll i Sverige väljer 
mellan att köpa en vara i en svensk butik eller via en 
nätbutik i Tyskland.27 Att den nominella växelkursen 
exempelvis är 10,50 kronor per euro ger inte så mycket 
vägledning i detta beslut. Men om varan kostar 100 
kronor i Sverige och 10 euro i Tyskland visar beräkningen 
av den reala växelkursen att priset är 105 kronor i 
Tyskland och 100 kronor i Sverige. I det här exemplet ter 
det sig alltså mer lockande att köpa varan i Sverige.  
Det är den reala växelkursen som spelar roll för 
kronans köpkraft och konkurrenskraft i ett internationellt 
perspektiv. Ju starkare real kronkurs, desto större köpkraft 
har kronan, men desto svagare konkurrenskraft har även 
den svenska exportsektorn. Hur hänger detta ihop? 
Tidskriften ”The Economist” redovisar sedan 1986 
priset på Big Mac-hamburgare i olika länder uttryckt i 
samma valuta, alltså en real växelkurs för en enda vara. 
Tabell 3:1 nedan gör några nedslag i historien, från 1986  
                                                                 
26 En starkare kurs betyder alltså att en viss mängd svenska kronor kan köpa mer utländsk valuta. 
Man bör vara medveten om att reala och nominella växelkurser ibland definieras på omvänt sätt, så 
att värdet stiger när växelkursen stärks. Den definitionen utgår från att den nominella växelkursen 
mäts som antal enheter utländsk valuta per enhet inhemsk valuta. Om kronan står i 9,50 kronor mot 
dollarn skulle den nominella kronkursen istället vara 1/9,50 ≈ 0,11 dollar per krona. Den reala 
växelkursen definieras i detta exempel som prisnivån i Sverige omräknad till dollar dividerad med 
prisnivån i USA .   
till 2019. År 1986 kostade en hamburgare 17 kronor i 
Sverige men bara 11 kronor i USA. För priset av en 
hamburgare i Sverige kunde innehavare av svenska kronor 
som sedan växlade till dollar alltså köpa ungefär en och en 
halv hamburgare i USA. På så vis var kronans köpkraft 
stark. Men om vi leker med tanken att man hade 
exporterat hamburgare från Sverige till USA för 17 kronor 
hade inte efterfrågan blivit så stor, eftersom priset i USA 
var 11 kronor.28 På så vis innebar den starka reala 
växelkursen att den svenska exportsektorn hade svag 
konkurrenskraft. 
Tabell 3:1. Illustration av nominell och real växelkurs med hjälp av Big Mac 
 Nominell 
växelkurs, 
kronor/dollar  Big 
Mac i 
Sverige, 
SEK Big 
Mac i 
USA, 
USD Big 
Mac i 
USA, 
SEK Real 
växelkurs 
1986 6,90 17 1,6 11 11/17≈0,65 
1993 7,40 26 2,3 17 17/26≈0,65 
2013 6,80 42 4,6 31 31/42≈0,74  
2019 9,50 51 5,7 54 54/51≈1,06  
Källor: The Economist och Sveriges riksbank. 
 
Under det första året med flytande växelkurs, 1993, var 
den nominella kronkursen något svagare än 1986.29 Men 
priset på en Big Mac i Sverige hade ökat något mer än i 
USA, så att relationen mellan priset i kronor i USA och 
Sverige, den reala kronkursen, var ungefär densamma. 
Om vi raskt flyttar oss framåt 20 år i tiden till 2013 ser vi i 
stället att den nominella kronkursen hade stärkts något 
jämfört med 1993. Men priset på en Big Mac hade ökat 
snabbare i USA än i Sverige, så att den reala kronkursen 
ändå hade försvagats något.  
De senaste åren har kronans nominella växelkurs 
försvagats kraftigt, från 6,80 kronor per dollar 2013 till 
9,50 kronor per dollar 2019. Hamburgaren har gått från 
att vara 11 kronor billigare i USA än i Sverige 2013 till att 
27 För att underlätta jämförelsen kan vi anta att frakten är gratis i nätbutiken. 
28 Det är i praktiken mer troligt att en exportprodukt från Sverige till USA hade prissatts i dollar. Priset 
på en hamburgare i Sverige var 17/6,90 ≈ 2,5 dollar, vilket alltså är betydligt högre än priset i USA på 
1,6 dollar. Slutsatsen om konkurrenskraften är alltså densamma. Detta sätt att jämföra prisnivåerna 
följer den alternativa definitionen av real växelkurs i fotnot 25.  
29 Den fasta växelkursen övergavs den 19 november 1992.  FÖRDJUPNING – Att analysera växelkurser – några centrala begrepp  
I denna fördjupning diskuteras några centrala begrepp i analysen av växelkursens utveckling. Syftet är att 
ge en introduktion och bakgrund till den efterföljande fördjupningen, ”Riksbankens växelkursprognoser”, 
som beskriver hur Riksbanken har gjort sina bedömningar av kronans framtida utveckling och hur det 
pågående utvecklingsarbetet ser ut. Inledningsvis förklaras skillnaden mellan nominell och real växelkurs 
samt begreppet handelsvägd växelkurs. Därefter diskuteras den reala jämviktsväxelkursen och de 
vanligaste teorierna för hur den bestäms. 
    REDOGÖRELSE FÖR PENNINGPOLITIKEN 2019 27 
 
 bli 3 kronor dyrare 2019, vilket innebär att den reala 
växelkursen försvagats rejält.  Den försämrade köpkraften 
visar sig i att priset på en hamburgare i Sverige 2019, 51 
kronor, inte ens räckte till en enda hamburgare i USA, där 
priset var 54 kronor. Om vi åter leker med tanken att en 
hamburgare skulle ha exporterats från Sverige till USA för 
51 kronor, ter sig detta nu konkurrenskraftigt, eftersom 
priset i USA var 54 kronor.  
Rörelserna i den nominella växelkursen är den 
viktigaste förklaringen till att den reala växelkursen 
försvagats sedan 2013.30 Generellt gäller att det mesta av 
variationen i reala växelkurser på kort sikt drivs av den 
nominella växelkursen, eftersom den bestäms dagligen av 
finansmarknadens aktörer, medan det tar tid att ändra 
konsumentpriser. Men som vi såg vid jämförelsen mellan 
1993 och 2013 kan skillnader i prisutveckling spela stor roll 
för den reala växelkursens utveckling över längre perioder. 
Handelsvägd växelkurs 
När Riksbanken analyserar och prognostiserar kronkursen 
behövs ett brett perspektiv och inte bara kursen mot en 
enskild valuta som dollarn. För detta ändamål finns 
kronindex (KIX) som väger samman kronans kurs mot olika 
valutor, efter valutaområdenas betydelse för Sveriges 
utrikeshandel. Euroområdet är Sveriges största 
handelspartner och utgör ungefär 50 procent i indexet.31 
KIX är ett exempel på en handelsvägd växelkurs , även 
kallad effektiv växelkurs.32 
För att beräkna den reala handelsvägda växelkursen 
använder man breda prisindex, till exempel 
konsumentprisindex (KPI), som mått på prisnivån i de olika 
länderna. Diagram 3:11 visar kronans nominella och reala 
växelkurs mätt med KIX och KPI under perioden med 
flytande växelkurs, alltså från 1993 och framåt. Precis som 
för enskilda valutor innebär ett högre värde på nominellt 
och realt KIX en svagare nominell respektive real kronkurs . 
Några intressanta observationer kan göras utifrån 
diagrammet. Precis som i hamburgerexemplet ser vi att 
rörelser i den nominella växelkursen styr rörelser i den 
reala växelkursen på kort sikt. En ytterligare likhet är att 
den reala kronkursen 2013 var ungefär densamma som 
1993, för att sedan försvagas påtagligt, vilket reflekteras i 
ett stigande index. Vi ser också att den relativa prisnivån 
kan spela stor roll på längre sikt och göra att den 
nominella och reala växelkursen utvecklas olika.33 Jämfört 
med 1993 var den nominella kronkursen ungefär på 
                                                                 
30 Priset på hamburgaren i inhemsk valuta ökade något mer i USA än i Sverige. Prisökningen från 4,6 
till 5,7 dollar är 24 procent medan ökningen från 42 till 51 kronor är 21 procent. Den nominella 
försvagningen av växelkursen var cirka 40 procent. 
31 Vikterna uppdateras löpande och publiceras på Riksbankens hemsida. För mer information, se 
https://www.riksbank.se/sv/statistik/sok-rantor--valutakurser/forklaring-till-
serierna/valutakursindex. 
32 Formellt sett är KIX en så kallad konkurrensvägd växelkurs, som även fångar betydelsen av 
exportkonkurrens för svenska produkter med så kallade tredjelandseffekter. För en utförlig 
beskrivning, se J. Alsterlind, ” Effektiva växelkurser – i teori och praktik”, Penning- och valutapolitik 
2006:1, Sveriges riksbank. samma nivå 2019, medan den reala kronkursen hade blivit 
mer än 20 procent svagare.  
Real jämviktsväxelkurs 
Växelkurser varierar mycket och är erkänt svåra att 
prognostisera. Även om det är svårt att göra en bättre 
prognos för den nominella växelkursens nivå på kort sikt 
än att anta att dagens nivå kommer att råda också 
framöver, har den reala växelkursen en tendens att på sikt 
återgå mot en real jämviktsväxelkurs .34 Det finns tre 
grundläggande teorier för att bestämma den reala 
jämviktsväxelkursen: köpkraftsparitet, att den reala 
växelkursen är starkare i rikare länder, och att den reala 
växelkursen skapar balans i utrikeshandeln.  
Den utan tvekan mest kända teorin för att bedöma 
den reala växelkursens jämviktsnivå är köpkraftsparitet . 
Teorin lanserades av den kände svenska 
nationalekonomen Gustav Cassel för ungefär 100 år 
sedan, även om de grundläggande principerna för teorin 
går ännu längre tillbaka i tiden.   
Absolut köpkraftsparitet utgår från lagen om ett pris, 
som innebär att en vara ska kosta lika mycket i olika 
länder, omräknat till samma valuta.  Tanken bakom lagen 
är att om priserna skulle skilja sig åt skulle det uppstå så  
33 Ett känt historiskt exempel är 1980-talets fasta växelkursregim, 
då inflationen var påtagligt högre i Sverige än i omvärlden. Detta ledde till en real 
kronförstärkning på cirka 25 procent mellan 1983 och 1992, trots att den nominella växelkursen var 
stabil. 
34 Riksbanken har återkommande analyserat kronans reala jämviktsväxelkurs. Se exempelvis 
Lagerwall, Björn och Nessén, Marianne, ”Kronans långsiktiga utveckling”, Ekonomisk kommentar nr 
6, 2009, Karolina Ekholm, ”Penningpolitiken och växelkursen”, tal publicerat den 12 januari 2010 , 
“Ett långsiktigt perspektiv på kronan”, fördjupning i Penningpolitisk rapport, juli 2013, “Kronans 
utveckling på längre sikt”, fördjupning i Penningpolitisk rapport, oktober 2018, samt ”Kronans 
trendmässiga utveckling”, fördjupning i Penningpolitisk rapport, juli 2019. Diagram 3:11.  Kronans nominella och reala växelkurs enligt kronindex 
(KIX)  
 
Anm. Real växelkurs är beräknad med KPIF för Sverige och KPI för omvärlden. KIX 
(kronindex) är ett viktat genomsnitt mot valutor i de länder som är viktiga för Sveriges 
transaktioner med omvärlden. Ett högre värde indikerar en svagare växelkurs.  
Källor: Nationella källor, SCB och Riksbanken 100110120130140150
93 97 01 05 09 13 17
Nominell KIX
Real KIX 28 REDOGÖRELSE FÖR PENNINGPOLITIKEN 2019 
 kallade arbitragemöjligheter, som innebär att man 
skulle kunna köpa varan i ett land där den är billig och sälja 
den i ett land där priset är högre. Big Mac-exemplet ovan 
kan alltså ses som ett test av lagen om ett pris, och lagen 
stämde inte i det fallet.  
När man undersöker köpkraftsparitet i allmänhet 
jämför man dock prisnivåer i hela ekonomin, som normalt 
mäts med olika prisindex som KPI. Absolut 
köpkraftsparitet innebär då att prisnivån uttryckt i 
gemensam valuta ska vara densamma i olika länder. Det 
är inte möjligt att jämföra nivåer på konsumentprisindex 
på samma sätt som priser på identiska varor. Indexen är 
enbart jämförelsetal som syftar till att fånga  
prisutvecklingen  över tid.35 Dessutom skiljer sig 
definitioner och sammansättningar av indexen åt mellan 
olika länder. Ett alternativ till konsumentprisindex är att i 
likhet med Big Mac-hamburgaren jämföra identiska 
produkter, men med en större korg som bättre speglar 
hushållens samlade konsumtion. Eurostat och OECD tar 
fram sådan statistik, som brukar kallas PPP-data. På så vis 
kan man få en uppfattning om prisnivån i Sverige jämfört 
med omvärlden mätt i samma valuta. I diagram 3:12 visas 
en beräkning av den reala handelsvägda kronkursen 
beräknad med PPP-data, tillsammans med den tidigare 
visade reala kursen beräknad med KPI. Vi ser att de olika 
serierna har följt varandra i stora drag, bortsett från de 
senaste åren, då försvagningen av den reala kronkursen 
har varit betydligt mindre enligt den PPP-baserade 
beräkningen. En betydande nackdel med PPP-statistiken 
jämfört med konsumentprisindex är dock att den bygger 
på ett smalare underlag och publiceras mer sällan och 
med en större tidsfördröjning.36 Det gör att Riksbanken 
ofta fokuserar på den KPI-baserade handelsvägda reala 
kronkursen i sina analyser och prognoser.  
Ett alternativt begrepp för att analysera den reala 
växelkursen är istället relativ köpkraftsparitet  som innebär 
att skillnader i prisökningstakten – det vill säga inflationen 
– länder emellan ska motsvaras av lika stora förändringar i 
den nominella växelkursen.37 I så fall hålls den reala 
växelkursen på en konstant nivå. Den vanligaste 
definitionen av relativ köpkraftsparitet i praktiken är att 
den reala växelkursen inte ska ha en trend i någon speciell 
riktning. Som vi såg verkar det stämma ganska bra för 
såväl hamburgaren som kronans reala handelsvägda 
växelkurs mellan 1993 och 2013. I diagram 3:12 ser vi att 
utvecklingen av den PPP-baserade reala handelsvägda 
                                                                 
35 KPI i Sverige har 1980 som basår, vilket innebär att värdet för det året sätts till 100. 2019 var värdet 
334, vilket enbart säger att prisnivån var drygt tre gånger så hög 2019 som 1980. 
36 För beskrivningar och illustrationer av kronans reala växelkurs mätt med PPP-data, se ”Kronans 
trendmässiga utveckling”, fördjupning i Penningpolitisk rapport, juli 2019 samt ”Kronans utveckling 
på längre sikt”, fördjupning i Penningpolitisk rapport, oktober 2018. 
37 Även prisförändringar kan vara svårare att jämföra mellan länder för konsumentprisindex än för 
identiska varor. Ett exempel på detta gäller skillnader i hur man tar hänsyn till kvalitetsförbättringar i 
beräkningarna av konsumentprisindex. Se O. Tysklind, ”Kvalitetsjusteringar och internationella 
prisjämförelser”, Staff Memo, januari 2020, Sveriges riksbank, samt fördjupningen ”Inflationen inte 
fullt ut jämförbar mellan länder”, Penningpolitisk rapport, februari 2020, Sveriges riksbank.  kronkursen stämmer ganska bra överens med relativ 
köpkraftsparitet för hela perioden sedan 1993.38 Om den 
reala växelkursen inte har någon trend, återgår den så 
småningom till sitt medelvärde på lång sikt.  
En alternativ teori för att bestämma den reala 
jämviktsväxelkursen tar fasta på att prisnivån mätt i 
samma valuta är högre i rikare länder . För att återgå till 
hamburgerexemplet visar data från 2019 att de fem 
dyraste hamburgarna fanns i Schweiz, USA, Sverige, 
Kanada och Norge, som alla tillhör världens 20 rikaste 
länder mätt med BNP per capita. Generellt sett gäller 
också att länder med hög BNP per capita tenderar att ha 
en högre prisnivå, mätt i samma valuta.39  
En slutsats av detta är att om ett lands BNP per capita 
växer i förhållande till omvärldens borde den reala 
växelkursen förstärkas. Men hur uppstår denna effekt? 
Den så kallade Balassa-Samuelson-teorin förklarar 
skillnaderna i prisutveckling och reala växelkurser mellan 
länder. Ett centralt inslag i teorin är att anta att 
köpkraftsparitet gäller för varor som handlas 
internationellt, men inte för tjänster som inte handlas 
internationellt. Tanken är att länder med hög 
produktivitetstillväxt i varusektorn får större kostnads- och 
prisökningar i tjänstesektorn. I rutan nedan förklaras hur 
priserna kan utvecklas olika för varor och tjänster. 
Produktivitetstillväxten i varusektorn avspeglas ganska väl 
38 För en utförlig analys av Big Mac-priser och köpkraftsparitet, se exempelvis Pakko, M.R. och 
Pollard, P.S., ”Burgernomics: A Big Mac Guide to Purchasing Power Parity”, Federal Reserve Bank of 
St. Louis Review, November/December 2003 samt Parsley, D.C. och Wei, S-J., “A Prism into the PPP 
Puzzles: The Micro-foundations of Big Mac Real Exchange Rates”, Economic Journal 117, 1336-1356, 
2007. 
39 När man jämför välståndsnivån mellan länder tar man därför oftast hänsyn till köpkraften i 
växelkursen genom att justera för skillnaden i prisnivå; se exempelvis H. Gabrielsson, ”Hur står sig 
den svenska välståndsutvecklingen internationellt?”, Ekonomiska kommentarer nr 10, 2019, Sveriges 
riksbank. Diagram 3:12.  Olika mått på svensk real effektiv växelkurs 
 
transaktioner med omvärlden. Ett högre värde indikerar en svagare växelkurs. PPP 
avser årsdata. Urvalet begränsat till länder och år då data finns tillgängligt för måtten 
som baseras på PPP. 
Källor: Nationella källor, SCB och Riksbanken 100120140160
PPP
Real KIX   REDOGÖRELSE FÖR PENNINGPOLITIKEN 2019 29 
 
 i tillväxten i BNP per capita. Slutsatsen är då att länder 
med stark tillväxt i BNP per capita i förhållande till 
omvärlden typiskt sett får en förstärkning av den reala 
växelkursen. 
 
Prisutvecklingen på varor och tjänster   
Den så kallade Baumol-Bowen-teorin säger att 
produktiviteten växer snabbare i varusektorn än i 
tjänstesektorn, vilket i sin tur innebär att tjänstepriserna 
stiger snabbare än varupriserna.40 Till exempel är en 
stråkkvartett inte mycket mer produktiv idag än under 
Beethovens dagar. I tillverkningsindustrin har 
produktiviteten däremot stigit kontinuerligt, vilket gör att 
det behövs allt färre anställda för att tillverka samma 
mängd varor. Ändå har lönerna stigit rejält för både 
industriarbetare och musiker i stråkkvartetter sedan 1800-
talet. Kostnadsutvecklingen brukar mätas med 
arbetskostnad per producerad enhet, som motsvarar 
skillnaden mellan löner och produktivitet. Slutsatsen blir då 
att kostnaderna har ökat mycket mer för stråkkvartetter än 
inom industrisektorn, vilket spiller över i prisutvecklingen. 
Detta är den viktigaste anledningen till att priset på 
biljetter till klassiska konserter stigit mycket mer än priset 
på industriprodukter. 
 
Utöver BNP per capita kan ett lands relativa rikedom 
förändras genom det så kallade bytesförhållandet, som 
avspeglar skillnaden mellan export- och importpriser. Ju 
högre exportpriser i förhållande till importpriser, desto 
starkare bytesförhållande.41 Precis som i fallet med en 
stigande BNP per capita relativt omvärlden skulle ett 
förbättrat bytesförhållande leda till en förstärkt real 
växelkurs. Ett enkelt sätt att förstå detta är att tänka sig 
varusektorn i en liten öppen ekonomi som är speciellt 
inriktad på export av en viss råvara. När 
världsmarknadspriset på råvaran går upp får varusektorn 
större importintäkter, vilket får till följd att lönerna 
stiger.42 Löneökningarna sprider sig till tjänstesektorn, där 
också kostnaderna och priserna går upp. Den reala 
växelkursen kommer därmed att förstärkas.43 För en liten 
öppen ekonomi som Sverige påverkas bytesförhållandet 
till stor del också av världsmarknadspriset på export från 
och import till Sverige. Exempelvis skulle en uppgång i 
oljepriset på världsmarknaden bidra till en försämring av 
det svenska bytesförhållandet, eftersom importerad olja 
blir dyrare.  
Ytterligare en teori för att bestämma den reala 
jämviktsväxelkursen är att koppla den till balans i 
utrikeshandeln . Man brukar anta att en svagare real 
                                                                 
40 Se W.J. Baumol och W.G. Bowen, ”Performing Arts: The Economic Dilemma“, MIT press, 1966. 
41 Bytesförhållandet mäts som kvoten mellan export- och importprisindex. 
42 Vi kan som en stark förenkling tänka oss att företagen i varusektorn låter arbetskostnaden per 
producerad enhet följa råvarupriset, enligt följande relation: Råvarupris ≈  lön/produktivitet. Det 
betyder att lönerna i varusektorn kan stiga inte bara på grund av att produktiviteten går upp i 
varusektorn, som i Balassa-Samuelson-teorin, utan också på grund av att priset på råvaran går upp 
på världsmarknaden. växelkurs ökar ett lands överskott i utrikeshandeln 
eftersom konkurrenskraften förbättras: Exporten blir 
relativt sett billigare i utlandet och importen till landet 
relativt dyrare. För att balansera utrikeshandeln på sikt ska 
därmed den reala växelkursen röra sig i en viss riktning. 
Om ett land har ett stort överskott i utrikeshandeln 
indikerar detta att den reala växelkursen på lång sikt 
kommer att stärkas så att överskottet på så vis minskar. 
Denna tankeram har varit ett viktigt inslag i IMF:s 
analyser av växelkurser, där den svenska kronan ofta har 
betraktats som undervärderad mot bakgrund av Sveriges 
stora överskott i utrikeshandeln.44 Notera att den här 
ansatsen kräver en bedömning av utrikeshandelns 
långsiktiga jämvikt, som inte behöver vara noll. 
Strukturella faktorer som pensionssystemets utformning 
kan motivera över- eller underskott även på lång sikt. Om 
man har gjort en felaktig bedömning av den långsiktiga 
utrikeshandelns nivå, riskerar även bedömningen av den 
långsiktiga reala jämviktsväxelkursen att bli felaktig. 45  
Sammanfattande slutsatser 
Den reala kronkursen, som visar prisnivån i Sverige 
jämfört med omvärlden i samma valuta, speglar 
företagens konkurrenskraft och hushållens köpkraft.  
För Riksbanken är det viktigast att följa den 
handelsvägda kronkursen, eftersom den fångar kronans 
sammantagna utveckling mot länderna som är mest 
betydelsefulla för Sveriges utrikeshandel.  
Den reala jämviktsväxelkursen är en viktig byggsten 
när man bedömer kronans framtida utveckling. Teorin om 
köpkraftsparitet säger att den reala växelkursen inte ska 
ha en trend i någon speciell riktning, utan variera kring sitt 
historiska medelvärde. En annan teori tar fasta på att den 
reala växelkursen är starkare i rika länder. Det skulle 
kunna förklara förändringar i den reala 
jämviktsväxelkursen. Ytterligare en teori bygger på att den 
reala växelkursen ska röra sig på ett sätt som 
åstadkommer balans i utrikeshandeln. 
Alla de begrepp som förklarats i den här fördjupningen 
har genom åren utgjort viktiga byggstenar i Riksbankens 
bedömningar av kronans framtida utveckling. I nästa 
fördjupning, ”Riksbankens växelkursprognoser”, ges en 
närmare beskrivning av dessa bedömningar och det 
pågående utvecklingsarbetet.  
43 Begreppet råvaruvalutor  används ofta för att beteckna valutan i små öppna ekonomier med en 
betydande export av en viss råvara, till exempel Norge, Canada, Nya Zeeland och Australien. Den reala 
växelkursen påverkas av förändrade världsmarknadspriser på råvaran, via effekten på 
bytesförhållandet. Se exempelvis Y-C Chen och K. Rogoff, ”Commodity currencies”, Journal of 
International Economics , s. 133-160, 2003 och Cashin, P., L.F  Céspedes och R. Sahay, “Commodity 
currencies and the real exchange rate”, Journal of Development Economics , s. 239-268,  2004. 
44 Se exempelvis IMF, 2018 External Sector Report: Tackling Global Imbalances amid Rising Trade 
Tensions. 
45 Se exempelvis ”Ett långsiktigt perspektiv på kronan”, fördjupning i Penningpolitisk rapport, juli 
2013, Sveiges riksbank.  30 REDOGÖRELSE FÖR PENNINGPOLITIKEN 2019 
 I den senaste utvärderingen av penningpolitiken noterade 
finansutskottet att Riksbanken under 2018 hade haft 
problem med att bedöma både hur kronan skulle 
utvecklas och vilka effekter eventuella kursförändringar 
skulle få. Man noterade också att debatten om kronans 
försvagning och Riksbankens bedömningar hade varit 
omfattande under året. Utskottet utgick därför från att 
Riksbanken ser över sin analys, sina metoder och modeller 
och sin kommunikation när det gäller bedömningarna av 
växelkursens utveckling. Denna fördjupning redogör både 
för Riksbankens tankeram när det gäller kronans 
utveckling på längre sikt och för den översyn av 
växelkursanalysen som Riksbanken har gjort under året.  
Hur gör Riksbanken växelkursprognoser? 
Under lång tid har Riksbankens växelkursprognoser 
baserats på en bedömning av den reala 
jämviktsväxelkursen. Skälet till det är att ekonomisk teori 
ger vägledning om den jämvikt som den reala växelkursen 
bör röra sig mot på några års sikt. I fördjupningen ”Att 
analysera växelkursen – några centrala begrepp” beskrivs 
detta närmare. I sin prognos bedömer Riksbanken 
växelkursen i två huvudsakliga steg: 
• Den reala jämviktsnivån för kronan 
• Hur kronan kommer att röra sig mot 
jämviktsnivån från den rådande nivån 
Genom åren har störst fokus i Riksbankens analys legat på 
det första av dessa steg, nämligen att bestämma den reala 
jämviktskursen på längre sikt. Riksbanken har sett över 
båda stegen under det senaste året. 
                                                                 
46 Den fasta växelkursen övergavs den 19 november 1992.  Steg 1: Att bestämma den reala växelkursens långsiktiga 
nivå 
Diagram 3:13 visar kronans nominella och reala växelkurs 
mätta med KIX och KPI under perioden med flytande 
växelkurs, alltså från 1993 och framåt. 46  
Diagram 3:13.  Kronans nominella och reala växelkurs enligt kronindex 
(KIX) 
 
transaktioner med omvärlden. Ett högre värde indikerar en svagare växelkurs. 
 
  100110120130140150
Real KIXFÖRDJUPNING – Riksbankens växelkursprognoser 
Riksbankens penningpolitik har inte som mål att påverka växelkursens utveckling, utan syftar till att uppnå 
inflationsmålet och en balanserad utveckling av realekonomin. Men eftersom förändringar i kronkursen 
påverkar såväl inflationen som realekonomin är det ändå viktigt att analysera och prognostisera kronans 
utveckling. I en fördjupning i förra årets redogörelse för penningpolitiken diskuterades hur kronan 
påverkar inflationen. Syftet med denna fördjupning är att diskutera Riksbankens växelkursprognoser. 
Prognoserna baseras på en bedömning av den reala kronkursen på längre sikt. Riksbanken har under det 
gångna året gjort en översyn av växelkursprognoserna, som resulterat i två huvudsakliga förändringar. För 
det första bedöms jämviktsnivån på den reala kronkursen vara svagare än vad som tidigare antagits, och 
för det andra bedöms kronkursen anpassa sig långsammare mot denna nivå. En grundläggande 
genomgång av hur man definierar real växelkurs, handelsvägd växelkurs och real jämviktsväxelkurs finns i 
den föregående fördjupningen ”Att analysera växelkurser – några centrala begrepp”. 
    REDOGÖRELSE FÖR PENNINGPOLITIKEN 2019 31 
 
 Enligt teorin om relativ köpkraftsparitet ska den reala 
växelkursen inte ha någon trend, utan återgå till sitt 
medelvärde på lång sikt. I fallet med kronans 
handelsvägda kurs skulle medelvärdet sedan 1993 i så fall 
kunna betraktas som den reala jämviktsväxelkursen. Fram 
till 2013 verkade utvecklingen stämma ganska väl med 
teorin om relativ köpkraftsparitet. Därefter har den reala 
växelkursen försvagats påtagligt. Men är detta ett tecken 
på att den reala jämviktsväxelkursen också försvagats? 
Diagram 3:14 visar två olika mått på Sveriges 
”rikedom” i förhållande till omvärlden, som skulle kunna 
motivera en trendmässig förändring av kronans reala 
jämviktsväxelkurs: BNP per capita och bytesförhållandet.47 
Från mitten av 1990-talet utvecklades Sveriges BNP per 
capita under en tioårsperiod betydligt starkare än 
omvärldens. Detta talar för en starkare real jämviktskurs 
under denna period. Samtidigt sjönk dock 
bytesförhållandet påtagligt, vilket bland annat hänger 
samman med att världsmarknadspriserna sjönk på 
högteknologiska exportprodukter från Sverige. Detta 
skulle i stället tala för att den reala jämviktskursen blivit 
svagare. Under den senaste tioårsperioden finns ingen 
tydlig trend i vare sig bytesförhållandet eller BNP per 
capita relativt omvärlden. 
Diagram 3:14.  Sveriges bytesförhållande och BNP per capita relativt 
omvärlden 
Index 1995 = 100  
 
Anm. Data för euroområdet som helhet saknas före 1995 och har ersatts av en 
sammanvägning av en mindre grupp länder. Sammantaget innebär detta att under 
perioden före 1995 begränsas urvalet till 18 KIX-länder som motsvarar 84 procent av 
KIX med 1994 års vikter. Före 1995 används konstanta KIX-vikter från 1994. 
Källor: IMF och Världsbanken 
 
Sammanfattningsvis ger traditionella förklaringsfaktorer – 
som utgår från teorier om att ”reala växelkurser är 
starkare i rikare länder” – inte någon tydlig indikation på 
att den reala jämviktsväxelkursen har förändrats i Sverige 
under perioden med flytande växelkurs.  
                                                                 
47 Hur detta fungerar beskrivs i fördjupningen ”Att analysera växelkurser – några centrala begrepp”. 
48Se till exempel Lagerwall, Björn och Nessén, Marianne, ”Kronans långsiktiga utveckling”, Ekonomisk 
kommentar nr 6, 2009, Karolina Ekholm, ”Penningpolitiken och växelkursen”, tal publicerat den 12 När Riksbanken har gjort prognoser för den reala 
växelkursen har statistiska modeller använts, där den reala 
växelkursen skattas tillsammans med relativ BNP per 
capita och bytesförhållandet. Skattningarna har bekräftat 
att det inte har skett så stora förändringar av den reala 
jämviktsväxelkursen, precis som granskningen av diagram 
3:14 indikerade. Typiskt sett har skattningarna legat 
ganska nära ett historiskt genomsnitt för den reala 
växelkursen sedan 1993, vilket är den reala 
jämviktsväxelkurs som teorin om relativ köpkraftsparitet 
hade pekat på. Det har alltså inte spelat så stor roll om 
skattningen av den reala jämviktsväxelkursen baserats på 
teorier om Sveriges relativa rikedom i förhållande till 
omvärlden eller relativ köpkraftsparitet. Även andra 
ansatser har använts genom åren, framför allt sådana som 
utgår från att Sveriges överskott i bytesbalansen ska 
balanseras på sikt, vilket motiverat en starkare real 
växelkurs. 48 
Steg 2: Hur ska kronan röra sig mot den långsiktiga 
nivån? 
När man väl har bedömt den reala jämviktsväxelkursen 
kan man jämföra denna med den aktuella reala 
kronkursen och få en indikation om den framtida 
riktningen. Nästa steg i analysen är att bedöma hur snabbt 
kronan ska anpassa sig mot den långsiktiga nivån . 
Normalt har Riksbanken bedömt att anpassningen till 
jämviktsväxelkursen ska ske på ”några års sikt” eller på  
”5–10 års sikt”. Eftersom det mesta av variationen i den 
reala växelkursen under prognosperioden på tre år drivs 
av den nominella växelkursen har anpassningen mot den 
reala kursen i princip helt och hållet drivits av den 
nominella växelkursen. Prognoserna för den nominella 
och den reala växelkursen har därför sett mycket likartade 
ut, så när som på skillnaderna i startnivå. Dessa skillnader 
kommer sig av att den nominella och den reala 
växelkursen utvecklats olika sedan 1993 (se diagram 3:13). 
Ett viktigt inslag när man ska bedöma hur kronan 
anpassas mot jämviktsnivån är en kortsiktsanalys, som 
syftar till att bena ut hur förhållanden på de finansiella 
marknaderna påverkar kronans rörelser under de 
närmaste kvartalen. En central del av kortsiktsanalysen är 
att bedöma hur olika nyheter om makroekonomin och 
den svenska penningpolitiken påverkar kronan. När oron 
ökar på de finansiella marknaderna har valutor i små 
öppna ekonomier som den svenska en tendens att 
försvagas. Sådana insikter kan integreras i den kortsiktiga 
prognosen. Om Riksbanken räknar med att kommunicera 
en mer expansiv penningpolitik än vad som avspeglas i 
marknadens förväntningar bedöms detta också leda till en 
januari 2010 , “Ett långsiktigt perspektiv på kronan”, fördjupning i Penningpolitisk rapport, juli 2013, 
samt “Kronans utveckling på längre sikt”, fördjupning i Penningpolitisk rapport, oktober 2018. 80859095100105110
Sveriges bytesförhållande
Sveriges BNP per capita relativt KIX-länderna 32 REDOGÖRELSE FÖR PENNINGPOLITIKEN 2019 
 svagare växelkurs på kort sikt. Denna så kallade 
växelkurskanal är ett av sätten som penningpolitiken 
påverkar inflationen och realekonomin på.49 
 
Kronan har blivit svagare än vad Riksbanken räknat med 
Diagram 3:15 visar Riksbankens prognoser för den 
nominella handelsvägda kronkursen (KIX) i juli månads 
penningpolitiska rapport varje år sedan 2007. Som vi ser 
har prognoserna oftast byggt på förväntningar om en 
förstärkning. Vanligtvis har dock sådana förstärkningar 
endast inträffat i perioder som föregåtts av en kraftig 
försvagning. När kronan hade försvagats kraftigt under 
den globala finansiella krisen 2008–2009 räknade 
Riksbanken med att försvagningen var tillfällig och snabbt 
skulle reverseras. Så blev också fallet, och kronan stärktes 
till och med snabbare än prognostiserat. När kronan åter 
försvagades runt 2014 fanns även då en förväntan om att 
den snart skulle stärkas. Så skedde dock inte utan kronan 
fortsatte istället att försvagas mer eller mindre 
Diagram 3:15.  Ett urval av Riksbankens kronprognoser 2007-2019 
 
Att kronans utveckling är svår att prognostisera märks 
även hos andra bedömare. De har haft en liknande bild av 
den förväntade utvecklingen och gjort likartade 
felbedömningar. Diagram 3:16 visar de prognoser för 
kronans växelkurs mot euron som penningmarknadens 
aktörer gjorde på 1 och 2 års sikt enligt Prosperas 
undersökning. Mönstret från diagram 3:15 går igen väldigt 
tydligt: Precis som i Riksbankens prognoser avspeglas en 
stark tro på att kronan ska förstärkas jämfört med den 
rådande nivån.50 
                                                                 
49 Se ”Kronans betydelse för inflationen”, fördjupning i Redogörelse för penningpolitiken 2018, 
Sveriges riksbank, samt C.J. Belfrage, V. Corbo och S. Ingves, ”Perspektiv på kronan, inflationen och 
penningpolitiken”, Ekonomiska kommentarer nr. 13, 2019, Sveriges riksbank 
50 Någon prognos för KIX tas inte fram i Prosperas enkäter, men euron är den klart viktigaste valutan i 
KIX och har en vikt på ungefär 50 procent. Diagram 3:16.  Ett urval av svenska penningmarknadsaktörers 
kronprognoser 2007–2019 
Kronor per euro 
Anm. Prognoserna är hämtade från Prosperas kvartalsvisa undersökning för andra 
kvartalet under åren 2007–2019. 
Källor: Kantar Sifo Prospera och Riksbanken  
En pågående översyn 
Eftersom Riksbanken har gjort relativt stora prognosfel de 
senaste åren görs för närvarande en större översyn av de 
metoder som används för att analysera och göra 
prognoser för växelkursutvecklingen.  
De analyser som Riksbanken har gjort under året har 
hittills presenterats i två ekonomiska kommentarer, en 
fördjupning i den penningpolitiska rapporten i juli och ett 
staff memo.51 Ytterligare studier kommer att publiceras 
Varför har prognoserna slagit fel? 
Enligt den tidigare beskrivna ansatsen som Riksbanken 
använt sig av i sina växelkursprognoser kan ett prognosfel 
för kronan principiellt sett bero på att två faktorer har 
bedömts på ett felaktigt sätt: 
 den reala jämviktsnivån 
 kronans anpassning mot jämviktsnivån 
Riksbanken har under året gjort en grundlig översyn av 
båda dessa faktorer. 
Kronans reala jämviktsväxelkurs bedöms vara svagare  
Som beskrivits tidigare var den reala växelkursen på 
ungefär samma nivå 2013 som när kronan började flyta 
1993. Riksbankens bedömning var tidigare att den faktiska 
reala växelkursen låg nära den reala jämviktsväxelkursen 
vid denna tidpunkt. Det framgår av den turkosa linjen i 
diagram 3:17. När kronan försvagades efter 2013 drog 
Riksbanken därför slutsatsen att kronan hade blivit 
svagare än sin jämviktsnivå och att den snart skulle 
komma att förstärkas. Allt eftersom kronan fortsatte att 
51 Se E. Askestad, A.M. Ceh, P. Di Casola och A. Ristiniemi, ”Att göra prognoser för kronan”, 
Ekonomiska kommentarer nr. 12, 2019, Sveriges riksbank, C. J. Belfrage, V. Corbo och S. Ingves, 
”Perspektiv på kronan, inflationen och penningpolitiken”, Ekonomiska kommentarer nr. 13, 2019, 
Sveriges riksbank, ”Kronans trendmässiga utveckling, fördjupning i Penningpolitisk rapport juli 2019, 
samt C. J. Belfrage, P. Bonomolo och P. Stockhammar, ”A time-varying equilibrium model for the 
long run real exchange rate”, Staff Memo, februari 2020, Sveriges riksbank. 100105110115120125130
07 11 15 198,08,59,09,510,010,511,011,5
07 11 15 19   REDOGÖRELSE FÖR PENNINGPOLITIKEN 2019 33 
 
 försvagas pekade prognoserna därmed på allt större 
framtida kronförstärkningar. 
Diagram 3:17.  Historiska bedömningar av kronans reala 
jämviktsväxelkurs 
 
Källor: Nationella källor, SCB och Riksbanken  
 
Med ytterligare några års data att tillgå och med stöd av 
nya skattningsmetoder bedömer Riksbanken idag att 
kronans reala jämviktsnivå är svagare än vad som 
bedömdes tidigare, vilket visas i den röda linjen i diagram 
3:17. Riksbanken baserar sin bedömning på samma 
grundläggande faktorer som tidigare, men i 
utvecklingsarbetet har en ny empirisk modell tagits 
fram.52 En kombination av relativ BNP per capita och 
bytesförhållandet förklarar jämviktsnivån i modellen, som 
är skattad på data från 1995 och framåt.  
En skillnad jämfört med tidigare modellskattningar är 
att försämringen av bytesförhållandet under 
tioårsperioden från mitten av 1990-talet får en större 
effekt på jämviktsväxelkursen än förbättringen i 
förhållande till omvärlden av BNP per capita under samma 
period. Modellskattningarna ger nu vid handen att den 
reala jämviktsväxelkursen försvagades ganska påtagligt 
från 1995 fram till den finansiella krisen 2008–2009. 
Därefter ger modellen inte någon indikation på att 
jämviktsväxelkursen skulle ha förändrats. Detta visas i den 
röda linjen i diagram 3:17. En bidragande orsak till de 
senaste åren prognosfel kan således ha varit att den reala 
jämviktsväxelkursen i själva verket var svagare än vad 
Riksbanken bedömde.53  
 
52 Se C.J. Belfrage, P. Bonomolo och P. Stockhammar, ” A time-varying equilibrium model for the long 
run real exchange rate”, Staff Memo, februari 2020, Sveriges riksbank. 
53 För en mer detaljerad genomgång av Riksbankens förändrade bedömning av den reala 
jämviktsväxelkursen, se fördjupningen ”Kronans trendmässiga utveckling” i Penningpolitisk rapport, 
juli 2019. Kronan bedöms röra sig långsammare mot jämviktsnivån 
Riksbanken utgår nu alltså från att den reala 
jämviktsväxelkursen är svagare än vad som bedömdes 
tidigare. Det är alltså en förändring av ”steg 1” i analysen. 
Men även metoden att göra prognoser för anpassningen 
mot jämvikten , ”steg 2”, har modifierats som ett resultat 
av den pågående översynen. 
Ett stort antal modeller för att prognostisera den 
nominella växelkursen på kort och medellång sikt har 
skattats och utvärderats.54 På kort sikt visar sig en så 
kallad naiv prognos stå sig väl. Den innebär att prognosen 
för växelkursen framöver helt enkelt är en oförändrad nivå 
jämfört med den som observeras vid prognostillfället. 
Men när det gäller prognoser två till tre år framåt fungerar 
den naiva prognosen sämre. Modeller som baseras på 
antagandet att den reala växelkursen gradvis anpassas till 
en långsiktig jämvikt ger då bättre prognoser. 
Ett sätt att utnyttja dessa resultat i det praktiska 
arbetet är att låta prognoserna på kort sikt styras av den 
rådande kronkursen vid prognostillfället och prognoserna 
på längre sikt av ett antagande om anpassning mot 
långsiktig jämvikt. Skillnaden jämfört med tidigare är att 
Riksbanken då bedömde att anpassningen mot den 
långsiktiga nivån började omedelbart, istället för att börja 
efter en inledande period med oförändrad växelkurs. 
Jämfört med de metoder som tidigare använts antas 
därmed kronans anpassning mot den bedömda långsiktiga 
jämviktsnivån nu ske i långsammare takt. 
Hur har då inflationsprognoserna påverkats av de 
förändrade bedömningarna av växelkursen? Som visas i 
diagram 3:17 innebär bedömningen om en svagare real 
jämviktsväxelkurs att prognoserna inte i samma 
utsträckning som tidigare pekar på en real förstärkning av 
kronan. Det betyder att prisnivån i Sverige jämfört med 
omvärlden, mätt i samma valuta, överlag förväntas öka 
långsammare. Riksbankens analys indikerar att den 
största effekten på prognosen sker i form av att den 
nominella växelkursprognosen förstärks i mindre 
omfattning, men inflationsprognoserna tenderar också att 
bli marginellt lägre. 
Riksbanken arbetar löpande med att utveckla sina 
växelkursbedömningar 
Även om bedömningarna är väl avvägda kan prognoserna 
slå fel, eftersom det så gott som alltid inträffar oväntade 
händelser som påverkar hur kronkursen rör sig i 
förhållande till sin jämviktsnivå. I den pågående översynen 
ingår därför också ett arbete med att i större utsträckning 
54 För en mer detaljerad beskrivning, se E. Askestad, A.M. Ceh, P. Di Casola och A. Ristiniemi, ”Att 
göra prognoser för kronan”, Ekonomiska kommentarer nr. 12 2019, Sveriges riksbank. 100110120130140150
Handelsvägd real växelkurs
Bedömning i juli 2019
Bedömningar i realtid till och med juli 2017 34 REDOGÖRELSE FÖR PENNINGPOLITIKEN 2019 
 försöka identifiera de faktorer som ligger bakom de mer 
kortsiktiga rörelserna i kronkursen. 
På detta sätt förbättras förutsättningarna att leverera 
mer träffsäkra växelkursprognoser framöver. I vilken mån 
det faktiskt blir så får framtiden utvisa.  
    REDOGÖRELSE FÖR PENNINGPOLITIKEN 2019 35 
 
 KAPITEL 4  – Viktiga penningpolitiska frågor 
Riksbankens främsta penningpolitiska uppgift är att säkra förtroendet för inflationsmålet. Det finns flera 
skäl till att detta är viktigt. För det första blir det lättare att planera långsiktigt när ekonomins aktörer har 
en gemensam bild av hur priserna kommer att utvecklas i framtiden. Det förbättrar i sin tur möjligheterna 
att få en gynnsam ekonomisk utveckling. För det andra ger ett mål på 2 procent ett visst utrymme att i 
framtiden motverka lågkonjunkturer med räntesänkningar. Den externa penningpolitiska debatten under 
året kretsade mycket kring frågor som att kronan utvecklades svagt och att Riksbanken borde bedriva en 
mer flexibel politik. I kapitlet ges Riksbankens syn på dessa frågor. 
Perspektiv på den expansiva politiken 
Riksbankens penningpolitik har de senaste åren varit inriktad 
på att först få upp inflationen till målet på 2 procent och 
därefter att få den att ligga kvar nära målnivån. Syftet har 
varit att säkra förtroendet för inflationsmålet.  
Bakgrunden till politiken var att inflationen i Sverige från 
2011 och ett antal år framåt blev oväntat låg och understeg 
inflationsmålet med tidvis ganska bred marginal (diagram 
4:1). Inflationen föll i princip fram till 2014, då den uppgick till 
cirka 0,5 procent. Trots att reporäntan sänktes var inflationen 
fortsatt mycket låg i början av 2015. Inflationsförväntningarna 
föll också på ett bekymmersamt sätt (diagram 4:2) och det 
fanns tecken på att inflationsmålets ställning i 
löneförhandlingarna hade börjat försvagas. Riksbanken 
befarade att förtroendet för inflationsmålet var på väg att 
urholkas. Det var anledningen till att reporäntan sänktes 
ytterligare, till som lägst –0,5 procent i början av 2016, och till 
att Riksbanken dessutom började köpa statsobligationer i stor 
Den expansiva politiken började efter hand få effekt. 
Tillväxten steg och sysselsättningen ökade. Inflationen var 
2017 åter nära inflationsmålet på 2 procent. Även 
inflationsförväntningarna vände uppåt, både de kortsiktiga 
och de långsiktiga. Inflationen låg därefter kvar nära målet, 
men minskade något under 2019. Förändringar i 
energipriserna bidrog till att inflationen hölls uppe under 2018 
och början av 2019 och till att den minskade under andra 
halvan av året. Underliggande inflationsmått tenderade att 
under denna period ligga något under målet (diagram 4:1). 
Syftet med inflationsmålet  
Ett trovärdigt inflationsmål ger förutsättningar för en god 
ekonomisk utveckling 
Det finns goda skäl att Riksbanken har uppdraget att 
upprätthålla förtroendet för målet på 2 procent. Dels är det Diagram 4:1.  KPIF och olika mått på underliggande inflation 
Anm. Fältet visar det högsta och lägsta utfallet bland olika mått på underliggande 
Diagram 4:2.  Inflationsförväntningar bland penningmarknadens aktörer, 
5 års sikt 
Procent 
11 13 15 17 191,61,82,02,22,4
MedelvärdeMedian 
 
Anm. Avser inflationen mätt med KPI. Medianen visar det inflationsvärde som har lika 
många mätvärden över som under sig. Till skillnad från medelvärdet är medianvärdet 
inte känsligt för extremvärden. 
Källa: Kantar Sifo Prospera -101234
Median
KPIF 36 KAPITEL 4  
 gynnsamt för ekonomin med ett trovärdigt inflationsmål, dels 
är det bra om detta mål inte ligger alltför lågt. 
Tanken med ett inflationsmål är att det ska fungera som 
ett riktmärke för pris- och lönebildningen i ekonomin – att det 
ska utgöra vad som brukar kallas ett nominellt ankare. När 
inflationen inte varierar så mycket och ekonomins aktörer har 
en gemensam bild av hur priserna kommer att utvecklas i 
framtiden blir det lättare att planera långsiktigt. Det förbättrar 
i sin tur möjligheterna att få en gynnsam ekonomisk 
utveckling med god och stabil tillväxt. 
Under 1970- och 1980-talen var det tänkt att den 
dåvarande fasta växelkursen skulle fungera som ett nominellt 
ankare. Att fixera växelkursen är, i alla fall i teorin, liktydigt 
med att ställa upp ett mål för den egna inflationen. Tanken är 
att denna inte ska kunna överstiga (eller understiga) 
inflationen i de länder som den egna valutan har knutits till, i 
varje fall inte under några längre perioder. Detta fungerade 
dock inte som det var tänkt. Pris- och löneökningarna i Sverige 
blev i stället för höga i förhållande till omvärlden, vilket 
resulterade i upprepade kostnadskriser och devalveringar 
som bara tillfälligt återställde konkurrenskraften. 
 Diagram 4:3 och 4:4 visar inflationen och BNP-tillväxten 
per capita under perioden med inflationsmål jämfört med 
decennierna innan. Inte oväntat framgår att inflationen har 
varit betydligt lägre sedan inflationsmålet trädde i kraft 1995. 
Den har också varit avsevärt mer stabil. Det framgår också att 
tillväxten i genomsnitt varit högre. Det har givetvis skett flera 
andra förändringar i den svenska ekonomin under perioden 
som har bidragit till dessa gynnsamma utfall. Men 
utvecklingen stämmer väl överens med vad man trodde och 
hoppades att inflationsmålspolitiken skulle kunna 
åstadkomma när den introducerades.  
Ett mål på 2 procent underlättar en anpassning av 
relativlönerna 
Det finns goda ekonomiska skäl till att målet är just 2 procent 
och inte lägre. Ett skäl är att lönebildningens förutsättningar 
att effektivt fördela resurserna i ekonomin kan försämras när 
den genomsnittliga inflationen är alltför låg. Anledningen är 
att det i praktiken är svårt att sänka nominella löner. Om 
inflationen är låg och de nominella lönerna inte kan sänkas 
blir det svårt att anpassa relativlönerna mellan olika yrken, 
företag och branscher. I förlängningen kan detta medföra 
både högre arbetslöshet och sämre produktivitetsutveckling i 
ekonomin. Med en viss underliggande inflation mildras dessa 
problem. 
… och gör det lättare för penningpolitiken att motverka 
lågkonjunkturer 
En annan fördel med ett mål på 2 procent, som 
uppmärksammats särskilt under senare år, är att en mycket 
låg genomsnittlig inflation skulle göra det svårare för 
penningpolitiken att motverka lågkonjunkturer. Om Diagram 4:3.  Betydligt lägre KPIF-inflation under perioden med 
inflationsmål 
Procent, medelvärde  
Diagram 4:4.  Högre tillväxt i BNP per capita under perioden med 
Procent, medelvärde 
 
Källor: Konjunkturinstitutet och Riksbanken 02468
1970-1994 1995-2018
00,511,522,5
1970-1994 1995-2018   REDOGÖRELSE FÖR PENNINGPOLITIKEN 2019 37 
 
 inflationen i genomsnitt är mycket låg kommer även den 
nominella räntan i genomsnitt att bli mycket låg. Det beror på 
att den nominella räntan inbegriper ersättning för inflationen. 
Ju lägre räntan är i ett normalläge, desto mindre utrymme 
finns det att sänka den innan den når sin nedre gräns.55 Det 
blir därmed svårare att motverka ekonomiska nedgångar med 
hjälp av räntesänkningar.56 När räntan har nått sin nedre 
gräns kommer fortsatta fall i inflationen och 
inflationsförväntningarna dessutom att göra att den reala 
räntan (räntan minus den förväntade inflationen) ökar, vilket 
förstärker den ekonomiska nedgången. 
Det finns en internationell diskussion om huruvida ett mål 
på 2 procent, som de flesta utvecklade länder har idag, ger 
tillräckligt utrymme att bedriva en så expansiv penningpolitik 
som man ibland behöver göra. Med ett lägre mål skulle det 
utrymmet att motverka lågkonjunkturer bli ännu mindre. Det 
skulle också innebära att perioderna med negativ ränta blir 
längre eftersom centralbanken måste kompensera det 
minskade utrymmet att sänka räntan genom att ligga kvar 
längre vid den nedre gränsen. 
Det finns således inte något egenvärde i att försöka hålla 
inflationen nära 2 procent. Det är ett medel att åstadkomma 
en långsiktigt god ekonomisk utveckling. Det är i det ljuset 
som Riksbankens politik de senaste åren ska ses. 
Ett illustrativt exempel 
Betydelsen av nivån på inflationsmålet och vikten av 
penningpolitiskt utrymme illustreras schematiskt i diagram 
4:5 och 4:6. I diagram 4:5 visas hur styrräntan förändras under 
två tänkta konjunkturcykler givet att inflationsmålet är 2 
procent. Med ett inflationsmål och en genomsnittlig inflation 
på 2 procent finns ett visst utrymme att sänka räntan innan 
den når sin nedre gräns och lågkonjunkturen kan därmed 
motverkas någorlunda väl.  
I diagram 4:6 är den genomsnittliga inflationen och 
nominella räntan lägre och styrräntan kan inte sänkas lika 
mycket för att stimulera ekonomin eftersom den slår i den 
nedre gränsen tidigare. Lågkonjunkturerna blir därför längre 
och styrräntan behöver ligga kvar längre vid den nedre 
gränsen. 
                                                                 
55 Även om det visat sig att styrräntor kan sänkas under noll finns det av olika skäl en gräns för hur lågt de 
kan sänkas (se vidare fördjupningen ”Riksbankens erfarenheter av negativ reporänta”). Exakt var denna 
gräns ligger är dock oklart och varierar mellan olika länder. 
56 Att en alltför låg genomsnittlig inflation kan göra penningpolitiken ineffektiv är ett problem som 
bekymrar även centralbanker som har betydligt högre styrränta. Den amerikanske centralbankschefen 
Jerome Powell har beskrivit det på följande sätt. “[I]nflation running persistently below target can lead to 
an unhealthy dynamic in which inflation expectations drift down, pulling actual inflation further down. 
Lower inflation can, in turn, pull interest rates to ever-lower levels.  … [This] can make it harder for a central 
bank to support its economy by further lowering interest rates. That is why it is essential that we at the Fed 
use our tools to make sure that we do not permit an unhealthy downward drift in inflation expectations 
and inflation.” (Anförande “Building on the Gains from the Long Expansion”, den 25 november 2019). Diagram 4:5.  Mer utrymme att sänka räntan med trovärdigt 
inflationsmål på 2 procent – och lättare att motverka lågkonjunkturer 
Utveckling av styrräntan respektive mildare lågkonjunkturer 
  
Diagram 4:6.  Mindre utrymme att sänka räntan med lägre genomsnittlig 
inflation 
Utveckling av styrräntan och djupare lågkonjunkturer 
 
 38 KAPITEL 4  
 Bred politisk uppslutning kring 
inflationsmålet 
Penningpolitiken har diskuterats livligt under senare år och 
2019 var inget undantag. Sett utifrån debatten kan det 
framstå som oklart vilken ställning Riksbankens inflationsmål 
egentligen har. Det kan därför vara bra att kort redogöra för 
detta.  
Beslutet att införa ett inflationsmål på 2 procent fattades 
av riksbanksfullmäktige 1993. Vid den tiden var 
riksbanksfullmäktige det beslutsfattande organet i Riksbanken 
och hade alltså en annan roll än i dag. Det bestod av åtta 
ledamöter, sju valda av riksdagen och den åttonde, 
riksbankschefen, utsågs av de övriga. Många ledamöter var 
aktiva politiker.57 Riksbanksfullmäktige var således politiskt 
tillsatt på ett helt annat sätt än Riksbankens direktion som är 
det beslutsfattande organet idag.  
I början kritiserades inflationsmålet en del, även från 
politiskt håll. Men ganska snart, när fördelarna med målet 
hade blivit mer tydliga, uppstod en bred uppslutning kring 
det. Målet har inte ifrågasatts i de årliga utvärderingar av 
penningpolitiken som riksdagens finansutskott gör sedan 
många år tillbaka och inte heller i de utvärderingar som 
finansutskottet med ett antal års mellanrum ger i uppdrag till 
två internationellt välrenommerade ekonomer att göra.58  
Att målet har starkt politiskt stöd underströks nyligen av 
den parlamentariskt sammansatta kommitté som har utrett 
det penningpolitiska ramverket och riksbankslagen och som i 
november 2019 presenterade sitt slutbetänkande. Där 
framgår att kommittén gör ”bedömningen att Riksbankens 
nuvarande precisering – ett inflationsmål, mätt enligt KPIF, 
med en målsatt ökningstakt på 2 procent – är en lämplig 
precisering av prisstabilitetsmålet. Nuvarande precisering har 
därmed parlamentariskt stöd”.59 Detta tydliga politiska stöd är 
viktigt att ha i åtanke när man följer och analyserar den 
debatt som förs om penningpolitiken. 
Den penningpolitiska debatten  
Debatten om penningpolitiken under 2019 handlade liksom 
under tidigare år om en rad olika frågor, de flesta relaterade 
till den expansiva politiken och negativa reporäntan. I 
fördjupningen ”Riksbankens erfarenheter av negativ 
reporänta” i kapitel 2 summeras Riksbankens syn på perioden 
med minusränta.  
                                                                 
57 Se till exempel B. Dennis, “Första året med flytande krona”, i L. Jonung, (red.), På jakt efter ett nytt 
ankare, SNS Förlag, 2003. 
58 Hittills har tre sådana externa utvärderingar gjorts: av Francesco Giavazzi och Frederic Mishkin för 
perioden 1995-2005, av Charles Goodhart och Jean-Charles Rochet för perioden 2005–2010 och av Marvin 
Goodfriend och Mervyn King för perioden 2010–2015. 
59 En ny riksbankslag , Slutbetänkande från Riksbankskommittén, Volym 2, SOU 2019:46 (s. 617).    REDOGÖRELSE FÖR PENNINGPOLITIKEN 2019 39 
 
 Svagare krona när inflationsmålet behöver försvaras 
En fråga som var särskilt i fokus under 2019 var kronans 
utveckling och penningpolitikens betydelse för denna. En del 
bedömare hävdade att penningpolitiken gjort att den svenska 
kronan blivit oacceptabelt svag och att penningpolitiken 
därför borde läggas om. 
Här kan det vara bra att börja med en bakgrund. När 
Sverige 1993 införde ett inflationsmål gjorde vi samtidigt ett 
val av växelkursregim. Detsamma gjorde Sverige 2003 när 
folkomröstningen resulterade i att inte ersätta kronan med 
euron. En fast växelkurs respektive ett inflationsmål under 
rörlig växelkurs är två olika sätt att försöka ge en ekonomi ett 
nominellt ankare, det vill säga ett riktmärke för pris- och 
lönebildningen. Ett inflationsmål försöker styra inflationen 
och förväntningarna i ekonomin mer direkt, medan en fast 
växelkurs försöker styra dem indirekt, genom att det blir 
kostsamt om pris- och löneökningarna är högre än de i 
omvärlden. Den senare disciplinerande mekanismen 
fungerade dåligt för svensk del, vilket ledde fram till 
övergången till rörlig växelkurs och inflationsmål. 
Som konstaterats ovan finns en bred politisk uppslutning 
kring inflationsmålet och därmed också för att Riksbanken ska 
bedriva en politik som upprätthåller förtroendet för målet. 
Det innebär att politiken ibland behöver vara expansiv och 
ibland åtstramande. När politiken behöver vara expansiv 
tenderar kronans växelkurs att försvagas. Det sker via 
penningpolitikens vanliga växelkurskanal, det vill säga, om vår 
ränta är lägre än den i omvärlden ger finansiella tillgångar i 
svenska kronor sämre avkastning än tillgångar i andra valutor. 
Efterfrågan på kronor minskar då och kronans växelkurs 
försvagas. Den expansiva politiken och dess påverkan på 
växelkursen är således en förklaring till att kronan har 
utvecklats svagt under senare år, även om det är långtifrån 
den enda förklaringen. 
Mandatet att intervenera kan ha spelat viss roll 
En faktor som en del bedömare också menar ha påverkat 
kronkursen är den förhöjda beredskap att intervenera på 
valutamarknaden som Riksbanken tog beslut om i januari 
2016. Om kronan skulle stärkas för snabbt i förhållande till 
prognosen kunde riksbankschefen och förste vice 
riksbankschefen sammankalla övriga direktionen till ett möte 
för att besluta om en valutaintervention. De båda fick också 
mandat att själva fatta ett beslut om att intervenera, om de 
gjorde bedömningen att ett direktionsmöte skulle ta för lång 
tid att sammankalla. Kronan förstärktes dock inte under den 
här perioden och Riksbanken intervenerade aldrig på 
valutamarknaden. I februari 2019 beslutade direktionen 
slutligen att mandatet skulle upphöra. 
Det är möjligt att denna beredskap att intervenera haft 
betydelse för utvecklingen av kronkursen genom att minska 
köpintresset för kronan. Men för att den ska kunna förklara 
någon större del av kronförsvagningen krävs att  40 KAPITEL 4  
 marknadsaktörerna gjorde tolkningen att mandatet i 
praktiken innebar att Riksbanken avsåg att inte tillåta någon 
som helst förstärkning av kronan, utan att det egentliga syftet 
i stället var att åstadkomma en försvagning. Det är i så fall ett 
annat budskap än vad Riksbanken kommunicerade, det vill 
säga att det var en utväg om kronan skulle komma att stärkas 
alltför mycket och alltför snabbt. 
Valutor i små öppna ekonomier har utvecklats på ett 
liknande sätt 
En viktig observation som fått förhållandevis lite 
uppmärksamhet är att även andra små öppna ekonomiers 
valutor har rört sig på ett liknande sätt som den svenska 
kronan. I diagram 4:7 och 4:8 visas hur den svenska kronan, 
den norska kronan, den australiska dollarn, den kanadensiska 
dollarn och den nya zeeländska dollarn har utvecklats under 
2019 i förhållande till euron och den amerikanska dollarn. Till 
skillnad från de övriga valutorna försvagades den svenska 
kronan ganska mycket i januari, men följde därefter de övriga 
väl, den kanadensiska dollarn undantagen.  
Av diagram 4:9 och 4:10 framgår att det finns ett tydligt 
gemensamt mönster även på lite längre sikt. Valutor i små 
öppna ekonomier tenderar att försvagas i osäkra tider. Ett 
flertal osäkerhetsfaktorer har präglat den globala 
konjunkturutvecklingen under senare år, inte minst 
handelskonflikten mellan USA och Kina. Denna osäkerhet var 
svår att förutse för några år sedan och likaså den försvagning 
som drabbat kronan och andra små valutor.  
Att Sverige inte sticker ut på något anmärkningsvärt sätt 
är en observation som ger perspektiv på debatten kring 
kronan. Det är också värt att notera att utvecklingen av 
valutakurserna varit likartad trots att styrräntorna i de övriga 
länderna är betydligt högre än i Sverige och inte har varit 
under noll.  
Växelkursen skapar inte välstånd 
Försvagningen av kronan ledde till att debatten om huruvida 
den penningpolitik som har bedrivits de senaste åren har 
bidragit till att göra svenskarna fattigare fortsatte även under 
2019. Denna argumentation kan föra tankarna till 
förändringar i Sveriges välstånd i en bredare bemärkelse. Men 
med vanliga mått på välstånd, som BNP per capita, har 
utvecklingen i Sverige varit relativt god i ett internationellt 
perspektiv (se diagram 1:5).  
Det finns heller inget enkelt och entydigt samband mellan 
ett lands växelkurs och dess välstånd, såsom detta begrepp 
normalt används. Om man ser till vad som enligt ekonomisk 
forskning gör ett land fattigt eller rikt handlar det om att 
välstånd skapas tack vare välfungerande institutioner och 
tydliga spelregler för ekonomins aktörer. En stark nominell 
växelkurs skapar i sig inte välstånd. 
Om man ändå tycker att de rörelser i kronan som Sverige 
har haft inte är acceptabla kan man givetvis argumentera för Diagram 4:7.  Valutor i små öppna ekonomier mot euron, 2019 
Index 2019-02-01 = 100 
 
Källa: Macrobond 
Diagram 4:8.  Valutor i små öppna ekonomier mot dollarn, 2019 
 
Diagram 4:9.  Valutor i små öppna ekonomier mot euron 
Index 2015-01-01 = 100 
 
Källa: Macrobond 949698100102104106108
jan-19 mar-19 maj-19 jul-19 sep-19 nov-19
SEK per EUR
NOK per EUR
CAD per EURAUD per EUR
NZD per EUR
9799101103105107109111113
SEK per USD
NOK per USD
CAD per USDAUD per USD
NZD per USD
9095100105110115120
15 16 17 18 19
SEK per EUR
NOK per EUR
NZD per EUR   REDOGÖRELSE FÖR PENNINGPOLITIKEN 2019 41 
 
 en återgång till fast växelkurs. Det är i så fall ett politiskt 
beslut. Enligt lagen om valutapolitik är det regeringen som 
fattar beslut om det växelkurssystem som ska tillämpas.60  
Flexibilitet kräver förtroende för inflationsmålet 
Ett annat tema under året var åsikten att Riksbanken har 
fokuserat alltför mycket på inflationsmålet och inte agerat 
tillräckligt ”flexibelt”. Om Riksbanken skulle ha fokuserat 
mindre på inflationsmålet skulle penningpolitiken ha kunnat 
användas till annat, menar vissa bedömare, exempelvis till att 
stärka kronan eller till att dämpa ökningen i hushållens 
skulder. 
Liksom de flesta andra centralbanker bedriver Riksbanken 
i praktiken en flexibel inflationsmålpolitik där hänsyn tas även 
till annat än inflationen. I normala fall, när förtroendet för 
inflationsmålet är väl förankrat, är det också möjligt att göra 
avvägningar mellan stabiliteten i inflationen och i andra 
variabler, utan att riskera att aktörerna i ekonomin tror att 
inflationsmålet har prioriterats ned.  
Men i vissa lägen riskerar förtroendet för inflationsmålet 
att försvagas så mycket att det inte längre finns något 
utrymme att vara flexibel. Förväntningarna i ekonomin skulle 
då kunna ställa in sig på en långsiktigt lägre inflation. Detta 
skulle i sin tur kunna medföra de problem som beskrivits 
ovan, det vill säga framför allt att reporäntan skulle bli ett 
mindre effektivt verktyg för att motverka lågkonjunkturer i 
framtiden. Som konstateras inledningsvis i detta kapitel är det 
den typen av överväganden som har kännetecknat de senaste 
årens penningpolitik. Riksbankens bedömning har varit att en 
mindre expansiv politik än den som har förts skulle ha 
medfört risker för förtroendet för målet.  
Ju starkare förtroendet för inflationsmålet är, desto mer 
flexibel kan politiken vara. Detta är ett viktigt skäl till att 
inflationen är det överordnade målet, explicit eller implicit, för 
de flesta centralbanker.  
Fortsatt debatt om inflationsmålet och lönebildningen 
Under 2019 fortsatte också debatten om sambandet mellan 
lönebildningen och inflationen. Detta samband har viktiga 
implikationer för förutsättningarna för inflationsmålspolitiken. 
Sedan drygt 20 år sätts märket för de centralt avtalade 
löneökningarna i ekonomin av de avtal som sluts i industrin, i 
enlighet med det så kallade Industriavtalet. Syftet med 
Industriavtalet var att få till stånd en mer kontrollerad 
lönebildning som tar hänsyn till Sveriges internationella 
konkurrenskraft. Industriavtalet har fyllt en viktig funktion för 
att skapa ordning och reda i den svenska 
lönebildningsprocessen och har de två senaste decennierna 
bidragit till återhållsamma löneökningar. 
De senaste åren har dock en del problem med denna 
ordning börjat diskuteras allt mer. Ett argument mot 
normeringen har varit att den gör det svårare att ändra 
                                                                 
60 Lag (1998:1404) om valutapolitik, 2 §. Diagram 4:10.  Valutor i små öppna ekonomier mot dollarn 
 
Källa: Macrobond 95100105110115120125130
SEK per USD
NOK per USD
NZD per USD 42 KAPITEL 4  
 relativlöner utifrån ett rättvise- och fördelningsperspektiv. 
Den kan exempelvis bli ett hinder om man vill minska 
löneskillnaderna mellan kvinnor och män.  
Men det finns också problem utifrån ett 
makroekonomiskt perspektiv. Om relativlönerna inte är 
tillräckligt flexibla kan detta motverka en samhällsekonomiskt 
effektiv fördelning av arbetskraften mellan yrken och 
sektorer. Därmed skulle det kunna uppstå obalanser på 
arbetsmarknaden. En farhåga är att dagens 
lönebildningssystem inte är tillräckligt flexibelt för att effektivt 
kunna hantera bristsituationer inom exempelvis skolan och 
vården. En del bedömare anser därför att det viktigaste målet 
för lönebildningen ska vara att åstadkomma balans på 
arbetsmarknaden som helhet och inte främst att värna 
industrins internationella konkurrenskraft.61  
Samspelet mellan inflationsmålet och lönebildningen viktigt 
att analysera  
En annan viktig aspekt som har lyfts fram i diskussionen är i 
vilken mån industrins lönenormering i alla lägen är förenlig 
med ett inflationsmål. Skälet till att denna fråga har 
aktualiserats är att den sammantagna nominella 
löneökningstakten i ekonomin har varit låg under senare år, 
trots att konjunkturläget varit gott och inflationen nära målet 
(se diagram 4:11). Att löneavtalen inom svensk industri har 
varit återhållsamma beror till stor del på att löneökningarna i 
våra europeiska konkurrentländer har varit måttliga. Eftersom 
industrins avtal utgör normen för löneavtalen även inom 
andra sektorer som bara delvis eller inte alls är 
konkurrensutsatta, blir även dessa avtal låga. 
Utifrån ett teoretiskt perspektiv bör en lönenormering av 
detta slag inte vara långsiktigt oförenlig med 
inflationsmålspolitiken eftersom euroområdets inflationsmål 
överensstämmer väl med Sveriges. Men under perioder då 
löneökningarna i euroområdet är osedvanligt låga bidrar 
industrins normering till att löneökningarna blir låga också i 
den svenska ekonomin. Även om Riksbanken i ett sådant läge 
skulle göra penningpolitiken mer expansiv kan det hända att 
det tar längre tid än normalt att uppnå inflationsmålet. Under 
en sådan period finns en risk för att inflationsförväntningarna 
faller och förtroendet för inflationsmålet försvagas. Vi skulle 
då kunna hamna i ett läge med de problem som beskrivits 
ovan. 
När Riksbankens reporänta nått sin nedre gräns uppstår 
dessutom en specifik komplikation. Om löneökningstakten 
sjunker så kan detta leda till att inflationen sjunker ytterligare. 
Riksbanken kan dock inte parera detta med att sänka räntan. 
Konsekvensen blir då att realräntan (ränta minus den 
förväntade inflationen) stiger och detta kommer att dämpa 
                                                                 
61 Se till exempel L. Calmfors, S. Ek, A.-S. Kolm och P. Skedinger, Kollektivavtal och lönebildning i en ny tid , 
Dialogos, Stockholm, 2019. Det bör framhållas att det finns studier som visar att det finns en viss 
löneflexibilitet med avseende på förändringar i arbetslösheten på regional nivå, se M. Carlsson, I. Häkkinen 
Skans och O. Nordström Skans, “Wage Flexibility in a Unionized Economy with Stable Wage Dispersion”, 
IZA Discussion Paper No. 12093, januari 2019, Institute of Labor Economics. Diagram 4:11.  Löner 
 
Anm. Den streckade linjen avser medelvärde från 1992 till 2019. 
Källor: Medlingsinstitutet och Riksbanken 1234567
95 00 05 10 15
Löner enligt konjunkturlönestatistiken   REDOGÖRELSE FÖR PENNINGPOLITIKEN 2019 43 
 
 efterfrågan i ekonomin och därmed sysselsättningen. Lägre 
löneökningar kan därför bli kontraproduktiva om räntan 
redan ligger vid sin nedre gräns. 
En alternativ syn är att det i stället är inflationsmålet som 
inte längre fyller någon funktion som ankare för 
lönebildningen. Det var endast ett medel för att få ned de 
tidigare alltför snabba löneökningarna i förhållande till 
omvärlden. Men i och med att detta har uppnåtts har 
inflationsmålet fyllt sitt syfte, enligt denna uppfattning. Att 
industrin har att förhålla sig till priser bestämda i omvärlden 
brukar också framhållas som ett argument för att 
inflationsmålet ska ignoreras. 
Men poängen med ett inflationsmål är att det varaktigt 
ska vara ett riktmärke för pris- och lönebildningen i ekonomin. 
Det ska motverka inte bara att inflationen blir för hög utan 
också att den blir för låg. Om det sprider sig en uppfattning att 
inflationsmålet inte längre fyller någon funktion kommer 
detta också att påverka Riksbankens möjligheter att 
upprätthålla förtroendet för målet. Samspelet mellan det 
penningpolitiska ramverket och formerna för lönebildningen 
är därför viktigt att analysera och något som bör 
uppmärksammas mer i den samhällsekonomiska 
diskussionen. 
 
  44 REDOGÖRELSE FÖR PENNINGPOLITIKEN 2019 
 Riksbanken arbetar kontinuerligt med att utveckla den 
penningpolitiska analysen och studera penningpolitikens 
genomslag på ekonomin. I arbetet ingår både att 
analysera olika aspekter på den ekonomiska utvecklingen 
och att utveckla modeller som fångar hur ekonomin 
fungerar i en föränderlig omvärld.62  
Fördjupad analys av den svenska ekonomins 
omvärldsberoende 
Liksom 2018 var Riksbankens utvecklingsarbete under 
2019 till stor del inriktat på kronans utveckling och ett 
flertal analyser på det temat publicerades – se vidare 
fördjupningen ”Riksbankens växelkursprognoser”. 
Faktorer som bestämmer växelkursen var även i fokus på 
en konferens om konjunkturcykler i små öppna ekonomier 
som Riksbanken anordnade tillsammans med 
centralbankerna i Australien, Kanada, Norge och Nya 
Zeeland.  
Förutom växelkursen var även andra aspekter på den 
svenska ekonomins omvärldsberoende i fokus i 
Riksbankens analys, bland annat utvecklingen av svenska 
arbetskostnader i ett internationellt perspektiv. Om de 
svenska arbetskostnaderna stiger mer än omvärldens blir 
svenska varor och tjänster förhållandevis dyrare och får 
svårare att konkurrera på en global marknad. Svensk 
lönebildning borde dock kunna bortse från detta om 
kronans växelkurs samtidigt försvagas och utjämnar 
skillnaden i arbetskostnader mot omvärlden. Men kronan 
påverkas också av flera andra faktorer.  
En fördjupning i den penningpolitiska rapporten i 
februari analyserade hur svenska arbetskostnader står sig 
i ett internationellt perspektiv.63 Slutsatsen var att de 
svenska arbetskostnaderna per producerad enhet i början 
av 2019 var låga jämfört med flertalet konkurrentländer 
                                                                 
62 Under 2019 avslutades bland annat projektet med att uppdatera och vidareutveckla en ny 
makroekonomisk modell för svensk ekonomi, MAJA (Modell för Allmän JämviktsAnalys), som 
ersätter den tidigare modellen RAMSES. Information om och dokumentation av den nya modellen 
kommer att publiceras under 2020.  mätta i samma valuta. Försvagningen av kronan som skett 
fram till dess var en viktig förklaring till detta. 
Slutsatser om hur det ekonomiska välståndet har 
utvecklats i Sverige jämfört med i andra länder kan 
påverkas av vilka mått man jämför. Detta belystes i en 
ekonomisk kommentar.64 Slutsatsen var att den svenska 
välståndsutvecklingen har varit ganska stabil i ett längre 
perspektiv, och även om nivån har sjunkit något relativt 
andra länder de senaste åren står sig 
välståndsutvecklingen fortfarande väl internationellt.  
Slutsatser om den ekonomiska utvecklingen i olika 
länder kan inte bara påverkas av vilka statistiska mått som 
jämförs, utan också av hur statistiken beräknas. 
Internationella beräkningskonventioner till trots ställs 
statistikproducenter i olika länder med nödvändighet inför 
val som kan spela roll när de vill göra jämförelser med 
andra länder. Ett staff memo undersökte hur 
möjligheterna att jämföra prisstatistik kan påverkas av de 
justeringar som görs för att ta hänsyn till 
kvalitetsförändringar.65 Det visade sig att den relativa 
utvecklingen av priser som justeras för sådana 
förändringar skiljer sig mycket åt mellan olika länder, vilket 
kan bero på att man valt olika beräkningsmetoder. 
Skillnaderna är dessutom så pass stora att de kan påverka 
jämförelser av inflationstakten i olika länder, mätt som 
den årliga procentuella förändringen av det EU-
harmoniserade prisindexet HIKP. En jämförelse av de 
ingående delindexen visade exempelvis att utvecklingen 
av priser som justeras för kvalitetsförändringar har 
bidragit till att pressa ned inflationen i Sverige relativt 
mycket jämfört med i andra länder.  
63 ”Utvecklingen av svenska arbetskostnader i ett internationellt perspektiv”, fördjupning i 
Penningpolitisk rapport februari 2019. 
64 H. Gabrielsson, ”Hur står sig den svenska välståndsutvecklingen internationellt?”, Ekonomiska 
kommentarer  nr. 10 2019. 
65 O. Tysklind, ”Kvalitetsjusteringar och internationella prisjämförelser”, Staff memo, januari 2020. FÖRDJUPNING  – Riksbankens penningpolitiska utvecklingsarbete 
Riksbanken arbetar kontinuerligt med att utveckla den penningpolitiska analysen. Under 2019 var arbetet 
inriktat bland annat på kronans utveckling som fortsatte att vara en central fråga. Riksbankens analys på 
det området beskrivs i fördjupningen ”Riksbankens växelkursprognoser”. Förutom växelkursen var även 
andra aspekter på den svenska ekonomins omvärldsberoende i fokus i Riksbankens analys. Vidare togs ett 
nytt index fram som gör det möjligt att bedöma de finansiella förhållandena i Sverige. Under året fortsatte 
också arbetet med att öka förståelsen av ekonomiska konsekvenser av strukturella förändringar kopplade 
till bland annat demografin och snabb teknikutveckling. Dessutom fördjupades analysen av 
förutsättningarna för stabiliseringspolitiken i Sverige. 
    REDOGÖRELSE FÖR PENNINGPOLITIKEN 2019 45 
 
 Nytt mått på de finansiella förhållandena i Sverige 
Att bevaka och förstå utvecklingen på de finansiella 
marknaderna är en viktig del i den penningpolitiska 
beredningsprocessen. Förhållandena på 
finansmarknaderna avspeglar utvecklingen i ekonomin, 
men kan också driva den. De finansiella förhållandena är 
dessutom viktiga eftersom penningpolitiken till stor del 
påverkar produktionen, sysselsättningen och inflationen 
via det finansiella systemet. Det finns därför flera skäl för 
Riksbanken att analysera hur de finansiella förhållandena 
utvecklas. Eftersom förhållandena inte går att observera 
direkt måste de skattas på något sätt. 
Under 2019 utvecklade Riksbanken ett nytt index (FCI, 
financial conditions index) som speglar de finansiella 
förhållandena i Sverige genom att sammanfatta tillståndet 
för ett antal indikatorer på viktiga delmarknader i det 
svenska finansiella systemet. Indexet väger samman 
indikatorer som speglar utvecklingen på 
bostadsmarknaden, obligationsmarknaden, 
penningmarknaden, aktiemarknaden och 
valutamarknaden.66 Riksbankens FCI presenterades i ett 
staff memo som bland annat visade att indexet ger en 
rimlig beskrivning av de finansiella förhållandena i Sverige 
sedan början av 1990-talet. Indexet är också robust i den 
meningen att det visar på en liknande utveckling som 
andra FCI som bygger på mer komplicerade beräkningar.  
Vilka är effekterna av förändringar på den svenska 
ekonomins utbudssida? 
Penningpolitiken både i Sverige och i omvärlden kommer 
framöver att bedrivas i en miljö där mycket förändras på 
ekonomins utbudssida. En av orsakerna till detta är de 
pågående demografiska förändringarna med en allt större 
andel äldre i befolkningen och stora migrationsflöden. 
Under 2019 fortsatte Riksbanken arbetet med att förstå 
dessa förutsättningar bättre. Bland annat publicerades en 
kunskapsöversikt om migrationen till Sverige under de 
senaste decennierna och vilka makroekonomiska effekter 
invandringen kan få.67 En specifik frågeställning var om 
invandring kan göra det lättare att försörja en åldrande 
befolkning. Slutsatsen var att invandringen skulle kunna 
bidra till detta men att det i så fall kräver att integrationen 
på arbetsmarknaden fungerar bättre än idag. En annan 
kunskapsöversikt jämförde olika källor för 
arbetsmarknadsstatistik, bland annat den bild de ger av 
läget för utrikes födda. Analysen visade hur man genom 
                                                                 
66 Se J. Alsterlind, M. Lindskog och T. von Brömsen, ”Ett index för de finansiella förhållandena i 
Sverige”, Staff memo, februari 2020. 
67 Å. Olli Segendorf och E. Theobald, ”Kan invandring lösa problemet med en åldrande befolkning?”, 
Penning- och valutapolitik  nr. 1, 2019. 
68 I. Häkkinen Skans, ”Utvecklingen på arbetsmarknaden enligt olika statistikkällor”, Ekonomiska 
kommentarer  nr. 6 2019. 
69 I. Häkkinen Skans, ”Teknologisk utveckling och förändringar på arbetsmarknaden”, Ekonomiska 
kommentarer  nr. 7, 2019. att kombinera de olika källorna kan få en mer komplett 
bild av den svenska arbetsmarknaden.68 
En annan trend med potentiellt stora konsekvenser för 
arbetsmarknaden är den fortsatta teknikutvecklingen med 
automatisering och robotisering. En ekonomisk 
kommentar om den empiriska forskningen på området 
drog slutsatsen att det inte går att säga att den totala 
sysselsättningen hittills har minskat till följd av den 
tekniska utvecklingen.69 Däremot har vissa grupper 
drabbats hårdare då deras kunskaper inte längre 
efterfrågas på arbetsmarknaden i samma utsträckning 
som tidigare. Snabb teknikutveckling riskerar alltså att 
leda till en tydligare tudelning på arbetsmarknaden. Det är 
därför nödvändigt att ha en god omställningsförmåga i 
ekonomin så att resurser smidigt kan flyttas mellan 
aktiviteter och sektorer. 
En artikel i Penning- och valutapolitik sammanfattade 
vad forskningslitteraturen funnit vara effekterna av större 
strukturella förändringar som påverkat den svenska 
arbetsmarknaden de senaste 25 åren, bland annat olika 
reformer, förändrad demografi och ökad utrikeshandel.70 
En av slutsatserna var att handeln haft vissa effekter på 
lönerna. Men det är framför allt teknisk utveckling som 
gynnat högutbildade som haft en effekt på lönebildningen 
i den meningen att lönespridningen ökat.  
En annan artikel undersökte om strukturella 
förändringar på arbetsmarknaden kan förklara de senaste 
årens dämpade pris- och löneutveckling.71 Slutsatsen var 
att ökat arbetskraftsdeltagande, försvagad 
förhandlingsstyrka hos arbetstagarna och lägre 
ersättningsgrad vid arbetslöshet kan ha bidragit till 
utvecklingen. Vissa av dessa förändringar kan också ha 
bidragit till att det allt högre resursutnyttjandet i 
ekonomin inte har inneburit lika stora löneökningar som 
tidigare år. Det innebär dock inte nödvändigtvis att 
penningpolitikens möjligheter att påverka inflationen blivit 
mindre. En ekonomisk kommentar visade att det på 
företagsnivå fortfarande finns ett starkt samband mellan 
försäljningspriser och resursutnyttjande.72 
Fördjupad analys av förutsättningarna för 
stabiliseringspolitiken 
När det allmänna ränteläget är lågt blir penningpolitikens 
möjligheter att motverka en svagare konjunkturutveckling 
bland annat beroende av hur långt det är praktiskt möjligt 
att sänka räntan. Riksbanken och ett par andra 
centralbanker har sänkt sina styrräntor under noll, vilket 
70 A. Westermark, ”Hur kan olika strukturella förändringar i ekonomin påverka löner och inflation?”, 
Penning- och valutapolitik  nr. 2, 2019. 
71 M. Jonsson och E. Theobald, ”Förändrad arbetsmarknad – effekter på priser och löner, 
Phillipskurvan och Beveridgekurvan, Penning- och valutapolitik  nr. 1, 2019. 
72 E. Frohm, “Sambandet mellan resursutnyttjande och inflation: ett mikrodataperspektiv”, 
Ekonomiska kommentarer  nr. 1, 2019.  46 REDOGÖRELSE FÖR PENNINGPOLITIKEN 2019 
 tidigare sågs som den nedre gränsen. Ett staff memo 
analyserade de svenska erfarenheterna.73 Analysen visade 
att marknadsräntorna, såväl interbankräntor som räntor 
på statsobligationer, har följt styrräntan i takt med 
sänkningarna. Bankernas inlåningsräntor har däremot inte 
sjunkit i motsvarande mån, något Riksbanken också tidigt 
påpekade skulle kunna bli fallet. Bankernas 
utlåningsräntor med tre månaders bindningstid – de 
rörliga bolåneräntorna – har dock följt sänkningarna av 
styrräntan, om än med viss fördröjning. Slutsatsen av 
analysen var att sänkningarna av styrräntan under noll har 
haft effekt och bidragit till att stimulera ekonomin 
ytterligare.74 
Att Riksbanken och andra centralbanker har behövt 
sänka sina styrräntor till dagens mycket låga nivåer beror 
på att ränteläget generellt i den globala ekonomin har 
sjunkit successivt under ett antal decennier. Detta har 
bidragit till att lånekostnaderna för köp av hus och 
bostadsrätter har sjunkit, vilket inneburit att det har blivit 
billigt att låna för svenska hushåll och att deras skulder har 
stigit. Ett staff memo analyserade hur ekonomins 
funktionssätt påverkas när hushållen är högt skuldsatta 
och vad det innebär för penningpolitiken.75 Analysen 
visade bland annat att oväntade förändringar av 
penningpolitiken har ett större genomslag på ekonomin i 
en sådan miljö eftersom hushållen är mer räntekänsliga. 
Men en högre räntekänslighet hos hushållen innebär 
också att ekonomin som helhet blir känsligare för 
störningar i det finansiella systemet.  
En fråga som fick allt större fokus i den ekonomiska 
debatten under året var huruvida finanspolitiken behöver 
ta ett större ansvar i en eventuell framtida 
konjunktursvacka. Ett argument för att lägga större ansvar 
på finanspolitiken är det faktum att låga ränteläget 
begränsar penningpolitikens handlingsutrymme, medan 
finanspolitikens handlingsutrymme ökar. Dessutom 
indikerar teoretisk och empirisk forskning att tillfälliga 
finanspolitiska åtgärder kan stimulera hushållens 
konsumtion relativt mycket, i synnerhet om 
centralbankens styrränta är nära en nedre gräns. En 
ekonomisk kommentar som publicerades av Riksbanken 
diskuterade dessa argument och samspelet mellan finans- 
och penningpolitiken mer i detalj.76  
 
73 H. Erikson och D. Vestin, ”Pass-through at Mildly Negative Policy Rates: The Swedish Case”, Staff 
memo, januari 2019. 
74 Se fördjupningen “Riksbankens erfarenheter av negativ ränta”.  Tabell 4:1.  Penningpolitiskt relaterade studier gjorda 2019. Publiceringsår är 
2019 om inget annat anges. 
Fördjupningar i den penningpolitiska rapporten 
”Utvecklingen av svenska arbetskostnader i ett internationellt 
perspektiv ”, februari  
”Riksbankens räntestyrningssystem behöver anpassas till nya 
förutsättningar ”, juli 
”Kronans trendmässiga utveckling”, juli 
”Inflationsförväntningar i Sverige nära 2 procent”, september 
”Världshandeln i ständig förändring”, oktober 
Ekonomiska kommentarer 
E. Askestad, A. M. Ceh, P. Di Casola och A. Ristiniemi, ”Att göra 
prognoser för kronan”, nr. 12.  
C-J. Belfrage, V. Corbo och S. Ingves, ”Perspektiv på kronan, inflationen 
och penningpolitiken”, nr. 13.  
E. Frohm, ”Sambandet mellan resursutnyttjande och inflation: ett 
mikrodataperspektiv”, nr. 1.  
E. Frohm, ”Lägre arbetskraftsbrist kan delvis förklara låga löneökningar”, 
nr. 11. 
E. Frohm och J. Hokkanen, ”Man lär sig av att lyssna: samtal med 
företagen speglar den ekonomiska utvecklingen”, nr. 14.  
H. Gabrielsson, ”Hur står sig den svenska välståndsutvecklingen 
internationellt?”, nr. 10.  
I. Häkkinen Skans, ”Utvecklingen på arbetsmarknaden enligt olika 
statistikkällor”, nr. 6.  
I. Häkkinen Skans, ”Teknologisk utveckling och förändringar på 
arbetsmarknaden”, nr. 7.  
B. Lagerwall, ”Finanspolitik i ett penningpolitiskt perspektiv”, nr. 5. 
Artiklar i Penning- och valutapolitik 
M. Jonsson och E. Theobald, ”Förändrad arbetsmarknad – effekter på 
priser och löner, Phillipskurvan och Beveridgekurvan”, nr. 1.  
D. Kjellberg och D. Vestin, ”Riksbankens balansräkning och finansiella 
oberoende”, nr. 2.  
Å. Olli Segendorf och E. Theobald, ”Kan invandring lösa problemet med 
en åldrande befolkning?”, nr. 1.  
A. Westermark, ”Hur kan olika strukturella förändringar i ekonomin 
påverka löner och inflation?”, nr. 2.  
A. Westermark, ”Lönebildningen i Sverige: Med Tyskland som 
kompass?”, nr. 2.  
Staff memo 
P. Di Casola och J. Iversen, ”Monetary Policy with high household debt 
and low interest rates”, oktober.  
H. Erikson och D. Vestin, ”Pass-through at Mildly Negative Policy Rates: 
The Swedish Case” , januari. 
O. Tysklind, ”Kvalitetsjusteringar och internationella prisjämförelser”, 
januari 2020  
J. Alsterlind, M. Lindskog och T. von Brömsen, ”Ett index för de 
finansiella förhållandena i Sverige”, februari 2020  
C. J. Belfrage, P. Bonomolo och P. Stockhammar, ”A time-varying 
equilibrium model for the long run real exchange rate, februari 2020  
Riksbanksstudier 
Utvärdering av Riksbankens prognoser, mars. 
Working paper series  
S. Ankargren och H. Shahnazarian, ”The Interaction Between Fiscal and 
Monetary Policies: Evidence from Sweden”, no. 365. 
M. Apel, M. Blix Grimaldi och I. Hull, ”How Much Information Do 
Monetary Policy Committees Disclose? Evidence from the FOMC’s 
Minutes and Transcripts”, no. 381.  
75 P. Di Casola och J. Iversen, ”Monetary policy with high household debt and low interest rates”, 
Staff memo, oktober 2019. 
76 B. Lagerwall, ”Finanspolitik i ett penningpolitiskt perspektiv”, Ekonomiska kommentarer  nr. 5, 
2019.  REDOGÖRELSE FÖR PENNINGPOLITIKEN 2019 47 
H. Armelius, C. Bertsch, I. Hull och Z. Zhang, “Spread the Word: 
International Spillovers from Central Bank Communication” , no. 357. 
R. Billi och J. Galí, ”Gains from Wage Flexibility and the Zero Lower 
Bound”, no. 367. 
M. Björklund, M. Carlsson och O. Nordström Skans, ”Fixed Wage 
Contracts and Monetary Non -Neutrality” , no. 368. 
D. Cipullo och A. Reslow, ”Biased Forecasts to Affect Voting Decisions? 
The Brexit Case”, no. 364.  
D. Debortoli, J. Kim, J. Lindé och R. Nunes, ”Designing a Simple Loss 
Function for Central Banks: Does a Dual Mandate Make Sense?”, no. 
366. 
J. Hassler, P. Krusell och C. Olovsson, ”The Consequences of Uncertainty: 
Climate Sensitivity and Economic Sensitivity to the Climate” , no. 369. 
J. Hassler, P. Krusell och C. Olovsson, ”Directed technical change as a 
response to natural -resource scarcity ”, no. 375. 
M. Kelin och L. Linnemann, “Tax and spending shocks in the open 
economy: are the deficits twins?” , no. 377. 
M. Levander, “Financial Buffers, Unemployment Duration and 
Replacement Labo r Income”, no. 379.  
J. Lindé och A. Pescatori, ”The Macroeconomic Effects of Trade Tariffs: 
Revisiting the Lerner Symmetry Result” , no. 363. 
A. Reslow, “Inefficient Use of Competitors’ Forecasts?”, no. 380.   
 
SVERIGES RIKSBANK 
SE - 103 37 Stockholm 
(Brunkebergstorg 11) 
Tel  +46 8 - 787 00 00 
Fax  +46 8 - 21 05 31 
registratorn@riksbank.se 
www.riksbank.se PRODUCTION SVERIGES RIKSBANK. 
ISBN 978-91-87551-02-4 (online) 

1 Framställning till riksdagen  
2019/20:RB1   
  
Årsredovisning för Sveriges riksbank 
2019   
  
Till riksdagen  
Sveriges riksbank överlämnar härmed Riksbankens årsredovisning för 2019 
till riksdagen. I enlighet med 10 kap. 3 § lagen (1988:1385) om Sveriges riks-
bank (riksbanksl agen) inn ehåller årsredovisningen en för valtningsberättelse, 
en balansräkning, en resultaträkning och en bedöm ning av den interna styr-
ningen och kontrollen.  
I förvaltningsberättelsen redogör R iksbanken för hur banken har be drivit 
penningpolitiken, främjat ett sä kert och effektivt betalningsvä sende samt ut-
fört övriga uppdrag under räkenskapsåret.  
    
2 2019/20:RB1  
Direktionen föreslår  
att riksdagen fastställer Riksbankens resultaträkning och balansräkning för rä-
kenskapsåret 2019 enligt förslaget i årsredovisningen.  
Stockhol m den 13  februari 2020 
På direktionens vägnar  
STEFAN INGVES  
/Amanda Johansson  
Stefan Ingves, Cecilia Skingsley , Anna Breman , Martin Flodén, Per Jansson 
och Henry Ohlsson har deltagit i beslutet.  
Sofia Kåhre har varit föredragande.  
 
  3 2019/20:RB1  
Riksbankschefens kommentar  ................................................................ ........  4 
 
FÖRVALTNINGSBERÄTTELSEN  ................................ ..............................  8 
Riksbanken s uppgifter och roll  ................................................................ ....... 8 
Organisation och styrning  .............................................................................  12 
Ett fast penningvärde – prisstabilitet  .............................................................  21 
Säkra och effektiva betalningar  ....................................................................  35 
Ett stabilt finansiellt system  ..........................................................................  42 
Statistik och forskning  ..................................................................................  53 
Tillgångsförvaltning  .....................................................................................  57 
 
BALANSRÄKNING OCH RESULTATRÄKNING  ...................................  69 
Redovisningsprinciper  ..................................................................................  69 
Balansräknin g ...............................................................................................  74 
Resultaträkning  .............................................................................................  77 
Kassaflödesanalys  .........................................................................................  78 
Noter  .............................................................................................................  81 
Resultaträkning och balansräkning fördelade på verksamhetsområden  ...... 102 
Femårsöversikt  ............................................................................................  106 
 
INTERN STYRNING OCH KONTROLL  .................................................  109 
BILAGOR  
Riksbankens avdelningar och deras uppgifter  .............................................  110 
Riksbankens remissarbete  ...........................................................................  112 
Sveriges  riksbanks pris i ekonomisk vetenskap till Alfred Nobels 
minne 2019  ................................................................................................ . 113 
Ordlista  .......................................................................................................  114 
   
4 2019/20:RB1  
Riksbankschefens kommentar  
Riksbanken ansvarar för några av de mest grundläggande funktionerna i det 
finansiella systemet. En vanlig arbetsdag för mig och mina medarbetare hand-
lar om att se till att det finns sedlar och mynt att betala med och att värdet på 
pengarna är stabilt. Vi s köter också om det centrala betalningssystemet för fi-
nansiella överföringar, förvaltar Sveriges guld - och valutareserv och kan, som 
en sista utväg, låna ut pengar till banker  om en finansiell kris skulle uppstå. Vi 
läser, skriver och räknar. Vi forskar, an alyserar och kommunicerar. Med vårt 
dagliga arbete bidrar vi på Riksbanken – bankernas bank – till finansiell stabi-
litet och ser till att samhällsekonomin fungerar.  
En centralbank har alltså ett stort ansvar.  När vi nu ser att de flesta verkar fö-
redra att  betala digitalt i stället för kontant, att människor  uttrycker ett behov av 
snabbare och billigare utlandsbetalningar, när klimatförändringar skrämmer oss el-
ler när den finansiella säkerheten hotas – då kan vi som centralbank inte sitta med 
armarna i kors . För att Riksbanken som institution ska vara relevant även i framti-
den behövs nytänkande och stärkt beredskap. Vi är en gammal institution, men 
behöver tänka nytt. Vi är en liten centralbank, men behöver tänka stort. Vi strävar 
efter stabilitet, men vet a tt vi behöver finna  nya vägar och ta större steg för att 
utveckla verksamheten – och genomföra de förmodligen största förändringarna på 
flera decennier. Under 2019 påbörjade Riksbanken ett omfattande förändringsar-
bete med målet att vi ska kunna fortsätta a tt utföra våra huvuduppgifter och som 
självständig centralbank  verka för en stark och säker ekonomi även i framtiden.  
Betalningar i fokus  
Den svenska betalningsmarknaden förändras i snabb takt. Olika digitala betal-
sätt är på väg att tränga ut kontanterna , och ny teknik leder till att betaltjänster 
erbjuds även av andra företag än banker. Digitaliseringen gör betalningarna 
enklare och smidigare, men skapar samtidigt risker som behöver hanteras. Det 
statliga betalningsmedlet, det vill säga sedlarna och mynten , behöver moder-
niseras och betalningssystemen likaså. Med tanke på att cirka 600 miljarder 
kronor slussas genom vårt centrala betalningssystem RIX varje dag förstår var 
och en att vi måste ligga i den absoluta framkanten när det gäller vårt eget 
utveckling sarbete. Men vi kan inte göra allt detta helt själva. En del frågor 
kräver politiska beslut , och vi är nu glada över att riksdagen har hörsammat 
vår önskan om att utreda statens framtida roll på betalningsmarknaden.  
Under tiden arbetar Riksbanken vidare m ed e-kronaprojektet, där vi stude-
rar förutsättningarna för  att ge ut ett digitalt komplement till kontanter. Vi har 
också under året förlängt öppettiderna i vårt RIX -system , vilket gör att finan-
siella institut får möjligheten att avveckla betalningar i cen tralbankspengar se-
nare under dagen . Vi har även inlett förhandlingar med ECB om att an vända  
ECB:s plattform för omedelbara betalningar, TIPS (Target Instant Payment  RIKSBANKSCHEFENS KOMM ENTAR  
5 2019/20:RB1  
Settlement ), även för svenska kronan . Dessutom genomförde vi vissa tekniska 
förändringar i Riksbankens penningpolitiska styrsystem, det vill säga de in-
strument, motparter och säkerheter för krediter som Riksbanken använder för att styra ränteläget i ekonomin. Förändringar na ändrar inte penni ngpolitiken s 
inrikt ning men gör styrsystemet enklare och mer flexibelt.  
I över 350 år har Riksbanken sett till att människor har ett statligt betal-
ningsmedel  i en eller annan form . Vårt uppdrag är tidl öst, men tekniken för-
ändras. Riksbankens  vision är att  alla ska ha tillgång till statliga pengar i såväl 
fysisk som digital form och att man snabbt, säkert och billigt ska kunna göra 
betalningar både inom och mellan länder, dygnet runt.  
Fortsatt låga räntor  och fortsatt oro för hushållens skulder  
Efter flera år med stark konjunktur och en inflation nära målet på 2 procent mattades svensk ekonomi av något under 2019,  och konjunkturläget blev mer 
normalt. Inflationen sjönk, men detta var väntat , och inflationsutsikterna för 
det närmaste året var sammantaget ändå oförändrade. Penningpolitiken fort-
satte att vara expansiv under hela året, med syftet att värna inflationsmålet och bidra till en god ekonomisk utveckling. Riksbanken fortsatte att köpa statsob-
ligationer , och reporäntan hölls oförändrad på –0,25 procent f ram till det sista 
penningpolitiska mötet i december då vi beslutade om att höja räntan till 0 pro-
cent. Därmed lämnade Riksbankens reporänta  det negativa ränteläget som 
Sverige haft sedan början av 2015.   
Låga räntor kan ha sidoeffekter, till exempel i for m av ett alltför högt risk-
tagande i ekonomin. Under en lång tid, även när styrräntan var högre än nu,  
har de svenska hushållens ökande skulder oroat Riksbanken. Att de ökar beror bland annat på strukturella problem på bostadsmarknaden och på att realrän-
torna fallit i Sverige och i omvärlden, men även den expansiva penningpoliti-
ken har bidragit. Hushållens stora skulder och olika sårbarheter i banksystemet 
gör det svenska finansiella systemet känsligt för störningar. Som en följd av 
detta bedömde Riksbanken att riskerna för den finansiella stabiliteten i Sverige 
ökade något under året. Riksbanken påpekade att det därför är viktigt att mot-ståndskraften i det finansiella systemet förbättras , bland annat genom att ban-
kerna ökar sitt kapital i förhållande till si na totala tillgångar.  
För att man ska kunna bedöma hushållssektorns motståndskraft och pen-
ningpolitikens effekter på samhällsekonomin behövs detaljerade data över de svenska hushållens tillgångar och skulder. Riksbanken lämnade i maj ett för-
slag till riks dagen om att utreda förutsättningarna för att samla in denna typ av 
statistik. I oktober ställde sig riksdagen bakom förslaget och uppmanade reger -
ingen att tillsätta en utredning.  
Riksbanken lade under året särskilt fokus på att analysera den svenska kro-
nan, som utvecklades svagare än vad vi förväntat oss. Med en flytande växel-kurs är det många olika faktorer som påverkar kronans värde i förhållande till 
andra valutor.   RIKSBANKSCHEFENS KOMM ENTAR  
6 2019/20:RB1  
Sammantaget  bedömde Riksbanken att sidoeffekterna av negativ styrränta 
hittills har varit hanterliga.  
Viktigt att prata om det vi gör – men också att lyssna  
Vad Riksbanken gör påverkar många grupper i samhället , och därför behöver 
vi ständigt hitta nya former för att ha dialog. Under året har vi byggt vidare på 
positiva erfarenheter från 350-årsjubileet 2018 där vi kraftsamlade för att nå 
allmän heten r unt om i landet. Vi bjuder in olika grupper i samhället, lyssnar 
på deras frågor och försöker besvara dem. I oktober ordnade vi till exempel en 
välbesökt  riksbanksdag med föreläsningar, exper tsamtal och visning av våra 
guldtackor. Vi träffar också allt fler gymnasieelever : dels när vi i direktionen 
är ute i landet, dels genom vår nystartade föreläsarpool med medarbetare som 
utbildar elever och studenter om Riksbankens roll i samhällsekonomin. Även 
2019 höll vi våra uppskattade lärardagar där våra experter berättar om sina 
områden och ett 40- tal lärare sätter sig i skolbänken här på Riksbanken.  
Förutom ett stort antal medieintervjuer arbetar vi själva för att bli mer rele-
vanta i olika digitala kanaler. Vi producerar allt  fler egna filmer där vi på ett 
enklare sätt förklarar skälen för olika beslut och där vi också kan bemöta frågor som medborgarna ställer till oss via brev och sociala medier. Samtidigt gör vi 
också våra publikationer mer lättill gängliga för bredare grupper. I november 
publicerade vi en helt ny webbrapport om betalvanor na i Sverige , Så betalar 
svenskarna 2019.  
Klimatförändringar påverkar samhällsekonomin  
Klimatförändringarna är en av de största utmaningarna i vår tid. De påverkar 
hur ekonomin fungerar och skapar nya risker även på de finansiella mark-
naderna. Vi arbetade därför vidare med att försöka hitta nya sätt att ta hänsyn till hållbarhetsaspekter i vår verksamhet och bidra till klimatarbetet. I novem-
ber valde Riksbanken att, av klimatskäl, sälja vissa delstatsobligationer i valu-
tareserven med särskilt högt koldioxidavtryck. Mer behöver naturligtvis göras , 
och vi fortsätter därför att analysera frågor kring hållbarhet i det finansiella systemet tillsammans med centralbanker och  tillsynsmyndigheter i det inter-
nationella nätverket NGFS (Network for Greening the Financial System).  
Riksbankens uppdrag  
En parlamentarisk kommitté presenterade i slutet av november ett förslag till 
ny lag för Sveriges riksbank , och förslaget ska nu genomgå sedvanlig remiss-
behandling innan det så småningom blir ny lag. Under de närmaste åren behö-
ver Riksbanken fortsätta sitt arbete så att vi är nytänkande och håller hög be-
redskap för förändrade förutsättningar i vår omvärld, precis som vi säger i vår 
vision 2022. En central faktor för att lyckas är att vi har både kompetenta med- RIKSBANKSCHEFENS KOMM ENTAR  
7 2019/20:RB1  
arbetare och ett gott ledarskap. Därför är en av våra fem viktigaste priorite-
ringar att skapa en utvecklande arbetsplats. En del i detta arbete är att vi under 
hösten 2019 började a rbeta mer strategiskt genom att be alla medarbetare att 
inventera vilken kompetens som behövs på såväl kort som lång sikt. Jag vill 
tacka alla riksbanksanställda för betydelsefulla arbetsinsatser under 2019 och 
för att  ni med era yrkeskunskaper, goda idéer  och engagemang bidra r till denna 
förändringsresa.  
Riksbanken arbetar på medborgarnas uppdrag för en stark och säker eko-
nomi. Det har vi alltid gjort , och det kommer vi att fortsätta att göra.  
Stefan Ingves  
13 februari 2020  
Riksbankens räkenskaper visar  ett resultat på 25 651 miljoner kronor för rä-
kenskapsåret 2019. Förutom den finansiella redovisningen finns i denna års-
redovisning en övergripande beskrivning av Riksbankens aktiviteter inom 
bankens huvudområden. För mer detaljerade beskrivningar finns re ferenser till 
publikationer och rapporter som offentliggjorts under året samt hänvisning till 
Riksbankens webbplats. Ordlistan i bilaga 4 underlättar läsningen genom att 
förklara viktiga ord och begrepp.  
 
  8 2019/20:RB1  
FÖRVALTNINGSBERÄTTELSEN  
Riksbankens uppgifter och roll  
Riksbanken är Sveriges centralbank och en myndighet  under riksdagen. Riks-
banken ansvarar för penningpolitiken med målet att upprätthålla ett fast pen-
ningvärde. Riksbanken har också i uppgift att främja ett säkert och effektivt 
betalningsväsende.  
Ett fast penningvärde – prisstabilitet  
Enligt riksbankslagen ska Riksbanke n upprätthålla ett fast penning värde, vil-
ket innebär att inflationen ska vara låg och stabil. Riksbanken har preciserat 
ett mål för inflationen som säger att den årliga  förändring en i konsumentpris -
index med fast ränta (KPIF) ska vara 2 procen t. 
Riksbankens penningpolitik inriktas på att uppfylla inflationsmålet och 
samtidigt stödja målen för den allmänna ekonomiska politiken, vars syfte är 
att uppnå en hållbar tillväxt och hög sysselsättning. Förutom att stabilisera in-
flationen runt inflations målet strävar Riksbanken därför även efter att stabili-
sera produktion och sysselsättning runt långsiktigt hållbara utvecklingsbanor. 
Inflationsmålet är dock överordnat.  
För att påverka inflationen och den ekonomiska utvecklingen beslutar Riks -
banken om niv ån på sin styrränta, den så kallade reporäntan . Dessutom publi-
cerar Riksbanken efter varje penningpolitiskt möte sin prognos över reporän-
tan, den så kallade reporäntebanan. Reporäntan och reporäntebanan  påverkar 
andra räntor i ekonomin och därmed den ekono miska aktiviteten och infla -
tionen. Riksbanken kan även  använda sig av andra  åtgärder för att påverka 
räntebildningen. Den åtgärd som  framför  allt har varit aktuell under senare år 
är köp av  svenska statsobligationer .  
Ett säkert och effektivt betalningsvä sende – finansiell 
stabilitet  
Riksbanken ska enligt riksbankslagen även främja ett säkert och effektivt be-
talningsväsende. Det kan Riksbanken göra genom att på olika sätt bidra till 
stabiliteten i det finansiella systemet och genom att se till att det går att göra 
betalningar på ett säkert och effektivt sätt. Riksbanken får enligt riksbanksla-
gen tillhandahålla ett centralt betalningssystem som banker och andra aktörer 
kan använda för att göra betalningar. De konton som Riksbanken tillhandahål-
ler används ock så för att genomföra penningpolitiken och att i krissituationer 
tillföra extra likviditet för att stabilisera marknader oc h finansiella institut.  RIKSBANKENS UPPGIFTER  OCH ROLL  
9 2019/20:RB1  
Riksban kens kapacitet att agera ”bankernas bank” är således en förutsättning 
både för att uppfylla målet om pr isstabilitet och för att främja finansiell stabi-
litet. Dessutom ansvarar Riksbanken för att försörja landet med sedlar och 
mynt.  
Säker och effektiv kontantförsörjning  
Riksbanken har ensamrätt att ge ut sedlar och mynt i Sverige och att ansvara 
för kontant försörjningen. Detta innebär att Riksbanken tillhandahåller sedlar 
och mynt, makulerar uttjänta sedlar och mynt och löser in ogiltiga sedlar. Må-let är att säkerställa att sedlar och mynt är av hög kvalitet och att Riksbankens 
kontantförsörjning är säker oc h effektiv. Allmänheten och de företag som han-
terar kontanter ska ha ett stort förtroende för sedlar och mynt och för kontant-försörjningen. Riksbanken följer också utvecklingen på betalningsmark-
naderna och analyserar användningen av kontanter och alternati va betalnings-
medel i ekonomin för att vara beredd att vid behov kunna anpassa sin verk-samhet till förändringar i samhället.  
Säkra och effektiva finansiella överföringar  
Riksbanken äger och driver det centrala betalningssystemet RIX som möjlig-
gör för markna dsaktörerna att göra finansiella överföringar sinsemellan utan 
kredit - eller likviditetsrisker. De flesta transaktioner i svenska kronor som inte 
görs internt i en enskild bank hanteras i någon form genom RIX. Därmed har 
RIX en avgörande betydelse för att det svenska finansiella systemet ska fun-
gera väl, och därför har Riksbanken satt höga mål för dess tillgänglighet och 
funktionalitet.  
RIX har dessutom stor betydelse för det penningpolitiska styrsystemet. 
Räntorna på deltagarnas konton i Riksbanken är näml igen direkt kopplade till 
reporäntan.  Dessa räntor påverkar  de kortare räntorna på de finansiella mark-
naderna. Riksbanken genomför också själv olika transaktioner genom RIX, 
exempelvis penningpolitiska transaktioner av olika slag, och lämnar kredi ter 
vid e xtraordinära åtgärder , när sådana är motiverade.  
Förebyggande arbete och krishantering  
Att kontantförsörjningen och betalningssystemet mer generellt fungerar väl är 
en förutsättning för stabilitet i det finansiella systemet. I linje med internatio -
nell praxis definierar Riksbanken finansiell stabilitet som att det finansiella 
systemet upprätthåller sina grundläggande funktioner och dessutom har mot-ståndskraft mot störningar som hotar dessa funktioner. Det är viktigt att såväl Riksbanken som andra länder s centralbanker tillsammans med andra myndig-
heter arbetar för att minska risken för finansiella kriser och säkerställer att man 
har förmågan att hantera allvarliga störningar som kan uppkomma i det finan-
siella systemet.   RIKSBANKENS UPPGIFTER  OCH ROLL  
10 2019/20:RB1  
Riksbanken arbetar med  att förebygg a hot mot den finansiella stabiliteten 
genom att löpande analysera utvecklingen i det finansiella systemet och i eko-
nomin i övrigt samt genom att uppmärksamma risker som byggs upp. Ana-lysen fokuserar främst på de stora bankerna i Sverige ( SEB, Swedbank, Han-
delsban ken, Nordea och Danske B ank) samt de marknader och den infrastruk-
tur som är viktiga för deras finansiering och riskhantering. De infrastruktursy-
stem som ingår i Riksbankens övervakning är: Riksbankens betalningssystem 
RIX, Euroclear Sweden AB:s avv ecklingssystem för värdepapper (VPC -
systemet), Nasdaq Clearing AB:s centrala motpartssystem för finansiella deri-
vat, råvaruderivat samt repor och Bankgirocentralen BGC AB:s betalningssy-
stem för clearing av massbetalningar.  
Riksbanken ger rekommendationer dels till banker och andra aktörer på de 
finansiella marknaderna, dels till lagstiftaren och andra myndigheter med må-
let att upplysa om risker och lämpliga åtgärder för att minska dessa.  
Riksbanken påverkar också utformningen av lagar och regler för tillsy n och 
krishantering genom att svara på remisser och konsultationer och aktivt delta 
i arbetet i flera internationella organisationer.  
Flera myndigheter i Sverige ansvarar för att främja finansiell stabilitet. Ett 
samarbete mellan myndigheterna bedrivs bland annat i det finansiella stabili-
tetsrådet. Rådet är ett mötesforum och inte ett beslutsfattande organ. Det inne-
bär att de representerade myndigheterna kan föra fram sina åsikter om vad de tycker ska åtgärdas, men beslut om vilka åtgärder som ska vidtas f attas själv-
ständigt av myndigheterna inom deras respektive ansvarsområden. Om en fi-nansiell kris inträffar delar Riksbanken, Finansinspektionen, Finansdeparte-
mentet och Riksgälden ansvaret för att hantera krisen på ett sätt som minimerar 
de samhällsekonomi ska kostnaderna.  
Riksbanken kan bidra till att hantera en finansiell kris på olika sätt: genom 
normala penningpolitiska åtgärder, genom att tillföra extra likviditet till det 
finansiella systemet, genom stöd till en enskild bank i form av utlåning mot säkerhet, genom att kommunicera Riksbankens bedömningar och genom sam-
arbete med andra myndigheter och organisat ioner i Sverige och i utlandet.  
Riksbankens självständiga ställning  
Riksbanken är en myndighet under riksdagen. Riksdagen utser ledamöterna i riksban ksfullmäktige , och riksbanksfullmäktige utser i sin tur ledamöterna i 
Riksbankens direktion. Fullmäktige ska också övervaka och kontrollera di-rektionens arbete.  
Riksbankens direktion fattar de penningpolitiska besluten utan att vare sig 
söka eller ta instr uktion från någon annan. Genom att delegera uppgiften att 
upprätthålla ett stabilt penningvärde till Riksbanken har riksdagen gett pen-ningpolitiken ett långsiktigt perspektiv och skapat förutsättningar för att infla -
tionsmålet ska uppfattas som trovärdigt.   RIKSBANKENS UPPGIFTER  OCH ROLL  
11 2019/20:RB1  
Den självständiga ställningen tar sig också uttryck i Riksbankens finansi-
ella oberoende som säkras bland annat genom att Riksbanken har ett tillräck-
ligt stort eget kapital och har rätt att förvalta finansiella tillgångar. Syftet med tillgångsförvaltningen  är att säkerställa att banken kan uppfylla sitt lagstad-
gade mål och utföra sina uppdrag, exempelvis genom att genomföra penning-
politiken, ha beredskap att intervenera på valutamarknaden och kunna ge till-fälligt likviditetsstöd till banker. Tillgångarna må ste därför vara sammansatta 
så att beredskap och förmåga finns att vid varje tidpunkt utföra uppdragen.  
Riksbankskommittén  
Regeringen beslutade den 22 december 2016 att ge en parlamentariskt sam-
mansatt kommitté i uppdrag att göra en översyn av det penningpolitiska ram-
verket och riksbankslagen. Kommittén antog  namnet Riksbankskommittén. 
Uppdraget innefattade  bland annat frågor om penningpolitikens mål och me-
del, Riksbankens roll i arbetet med den finansiella stabiliteten, Riksbankens 
roll på kontantmarknaden och styrningen av Riksbanken. Den 12 oktober 2017 
fick Riksbanksutredningen också i uppdrag att utreda Riksbankens finansi ella 
oberoende och balansräkning. Riksbanksutredningen lämnade den 29 novem-
ber 2019 sitt slutbetänkande till regeringen . Riksbanken bidrog under året till 
utredningen med en sakkunnig och en expert. Dessa avgav särskilda yttranden 
i utredningen. Riksbanken inledde under slutet av året sin analys av den sam-
lade utredningstexten för att kunna lämna remissvar inom remissperioden som 
sträcker sig till den 16 april 2020 .  
Öppenhet och kommunikation  
Riksbanken lägger stor vikt vid att vara  öppen och tydlig i sin verksamhet. En 
bred krets av utomstående ska kunna förstå vad Riksbanken gör och varför. Genom att Riksbanken är öppen och tydlig med vad som ligger till grund för 
de penningpolitiska besluten öka r trovärdigheten för inflations målet. Öppen-
het skapar dessutom förtroende för hur Riksbanken bedömer och hanterar si-
tuationen på de finansiella marknaderna. Att Riksbanken redogör för sina be-
dömni ngar bidrar också till att mark nadsaktörerna kan bilda sig en u ppfattning 
om den ekonomiska  utvecklingen och riskerna i det finansiella systemet.  
Riksbankens självständiga ställning stäl ler samtidigt stora krav på kommu-
nikation och insyn i bankens verksamheter så att dessa kan granskas och ut-
värderas av allmänheten och riksdagen. Riksbankens ana lysarbete presenteras 
normalt i rapportform. Fördjupande analyser och detaljerade beskrivningar av 
metoder och modeller publiceras löpande i olika former. På webbplatsen riks-
bank.se presenteras Riksbankens samtliga publikationer i fulltext. Flertalet av 
dessa publiceras på både svenska och engelska. På webbplatsen publicerar 
Riksbanken också pressmeddelanden, tal och artiklar samt protokoll från di-rektionens och riksbanksfullmäktiges sammanträden.  
  12 2019/20:RB1  
Organisation och styrning  
Utifrån visionen att vara ” en nytänkande centralbank med hög beredskap” 
fortsatte Riksbanken att utveckla sin organisation och styrning för att ytterli-
gare öka effektiviteten och kvaliteten och anpassa  verksamheterna till föränd-
ringar  i omvärlden. I slutet av året utsåg riksbanksfullmäktige Anna Breman 
till ny vice riksbankschef. Hon ersatte Kerstin af Jochnick som lämnade sin 
tjänst den sista september .  
Ledning och organisation  
Riksbanken leds av en direktion som utses av riksbanksfullmäktige. Dir ek-
tionen ansvarar för bankens verksamhet, medan fullmäktige utser ledamöterna 
i direktionen och faststä ller Riksbankens arbetsordning.  
Riksbanken var under 2019 organiserad i sju avdelningar (se figur 1 och 
bilaga 1). En ledningsgrupp bestående av chefern a för samtliga avdelningar 
utom internrevisionsavdelningen har till uppgift att samordna och följa upp 
verksamheten. Chefen för kommunikationsenheten ingår också i lednings-
gruppen, och chefen för stabsavdelningen är ordförande.  
Figur 1 Riksbankens organisa tion under 2019
 
Riksbanksfullmäktige  
Riksbanksfullmäktige består av elva ledamöter och lika många supple anter. 
Ledamöter och suppleanter utses av riksdagen efter allmänna val för en man-
datperiod på fyra år. Nuvarande fullmäktige utsågs efter valet 2018. F ullmäk-
tige väljer in om sig ordförande och vice ordf örande.  
Fullmäktige bestod under året av följande ledamöter: Susanne Eberstein 
(ordförande), Michael Lundholm (vice ordförande), Hans Hoff, Hans Birger 
Ekström, Bo Broman, Marie Granlund, Peter Helander, A li Esbati, Chris 
Heister, Mikael Eskilandersson och Caroline Helmersson Olsson. Suppleanter 
under året var Agneta Gille, Jonas Jacobsson Gjörtler, Thomas Strand, Sofia 
 ORGANISATION OCH STYR NING  
13 2019/20:RB1  
Fölster, Josef Fransson, Mathias Tegnér, Roger Tiefensee, ClasGöran 
Carlsson, Maria Plas s (från och med den 30 januari 2019), Sammy Almedal 
och Agneta Börjesson.  
Riksbanksfullmäktiges uppgifter  
Utöver att utse ledamöterna i Riksbankens direktion och besluta om deras löne- och anställningsvillkor fastställer  fullmäktige Riksbankens arbets ord-
ning. I arbetsordningen ange s Riksbankens övergripande orga nisation och re-
gleringen av vissa lednings - och beslutsfrågor. Fullmäktige beslutar också om 
utformningen av sedlar och mynt.  
Vidare lämnar fullmäktige förslag till riksdagen om hur Riksbankens resu l-
tat ska disponeras och  yttrar sig till riksdagen i fråga om direktions ledamöter-
nas ansvarsfrihet.  
Fullmäktige har dessutom, enligt förarbetena till ändringar i lagen 
(1988:1385) om Sveriges riksbank, till uppgift att följa och kontrollera hur Riksbanken bedriver si n verksamhet och hur direktions ledamöterna leder 
verksamheten. Fullmäktiges ordförande och vice ordförande får närvara vid 
och yttra sig under direktionens sammanträden, men de har inte förslags - eller 
rösträtt. Fullmä ktige har även en revisionsf unktion vars arbete utförs av ex-
terna konsulter.  
Fullmäktige lämnar remissyttranden inom sitt verksamhetsområde, och di-
rektionen samråder med fullmäktige om framställningar och formella skrivel-ser med förslag till riksdagen och regeringen som avser ändring ar i författ-
ningar eller andra åtgärder från statens sida.  
Ordföranden och vice ordföranden lämnar vanligtvis två gånger per år en 
redovisning om fullmäktiges arbete till riksdagens finansutskott.  
Under 2019 sammanträdde fullmäktige vid tolv  tillfällen. Därutöver har 
fullmäktige fattat två  beslut per capsulam.  
En redogörelse för fullmäktiges verksamhet presenteras i fullmäktiges 
framställning till riksdagen 2019/20:RB2 Riksbanksfullmäktiges förslag till 
vinstdisposition 2019 med mera.  
Riksbankens direktion  
Riksbankens direktion består av sex ledamöter  med mandatperioder på fem 
eller sex år. Fullmäktige utser en o rdförande i direktionen som sam tidigt ska 
vara chef för Riksbanken och minst en vice ordförande som samtidigt ska vara 
förste vice riksbankschef.  
Direktionens uppgifter  
Direktionen har ett gemensamt ansvar för verksamhetens inriktning, utveck -
ling och effektivitet . Direktionen  fastställer Riksbankens organisation mer i 
detalj i I nstruktion en för Sveriges riksbank. Vidare fattar direktionen beslut  ORGANISATION OCH STYR NING  
14 2019/20:RB1  
om penning - och valutapolitiken, betydelsefulla frågor inom området finansi-
ell stabilite t, betalningsfrågor och om Riks bankens tillgångsförvaltning. Di-
rektionen beslutar också om strategiska mål, verksamhetsplan och budget. 
Riksbankschefen har i uppdrag att f ölja upp verksamheten mot fastställda pla-
ner och mot den beslutade budgeten. Riksbankschefen är också chef för avdel-
ningscheferna.  
Direktionen fattar gemensamma beslut vid sina sammanträden. Under 2019 
höll direktionen totalt 2 4 sammanträden (varav sex penningpolitiska möten). 
Därutöver har direktionen fattat sex beslut per capsulam.  
Direktionen ska minst två gånger om året lämna en skriftlig redogörelse för 
penningpolitiken till riksdagens finansutskott. Under 2019 deltog direkt ions-
ledamöter i riksdagen vid två öppna utfrågningar om penningpolitiken, en öp-pen utfrågning om finansiell stabilitet och en öppen utfrågning om Riksban-
kens rapport till riksdagen: Redogörelse för penningpolitiken 2018 . 
Direktionens ledamöter 
Under 2019 bestod direktionen av följande ledamöter:  
Stefan Ingves är riksbankschef och ordförande i direktionen. Han tillträdde 
posten den 1 januari  2006 för en mandatperiod på sex år. Stefan Ingves fick 
förnyat mandat att leda Riksbankens direktion un der ytterligare sex år  från och 
med den 1 januari 2012. Den 29  september  2017 beslutade fullmäktige att för-
länga Stefan Ingves mandat ytterligare fem år från och med den 1  januari  2018.  
Stefan Ingves är medlem i Europeiska centralbankens (ECB) allmänna råd 
och ledamot av Europeiska systemrisknämndens (ESRB) styrelse. I december 
2019 utnämnde ECB:s allmänna råd Stefan Ingves till förste vice ordförande i 
ESRB. Vidare är han ledamot av Bank for International Settlements (BIS) sty-
relse och ordförande i BIS Banking and Risk M anagement Committe e (BRC). 
Stefan Ingves är  Sveriges representant i Internationella valutafondens (IMF) 
guvernörs styrelse , ledamot i Nordic Baltic Macroprudential Forum (NBMF) 
och medlem i Finansiella stabilitetsrådet. Stefan Ingves är ordförande i Tor -
onto Centers styrelse. Han var fram till februari 2019 ordförande i Baselkom-mittén för banktillsyn (BCBS) och, i den egenskapen, medlem i Rådet för fi-
nansiell stabilitet (FSB).   
Cecilia Skingsley  
Cecilia Skingsley är förste vice riksbanksch ef sedan den 8 november 2019 . 
Hon tillträdde posten som vice riksbankschef den 22  maj 2013 för en mandat-
period på sex år och fick under 2019 ett förlängt mandat med ytterligare sex år fram till och med den 21 maj 2025. Hon representerar Riksbanken i Com-mittee on the Global Financial System (CGFS) och i Europeiska betalningsrå-
det (ERPB). Hon är riksbankschefens ställföreträdare i BIS styrelse och hon 
är ordförande i betalningsrådet.   ORGANISATION OCH STYR NING  
15 2019/20:RB1  
Anna Breman  
Anna Breman är vice riksbankschef. Hon efterträder Kerstin af J ochnick som 
lämnade Riksbanken den sista september  2019. Anna Breman tillträdde posten 
den 1 december 2019 för en mandatperiod på sex år.  
Martin Flodén  
Martin Flodén är vice riksbankschef. Han tillträdde posten den 22 maj 2013 
för en mandatperiod på fem år . Under 2018 fick han ett förlängt mandat med 
ytterligare sex år. Han representerar Riksbanken i OECD:s kommitté Working 
Party 3 (WP3) och i Bellagiogruppen.  
Per Jansson  
Per Jansson är vice riksbankschef. Han tillträdde posten den 1 januari 2012 för 
en ma ndatperiod på fem år och fick under 2016 ett förlängt mandat med ytter-
ligare fem år fram till den 31 december 2021. Han representerar Riksbanken i EU:s ekonomiska och finansiella kommitté (EFK), i IMF -samarbetet mellan 
Sverige, Nederländerna, Belgien och S chweiz (G4) och i Nordisk -baltiska mo-
netära och finansiella kommittén (NBMFC). Han är också ställföreträdare i 
Internationella monetära och finansiella kom mittén (IMFC -deputies).  
Henry Ohlsson  
Henry Ohlsson är vice riksbankschef. Han tillträdde posten den 12 januari 
2015 för en mandatperiod på sex år. Han representerar Riks banken i ECB:s 
International Relations Committee (IRC) och i FSB:s Regional Consultative Group for Europe (RCG -E). Sedan 2019 är han en av två ordförande för 
RCG -E. 
Kerstin af Jochnick  
Kerstin af Jochnick var förste vice riksbankschef fram till den 30 september 2019. Hon tillträdde tjänsten den 1 januari 2012. Hon var Riksbankens leda-
mot i Baselkommittén (BCBS) och ledamot i Europeiska systemrisknämndens 
(ESRB) rådgivande tekniska kommit té (ATC). Kerstin af Jochnick har också 
haft ett delat ordförandeskap i arbetsgruppen för pelare 2 under BCBS. Hon 
var också riksbankschefens ställföreträdare i ECB:s allmänna råd och ordfö-
rande för kontanthanteringsrådet.  
Verksamhetsstyrning  
Riksbankens m ål, uppdrag och organisation framgår av riksbankslagen, Riks-
bankens arbetsordning och Riksbankens instruktion. Riksbankens arbete styrs 
av en strategisk plan, en årlig verksamhetsplan och interna regelverk i form av 
policyer, regler och rutinbeskrivningar.   ORGANISATION OCH STYR NING  
16 2019/20:RB1  
Figur 2 Riksbankens målbild 2019 –2022 
 
I december 2018 beslutade  direktionen  om en ny strategisk plan som anger 
inriktningen för Riksbankens utvecklingsarbete åren 2019 till 2022. Där for-
muleras tre övergripande mål för Riksbankens verksamhet : Prisstabilitet, 
Säkra och effektiva betalningar och Ett stabilt finansiellt system. För att vi ska 
klara av att nå våra mål även när förutsättningarna för vårt arbete kontinuerligt 
förändras formulerades en vision för 2022, att Riksbanken behöver vara ” en 
nytänkande centralbank med hög beredskap”.  
Fem strategiska prioriteringar som ska hjälpa Riksbanken att uppnå vi -
sionen formulerades  också:  Stärkt beredskap, En betalmarknad för framtiden, 
Kommunikation i nya former, Uppdaterad omvärldsanalys och Utveckla nde 
arbetsplats. Dessa prioriteringar har i sin tur konkretisera ts i strategiska ini-
tiativ  som genomför s via handlingsplaner i den årliga verksamhetsplanen.  
Riksbankens mål för olika verksamhetsområden följs upp med hjälp av in-
dikatorer i verksamhetsplanen. Efter varje tertial får direktionen uppföljnings-
rapporter som sammanfattar statusen för indikatorerna, handlingsplanerna för 
utvecklingsarbetet, budgeten och de operativa och finansiella riskerna. I sam-band me d uppföljningen diskuteras de eventuella behov av åtgärder eller om-
prioriteringar som resultatet ger upphov till.  
Arbete med övergång till ny it- leverantör  
Under 2019 pågick arbete med att flytta driften av Riksb anken s it-system till 
en ny leverantör. År 2012 lade Riksbanken ut all sin it -drift till en extern leve-
rantör . I slutet av 201 8 avslutades en ny upphandling  av it-driften och ett annat 
it-bolag  tilldelades det nya avtalet. I det nya avtalet ställer Riksbanken  bland 
annat  högre krav på säkerhet än ti digare, i linje med den nya säkerhetsskydds -
lagen. Arbetet med övergången till den nya leverantören beräknas vara klar t 
17 2019/20:RB1  
Intern styrning och kontroll  
Direktionen är ytterst ansvarig för intern styrning och kontroll och fastställer 
övergripande policyer och vissa regler som styr verksamheten.  
Den interna styrningen och kontrollen utvärderas utifrån komponenterna 
styr- och kontrollmiljö, riskanalys, kontrollmekanismer, information och kom-
munikation samt uppföljning och utvärdering.  Inom ramen för intern styrning 
och kontroll gör även internrevisionsavdelningen granskningar av utvalda de-
lar av verksamheten.  
I enlighet med bestämmelserna i riksbankslagen presenterar direktionen i 
årsredovisningen sin bedömning av om den interna styrningen och kontrol len 
har varit betryggande. Se vidare sidan 109. 
Riskbedöm ning 
Det finns olika typer av risker i Riksbankens verksamhet , både finansiella och 
operativa. Finansiella risker handlar om marknadsrisk, kreditrisk och likvidi-
tetsrisk. Operativa risker är händelser som, om de inträffar, kan skada Riks-
bankens verksamhet, tillgångar eller anseende och som uppstår till följd av 
mänskliga fel eller misstag, brister i bemanning, interna processer eller it -sy-
stem eller till följd av externa händelser. Den här typen av risker finns i hela 
verksamheten, såväl i det dagliga arbetet som vid förändringar. Riskerna han-
teras i en särskild riskprocess.  
Riksbankens r iskenhet rapporterar tre gånger per år sin oberoende bedöm-
ning av Riksbankens finansiella och operativa risker till direktionen . Verksam-
hetens riskanalyser och incidentrapporter tyder på  att risknivån för banken som 
helhet var betryggande och inte  förändrades nämnvärt  under 2019.  
Krisberedskap och säkerhet  
Osäkerheten i det säkerhetspolitiska läget kvarstår. Riksbanken fortsatt e under 
2019 arbetet med att bygga robusthet för att den samhällsviktiga verksamheten 
ska kunna bedrivas såväl i fredstida kriser som i höjd beredskap. Riksbanken 
deltar aktivt i Sveri ges totalförsvarsplanering och samordnar på frivillig basis 
arbetet inom Finansiella  tjänster , som är ett av Myndigheten för samhällsskydd 
och beredskap s (MSB ) sju prioriterade områden. Parallellt med detta förbere-
der sig Riksbanken för att delta i den sto ra totalförsvarsövningen 2020.  Under 
2019 påbörjade Riksbanken även en översyn av den interna krisberedskapsor-
ganisationen.  
Informations - och cybersäkerhet fortsätter att vara ett prioriterat område. 
Arbetet med att införa ett ledningssystem för informatio nssäkerhet enligt den 
internationella standarden ISO/IEC 27000 fortsatt e under 2019. Intern sam-
verkan sker inom Kommittén för it -säkerhetsfrågor ( Cyberkommitté n). Extern 
samverkan, både nationellt och internationellt, bidrar till en effektiv hotbilds-
bedömning och gemensamma försvarsåtgärder. Riksbanken är även  medlem i 
Information Security Forum tillsammans med andra privata företag och of-
fentliga organisationer från hela världen.   ORGANISATION OCH STYR NING  
18 2019/20:RB1  
Medarbetare  
Riksbanken hade vid utgången av 2019 totalt 377 medarbetare ( 349 årsarbets-
krafter) jämfört med 362 medarbetare (327 årsarbetskrafter) vid utgången av 
2018.  Med utgångspunkt i den strategiska planen arbetade chefer och medar-
betare under året bland annat med strategisk kompetensförsörjning, fortsatt ut-
veckling av ledarska p och medarbetarskap samt arbetsmiljö och hälsofräm-
jande aktiviteter.  
Under 2019 införde Riksbanken en metod för kompetensanalys som ska 
göra det enklare att  arbeta systematiskt med kompetenskartläggning och stra-
tegisk kompetensförsörjning i den årliga ver ksamhetsplaneringen. På så sätt 
kan Riksbanken säkerställa att verksamheten har rätt kompetens på såväl kort 
som lång sikt.  
Riksbanken genomförde  under 2019 två medarbetarundersökningar för att 
följa hur verksamheten  utvecklas vad avser strategisk kompete nsförsörjning, 
inkluderande arbetsmiljö och effektiva arbetsformer. Genom mätningarna får Riksbanken regelbunden återkoppling på hur medarbetarna upplever sin ar-
betssituation och skapar dessutom förutsättningar för medarbetare och chefer 
att gemensamt utve ckla arbetsmiljön. Riksbanken får fortsatt höga resultat när 
det gäller trivsel och engagemang och arbetar vidare med effektiva arbetsfor-
mer, kompetensplanering och målformuleringar.  
Riksbanken arbetar aktivt för att vara en hälsofrämjande arbetsgivare och  
genomförde under året hälsoundersökningar i samarbete med företagshälso-
vården. Resultatet från hälsoundersökningarna visar att medarbetarna på Riks-
banken upplever sin hälsa som god. Samtliga medarbetare erbjöds e- utbildning 
i beroendeproblematik. Sjukfrån varon var fortsatt låg  på 1,8 procent 2019, 
jämfört med 1,7 procent 2018.  
Förtroende och kommunikation  
Förtroendet hos Riksbankens målgrupper  
För att följa hur förtroende t för Riksb anken utvecklas hos olika mål grupper 
och hos allmänheten använder Riksbanke n regelbundet externa undersök-
ningar. Kantar Sifo mäter år ligen anseendet för svenska myndigheter . Medie-
akademins Förtroendebarometer, liksom SOM -institutet, mäter och jämför 
förtroendet för ett antal olika institutioner och organisationer i Sverige.  
Unde r inledningen av 2019 visade mätning ar från SOM -institutet och Me-
dieakademin att allmänheten hade ett fortsatt högt förtroende för Riksbanken. 
Men mätningar som gjordes senare på året visade att förtroende t minskat  jäm-
fört med samma mätningar 2018. Att förtroende t för Riksbanken blivit svagare  
indikerades  även av Kantar Sifos återkommande förtroende fråga till en webb-
panel, tänkt att representera allmänheten. Den genomsnittliga andelen av de 
tillfrågade som svarade att de hade ett mycket eller ganska sto rt förtroende för  ORGANISATION OCH STYR NING  
19 2019/20:RB1  
Riksbankens sätt att sköta sitt arbete minskade från 5 6 procent  2018 till 47 pro-
cent 2019.  De med lägst förtroende för Riksbanken angav framför  allt minus-
ränta n och utvecklingen av kronans värde som orsaker.  
Riksbankens mest  framträdande penningpolitiska budskap under året var att 
inflationen låg nära målet, men också att inflationen behövde fortsatt stöd av 
en expansiv penningpolitik för att ligga kvar nära målet. Dessutom fortsatte 
Riksbanken att lyfta fram riskerna med hus hållens höga skuldsättning. Medi-
ernas rapp ortering om Riksbanken ökade nå got i omfattning under 2019 jäm-
fört med föregående år. Rapporteringen fokuserade på penningpolitiken och 
inflationsutvecklingen. Kronans värde relativt andra valutor fick också stort 
utrymme och bidrog till att Riks bankens mediebild var mer negativ ä n under 
2018. Medierna fortsatt e att rapporte ra om e -kronaprojektet oc h frågan om det 
kontantlösa sam hället.  
Kommunikation i nya former  är en av fem prioriteringar i Riksbankens stra-
tegiska  plan. Strategin fokuserar på att utveckla möten och kommunikation 
med allmänheten, särskilt dialogen med unga vuxna. Riksbanken gjorde under året en undersökning bland allmänheten för att mäta kunskapen om  och intres-
set för ekonomi i stort oc h för Riksbankens uppdrag. Undersök ningen visade 
att unga vuxna har sämre kunskaper om Riksbanken än äldre och att unga vuxna har andra läsar - och tittarmönster  än äldre.  
Ett led i strategin är att Riksbanken i högre utsträckning ska kommunicera  
i digitalt form at. Riksbanken publicerade sin första helt webbanpassade och 
interaktiva rapport  i november , Så betalar svenskarna 2019 . Med en rapport i 
digital form hoppas Riksbanken nå fler läsare än tidigare , då d en även blir 
lättare att söka i och dela i digitala kan aler.  
Intresset för Riksbankens officiella konton på sociala medier var fortsatt 
stort under 2019, framför allt på Linkedin men också på Twitter  och Facebook. 
Här arbetar Riks banken alltmer med korta filmer som förklarar vad Riksban-
ken gör och vad Riksbanken har för analys och ståndpunkt i olika aktuella 
frågor som rör penningpolitik, finansiell stabilite t och betalningar nu och i 
fram tiden.  
Riksbankens webbplats belönades under året med Central Bankings pris 
Website of the Year. Webbplatsen prisades för s in en kelhet och sitt lättillgäng-
liga innehåll, som samtidigt lyckas fånga och förmedla centralbanksverksam-hetens komplexitet och nyanser.  
Miljöarbete och hållbar utveckling  
Hållbar utveckling kan förstås som en samhällsutveckling som tillgodoser da-
gens beh ov utan att äventyra kommande generationers möjligheter att tillgo-
dose sina behov och där ekonomiska, ekologiska och sociala aspekter beaktas.   ORGANISATION OCH STYR NING  
20 2019/20:RB1  
Riksbanken strävar efter att minska bankens miljöpåverkan. Riksbankens 
miljöarbete och arbete med hållbar utveck ling fördjupa des därför under det 
senaste året, och hållbarhetsaspekter integrerades  i flera policyområden. Insik-
ten om att klimatrisker är en källa även till finansiella risker innebär att Riks-
banken, i sitt arbete med finansiell stabilitet, behöver analy sera hur svenska 
banker och finansiella infrastruktursystem är exponerade mot klimatrelaterade 
risker (se vidare i avsnittet om finansiell stabilitet). I tillgångsförvaltningen 
ingår numera hållbarhet som ett kriterium i den finansiella risk - och investe-
ringspolicyn. Detta innebär  till exempel att Riksbanken inte ska placera i till-
gångar utgivna av emittenter med ett stort klimatavtryck när Riksbanken inve-
sterar i andra tillgångar än de som tillgodoser  beredskapsbehov et (se vidare i 
avsnittet om tillgångsförvaltningen).  
Riksbanken är sedan 2018 medlem i ett internationellt nätverk för central-
banker och tillsynsmyndigheter för analys av frågor kring hållbarhet i det fi-
nansiella systemet, The Network for Greening the Financial System. I detta 
nätver k bidrar Riksbanken i arbetet med att utarbeta möjliga framtidsscenarier 
för stresstester av finansiella institutioner. Riksbanken samarbetar även med andra svenska myndigheter, bland annat för att ta fram lämpliga metoder för 
att bedöma de makroekonomiska  konsekvenserna av klimatförändringarna.  
I det interna arbetet har Riksbanken sedan tidigare ett aktivt miljöarbete. 
Arbetet är integrerat i verksamheten och ingår i varje chefs ansvar . Interna 
seminarier, med såväl interna som externa föredragshållare,  anordna des under 
året för att öka medarbetarnas kunskape r om olika aspekter av hållbarhet.  
Detta gäller till exempel hur hållbarhetskrav kan ställas i upphandlingar som 
Riksbanken gör.  
Riksbankens mått i miljöarbetet och deras utfall anges i tabell 1.  
Tabell 1 Uppföljningsmått ekologiskt hållbar utveckling  
 2017  2018  2019  
Utsläpp av koldioxid från tjänste-
resor (ton ), totalt per anställd  1,51 1,61 1,31 
Energiförbrukning, totalt (MWh)  5 689  5 975  5 580  
Energiförbrukning, totalt per an-
ställd (MWh per kvadratmeter)  17,6 (0,22 ) 18,6 (0,23 ) 16,7 (0,21) 
Anm.: Med anställd avses här genomsnittligt antal årsarbetare.  
Källa: Riksbanken.  
 
21 2019/20:RB1  
Ett fast penningvärde – prisstabilitet 
Liksom i omvärlden mattades den svenska konjunkturen av 2019. Avmatt-
ningen innebar att det ekonomiska läget blev mer normal t efter flera år av 
stark utveckling på arbetsmarknaden och god tillväxt. BNP ökade med 
1,1 procent  enligt Riksbankens bedömning i december . Även arbetsmarknaden 
svalnade men sysselsättningen var fortfarande på en historiskt hög nivå . In-
flationen, som varit nära inflations målet på 2 procent sedan början av 2017, 
sjönk som väntat något och var i genomsnitt 1,7 procent  2019 . Penningpoli ti-
ken var fortsatt expansiv under året. Prognosen om fortsatta räntehöjningar i 
långsam takt reviderades ned, bland annat på grund  av en ökad osäker het om 
den internationella konjunktur en. Räntan hölls kvar på −0,25 procent till de-
cember  då den höjdes till 0 procent.  För att behålla en lämplig nivå på inne-
havet av statsobligationer beslutade Riksbanken i april att från juli 2019 till 
slutet av 2020 i jämn takt köpa svenska statsobligationer till ett nominellt be-
lopp av 45  miljarder kronor .  
Penningpolitiken  
Riksbankens direktion höll sex penningpolitiska möten under 2019  där den 
besluta de om reporäntan och andra penningpolitiska åtgärder. I anslutning till 
dessa möten publiceras en penningpolitisk rapport som innehåller prognoser 
för repo räntan, inflationen och andra ekonomiska variabler. Nedan följer en 
sammanfattning av Riksban kens penningpolitik under 2019.  
Sverige är en liten öppen ekonomi, som påverkas mycket av utvecklingen 
i omvärlden. Under 2019 fortsatt e BNP -tillväxten i  den globa la ekonomin  att 
dämpas något och var mer i linje med ett historiskt genomsnitt (se diagram 1). 
Flera osäkerhetsfaktorer satte sin prägel på utvecklingen , bland annat  handels-
konflikten mellan USA och Kina  och det oklara läget kring Storbritanniens 
utträde u r EU. Osäkerheten  bidrog till  att försämra stämningsläge t, framför allt  
i industrin. Samtidigt var arbetslösheten fortsatt låg i många länder , och indi-
katorer på konsumentförtroendet var kvar på relativt höga  nivåer. Inflationen 
var låg, framför allt i euroområdet, o ch inflationsförväntningarna i euroområ-
det och i USA sjönk under 2019.  
I spåren av oron kring konjunkturen och sjunkande inflationsförväntningar 
skiftade marknadsaktörer nas förväntningar på penningpolitiken i en mer ex-
pansiv riktning. Flera c entralbanker i omvärlden gjorde också på olika sätt 
penningpolitiken mer expansiv. Även om e xempelvis  statsobligationsräntorna 
sjönk m arkant steg priserna på mer riskfyllda tillgångar som aktier under året. 
Sammantaget signalerade prissättningen på de finansiella marknaderna att ak-
törerna räkna de med att avmattningen i konjunkturen skulle bli begränsad.   ETT FAST PENNINGVÄRDE  – PRISSTABILITET  
22 2019/20:RB1  
Den svenska kronan försvagades mätt med kronindex (KIX), som är  ett 
viktat genomsnitt av valutorna i de länder som är viktigast för Sveriges trans-
aktioner med omvärlden. Valutorna i små öppna ekonomier  som den svenska 
brukar försvagas i tider då osäkerheten på de finansiella marknaderna stiger. 
Kronan försvagades dessutom  i samband med att statistik publicerades som 
indikerade att den inhemsk a ekonomisk a utveckling en blivit svagare än vad 
marknadsaktörerna förväntat sig. Även Riksbankens successiva revideringar 
av prognoserna  för reporäntan kan ha bidragit till en svagare  krona.  
Den svenska ekonomin bromsade in lite snabbare än väntat under 2019 ef-
ter en lång period av stark utveckling på arbetsmarknaden och god t illväxt (se 
diagram 1 ). Arbetslösheten steg något 2019, men  andelen sysselsatta i den ar-
betsföra befolkningen var oförändrat  hög i ett historiskt perspektiv.  KPIF -
inflationen, som varit nära målet sedan början av 2017,  sjönk som väntat under 
hösten  men steg igen mot slutet av året  (se diagram  2). I genomsnitt  var KPIF -
inflationen 1,7 procent  under 2019.   
Diagram 1 BNP -tillväxten i Sverige och omvärlden  
Årlig procentuell förändring  
 
Anm.: BNP i omvärlden är sammanvägd med vikterna i kronindex, KIX. Streckade linjer avser Riksban-
kens prognos i december  2019.  
Källor: Nationella källor, SCB och Riksbanken.  
  -8-6-4-20246810
2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021 2022BNP-tillväxt i omvärlden
BNP-tillväxt i Sverige ETT FAST PENNINGVÄRDE  – PRISSTABILITET  
23 2019/20:RB1  
Diagram 2 KPIF, KPIF exklusive energi och KPI  
Årlig procentuell för ändring 
 
Anm.: KPIF är KPI med fast ränta. Streckade linjer avser Riksbankens prognos i december  2019.  
Källor: SCB och Riksbanken.  
I december 2018 höjde Riksbanken reporäntan till − 0,25 procent. Det var 
första gången räntan höjdes sedan 2011. Flera faktorer talade för att penning-
politiken behövde gå försiktigt fram , och i inledningen av 2019 var prognosen 
att nästa höjning av reporäntan skulle ske under andra halvåret 2019, under 
förutsättning att konjunktur - och inflationsutsikterna stod sig. Sannol ikt skulle 
räntan därefter behöv a höjas i långsam takt för att inflationen skulle hålla sig 
kring inflationsmålet. Eftersom  inflationsutsikter na hade blivit svagare både i 
omvärlden och i Sverige reviderade Riksbanken ned prognosen för reporäntan 
i april 2 019. Prognosen indikerade då att nästa höjning skulle ske mot slutet 
av året eller i början av 2020 och att räntehöjningarna därefter skulle ske i något långsammare takt jämfört med bedömni ngen i februari (se diagram 3).  
Osäkerheten om den globala ekonomis ka utvecklingen ökade under som-
maren och hösten,  och flera centralbanker i omvärlden gjorde penningpoliti-
ken mer expansiv. I september konstaterade Riksbanken att utvecklingen dit-
tills ändå i stora drag varit i linje med den tidigare bedömningen,  och progno-
sen fortsatte att indikera att nästa höjning av räntan skulle ske mot slutet av 
året eller i början av 2020. Därefter väntades dock höjningarna ske i en lång-
sammare takt bland annat med tanke på de låga räntor na och det försämra de 
stämningsläge t i omvärlden.  
Ny information vid det penningpolitiska mötet i oktober indikerade att kon-
junkturen mattats av snabbare än väntat. Sammantaget fanns det dock inga indikationer på en lågkonjunktur, vare sig i Sverige eller i omvärlden. Infla -
tionsutsikterna f ör det närmaste året var oförändrade och Riksbankens prognos 
för reporäntan fram till mitten av 2020 var därför densamma, inklusive en san-
nolik höjning av räntan till 0 procent i december. Osäkerheten om de ekono-
miska utsikterna gjorde det dock svårt att s äga när nästa höjning kunde vara -3-2-1012345
2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021 2022KPI
KPIF ETT FAST PENNINGVÄRDE  – PRISSTABILITET  
24 2019/20:RB1  
lämplig , och resursutnyttjandet skulle enligt bedömningen sjunka mot en nor-
mal nivå lite snabbare än i prognosen från september. Prognosen för reporän-
tan på längre sikt reviderades därför ned och innebar att reporäntan förutsågs vara oförändrad en längre tid efter den sannolika höj ningen i närtid (se dia-
gram 3). Utvecklingen mot slutet av året  blev ungefär som Riksbanken för-
väntat sig , och i linje med bedömningen i oktober höjdes reporäntan till 0 pro-
cent i december. Prognos en för reporäntan var oförändrad och räntan väntades 
vara kvar på 0 procent de närmaste åren.  
Diagram 3 Reporäntan och reporänteprognoser 2019 
Procent  
 
Anm.: Den heldragna linjen är utfall (dagsdata), och de streckade linjerna är Riksbankens prognoser 
(kvartalsmedelvärden). Prognoserna för april och juli är identiska , liksom prognoserna för oktober och 
december .  
Riksbanken avslutade sina nettoköp av statsobligationer i december 2017, i 
den meningen att det totala innehavet därefter sku lle vara ungefär konstant,  
men återinvesterade löpande förfall och kupongbetalningar från portföljen av statsobligationer. I slutet av 2017 beslutade direktionen också att redan i janu-
ari 2018 påbörja återinvesteringarna av de förfall som skulle ske under  våren 
2019 och de kupongbetalningar som skulle mottas under hela 2018 och första halvåret 2019. Inom ramen för detta beslut gjorde Riksbanken återinveste-
ringar för ett sammanlagt belopp av cirka 60 miljarder kronor fram till slutet 
av juni 2019 (se diagra m 4).  
I april 2019 gjorde direktionen bedömningen att penningpolitiken behövde 
vara fortsatt expansiv för att inflationen skulle stabiliseras runt målet på 2 pro-
cent. För att behålla en lämplig nivå på innehavet av statsobligationer och 
Riksbankens närvaro  på marknaden beslutade direktionen därför att Riksban-
ken under perioden juli 2019 –december 2020 skulle köpa svenska statsobli-
gationer till ett nominellt belopp om 45 miljarder kronor (se diagram 4). Det -10123
2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021 2022PPR februari
PPR april
PPR juli
PPR september
PPR oktober
PPR december ETT FAST PENNINGVÄRDE  – PRISSTABILITET  
25 2019/20:RB1  
motsvarar ungefär hälften av de betalningar från för fall och kuponger som 
Riksbanken tar emot under denna period (de tidigare besluten om löpande åter-
investeringar upphävdes samtidigt). Beslutet innebär att Riksbankens innehav av statsobligationer hålls på ungefär samma nivå som det varit i genomsnitt 
sedan  början av 2018, det vill säga efter det att nettoköpen avslutades (se dia-
gram 5).  
Diagram 4 Riksbankens köp av statsobligationer  
Miljarder kronor  
 
Anm.: Nominellt belopp.  
 
H1 2015 H2 2015 H1 2016 H2 2016 H1 2017 H2 2017 H1 2018 H2 2018 H1 2019 H2 2019 H1 2020 H2 2020 ETT FAST PENNINGVÄRDE  – PRISSTABILITET  
26 2019/20:RB1  
Diagram 5 Riksbankens innehav av statsobligationer  
Miljarder  kronor  
 
Anm.: Nominellt belopp. Prognos från penningpolitisk rapport december  2019. Prognos fram till och 
med december 2020, därefter en teknisk framskrivning under antagandet att inga ytterligare köp görs. 
Utvecklingen för innehavet påverkas också till viss del av obligationernas marknadspriser och vilka obli-
gationer Riksbanken väljer att återinvestera i. Vertikal linje markerar skiftet mellan prognos och teknisk 
framskrivning.  
Penningpolitiska beslut och reservationer  
12 februari  Reporäntan lämnades oförändrad på −0,25 procent. Progno-
sen för reporäntan lämnades också oförändrad och indike-
rade att räntan skulle höjas igen under andra halvåret 2019 
under förutsättning att konjunktur - och inflationsutsikterna 
stod sig. Mandatet som un derlättade snabba interventioner på 
valutamarknaden, och som förlängts ett flertal gånger sedan 
det inför des 2016, löpte ut den 12 februari 2019. Direktionen 
valde att inte förlänga det ytterligare.  
24 april  Reporäntan lämnades oförändrad på −0,25 procent.  Progno-
sen för reporäntan reviderades ned. Den indikerade nu att 
räntan skulle höjas igen mot slutet av året eller i början av 
2020. Därefter väntades höjningarna ske i något långsam-
mare takt. Direktionen beslutade också att Riksbanken från 
juli 2019 till december 2020 skulle köpa statsobligationer till 
ett nominellt belopp om 45 miljarder kronor. Detta för att bi-
behålla en lämplig nivå på innehavet och Riksbankens när-
varo på marknaden. Martin Flodén och Henry Ohlsson reser-
verade sig mot beslutet att köpa s tatsobligationer från juli 
2019 till december 2020. De ansåg att ytterligare köp inte på 
något tydligt sätt skulle bidra till penningpolitikens målupp-
fyllelse, men att det fanns risker förknippade med ytterligare 050100150200250300350400
2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021 2022 2023 2024 2025 2026 2027 2028Prognos baserad på beslut april 2019
Teknisk framskrivning ETT FAST PENNINGVÄRDE  – PRISSTABILITET  
27 2019/20:RB1  
köp. De hänvisade även till sina tidigare r eservationer i sam-
band med direktionens beslut om obligationsköp.  
2 juli  Reporäntan lämnades oförändrad på −0,25 procent. Progno-
rade att räntan  skulle  höjas igen mot slutet av året eller i bör-
jan av 20 20. 
4 september  Reporäntan lämnades oförändrad på −0,25 procent. Progno-
sen för reporäntan reviderades ned något. Liksom tidigare in-
nebar prognosen att räntan skulle höjas mot slutet av året el-
ler i början av 2020. Därefter väntades dock höjningarna av 
räntan ske i en långsammare takt än i föregående prognos.  
23 oktober  Reporäntan lämnades oförändrad på −0,25 procent. Progno-
sen för reporäntan på kort sikt var oförändrad och innebar en 
höjning av räntan i närtid, mest sannolikt i december. Pro-
gnosen för repor äntan därefter indikerade en längre period 
med oförändrad reporänta jämfört med tidigare bedömning.  
18 december  Reporäntan höjdes till 0  procent. Prognosen för reporäntan 
lämnades oförändrad. Anna Breman och Per Jansson reser-
verade sig mot beslutet att hö ja reporäntan. Breman ansåg att 
man genom att vänta med att höja reporäntan i närtid skulle 
öka sannolikheten för att inflationen varaktigt skulle hålla sig 
nära målet . Hon ansåg även att det skulle öka möjligheten att 
fortsätta med långsamma höjningar av reporäntan kommande 
år. Hon föredrog en räntebana som indikerade en höjning un-
der första halvåret 2020 och därefter en höjning  ungefär en 
gång per år under 2021 och 2022. Jansson föres pråkade en 
räntebana som indikerade att räntan skulle höjas en bit in på 
prognosperioden, i ett läge då det kunde antas att förutsätt-
ningarna för att framöver klara inflationsmålet skulle se lite 
bättre ut än för närvarande.  
Måluppfyllelse  
Riksbankens penningpolitik utvärderas av riksdagens finansutskott. Till denna 
utvärdering sammanställer Riksbanken rapporten Redogörelse för penningpo-
litiken som publiceras i mars efter året som utvärderas. I Redogörelse för pen-
ningpolitiken beskrivs bland annat hur infla tionen och realekonomin har ut-
vecklats under det gångna året. Redogörelsen för 2019 kommer att överlämnas till riksdagen i mars 2020.  
Riksbanken strävar efter att stabilisera inflationen runt inflationsmålet men 
försöker också stabilisera produktionen  och sysselsättning en runt långsiktigt 
hållbara utvecklingsbanor. Riksbanken bedriver därmed vad som kallas en 
flexibel inflationsmålspolitik. En förutsättning för att kunna ta hänsyn till andra faktorer än inflationen är att förtroendet för inflationsmålet upprätthålls.   ETT FAST P ENNINGVÄRDE – PRISSTABILITET  
28 2019/20:RB1  
När penningpolitikens måluppfyllelse  ska utvärderas  behöver man ta hän-
syn till hur inflationen har utvecklats, men även till utvecklingen i realekono-
min. Dock påverkas både inflationen och realekonomin ständigt av oväntade störningar , vilket gör  att avvikelser från inflationsmålet är regel snarare än un-
dantag.  
Inflationen 2019  
Inflationen, som varit nära målet sedan början av 2017, sjönk som väntat under 
sommaren och hösten 2019 då energipriserna inte längre ökade lika snabbt 
som tidigare. Inflationen steg igen mot slutet av året i takt med att energipri-
serna stabiliserades  och försvagningen av kronan bidrog till större  prisök-
ningar på importerade varor och tjänster  (se diagram 2) . I genomsnitt var in-
flationen 1,7 procent under 2019, det vill säg a något under målet  (se tabell 2) . 
Energipriserna s bidrag till inflationen var i genomsnitt litet  under året , och 
mätt med KPIF exklusive energi var inflationen 1,6 procent, vilket är något 
högre än utfallet 2018 (se diagram 2 och tabell 2). Mätt med KPI uppgick in-flationen till 1,8 procent under 2019. Penningmarknadsaktörernas i nflations-
förväntningar på alla tidshorisonter sjönk under året (se di agram 6). Förvänt-
ningarna  på inflationen på fem års sikt var dock fortsatt nära  inflationsmålet.  
Tabell 2 Jämförelse mellan olika inflationsmått  
 Årsgenomsnitt  
KPIF  2,0 2,1 1,7 
KPI 1,8 2,0 1,8 
Anm.: KPIF är KPI med fast ränta.  
Källor: SCB och Riksbanken.   ETT FAST PENNINGVÄRDE  – PRISSTABILITET  
29 2019/20:RB1  
Diagram 6 Inflationsförväntningar bland penningmarknadens aktörer  
Procent  
 
Källa: TNS Sifo Prospera.  
Realekonomisk utveckling 2019  
ningen innebar att  det ekonomiska läget  blev mer normal t efter flera år av stark 
utveckling på arbetsmarknad en och god tillväxt. Under året gick ek onomin in 
i en fas med lägre tillväxt , och BNP bedöms ha öka t med 1,1 procent. Den 
inhemska efterfrågan dämpades, bostadsbyggandet minskade och hushållens konsumtion utvecklades svagare . Andelen av befolkningen som deltar i arbets-
kraften ökade något jämfört med förra året medan andelen som är sysselsatt  
var ungefär oförändrad (se diagram 7). Arbetslösheten ökade något , och enligt 
Riksbankens bedömning i december  uppgick den till i genomsnitt 6,8  procent 
under 2019.  
För att uppskatta  konjunkturläget i ekonomin använder Riksbanken olika 
mått på resursutnyttjandet, till exempel BNP- gapet, timgapet och sysselsätt-
ningsgapet. Dessa visar  BNP:s, arbetstimmarnas och syss elsättningens avvi-
kelser från sina respektive uppskattade trender. Den sammantagna bild som måtten gav mot slutet av året var  att resursutnyttjandet var nära eller något  
högre än normalt  (se diagram 8).   0,00,51,01,52,02,53,0
2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 20195 års sikt (KPI)
2 års sikt (KPI)
1 års sikt (KPI) ETT FAST PENNINGVÄRDE  – PRISSTABILITET  
30 2019/20:RB1  
Diagram 7 Arbetskraftsdeltagande, sysselsättningsgra d och arbetslöshet  
Procent  
 
Anm.: Säsongsrensade data. Tre månaders glidande medelvärde. Uppgifterna avser personer i åldern 15–
74 år. Arbetskraftsdeltagandet och sysselsättningsgraden mäts i procent av befolkningen. Arbets lösheten 
mäts i procent av arbet skraften. Utfallen för perioden juli 2018–september 2019 har revidera ts till följd 
av att SCB upptäckt b rister i datainsamlingen till arbetskraftsundersökningarna .  
Källa: SCB.  
Diagram 8 BNP -, sysselsättnings- och timgap  
Procent  
 
Anm.: Gapen avser BNP:s, antalet arbetade timmars respektive antalet sysselsattas avvikelse från Riks-bankens bedömda trender. De streckade linjerna avser Riksbankens prognos i december  2019.  
 
  62646668707274
45678910
2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019Arbetslöshet (vänster skala)
Sysselsättningsgrad (höger skala)
Arbetskraftsdeltagande (höger skala)
-8-6-4-20246
2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021 2022Timgap
Sysselsättningsgap
BNP-gap ETT FAST PENNINGVÄRDE  – PRISSTABILITET  
31 2019/20:RB1  
Riksbanken förenklade räntestyrni ngssystemet  
Riksbankens beslut om reporäntan omsätts i praktiken genom Riksbankens 
penningpolitiska räntestyrningssystem. Med hjälp av  detta system ser Riks-
banken till att de allra kortaste marknadsräntorna stabiliseras nära reporäntan. 
I juli aviserade Ri ksbanken att det behövs förändringar av styr systemet ef-
tersom utvecklingen på betalnings marknaden ställer nya krav på längre öppet-
hållande och bättre tillgång till betalningssystemet. Efter att ha beaktat syn-
punkter från bland andra  sina penningpolitiska m otparter beslutade Riksban-
ken den 30 september att genomföra vissa förändringar för att göra  styrsyste-
met enklare och mer flexibelt. Förändringarna sker i två steg, med start  den 
9 oktober 2019. De beslutade anpassningarna av styr system et är av teknisk 
natur och är inte avsedda att ha några penningpolitiska effekter.  
De huvudsakliga förändringarna är att Riksbanken från och med den 9 ok-
tober upphör de med dagliga finjusterande transaktioner och att skillnaden mel-
lan reporäntan och räntan på den stående auto matiska inlåningsfaciliteten  har 
minskats till 0,10  procentenheter . Inlåningsräntan sätts alltså till 0,10 procent -
enheter under reporäntan, det vill säga samma nivå som de finjusterande inlå-
ningstransaktionerna tidigare genomfördes till. Samtidigt begräns ar Riksban-
ken emissionen av riksbankscertifikat för att lämna mer likviditet kvar att pla-
cera i inlåningsfaciliteten  över natten . På så sätt kan Riksbanken se till att 
dagslåneräntan  hamna r nära reporäntan framöver , även utan dagliga finjuste-
rande operationer. I nästa steg, när de tekniska förutsättningarna finns på plats, 
kommer Riksbanken att justera även utlåningsräntan så att den ligger närmare 
reporäntan (0,10 procentenheter över reporäntan). Säkerhetskraven för  den 
som vill  utnyttja utlåningsfaciliteten kommer samtidigt att skärpas.  
Penningpolitiskt utvecklingsarbete  
Under 2019 var Riksbankens utvecklingsarbete inriktat på bland annat kronans 
utveckling. De faktorer som bestämmer v äxelkursen var även i fokus på en 
konferens om konjunkturcykler i små öppna ekonomier som Riksbanken an-ordnade tillsammans med centralbankerna i Australien, Kanada, Norge och 
Nya Zeeland. För att ytterligare öka kunskaperna om drivkrafterna bakom för-
ändringarna av den svenska växelkursen engagerade Riksbanken en extern 
forskare, professor Philippe Bacchetta på Université de Lausanne, för att ge-
nomföra ett projekt med avrapportering under 2020.  
Förutom växelkursen var även andra aspekter på den svenska ekonomins 
omvärldsberoende i fokus i Riksbankens analys. Under året fortsatte också ar-
betet med att öka förståelsen av förändringarna på ekonomins utbudssida. 
Dessutom fördjupades analysen av förutsättningarna för stabiliseringspoliti-
ken i Sverige.  Ett urval a v de studier som Riksbanken publicerade inom dessa 
områden under året presenteras nedan.   ETT FAST PENNINGVÄRDE  – PRISSTABILITET  
32 2019/20:RB1  
Fördjupad analys av omvärlds beroendet  i svensk ekonomi  
En fördjupning i den penningpolitiska rapporten i juli analyserade hur kronans 
värde har förändrats i förhålland e till andra valutor över en längre period i reala 
termer, alltså  om man tar hänsyn till att prisnivåerna skiljt sig åt i Sverige och 
omvärlden. Den reala kronkursen  försvagades trendmässigt från 1970 till 
1993. Sedan dess har utvecklingen inte varit lika tydlig men det finns tecken  
på att den trendmässiga försvagningen har fortsatt. Fördjupningen visa de att 
trenden under perioden 1970– 1993 sammanföll  med förändringar av svensk 
BNP per capita  i förhållande till andra länder  och av bytesförhållande t, som 
avspeglar skillnaden mellan priset på svensk export och import. Dessa faktorer  
skulle  alltså  kunna förklara utvecklingen av den reala växelkursen  under denna 
period. Det är dock svårt att hitta stöd för att sådana förändringar kan förklara 
utvecklingen det  senaste decenniet , och mycket talar för att kronan nu är sva-
gare än vad den san nolikt kommer att vara på sikt.  
Om de svenska arbetskostnader na är högre än  arbetskostnaderna i omvärl-
den innebär det att svenska varor och tjänster blir förhållandevis dyrare och 
får svårare att konkurrera på en global marknad. En sådan utveckling skulle 
dock på sikt vara förknippad med en allt svagare krona, vilket skulle bidra till 
att utjämna skillnaden i arbets kostnader  mellan Sverige och omvärlden . Sam-
tidigt påverkas krona n av flera faktorer , och lönebildningen i Sverige kan där-
för inte helt bortse från den internationella konkurrenssituationen. I en fördjup-
ning i den penningpolitiska rapporten i februari analyserades hur svenska ar-
betskostnader har utvecklats  i ett interna tionellt perspektiv. Slutsatsen var att 
de svenska arbetskostnaderna per producerad enhet i  dag är låga jämfört med 
kostnaderna i flertalet konkurrentländer , mätta i samma valuta. Den senaste 
tidens försvagning  av kronan  är en viktig förklaring till detta.   
Vilka är effekterna av förändringar på den svenska ekonomins 
utbudssida?  
Penningpolitiken både i Sverige och i omvärlden  kommer framöver att bedri-
vas i en miljö där stora förändringar sker på ekonomins utbudssida . En av or-
sakerna till detta är  demografiska obalanser  med en allt större andel äldre och 
stora migrationsflöden. Under 2019 fortsatte Riksbanken arbetet med att förstå 
dessa förutsättningar bättre. Bland annat publicerades en kunskapsöversikt om 
migrationen till Sverige under de senast e decennierna och vilka makroekono-
miska effekter invandringen kan få. En specifik frågeställning var om invand-ring kan göra det lättare att försörja  en åldrande befolkning. Slutsatsen var att 
invandring en skulle kunna  bidra till detta men att det i så fall  hänger på  att 
integrationen på arbetsmarknaden fungerar bättre än i  dag. En annan kun-
skapsöversikt jämförde olika källor för arbetsmarknadsstatistik, bland annat jämfördes detaljerna kring utrikes födda, och visade hur man genom att kom-
binera källor kan f å en mer komplett bild av den svenska arbetsmarknaden.   ETT FAST PENNINGVÄRDE  – PRISSTABILITET  
33 2019/20:RB1  
En annan trend med potentiellt stora konsekvenser för arbetsmarknaden är 
den fortsatta teknikutvecklingen med automatisering och robotisering. En eko-
nomisk kommentar om den empiriska forskningen på omr ådet drog slutsatsen 
att det inte går att säga att den totala sysselsättningen hittills har minskat till 
följd av den teknisk a utveckling en. Däremot har vissa grupper drabbats hår-
dare då deras kunskaper inte längre efterfrågas på arbetsmarknaden. Snabb 
teknikutveckling riskerar därför att leda till en allt tydligare  tudelning på ar-
betsmarknaden, vilket gör det nödvändigt att ha en god omställningsförmåga 
i ekonomin.  
Att teknisk utveckling som gynnat högutbildade har haft en effekt på löne-
bildningen var en a v slutsatserna i en artikel i Penning - och valutapolitik . Ar-
tikeln  sammanfattade vad forskningslitteraturen funnit vara effekterna av alla 
de förändringar som påverkat den svenska arbetsmarknaden de senaste 
25 åren.  En annan artikel undersökte om förändringarna på arbetsmarknaden 
kan förklara de senaste årens dämpade pris - och löneutveckling. Slutsatsen var 
att ett ökat arbetskraftsdeltagande, en försvagad förhandlingsstyrka hos arbets-
tagarna och en lägre ersättningsgrad vid arbetslöshet kan ha bidragit til l ut-
vecklingen. Vissa av dessa förändringar kan också ha bidragit till att det allt 
högre resursutnyttjandet i ekonomin inte har varit förknippat med lika stora 
löneökningar som tidigare år.   
Fördjupad analys av förutsättningarna för stabiliseringspolitike n 
Med ett lågt ränteläge i utgångsläget blir penningpolitikens möjligheter att 
motverka en svagare konjunkturutveckling bland annat beroende av hur långt det är praktiskt möjligt att sänka räntan. Riksbanken och ett par andra central-
banker har sänkt sina s tyrräntor under noll, vilket tidigare sågs som den nedre 
gränsen. Ett s taff memo analyserade erfarenheter na av detta i Sverige. Ana-
lysen visade att marknadsräntorna, såväl interbankräntor som räntor på stats-
obligationer, har följt styrräntan i takt med sänkningarna. Bankernas inlånings-
räntor har däremot inte sjunkit i motsvarande mån, något Riksbanken inte hel-
ler förvänta de sig. Bankernas utlåningsräntor med tre månaders bindningstid 
– de rörliga bolåneräntorna – har dock följt sänkningarna av styrräntan, om än 
med fördröjning . Slutsatsen av analysen var att sänkningarna av styrräntan un-
der noll har haft en effe kt och har bidragit till att stimulera ekonomin ytterli-
gare.  
En fråga som fick allt större fokus i den ekonomiska debatten under året 
var huruvida finanspolitiken behöver ta ett större ansvar i en eventuell framtida konjunktursvacka. Förutom argumentet att  det låga ränteläget begränsar pen-
ningpolitikens handlingsutrymme, medan finanspolitikens handlingsutrymme ökar, indikerar  empirisk forskning att tillfälliga finanspolitiska åtgärder kan ha 
betydande effekter på hushållens konsumtion. En ekonomisk kommenta r som 
publicerades av Riksbanken diskuterade dessa argument och samspelet mellan 
finans - och penningpolitiken mer i detalj.   ETT FAST PENNINGVÄRDE  – PRISSTABILITET  
34 2019/20:RB1  
Transaktionsbaserade dagslåneräntor  
Riksbanken behöver ha information om korta marknadsräntor för att kunna 
säkerställa att penning politiken genomförs effektivt och att Riksbanken har ett 
ändamålsenligt räntestyrningssystem. Tidigare  har centralbanker na haft ett 
tydligt fokus på så kallade interbankräntor, det vill säga  räntor för lån mellan 
banker som har tillgång till centralbankens  penningpolitiska instrument. För-
ändringar på de finansiella marknaderna har dock lett till att aktiv iteten på in-
terbankmarknaden  har minskat i många jurisdiktioner –  inklusive Sverige . 
Riksbanken behöver därför också  information om lån med  de allra kortas te 
löptiderna mellan andra aktörer än banker.  
För att Riksbanken ska få tillgång till den information som behövs för att 
utvärdera genomförandet av penningpolitiken ändrades Villkor för RIX och 
penningpolitiska instrument den 1 april 2019. Riksbanken kräver nu att de som 
har tillgång till Riksbankens penningpolitiska instrument, alltså de penningpo-
litiska motparter na, rapporterar information om transaktioner på penning-
marknaden. Detta görs i ett standardiserat format som används av flera central-
banker i Europa. Rapporteringen började den 1 oktober 2019. Med hjälp av 
dessa data  kan Riksbanken utvärdera penningpolitiken och räntestyrningssy-
stemet på ett bättre sätt och i större utsträckning  se hur andra aktörer än de 
penningpolitiska motparterna påverkas av de penningpolitiska besluten.  
Riksbanken avser att under 2020 börja publicera uppgifter om dagslånerän-
tan i SEK , det vill säga ränta n på den allra kortaste löptiden, från en handels-
dags slut till nästa dags öppning. Denna ränta kommer att baseras på infor -
mationen som har samlats in från de penningpolitiska motparterna. Utöver 
detta ger arbetet med transaktionsbaserade dagslåneräntor förutsättningar för 
Riksbanken att tillhandahålla en referensränta i svenska kronor. Riksbankens 
direkti on fattade den 12 december  beslut om att Riksbanken ska vara admi-
nistratör för referensränta n på den allra kortaste löptiden i SEK  (se avsnittet 
Ett stabilt finansiellt system) . 
 
35 2019/20:RB1  
Säkra och effektiva betalningar  
Den svenska betalni ngsmarknaden utvecklas fort och Riksbanken utvärderar 
därför hur tjänsteutbud et behöver förändras  så att betalningsväsendet fort-
sätter att vara  säkert och effektivt.  Säkra och kostnadseffektiva betalningar är  
nämligen  en förutsättning för att den  svensk a ekonomi n ska fungera väl . 
Svensk betalningsinfrastruktur ska vara minst lika säker och effektiv som i 
jämförbara länder i omvärlden. Utvecklingen gör att också infrastrukturen för  
sekundsnabba betalningar mellan hushåll och företag  behöver ses över . I juni 
2019 beslutade  Riksbanken att inleda förhandlingar om att få använda ECB:s 
plattform för omedelbara betalningar (TIPS) för avveckling av svenska kro-
nor. Arbetet med e -kronaprojektet har fortsatt under 2019, bland annat med 
att utveckla en e -kronapil ot.  
Utvecklingen på betalningsmarknaden  
De elektroniska betalningar na blir allt fler och detta  är en global  trend . Orsa-
ken är bland annat teknisk utveckling och förändrade  konsumtionsmönster . 
Betalningar mellan länder blir allt vanligare och de nationella  betalningsmark-
naderna integreras i allt högre grad. För Sverige är utvecklingen i Norden och 
EU den som är mest betydelsefull. Centralbankerna har en nyckelroll i om-
vandlingen av betalningsmarknaderna  och Riksbanken deltar i det internatio -
nella samarbetet och bevakar och analyserar utvecklingen.  
På den svenska marknaden har användningen av elektroniska betaltjänster 
ökat trendmässigt samtidigt som användningen av blankettgiro och kontanter 
har minskat. I en internationell jämförelse  från 2017  är Sverige ett av de länder 
som har lägst kontantanvändning och högst antal kortbetalningar per person 
och år. Att svenska folket i allt mindre utsträckning använder kontanter beror 
delvis på den tekniska utvecklingen och den ökade digitaliseringen i samhället 
som hel het, men det beror också på demografiska förändringar med alltfler 
betalningsanvändare som vuxit upp i ett digitalt samhälle.  
Under 2019 har denna utveckling fortsatt. Allt färre betalningar på inköps-
stället är kontanta, och konsumenterna uppger också att de oftare upplever att 
de inte kan betala med kontanter i butik. Samtidigt ökar användningen av kort 
och Swish. Så kallade k ontaktlösa kort och terminaler , där betalning görs ge-
nom att korte t hålls mot terminalen,  har blivit vanliga. Den internationella ut-
vecklingen fortsätter också och i juni 2019 meddelade Facebook att de , till-
sammans med andra,  har för avsikt att skapa en global digital valuta, Libra.  
Det beskedet intensifierade en global debatt om betalningsväsendets effektivi-
tet. Riksbanken arbetade me d dessa frågor under 2019 i form av löpande ana-
lys och omvärldsbevakning. I november publicerade Riksbanken rapporten Så 
betalar svenskarna  2019 , som beskriver och analyser ar utvecklingen på betal-
ningsmarknaden.   SÄKRA OCH EFFEKTIVA B ETALNINGAR  
36 2019/20:RB1  
Utvecklingen mot ett kontantlöst samhälle ka n i förlängningen göra sam-
hället sårbart  om betalningsmarknaden blir koncentrerad till ett fåtal privata 
aktörer, betaltjänster och infrastrukturer. Dessa frågor togs också delvis upp i 
arbetet inom den parlamentariska kommittén för översynen av det penningpo-
litiska ramverket och riksbankslagen  och i slutredovisningen från Försvarsbe-
redningen om inriktningen för säkerhetspolitiken och utformningen av det mi-
litära försvaret.  Riksbanken arbetade också med dessa frågor inom ramen för 
betalningsrådet , ett samråds - och dialogforum för frågor om den svenska 
marknaden för betaltjänster.  I sin roll som samordnare av kansli et för det 
svenska betalningsrådet ledde Riksbanken arbetet med att ta fram  ett nytt ar-
betsprogram för 2020 till 2022.  
Den ökade efter frågan på och den ökade volymen av omedelbara betal-
ningar har fått Riksbanken att undersöka  hur sådana framöver kan erbjudas till 
allmänheten så effektivt och säkert som möjligt. Därför genomfördes under 
2019 en förstudie för att undersöka möjligheten att låta svenska kronan av-
vecklas på ECB:s plattform för omedelbara betalningar, TIPS. Förstudien har 
inneburit  att förhandlingar med ECB har inletts och ett anslutningsprojekt har 
påbörjats på Riksbanken.  
Utvecklingen på betalningsmarknaden ledde till att Rik sbanken 2017 initi-
erade ett projekt för att studera om det är möjligt att ge ut ett digitalt komple-
ment till kontanter, så kallade e -kronor, och om ett sådant komplement skulle 
kunna stödja Riksbanken i uppgiften att främja ett säkert och effektivt betal-
ningsväsende. Detta arbete fortsatte under 2019. I maj 2019 lämnade Riksban-
ken en skriftlig framställning till riksdagen om behovet av en statlig utredning 
om betalningsmarknaden i en digitaliserad ekonomi , om statens respektive den 
privata sektorns roll på en sådan marknad  och om  behovet av en e- krona. I juni 
2019 biföll riksdagen framställningen och uppmanade regeringen att tillsätta 
en offentlig utredning om statens framtid a roll på betalningsmarknaden.  
Parallellt med detta arbete driver  Riksbanken också ett e -kronapilotprojekt.  
E-kronapilot  
Under hösten 2018 omorganiserades Riksbankens arbete med e -krona n. I de-
cember 2018 etablerades enheten för e -krona pilot på Riksbankens s tabsavdel-
ning samtidigt som  ansvaret för samordning av de övergripande policyfrå-
gorna kring digitala centralbankspengar överlämnades till avdelningen för be-
talningar. Sedan 2019 driver Riksbanken via e nheten för e -krona pilot ett pro-
jekt vars mål är att utarbeta ett förslag på hur Ri ksbanken skulle kunna ge ut 
svenska kronor i digital form som är tillgängliga för allmänheten, så kallade 
e-kronor. Utgångspunkten är det koncept för e -krona som beskrivits av Riks-
banken i d elrapport 1 och 2 under 2017 och 2018. Syftet med projektet är  också 
att bredda bankens kunskap om e -kronans tekniska möjligheter. Projektet ska 
ta fram förslag på en teknisk lösning i en test miljö och  förslag  på ett regelverk 
för en e -krona.   SÄKRA OCH EFFEKTIVA B ETALNINGAR  
37 2019/20:RB1  
Under 2019 arbetade Riksbanken med en upphandling av en teknisk leve-
rantör för att kunna utarbeta ett  konkret förslag på en e -krona.  
Intresset för centralbanksutgivna digitala valutor har ökat i hela världen. 
Parallellt med upphandlingen förde  därför Riksbanken en dialog med externa 
intressenter om olika aspekter på digitala centralb ankspengar samt deltog  i 
konferenser i och utanför Sverige.  
Kontantförsörjning  
Under 2019 tillhandahöll Riksbanken som vanligt sedlar och mynt till ban-
kerna och följde värdet av kontanterna i cirkulation.  
Kontantmängden har minskat under många år  men har ökat sedan 2017 . 
Det är främst 500 -kronorssedlarna som har ökat.  Värdet av kontanter i cirku-
lation styrs av efterfrågan på sedlar och mynt, som varierar under året. Ett sätt 
att beskriva kontantmängden under året är att beräkna ett genomsnitt av värdet 
den sista dagen varje  månad under årets tolv månader.  Detta genomsnittliga 
värde uppgick till 62 miljarder kronor under 2019, varav värdet på sedlar upp-
gick till 59 miljarder kronor och värdet på mynt till 3  miljarder kronor (se 
diagram 9 och tabell 3). 
Diagr am 9 Genomsnittligt värde av sedlar och mynt i cirkulation, miljarder 
kronor   
 
Anm. : Uppgifterna i diagrammet inkluderar inte värdet av minnesmynt.  
Källa: Riksbanken . 
Kontantmängden uppgick till 63  miljarder kronor vid utgången av 2019, varav 
värdet på sedlar uppgick till 60 miljarder kronor och värdet på mynt till 3 mil-
jarder kronor (se tabell 3). Detta är en ökning jämfört med motsvarande tid-
punkt 2018.  
  020406080100120
2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 SÄKRA OCH EFFEKTIVA B ETALNINGAR  
38 2019/20:RB1  
Tabell 3 Värdet av sedlar och mynt i cirkulation, miljarder kronor  
 2015  2016  2017  2018  2019  
Totalt värde den 31 december  73 62 58 62 63 
Sedlar  68 58 55 59 60 
Mynt  5 5 3 3 3 
Totalt värde, genomsnitt under året  77 65 57 58 62 
Sedlar  71 60 53 55 59 
Mynt (exklusive minnesmynt)  5 5 4 3 3 
Anm.: Uppgifterna i tabellen är avrundade.  
Under 2019 tecknade Riksbanken ett nytt avtal med den holländska mynttill-
verkaren KNM (Koninklijke Nederlandse Munt) om prägling av svenska 
mynt.  
Under 2019 presenterade Riksbankskommittén slu tbetänkandet  En ny riks-
bankslag  (SOU 2019: 46). I betänkande t föreslås bla nd annat  att Riksbanken 
ska ges ett mål för hela sin kontantverksamhet: att bidra till att det finns till-
gång till kontanter i betryggande utsträckning i hela Sverige . Vidare föreslås  
att Riksbanken tilldelas tre uppgifter inom kontantverksamheten: att ansvara för kontantutgivningen i Sverige genom att ge ut och lösa in sedlar och mynt  
(ett ansvar som Riksbanken redan har i  dag), att ha ett övergripande ansvar för 
att kontanthanteringe n i Sverige fungerar , vilket innebär att Riksbanken regel-
bundet ska rapportera till riksdagen och vid behov agera som koordinerande 
aktör i kontanthanteringen,  samt att ansvara för att det drivs depåverksamhet i 
Sverige och att det finns sedeldepåer på min st fem platser i Sverige, varav två 
i de norra delarna av landet.  
De svenska sedlarna förfalskas normalt i liten omfattning, även om antalet 
falska sedlar ökade under 2019. Värdet av de falska sedlar som togs ur cirku-
lation under årets första tio månader u ppgick till 460  460 kronor. Antalet 
falska sedlar uppgick till 1 003 stycken. Närmare nio av tio av dessa var 500 -
kronorssedlar. De flesta förfalskningar är  inte särskilt avancerade.  
Tabell 4 Antalet sedlar och mynt  
Antal sedlar i cirkulation  
(miljoner stycken)    317 288 265 262 266 
Antal mynt i cirkulation  
(miljoner stycken)  1 917  1 823  1 433  552 624 
Antal förfalskade sedlar 
(stycken)  295 379 537 453 1 003  
Anm.: Uppgifterna om antalet sedlar och mynt i cirkulation avser ett genomsnitt under året och är avrun-
dade. I uppgiften om antalet mynt i cirkulation ingår inte minnesmynt.  
Anm.:  Antalet förfalskade sedlar för 2019 avser månaderna januari –oktober.  
Källa:  Riksbanken  och Polisen .  SÄKRA OCH EFFEKTIVA B ETALNINGAR  
39 2019/20:RB1  
Betalningssystemet RIX  
Riksbanken tillhandahåller betalningssystemet RIX som hanterar stora betal-
ningar i svenska kronor mellan banker och andra aktörer. Betal ningarna ge-
nomförs i form av överföringar mellan konton som de olika del tagarna – ban-
ker, clearingorganisationer och andra marknadsaktörer – har i Riksbanken. För 
att RIX ska fungera på ett säkert och effektivt sätt krävs bland annat att delta-garna har tillräckligt med kreditutrymme, en väl fungerande hantering av sä-
kerheter o ch väl fungerande tekniska system. Riksbanken har från och med 
den 14 oktober förlängt RIX öppettider från 7:00 –17:00 till 7:00 –18:00. 
Antal deltagare, transaktioner och omsättning  
Under 2019 tillkom två nya deltagare samtidigt som en deltagare valde att av-
sluta sitt deltagande i RIX . Vid utgången av året fanns det totalt 35 deltagare i 
RIX. Systemet hanterade i genomsnitt 22 790 trans aktioner per dag under 
2019. Detta är en ökning med 6,1  procent jäm fört med föregående år. Den 
dagliga oms ättningen, justerad för penning politiska transaktioner, var i ge-
nomsnitt cirka 500  miljarder kronor , vilket var en ökning med 3,23  procent 
jämfört med föregående år. Den genomsnittliga transaktionen uppgick till cirka 24 miljoner kronor , medan  motsvarande siffra  för 2018 var  29 miljoner 
kronor.  
RIX-systemet fi nansieras av deltagarna. Den fasta månadsavgiften höjdes 
den 1 mars 2019 från 55 000 kronor till 65 000 kronor . Tilläggsavgiften , som 
betalas av de största deltagarn a, höjdes med 800 000 kronor. Samtidigt togs  
månadsavgiften för behörighets administration bort. Övriga avgifter läm nades 
oförändrade. Att avgifter na behövde höjas berodde  främst på ökade it -kostna-
der. 
Uppföljning  
RIX-systemet utvärderas utifrån två operati va mål: teknisk tillgänglighet och 
kostnadstäckning. Målet för den tekniska tillgängligheten definieras som tiden 
då systemet fungerar och betalningar avvecklas. Målvärdet ligger på 
99,85 procent. Utfallet för 2019 blev 99, 97 procent. Två incidenter inträffade 
som innebar att RIX inte kunde genomföra betalningar under totalt 53 minuter.  
Samtliga kostnader för att tillhandahålla tjänsterna i RIX ska finansieras 
genom avgifter från deltagarna. Kostnaderna uppgick under 2019 till 107,6 miljo ner kronor och täcktes till 91 procent av avgifter. Sett över en 
treårsperiod (2017 –2019) har kostnadstäckningen varit 100  procent. Kravet på 
full kostnadstäckning mäts över en treårsperiod, där intäkterna ska vara 
100 procent av kostnaderna ±10 procentenheter.   SÄKRA OCH EFFEKTIVA B ETALNINGAR  
40 2019/20:RB1  
Hantering av säkerheter och kreditutrymme  
För att minska risken för att överföringar i RIX misslyckas till följd av att en 
deltagare saknar likviditet kan Riksbanken tillföra likviditet under dagen ge-
nom att ge kredit till RIX -deltagarna mot säkerheter. Detta gör att överföringar 
kan utföras snabbare och att betalningssystemet blir mer effektivt. De säker-
heter som Riksbanken accepterar är huvudsakligen obligationer eller andra 
skuldförbindelser med hög kreditvärdighet.  
Tillsammans hade deltaga rna i RIX ett kreditutrymme på i genomsnitt 
227 miljarder kronor per dag under 2019. I genomsnitt utnyttjades 51 procent 
av detta kreditutrymme. Vid utgången av 2019 stod säkerställda obligationer 
för 31 procent av värdet av samtliga säkerheter som ställts  till Riksbanken (se 
diagram 10).  
Diagram 10 Säkerheter pantsatta för kredit per den 30 december 2019, för-
delning per värdepappersslag  
 
Krishantering i betalningssystemet  
För att säkerställa att RIX kan fortsätta att fylla sin funktion även om det tek-
niska systemet skulle fallera krävs att det finns väl fungerande reservrutiner 
och att man kontinuerligt övar på att hantera kriser. Under 2019 genomförde Riksbanken ett trettio tal övningar av olika omfattning, både självständigt och 
tillsam mans med RIX -deltagarna. Exempelvis genomfördes två gemensamma 
övningar med samtliga RIX -deltagare där scenariot var ett totalstopp i RIX -
systemet med påföljande övergång till manuella rutiner. Målet med övning-arna är att få god förmåga att begränsa de negativa konsekvenser na, öva på att 
samverka med andra och att fatta rätt beslut vid en kris. Riksbanken bedömde 
att övningarna fungera de väl. Säkerställda 
obligationer
31 %
Statspapper
6 %
Riksbankscertifikat
26 %Utgivna av 
kreditinstitut 
med offentlig 
garanti
26 %Övrigt
10 % SÄKRA OCH EFFEKTIVA B ETALNINGAR  
41 2019/20:RB1  
Under 2019 genomförde  den finansiella sektorns privat -offentliga samver-
kansgrupp (FSPOS)  en samverkansövning . Målet för övningen 2019 var att de 
deltagande organisationer na skulle få en bättre kännedom om totalförsvaret 
och om sin egen och sektorns förmåga att verka under höjd beredskap. Riks-
banken är ordförande i finansiella sektorns privat -offentliga samverkansgrupp.  
   
42 2019/20:RB1  
Ett stabilt finansiellt system  
Riksbankens arbete med finansiell stabilitet innebar under 2019 till stor del 
att följa utvecklingen i Sverige och i omvärlden för att analysera risker och 
sårbarheter som kan byggas upp i det finans iella systemet och därmed hota 
stabiliteten. Riksbanken föreslog också åtgärder för att minska dessa risker.  
Dessutom fortsatte arbetet med att påverka utformningen och införandet av 
såväl nationella som internationella finansiella regelverk. Riksbanken deltog 
i internationellt arbete och lämnade också flera remissyttranden. Under året 
deltog Riksbanken i en krisövning och samarbetade med andra myndigheter , 
såväl i Sverige som i våra grannländer , för att s tärka krisberedskapen. Riks-
banken deltog även i det finansiella stabilitetsrådet.   
Nationellt arbete för att stärka det finansiella systemet  
Riksbanken bedöm de att det svenska finan siella systemet fungerade bra under 
2019. Det fanns dock sårbarheter och ri sker som kan hota den finansiella sta-
biliteten. Riksbanken diskuterade avmattningen i omvärlden och förvänt-
ningar om fortsatt låga räntor och påpekade att risktagandet kan öka i en sådan 
miljö. Riksbanken lyfte också fram handelskonflikten mellan USA och K ina 
samt  effekterna av Storbritanniens utträde ur EU som risker som kan bidra till 
en snabbare konjunkturnedgång och öka oron på de finansiella marknaderna. 
Riksbanken bedömde att hushållens skulder st od för den största inhemska ris-
ken och att det f anns så rbarheter och risker kopplade till banksystemet i Sve-
rige.  
Även om den finansiella infrastrukturen över  lag fungerat väl och tillgäng-
ligheten i huvudsak varit god konstaterade  Riksbanken samtidigt att störningar 
hade förekommit och att motståndskraften mot olika risker behövde öka.  
Hushållens skuld er står för den största inhemska risken  
Den höga och växande skuldsättningen bland hushållen fortsatte att utgöra en 
stor sårbarhet i svensk ekonomi  under 2019. Svenska hushåll är högt skuldsatta 
i både ett histo riskt och ett internationellt perspektiv. Den aggregerade skuld-
kvoten, det vill säga skulderna i förhållande till disponibel inkomst, uppgick 
hösten 2019 till över 188 procent. G enomsnittet för de 31  OECD -länder där 
jämförande data finns låg 2017 på 126 procent.  
Parallellt med den stigande skuldsättningen har också bostadspriserna stigit 
kraftigt under en lång tid. Under hösten 2017 började priserna visserligen falla, 
men de stabilisera des något unde r 2018 –2019 . Riksbanken  bedömde det som 
positivt att prisökningstakt en blir mer dämpad  eftersom  det bidrar till en mer 
stabil utveckling på bostadsmarknaden. Samtidigt finns det en stor osäkerhet 
kring den framtida prisu tvecklingen på bostadsmarknaden . Kom binationen av  ETT STABI LT FINANSIELLT SYSTEM  
43 2019/20:RB1  
stora skulder och lån till rörlig ränta hos merparten av bolånetagarna innebär 
att hushållen snabbt kan påverkas om räntorna skulle stiga, vilket i sin tur kan 
minska deras konsumtion.  
Att hushållens skulder har stigit under lång tid beror bland annat på att rän-
torna fallit, men även på att bostadsmarknaden fungerar dåligt och att skatte-
systemet inte är väl utformat ur ett finansiellt stabilitetsperspektiv. För att komma till rätta med de grundläggande orsakerna till att skulderna har blivit 
så höga uttryckte  Riksbanken att det behövs åtgärder inom bostads‐ och skat-
tepolitiken.  
Ekonomisk och politisk osäkerhet i omvärlden innebär risker 
Sverige är en liten öppen ekonomi med stor utrikeshandel och ett finansiellt 
system som är starkt beroende a v de internationella finansiella marknaderna. 
Ekonomisk och politisk osäkerhet i omvärlden innebär därmed risker för den 
svenska makroeko nomiska och finansiella stabili teten. Liksom tidigare fanns 
det under året ett antal internationella risker kopplade ti ll ekonomisk och po-
litisk osäkerhet som, om de blir verklighet, skulle kunna leda till en svagare 
ekonomisk utveckling. Det var exempelvis fortfarande oklart  vilka  ekono-
miska och finansiella effekter som Storbritanniens utträde ur EU  skulle kunna 
få. Därutöver fortsatte många länder i euroområdet att brottas med stora stats-
skulder och låg lönsamhet i banksektorn. Dessutom råd de fortsatt oro kring de 
tänkbara effek terna av en eventuell upptrappning av handelskonflikten mellan 
USA och Kina.  Därtill hade  konjunkturen i både Sverige och omvärlden mat-
tats av  och gick efter flera år med stark konjunktur mot ett mer normalt läge. 
Marknadsaktörer na förvänta de sig även fortsätt ningsvis  mycket låga räntor 
under kommande år , och det f anns tecken på att risktagandet ha de ökat globalt.  
Strukturella sårbarheter i dagens banksystem  
Riksbanken påpekade återigen att det finns flera sårbarheter och risker kopp-
lade till banksystemet i Sverige, däribland dess storlek, koncentration, begrän-
sade kapitalnivåer och , i vissa av seenden , låga motståndskraft mot likviditets-
risker. Bankernas stora exponeringar mot fastighetsmarknaden och utveck -
lingen på bostadsmarknaden ökar sårbarheterna ytterligare. Lån till svenska 
hushåll och icke -finansiella företag med bostäder eller andra ty per av fastig-
heter som säkerhet utgör cirka 75 procent av bankernas utlåning till dessa lån-
tagare. Bankerna finansierar i stor utsträckning  dessa lån på kapitalmarknaden, 
bland annat använder  de säkerställda obligationer , för vilka säkerheterna är 
just bol ån, för att finansiera bolån. I takt med att bolånen har ökat har även 
volymen utestående säkerställda obligationer ökat.  Detta gör bankerna käns-
liga för ett fall i bostadspriser na eftersom det skulle kunna minska förtroendet 
för dem samt fördyra och försämra deras möjlighet er att finansiera sig. En an- ETT STABILT FINANSIEL LT SYSTEM  
44 2019/20:RB1  
nan sårbarhet är att bankerna är bland de största ägarna av varandras säker-
ställda obligationer . Detta innebär att problem i en bank snabbt kan sprida sig 
till andra delar av det finansiella systemet.  
Infrastrukturen behöver mer motståndskraft mot risker 
Riksbankens övervakning av den finansiella infrastrukturen visade att den överlag fungerade bra under året, men att det fanns risker som behövde hante-
ras.  
Under året påpekade Riksbanken  att den interna st yrningen och kontrollen 
av betalningssystemet RIX behöver fortsätta att stärkas. Det är viktigt att RIX 
organiseras och styrs på ett sådant sätt att det finns väldokumenterade rutiner och resurser avsatta för ändamålsenlig  styrning, kontroll och riskhanter ing. 
Euroclear Sweden är Sveriges enda värdepapperscentral.  Riksbanken har 
sedan 2013 på pekat att Euroclear Swedens system för avveckling av värde-
papper behöver moderniseras eftersom  det varit riskfyllt att göra nödvändiga 
förändringar i systemet. Euroclea r Sweden har vidtagit åtgärder för att minska 
dessa risker och har även beslutat att under kommande år modernisera syste-
met för att göra det mer flexibelt . Riksbanken påpekade under året att d et är 
viktigt att Euroclear Sweden fortsätter att prioritera den  planerade modernise-
ringen så att den kan genomföras så säkert som möjligt.  Euroclear Sweden 
lyder under EU -förordningen om förbättrad värdepappersavveckling i EU och 
om värdepapperscentraler (CSDR) och måste således uppfylla förordningens krav.  Förordning en kräver att samtliga värdepapperscentraler, såväl nya som 
befintliga, auktoriseras.  Euroclear ansökte därför om auktorisation under året 
och fick sin ansökan beviljad i november. I samband med auktorisationen  hade  
Riksbanken möjlighet att framföra sina s ynpunkter på Euroclears ansökan till 
Finansinspektionen.  
Under hösten 2018 fallerade en av deltagarna hos den svenska centrala mot-
parten (CCP:n) Nasdaq Clearing. Fallissemanget hanterades utan att den hu-vudsakliga verksamheten påverkades , men medförde stora förluster för såväl 
övriga deltagare som för Nasdaq Clearing. Sedan dess har Nasdaq Clearing vidtagit flera åtgärder för att minska riskerna för stora förluster som kan uppstå 
i sådana sammanhang. Alla planerade åtgärder genomfördes dock inte under 
året. Riksbanken betonade  därför att det är viktigt att alla åtgärder genomförs 
enligt plan .  
Riksbankens finansmarknadsenkät  
Två gånger per år skickar Riksbanken ut en f inansmarknadsenkät till aktörer 
som är aktiva på de svensk a ränte-  och v alutamarknaderna.  Syftet med enkäten 
är att få en samlad bild av aktörernas syn på de svenska finansiella mark-
naderna  – hur dessa fungerar , hur marknadsaktivitet en ser ut  och vilka risker 
som aktörerna  upplever finns i det svenska finansiella systemet  fram över.  ETT STABILT FINANSIEL LT SYSTEM  
45 2019/20:RB1  
De aktörer som deltog i vårens enkät pekade på flera olika risker som kan 
påverka det svenska finansiella systemet negativt framöver.  Enligt aktörerna 
var den största risken ett oordnat brittiskt utträde ur EU.  Därtill nämnde aktö-
rerna bland annat ri sker relaterade till en finansiell kris eller recession, cyber-
risker och penningtvätt sfrågor. De aktörer som deltog i höstens  enkät  ansåg att 
det som främst skulle kunna påverka det svenska finansiella systemet negativt 
vore en upptrappning av handelskonfl ikten mellan USA och Kina och en glo-
bal konjunkturavmattning.  
Finansiella stabilitetsrådet  
Riksbanken ingår i Finansiella stabilitetsrådet. Rådet träffades två gånger u n-
der 2019. M yndigheterna fortsatte bland annat att diskutera riskerna med hus-
hållens höga skuldsättning. Riksbanken noterade  att skuldsättningen vuxit 
kraftigt under lång tid och är historiskt hög. Riksbanken konstaterade  också  
att en viktig bidragande orsak till att skulderna har ökat är a tt bostadsmark-
naden fungerar dåligt och att skattesystemet inte är väl utformat ur ett finansi-
ellt stabilitetsperspektiv.  
Riksbanken menade att det krävs  åtgärder inom bostads‐ och skattepoliti-
ken för att komma till rätta med de grundläggande orsakerna till att skulderna 
har blivit så höga . Enstaka bostadspolitiska åtgärder och ändringar i skattereg-
ler räcker inte. Sådana åtgärder kan dessutom  ge snedvridande  effekter. Att 
åtgärder uteblivit har bidragit till att det funnits ett behov av att vidta makro-
tillsynsåtgärder. Om strukturella  åtgärder hade införts hade behovet av mak-
rotillsynsåtgärder sannolikt varit mindre.   
För att skapa en bättre balans på bostadsmarknaden behövs, enligt Riksban-
ken, åtgärder som påverkar hela stocken av utestående lån. Man behöver också 
nå en bättre balans mellan utbud och efterfrågan på bostadsmarknaden. Ett led 
i detta är att göra en översyn av exempelvis hyresregleringen och skattesyste-
met.  
Under året diskuterade rådet även penningtvätt och cybersäkerhet i det fi-
nansiella systemet . Riksbanken ansåg att välfungerande samordning är viktigt 
för ett gott cyberförsvar och att det därför är av vikt att framöver hitta bra 
former för samarbeten, både mellan myndigheter och med den privata sektorn. 
Internationellt samarbete är också viktigt e ftersom många av systemen i den 
finansiella sektorn är gränsöverskridande. Myndigheterna arbetade även med 
att ta fram en gemensam manual för krishantering och arbetade vidare med 
lärdomarna från tidigare scenarioövningar.  
Internationellt arbete  för att stärka det finansiella 
systemet  
De lagar som reglerar svenska banker och finansiella institut bygger i stor ut-
sträckning på standarder som utformas på internationell nivå. En viktig del av  ETT STABILT FINANSIEL LT SYSTEM  
46 2019/20:RB1  
Riksbankens arbete med finansiell stabilitet är därför att  i olika internationella 
forum påverka utformningen av finansiella standarder och finansiell tillsyn.  
Under året deltog Riksbanken i diskussioner och beslut om utformningen 
av såväl standarder och regler som tillsyn en på både global nivå och EU -nivå. 
I många av dessa fr ågor samarbetade Riksbanken  med Finansinspektionen, 
Riksgälden och Finansdepartementet. Det internationella arbetet skedde fram-
för allt inom ramen för Baselkommittén, Kommittén för betalningar och finan-
siell infrastruktur (CPMI), Internationella valutafonden (IMF) och olika EU -
organ såsom Europeiska centralbankssystemet (ECBS), Europeiska bankmyn-
digheten (EBA), Europeiska systemrisknämnden (ESRB) och Ekonomiska 
och finansiella kommittén (EFK).  
Globalt sam arbete om banker 
Baselkommittén för banktillsyn främja r global finansiell stabilitet genom att 
ta fram  standarder för minimikrav på internationellt aktiva  banker. Riksbanks-
chef Stefan Ingves var fram till i mars  2019 ordförande  i kommittén  och förste 
vice riksbankschef Kerstin af Jochnick var fram till i september  2019 Riksban-
kens representant i kommittén. Under året deltog även Riksbankens tjänste-
män aktivt i flera arbetsgrupper.  
Under 2019 fokuserade Baselkommittén huvudsakligen på att färdigställa 
Basel III-ramverket  och verka för att standarderna införs  fullt ut, i tid och på 
ett konsekvent sätt i samtliga medlemsländer . Dessutom arbetade kommittén 
med att  främja banktillsynsfrågor  och med att  sjösätta ett ramverk för att be-
döma Baselstandardernas konsek venser och potentiella oönskade effekter . 
Därtill  studera de kommittén  konsekvenserna av bland annat cyberrisker, nya 
betalningsinstrument, nya referensräntor, penningtvättsrisker och klimatris-
ker. 
Rådet för finansiell stabilitet (FSB) är inrätta t för att s amordna nationella 
myndigheter och internationella standardsättare och för att främja en effektiv 
lagstiftning inom den finansiella sektorn. Sverige är inte medlem i FSB men 
vice riksbankschef Henry Ohlsson representerade Riksbanken i FSB:s regio -
nala kons ultativa grupp för Europa (FSB RCG -E) där han sedan juli 2019 är 
medordförande. Riksbanken var även involverad i FSB:s arbete med att ut-
veckla krishanteringen för finansiell infrastruktur  och i en arbetsgru pp som har 
tillsat ts för att utvärdera ramverket för T oo-Big-To-Fail. Som ordförande i Ba-
selkommittén deltog r iksbankschef Stefan Ingves i början av året också i 
FSB:s möten på styrkommitténivå och plenarnivå.  
Globalt samarbete om finansiell infrastruktur  
Under 2019 deltog R iksbanken i flera internationella övervaknings samarbeten  
för utländska finansiella infrastrukturer som hanterar betalningar och  värde-
papperstransaktioner. Övervakningssamarbetena bygger  antingen på lagkrav  ETT STABILT FINANSIEL LT SYSTEM  
47 2019/20:RB1  
eller på ömsesidiga överenskommelser med utländska  system och myndig-
heter. Riksbanken deltog också i övervakningen av S wift, som är en organi-
sation som tillhandahåller säkra finansiella meddelandetjänster till bland annat 
centralbanker och banker över hela världen.  
Vidare deltog Riksbanken i internationel la arbeten med att bedöma i vilken 
grad globala standarder har genomförts  i två länders respektive regelverk. Ar-
betena organiserades av CPMI -IOSCO  som består av CPMI , som är ett stan-
dardsättande organ med  centralbanker , och IOSCO , som är ett motsvarande  
organ  för värdepappersreglerare . Arbetet r esulterade i två publicerade rappor-
ter. Riksbanken medverkade i arbetet med att ta fram en publicerad rapport 
från CPMI om digitala värdeenheter och deras funktion som avvecklingsme-tod för stora betalningar.  Utöve r dessa publicerade CPMI -IOSCO bland annat 
en rapport riktad till centrala motparter . Rapportens  syfte är att sprida kunskap 
och öppna upp för diskussion om hur en central motpart  kan planera och ge-
nomföra effektiv a auktioner för att stänga öppna exponeringar  när en deltagar e 
fallerar . Detta är en fråga av stor vikt i och med att det blev nödvändigt att 
genomföra en auktion vid del tagarfallissemanget hos Nasdaq C learing under 
hösten 2018.  
Europeiskt samarbete  
Under 2019 deltog Riksbanken i EFK, som förbere der Ekofinrådets möten. 
Kommittén diskuterade bland annat frågor av gemensamt intresse inom ramen för IMF, rådets handlingsplaner för att hantera bankernas problemkrediter (non- performing loan s, NPL) och för att motverka penningtvätt och terrorist-
finansier ing, liksom kommissionens initiativ inom kapitalmarknadsunionen. 
Riksbanken verkade bland annat för mer verkningsfulla åtgärder för att 
komma till rätta med problemkrediter.  
Riksbanken deltog under året i ECBS:s arbetsgrupper. Där diskuterades frå-
gor om cybersäkerhet i den finansiella infrastrukturen och arbetet med ett ge-
mensamt europeiskt ramverk som gör det möjligt att på ett standardiserat sätt 
testa motståndskraften mot cyberrisker hos aktörer i det finansiella systemet . 
Ett annat fokusområde var för beredelser inför genomförandet av det andra be-
taltjänstdirektivet (Revised Payment Services Directive, PSD2 ). Riksbanken 
deltog också i analys en av digitaliseringen av betalningsmarknaden där frågor 
som innovationer och den globala digitala valutan Libra , som Facebook har 
för avsikt att skapa , ingår . Riksbanken delt og också i den dialog som fördes  
inom ECBS om  utformningen av tjänster för omedelbara betalningar.  
Europeiskt samarbete för makrotillsyn  
ESRB identifierar, analyserar och motverkar finansiella sy stemrisker i EU . 
Riksbanken deltar i dess styrelse, rådgivande tekniska kommitté och ett flertal 
arbets - och expertgrupper. Under 2019 bidrog Riksbanken bland annat till  ut- ETT STABILT FINANSIEL LT SYSTEM  
48 2019/20:RB1  
formningen av de makroekonomiska scenarier som ligger till grund för stress-
tester av  europeiska banker och  i analys en av sammanlänkningar av infrastruk-
tursystem. Riksbanken bidrog även i analysen av makrotillsynsfrågor som rör 
centrala motparter och clearing av värdepapperstransaktioner i EU samt i ut-
formningen av ett initialt ramverk för  makrotillsynsöverväganden.  
Under 2019 utfärdade  ESRB varningar till fem EES- länder och rekommen-
dationer till sex EU -länder gällande  sårbarheter kopplade till deras respektive 
bostadsmarknader. Sverige är ett av de länder som fick en rekommendation. 
Rekommendationen föreslår lämpliga åtgärder för att hantera sårbarheter na på 
bostadsmarknaden. Redan 2016 varnade ESRB för sårbarheterna på den 
svenska bostadsmarknaden.  
Nordisk -baltiskt samarbete  
Under 2019 fortsatte Riksbanken det nordisk -baltiska samarbetet inom stabi-
litetsområdet. Under 2019 hölls två möten med det nordisk -baltiska makrotill-
synsforumet (Nordic -Baltic Macroprudential Forum, NBMF), som är ett sam-
arbetsforum för centralbanker och tillsynsmyndigheter som ska fokusera på  
finansiella stabilitetsrisker och gränsöverskridande bankverksamhet i  re- 
gionen.  Utöver allmänna risker som kan påverka regionen fortsatte gruppen 
bland annat att diskutera hur myndigheter ömsesidigt kan erkänna vara ndras 
åtgärder för makrotillsyn . 
Riksb anken fortsatte även arbetet i den nordisk -baltiska stabilitetsgruppen 
(Nordic -Baltic Stability Group, NBSG), ett forum för finansministerier, 
centralbanker och tillsyns - och resolutionsmyndigheter i de nordiska och bal-
tiska länderna. Stabilitetsgruppen ha r till uppgift att stärka beredskapen och 
hantera gränsöverskridande finansiella stabilitetsfrågor i den nordisk -baltiska 
regionen. I januari 2019 genomfördes en nordisk -baltisk finansiell krisövning 
med c irka 300 deltagare från 31 myndigheter i de åtta no rdiska och ba ltiska 
länderna samt från relevanta m yndigheter  i andra e urope iska länder . Riksban-
ken är ordförande i den arbetsgrupp som förberedde krisövningen. Norge var 
ordförande i NBSG under 2019.  
Internationella åtaganden  
Utöver det internationella och  europeiska samarbetet som syftar till att stärka 
det finansiella systemet har Riksbanken även andra internationella åtaganden.  
Internationella valutafonden  
Riksbankens arbete med IMF innebär bland annat att tillsammans  med Finans-
departementet ta fram Sver iges position inför diskussioner och beslut i IMF:s 
exekutivstyrelse. Under en fyraårsperiod till och med utgången av 2019 repre-
senterade  Sverige den nordisk -baltiska valkretsen i IMF. Under den perioden 
samordna de Riksbanken och Finansdepartementet framta gandet av positioner 
i valkretsen.   ETT STABILT FINANSIEL LT SYSTEM  
49 2019/20:RB1  
Riksbanken bidrar till IMF:s finansiering via insatskapital (alla länder bi-
drar proportionerligt) och lånearrangemang (länder na bidrar frivilligt). Under 
2016– 2017 tecknade IMF nya bilaterala låneavtal med ett fyrtiotal av sina 
medlemsländer, däribland Sverige genom Riksbanken. Lånen sträcker sig som 
längst till utgången av 2020. Under 2019 fortsatte diskussionerna om IMF:s 
resurs er framöver, både vad gäller insatskapitalet och lånearrangemangen.  
Till de större frågor som behandlades i IMF:s styrelse under året hör kris-
lånet till Argentina och inriktningen på IMF:s övervakning framöver. Två 
stora översyner har initiera ts i syfte  att utvärdera och komma med förslag : dels 
av IMF:s regelbundna granskningar av den finansiella sektorn ( Financial 
Sector Assessment Program ), dels av all  övervakning (Comprehensive 
Surveillance Review). Dessa två översyner diskuterades av styrelsen vid två 
tillfällen  under 2019,  och slutresultatet ska presenteras i april 2020.  Riksban-
ken har i dessa diskussioner bland annat bett IMF att belysa fördelarna med 
öppen handel mellan länder och att stärka sin övervakning av den finansiell a 
sektor n. Därutöver har R iksbanken påtalat vikten av att anpassa övervak-
ningen till utvecklingen inom teknologi, digitalisering och hållbarhetsfrågor.  
Teknisk assistans  
Riksbanken samarbetar med centralbanker i utvecklingsländer för att överföra 
kunskaper inom viktiga centralbank srelaterade områden. Denna typ av expert-
hjälp brukar kallas teknisk assistans. Ett femton tal olika insatser genomfördes 
vid centralbankerna i  Ukraina och  i Rwanda samt  vid den palestinska monetära 
myndigheten under 2019. Verksamheten finansierades med medel från Sida.  
Fördjupad analys  
Inom vissa utvalda områden arbetade Riksbanken särskilt med att för djupa sin 
analys av det finansiella systemet.  
Stresstester av banker nas kapital och likviditet  
Riksbanken har sedan många år genomfört olika typer av stresstester för att 
bedöma motståndskraften mot finansiella risker och hot i banksystemet.  Ett 
stresstest är ett analytiskt verktyg som prövar bankers motståndskraft mot fi-
nansiella risker och hot i ett hypotetiskt scenario, exempelvis en djup ekono-
misk recession med  fallande tillgångspriser . Under året lanserade Riksbanken 
två nya metoder för stresstester : en metod för bankernas kapital och en metod 
för bankernas likviditet.  
Riksbankens stresstester av bankernas kapital tyder på att bankernas kredit-
förluster skulle kunna bli omfattande i ett scenario med en djup ekonomisk 
recession.  Riksbankens stresstester av bankernas likviditet visar att bankernas 
likviditetsbehov  ökar snabbt om en finansiell stress fortgår mer ä n en månad 
och att bankerna har väsentliga likviditetsbehov efter sex månader.   ETT STABILT FINANSIEL LT SYSTEM  
50 2019/20:RB1  
Fortsatt höga andelar p roblemlån inom EU  
Under året fördjupade  Riksbanken analysen kring problemlån i den europeiska 
banksektorn och deras effekt er på banker och finansiell stabilitet. Problemlån 
uppstår när låntagaren inte längre betalar enligt lånevillkoren.  I Sverige är an-
delen problemlån mycket liten. Men  den globala finansiella krisen och den 
efterföljande europeiska statsskuldskrisen ledde till att antalet pr oblemlån 
ökade för flera europeiska banker , och andelen problemlån i det europeiska 
banksystemet  är fortfarande högre än före finanskrisen . Stora volymer av pro-
blemlån kan innebära att bankerna får problem med sin kapitaltäckning och 
kan i värsta fall leda till fallissemang  för bankerna . Problemlån minskar även 
bankernas lönsamhet och minskar  deras förmåga att ge nya krediter. Problem-
lån riskerar också att hämma den långsiktiga ekonomiska tillväxten och med-
för att osäkerhet en ökar  inom banksystemet med förhöjda finansiella stabili-
tetsrisker som följd .  
Nya förutsättningar för bostadsutvecklare  
Efter  fallet i  bostadspris erna under hösten 2017 ökade osäkerheten på bostads-
marknaden och särskilt på marknaden för nyproduktion där förutsättningarna 
för bolag som utvecklar bostäder  förändrades . Allt färre  nya bostäder såldes , 
och hushåll en blev alltmer ovilliga att sluta förhandsavtal. Eftersom finansie-
ringen av nya bostadsprojekt ofta förutsätter att en stor andel bostäder säljs 
innan byggnationen påbörjas blev det därför svårt för bostadsutvecklar na att 
påbörja nya projekt. Riksbanken analyserade under 2019 bostadsutvecklarnas 
affärsmodell er och intäktsredovisning ar för att förstå vilk a risker de ssa är för-
knippade  med.  
Strukturomvandling på värdepa ppersmarknaden  
Under året lyfte Riksbanken fram frågan om hur svenska värdepapper ska av-
vecklas i framtiden för att  den svensk a värdepappersmarknad en ska fortsätta 
att vara attraktiv för investerare och emittenter.  Frågan är viktig för det finan-
siella syst emet eftersom värdepappersmarknaden är en central del och måste 
fungera så effektivt som möjligt.  En riksbanksstudie publicerades som belyser 
ett antal frågor som relevanta aktörer –  emittenter, investerare, värdepappers-
centraler, banker och Riksbanken –  behöver analysera för att kunna ta ställning  
till frågorna ovan . Under hösten bjöds därtill olika aktörer på den svenska vär-
depappersmarknaden in till rundabords samtal om hur framtiden för svensk 
värdepappersavveckling ska se ut . 
Klimatrelaterade risker är en källa till finansiella risker  
Klimatförändringarna är en av de största utmaningarna i vår tid , och de kräver 
en global omställning till en mindre fossilbaserad ekonomi. Såväl effekterna  ETT STABILT FINANSIEL LT S YSTEM  
51 2019/20:RB1  
av den globala uppvärmningen som omställningen i sig skapar kli matrelate-
rade risker. Under 2019 deltog  Riksbanken i det internationella arbetet på om-
rådet och belyste  hur sådana risker kan påverka det finansiella systemets del-
tagare. För b anker, försäkringsbolag och andra finansiella och icke -finansiella 
företag kan d e klimatrelaterade riskerna skapa finansiella risker. Om dessa inte 
hanteras kan det få konsekvenser för den finansiella stabiliteten. För att de 
klimatrelaterade riskerna ska kunna mätas, prissättas och hanteras krävs bland 
annat en bättre rapportering om dessa risker från såväl finansiella som icke -
finansiella företag.  
Riksbanken tillhandahåll er en referensränta  
Referensräntor fyller en central och viktig funktion i det finansiella systemet. 
Men p å grund av händelser i samband med finanskrisen 2007– 2008 och den 
så kallade Liborskandalen 2012 minskade förtroendet för vissa referensräntor , 
som tas fram av marknadsaktörerna själva. Sedan dess har ramverken kring 
referensräntor na reformerats , och arbeten pågår världen över med att ta fram 
nya, alternativa referensräntor.  
Även i Sverige pågår ett arbete med att ta fram ett  alternativ till den nuva-
rande referensräntan Stibor (Stockholm Interbank Offered Rate). Riksbanken var under 2019 aktiv i de tta arbete på flera sätt och  deltog som observatör i 
den svenska Arbetsgruppen för alternativa referensräntor (AGAR). AGAR skapades i december 2018 på initiativ av Bankföreningen för att ta fram ett 
förslag på en alternativ referensränta för svenska kronor. I arbetsgruppen del-tar de sju Sti borbankerna, medan Riksbanken, Finansinspektionen, Riksgälden 
och Bankföreningen deltar som observatörer. Riksbanken utredde även internt om det skulle kunna vara lämplig t att Riksbanken tillhandah åller en sådan re-
ferensränta. Som ett led i detta arbete pu blicerade Riksbanken remissen ”Riks-
bankens roll i att tillhandahålla en referensränta” den 26 oktober 2019. Riks-
bankens direktion beslutade den 12 december 2019 att Riksbanken ska tillhan-
dahålla en referensränta på den allra kortaste löptiden (over -night, O/N) i 
svenska kronor . 
Konferens om cybersäkerhet i finanssektorn  
I november 2019 arrangerade Riksbanken, i samarbete med de andra nordiska centralbankerna, en konferens om cybersäkerhet i finanssektorn. Detta var den 
tredje av en serie årliga cyberkonferenser som anordnas av de nordiska central-
bankerna. Årets konferens inleddes med en diskussion om hur organisationer 
ska styras  och organiseras för att hantera cyberrisker på ett tillfredställande 
sätt. Därefter diskuterades ett antal konkreta initiativ för att förbättra mot-
ståndskraften mot cyberrisker i  finanssektorn.   ETT STABILT FINANSIEL LT SYSTEM  
52 2019/20:RB1  
Riksbanken samordnar cybersäkerhetstester 
Under 2019 beslutade Riksbanken att anta ramverket TIBER -EU och publice-
rade därför riktlinjer för den svenska nationella anpassningen, TIBER -SE. 
TIBER -EU är ett ramverk för cybersäkerhetstester som Europeiska central-
banken har tagit fram och som gör det möjligt att på ett standardiserat sätt testa 
motståndskraften mot cyberrisker hos aktörer i det finansiella systemet. För att 
koordinera dessa tester i Sverige startade Riksbanken under året ett samver-
kansforum tillsammans med de centrala aktörer i det svenska finansiella sy-stemet som kommer att genomgå tester enligt ramverket.  
Fördjupning om bankunionen  
Under 2018 påbörjades arbetet i Utredningen om ett eventuellt deltagande i 
den europeiska bankunionen ( SOU 2019:52). Riksbanken var representerad i 
den expertgrupp som var knuten till utredningen . Utredningen överlämna de 
sitt betänkande till regeringen den 9 december 2019.    
53 2019/20:RB1  
Statistik och forskning  
För att svara upp mot nationella och internationella analysbehov har Riks-
banken under flera år drivit ett antal utvecklingsprojekt som syftar till att för-
bättra och förnya den finansiella statistiken. Statistik om de svenska hushål-
lens finansiella tillgångar och skulder är uppgifter som Riksban ken anser vara 
särskilt viktiga för att kunna bedriva ett bra krisförebyggande arbete och mot-
verka finansiell instabilitet. Under 2019 har Riksbanken därför gjort en fram-
ställning till riksdagen med förslag om att det tillsätts en offentlig utredning 
som s ka belysa alla aspekter av behovet av mer detaljerad statistik över hus-
hållens finansiella ställning . Riksbanken bedrev under året forskning huvud-
sakligen inom penningpolitik och finansiell stabilitet. Flera  artiklar publice-
rades i vetenskapliga tidskrifte r. Riksbanken arrangerade även ett par inter-
nationella vetenskapliga konferenser.  
Riksbankens statistikverksamhet  
Enligt riksbankslagen ska Riksbanken löpande offentliggöra statistiska upp-
gifter om valuta - och kreditförhållanden. Statistik över finansmarknaden, vär-
depappersemissioner och betalningsbalansen produceras och publiceras på 
Riksbankens uppdrag av Statistiska centralbyrån (SCB). Riksbanken ansvarar  
dock  för statistikens kvalitet, innehåll och utveckling. I utvecklingen av sta-
tistiken ar betar Riksbanken tillsammans med flera internationella institutioner 
som Europeiska centralbankssystemet (ECBS), Eurostat och Bank for Inter-
national Settlements (BIS).  
Riksbanken samlar själv in och publicerar daglig omsättningsstatistik på 
ränte - och valu tamarknaden. Dessutom publiceras dagligen räntor och valuta-
kurser på Riksbankens webbplats.  
Tre gånger om året publicerar Riks banken en rapport baserad på in tervjuer 
med 40 –45 företag som ger en snabb och  aktuell bild av ut vecklingen för de 
icke-finansiell a företagen.  Huvudsyftet med Riksbankens företagsundersök-
ning är att få fördjupad information om hur företagen uppfattar det aktuella 
konjunkturläget och hur de avser att agera utifrån detta.   
Riksdagen föreslog utredning om statistik över hushållens 
tillgångar och skulder  
Sedan förmögenhetsskatten avskaffades 2007 saknar Sverige statistik över 
vilka grupper av hushåll som är högt skuldsatta och vilka tillgångar de ssa har. 
Flera instanser har påpekat att sådan  statistik  behövs , däribland Internationella 
valutafonden (IMF) och den statliga utredningen om hushållens överskuldsätt-
ning. Sådan statistik är central om man vill kunna  bedöma hushållssektorns  STATISTIK OCH FORSKNI NG 
54 2019/20:RB1  
motståndskraft mot olika ekonomiska störningar , och den skulle dessutom för-
bättra Riksbankens och Finansinspe ktionens möjligheter att upprätthålla sta-
bilitet i det finansiella systemet.  
Riksbanken publicerade 2017 en rapport med förslag till insamling av de-
taljerade uppgifter om hushållens tillgångar och skulder och begärde in syn-
punkter på förslaget från näringslivet och andra myndigheter. Det fortsatta ut-
redningsarbetet visade dock att svenska myndigheter saknar tydligt lagstöd för 
att samla in de uppgifter som är nödvändiga för att få fullgod statistik på detta område. I maj 2019 föreslog Riksbanken därför att  riksdagen tillsätter  en ut-
redning som ser över hur ny statistik över hushållens tillgångar och skulder 
kan samlas in. Förslaget stöddes av Statistiska centralbyrån och Finansinspek -
tionen.  
I oktober föreslog riksdagen att regeringen tillsätter en ut redning om ny 
statistik över hushållens tillgångar och skulder. I betänkandet skrevs bland an-
nat att utredningen grundligt ska belysa och analysera hur en detaljerad sta-
tistik över hushållens tillgångar och skul der ska kunna byggas upp och använ-
das samtidi gt som den personliga integriteten och personuppgifts skyddet inte 
åsidosätts.  
Fördjup nings frågor i Riksbankens företagsundersökning  
För att kunna fördjupa diskussionen om aktuella frågor som är relevanta för 
penningpolitiken ställs regelbundet kompletteran de frågor till de företag som 
intervjuas i Riksbankens företagsundersökning. Under 2019 gjordes  bland an-
nat fördjupningar om hur företagen bestämmer sina försäljningspriser och om deras produktivitetsarbete.  
Företagens produktivitetsarbete och prissättning  
Under senare år har produktivitetstillväxten i Sverige och i omvärlden varit svag,  enligt den officiella statistiken. I februari månads företagsundersökning 
ställde därför Riksbanken några fördjupade frågor till företagen om hur de mä-
ter produktiviteten, hur de arbetar för att förbättra den och vilka faktorer som 
har störst betydelse för dess utveckling. Företagen lyfter fram sitt löpande ar-
bete med att förbättra verksamheten och planeringen som den viktigaste fak-torn bakom högre produktivitet. Flera har ä ven infört ny teknik som har bidra-
git till produktivitetstillväxten i verksamheten. Andra faktorer, som regelefter-levnad och it -säkerhet, är svårare att effektivisera och har därmed bidragit till 
att dämpa produktivitetsutvecklingen.  Företagen svarade ocks å att de inte upp-
lever samma svaga produktivitetstillväxt som den officiella statistiken  visar.  
Senare under våren genomförde Riksbanken,  i samarbete med 15 andra 
centralbanker , en särskild u ndersökning om hur företagen be stämmer sina för-
säljningspriser. Att förstå drivkrafterna bakom företagens prissättning är vik-
tigt när penningpolitiken ska utformas. Bland annat ställdes frågor om hur pass 
självständig företagens prissättning är, hur ofta deras priser ändras och vilka  STATISTIK OCH FORSKNI NG 
55 2019/20:RB1  
faktorer som främst bestämmer deras prissättning. Svaren visade att en majo-
ritet av företagen bestämmer sina priser själva medan andra angav att det är 
priserna  på världsmarknaderna som styr. Inom handeln är det relativt vanligt 
att priser ändras dagligen medan priserna inom industrin ändras  mer på årsba-
sis. Företagen försöker höja sina priser när de ser att kostnaderna ökar samti-
digt som de är försiktig a med att ändra sina priser eftersom konkurrenterna 
kanske inte följer efter.  
Riksbankens forskning  
Riksbankens forskning är framför allt inr iktad på områden som har direkt be-
tydelse för bankens verksamhet. Målet med forskningen är att tillhandahålla bättre underlag för utformningen av Riksbankens policybeslut.  
Resultaten av Riksbankens forskning publiceras i internationella ve ten-
skapliga tidsk rifter men även i Riksbankens tidskrift Penning - och valutapoli-
tik. Resultaten sprids också genom presentationer vid andra centralbanker och vid universitet samt på vetenskapliga konferenser.  
Forskning bedrivs huvudsakligen om finansiell stabilitet och pen ningpoli-
tik. De forskare som är inriktade mot finansiell stabilitet studerar svenska hus-håll och företag i syfte att förstå deras ekonomiska agerande . Bland annat an-
vänd er de  stora mängder data som gör det möjligt att undersöka  risken för 
företagskonkurser  och att se hur olika makrotillsynsåtgärder påverkar hushål-
lens skuldsättning.  
De forskare som är inriktade mot penningpolitik och makroekonomi försö-
ker bland annat förstå och kvantifiera hur penningpolitiska åtgärder påver kar 
konjunkturen och inflationen, arbetsmarknadens funktionssätt och samspelet 
mellan penningpolitiken och finanspolitiken. Forskningen syftar bland annat 
till att identifiera frågor som kan väntas bli viktiga längre fram. Ett exempel 
på detta är den nyligen publicerade uppsatsen Fuel fo r Economic Growth?, 
publicerad i tidskr iften Journal of Eco nomic Theory. Data från 134 länder v i-
sar att länder som i större ut sträckning använder fossila bränslen växer snab -
bare än länder som använder biobränsle. För att kunna undersöka och förstå 
detta empiriska samband har forskarna konstruera t en så kallad  endogen till-
växtmodell där produktionen  bestäms av kapital och arbete och av  de utbyt-
bara energikäll orna fossil bränsle  och biobränsle. Modellen visar  två balanse-
rade tillväxtbanor: en med låg tillväx t där energi n produceras med biobränsle 
och en med hög tillväxt där energi n kommer från fossilbränsle. Modellen visar 
att en tillräckligt stor ökning av tillgången till fossilbränsle kan initiera ett lyft 
för ett land från stagnation till ihållande tillväx t, liknande den ekonomiska för-
ändring  som skedde i  västvärlden under  den industriella revolutionen. Ut-
vecklingsländer riskerar att fastna i sin ekonomisk a utveckling på grund av 
bristen  på fossila bränslen, eftersom v ärldsmarknadspris et på dessa bränslen  
bestäms av ut vecklade och rika länders efterfrågan. Tillgången på energi har  STATISTIK OCH FORSKNI NG 
56 2019/20:RB1  
tidigare spelat en avgörande roll för ekonomisk ti llväxt , och det framtida olje-
priset kan därför förväntas ha stora implikationer för världsekonomin och är 
därmed viktigt för Riksb ankens policyverksamhet . 
Forskare från forskningsenheten har även skrivit artiklar, främst i Riksban-
kens egen publikation Penning - och valutapolitik, i syfte att sprida forsknings-
resultat till en bredare krets och därmed främja diskuss ion om policyrelevant a 
frågor. En del av artiklarna är samförfattade med medarbetare från andra av-
delningar på Riksbanken, bland annat i syfte att i förlängningen producera ett bättre beslutsunderlag. Artiklar na har handlat om den historiska utvecklingen 
av betalningssystem en, om hur negativa styrräntor påverkat låneräntor na, om 
Riksbankens balansräkning och finansiella oberoende, om arbetsmarknadens 
funktionssätt och lönebildningen samt om ekonomiska styrmedel för att 
minska den globala uppvärmningen.  
Forskningsenheten organi serade under året tre  vetenskapliga konferenser 
på Riksbanken. I juni organiserades en konferens om arbetsmarknaden och 
makroekonomin, i samarbete med Institute for the World Economy i Kiel. Til l-
sammans  med centralbankerna i Australien, Kanada, Norge och Nya Zeeland 
genomfördes i september en konferens med fokus på penningpolitiska fråge-ställningar som är relevanta för små öppna ekonomier. I november var Riks-
banken värd för  den årliga centralbankskonferensen i Market Micro Structure, 
som berör granulär analys av handeln på finansiella marknader. Detta forsk-ningsområde ger exempelvis insikter om säljares och köpares agerande i valu-
tahandeln, ofta med hjälp av högfrekvent a data, som ger oss en bättre förstå-
else för hur växelkursen f ör svenska kronor, som är central för Riksbankens 
policyarbete, utvecklas över tid.  Dessutom var Riksbanken medarrangör till en 
konferens på Bank of Canada i oktober om elektroniska valutor.  
Forskningssamarbete med Ukrainas centralbank  
En av aktiviteterna inom ramen för arbetet med teknisk assistans med Ukrainas 
centralbank (NBU) handlar om att stödja och utveckla deras forskningsenhet. 
Det har inneburit att flera forskare från Riksbankens forskningsenhet vid olika 
tillfällen bes ökt NBU och hållit forskningssemi narier och diskuterat forsk-
ningsrelaterade frågeställningar. Under 2017 och 2018 tillförde Sida extra 
pengar fö r att ge möjlighet för en medar betare från Riksbanken att tillbringa 
sex månader på NBU för att ge råd om hur man kan stärka och bygga upp 
forskningen där, men också för att initiera och delta i två olika forskningspro-
jekt – ett om penning politik och ett annat om finansiell stab ilitet. Forsknings-
projekten resulterade i tre publikationer under 2018 och 2019 med förfa ttare 
från både Riksbanken och NBU: e n publikation i NBU:s tidskrift Visnyk of 
the National Bank of Ukraine (Macroeconomic effects of introducing a capital 
conservation buffer in the Ukrainian banking sector ) och två publikationer i 
National Bank of Ukrain e Working Paper series (Mitigating the cost of stricter 
macroprudential policies samt Disinflation in closed and small open eco-
nomies ). Publikationerna kan laddas ned från NBU:s hemsida.    
57 2019/20:RB1  
Tillgångsförvaltning  
Under 2019 omfördelades  tillgångarna i valutareserven för att bättre mot-
svara  Riksbankens beredskapsbehov i utländsk valuta. De största för ändring-
arna innebar att euro omfördelades till amerikanska dollar och att danska och 
norska kronor inkluderades i valutareserven. Därtill sålde Riksbanken till-
gångar i valutareserven av hållbarhetsskäl.  Utifrån bedömningen att bered-
skapsbehovet minskat något beslutade Riksbanken dessutom att minska valu-
tareserven gen om att inte refinansiera valuta lån från Riksgälden om totalt  
8 miljarder amerikanska dollar . Sammantaget över året minskade  värdet på 
Riksbankens finansiella tillgångar med 34,5 miljarder kronor och uppgick till 
898,6  miljarder kronor vid årets slut. Värdet på tillgångarna påverkades dock  
positivt av att den svenska kronan försvag ades under året , att svenska och 
internationella räntor föll och att guldpriset steg.  
Finansiella tillgångar och skulder  
Riksbanken förvaltar finansiella tillgångar för att säkerställa att banken kan 
uppfylla sitt lagstadgade mål och utföra sina uppdrag. D e finansiella tillgång-
arna består till största delen av guld - och valutareserven. Denna ger Riksban-
ken möjlighet att vid behov ge tillfälligt likviditetsstöd i utländsk valuta och 
att intervenera på valutamarknaden. Valutareserven består av räntebärande 
värdepapper i utländsk valuta med hög likviditet och låg kreditrisk, i huvudsak 
statsobligationer. Riksbanken håller även tillgångar i form av värdepapper ut-
givna i svenska kronor. Dessa tillgångar består huvudsakligen av de svenska 
nominella och reala stats obligationer som Riksbanken köpte under perioden 
2015 –2019 i penningpolitiskt syfte. Bland Riksbankens tillgångar finns även 
fordringar på IMF eftersom Riksbanken är den myndighet i Sverige som an-
svarar för de skyldigheter som följer av Sveriges medlemskap  i fonden. Riks-
banken har beredskap att använda guld - och valutareserven för att låna ut 
pengar till IMF, som i sin tur lånar ut pengar till länder med betalningsbalans-
problem.  
Riksbankens finansiella skulder utgörs huvudsakligen av den skuld i 
svenska kro nor som uppstår när banksystemet deponerar en del av sina likvida 
tillgångar hos Riksbanken, tillgångar som till exempel skapats  under de sen-
aste åren då Riksbanken köpt  statsobligationer av bankerna. Riksbanken har 
även finansiella skulder i utländsk valu ta till Riksgälden. Dessa skulder utgörs 
av amerikanska dollar och euro som Riksbanken lånat upp från Riksgälden i 
syfte att förstärka valutareserven.  
Under året minskade  balansomslutningen med 34,5 miljarder kronor till 
900,0  miljarder kronor, främst till  följd av återbetalning en av valutalån till 
Riksgälden  (se diagram 11). Riksbankens eget kapital (inklusive årets resultat  TILLGÅNGSFÖRVALTNING  
58 2019/20:RB1  
och värderegleringskonton) ökade med 36,9 miljarder kronor till 165,0  miljar-
der kronor, vilket huvudsakligen beror på årets positiva  resultat.  Vid utgången 
av 2019 uppgick den totala avkastningen på Riksbankens finansiella tillgångar 
och skulder till 41,5 miljarder kronor (se tabell 5 ). 
Diagram 11  Riksbankens balansräkning i slutet av 2018 respektive 2019 
 
Källa: Riks banken.  
Tabell 5  Riksbankens finansiella tillgångar och skulder i slutet av 2019  
Miljoner kronor  
   Avkastning  
 Tillgångar  Skulder  Ränta  Valuta  Total  
Guld-  och valuta -
reserv  480 090 10 589 17 65 5 35 68 7 53 34 2 
Guldreserv  57 488 – – 11 506  11 506  
Valutareserv  422 602 10 589 17 65 5 24 18 1 41 83 6 
Valutalån  – 194 258 –3 725  –15 311  –19 036  
Derivatinstrument  29 – –200 645 445 
IMF  40 200 29 204 80 1 322 1 402 
Värdepapper i SEK  378 266 – 4 160  – 4 160  
Penningpolitiska 
transaktioner  – 432 582 1 180  – 1 180  
Stående faciliteter  – 117 666 52 – 52 
Finjusteringar  – – 118 – 118 
Riksbankscertifikat  – 314 916 1 010  – 1 010  
Totalt  898 585 666 633 19 150  22 343 41 493 
Anm.: Tabellen visar finansiella tillgångar och skulder i Riksbankens balansräkning. Beräkningen av av-
kastningen baseras på både tillgångar och skulder och redovisas i tabellen för Riksbankens  nettoford-
ringar.  
Källa: Riksbanken.  01002003004005006007008009001 000
Tillgångar Skulder Tillgångar Skulder
2018-12-31 2019-12-31Övriga tillgångar och skulder
IMF-relaterade tillgångar och
skulder
Sedlar och mynt
Eget kapital och
värderegleringskonton
Svenska tillgångar och skulder
Guld- och valutareserv i övrigt
respektive upplåning i
utländsk valuta TILLGÅNGSFÖRVALTNING  
59 2019/20:RB1  
Guld - och valutareserven  
Guld - och valutareserven förvaltas så att Riksbanken alltid står redo att upp-
fylla sina  åtaganden. Reserven måste därför vara utformad så att den vid behov 
kan användas till att ge tillfälligt likviditetsstöd till svenska banker, fullgöra 
Sveriges del i IMF:s internationella långivning och intervenera på valutamark-
naden. Dessutom är reserven  utformad för att sprida riskerna och uppnå en 
högre avkastning i förhållande till den risk som tas.  
Riksbankens beredskap att med kort varsel kunna ge tillfälligt likviditets-
stöd i utländsk valuta ställer stora krav på guld - och valutareservens samman-
sättning. Valutareserven hålls därför till största delen i de valutor där likvidi-
tetsstöd kan bli aktuellt och i sådana tillgångar som snabbt kan omvandlas till 
likvida medel , främst statsobligationer i amerikanska dollar och euro.  
Valutareserven förändrades f ör att bättre spegla 
beredskapsbehovet  
I slutet av 2018 beslutade direktionen om en ny finansiell risk - och investe-
ringspolicy som fastställer principerna för Riks bankens investeringar i guld-  
och valutareserven. Med utgångspunkt i beredskapsbehovet defini erar polic yn 
den tillgångs - och valutasam mansättning som sätter ramarna för fö rvaltningen 
av guld - och valuta reserven. Vissa avvikelser från denna sammansättning är 
dock tillåt na i syfte att minska risken eller öka avkastningen i reserven.  
Den nya policyn började gälla den 1 januari 2019 och resulterade i föränd-
ringar av valutareservens sammansättning.  För att bättre spegla beredskapsbe-
hovet  inkluderades danska och norska kronor i reserven genom att Riksbanken 
investerade i danska och norska statsobligationer. Dessutom utökades andelen 
tillgångar i amerikanska dollar genom att Riksbanken växlade euro till dollar 
och investerade i amerikanska värdepapper. I slutet av året uppgick de sam-
manlagda tillgångarna i amerikanska dollar och euro till 56 respektive 19 pro-
cent av guld - och valutareserven (se diagram 12).  
För att sprida riskerna och uppnå en högre avkastning höll Riksbanken, lik-
som under t idigare år, en mindre del av reserven i andra valutor än de som 
måste hållas för att möta beredskapsbehovet. Dessa placeringar utgjordes i hu-
vudsak av australiska stats - och delstatsobligationer och kanadensiska stats - 
och provinsobligationer. Under 2019 l edde dessa avvikelser till att valutare-
servens marknadsrisk var lägre än vad som varit fallet utan avvikelserna sam-
tidigt som även avkastningen blev något lägre.  
För att Riksbanken ska kunna hålla hög beredskap får valutareservens rän-
tekänslighet inte vara för hög. Räntekänsligheten tillåts däremot variera mel-
lan olika tillgångar i olika valutor för att utbyte t mellan avkastning och risk  
ska bli bästa möjliga . Under 2019 valde Riksbanken att öka valutareservens 
räntekänslighet eftersom det ansågs bidra till  att ge en högre avkastning. Rän-
tekänsligheten ökades till en nivå kring 4, mätt som modifierad duration.   TILLGÅNGSFÖRVALTNING  
60 2019/20:RB1  
Diagram 12  Guld-  och valutareservens sammansättning i slutet av 2019 
 
Anm.: Siffrorna i diagrammet visar marknadsvärdet på guld-  och valutareserven inklusive upplupna rän-
tor. 
Storleken på reserven  minskades genom återbetalning av lån  
Beredskapsbehovet av utländsk valuta avgör hur stor guld-  och valutareserven 
behöver vara. Till följd av bland annat förändringar i bankernas balansräk-
ningar och Nordeas byte av hemvist till Finland bedömde Riksbanken under 
2019 att beredskapsbehovet minskat något. I mars beslutade direktionen  därför 
att minska guld - och valutareserven under året genom  att inte refinansiera va-
lutalån från  Riksgälden om sammanlagt 8 miljarder amerikanska dollar . Riks-
banken betalade således tillbaka de aktuella lånen vid förfallotidpunkterna i maj, juli och oktober.  
Sammantaget över året minskade värdet på skulden till Riksgälden med 
motsvarande 62,0 miljarder kronor och var 194,3 miljarder kronor vid årets 
slut. Lånen i amerikanska dollar och euro uppgick vid årsskiftet till 70 respek-
tive 30 procent av skulden till Riksgälden.  
Riksbanken sålde tillgångar av hållbarhetsskäl  
I den finansiella risk - och invest eringspolicyn har direktionen beslutat att Riks-
banken ska ta hänsyn till hållbarhet i valet av tillgångar. Detta gäller under förutsättning att det inte negativt påverkar Riksbankens beredskap, där det ex-empelvis följer av beredskapsbehovet att valutareser ven till stor del ska bestå 
av statsobligationer i amerikanska dollar. Riksbanken har valt att i första hand 
väga in vilket klimatavtryck tillgångarna i valutareserven innebär.  Detta har 
fått till följd att Riksbanken endast investerar  i australiska  delsta ter och kana-USD 
268,1
EUR
91,5Övriga euroländerGuld
57,5AUD
20,9GBP
16,8CAD
12,7DKK
6,2NOK
6,4
Tyskland TILLGÅNGSFÖRVALTNING  
61 2019/20:RB1  
densiska provinser som har samma eller lägre växthusgasintensitet än respek-
tive stat som helhet. Under 2019 sålde Riksbanken därför obligationer utgivna 
av vissa australiska delstater och kanadensiska provinser  och placerade i stats-
obligationer  och andra delstater och provinser med lägre växthusgasintensitet.  
Guldreserven behölls oförändrad  
Riksbanken har en guldreserv som totalt uppgår till 125,7 ton guld. Att Riks-
banken äger guld beror till stor del på guldets historiska koppling till sedlar 
och mynt . Riksbanken var under en period med bland annat guldmyntfot skyl-
dig att lösa in sedlar mot guld. Numera är guldet en finansiell tillgång som i 
likhet med valutareser ven syftar till att säker ställa att Riksbanken kan utföra 
sina uppdrag. Riksbankens  guldreserv förvaras av centralbankerna i Storbri-
tannien (Bank of England), Kanada (Bank of Canada), USA (Federal Reserve 
Bank of New York) och Schweiz (Swiss National Bank) samt i Riksbankens 
egen depå i Sverige (se diagram 13). 
Diagram 13 Guldreservens f örvaring i slutet av 2019  
Ton 
 
Att förvara allt guld på ett ställe skulle innebära en för stor säkerhetsrisk; där-
för förvarar Riksbanken guldreserven på olika ställen i världen. Näs tan hälften 
av guldreserven förvaras i Storbritannien där världens största kommersiella guldmarknad, London Bullion Market, har sin bas. Denna marknad är den 
mest likvida och centrala marknadsplatsen för handel med fysiskt guld. Ge-
nom placeringen hos Bank of England kan en stor del av Riksbankens guld 
omsättas med mycket kort varsel om behovet skulle uppstå. Guldet kan på så 
sätt betraktas som en likvid tillgång.  
I likhet med tidigare år förvarade Riksbanken guld även för annan  central-
bank s räkning under 2019.  Storbritannien 
62,2
Kanada
33,2Sverige
15,2USA
13,1Schweiz
2,0 TILLGÅNGSFÖRVALTNING  
62 2019/20:RB1  
Positiv avkastning på guld - och valutareserven  
Avkastningen på valutareserven uppgick till 41,8 miljarder kronor eller 9 pro-
cent. Den positiva avkastningen beror huvudsakligen på att valutorna i reser-
ven i genomsnitt förstärktes mot kronan under året. Den samlade valutaavkast-
ningen uppgick till 24,2 miljarder kronor  eller 5 procent . Ränteavkastningen 
var också positiv och uppgick till 17,7 miljarder kronor  eller 4 procent , främst 
för att räntorna i allmänhet föll på de marknader där Riksbanken placerade 
delar av sina tillgångar.  
Guld handlas och prissätts i amerikanska dollar , och under 2019 ökade 
guldpriset uttryckt i dollar med 18 procent. Eftersom dollarn förstärktes gente-
mot den svenska kronan ökade dock guldpriset, i kronor räknat, med 25  pro-
cent. A vkastningen på Riksbankens guldinnehav uppgick därmed till 11,5 mil-
jarder kronor under året.  
Riksbankens styrning av finansiella risk er 
Riksbankens finansiella risk - och investeringspolicy beslutas årligen av direk -
tionen  och fastställer de yttre ramarna för hanteringen av de finansiella risker 
som uppstår i förvaltningen av Riksbankens tillgångar och skulder. Den 1 ja-
nuari 2019 trädde en ny finansiell risk - och investeringspolicy i kraft som på 
ett tydligare sätt än tidig are återspeglar  vilka tillgångar som behöver hållas i 
beredskapssyfte.  
De finansiella riskerna utgörs av marknadsrisk, kreditrisk och likviditets-
risk. Uppföljningen av de finansiella risker som Riksbanken exponeras mot 
sker främst inom avdelningen för mar knader, som ansvarar för den dagliga 
riskkontrollen, medan riskenheten ansvarar för en övergripande och oberoende 
riskkontroll. Riksbanken genomför regelbundet stresstester för att mäta hur 
känsliga Riksbankens finansiella tillgångar och skulder är för ovä ntade mark-
nadshändelser. Stresstesterna visar hur mycket värdet kan förändras om ett 
visst hypotetiskt eller historiskt scenario inträffar.  
Riksbankens finansiella åtagande mot IMF  
Riksbanken bidrar till IMF:s finansiering via insatskapital och lånearrange-
mang och har beredskap att använda guld-  och valutareserven för att möta åta-
gandena mot fonden (se tabell 6). Riksbankens åtaganden mot IMF beskrivs 
närmare i rutan Internationella åtaganden och i avsnittet Balansräkning och 
resultaträkning.  
Under året bidrog Riksbankens transaktioner med IMF, det vill säga de som 
är relaterade till IMF:s vidareutlåning till andra länder, till att minska Riksban-kens återstående åtagande mot IMF uttry ckt i särskilda dragningsrätter (SDR). 
Sammantaget utnyttjar IMF dock endast en mindre del av det total a avtalade 
åtagandet som motsvarar 247 miljarder kronor. Värdet på Riksbankens ford-
ringar på IMF var vid årets slut 40,2 miljarder kronor medan värdet på  bankens  TILLGÅNGSFÖRVALTNING  
63 2019/20:RB1  
skulder till IMF var 29,2  miljarder kronor (se tabell 5). Ränteavkastningen på 
nettofordringarna uppgick under året till 80 miljoner kronor . 
Tabell 6  Riksbankens återstående finansiella åtagande mot IMF  
Miljoner SDR och kronor  
 2019 -12-31 2018 -12-31 
 SDR  SEK  SDR  SEK  
Särskilda dragningsrätter  (SDR)  4 456  57 793  4 533  55 854  
Insatskapital (kvot)  3 752  48 655  4 017  49 498  
New Arrangements to Borr ow  2 129  27 609  2 065  25 443  
Kreditavtal  7 400  95 968  7 400  91 190  
Poverty Reduction and Growth Trust  500 6 484  500 6 162  
Totalt återstående åtagande  18 237  236 509  18 515  228 147  
Anm.: Se även not 2, 21 och 40 i avsnittet Balansräkning och resultaträkning för en mer utförlig redogö-
relse för åtagandet mot IMF.  
Värdepapper i svenska kronor  
Under året återinvesterade Riksbanken förfall och kupongbetalningar i den 
svenska statsobligationsportföljen genom att köpa svenska nominella och re-
ala statsobligationer till ett nominellt värde om sammanlagt 37 miljarder kro-
nor (se avsnitte t Ett fast penningvärde – prisstabilitet). Den större delen av det 
återinvesterade beloppet, 35  miljarder kronor, avsåg köp av nominella stats-
obligationer. Samtliga obligationsköp under året genomfördes på andrahands-
marknaden vid sammanlagt 37 auktionstill fällen (se diagram 14).  
Diagram 14 Riksbankens innehav av svenska statsobligationer 2019 
 
Anm.: Diagrammet visar marknadsvärdet och det nominella värdet på Riksbankens innehav av svenska 
statsobligationer under året. Återinvesteringarna a v de förfall som inträffade under första halvåret 2019 
inleddes redan i början av 2018.  
Källa: Riksbanken.  300325350375400425
jan feb mar apr maj jun jul aug sep okt nov decMarknadsvärde
Nominellt belopp TILLGÅNGSFÖRVALTNING  
64 2019/20:RB1  
Under året påverkades marknadsvärdet på innehavet av svenska statsobliga-
tioner positivt av att de svenska räntor na föll, och avkastningen på innehav et 
uppgick till 4 ,2 miljarder kronor eller 1 procent . Vid årets slut uppgick mark-
nadsvärdet på Riksbankens innehav av svenska statsobligationer till 378,3  mil-
jarder kronor. Den återstående löptiden på obligationerna sträckte sig från 11 månader till 19  år, och obligationernas sammanlagda räntekänslighet, mätt 
som modifierad duration, uppgick till 4,4 . Som andel av den utestående 
stocken av svenska nominella och reala statsobligationer denominerade i 
svenska kronor uppgick Riksbankens innehav till 45 procent . 
Penningpolitiska transaktioner  
Det svenska banksystemet har ett överskott av likviditet , som under de senaste 
åren huvudsakligen skapats då Riksbanken köpt statsobligationer av bankerna.  
Överskottet deponeras regelbundet hos Riksbanken genom olika penningpoli-
tiska transaktioner. Under större delen av året lånade Riksbanken in merparten 
av likviditetsöverskottet via antingen dagslån, så kallade finjusterande trans-
aktioner, eller genom att ge ut riksbankscertifikat. Från och med den 9 oktober 
2019, då Riksbanken upphör de med finjusterande transaktioner, lånar Riks-
banken huvudsakligen in banksystemets överskott via riksbankscertifikat och 
via den stående inlåningsfacilitet en (se även rutan Förändringar av det pen-
ningpolitiska styrsystemet).  
Inlåningen från banksystemet innebär att Riksbanken har en skuld till ban-
kerna. Vid årets slut uppgick denna skuld till 432,6 miljarder kronor, vilket är 
en minskning  med 24,1 miljarder kronor från föregående år (se tabell 5 ). Lik-
viditeten i banksystemet m inskade framför allt då två obligationer i Riksban-
kens svenska statsobligationsportfölj förföll  under våren . Samtidigt  bidrog  
Riksbankens köp av svenska statsobligationer (se avsnittet Ett fast penning-
värde – prisstabilitet)  till att inlåningen från banksystemet ökade . Anledningen 
är att den likviditet som skapas i banksystemet när Riksbanken köper obliga -
tioner placeras hos Riksbanken. Inlåningen ökade  även då Riksbanken i maj 
levererade in 3,8 miljarder kronor till statskas san, eftersom Riksbanken valde 
att finansiera inleveransen genom att låna av banksystemet. Under året med-förde de negativa inlåningsräntor na att den totala inlåningen genererade 
1,2 miljarder kronor  i ränteintäkter.  
Analys av Riksbankens resultat och eget kapital  
Riksbankens resultat beror till stor del på hur kronans växelkurs samt de inter-nationella och svenska räntorna utvecklas. De senaste årens låga räntor medför 
att ränteintäkterna från Riksbankens utländska värdepapper är låga. Om rän-torna förblir lå ga kommer ränteintäkterna också att förbli låga. Om räntorna i 
stället börjar stiga kommer ränteintäkterna gradvis att stiga allteftersom Riks-
bankens värdepapper förfaller och ersätts med nya. Samtidigt kommer dock  TILLGÅNGSFÖRVALTNING  
65 2019/20:RB1  
värdet på värdepapperen att sjunka, vilket beräknas försämra den totala av-
kastningen på Riksbankens till gångar (ränteintäkter plus förändring i mark-
nadsvärde) på kort sikt. Därtill beräknas räntekostnaderna för Riksbankens 
upplåning av utländsk valuta öka.  
I likhet med flera andra centralbanker h ar Riksbanken en räntefri finansie-
ring i form av sedlar och mynt. Detta ger goda förutsättningar för ett bra rän-
tenetto och därmed en bättre total avkastning . Nettoresultatet som kan hänfö-
ras till sedlar och mynt  brukar benämnas seignorage. Seignorage- effekten är 
positiv så länge avkastningen på tillgångarna är större än kostnaden för att till-verka sedlarna och mynten (vilket typiskt sett är en ganska liten kostnad). 
Dock har mängden  utestående sedlar och mynt minskat kraftigt de senaste 
åren, vilket gör at t Riksbankens möjlighet er att göra  seignoragevinster också 
har minskat. Detta skulle dock kunna uppvägas genom att Riksbanken bygg er 
upp ett större eget kapital som också skulle kunna ses som en kostnadsfri form 
av finansiering . 
Under 2019 var den totala a vkastningen på Riksbankens utländska värde-
papper positiv eftersom de utländska räntor na föll och kronan försvagades. 
Räntorna förväntas dock vara kvar på förhållandevis låga nivåer de närmaste åren. Därtill väntas kronan gradvis förstärkas, vilket minskar värdet i svenska 
kronor på tillgångar i utländsk valuta. Avkastningen från valutareserven kan 
därmed väntas vara förhållandevis låg de kommande åren.  
Även de köp av svenska statsobligationer som Riksbanken genomfört un-
der perioden 2015– 2019 påverkar result atet. Statsobligation ernas samman-
tagna nettoeffekt på resultatet beror på hur reporäntan utveckl as i förhållande 
till avkastningen på de obligationer som Riksbanken k öpt. Obligationsköpen  
har finan sierats genom ökad inlåning i kronor från bankerna. Kostnaden för 
denna bestäms av räntan på Riksbankens inlåning i form av riksbankscertifikat (reporäntan)  och inlåningsfaciliteter (reporäntan minus 0,10 procentenheter) . 
Reporäntan var negativ  under 2019, vilket innebär att inlåningen från bankerna 
bidrog  positivt till Riksbankens resultat. Under 2019 föll dessutom de långa 
svenska obligationsräntorna, vilket ökade värdet på Riksbankens svenska statsobligationer.  Även m ed nuvarande reporänta om 0  procent är Riksbankens 
inlåning kostnadsfri. Om reporäntan s kulle stiga skulle ko stnaden för att finan-
siera innehavet av statsobligationer öka, vilket försämrar Riksbankens resultat.  
Sammantaget gör det låga ränteläget att den totala avkastningen på Riks-
bankens tillgångar kan väntas vara låg de kommande åren. Under  den kom-
mande femårsperioden förväntas Riksbanken därför få ett resultat som är vä-
sentligt lägre än vad som var fallet under den föregående femårsperioden. Om 
kronan förstärks kraftigt eller om det blir en kraftig ränteuppgång kan Riks-
banken komma att göra  betydande förluster. Vid en kraftig ränteuppgång kom-
mer Riksbankens möjligheter att lämna utdelning till staten dessutom att till-
fälligt  minska , och utdelningen kan helt utebli vissa år.  
De buffertar i form av orealiserade vinster som har byggts upp under  senare 
år kan användas om marknadsräntorna stiger och kronan stärks under de närm-
aste åren. Det är dock viktigt att Riksbanken i alla lägen har tillräckliga resurser  TILLGÅNGSFÖRVALTNING  
66 2019/20:RB1  
för att självständigt kunna utföra sina uppdrag. Storleken på det egna kapitalet 
bedöms f ör närvarande vara tillräcklig för att Riksbanken ska kunna genomföra 
redan beslutade kompletterande penningpolitiska åtgärder och även för att vidta 
ytterligare åtgärder utan att äventyra Riksbankens finansiella oberoende. Detta 
kräver  dock att Riksbanken  har möjlighet att justera det egna kapitalets storlek 
ifall intjäningsförmåga n och de finansiella risker na förändr as. 
Resultatmått och seignorage  
Riksbankens resultat beror på avkastningen på bankens tillgångar, kostnaderna 
för bankens skulder och kostna derna för att bedriva verksamheten. Det finns 
dock flera sätt att beräkna resultatet av Riksbankens verksamhet.  
Det bredaste resultatmåttet kan benämnas totalt resultat  och beskriver hur 
Riksbankens eget kapital (inklusive årets resultat och värderegleringskonton) 
förändrats under året. Under 2019 ökade det egna kapitalet med 36  930 miljo-
ner kronor. I och med att det egna kapitalet minskade med 3  800 miljoner kro-
nor när Riksbanken under året betalade utdelning till staten uppgick det totala 
resultatet för 2019 till 36  930 + 3 800 = 40  730 miljoner kronor.  
Det totala resultatet kan delas upp i olika beståndsdelar . Ett sätt är att skilja 
resultat som är realiserade från sådana som är orealiserade. Realiserade resultat uppstår till exempel när Riksbanken får ränta på banktillgodohavanden och vär-
depapper, vid försäljning av  värdepapper som tidigare köpt s eller vid utbetal-
ning av  löner. Orealiserade resultat uppstår när värdet  på tillgångar som banken 
fortfarande äger förändras, till exempel om priset på guld förändras. Ett annat 
sätt att dela upp Riksbankens resultat är att separera sådant som kan härledas 
till räntor och värdepappersinnehav från sådant som är relaterat till g uld- och 
valutainnehav.  
I tabell 7 har 2019 års totala resultat på 40  730 miljoner kronor delats upp i 
fyra delar. Det realiserade resultatet från räntor och värdepapper uppgick till 
10 135 miljoner kronor. Här ingår Riksbankens ränteintäkter och räntekost na-
der samt nettoresultatet av samtliga transaktioner och nedskrivningar som avser 
värdepapper. Dessutom ingår posten övriga intäkter, som i huvudsak består av 
utdelning på Riksbankens aktier i BIS och avgifter från användarna av betal-nings systemet RIX. Dä rtill kommer kostnader för personal, administration och 
avskrivningar. Det realiserade resultatet från guld - och valutatransaktioner, in-
klusive nedskrivningar, uppgick till 15  
516 miljoner kronor. Det orealiserade 
resultatet till följd av fallande räntor u ppgick till 8  252 miljoner kronor medan 
det som orsakades av förändrade guld - och valutakurser uppgick till 6  827 mil-
joner kronor.  
Tabell 7 Resultatmatris, miljoner kronor  
 Räntor och  
värdepapper  Guld och  
valuta  
Realiserat resultat  10 135  15 516  
Orealiserat resultat  8 252  6 827  
Källa: Riksbanken.   TILLGÅNGSFÖRVALTNING  
67 2019/20:RB1  
Riksbankens redovisade resultat , det vill säga det som tas upp i Riksbankens 
resultaträkning, omfattar allt resultat som har realiserats från räntor och värde-
papperstransaktioner liksom från guld-  och valutatransaktioner. Riks bankens 
redovisade resultat för 2019 uppgick således till 10 135 + 15 516 = 25 651 mil-
Det resultat som ligger till grund för vinstutdelningen till staten, Riksban-
kens utdelningsgrundande resultat, omfattar såväl reali serat som orealiserat re-
sultat kopp lat till räntor och värdepapper  men exkluderar allt resultat som här-
rör från guld och valuta. Det utdelningsgrundande resultatet  för 2019 uppgick 
således till 10 135 + 8 252 = 18 387 miljoner kronor. Storleken på själva utdel-
ningen tas fr am genom att man beräknar genom snittet av det utdelningsgrun-
dande resultatet för de senaste fem åren och multiplicerar detta med 80  procent. 
En sammanställning över hur de olika resultatmåtten förhåller sig till varandra 
finns i tabell 8.  
Tabell 8 Resultatmått 2019, miljoner kronor  
 Totalt  Redovisat  Utde lnings -
grundande  
Ränteintäkter  11 369  11 369  11 369  
Räntekostnader  –4 455  –4 455  –4 455  
Nettoresultat av finansiella  
transaktioner och nedskrivningar  19 522 19 522  4 006  
varav försäljn ingar av värdepapper  4 153  4 153  4 153  
respektive guld och valuta  15 532  15 532  – 
varav n edskrivningar av värdepapper  –147 –147 –147 
respektive guld och valuta  –16 –16 – 
Nettoresultat av värdeförändringar  
(orealiserat resultat)  15 079  – 8 252  
varav värdeförändringar på värdepapper  8 252  – 8 252  
respektive guld och valuta  6 827  – – 
Övriga intäkter  191 191 191 
Summa nettointäkter  41 706  26 627  19 363  
    
Personal - och administrationskostnader  
samt avskrivningar  –976 –976 –976 
varav kostnader för hantering av sedlar  
och mynt  –193 –193 –193 
övriga kostnader  –783 –783 –783 
    
Årets resultat  40 730  25 651  18 387  
 
  TILLGÅNGSFÖRVALTNING  
68 2019/20:RB1  
Vad är seignorage?  
Riksbankens seignorage  är den del av Riksbankens redovisade resultat som 
kommer från rätten att ge ut sedlar och mynt. Värdet på alla utelöpande sedlar 
och mynt är upptaget som en skuld i Riksbankens balansräkning. Vid utgången 
av 2019 uppgick detta värde till 63 488 miljoner k ronor. Riksbanken betalar 
ingen ränta på d enna skuld  men har kostnader för hanteringen av sedlar och 
mynt. Av Riksbankens totala kos tnader för personal, administra tion och av-
skrivningar på 976 miljoner kronor utgjorde 193 miljoner kronor kostnader för 
kontantförsörjningen, det vill säga hanteringen av sedlar och mynt (se avsnittet 
Resultaträkning och balansräkning fördelade på verksamhetsområden).  
Genom att ge ut sedlar och mynt kan Riksbanken finansiera tillgångar med 
samma värde, men Riksbanken har inga ö ronmärkta tillgångar som exakt sva-
rar mot posten sedlar och mynt. När man uppskattar intäkterna från dessa till-gångar görs därför en schablonberäkning. Eftersom sedel - 
och myntstockens 
genomsnittliga andel av balansomslutningen var 6,6 procent antas att 6, 6 pro-
cent av intäkterna kommer från de tillgångar som svarar mot sedlar och mynt. 
Beräknat på detta sätt kan 668 miljoner kronor av Riks bankens totala räntein-
täkter från tillgångar på 10 187 miljoner kronor (11 369 miljoner kronor exklu-sive ränteintäkter a vseende inlåning från Riksbankens motparter på 1 182 mil-
joner kronor) sägas komma från dessa tillgångar. På samma sätt kan 1 293 mil-
joner kronor av det totala nettoresultatet av finansiella transaktioner, exklusive 
nedskrivningar, på 19 685 miljoner kronor  anses komma från de tillgångar som 
svarar mot sedlar och mynt. Nettot av Riksbankens intäkter och kostnader som 
kan hänföras till sedlar och mynt uppgick således till 668 + 1 293 –  193 = 1 768 
miljoner kronor. Det är detta belopp som kallas Riksbankens se ignorage.  
Storleken på Riksbankens seignorage har minskat under senare år, vilket 
beror såväl på det låga ränteläget som på att det totala värdet på utelöpande 
sedlar och mynt har minskat. Årets seignorage var dock 1 501 miljoner kronor 
högre än motsvarande värde för räkenskapsåret 2018, eftersom de realiserade 
kurs- och valutakursvinster na var ovanligt höga under 2019 till följd av att 
Riksbanken omfördelade tillgångarna i valutareserven. Med dagens låga ränte-nivåer, med långfristiga obligationsräntor nära  0 procent , kan seignoraget för-
väntas bli lågt framöver.  
 
69 2019/20:RB1  
BALANSRÄKNING OCH 
RESULTATRÄKNING  
Riksbankens  balansräkning och resultaträkning har upprättats enligt  riks-
bankslagen med tillämpning av Regler för bokföring och årsredovisning i 
Sveriges riksbank som fastställdes av direktionen den 1 4 december 2016 
(dnr 2016-00854 ) och trädde i kraft den 31 december 201 6.  
Reglerna för löpande bokföring hänvisar till förordningen (2000:606) om 
myndigheters bokföring , och reglerna för årsredovisning hänvisar till 
Europeiska centralbankssystemets riktlinje  för redovisning , (EU) 2016/2249 
(ECB/2016/34) ändrad enligt (EU) 2019/2217  (ECB/2019/34) . Riksbanken 
ska enligt 10 kap. 3 § riksbankslagen i de delar som nu är aktuella tillämpa 
Europeiska centralbankssystemets (ECBS) riktlinje  för redovisning.  
Det är ECB -rådet som beslutar om ECBS:s riktlinje för redovisning, och 
Kommittén för redovisning och monetär inkomst (AMICO) rapporterar till 
ECB -rådet vad gäller utveckling, tillämpning och genomförande av denna 
riktlinje. Vid tolkning av redovisningsriktl injen ska hänsyn tas till riktlinjens 
förarbeten, generella redovisningsprinciper och god redovisningssed.   
Riktlinjen uppdaterades under 2019 med några förtydliganden. Inget av 
dessa medförde någon ändring av Riksbankens redovisning , men innebar att 
den a vvikelse som tidigare hade funnits gällande värderingen av 
pensionsavsättningar upphörde då det förtydligades att pensionsavsättningar 
även får värderas till diskonterat värde.  
Riksbanken avviker från ECBS:s redovisningsriktlinje på följande punkter:  
• I uppställningsformen för balansräkningen har begreppen ”euro” och 
”euroområdet” ersatts med ”svenska kronor” respektive ”Sverige” ef-
tersom Sverige inte har infört euro som betalningsmedel . 
• Avskrivningstiden för byggnader uppgår till 50 år i stället för 25 år ef-
tersom 50 år bedöms bättre spegla den faktiska livslängden för Riksban-
kens byggnader.  
• Riksbankens beloppsgräns för aktivering av anläggningstillgångar är ett 
halvt prisbasbelopp i stället för 10  000 euro, vilket motiveras av att en lägre 
aktiveringsgräns  bedöms ge oss bättre kontroll över Riksbankens anlägg-
ningstillgångar.  
• Undervärden på diskonteringspapper med löptid över ett år vid förvärvs-
tillfället amorteras linjärt i stället för enligt internräntemetoden. Avvikel-
sen motiveras av att den bedöms ge en mer transparent redovisning av 
amorteringarna, och dessutom medför den att amorteringar för samtliga 
värdepapper redovisas på samma sätt.   REDOVISNINGSPRINCIPER  
70 2019/20:RB1  
Kassaflödesanalysen presenteras som en del av årsredovisningen, vilket inte 
är ett krav enligt ECBS:s redovisningsriktlinje. A nalysen har tagits fram med 
vägledning av den internationella redovisningsstandarden IAS 7. Avvikelsen 
motiveras av att kassaflödesanalysen tillför värdefull information om framför 
allt resultatet och förändringen i likvida medel.  
Ändrade redovisningsprinciper  
Från och med 2019- 01-01 återför Riksbanken prisnedskrivningar av obliga -
tioner linjärt mot ränteintäkterna från nedskrivnings dagen i stället för att vänta 
med återföringen tills försäljning alternativt förfall. Denna ändring medför en 
jämnare resultatredovisning och är en anpassning till ett förtydligande från 
AMICO  gällande redovisning av prisnedskrivningar inom ramen för ECBS: s 
riktlinje för redovisning.  
Saldon för RIX -deltagare som inte är penningpolitiska motparter har flyt-
tats från posten ”Inlåningsfacilitet ” till posterna ” Övriga skulder i svenska kro-
nor till kreditinstitut i Sverige”, ”Skulder i svenska kronor till övriga  hemma-
hörande i Sverige” och ”Skulder i svenska kronor till hemmahörande utanför 
Sverige”. Denna flytt gjordes med anledning av att  Riksbanken förenklade 
räntestyrningssystemet den 9 oktober 2019.  
Grundläggande redovisningsprinciper  
Följande grundläggande redovisningsprinciper har tillämpats:  
• Redovisningen ska återspegla den ekonomiska verkligheten och präglas av 
öppenhet.  
• Värdering en av tillgångar och skulder liksom resultatavräkningen ska 
präglas av försiktighet.  
• Avvikelser från redovisningsprinciperna få r endast förekomma om det är 
rimligt att betrakta sådana avvikelser som oväsentliga totalt sett mot bak-grund av Riksbankens bokslut.  
• Kriterierna för värdering av balansräkningsposter och för resultat avräk-
ning ska tillämpas konsekvent.  
• Vid värderingen av t illgångar och skulder ska det förutsättas att verksam-
heten kommer att fortsätta.  
• Inkomster och utgifter ska redovisas som intäkter och kostnader under  den 
redovisningsperiod då de intjänas eller uppkommer oavsett tidpunkten för 
betalning . 
• Tillgångar och sk ulder ska justeras så att hänsyn tas till händelser som in-
träffar mellan räkenskapsårets utgång och den dag då direktionen godkän-
ner årsredovisningen,  förutsatt att dessa händelser har påverkat värdet på 
tillgångarna eller skulderna per  bokslutsdagen.   REDOVISNINGSPRINCIPER  
71 2019/20:RB1  
Redo visning av tillgångar och skulder  
Tillgångar och skulder redovisas i balansräkningen endast om det är sannolikt 
att ett eventuellt framtida ekonomiskt resultat med anknytning till tillgången 
eller skulden kommer att utgöra ett flöde till eller från Riksban ken och om i 
princip alla risker och rättigheter med anknytning till tillgången eller skulden 
har överlåtits  till eller från Riksbanken . 
Affärsdagsredovisning  
Valutatransaktioner och värdepapperstransaktioner bokförs i balansräkningen på likviddagen. Realiserade vinster och förluster från nettoförsäljningar bok -
förs på affärsdagen.  
Värderingsregler för balansräkningen  
Guld och värdepapper värderas till de valutakurser och priser som råder på bokslutsdagen. Nedanstående valutakurser användes för omvärde ring vid årets 
slut. I tabellen nedan har kurserna avrundats till fyra decimaler.  
Valutakurser  
 2019-12-31 2018-12-31 
EUR/SEK  10,5049  10,1667  
USD/SEK  9,3694  8,8750  
GBP/SEK  12,3994  11,3193  
AUD/SEK  6,5704  6,2514  
CAD/SEK  7,2669  6,5028  
SDR/SEK  12,9686  12,3230  
NOK/SEK  1,0657  1,0331  
JPY/SEK  0,0862  0,0809  
DKK /SEK  1,4040  1,3618  
Källa: Bloomberg.  
Fordringar, tillgodohavanden och skulder värderas till det nominella värdet. 
Belopp i utländsk valuta omräknas till bokslutsdagens valutakurs med undan-
tag för fordringar och skulde r som redovisas under posterna Övriga tillgångar 
och Ö vriga skulder. Dessa värderas till affärsdagens valutakurs.  
Aktier och andelar värderas till anskaffningsvärdet.  
Materiella och immateriella anläggningstillgångar värderas till an skaff-
ningsvärdet och skrivs av enligt plan. Avskri vningstiden för byggnader är 
50 år och för övriga fastighetsanläggningar 5 –25 år. Avskrivningstiden för 
maskiner och inventarier inklusive datorer är 3– 7 år. Mark och konst skrivs 
inte av. För it -system  som Riksbanken själv har utvecklat räknas lönekostna-
der för viss it -personal  in i anskaffningsvärdet för tillgången.   REDOVISNINGSPRINCIPER  
72 2019/20:RB1  
Reverserade transaktioner  
Repoavtal redovisas som lånetransaktioner i stället för att påverka värdepap-
pers- eller guldinnehavet. Med repoavtal avses ett avtal om försäljning av till-
gångar, som värdepapper och guld, där säljaren samtidigt förbinder sig att 
köpa tillbaka  motsvarande tillgångar till ett överenskommet pris vid en fram-
tida tidpunkt.  
De tillgångar som Riksbanken lämnar som säkerhet vid inlåningsrepor 
redovisas även i fortsättningen  i balansräkningen och värderas enligt de regler 
som gäller för Riksbankens övriga värdepappers - och guldinnehav. Belopp 
som motsvarar erhållen köpeskilling redovisas som skuld, och de överförda 
tillgångarna redovisas inom linjen.  
Tillgångar som Riksbanken erhåller vid utlåningsrepor redovisas inte i 
balansräkningen eftersom de är att betrakta s om säkerhet för lån. Belopp som 
motsvarar erlagd köpeskilling redovisas som en fordran. Skillnaden mellan 
repans båda likvidbelopp (avista och termin) periodiseras över repans löptid.  
Transaktioner som genomförs inom ra men för avtal om automatiserade 
repor  redovisas i balansräkningen endast om säkerhet en ställts i form av kon -
tanter som betalats in till ett konto hos Riksbanken . 
Sedlar och mynt  
Balansräkningsposten Utelöpande sedlar och mynt motsvaras av det nominella 
värdet och beräknas genom att värdet mo tsvarande de sedlar och mynt som 
Riksbanken har tagit emot  från tillverkarna reduceras dels med värdet motsva-
rande de sedlar och mynt som ingår i Riksbankens lager, dels med värdet mot-
svarande de sedlar och mynt som Riksbanken har makulerat och avskrivit. 
Utelöpande sedlar och mynt som har upphört att vara lagliga betalningsmedel 
förs till resultaträkningen senast då dessa inte lä ngre löses in av Riksbanken. 
De ska dock föras till resultaträkningen tidigare om  endast ett mindre belopp 
förväntas återstå att lösa in  och Riksbanken samtidigt gör en avsättning för 
detta belopp. Utelöpande minnesmynt och minnessedlar ska föras till resultat-räkningen när utgåvan varit utelöpande i över tio år.  
Resultatavräkning  
Realiserade vinster och realiserade förluster förs ti ll resultaträkningen.  
Orealiserade vinster förs till ett värderegleringskonto i balansräkningen.  
Orealiserade förluster förs till resultaträkningen om de överstiger oreali-
serade vinster som eventuellt sedan tidigare finns bokförda på det korrespon-
derande v ärderegleringskontot. Orealiserade förluster som förs till resultaträk-
ningen får inte återföras mot nya orealiserade vinster de påföljande åren. Ore-
aliserade förluster i ett visst värdepapper, en viss valuta eller guld nettas inte 
mot orealiserade vinster i andra värdepapper, valutor eller guld.   REDOVISNINGSPRINCIPER  
73 2019/20:RB1  
Överkurser och underkurser på förvärvade värdepapper beräknas och 
redovisas som en del av ränteintäkterna och skrivs av under värdepapperens 
återstående löptid.  
Transaktionskostnader  
För guld, instrument i utländsk valuta och värdepapper används genomsnitts -
metoden dagligen för att fastställa anskaffningskostnaden för sålda poster  när 
valutakurs - och priseffekter  beräknas . Vid nettoförvärv av valutor  och guld 
läggs den genomsnittliga anskaffningskostnaden för dagens förvärv av varje 
enskild valuta och guld till den föregående dagens innehav så att ett nytt vägt 
genomsnitt av valutakursen eller  guldpriset  erhålls . Vid nettoförsäljning  be-
räknas det realiserade resultatet baserat på den genomsnittliga anskaff nings-
kostnaden den föregående dagen för innehavet i fråga.  
Derivatinstrument  
Derivatinstrument värderas kontrakt för kontrakt inom varje grupp av derivat -
instrument. Grupper  med ett positivt värde redovisas som en tillgång och 
grupper med ett negativt värde som en skuld.  
Valutaterminer bokförs till ett värde som motsvarar kontraktets valutabe-
lopp multiplicerat med skillnaden mellan bokslutsdagens och affärsdagens va-lutakurs (avista). Skillnaden mellan affärsdagens valutakurs (avista) och den 
avtalade terminsvalutakursen periodiseras som ränta under kontraktets löptid. 
På affärsdagen bokförs såld valuta, multiplicerad  med skillnaden mellan af-
färsdagens valutakurs (avista) och den genomsnittliga anskaffningskursen , 
som realiserat resultat.  
Avistaledet i va lutaswappar bokförs på likviddagen till affärsdagens valu -
takurs (avista). Terminsledet i valutaswappar bokförs på samma sätt som va-
lutaterminer, det vill säga till ett värde som motsvarar kontraktets valuta belopp 
multiplicerat med skillnaden mellan boksl utsdagens och affärsdagens valuta-
kurs (avista). Skillnaden mellan affärsdagens valutakurs (avista) och den av-talade terminsvalutakursen periodiseras som ränta under kontraktets löptid. 
Till skillnad från  vid valutaterminer uppkommer inga realiserade valutakurs-
resultat vid bokföring av valutaswappar.  
Futurekontrakt bokförs dagligen som realiserat resultat till ett belopp som 
motsvarar det värde som beräknats vid den dagliga avräkningen.  
   
74 2019/20:RB1  
Balansräkning  
Miljoner  kronor      
Tillgångar   2019-12-31 2018-12-31 
    
Guld  Not 1  57 488  45 981  
    
Fordringar i utländsk valuta på  
hemmahörande utanför Sverige     
Fordringar på IMF  Not 2  40 150  34 740  
Banktillgodohavanden , lån och värdepapper  Not 3  420 460  453 634  
  460 610  488 374  
    
Utlåning i svenska kronor till  
kreditinstitut i Sverige relaterad till  
penningpolitiska transaktioner      
Utlåningsfacilitet  Not 4 – 0 
  – 0 
Värdepapper i svenska kronor utgivna  
av hemma hörande i Sverige   Not 5 375 534  392 063  
    
Övriga tillgångar     
Materiella och immateriella  
anläggningstillgångar  Not 6  633 653 
Finansiella tillgångar  Not 7 532 522 
Derivatinstrument  Not 8  42 – 
Förutbetalda kostnader och  
upplupna intäkter  Not 9  4 968  6 730  
Övriga tillgångar  Not 10  158 191 
  6 333  8 096  
    
Summa tillgångar   899 965  934 514  
    
   BALANSRÄKNING  
75 2019/20:RB1  
    
Skulder och eget kapital   2019 -12-31 2018 -12-31 
Utelöpande sedlar och mynt     
Sedlar  Not 1 1 60 383  59 147  
Mynt  Not 1 2 3 105  3 034  
  63 488  62 181  
Skulder i svenska kronor till  
kreditinstitut i Sverige relaterade till  
Inlåningsfacilitet  Not 1 3 117 666  422  
Finjusterande transaktioner  Not 1 4 – 104 099  
  117 666  104 521  
    
Övriga skulder i svenska kronor till  
kreditinstitut i Sverige  Not 15 184 – 
    
Emitterade skuldcertifikat  Not 1 6 314 944  352 203  
    
Skulder i svenska kronor till övriga  
hemmahörande i Sverige  Not 17  303 – 
    
hemmahörande utanför Sverige   Not 1 8 3 740  112 
    
Skulder i utländsk valuta till  
hemmahörande i Sverige   Not 19 192 934  254 802  
    
Skulder i utländsk valuta till hemma - 
hörande utanför Sverige   Not 20 10 575  2 220  
    
Motpost till särskilda dragningsrätter  
som tilldelats av IMF   Not 21 29 166  27 714 
    
Övriga skulder     
Derivatinstrument  Not 22 – 544 
Upplupna kostnader och förutbetalda intäkter  Not 2 3 1 488  1 640  
Övriga skulder  Not 2 4 37 51  
  1 525  2 235  
    
Avsättningar  Not 2 5 460 477 
Värderegleringskonton  Not 2 6 82 119  67 040  
    
Tabellen fortsätter på nästa sida.      BALANSRÄKNING  
76 2019/20:RB1  
Eget kapital     
Grundfond  Not 2 7 1 000  1 000  
Reserver    Not 2 8 56 210  56 487  
  57 210  57 487  
    
Årets resultat   25 651  3 522  
Summa skulder och eget kapital   899 965  934 514  
Inom linjen förda poster, se not 40 .    
   
77 2019/20:RB1  
Resultaträkning  
  2019 2018 
    
Ränteintäkter  Not 29 11 369  8 147  
Räntekostnader  Not 30 –4 455  –4 622  
Nettoresultat av finansiella transaktioner och 
nedskrivningar   
Not 31 19 522   
460 
Avgifts - och provisionsintäkter  Not 32 98 86 
Avgifts - och provisionskostnader  Not 33 –18 –19 
Erhållna utdelningar  Not 34 55 51 
Övriga intäkter  Not 35 56 275 
Summa nettointäkter   26 627  4 378  
    
Personalkostnader  Not 3 6 –442 –414 
Administrationskostnader  Not 3 7 –431 –362 
Avskrivningar av materiella och immateriella 
anläggningstillgångar   
Not 3 8 –78  
–67 
Sedel - och myntkostnader  Not 39 –25 –13 
Summa kostnader   –976 –856 
    
Årets resultat   25 651  3 522    
 
78 2019/20:RB1  
Kassaflödesanalys  
LÖPANDE VERKSAMHET    
Kassaflöde från den löpande verksamhetens resultat    
Erhållna räntor  13 008  7 895  
Betalda räntor  –4 543  –4 598  
Erhållet netto av finansiella transaktioner  19 685  848 
Erhållna avgifter och provisioner  98 86 
Betalda avgifter och provisioner  –18 –19 
Övriga inbetalningar  52 272 
Betalda förvaltningskostnader  –890 –807 
 27 392  3 677  
Kassaflöde från den löpande verksamhetens tillgångar    
Fordringar på IMF  –993 –3 517  
Värdepapper  i utländsk valuta  45 747 31 120  
Värdepapper i svenska kronor  11 702  –34 870  
Övriga tillgångsposter  154 53 
 56 610  –7 214  
Kassaflöde från den löpande verksamhetens skulder    
Utelöpande sedlar och mynt  1 311  4 196  
Skulder i svenska kronor till kreditinstitut i Sverige  
relaterade till penningpolitiska transaktioner  13 145  77 182  
Emitterade skuldcertifikat  –37 259  –39 000  
Skulder i svenska kronor till hemmahörande utanför  
Sverige  3 628  –6 477  
Skulder i utländsk valuta till hemmahörande i Sverige  –76 272  53 
Skulder i utländsk valuta till hemmahörande utanför  
Sverige  8 014  –1 971  
Övriga skuldposter  1 171  –1 989  
 –86 262  31 994  
   
Kassaflöde från den löpande verksamheten  –2 260  28 457  
Tabellen fortsätter på nästa sida     KASSAFLÖDESANALYS  
 
79 2019/20:RB1  
INVESTERINGSVERKSAMHET    
Förvärv och avyttringar av materiella och immateriella 
anläggningstillgångar  –58 –43 
Förvärv och avyttringar av finansiella tillgångar  –10 – 
Erhållen utdelning  55 51 
Kassaflöde från investeringsverksamheten  –13 8 
   
FINANSIERINGSVERKSAMHET    
Inleverans till statskassan  –3 800  –2 300  
Kassaflöde från finansieringsverksamheten  –3 800  –2 300 
   
Periodens kassaflöde  –6 073  26 165 
   
Likvida medel vid periodens början  45 851  18 950  
Kassaflöde från finansieringsverksamheten  –3 800  –2 300  
Kursdifferens i likvida medel  2 373  736 
Likvida medel vid periodens slut  42 151  45 851  
 
Specifikation av likvida medel  2019 -12-31 2018 -12-31 
Bankkonton, bankutlåning  och utlåningsrepor  i utländsk  
valuta, se not 3  42 151  45 851  
Utlåningsfacilitet  – 0 
Summa likvida medel   42 151  45 851  
Kassaflödesanalysen visar in - och utbetalningar under perioden samt likvida 
medel vid periodens början och slut. Analysen delas in i betalningar från den 
löpande verksamheten, inv esteringsverksamheten och finan sieringsverksam-
heten.  
Riksbanken kan i teorin skapa en obegränsad mängd likviditet i den natio -
nella valuta n. I praktiken begränsas Riksbankens kapacitet att sk apa likviditet 
i den nationell a valuta n av mängden tillgångar Riksbanken accepterar som sä-
kerheter i sin utlåning och mängden tillgångar Riksbanken kan köpa alternativt 
placera i.   KASSAFLÖDESANALYS  
 
80 2019/20:RB1  
Den löpande verksamheten  
Kassaflöden som är hänförliga till den löpande verksamheten kommer  från 
Riksbankens huvudsakliga verksamhet. Kassaflödet från den löpande ver k-
samheten s resultat  utgår från Riksbankens bokförda  resultat. Justering ar görs 
för poste r som inte påverkar kassafl ödet eller  inte hör till den löpande verk-
samheten. Därutöver ingår kassaflödespåverkande förändringar av sådana ba-
lansräkningsposter som ingår i den löpande verksamheten.   
Investeringsverksamheten  
Investeringsverksamheten består av förvärv och försäljningar av materiella 
och immateriella anläggningstillgångar samt de aktier och andelar som redo-
visas under posten F inansiella tillgångar. Därutöver ingår betald  utdelning från 
aktie - och andelsinnehavet.  
Finansieringsverksamheten  
Finansieringsverksamheten bestå r av förändring ar i det egna  kapital et som 
normalt sker genom utdelning, även kallad inleverans till stats kassan . 
   
81 2019/20:RB1  
Noter  
Sifferuppgifter inom parentes avser 20 18. 
Not 1 Guld     
 2019 -12-31 2018-12-31 
Kvantitet    
Uns (miljoner)  4,0421  4,0421  
Pris   
Amerikanska dollar/uns  1 517,9657  1 281,7739  
Kronor/amerikanska dollar  9,3694  8,8750  
Bokfört värde  57 488  45 981  
Per den 31 december 201 9 innehar Riksbanken 4  miljoner uns (troy/oz) guld  
(4), vilket motsvarar 125,7  ton. Under 2019  avyttrades inget guld . 
Not 2 Fordringar på IMF  
Särskilda dragningsrätter  29 706  27 289  
Reservposition i IMF    
Insatskapital (kvot)  57 451  54 591  
IMF kronkonto  –48 655  –49 498  
 8 796  5 093  
PRG -HIPC -utlåning  – 0 
NAB New Arrangements to Borrow  1 648  2 358  
Summa  40 150  34 740  
Riksbankens innehav av särskilda dragningsrätter (SDR) uppgår till  2 291  mil-
joner SDR ( 2 214 ). Ett belopp motsvarande de SDR som sammanlagt har till-
delats av Internationella valutafonden (IMF) redovisas som skuld  (se not 2 1). 
Vid utgången av 2019 var SDR -innehavet 42 miljoner högre än tilldelningen ,  
vilket motsvarar 540 miljoner kronor.  
Under posten Reservposition i IMF nettoredovisas Riksbankens insats -
kapital (kvoten) i IMF om 4 430  miljoner  SDR, med IMF:s  konto för svenska 
kronor.  IMF:s konto i svenska kronor är ett skuldkonto som visar hur stor andel 
av insatskapitalet Riksbanken har betalat in till IMF genom att utnyttja 
kontokrediten på detta konto. Nettoredovisningen av dessa poster medf ör att 
endast den del av insatskapitalet som IMF använder för utlåning till 
medlemsländer redovisas som fordran på IMF.  
   NOTER  
82 2019/20:RB1  
Posten PRG -HIPC -utlåning avser en räntefri insättning hos IMF. Denna ut-
låning används främst  till IMF:s andel av skuldlättnadsinitiativet HIPC (Hea-
vily Indebted Poor Countries). Insättningen ska också kunna  användas i fon-
dens subventionerade utlåning. Insättningen om totalt 18,6 miljoner SDR åter-
betalades den 28 december 2018.  
Vid utgången av 2019 uppgick Riksbankens  NAB -utlåning till 127 miljo-
ner SDR (191).  
Vid utgången av 2019  hade Riksbanken dessutom en fordran på IMF om 
12,8 miljoner SDR (12,8) som avser medel som IMF får använda vid ränte-  
och kreditförluster till följd av dröjsmål. Medlen har överförts genom att  IMF 
löpande har gjort avdrag från ränteutbetalningar som avser Riksbankens 
reservposition i IMF. Riksbanken har löpande bokfört dessa avdrag i resultat -
räkningen. Därför finns de inte upptagna som fordran på IMF i Riksbankens 
balansräkning.  
Not 3 Banktil lgodohavanden , lån och värdepapper   
Bankkonton  392  3 647  
Bankutlåning  31 184  39 984  
Utlåningsrepor  10 575  2 220  
Obligationer  378 309  407 783  
Korta värdepapper  – – 
Summa  420 460  453 634  
Banktillgodohavandena och värdepapperen är utgivna i euro, amerikanska 
dollar, brittiska pund, australi ska dollar, kan adensiska dollar, norska kronor, 
danska kronor  och japanska yen . Fördelningen framgår av tabellen nedan.  Vär-
depapperen har värderats till noterade priser.  
Valutafördelning över banktillgodohavanden, lån och värdepapper  
Euro  90 900  154 947  
Amerikanska dollar  266 991  243 189  
Brittiska pund  16 650  19 199  
Australiska dollar  20 749  21 966  
Kanadensiska dollar  12 660  14 332 
Norska kronor  6 301  1 
Danska kronor  6 209  – 
Japanska yen  0 0 
   NOTER  
83 2019/20:RB1  
Fördelningen av banktillgodohavanden, lån och värdepapper enligt löptid 
framgår av tabellen nedan.   
Löptid för banktillgodohavanden, lån och värdepapper  
Löptid  Banktillg. och lån  Värdepapper  
Upp till 1 månad  17 682  1 405 
Över 1 månad, upp till 3 månader  11 14 4 2 246 
Över 3 månader, upp till 1 år  13 325  47 201 
Över 1 år, upp till 5 år  – 198 69 1 
Över 5 år  – 128 766  
Summa  42 151  378 309  
Under 2019 deltog Riksbanken inte i något automatiserat värdepapperslåne-
program.  
Not 4 Utlåningsfacilitet  
Under denna post redovisas utlåning över natten till bankerna på deras RIX -
konton i Riksbanken. Utlåningen sker mot säkerhet , och utlåningsfacilitetsrän-
tan har under året motsvarat Riksbankens reporänta plus 0,75 procentenheter.  
Not 5 Värdepapper i svenska kronor utgivna av hemmahörande i Sverige  
Under 2012 började Riksbanken förvärva värdepapper i svenska kronor i syfte 
att med  kort varsel kunna genomföra köp av svenska värdepapper, antingen 
för att säkerställa den finansiella stabiliteten eller för att bidra till en bättre fungerande transmissionsmekanism vid ett krisläge i det finansiella systemet. 
Årets minskning förklaras fr ämst av att de obligationsförfall som skedde under 
våren 2019 återinvesterades enligt direktionens beslut redan under år 2018.   
Värdepapperen har värderats till noterade priser.  
Fördelningen av värdepapper i svenska kronor enligt återstående löptid 
framgår  av tabellen nedan.   
Löptid för värdepapper i svenska kronor  
Löptid   Värdepapper  
Upp till 1 månad   – 
Över 1 månad, upp till 3 månader   – 
Över 3 månader, upp till 1 år   78 313  
Över 1 år, upp till 5 år   138 395  
Över 5 år   158 826  
Summa   375 534   NOTER  
84 2019/20:RB1  
Not 6 Materiella och immateriella anläggningstillgångar  
Byggnader och mark    
Anskaffningsvärde, årets början  602 612 
Årets förvärv  13 1 
Omklassificering  – –11 
Årets avyttringar  – – 
Anskaffningsvärde, årets slut  615 602 
   
Ack. avskrivningar, årets början  –265 –246 
Årets avskrivningar  –19 –19 
Ack. avskrivningar, årets slut  –284 –265 
Bokfört värde  331 337 
   
Maskiner och inventarier    
Anskaffningsvärde, årets början  692 660 
Årets förvärv  45 42 
Omklassificering  – 11 
Årets avyttringar  –12 –21 
Anskaffningsvärde, årets slut  725 692 
   
Ack. avskrivningar, årets början  –376 –349 
Årets avskrivningar  –43 –48 
Årets avyttringar  12 21 
Årets nedskrivning  –16 – 
Ack. avskrivningar, årets slut  –423 –376 
Bokfört värde  302 316 
Summa bokfört värde  633 653 
Taxeringsvärde    
Byggnader  – – 
Mark  – – 
Under posten Byggnader och mark redovisas två fastigheter, huvudkontoret i 
Stockholm och kontantförsörjningskontoret i Sigtuna kommun (Broby). 
Fastigheterna klassificeras som specialenheter och är därför inte skattepliktiga.  
Årets förvärv 2019 avser bland annat it -applika tioner till ett värde av 26 
miljoner kronor (27).  
I posten Bokfört värde maskiner och inventarier ingår immateriella 
anläggningstillgångar i form av applikationssys tem värda 155 miljoner kronor 
(148).  Omklassificeringen 2018 av anskaffningsvärdet från byggnader till 
inventarier avsåg byte av fönster.  Under året har 16 miljoner kronor ( –) skrivits 
ned avseende maskiner och inventarier.  
   NOTER  
85 2019/20:RB1  
Not 7 Finansiella tillgångar  
Aktier och andelar    
Bank for International Settlements  
17 244 aktier à nominellt 5  000 SDR varav 25 % är inbetalt  441 441 
Europeiska centralbanken  
Andelsvärde 10 238 562,31 euro   90 80 
Swift  
16 aktier à nominellt 125 euro  1 1 
Summa  532 522 
Centralbanker inom Europeiska centralbankssystemet (ECBS) som inte ingår 
i eurosystemet är ålagda att betala in 3,75 procent av sin kapitalandel i ECB. 
Riksbankens kapitalandel uppgick per den 31 december 2019 till 2,5222 pro-
cent och ECB:s totala andelskapital till 10  825 007 069,61 euro. Kapitalande-
len baseras på respektive lands BNP och antal invånare och beräknas vart femte år. Den inbetalda andelen ska täcka vissa administrationskostnader fö r 
deltagande i ECBS. Centralbanker inom ECBS som inte ingår i eurosystemet har ingen rätt att få vinstutdelning från ECB och har heller ingen skyldighet 
att täcka eventuella förluster hos ECB.  
Till följd av femårsregeln ovan höjdes per den 1 januari 2019 Riksbankens 
kapitalandel från 2,2729 procent till 2,5222 procent och det inbetalda andels-beloppet från 9 226 559,46 euro till 10 238 562,31 euro.  
Per den 1 februari 2020 ökade Riksbankens kapitalandel till följd av att 
Bank of England lämnade ECBS i samban d med Storbritanniens utträde ur 
EU. Riksbankens kapitalandel uppgår därefter till 2,9790 procent och det in-
betalda andelsbeloppet till 12  092 886,02 euro.  
Not 8 Derivatinstrument  
Valutaswappar, USD  19 – 
Valutaswappar, NOK  23 – 
 42 – 
Summa  42 – 
Av tabellen ovan framgår värderingen av Riksbankens derivatinstrument upp-
delad per instrumentgrupp och valuta.  
Syftet med utestående valutaswappar  är främst att omvandla en del av 
Riksbankens exponering i amerikanska dollar till exponering mot norska kronor.  
 
  NOTER  
86 2019/20:RB1  
Derivatkontraktens nominella belopp, omräknade till svenska kronor  
Valutaswappar, USD  –2 804  – 
Valutaswappar, NOK  2 846 – 
 42 – 
Summa  42 – 
Not 9 Förutbetalda kostnader och upplupna intäkter  
Fordringar på IMF  50 60 
Bankkonton och bankutlåning  0 0 
Utlåningsrepor  15 5 
Obligationer i utländsk valuta  2 127  2 506  
Derivatinstrument  – – 
Obligationer i svenska kronor  2 732  4 072  
Finjusterande transaktioner  0 5 
Emitterade skuldcertifikat  28 59 
Övrigt  16 23 
Summa  4 968  6 730  
Not 1 0 Övriga tillgångar  
Personallån  145 168 
Kundfordringar  2 1 
Momsfordran  7 4 
Banktillgodohavanden  4 18 
Övrigt  0 0 
Summa  158 191 
Not 1 1 Sedlar  
1 000 kronor  3 062  3 336  
500 kronor  41 791  39 474  
200 kronor  4 982  5 452  
100 kronor  2 966  3 041  
50 kronor  943 965 
20 kronor  1 028  1 034  
Ogiltiga sedlar  5 611  5 845  
Summa  60 383  59 147  
De utelöpande sedlarna fördelar sig på ovanstående valörer. Posten Ogiltiga 
sedlar innehåller utelöpande sedlar som upphörde att vara lagliga 
betalningsmedel vid utgången av 2013, juni 2016 och juni 2017.  Sedlar som  NOTER  
87 2019/20:RB1  
har varit ogiltiga i över tio år skrivs normalt av från den utelöpande 
sedelskulden. Samtidigt görs en avsättning för det belopp som beräknas återstå 
att lösa in, och resterande del bokförs som intäkt. Riksbanken får lösa in ogiltiga sedlar om det finns särski lda skäl.  Vid utgången av 2019 uppgick 
värdet på de sedlar som Riksbanken hade mottagit men ännu inte hade beslutat 
att lösa in till 39 miljoner kronor  (38). 
Not 1 2 Mynt  
10 kronor  2 116  2 136  
5 kronor  473 441 
2 kronor  315 268 
1 krona  184 167 
Minnesmynt  17 22 
Summa  3 105  3 034  
De utelöpande mynten fördelar sig på ovanstående valörer. Under 2019 skrevs 
posten Minnes mynt av med 4 miljoner kronor (3) avseende en utgåva  av min-
nesmynt som hade blivit  äldre än tio år . Beloppet f ördes  till p osten Övriga 
intäkter (se not 35 ). 
Not 1 3 Inlåningsfacilitet  
Under denna post redovisas inlåning över natten från Riksbankens penningpo-
litiska m otparter på deras RIX- konton i Riksbanken. Ökningen av saldot jäm-
fört med föregående år förklaras av att sedan de  finjusterande transaktioner na 
upphörde stannar den inlåning som tidigare finjusterades kvar på RIX -
kontona. Räntan på inlåningsfaciliteten motsvarade under början av året Riks-
bankens reporänta minus 0,75 procentenheter och från och med den 9 oktober 2019 minus 0,10 procentenheter. I jämförelsesiffran ingår 416 miljoner kronor 
avseende RIX -kontosaldon som inte tillhör deltagare som är penningpolitiska 
motparter.  
Not 1 4 Finjusterande transaktioner  
Under denna post redovisades  inlåning vars syfte var  att finjustera likviditeten 
i banksystemet. Räntan för finjusterande inlåningstransaktioner motsvarade under året Riksbankens reporänta minus 0,10 procentenheter. De finjusterande 
transaktioner na upphörde den 9 oktober 2019.  
Not 15  Övriga skulder i svenska kronor till kreditinstitut i Sverige  
Under denna post redovisas inlåning över natten på RIX -konton från kreditin-
stitut med huvudkontor eller filial i Sverige men som inte är penningpolitiska 
motparter. Per 2018- 12-31 uppgick RIX -kontosaldot för dessa del tagare till 
107 miljoner kronor och redovisades under posten Inlåningsfacilitet. Inlå-
ningsräntan motsvarade under året Riksbankens reporänta minus 0,75 procen-
tenheter och från och med den 9 oktober 2019 minus 0,10 procentenheter.   NOTER  
88 2019/20:RB1  
Not 1 6 Emitterade skuldcertifikat 
Under denna post redovisas Riksbankens emissioner  av skuldcertifikat , gjorda 
med syfte att dra in likviditet från det finansiella systemet. Denna inlåning görs 
till Riksbankens viktigaste styrränta, det vill säga reporäntan, med en löptid på 
i rege l en vecka.  
Not 17 Skulder i svenska kronor till övriga hemmahörande i Sverige 
Under denna post redovisas inlåning över natten på RIX -konton från centrala 
motparter eller clearinginstitut med huvudkontor eller filial i Sverige men som 
inte är penningpoliti ska motparter och kreditinstitut.  Per 2018- 12-31 uppgick 
RIX-kontosaldot för dessa deltagare till 309 miljoner kronor och redovisades 
under posten Inlåningsfacilitet. Inlåningsräntan motsvarade under året Riks-
bankens reporänta minus 0,75 procentenheter och från och med den 9 oktober 
2019 minus 0,10 procentenheter.  
Not 18 Skulder i svenska kronor till hemmahö rande utanför Sverige 
Under denna post redovisas konton i svenska kronor som Riksbanken håller 
för andra centralbankers och internationella organisationers räkning. Dess -
utom redovisas RIX -kontosaldon om 0,1 miljoner kronor för deltagare som 
har huvudkontor eller filial utanför Sverige och som inte är penningpolitiska motparter och kreditinstitut. Per 2018 -12-31 uppgick saldot på dessa konton 
till 0,1 mil joner kronor och redovisades under posten Inlåningsfacilitet.  
Not 19 Skulder i utländsk valuta till hemmahörande i Sverige  
Under denna post redovisas från och med juni 2009 inlåning av utländsk valuta 
från Riksgälden. In låningen har gjorts i syfte att förs tärka valutar eserven. In-
låningens valutafördelning framgår av tabellen nedan. Under 2019 har inlå-
ningen minskat med 7 985 miljoner USD i och med att förfall inte har refinan-
sierats .  
Inlåning av utländsk valuta   
Euro  från Riksgälden  57 645  55 789  
Amerikanska dollar  från Riksgälden  135 288  199 013  
Kontoinlåning från myndigheter  1 0 
Summa  192 934  254 802  
Not 20 Skulder i utländsk valuta  till hemmahö rande utanför Sverige  
Under denna post redovisas belopp motsvarande erhållen köpeskilling i ut-ländsk valuta för inlåningsrepor.  
 
  NOTER  
89 2019/20:RB1  
Valutafördelning för inlåningsrepor  
Amerikanska dollar  10 575  2 220  
Summa  10 575  2 220  
Not 21 Motpost  till särskilda dragningsrätter som tilldelats av IMF  
Under denna post redovisas Riksbankens skuld motsvarande de särskilda drag-
ningsrätter (SDR) som ursprungligen tilldelades av IMF. Den sammanlagda 
tilldelningen uppgår till  2 249 miljoner SDR ( 2 249). De t aktuel la innehavet 
av SDR uppgår till 2 291  miljoner SDR ( 2 214) och redovisas under posten 
Fordringar på IMF  (se not 2) . Vid utgången av 2019 var SDR -tilldelningen  
42 miljoner lägre än innehavet , vilket motsvarar 540 miljoner kronor.  
Not 22 Derivatinst rument  
Valutaswappar, USD  – –332 
Valutaswappar, NOK  – 876 
 – 544 
Summa  – 544 
Riksbankens exponering i amerikanska dollar till exponering mot norska 
kronor.  
Valutaswappar, USD  – 26 399  
Valutaswappar, NOK  – –25 855  
 – 544 
Summa  – 544 
Not 23 Upplupna kostnader och förutbetalda intäkter  
Inlåningsrepor  14 5 
Derivatinstrument  13 72 
Inlåning Riksgälden  1 324  1 450  
Motpost till särskilda dragningsrätter  38 50 
Övrigt  99 63 
Summa  1 488  1 640  
   NOTER  
90 2019/20:RB1  
Not 24 Övriga skulder  
Leverantörsskuld  19 33 
Övrigt  18 18 
Summa  37 51 
Not 2 5 Avsättningar    
Pensionsskuld  69 75 
Sedlar och minnesmynt  388 400 
Trygghetsstiftelsen  3 2 
Summa  460   477 
Pensionsskulden har beräknats av Statens tjänstepensionsverk (SPV).  Av 
pensionsskulden avser 69 miljoner kronor ( 75) PA -91-pensionärer med 
avgångsdag före 2003, och 0  miljoner kronor ( 0) avser personer som från och 
med 2003 har beviljats delpension alterna tivt pensionsersättning före 65 års 
ålder. Riksbanken löste per den 31 december 2002 in sin pensionsskuld för de 
personer som vid denna tidpunkt hade en anställning eller rätt till livränta hos Riksbanken . Effekten av försäkringstekniska omvärderingar uppg ick för 2019 
till 0 miljoner k ronor (2 ) och har redovisats som en ökning av 
pensionsskulden.  
I posten A vsättningar ingår även  388 miljoner kronor ( 400) för den be-
dömda framtida kostnaden för skuldavskrivna sedlar och minnesmynt som Riksbanken fortfarande kan lösa in.  
Posten Trygghetsstiftelsen avser avsättning för kompetensutveckling och 
kompetensväxling i enlighet med avtal med Trygghetsstiftelsen.  
   NOTER  
91 2019/20:RB1  
Not 2 6 Värderegleringskonton    
Priseffekt  22 130  13 878  
Valutakurseffekt  14 298  18 977  
Guldvärdeeffekt  45 691  34 185  
Summa  82 119  67 040  
På särskilda värderegleringskonton redovisas från och med 2004 orealiserade 
vinster och förluster som utgörs av skillnaden mellan anskaffningsvärde n och 
marknadsvärde n. Vid övergången till 2004 beslutades att anskaffningsvärdena 
skulle motsvara marknadsvärdena per den 31 december 2003. Om de oreali-serade förlusterna överstiger de orealiserade vinsterna vid årets slut redovisas 
skillnaden i resultaträkningen. Denna beräkning görs värdepapper för värde-
papper och valuta för valuta.  
Priseffekten består främst av orealiserade värdepappersvinster.  Vid beräk-
ningen av Riksbankens vinstdisposition justeras det redovisade resultatet med 
skillnaden mellan det ingående och det utgående värdet i priseffek ten. 
Av den totala priseffekten avser 12 386 miljoner kronor (9 433) inhemska 
värdepapper.   
Valutafördelning valutakurseffekt  
Euro  3 999  12 055  
Amerikanska dollar  1 563  1 229  
Brittiska pund  2 198  1 115  
Australiska dollar  2 053  1 391 
Kanadensiska dollar  1 926  863 
Särskilda dragningsrätter  1 791  866 
Norska kronor  768 1 458  
Danska kronor  – – 
Summa  14 298  18 977  
Not 2 7 Grundfond  
Riksbanken ska enligt riksbankslagen ha en grundfond som uppgår till 1 000 miljoner kronor.  
Not 2 8 Reserver  
Reservfond  500 500 
Dispositionsfond  37 498  36 191  
Resultatutjämningsfond  18 212  19 796  
Summa  56 210  56 487   NOTER  
92 2019/20:RB1  
Riksbanken ska enligt riksbankslagen ha en  reservfond som uppgår till 
500 miljoner kronor och en dispositionsfond. Dispositionsfonden och resultat-
utjämningsfonden används sedan 1988 enligt riktlinjerna för Riksbankens 
vinstdisposition som fastställdes samma år. Därutöver har dispositionsfonden 
använts till att bokföra uppskrivningsbelopp vid uppskrivning av tillgångar.  
Uppskrivningsbeloppen i tabellen nedan har justerats vid försäljningar och av-
skrivningar av de uppskrivna tillgångarna. Riksbankens guldinnehav skrevs 
upp till marknadsvärdet  med 12 686 miljoner kronor de n 31 december 1998.  
Anläggningstillgångarna  aktiverades med 654 miljoner kronor i balansräk-
ningen 1994,  vilket motsvarade  anskaffningsvärdet minskat med avskriv-
ningar. Under 2019 omfördes  från delposten Uppskrivning av anläggnings till-
gångar till Övrigt 2  miljoner kronor (2) till följd av årets avskrivningar av de 
uppskrivna anläggnings tillgångarna.  Värdet på BIS -aktierna skrevs upp med 
235 miljoner kronor 1996 för att motsvara marknadsvärdet på det guld som erlades som likvid för aktietilldelningen samma år .  
Dispositioner och uppskrivningar  
Vinstdisposition sedan 1988:    
Valutakurseffekt  2 475  1 649  
Guldvärdeeffekt  7 356  7 356  
Övrig vinstdisposition  19 001  18 521  
Uppskrivning av tillgångar:    
Guldinnehav  8 604  8 604  
Anläggningstillgångar  48 50 
BIS-aktier  235 235 
Övrigt:  –221 –224 
Summa  37 498  36 191  
   NOTER  
93 2019/20:RB1  
Förändringen av posterna Grundfond, Reserver och Årets resul tat förklaras av 
tabellen nedan.  
Förändring av posterna Grundfond, Reserver och Årets resultat  
 Grundfond  Reserver  Årets resultat  
Saldo den 31 december 2017  1 000  54 861  3 926  
Inleverans till statskassan  – – –2 300 
Överföring till/från:  
Resultatutjämningsfond  
Dispositionsfond   
– 
–  
1 006  
620  
–1 006  
–620 
Årets resultat  – – 3 522  
Saldo den 31 december 2018  1 000  56 487  3 522  
Inleverans till statskassan  – – –3 800  
Överföring till/från:     
Resultatutjämningsfond   –1 584  1 584 
Dispositionsfond  – 1 306  –1 306  
Årets resultat  – – 25 651  
Saldo den 31 december 2019  1 000  56 210  25 651 
Not 29 Ränteintäkter    
 2019 2018 
Från utländska tillgångar:    
SDR  295 245 
Reservposition i IMF  58 16 
NAB (New Arrangements to Borrow)  22 27 
Bankkonton  19 16 
Bankutlåning  535 558 
Utlåningsrepor  243 135 
Obligationer  7 846  4 829  
Korta värdepapper  – 2 
Derivatinstrument  10 0 
 9 028  5 828  
Från inhemska tillgångar och skulder:    
Negativ ränta in låningsfacilitet  52 3 
Obligationer  1 157  0 
Korrespondentkonton  2 4 
Personallån  2 2 
Negativ ränta finjusterande transaktioner  118 399 
Negativ ränta emitterade skuldcertifikat  1 010  1 911  
 2 341  2 319  
Summa  11 369  8 147   NOTER  
94 2019/20:RB1  
Not 30 Räntekostnader    
 2019  2018  
Från utländska skulder:    
Inlåning Riksgälden  –3 725  –3 684  
Inlåningsrepor  –225 –126 
Motpost till särskilda dragningsrätter  –295 –260 
Derivatinstrument  –210 –327 
 –4 455  –4 397  
Från inhemska skulder och tillgångar:    
Obligationer  – –225 
 – –225 
Summa  –4 455  –4 622  
Not 31 Nettoresultat av finansiella transaktioner  och nedskrivning  
 2019  2018  
Priseffekt utländska värdepapper  3 956  –366 
Priseffekt inhemska värdepapper  50 – 
Valutakurseffekt  15 516  826 
Guldvärdeeffekt  – – 
Summa  19 522  460 
Priseffekten för utländska värdepapper innefattar realiserade kursvinster och 
kursförluster om 4 103 miljoner kronor  (22) samt orealiserade kursförluster 
om –147 miljoner kronor  (–388) som förts till resultatet till följd av pris ned-
skrivningar  av värdepappersinnehavet.  
Priseffekten för inhemska värdepapper innefattar realiserade kursvinster 
och kursförluster om 50 miljoner kronor ( –). 
Valutakurseffekten innefattar realiserade valutakursvinster och valutakurs-
förluster om 15 532  miljoner kronor  (826) samt en orealiserad kursförlust om  
–16 miljoner kronor ( –) som förts till resultatet till följd av nedskrivning av 
valutapositionen i dansk a kronor .  
Vid beräkningen av Riksbankens vinstutdelning exkluderas valutakursef-
fekten från det redovisade resultatet.  
Not 32 Avgifts - och provisionsintäkter  
Posten innefattar års - och transaktionsavgifter för RIX- systemet med  98 mil-
joner kronor (86).  
Not 33 Avgifts - och provisionskostnader  
Posten innefattar främst depå-  och transaktionskostnader för valutareservsför-
valtningen .  NOTER  
95 2019/20:RB1  
Not 3 4 Erhållna utdelningar  
Under 201 8 erhöll Riksbanken en utdelning från BIS på 55 miljoner kronor  
(51).  
Not 3 5 Övriga intäkter  
 2019 2018  
Ersättning för inlösen av ogiltiga sedlar  6 6 
Mottagna ej inlösta kontanter  43 22 
Ersättning för infärgade sedlar m.m.  0 0 
Skuldavskrivna mynt  – – 
Skrotförsäljning  – 239 
Skuldavskrivna sedlar  – – 
Skuldavskrivna minnesmynt  4 3 
Sida 3 2 
Övrigt  – 3 
Summa  56 275 
De mynt som blev ogiltiga under 2017 och som återlämnats till Riksbanken 
säljs för återvinning av metallen, så kallad skrotförsäljning . Under 2019 
skedde ingen skrotförsäljning (239).  Under 2019 skrevs posten utelöpande 
mynt av med 4  miljoner kronor  (3). Avskrivningen gällde en utgåva av  min-
nesmynt som blivit äldre än tio år.   
Intäkterna från Sida avser ersättning för experthjälp till centralbanker i 
några utvecklingsländer  (se rutan I nternationella åtaganden) . 
Not 3 6 Personalkostnader  
 2019  2018  
Löner och andra ersättningar  –259 –249 
Tillgångsförda löner  1 0 
Sociala avgifter  –81 –78 
 –339 –327 
   
Pensionspremier  –68 –58 
Pensionsutbetalningar  –7 –7 
Förändring av pensionsskulden  6 7 
Särskild löneskatt  –18 –16 
 –87 –74 
Utbildning  –4 –3 
Personalrepresentation  –1 –2 
Övrigt  –11 –8 
 –16 –13 
Summa  –442 –414  NOTER  
96 2019/20:RB1  
Pensionspremier har utbetalats i enlighet med pensionsavtal för arbetstagare 
hos staten med flera, PA 16 . 
Posten Pensionsutbetalningar avser utbetalningar dels till pensionärer med 
avgångsdag före 2003, dels till personer som från och med 2003 har beviljats 
delpension eller pensionsersättning före 65 års ålder.  
Löner och andra ersättningar till ledamöterna i direktio nen uppgick under 
2019 till 14  miljoner kronor  (14), fördelat enligt följande:   
Löner och ersättningar till ledamöterna i direktionen  
 2019  2018  
Stefan Ingves  2,1 2,2 
Cecilia Skingsley  2,5 2,4 
Martin Flodén  2,4 2,4 
Per Jansson  2,4 2,4 
Henry Ohlsson  2,4 2,4 
Anna Breman  0,2 – 
Kerstin af Jochnick  2,0 2,4 
Summa  14,0 14,2 
Därutöver fick riksbankschefen under 2019 ett styrelsearvode om 1,0 miljoner 
kronor (0,9) från Bank for International Settlements (BIS). I enlighet med full-mäktiges  beslut görs avdrag från riksbankschefens bruttolön med ett belopp 
som motsvarar styrelsearvodet från BIS.   
Fullmäktige beslutade den 28 oktober 2011 att direktionsledamöter under  
den lagstiftade karensperioden  efter att anställningen har upphört ska få full 
lön i högst sex månader , dock med avräkning för eventuell a inkomst er av an-
nan tjänst under tiden.  
Fullmäktige har beslutat att förordningen (2003:55) om avgångsförmåner 
för vissa arbetstagare med statlig chefsanställning ska tillämpas på samtliga nuvarande direktionsledamöter  med undantag av A nna Breman. För Anna 
Breman har  fullmäktige beslutat att den nya förordningen (2016:411) om 
tjänstepension, inkomstgaranti och avgångsvederlag till myndighetschefer ska tillämpas.  
För Stefan Ingves har fullmäktig e beslutat om ett undantag: Om  han får 
pension innan han fyller 65 år till följd av den anställning som han hade vid 
IMF, och som han hade innan han utsågs till riksbankschef, ska inkomstgaran-
tin inte minskas . Pensionen från IMF ska inte heller innebära nå gon minskning 
av hans lön om pensionen betalas ut under den tid han får lön från Riksbanken.  
Stefan Ingves kan vidare enligt rådande ordning komma att få en viss pen-
sion från BIS. Denna betalas ut till styrelseledamöter som har innehaft sitt 
uppdrag i BIS  i minst fyra år, men först när de har uppnått 65 års ålder. Pens-
ionen beräknas på basis av utbetalda styrelsearvoden och uppgår till 1,82 pro-cent av dessa.   
   NOTER  
97 2019/20:RB1  
Not 3 7 Administrationskostnader  
I informationskostnader na ingår kostnader för Riksbankens löpande publika -
tioner, bland annat de penningpolitiska rapporterna, de finansiella 
stabilitetsrapporterna och årsredovisningen.  
Kostnaderna för representation uppgick  till 1,1 miljoner kronor (1,9).  
I posten Transport, resor ingår förutom resekostnader även kostnader för 
Riksbankens transporter av sedlar och mynt.  
Konsultkostnaderna uppgick till 48 miljoner kronor (39). I detta belopp 
ingår bland annat kostnaderna för it -konsulter om 29 miljoner kronor (21).  
Inom Övriga externa tjänster är kostnaden för stat istikleve ranser om 
72 miljoner kronor (70) den enskilt största posten. Den avser främst ersättning 
till SCB som tagit fram  bland annat betalningsbalans - och finansmarknads -
statistik. Dessutom ingår ett revisionsarvod e till Riksrevisio nen och 
fullmäktiges r evisorer med 2  miljoner kronor (2).  
I posten it -drift ingår bland annat licenskostnader om 50 miljoner kronor 
(47) och kostnader för it-tjänster om 121 miljoner kronor (75). Kostnader för 
it-tjänster  har ökat till följd av satsningar för stärkt beredskap ( informations-
säkerhet och krisberedskap).  
I posten E konomipris ingår prissumman om 9  miljoner kronor (9) och 
administrationskostnader na för detta  pris om 10 miljoner kronor (10).  
De största posterna inom kostnadsgruppen Kontors - och fastighetsdrift 
består av ombyggnad och underhåll av Riksbankens lokaler om 16 miljoner 
kronor (11) och lokalhyror om 4 miljoner kronor (7).  
Not 3 8 Avskrivningar av materiella och immateriella   
anläggningstill gångar  
Under denna post redovisas planenliga avskrivningar av de mater iella och im-
materiella anläggningstillgångarna.  
Not 39 Sedel - och myntkostnader  
Av den totala k ostnaden för sedlar och mynt på 25 miljoner kronor  (13) avser  
21 miljoner kronor  (13) brukssedlar . Inga minnesmynt köptes in under 2019 
och 2018.    2019  2018  
Information, extern  representation  –5 –7 
Transport,  resor  –14 –12 
Konsultuppdrag  –48 –39 
Övriga externa tjänster  –112 –114 
It-drift –178 –126 
Ekonomipris  –19 –19 
Kontors - och fastighetsdrift  –43 –35 
Övrigt  –12 –10 
Summa  –431 –362  NOTER  
98 2019/20:RB1  
Not 40 Inom linjen förda poster  
Ställda säkerheter  
• Vid utgången av 20 19 hade värdepapper motsvarande ett marknadsvärde 
på 10 535 miljoner kronor  ställts som säkerhet i samband med utländska 
värdepap persrepor  (2 215) . 
Ansvarsförbindelser  
• Utestående ersättningskrav  uppgick vid utgången av 201 9 till 5 miljoner 
kronor ( 2).  
• Riksbanken har ett åtagande mot Nobelstiftelsen att årligen ställa medel 
till förfogande för att dela ut ett pris i ekonomisk veten skap till Alfred No-
bels minne och att stå för admin istrationskostnader na för detta pris. Å ta-
gandet uppgick för 20 19 till 19 miljoner kronor (19) . Förutom den ur-
sprungliga donationen ger Riksbanken sedan 2018 ett tilläggsbidrag för att 
täcka Nobelstiftelsens kostnader för priset , vilka har bedömts uppgå till 4 
miljoner kronor  per år . 
• Riksbanken har f örbundit sig  att till KPA Pensionsförsäkring AB betala 
kompletterings ersättning om så krävs  på grund av värdesäkringen av de 
pensionsförmåner som den försäkrade har rätt till. Åtagandet avser perso-
nal som 1971 övergick från Riksbanken till AB Tumba Bruk (numera 
Crane AB).  
Utlåni ngs- och växlingsåtaganden mot IMF  
• Vid utgången av 2019 uppgick Riksbankens återstående utlånings - och 
växlingsåtaganden till 23 6 509 miljoner kronor (228 147);  se tabell en och 
beskrivning en nedan.  
   NOTER  
99 2019/20:RB1  
Återstående utlåni ngs- och växlingsåtaganden mot IMF  
Särskilda dragningsrätter    
Avtalat åtagande (2 *tilldelning)  58 333  55 429  
SDR -tilldelning (se not 21)  29 166  27 714 
SDR -innehav (se not 2)  –29 706  –27 289  
Återstående  57 793  55 854  
   
Insatskapital (kvot)    
Avtalat åtagande (Insatskapital  se not 2)  57 451  54 591  
Reservposition (se not 2)  –8 796  –5 093  
Återstående  48 655  49 498  
   
NAB    
Avtalat åtagande  29 257  27 801  
NAB utlåning  (se not 2)  –1 648  –2 358 
Återstående  27 609  25 443  
   
Kreditavtal  95 968  91 190  
PRGT -avtal  6 484  6 162  
Totalt återstående åtagande  236 509  228 147  
Särskilda dragningsrätter  
Åtagandet som gäller särskilda dragningsrätter innebär  att Riksbanken, enligt 
IMF-stadgarna, kan bli ålagd att köpa särskilda dragningsrätter (SDR) mot 
utländsk valuta till ett belopp som innebär att Riksbankens sammanlagda 
innehav av SDR uppgår till högst 300 procent av den ordinarie tilldelningen, 
det vill s äga ett tilldelat belopp om 29 166 miljoner kronor (27 714) plus två 
gånger det tilldelade beloppet om 58 333 miljoner kronor (55 429). Inom detta 
åtagande ryms även Riksbankens stående arrangemang att, om IMF så begär, 
köpa respektive sälja SDR mot betaln ing i amerikanska dollar eller euro inom 
ett spann mellan 50 och 150 procent av Riksbankens sammanlagda nettotilldelning av SDR. Eftersom Riksbankens innehav av SDR uppgår till  
29 706 miljoner kronor  (27 289), se not 2, uppgår det återstående åtagandet ti ll 
57 793 miljoner kronor  (55 854).  
Insatskapitalet  
Riksbankens maximala åtagande avseende insatskapital et uppgår till det totala 
insatskapitalet 4 430 miljoner SDR (4  430), vilket motsvarar 57 451 miljoner 
kronor (54 591). Eftersom den andel av det totala insatskapitalet som har be-
talats in i utländsk valuta , det vill säga reservpositionen , uppgick till 8 796  NOTER  
100 2019/20:RB1  
miljoner kronor (5 093) vid utgången av 2019 så uppgår det återstå ende åta-
gandet till 48 655 miljoner kronor (49 498), vilket motsvarar saldot på IMF:s 
kronkonto.  
NAB 
Åtagandet avseende Riksbankens NAB -avtal  (New Ar rangements to Borrow)  
med IMF innebär att Riksbanken är skyldig att till IMF låna ut ett belopp som 
uppgår till högst 2 256 miljoner SDR  (2 256), vilket motsvarar 29 257  miljoner 
kronor  (27 801) . Eftersom Riksbankens NAB -utlåning vid årsskiftet uppgick 
till 1 648  miljoner kronor  (2 358), se not 2, så uppgår det återstående åtagandet 
till 27 609  miljoner kronor  (25 443).  
Detta avtal aktiveras endast under särskilda omständigheter och syftar till 
att tillfälligt förstärka IMF:s utlåningskapacitet utöver de medel som är till-
gängliga under posten Insatskapitalet.  
Kreditavtal  
I april 2017 slöt  Riksbanken , efter riksdagens medgivande, ett avtal om att ge 
kredit till IMF med ett belopp om 7  400 miljoner SDR, vilket motsvarar  
95 968 miljoner kronor (91 190). För att IMF ska kunna nyttja det nya avtalet 
krävs det att IMF:s kvarvarande medel för utlåning unde rstiger en nedre gräns 
om 100 000 miljoner SDR. Därutöver krävs även att långivarna, som tillsam-
mans håller 85 procent av de utlovade låneresurserna, godkänner att avtalen aktiveras.  
PRGT -avtal  
Riksbanken slöt i november 2016 ett avtal om utlåning till IMF  av högst 500 
miljoner SDR, vilket motsvarar 6 484  miljoner kronor  (6 162), under ett pro-
gram benämnt Poverty Reduction and Growth Trust (PRGT). De medel som 
Riksbanken kan komma att låna ut i programmet kan utnyttjas av IMF för vi-
dareutlåning till låginko mstländer.  
Utbetalningsavtal  
• Riksbanken har åtagit sig  att tre månader efter eventuell anfordran till BIS 
betala återstående 75  procent av det nominella värdet av Riks bankens ak-
tieinnehav i BIS. Åtagandet  uppgick vid utgå ngen av 2019 till 65 miljoner 
SDR  (65), vilket mo tsvarar 843  miljoner kronor  (797). 
Eventualtillgångar  
• De utestående ersättningsanspråk en uppgick vid utgången av 2019 till 21,5 
miljoner kronor ( –).  NOTER  
101 2019/20:RB1  
Inlåningsavtal  
• BIS har utfärdat en kreditförklaring som inte är bindande enligt vilken BIS, 
på begäran av Riksbanken , efter särskild överenskommelse kan låna ut ut-
ländsk valuta  till Riksbanken . Denna kreditförklaring gäller  till den 27  
april 2020.  
• Riksbanken har ett avtal med BIS som innebär att Riksbanken efter sär-
skild överenskommelse kan göra repotransaktioner med BIS i värdepapper 
denominerade i amerikanska dollar, euro och brittiska pund. Detta avtal 
förlängdes under 2019 och löper ut den 15 juli 2020.  
• Riksbanken har ett  swapavtal med ECB som innebär  att Riksbanken efter 
särskild överenskommelse kan  låna euro i utbyte mot svenska kronor.  
    
102 2019/20:RB1  
Resultaträkning och balansräkning fördelade 
på verksamhetsområden  
Av tabellen nedan framgår Riksbankens nettointäkter och kostnader fördelade 
på verksamhetsområden.  Uppgifterna anges i miljoner kronor.  
Verksamhets - 
område  2019  2018  
Netto - 
intäkter  Kost - 
nader  Resul-
tat Netto - 
tat 
Penningpolitik  2 –187 –185 2 –182 –180 
Finansiell stabi-
litet 55 –174 –119 53 –160 –107 
Betalningar  151 –341 –190 356 –261 95 
Varav        
Betalnings - 
system  98 –106 –8 86 –82 4 
Kontantför-
sörjning  53 –193 –140 270 –156 114 
Utv. och analys  – –42 –42 – –23 –23 
Tillgångsför-
valtning  26 414  –140 26 274  3 960  –127 3 833  
Statistik  0 –112 –112 0 –104 –104 
Ekonomipris 
och fullmäktige 
m.m.  5 –22 –17 7 –22 –15 
Summa  26 627  –976 25 651  4 378  –856 3 522  
De fördelade andelarna ska så nära som möjligt spegla den verkliga förbruk-
ningen av de resurser som tas i anspråk inom varje verksamhetsområde. Prin-
cipen är att kostnaderna och intäkterna i så hög grad som möjligt direkt ska 
föras till respektive verksamhe tsområde utan inblandning av någon fördel-
ningsnyckel.  
Betalningssystemets kostnader ska finansieras av avgifter från deltagarna. 
Tillgångsförvaltningen ska ge så hög långsiktig avkastning som möjligt i för -
hållande till uppdraget och den risk som tas. För  övriga verksamhetsområden 
finns det inget krav på kostnadstäckning.  
Fördelningsmodellen utgår från uppställningen i resultat - och balans -
räkningen, där Riksbankens resultat för 201 9 uppgår till 25  651 miljoner 
kronor  (3 522 ) och Riksbankens tillgångar och skulder till 899 965  miljoner 
kronor  (934 514 ) per 2019 -12-31.   RESULTATRÄKNING OCH B ALANSRÄKNING FÖRDELA DE PÅ VERKSAMHETSOMR ÅDEN  
103 2019/20:RB1  
Fördelning av kostnader  
Personalkostnader, exklusive it -personal  
Personalkostnaderna för de medarbetare som är direkt involverade i ett ver k-
samhetsområde har fördelats utifrån  den faktis ka lönekostnaden . Lönekostna-
derna för de medarbetare som ingår i stödfunktionerna har fördelats med hjälp 
av en fördelningsnyckel. Den oftast använda  nyckeln utgörs av antal et direkt 
involverade medarbetare i förhållande till det total a antalet direkt invo lverade 
medarbetare inom alla verksamhetsområden. Totalt är cirka 234 medarbetare, 
eller 67 procent av totalt 349, direkt involverade i något verksamhetsområde. 
De resterande 115 medarbetarna finns inom stödfunktionerna, främst it, kom-
munikation och inter nservice.   
Administrationskostnader, exklusive it -kostnader  
Riksbankens processredovisning innebär att administrationskostnaderna för -
delas direkt per verksamhetsområde vid fakturaregistreringen.  
En stor del av Riksbankens kostnader är dock gemensamma kos tnader, till 
exempel kostnader för lokaler, fastighetsskötsel, säkerhet och bevakning. Dessa kan inte direktfördelas utan har fördelats med hjälp av fördefinierade 
nycklar, som oftast best år av antalet direkt involverade medarbetare per verk-
samhetsområde i  förhållande till det totala antalet direkt involverade med arbe-
tare inom alla verksamhetsområden.  
Fördelning av kostnadsslag per verksamhetsområde 2019,  
 
 RESULTATRÄKNING OCH B ALANSRÄKNING FÖRDELA DE PÅ VERKSAMHETSOMR ÅDEN  
104 2019/20:RB1  
Avskrivningar, exklusive it -relaterade investeringar  
Avskrivningarna är direkt fördelade på  det verksamhetsområde som respek -
tive anläggning stöder eller fördelade med fördefinierade nycklar.   
Sedel - och myntkostnader  
Kostnaderna för inköp av sedlar och mynt uppgick 2019 till 25  miljoner  kronor  
(13). Kostnad erna belastar i sin helhet verksamhetsområdet Kontant försörj-
ning. 
It-kostnader  
Med it -kostnader avses it -verksamhetens kostnader. Denna verksamhet är 
förlagd till avdelningen för verksamhetssupport. Modellen för fördelning av 
it-kostnader na bygger i huvudsak på följande princip. Kostnader na för 
arbetsplats er, datalagring och bassystem fördelas utifrån antalet direkt 
involverade medarbetare per verksamhetsområde i förhållande till det totala antalet direkt involverade medarbetare inom alla verksamhetsområden. 
Kostnader na för applikationsdrift av verksamhet ssystem en samt övriga it -
kostnader (personal, konsulter , licenser med mera) fördelas utifrån  verksam-
hetssystemets fasta kostnad er för applikationsdrift genom den totala fasta 
kostnaden för applikationsdrift för alla verksamhetssystem. Avsk rivningar för 
verksamhetssystem som tillhör  ett eller flera verksamhetsområden fördelas 
direkt till respektive system.  
Fördelning av nettointäkter  
Intäkterna har förts till det verksamhetsområde som ansva rar för dem . Hänsyn 
har därför till exempel inte tagits till att seignoraget har sitt ursprung i kontant-
försörjningen, utan seignorageintäkterna har fördelats till tillgångsförvalt-ningen. Seignoraget för 201 9 uppgick till 1 768 miljoner kronor (267).   
Nettointäkterna inom verksamhetsområdet Finansiell stabilitet utgörs 
främst av utdelning en från Riksbankens innehav av BIS -aktier . 
De nettointäkter för t illgångsförvaltning en som redovisas i resultaträk-
ningen uppgick till 26 414 miljoner kronor  (3 960). Den to tala avkastningen 
från Riksbankens tillgångsförvaltning för 2019 uppgick till  41 493  miljoner  
kronor ( 14 577) . Se även tabell  i förvaltningsberättelsens avsnitt Till gångsför-
valtning . Skillnaden förklaras av förändringen i posten Värderegleringskontot 
i balansräkningen (se tabell en nedan).  
   RESULTATRÄKNING OCH B ALANSRÄKNING FÖRDELA DE PÅ VERKSAMHETSOMR ÅDEN  
105 2019/20:RB1  
Avkastning tillgångsförvaltningen och redovisat resultat  
Förvaltningsräntenettot i tabellen ovan består av ränteintäkter från  Riksban-
kens per sonallån om 2  miljoner kronor  (2) och ränteintäkter om 2  miljoner  
kronor (4) från konton i svenska kronor som Riksbanken håller för andra 
centralbankers och internationella organisationers räkning.  
Nettoresultat et av finansiella transaktioner redovisat på värdereglerings-
konton i balansräkningen motsvarar förändringen under året i posten Värdere-
gleringskonton.  
Fördelning av tillgångar och skulder  
Av tabellen nedan framgår Riksbankens tillgångar och skulder fördelade på verks amhetsområden i miljoner kronor.   
Verksamhetsområde  2019 -12-31 2018-12-31 
Tillgångar  Skulder  Tillgångar  Skulder  
Finansiell stabilitet  441 – 441 – 
Kontant försörjning  – 63 880  – 62 582  
Tillgångsförvaltning  898 585  666 633  933 125  743 581  
Ofördelat  939 169 452  948 128 351  
Summa  899 965  899 965  934 514  934 514  
Tillgångarna inom verksamhetsområdet Finansiell stabilitet består av aktie -
innehavet i BIS. Posten  Ofördelad e tillgångar innehåller främst posterna M a-
teriella och immateriella anläggningstillgångar  och Övriga tillgångar . Posten 
Ofördelade  skulder innehåller främst eget kapital, värderegleringskonto n och 
årets resultat.   2019 2018 
Ränteintäkter  11 365  8 141  
Räntekostnader  –4 455  –4 622  
Nettoresultat av finansiella transaktioner  och ned-
skrivningar  redovisa t i resultaträkningen  19 522   
460 
Avgifts - och provisionskostnader  –18 –19 
Nettointäkter tillgångsförvaltningen  26 414  3 960  
Nettoresultat av finansiella transaktioner redovisa t  
på värderegleringskonton  i balansräkningen  15 079  10 617  
Totalavkastning  tillgångsförvaltningen  41 493  14 577  
Förvaltningsräntenetto  4 6 
Förvaltningsintäkter  209 412 
Förvaltningskostnader  –976 –856 
Resultat inkl. resultat redovisat i balansräk-
ningen  40 730  14 139  
Återläggning av  resultat redovisat i balansräk-
ningen  –15 079 –10 617  
Redovisat resultat  25 651  3 522    
106 2019/20:RB1  
Femårsöversikt 
I femårsöversikten presenteras balans - och resultaträkningarna omräknade en-
ligt de nu gällande redovisningsprinciper na. Saldon för RIX -deltagare som 
inte är penningpolitiska motparter har  i femårsöversikten  flyttats till ”Övriga 
skulder i svenska kronor till kreditinstitut i Sverige”, ”Skulder i svenska kro-
nor till övriga hemmahörande i Sverige” och ”Skulder i svenska kronor till 
hemm ahörande utanför Sverige”. Bytet av redovisningsprincip för nedskriv-
ning av  värdepapper har endast påverkat år 2019.  
 2019 -12-31 2018-12-31 2017-12-31 2016-12-31 2015-12-31 
TILLGÅNGAR       
      
Guld  57 488  45 981  43 190  42 412  36 241  
      
Fordringar i utländsk  va-
luta på hemmahörande 
utanför Sverige        
Fordringar på IMF  40 150  34 740  28 653  29 063  34 115  
Banktillgodohavanden , lån 
och värdepapper  420 460  453 634  436 093  466 970  422 854  
 460 610  488 374  464 746  496 033  456 969  
Utlåning i svenska kronor  
till kreditinstitut  i Sverige 
relaterad till penningpoli-
tiska transaktioner       
Utlåningsfacilitet  – 0 20 0 – 
 – 0 20 0 – 
Värdepapper i svenska 
kronor utgivna av hem-
mahörande i Sverige  375 534  392 063  353 874  298 645  163 762  
      
Övriga tillgångar       
Materiella och immateriella 
anläggningstillgångar  633 653 677 667 670 
Finansiella tillgångar  532 522 522 522 522 
Derivatinstrument  42 – – – – 
upplupna intäkter  4 968  6 730  6 391  6 268  4 900  
Övriga tillgångar  158 191 217 265 317 
 6 333  8 096 7 807  7 722  6 409  
Summa tillgångar  899 965  934 514  869 637  844 812  663 381  
Tabellen fortsätter på nästa sida.    FEMÅRSÖVERSIKT  
107 2019/20:RB1  
SKULDER OCH EGET 
KAPITAL       
      
Utelöpande sedlar och 
mynt       
Sedlar  60 383 59 147  55 215  57 535  68 193  
Mynt  3 105  3 034  2 773  4 858  5 258  
 63 488  62 181  57 988  62 393  73 451  
      
Skulder i svenska kronor  
till kreditinstitut i Sverige 
relaterade till penningpo-
litiska transaktioner       
Inlåningsfacilitet  117 666  6 81 37  16  
Finjusterande transaktioner  – 104 099  27 055  144 143  70 826  
 117 666  104 105  27 136  144 180  70 842  
      
Övriga skulder i svenska 
kronor till kreditinstitut  i 
Sverige  184 107 81 60 4 
      
Emitterade skuldcertifi-
kat 314 944  352 203  391 203  220 771  143 420  
      
Skulder i svenska kronor 
till övriga hemmahörande 
i Sverige  303 309 122 101 76 
      
till hemmahörande utan-
för Sverige  3 740  112 6 589  232 8 292  
      
Skulder i utländsk valuta  
till hemmahörande i Sve-
rige 192 934  254 802  237 905  256 723  240 537  
      
Skulder i utländsk valuta 
för Sverige  10 575  2 220  3 481  11 264  – 
      
Motpost till SDR som  
tilldelats av IMF  29 166  27 714  26 273  27 540  26 310  
      
Övriga skulder       
Derivatinstrument  – 544 528 910 1 619  
Upplupna kostnader och  
förutbetalda intäkter  1 488  1 640  1 584  1 424  1 174  
Övriga skulder  37      51 39 37 39 
 1 525  2 235 2 151 2 371  2 832  
Tabellen fortsätter på nästa sida .  FEMÅRSÖVERSIKT  
108 2019/20:RB1  
Avsättningar  460 477 498 503 93 
      
Värderegleringskonton  82 119  67 040  56 423  60 313  43 373  
      
Eget kapital       
Grundfond  1 000  1 000  1 000  1 000  1 000  
Reserver  56 210  56 487  54 861  50 351  51 197  
 57 210  57 487  55 861  51 351  52 197  
      
Årets resultat  25 651  3 522  3 926  7 010 1 954  
      
SUMMA SKULDER 
OCH EGET KAPITAL  899 965  934 514  869 637  844 812  663 381  
Miljoner kronor  2019  2018  2017  2016 2015  
      
Ränteintäkter  11 369  8 147  6 015  5 829  4 936  
Räntekostnader  –4 455  –4 622  –3 091  –2 431  –2 164  
Nettoresultat av finansiella 
transaktioner  och nedskriv-
ningar  19 522  460 321 4 152  –45 
Avgifts - och provisions - 
intäkter  98 86 79 53 53 
kostnader  –18 –19 –24 –17 –18 
Erhållna utdelningar  55 51 62 44 45 
Övriga intäkter  56 275 1 427 293 34 
Summa nettointäkter  26 627  4 378  4 789  7 923  2 841  
      
Personalkostnader  –442 –414 –403 –403 –379 
Administrationskostnader  –431 –362 –385 –368 –338 
Avskrivningar av  
materiella och immateriella  
anläggningstillgånga r –78 –67 –61 –54 –51 
Sedel - och myntkostnader  –25 –13 –14 –88 –119 
Summa kostnader  –976 –856 –863 –913 –887 
      
Årets resultat  25 651  3 522  3 926  7 010  1 954  
  109 2019/20:RB1  
INTERN STYRNING OCH KONTROLL  
Direktionen ansvarar för verksamheten och ska se till att den bedrivs effektivt 
och enligt gällande rätt, att den redovisas på  ett tillförlitligt och rättvis ande sätt 
och att Riksbanken hushållar väl med statens medel. Detta regleras i 9 kap. 
1 a § riksbankslagen. Direktionen ska se till att kraven uppfylls med rimlig 
säkerhet genom att s äkerställa att det vid Riksbanken finns en process för in-
tern styrning och kontroll där momenten riskanalys, kontrollåtgärder, uppfölj-
ning och dokumentation ingår. Direktionen ska i årsredovisningen lämna sin 
bedömning av om den interna styrningen och kont rollen har varit betryggande 
under den period som årsredovisningen avser. Detta regleras i 10 kap. 3 § riks-
bankslagen.  
Direktionens bedömning av Riksbankens interna 
styrning och kontroll  
Direktionen har utvärderat om den interna styrningen och kontrollen u nder 
2019 har uppfyllt de krav som stä lls i riksbankslagen och gör be dömningen att 
den interna styrningen och kontrollen har varit betryggande  under den period 
som årsredovisningen avse r. 
Stockholm den 13 februari  2020   
   
Stefan Ingves  Cecilia Skingsley  Anna Breman  
riksbankschef  förste vice riksbankschef  vice riksbankschef  
   
Martin Flodén  Per Jansson  Henry Ohlsson  
vice riksbankschef  vice riksbankschef  vice riksbankschef  
        
110 2019/20:RB1  
BILAGA  1 
Riksbankens avdelningar och deras uppgifter  
Avdelningen för betalningar  
Avdelningen för betalningar ansv arar för Riksbankens kontantför sörjnings-
verksamhet och betalningssystemet RIX för st ora betalningar i svenska kro-
nor. Avdelningen samordnar också krisberedskapen i det centrala betalnings-
systemet,  ett arbete som under 2019 koncentrerats till en egen enhet. Vidare 
har avdelningen  till uppgift att följa upp utveckl ingen på betalningsmarknaden 
och samordna analysen av betalnings frågor.  
Avdelningen för finansiell stabilitet  
Avdelningen för finansiell s tabilitet ansvarar för analysen av det finansiella 
systemets stabilitet och effektivitet. Den lämnar underlag för beslut som fattas 
för att klara uppdraget att främja ett säkert och effektivt betalnings väsende. 
Avdelningen analyserar löpande risker och hot  mot stabiliteten i det svenska 
finansiella systemet. Vidare samordnar avdelningen Riksbankens int ernatio -
nella arbete.  
Avdelningen för marknader  
Avdelningen för marknader förvaltar Riksbankens tillgångar i guld och ut-
ländsk valuta. Den administrerar oc h avvecklar transaktioner i för valtningen 
av Riksbankens finansiella tillgångar samt utvärderar och mäter löpande re-
sultat och risker inom denna förvaltning. Avdelningen genomför penning - och 
valutapolitiska transaktioner i enlighet med de penningpolitiska be sluten. 
Dessutom ansvarar avdelningen för den lö pande marknadsbevakningen.  
Avdelningen för penningpolitik  
Avdelningen för penningpolitik ansvarar för den ekonomiska analys som ger 
underlag för de beslut som fattas för att uppfylla målet om ett fast penning-
värde. Avdelningen följer och analyserar konjunktur - och prisutvecklingen 
samt ansvarar för statistik över finansmarknaden och betalningsbalansen. 
Inom avdelning en finns även Riksbankens forsk ningsenhet.  
Avdelningen för verksamhetssupport  
Avdelningen för verksamhetssupport ansvarar för Riksbankens arbete med it -
stöd, personalutveckling oc h kompetensförsörjning, upphandlingsstöd, kon-
tors- och fastighetsservice, transporter, säkerhet, underlag för budget  och bok-
slut samt löneadministration.   BILAGA 1     RIKSBANKENS AVDELNING AR OCH DERAS UPPGIFT ER 
111 2019/20:RB1  
Stabsavdelningen  
Stabsavdelningen samordnar den löpande verksamheten och stöder direk tion-
ens styrning och kontroll samt den strategiska utvecklingen av bankens verk-
samhet. Den är också kansli åt fullmäktige, direktionen och ledningsgruppen. 
Stabsavdel ningen samordnar Riks bankens kom munikationsarbete, arbetet 
med operativa och finansiella risker  samt vissa avdelningsöverskridande  ut-
vecklingsprojekt, till exempel utveckling av en e- kronapilot . Inom avdel-
ningen finns också funk tioner för dataskydd, regeluppföljning, informati ons-
säkerhet, kontinuitetssamordning och juridiskt stöd.  
Internrevisionsavdelningen  
Internrevisionsavdelningen granskar och bedömer om riskhanteringen och 
styrnings - och ledningsprocesserna är ändamålsenliga med tanke på  målen för 
Riksbankens verksamhet. Avdelningen medverkar även till att effektivisera 
och förbättra dessa delar av verksamheten . 
        
112 2019/20:RB1  
BILAGA  2 
Riksbankens remissarbete  
Riksbanken besvarar årligen ett st ort antal remisser. Alla remiss yttranden från 
Riksbanken finns publicerade på Riksbankens webbplats  riksbank.se. Avdel-
ningscheferna  ansvarar för att hantera remis serna inom respektive avdelnings 
ansvarsområde.  I avdelningschefens ansvar ingår att lämna underlag för be-
dömningen av om ett remissytt rande ska beslutas av direktionen eller avdel-
ningschefen. Om yttrandet ska beslutas av direktionen ska avdelningschefen 
lägga fram ett förslag till yttrande till direkt ionen. Ansvaret för övergripande 
samordning och administration kring remissarbetet ligger på stabsavdel-
ningen.  
Under 2019 yttrade sig Riksbanken över totalt 14 remisser som bland annat 
rörde tillsyn på det finansiella området och förslag till åtgärder för att stärka 
stabiliteten i det finansiella systemet . De flesta remisserna besvarades av de 
berörda avdelningscheferna.  
Direktionens remissyttranden  
Direktionen besvarade under året två remisser av särskild vikt:   
• FI:s krav på likviditetstäckningskvot i ens kilda valutor och diversifiering 
av säkerställda obligationer i likviditetsbufferten  
• ett säkert  statligt id -kort med e -legitimation (SOU 2019:14) . 
För innehållet i yttrandena hänvisas till Riksbankens webbplats.  
        
113 2019/20:RB1  
BILAGA  3 
Sveriges riksbanks pris i ekonomisk 
vetenskap till Alfred Nobels minne 2019  
Riksbankens pris i ekonomisk vetenskap till Alfred Nobels minne 2019 tillde-
lades Abhijit Banerjee, Esther Duflo och Michael Kremer för deras experi-
mentella ansats för att mildra global fattigdom. På endast två årtionden har 
deras forskningsmetoder kommit att bli ledande bland utvecklingsekonomer 
och samtidigt förvandlat området till ett stort forskningsfält.   
Abhijit Banerjee föddes 1961 i Mumbai, Indien och är i  dag professor vid 
Massachusetts Institute of Technology i  Cambridge, USA. Esther Duflo föd-
des 1 972 i Paris, Frankrike och arbetar också hon som professor vid Massachu-
setts Institute of Technology. Michael Kremer föddes 1964 i New York, USA 
och arbetar som professor vid Harv ard University i  Cambridge, USA.  
För att uppmärksamma årets ekonomipris stod Riksbanken den 14 oktober 
värd för Nobel Calling, ett seminarium för allmänheten i samarbete med Nobel 
Prize Museum . Besökarna fick lyssna till samtal om Nobelprisets betydelse 
och höra mer om årets ekonomipristagare. Från Riksbanken deltog  vice riks-
banksc hef Henry Ohlsson.  
Sveriges riksbanks pris i ekonomisk vetenskap instiftades i samband med 
Riksbankens 300- årsjubileum 1968. Genom en donation förband sig Riksban-
ken att för all framtid varje år ge Nobelstiftelsen såväl prissumman som ett 
belopp om 65 proc ent av prissumman för att täcka stiftelsens kostnader för  
förvaltning och prisutdelning. Riksdagen beslutade 2018 att Riksbanken får 
lämna ett årligt tilläggsbidrag till Nobelstiftelsen eftersom  kostnader na för 
hanteringen av ekonomipriset  har ökat. Regeringen har fastställt stadgarna för 
priset .  
Varje år delas priset i ekonomisk vetenskap ut till en eller flera personer 
som har utfört ett arbete av framstående betydelse inom ekonomisk vetenskap. 
Kungliga Vetenskapsakademien utser ekonomipristagaren enligt samma prin-ciper som gäller för Nobelpriset. Prissumman är också densamma. År 2019 
uppg ick prissumman till 9 miljoner svenska kronor. Pengarna betalas ut av 
Riksbanken. Om det är flera pristagare delas prissumman lika mellan dem.  
Riksbankens pris i ekonomisk vetenskap till Alfred Nobels minne har delats 
ut varje år sedan 1969. Alla tidigare pristagare finns publicerade på Riks ban-
kens webbplats riksbank.se . 
        
114 2019/20:RB1  
BILAGA  4 
Ordlista  
Aktivera anläggningstillgång  
Det moment som innebär att utgifter för en anläggningstillgång bokförs som 
en tillgång i balansräkningen och skrivs av över den ekonomiska livslängden.  
Avsättning  
Reservera belopp i bokföringen för framtida kostnader.  
Avvecklin g 
Slutlig reglering av skulder när pengar eller värdepapper överförs från en part 
till en annan, oftast betalning från ett konto till ett annat konto.  
Basel III  
Internationellt regelverk för finansiella institut som huvudsakligen reglerar 
bankernas kapitaltäckning, det vill säga hur mycket kapital en bank måste hålla 
i förhållande till den risk den tar, och deras sätt att hantera likviditet.  
Baselkommittén  
Globalt forum för samarbete kring frågor om banktillsyn med tillsynsmyndig-
heter och centralbanker ans variga för arbete med finansiell stabilitet.  
Betalningsbalans  
Sammanställning av ett lands ekonomiska transaktioner med utlandet. Består 
av bytesbalans, kapitalbalans och finansiell balans. Summan av transaktio -
nerna  med utlandet är alltid noll, det vill säga transaktionerna är i balans.  
Betalningsrådet  
Riksbanken har etablerat betalningsrådet med syftet att främja funktionen hos 
den svenska marknaden för betaltjänster. Rådet är ett samråds - och dialogfo-
rum, och förste vice riksbankschef Cecilia Skingsley är ordförande. Deltar gör 
myndigheter och privata aktörer.  
BIS, Bank for International Settlements  
Samarbetsorgan för centralbanker med säte i Basel.  
BNP, bruttonationalprodukt  
Värdet av alla de varor och tjänster s om produceras i ett land för att användas 
till konsumtion, export och investeringar under en period, vanligtvis ett år eller 
ett kvartal.  BNP per capita är BNP dividerat med antal invånare i landet.  
CCP, central motpart  
Finansiellt företag som träder in s om part i finansiella transaktioner och tar 
över ansvaret för att förpliktelserna fullgörs.   BILAGA 4     ORDLISTA  
115 2019/20:RB1  
CPMI, Committee on Payments and Market Infrastructures  
En kommitté inom Bank for International Settlements (BIS) som tidigare hette 
Committee on Payment and Settlem ent Systems (CPSS).   
Finansiellt instrument som innebär överenskommelser om förpliktelser och rättigheter vid en given framtida tidpunkt. Värdet på ett derivatinstrument är 
kopplat till en underliggande tillgång. De vanligaste derivatins trumenten är 
optioner, terminer och swappar.  
Diskonterat värde  
Nuvärdet av framtida betalningar.  
EBA, Europeiska bankmyndigheten  Myndighet som upprättar gemensamma reglerings - och tillsynsstandarder 
inom EU och utför stresstester på europeiska banker.  
ECB , Europeiska centralbanken 
Gemensam centralbank för de medlemsländer i EU som har infört euron som valuta. Säte i Frankfurt. Bankens uppgifter anges i en stadga som är en del av 
EU-fördraget.  
ECB:s allmänna råd  
Samrådsorgan inom ECBS där centralbankschefer från alla EU -länder samt 
ECB:s ordförande och vice ordförande ingår.  
ECBS, Europeiska centralbankssystemet  
Forum för samarbete mellan ECB och de nationella centralbankerna i alla EU:s medlemsstater.  
EFK, EU:s ekonomiska och finansiella kommitté  
Rådgivande organ till Ekofinrådet och Europeiska kommissionen. Följer bland 
annat den ekonomiska och finansiella utvecklingen i EU och euroområdet.  
Egenutveckling  
Något som ut vecklas av Riksbanken . 
Ekofinrådet  
Ekofinrådet består av alla EU- ländernas ekono mi- och finansministrar och an-
svarar för ekonomisk politik, skattefrågor, finansmarknader, kapitalrörelser 
och ekonomiska förbindelser med länder utanför EU.  
ESRB, Europeiska systemrisknämnden  
Oberoende EU- organ som ansvarar för makrotillsynen av det finansiella sy-
stemet inom unionen.  
Euroclear Sweden  
Svensk värdepapperscentral som för register över de allra flesta aktier och rän-
tebärande värdepapper denominerade i svenska kronor som handlas på de  BILAGA 4     ORDLISTA  
116 2019/20:RB1  
svenska finansiella marknaderna. Utför också clearing och avveckling av 
transaktioner med svenska aktier och räntebärande papper.  
Eurosystemet  
Eurosystemet består av ECB och de nationella centralbankerna i de medlems-
stater i EU som har euro som sin valuta.  
Möjliga tillgång ar om en eller flera osäkra framtida händelser utanför Riks-
bankens kontroll inträffar eller uteblir.  
Extraordinära åtgärder  
Åtgärder som Riksbanken till exempel vidtog under den finansiella krisen för 
att hjälpa bankerna att få tillgång till likviditet, få p enningmarknaden att fun-
gera väl och förstärka penningpolitikens genomslag i ekonomin.  
Finansiella marknader  
Samlingsnamn för de marknader där finansiella tillgångar köps och säljs. De 
fyra viktigaste marknaderna är valutamarknaden, räntemarknaden, aktiema rk-
naden och derivatmarknaden.  
Ett diskussionsforum för frågor om finansiell stabilitet. I rådet deltar företrä-
dare för regeringen, Finansinspektionen, Riksgälden och Riksbanken. Rådet 
träffas regelbundet och diskuterar frågor s om rör finansiell stabilitet och hur 
man kan motverka obalanser.  
Finansinspektionen  
Statlig myndighet med uppgift att övervaka verksamheten hos banker, kredit-
marknadsbolag, värdepappersbolag, fondkommissionärer, fondbolag, börser, 
auktoriserade marknadsplatser, clearingorganisationer, försäkringsbolag och 
försäkringsförmedlare.  
Finansutskottet  
Riksdagsutskott som bereder ärenden i ekonomiska frågor, bland annat om 
Riksbankens verksamhet och om statsbudgeten.  
Finjusterande transaktioner  
Se avsnittet Balansräkning och resultaträkning, not 14.   
FSB, Rådet för finansiell stabilitet  
Internationell nämnd som samordnar det arbete som nationella myndigheter 
och internationella regleringsorgan utför inom området finansiell stabilitet.  
IMF, Internationella val utafonden 
Internationell organisation som verkar för att det globala finansiella systemet ska vara stabilt och att det inte ska uppstå internationella finansiella kriser. Övervakar och analyserar utvecklingen i de 189 medlemsländerna, ger teknisk 
assistans och lånar ut pengar till länder som genomför ekonomiska anpass-
ningsprogram.   BILAGA 4     ORDLISTA  
117 2019/20:RB1  
IMFC, International  Monetary and Financial Committee  
Internationella monetära och finansiella kommittén består av en representant 
från varje land eller valkrets i IMF:s styrelse (totalt 24 st ycken ). Kommittén 
sammanträder två gånger om året och antar då en kommuniké som i praktiken 
(men inte formellt) slår fast den huvudsakliga inriktningen för IMF:s arbete på 
kort och medellång sikt.  
Inflation  
Allmänna prisökningar som gör att pe ngarnas värde minskar, det vill säga att 
man kan köpa färre varor och tjänster för samma mängd pengar. Inflationen 
mäts som förändringen av exempelvis KPI och KPIF.  
Inlåningsfacilitet  
Se Stående faciliteter.  
Kontanthanteringsrådet  
Kontanthanteringsrådet etablerades av Riksbanken 2006 och består av repre-
sentanter för Riksbanken, banker, kontantdepåbolag, värdetransportbolag, de-
taljhandel och berörda myndigheter . Rådet är tänkt att fungera som ett forum 
där man diskuterar frågor kring  kontanthanteringen i samhället.  
KPI, konsumentprisindex  
Statistiskt mått på prisnivån. Beräknas av Statistiska centralbyrån (SCB) varje 
månad.  
KPIF, konsumentprisindex med fast bostadsränta  
Se KPI. Till skillnad från KPI påverkas inte KPIF direkt av för ändringar i bo-
stadsräntorna.  
Likviditet  
Mått på ett företags eller en organisations betalningsförmåga på kort sikt. Även 
mått på mängden tillgångar som utan fördr öjning kan omsättas till pengar  och 
på hur snabbt det är möjligt att omsätta tillgång arna i pengar.  
Medieakademin  
Samarbetsprojekt mellan Göteborgs -Posten, Göteborgs universitet, Forsman 
& Bodenfors och TNS Gallup (tidigare NFO Infratest) som undersöker förtro-endet för samhällsinstitutioner, enskilda företag och massmedier.  
Modifierad duration  
Mått på hur känsligt värdet på ett räntebärande värdepapper är för förändringar 
i räntenivån. Anges som procentuell förändring av priset på värdepapperet om 
räntan faller eller stiger med 1 procentenhet.  
NBMF, Nordic- Baltic Macroprudential Forum  
En informell grupp bestående av centralbankschefer och chefer f ör tillsyns-
myndigheter i Norden och Baltikum. Träffas två gånger per år. Diskuterar ris-
ker för finansiell stabilitet och makrotillsynsåtgärder för att hantera risker.   BILAGA 4     ORDLISTA  
118 2019/20:RB1  
NBSG, Nordic- Baltic Stability Group 
Ett samarbete mellan finansdepartementen, centralbanker samt tillsyns - och 
resolutionsmyndigheter i de nordiska och baltiska länderna. Träffas en gång 
per år. Fokus ligger på krishanteringsfrågor, inklusive regelbundna kris-
övningar.   
NPL  
NPL står för non- performing loan (översätts även som nödlidande lån på 
svenska) och avser lån där låntagaren har slutat betala avtalad ränta eller amor-
teringar. I de flesta länder klassas ett lån som NPL efter 90 dagar utan betal-
ningar från låntagaren. Se även problemkredi ter (nedan).  
Obligation 
Räntebärande löpande skuldförbindelse som kan ges ut av stater, kommuner, 
kreditmarknadsbolag, hypoteksinstitut, större företag med flera. En obligation 
har en löptid på minst ett år.  
Penningpolitik 
Åtgärder som en centralbank vidt ar för att påverka utvecklingen i ekonomin 
och upprätthålla ett fast penningvärde.  
De transaktioner och  stående faciliteter som Riksbanken använder för att styra 
dagslåneräntan, den kortaste marknadsräntan på penningmarknade n.  
Per capsulam  
Ett beslut som fattas  utan att direktionen är samlad . Riksbankschefen lägger 
då muntligt eller skriftligt fram ett beslutsförslag till de enskilda ledamöterna, 
varefter  direktionsledamöternas ståndpunkter samlas in och protokollförs.  
Priss tabilitet  
Tillstånd där priserna på varor och tjänster generellt ökar endast måttligt eller 
inte alls. Målet om prisstabilitet, ett fast penningvärde, definieras som att ök-
ningen i KPIF ska vara 2 procent.  
Problemkrediter  
Problemkrediter är ett samlingsbeg repp för lån där sannolikheten för kredit-
förluster är förhöjd. Exempel på en typ av problemkrediter är lån som klassats 
som NPL (se ovan).  
PSD2  
Det andra betaltjänstdirektivet (PSD2) är ett europeiskt ramverk för reglering 
av betaltjänster på EU/EES inre markn ad. Syftet med direktivet är bland a nnat 
att öka säkerheten vid betalningar, stärka konkurrensen på betaltjänstområdet 
och främja innovation av betaltjänster.  
Reporänta  
Riksbankens viktigaste styrränta . Riksbanken ger i normalfallet ut riks-
bankscertif ikat till reporäntan varje vecka.   BILAGA 4     ORDLISTA  
119 2019/20:RB1  
Reporäntebana  
Riksbankens prognos för reporäntan.  
Riksbankscertifikat  
Se avsnittet Balansräkning och resultaträkning, not 16.  
RIX 
Riksbankens betalningssystem för stora betalningar i realtid.  
Räntenetto  
Ränteintäkter från utlåning minus räntekostnader för upp-  och inlåning.  
Ränteswap  
Se Swapavtal.  
SCB, Statistiska centralbyrån 
Central förvaltningsmyndighet för den officiella statistiken och för annan stat-lig statistik i Sverige.  
Staff memo  
Tjänstemannapublikationer som  omfattar mer djupgående analyser i frågor  
som är relevanta för Riksbanken. Dessa publikationer ska vara fria från poli-
cyslutsatser och individuella ställningstaganden i aktuella policyfrågor.  
Stresstest  
Analys av olika scenarier för att bedöma vilken mot ståndskraft exempelvis 
banker har mot oväntade och negativa händelser.  
Styrräntor  
Räntor som en centralbank sätter i penningpolitiskt syfte.  
Stående faciliteter  
Banker och vissa andra aktörer kan låna pengar av respektive placera pengar 
hos Riksbanken öve r natten. Den ränta som motparten får vid placering hos 
Riksbanken över natten är Riksbankens inlåningsränta. På motsvarande sätt får motparten betala Riksbankens utlåningsränta om banken lånar medel av 
Riksbanken över natten.   
Swapavtal  
Avtal som två part er ingår för att byta ut en valuta eller en ränta mot en annan 
valuta respektive ränta under en i förväg bestämd tidsperiod och i enlighet med vissa villkor.  
Swift , Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication  
Ett belgiskt medlemsägt företag  som tillhandahåller ett globalt nätverk för sä-
ker överföring av finansiella meddelanden, som betalningsinstruktioner, mel-lan finansiella aktörer världen över. Swift verkar också för standardisering av 
finansiella meddelanden. Swift har över 11 000 deltagare i över 200 länder.    
Säkerställda obligationer  
Obligationer där obligationsinnehavaren har säkerhet i vissa tillgångar.   BILAGA 4     ORDLISTA  
120 2019/20:RB1  
Too-Big-To-Fail (TBTF)  
Begreppet Too-Big-To-Fail (TBTF) är nära förknippat med systemviktighet. 
När en bank är TBTF innebär det att banken inte kan gå omkull utan att det får 
mycket allvarliga konsekvenser för samhällsekonomin. För en sådan bank kan 
det uppstå marknadsförväntningar om att staten måste g å in och rädda banken 
om den får problem. Följden kan bland annat bli att banken kan vilja ta större 
risker än vad som annars hade varit fallet och att bankens risk inte prissätts 
korrekt.   
Transmissionsmekanism  
Den process genom vilken penningpolitiken påverkar inflationen och ekono-
min i övrigt. Processen omfattar ränte -, kredit - och växelkurskanalen.  
Undervärde  
Skillnaden mellan betalt belopp och nominellt belopp för ett finansiellt instru-ment om det nominell a beloppet  är större.  
Utelöpande sedlar och my nt 
Det totala belopp sedlar och mynt som faktiskt är i omlopp i samhället utanför Riksbanken. Om beloppet minskar innebär det att bankerna har lämnat in sed-lar och mynt till Riksbanken och fått betalt för detta genom insättningar på 
deras konton i Riksbank ens betalningssystem RIX. Skuldposten sedlar och 
mynt minskar därmed samtidigt som skuldposten i svenska kronor till Riks-
bankens motparter (inlåning via finjusterande transaktioner eller riksbankscer-
tifikat) ökar i motsvarande mån.  
Utlåningsfacilitet  
Se St ående faciliteter.  
Valutaswap  
 
Ekonomiska  
kommentarer  
Vad är Libra?  
Björn Segendorf, Hanna Eklööf, Peter Gustafsson, Ann Landelius  och Siniša Cicović1 
Författarna är verksamma på Riksbankens avdelning för betalningar, avdelning för 
finansiell stabilitet, avdelning för penningpolitik och avdelning för verksamhetsstöd.  
 
Det finansiella systemet är under omvandling. På betalningsmarknaden gör ny teknik 
det möjlig t att introducera nya betal lösningar och nya aktörer vill etablera sig. 
Omvandlingen underlättas av att det idag finns en  efterfrågan  på nya betaltjänster som 
etablerade betaltjänstleverantörer som banker och centralbanker ännu inte lyckats 
fylla, främst för gränsöverskridande betalningar. Företag som Transfe rWise och Ripple 
är exempel på två sådana aktörer liksom kryptovalu tor som Bitcoin.2 Det senaste , och 
största,  initiativet är Libra som har rönt mycket uppmärksamhet i medi erna, den 
finansiella sektorn, hos myndigheter och politiker. Nedan förklarar vi vad Libra är, varför initiativet har tagits och vad det kan ha för kon sekvenser för det svenska 
finansiella systemet.  
Libra – ett förslag på en global kryptovaluta  
I juni 2019 meddelade Libra Association, ett Facebook -lett konsortium av företag aktiva 
inom finans, IT och sociala medier , sin avsikt att lansera en ny finansiel l tillgång avsedd 
för att göra betalningar kallad Libra. Libra ska enligt initiativtagarna vara en global 
valuta som ska kunna fungera inom en global finansiell infrastruktur som ska betjäna 
miljarder människor runtom i världen.  Motivet för att skapa Libra  sägs främst vara  att 
göra det lättare att inkluder a de som befinner sig utanför det finansiella systemet, 
uppskattningsvis cirka 1,7 miljarder människor världen över .3 Libra Association vill 
också underlätta globala betalningar för personer och företag som redan  har god 
tillgång till finansiella tjänster.  Projektet har alltså en stark visionär prägel. De vill skapa 
”the internet of money”.  
Libras officiella dokument beskriver tre komponenter som måste finnas på plats för 
att visionen  ska kunna förverklig as: 
1) En självständig  organisation, Libra Association , som ska utveckla och 
administrera Libra.  
2) En reserv av tillgångar som ska se till att Libras värde är stabilt . 
3) En säker, skalbar och pålitlig teknik  för att genomföra transaktioner i 
Libra. 
Det är viktigt  att understryka att Libra idag bara finns på planeringsstadiet  och att 
det är ovisst om projektet kan förverkligas . I återstoden av av snittet beskriver vi de tre 
komponenterna.  
                                                                 
1 Författarna vill tacka Gabriel Söderberg, Vanessa Sternbeck -Fryxell, Martin W Johansson, Gabriela Guibourg samt flera andra för deras 
värdefulla synpunkter.  De åsikter som framförs i denna ekonomiska kommentar är enbart författarnas egna.  
2 Det gemensamma för dessa aktörer är att de använder ny teknik för att underlätta gränsöverskridande betalningar. Ripple är en  
kommersiellt kryptovalutabaserad (XRP) lösnin g för att avveckla gränsöverskridande betalningar och TransferWise är ett fintechbolag 
som slår samman gränsöverskridande betalningar innan de sammanslagna betalningarna genomförs på traditionellt sätt. Bitcoin ä r den 
mest kända kryptovalutan och är inte e n kommersiell verksamhet.  
3 Libras white paper finns här: https://libra.org/en -US/white -paper/  NR 9 2019  
 
29 oktober  
Ett antal företag har tagit 
initiativet att under 2020 
lansera vad de kallar för en 
global valuta –  Libra. Libra , om 
den förverkligas,  kommer att 
vara ett betalningsmedel med en egen teknisk infrastruktur som möjliggör globala 
betalningar. Idag saknas det i 
många fall en lämplig infrastruktur för 
gränsöverskridande 
betalningar, ett problem som 
Libra kan komma a tt bidra till 
att lösa. Libra skulle också 
kunna erbjuda betaltjänster till 
personer som idag saknar eller 
har svårt att få tillgång till 
sådana. Troligtvis kommer Libra på kort sikt inte att få 
någon större inverkan på den 
svenska betalningsmarknaden även  om den kan etablera sig 
inom vissa segment, främst 
betalningar mellan privatpersoner och viss 
näthandel. Det finns dock en 
risk att Libra på längre sikt kan komma att användas i stor 
utsträckning vilket kan 
försämra den finansiella 
stabiliteten och Riksba nkens 
förmåga att bedriva 
penningpolitik.   29 OKTOBER 2019  •  VAD ÄR LIBRA?   •  2 
 
Libra Association utvecklar och administrerar Libra  
Libra Association är en ic ke vinstdrivande förening som är registrerad i Schweiz  och har sitt 
säte i Gen ève med kontor i Kalifornien. Att man har valt just Schweiz beror på att det är ett av 
de få länder som har en lagstiftning som omfattar kryptovalutor/tillgångar. Föreningens 
grundare (Founding Members) ingår som medlemmar. En grundare måste investera minst 10 
miljoner USD. Tidigare i år skrev företag  som är intresserade av att bli grundare på en icke 
bindande avsiktsförklaring att bli grundare och nu pågår förhandlingar om hur  föreningens 
stadgar  ska utformas . De potentiella grundarna kommer  bland annat från  
betalningsmarknaden, FinTech -sektorn , digitala marknadsplatser  och 
telekommunikationssektorn. Exempel på specifika företag som initialt uttryckt intresse för att 
vara delaktiga i Libra är Visa, Mastercard, PayPal, Facebook,  eBay,  Booking Holdings, Spotify, 
Uber Technologies, Vodafone Group och Coinbase.  Ett antal av dessa har dock i ett senare 
skede valt att lämna projektet.4 Libra Associa tions första officiella möte hölls den 15:e 
oktober i Schweiz. Då skrev 2 1 företag  under Libra Associations stadgar.5  
Föreningen kommer att styras av ett råd där var och en av grundarna har en 
representant. Libras råd väljer en styrelse och en VD, ger tillstånd för utgivning av Libra , 
godkänner föreningens budget med mera . Styrelsen övervakar föreningens verksamhet  och 
ger föreningen operativ a råd. Vilket ansvar  styrelsen ska ha  bestäms av föreningens råd. 
Facebook kommer fortsatt att ha en ledande roll i Libra under återstoden av 2019. Därefter är 
tanken att varje grundare ska ha en röst och att Facebook ska bli en medlem bland andra. 
Föreningens grundare  har två viktiga uppgifter förutom de som beskrivits ovan: de ger ut 
Libra och förvaltar reserven  kolle ktivt  samt  driver och ansvarar individuellt  för noderna i 
nätverket som validerar transaktionerna.  
Libra ska ha ett nätverk av återförsäljare  
Det ska inte gå att köpa Libra direkt av Libra Association. I  stället ska det finnas licensierade 
återförsäljare som agerar mellanhänder mellan föreningen och användar na. Det är inte 
specificerat vad som ska krävas för att bli återförsäljare eller hur de ssa ska organiseras. Enligt 
uppgifter förs diskussioner med större banker och företag som idag handlar med 
kryptoti llgångar om möjligheterna att göra dem till  återförsäljare. Förhoppningen är även att 
det ska vara möjligt  att handla Libra på börser runt om i världen.  
Facebook har också skapat ett dotterbolag, Calibra, för att garantera att all a finansiell a 
data skiljs  från övrig a användardata på den sociala plattformen  Facebook . Calibra kommer att 
utveckla en digital plånbok för WhatsApp  och Mess enger  och en fristående lösning för iOS 
och Android.6  
Libra är en kryptotillgång med stabilt värde 
Libra sägs uttryckligen v ara en kryptotillgång, eller kryptovaluta med  det ordval som används i 
dokumenten.7 Den mest välkända kryptotillgången är Bitcoin vars värde har  varierat mycket 
kraftigt, något som  värdet på Libra inte ska tillåtas göra. För att säkerställa att värde t blir  
stabilt  ska man skapa en reserv bestående av säkra och likvida tillgångar, framför  allt 
statsskuldspapper med kort löptid utgivna av  olika länder och bank insättningar i olika valutor.  
                                                                 
4 I skrivande stund har bland annat Visa, Mastercard, PayPal, Booking Holding s och eBay dragit sig ur samarbetet men håller öppet för att 
återkomma vid en senare tidpunkt, se Financial Times (2019a, 2019b).  Den främsta anledningen torde vara den tuffa granskning av 
myndigheter världen över som projektet gett upphov till.  Facebook har  sagt att projektets genomförande är beroende av 
myndigheternas godkännande, se Zuckerberg (2019). 
5 Se Libra Association (2019). 
6 Det finns ingen tydlig definition av digitala plånböcker. Vanligtvis avses en applikation för smarta telefoner som låter inn ehavaren 
initiera betalningar från förbetalda konton eller genom att använda lagrade kortuppgifter. Masterpass, Apple Pay och Samsung Pay är 
exempel på digitala plånböcker. 
7 Begreppet kryptovaluta - och tillgång kommer inte att förklaras närmare här. För m er om kryptovalutor och deras användning, se 
Söderberg (2018) och Segendorf (2014).  29 OKTOBER 2019  •  VAD ÄR LIBRA?   •  3 
 
Libras värde blir då ett vägt genomsnitt av de valutor som ingår i rese rven.8 En sådan 
uppbackad kryptotillgång brukar benämnas stablecoin . Tanken är densamma som med gamla 
tiders guldmyntfot då möjligheten att växla in pengarna mot guld gav  ett stabilt värde och 
ingav förtroende.  Även om innehavaren av Libra inte har något direkt anspråk på reserven, till 
skillnad från  i fallet med en guldmyntfot,  är förhoppningen att Libras värde endast kommer 
att variera genom variationer i värdet i den bakomliggande reserven . I fallet med en 
guldmyntfot beror variationen på förändringar i guldpriset  och i Libras fall  är det förändringar 
i växelkursen  för de underliggande valutorna  och förändringar i marknadsvärdet  på 
tillgångarna i reserven . På så sätt bygger  Libras värde ytterst på staters penningpolitik och 
ekonomiska utveckling , som påve rkar värdet på växelkurser och statspapper . Det gör att 
Libran skiljer sig från en traditionell kryptotillgång som uttryckligen ska stå fri  från statlig 
inblandning.  Hur r eserven  byggs  upp och förvalt as kommer att vara avgörande  för 
förtroendet för Libra och  allmänhetens vilja att använda Libra.  
Librareserven byggs upp i två steg 
Eftersom Libras värde ska vara stabilt och motsvaras av en korg av tillgångar måste korgen 
konstrueras så att  volatilitet en blir så låg  som möjligt. Tillgångarna ska därför spridas ut 
geografiskt och, framför  allt, vara utgivna av  kreditvärdiga stater och centralbanker. 
Avkastningen från reserven ska främst användas till att finansiera Libras organisation och tekniska infrastruktur . 
Reserven byggs upp i två steg. Det första steget är de pengar som grundarna investerar. 
Grundarna får så kallade Investment Tokens i utbyte mot sin investering . Lite förenklat kan 
Investment Tokens  anses fungera  som aktier i Libra Association.  Investeringskapitalet ska dels 
användas för att bygga det tekniska systemet, dels utgöra grundplåten i Libra -reserven. 
Investment Tokens ger också rätt till en del av den framtida avkastningen av Librareserven , 
det vill säga det överskott som eventuellt finns kvar efter det att nödvändiga kostnader för att 
upprätthålla Libra -systemet har täckts . 
I nästa steg, när Libra väl har kommit igång, byggs reserven upp genom att användare 
köper Libra för nationella valutor  genom licensierade återförsäljare . Nya Libra kan därför bara 
skapas genom  en motsvarande inbetalning i en nationell valuta, som sedan investeras i 
reserven. Det betyder att det är hur mycket Libra som efterfrågas av användarna  som avgör 
hur mycket Libra det kommer att finnas . Varje Libra motsvarar alltså alltid  en del av reserven 
och ska alltid  kunna  lösas in mot motsvarande värde i en nationell valuta.  Libra -reservens 
värde kommer att variera  i takt med värdet på de statsskuldpapper och valutor som finns i 
reserven. På så  sätt kommer  Libra att ”ärva” nationella  centralbankers penningpolitik.
9 
Den som  inneha r en Libra  kommer  inte att få någon ränta. Men  Libra -reserven kommer 
att generera en avkastning, som vi här kallar räntenettot , som motsvarar avkastningen av  de 
tillgångar som finns i reserven .10 Eftersom reserven är konstruerad för att ha  en låg  risk 
(volatilitet ) kommer avkastningen också att v ara låg. Det innebär i sin tur att användningen av 
Libra måste vara omfattande för att reserven ska bli så  stor att räntenettot kan täcka 
kostnaderna och ge investe rarna en vinst.11 
Libra ska byggas med ny teknik  
Hittills har vi talat om Libra som en kryptotillgång som kan överlåtas och därmed användas som betalningsmedel. Men för att det ska gå att betala med Libra måste  det finns e tt 
                                                                 
8 Facebook har också nämnt möjligheten att skapa en serie av stablecoins där var och en  är knuten till en viss valuta , se Reuters (2019) . 
Det skulle i så fall finnas dollar- libra, euro -libra, yen -libra och så vidare. Det finns dock inget beslut om detta och vi kommer inte att 
diskutera denna möjlighet i den här ekonomiska kommentaren.  
9 Catalini m. fl. (2019), s. 3.  
10 Centralbanker får en motsvarande avkastning vid utgivning  av kontanter och det kallas då för seignorage.  
11 Catalini m. fl. (2019), s. 2.   29 OKTOBER 2019  •  VAD ÄR LIBRA?   •  4 
 
vidhängande betalningssystem i form av e n IT-plattform där transaktionerna kan registreras 
och betalningsinformationen förmedlas mellan de inblandade aktörerna.  Libra s 
betalningssystem  bygger till viss del på befintlig och känd teknik men mycket är nytt och 
oprövat.  Libra Association sä ger själva att vidare utvecklingsarbete är nödvändigt.   
Betalningsinformationen i Libra ska lagras i en s å kallad distribuerad databas som 
Distributed Ledger Technology, så kallad DLT, bygger på.  En distribuerad databas  finns på 
flera ställen samtidigt  i ett nätverk av datorer (noder)  och de olika noderna i nätverket har 
kopior av databasen till skillnad från centraliserade databaser där informationen lagras 
centralt på ett ställe. Traditionella betalningssystem  som Bankgirot eller kortnätverken  är 
centrali serade.  I Libras fall utgörs noderna i nätverket av medlemmarna i Libra Association . 
De två mest välkända tillämpningarna av Distributed Ledger Technology  är blockkedj orna  
Bitcoin och Ethereum.12 Bitcoins blockkedja ä r helt öppen  i den bemärkelse n att var o ch en 
som vill kan delta i registreringen av B itcoinbetalningar (så kallad mining) . Libra kallar sin 
lösning för en blockkedja men många har ifrågasatt detta. Transaktionshistoriken i Libra 
lagras nämligen inte i en länkad kedja av transaktionsblock  (därav  namnet 
blockkedja/blockchain) utan i en strukturerad databas. Till skillnad från Bitcoins blockkedja är 
Libras ”blockkedja” privat, vilket betyder att man måste vara medlem av Libra Association för 
att kunna registrera transaktioner.  Libra Association säg er sig dock vilja gå över till en publik 
blockkedja inom en femårsperiod, men det kan visa  vara sig lättare sagt än gjort.13  
Inom Libra har man också utvecklat ett nytt program merings språk kallat Move för att 
bland annat hantera så kallade  smarta kontrakt.  Ett smart kontrakt är ett litet program som 
exempelvis kan utföra en betalning när en i förväg specificerad händelse inträffat. Till 
exempel skulle en kund och en e -handl are kunna signera ett smart kontrakt som verkställer 
betalningen när varan anlänt til l en specificerad adress. Kunde n betalar då inte förrän varan 
har levererats och handelsmannen vet att betalningen kommer att ske.  Det är i nuläge t dock 
svårt och för tidigt att uttala sig om styrkan i programmering sspråket , Move . 
Libra måste kunna hantera stora mängder betalningar  
En stor utmaning för betalningssystemet Libra är det potentiellt mycket stora antalet betalningar.  Varje betalning skapar  en förändring i informationen som lagras i databasen 
vilket med distribuerade databaser  kräver  att ändringarna görs på flera ställen samtidigt. 
Eftersom det inte finns någon central administration  kräver  detta att noderna på något sätt 
måste komma överens om att en ny betalning ska godkännas och registreras. Det behövs 
alltså en regel som styr detta oc h som kan tillämpas av alla användare – en så kallad 
konsensusalgoritm . Konsensusalgoritmen behöver en viss  tid och kräver datorkraft  vilket gör 
att den ofta är en flaskhals . Bitcoin s blockkedja  kan exempelvis i nuläge t bara hantera cirka 
400 000 transakti oner per dag vilket är mycket lite för ett globalt betalningssystem.
14 Som 
jämförelse kan nämnas att det i genomsnitt görs  cirka  10 000 000 kortbetalningar per dag 
enbart i Sverige. Libra ska ha e n egen konsensusalgoritm , LibraBFT , som sägs kunna  godkänna 
transaktioner relativt snabb t och effektiv t, men  att så verkligen är fallet behöver verifieras .15 
Om exempelvis Facebooks cirka  2,4 miljarder användare  ska ha  möjlighet att använda Libra 
                                                                 
12 Ethereum är en öppen blockkedja framtagen för att kunna hantera bland annat  kryptotillgångar och  så kallade smarta kontrakt.  
13 Vid en sådan övergång behöver  Libra byta konse nsusalgoritm  vilket är komplext . Ethereums försök att byta konsensusalgoritm  har 
pågått under lång tid  och är i nuläge t mycket försenat . 
14 I en publik distribuerad databas är konsensusalgoritmen avgörande för att validera transaktionerna och skapa tillit t ill helheten. Därför 
används komplexa konsensusalgoritmer, så kallade Proof of -algoritmer. Bitcoins blockkedja använder Proof- of-Work konsensusalgoritm 
vilket är mycket tids - och energikrävande. En nackdel med denna typ av algoritm är just dess energiförbr ukning och begränsningen i 
antalet transaktioner som kan hanteras  per tidsenhet . 
15 Libras konsensus algoritm , LibraBFT, är en variant av Byzantine Fault Tol erance, BFT, som heter HotStuff och som är  känt för sin goda 
prestanda och hög a säkerhet . BFT är en vanlig konsensusalgoritm inom privata distribuerade databaser och är en metod att komma 
överens även om upp mot en tredjedel av noderna inte är tillgängliga eller rent av är oärliga. En nackdel med denna typ av al goritm är 
dess nuvarande begränsn ing i antalet noder.   29 OKTOBER 2019  •  VAD ÄR LIBRA?   •  5 
 
på ett väl fungerande sätt, krävs en mycket stor kapacitet . Man behöver också lösa en mängd 
frågetecken inom IT -arkitektur och teknik innan Libra  kan lansera s vilket  Libra Association  
själva  skriver  i sin avsiktsförklaring .16 
Om det nu finns tekniska utmaningar med en distribuerad databas, v arför vill Libra 
Association använda en sådan  i stället för en centraliserad? Skälet är att den erbjuder ett 
antal möjliga  fördelar. En distribuerad databas kan ha högre tillförlitlighet, tillgänglighet  och 
säkerhet. Om en nod är otillgänglig, kan systemet ändå fungera  fullt ut efters om det går att 
hämta data från en annan nod som är tillgänglig.  Den kan också ha bättre prestanda i termer 
av snabb åtkomst till data i och med att kod kan delas upp och exekveras parallellt på flera 
noder.  Det kan också vara billigare att öka kapaciteten i en distribuerad databas än i en 
centraliserad . I det förra fallet kan en ny, förhållandevis billig dator läggas till . I det senare 
fallet  krävs ett  byte till en ny , större  och kraftfullare  dator.  En sådan modulär tillväxt  gör 
systemet lä tt att bygga ut utan att det blir avbrott i verksamheten.  
Libra och den svenska marknaden  
Vi har gått igenom hur Libra är  tänkt att konstrueras  och kommer i det här avsnittet att 
resonera övergripande kring ett par frågor om hur Libra kan tänkas påverka de n svenska 
marknaden. 
Är Libra pengar ? 
Först måste vi försöka besvara frågan om Libra kommer att vara pengar eller fungera som 
pengar. Vanligtvis säger man att pengar  har tre funktioner. 17 De ska fungera som 
betalningsmedel  vilket betyder att de ska representera ett värde som kan överlämnas eller 
överföras från köparen till säljare n. Vidare ska pengar fungera som en räkneenhet  som kan 
använd as för att sätta priser och mäta ekonomiska resultat.  Slutligen ska pengar fungera som 
värdebevarare  vilket innebär att det ska gå att spara pengar för senare konsumtion utan att 
pengarnas värde försämras avsevärt.  
Målet med Libra är att möjliggöra betalningar och därmed är Libra avsett att vara ett 
betalningsmedel. Genom att dess värde ska garanteras av en reserv av stabila säkerheter är 
förhoppningen att värde t blir stabilt. Därmed är det troligt att Libra i praktiken kommer att 
fungera som värdebevarare. I vilken utsträckning  Libra kommer att fungera som räkneenhet 
genom att företag och privatpersoner sätt er priser i Libra är dock osäkert. Initialt är det inte 
troligt att Libra kan fungera i alla de tre rollerna men det är möjligt att vissa priser, kanske 
främst vid gränsöverskridande e -handel, med tiden kan komma att uttryckas i Libra. P å sikt är 
det alltså sannolikt att Libra kan fungera som pengar  inom vissa delar av ekonomin . 
Om nu Libra rent praktisk t komm er att fungera som pengar, är det då pengar sett i ett 
juridiskt perspektiv? Svenska sedlar och mynt har en legal status som  betaln ingsmedel i 
Sverige, vilket Libra inte kommer att ha.18 Det finns  även en lag om elektroniska pengar  som 
säger att elek troniska pengar  är ett elektroniskt förvarat penningvärde som representerar en 
fordran på utgivaren, ges ut i betalningssyfte i utbyte mot  pengar  och godtas som 
betalningsmedel av andra än utgivaren. 19 Det är oklart om Libra uppfyller de ssa kriterier. 
Elektroniska pengar ska enligt lagen omedelbart kunna lösas in till samma värde som de 
köptes. Eftersom Libras värde kommer att bestäm mas som ett vägt genomsnitt av 
växelkurserna för ett par större valutor är det inte säkert att den som vill växla in sina Libra får 
                                                                 
16 https://libra.org/en -US/white -paper/  
17 En bra översikt över pengar och deras roll i ekonomin finns hos Camera (2017) eller Söderberg (2018).  
18 Svenska sedlars och mynt status som lagligt betalningsmedel finns i Lagen (1988:1385) om Sveriges riksbank, 5 kapitlet, 1§.  
19 Lagen (2011:755) om elektroniska pengar.  E-pengar är inte vanligt förekommande i Sverige. Det mest kända svenska exemplet är 
Cashkortet som gavs ut från slutet av 199 0-talet till början av 2000 -talet.   29 OKTOBER 2019  •  VAD ÄR LIBRA?   •  6 
 
samma växelkurs som när hon köpte dem. Inte heller är det i dagsläget klart att en sådan 
inlösen kan ske om edelbart.  
Vidare finns de  som menar att Libra  inte är pengar utan  snara re är att betrakta som en 
penningmarknadsfond  eftersom de menar att en Libra kommer att vara  ett anspråk på en 
portfölj av räntebärande papper och bankinlåning.20 21 Andelar i penningmarknadsfonder 
används dock i nte som betalningsmedel.  En annan skillnad är att det som privatperson är 
möjligt att direkt interagera med fonden och äga andelar, vilket inte är möjligt i Libra där köp och försäljning av Libra sker genom ombud.  Det är också oklart om en Libra är ett direkt 
anspråk på reserven.  
Den osäkerhet som finns kring detaljer i Libras utformning gör det svårt att klassificera 
Libra ur ett legalt perspektiv.  Om Libra rent juridisk t kommer att betraktas som pengar , eller 
som något annat , är alltså en frå ga som måste besvaras i det fortsatta reglerings arbetet . 
Kommer Libra att användas för betalningar i Sverige?  
Den svenska betalningsmarknaden är på det hela taget effektiv med funktionella, säkra och 
tillgängliga betaltjänster. De vanligaste betaltjänsterna som kort och Swish liksom internet-  
och mobilbank finns bokstavligen i var mans hand . Dessa tjänster är i hög grad integrerade i 
företagens kassasystem  och administrativa system. Libra har initialt inte samma etablerade 
nätverk av användare och inte samma tekniska integration. Det är inte självklart hur Libra ska 
övervinna denna nackdel  i konkurrensen . Vidare ha r betalningsavsändare och mottagare i 
allmänhet egna inkomster och utgifter i svenska kronor och det gör att en omväg över Libra 
ger upphov till en växelkursrisk  och kanske en kostnad för växlingen . Det är därför inte troligt 
att Libra kommer att användas för betalningar inom Sverige  i någon större omfattning , 
åtminstone inte på medellång sikt. 
Libra kan ha en fördel vid vissa betalningar till  och från  utlandet  
Betalningar till våra grannländer, eurozonen och viktiga handelspartners fungerar väl men är 
någo t mer krångliga än inhemska betalningar  eftersom de oftast måste initieras i ett annat 
lands infrastruktur  för betalningar . De svenska bankerna finns dock ofta på plats  i dessa 
länder.  
Betalningar till andra länder än de ovan nämnda är omständligare  då de svenska 
bankerna inte har direkt tillgång till de l ändernas infrastruktur er för betalningar . Den svenska 
banken måste då förlita sig på ett nätverk av bilaterala avtal mellan banker i olika länder, så 
kallade korrespondentbanker. Avtalen bygger på att en bank (korrespondent en) håller 
inlåning som ägs av en annan bank (respondent en) och utför betalningar och andra tjänster 
för respondentbankens räkning.   
Lite förenklat kan man säga att det ofta saknas en effektiv infrastruktur för gräns - eller 
valutaöverskridande betalningar. Libra  skulle , genom att fungera som ett globalt 
betalningssystem, kunna överbrygga en del av de brister som finns. Detta torde främst gälla  
vid gränsöverskridande betalningar mellan privatpersoner och för e -handel , inte minst med 
tanke på att vissa av grundarna av Libra Association antagligen kommer att tillåta  betalningar 
i Libra  på sina sociala plattformar .  
Möjligt att Libra kan bli stor på lång sikt  
Vi har ovan förklarat varför  en eventuell Libra antagligen kommer att få en begränsad  
användning för inhemska betalningar i Sverige  på medellång sikt , men däremot  trolig en 
                                                                 
20 En penningmarknadsfond är en speciell form av korta räntefonder som placerar i värdepapper med kort löptid (kortare än sex 
månader för en penningmarknadsfond och ett år för en kort räntefond). Eftersom risken ökar ju lä ngre löptid ett räntepapper har 
innebär detta att penningmarknadsfonder har förhållandevis låg risk. De förväntas ge en jämn (men relativt låg) avkastning och är en 
lämplig sparform för den som har en kort placeringshorisont.  
21 Se Deutsche Bank (2019)  29 OKTOBER 2019  •  VAD ÄR LIBRA?   •  7 
 
kommer att etablera sig och bli vanligt förekommande i olika segment av det 
gränsöverskridande betalningsflödet.  
Den analysen, om än rimlig ur ett svenskt perspektiv, ta r inte hänsyn till i vilken 
utsträckning Libra kan komma att användas i vår omvärld  eller vad som kan ske på lång sikt. 
Hur vanlig  Libra  kommer att bli beror på  hur Libra  kommer att användas på sociala 
plattformar och inom de tjänster som tillhandahålls av de stora teknikföretagen . Hur 
myndigheter i andra länder ställer sig till Libra kommer också att vara av betydelse.  
Bland de företag som undertecknat en avsiktsförklarin g om att vara med och grunda Libra 
finns bland annat Facebook, Visa och MasterCard. De två senare har dock dragit sig ur men  
följer arbetet med Libra och håller öppet för att återinträda.22 Facebook har lite över 2,4  
miljarder användare och äger också medde landetjänste rna WhatsApp  och Messenger . Visa 
och MasterCard är globalt verksamma kortnätverk med stort kunnande inom 
betalningsförmedling och regleringar. De har gemensamt en mycket bred kundbas. Om detta 
kan kombineras med tillgängliga, bekväma och billig a betaltjänster kan Libran växa sig  stor. I 
så fall blir det troligtvis en g radvis expansion från betalningar mellan konsumenter och e -
handel till allmänna betalningar från konsumenter  till företag och slutligen mellan företag . 
Om konsumenter och företag i  andra länder börjar använda Libra kommer det också att öka 
svenska konsumenters  och företag s vilja  att använda Libra. Vi får då en situation där Libra 
konkurrerar med nationella valutor och eventuellt tränger undan dessa från delar av 
betalningsmarknaden och kanske också från de finansiella marknaderna.23 
Om användningen av Libra blir stor är det också möjligt att finansiella aktörer börjar 
erbjuda lån i Libra. Detta  ingår dock inte i Libra Associations planer  utan sådana lån skulle i så 
fall erbjudas av fristående aktörer . Erfarenheten visar visserligen  att det är riskfyllt för 
låntagare  som har sina inkomster och utgifter i en nationell valuta att ta lån i en annan valuta 
eftersom växelkursrisken kan bli betydande. Men i det fall Libra används i stor uts träckning 
kan det vara rationellt för aktörer med intäkter och utgifter i Libra att också låna eller spara i 
Libra  eller Libra -baserade produkter . Detta skulle i så fall även få konsekvenser för både 
penningpolitiken och den finansiella stabiliteten. 
Men d et skulle troligen  ta lång tid innan vi har ett scenario med en verkligt omfattande 
användning av Libra . Det är också troligt att politiker och myndigheter i olika länder skulle 
sätta in motåtgärder om de såg att nationella institutioner som centralbanken och den 
nationella valutan utmana des.24 
Libra i stora volymer kan påverka penningpolitiken  
Riksbanken har två huvudsakliga sätt att genomför a penningpolitiken .25 För det första sätter 
vi räntan för in - och utlåning i RIX, Riksbankens  system för stora betalningar  i svenska kronor 
mellan banker och clearingorganisationer , och lånar  till eller av bankerna genom så kallade 
repor.26 Räntevillkoren i RIX används för att styra den kortaste räntan (över natten) och repor 
för att styra räntan f ör en eller ett par veckors placeringar. För det andra påverkar vi  räntor 
med lång löptid genom att köpa och sälja värdepapper på marknaden och därigenom 
påverka priset (och räntan) på exempelvis femåriga statspapper.  
                                                                 
22 Se exempelvis Financial Times (2019a).  
23 Det finns litteratur om konkurrens mellan valutor och om optimala valutaområden. N yligen publicerad e uppsats er om hur en global 
digital valuta kan tänkas konkurrera med andra valutor är  bland annat  Brunnenmeier, James  och Landau (2019) och Benigno, Schilling 
och Uhlig (2019).  
24 Det pågår analyser inom en del internationella organisationer och samarbetsforum såsom G7, en grupp bestående av de sju stora  
ekonomier.  
25 En kort översikt över penningpolitik finns här: https://www.riksbank.se/sv/penningpolitik/vad -ar-penningpolitik/  
26 Repa är en förkortning av repurchase agreement (återköpsavtal). Genom att ingå sådana avtal kan Riksbanken låna ut pengar till 
bankerna mot värdepapper som bankerna på ett avtalat datum köper tillbaka. Skillnaden i det avtalade pris som Riksbanken beta lar och 
det som bankerna senare betalar vid återköpet utgör räntan. Repor kan också användas om bankerna vill låna ut p engar till Riksbanken.   29 OKTOBER 2019  •  VAD ÄR LIBRA?   •  8 
 
Ett viktigt skäl  till att bankerna gen omför sina stora betalningar i RIX är att det inte 
uppstår någon motparts risk eftersom Riksbanken alltid kan uppfylla sina åtaganden i svenska 
kronor . Om Libra i  stället skulle användas för den typen av betalningar uppstår  dels en 
växelkursrisk , dels en ri sk att Libra Association inte kan uppfylla sina skyldigheter 
(kreditrisk).27 Det finns också en risk att det blir svårt att växla Libra tillbaka till svenska kronor 
(likviditetsrisk).  Det är för att undvika sådana risker som banker världen över föredrar att  
genomföra sina betalningar genom centralbanken. Libra kommer inte att ändra på det. Av 
ungefär samma anledningar kommer de utgivare som är verksamma i Sverige och vill ge ut 
värdepapper i Sverige primärt att ange dem i svenska kronor.  Det betyder att Riksbankens 
verktyg för  att bedriv a penningpolitik inte kommer att påverkas.  Även om användningen av 
Libra skulle bli stor är det svårt att se en situation där centrala delar av det finansiella 
systemet går över till Libra.  
Samtidigt är p enningpolitikens effektivitet beroende av att svenska hushåll och företag 
lånar och sparar i svenska kronor.  Om de gör det kommer e n ränteförändring att påverka 
deras beslut om konsumtion, sparande och investeringar vilket i sin tur påverkar efterfrågan i 
ekonomin och därm ed inflationen. Denna påverkan från ränta till ekonomiska beslut brukar 
kallas för transmissionsmekanismen.  Libra, som inte kommer att ge någon ränta, borde 
normalt sett inte vara någon attraktiv sparform i tider med positiva räntor . Så länge som 
hushåll o ch företag inte håller mycket stora mängder av Libra kommer 
transmissionsmekanismen inte att påverkas. Om hushåll och företag däremot skulle välja att 
ha en stor del av sina finansiella tillgångar och skulder i Libra skulle  transmissionsmekanismen 
dock kom ma att försvagas. 
Ett annat potentiellt penningpolitiskt problem med Libra är att den nedre gränsen för 
räntan  kan komma att höjas . Den nedre gränsen uppstår då centralbanken inte kan sänka 
räntan eftersom banker, företag och hushåll i så fall skulle köpa någon annan tillgång . Den 
nedre gränsen har traditionellt ansetts ligga vid noll procents ränta eftersom en lägre ränta 
skulle orsaka en flykt till kontanter som inte uppbär någon ränta .28 I Sverige har Riksbankens 
ränta ändå varit negativ sedan 2015 . Detta  har varit möjligt eftersom det kostar att förvar a 
kontanter på ett säkert sätt  och det dessutom finns en risk för rån. Om Libra skulle uppfattas 
som en säker tillgång med noll ränta och det är enkelt att köpa Libra  i stora mängder är det 
möjligt att Riksbankens möjligheter att sätta negativa r äntor skulle försämras.29 
Libra i stora volymer kan påverka den finansiella stabiliteten  
Riksbankens arbete för att värna den finansiell a stabilitet en handlar delvis om att för ebygga 
finansiella kriser. Det gör Riksbanken genom att analysera det finansiella systemet och dess 
aktörer, verka för reglering som bidrar till effektivitet och stabilitet samt genom  att övervaka 
de finansiella infrastruktursystemen.  
I ett scenario där Li bra används i begränsad omfattning, och främst som betalmedel, ser vi 
i nuläget inga direkta hot mot  den finansiella stabiliteten i Sverige. Vissa hushåll och företag 
kan vilja köpa mindre mängder Libra men det utflödet torde vara  litet i relation till ban kernas 
balansräkningar och det dagliga betalningsflödet. Eftersom vi inte tror att vare sig banker na 
                                                                 
27 Libras reserv är tänkt att skydda dess innehavare mot en så kallad kreditrisk, det vill säga att Libra inte kan fullgöra sina  skyldigheter att 
växla in Libra mot nationell valuta  eller endast kan göra det mot en lägre växelkurs än vad Libras valutakorg anger. Libra är dock en privat 
organisation och en del av reserven kommer att hållas i privata banker. Det går inte att helt avskriva risken att Libra gör e n kreditförlust 
om en bank där en del av reserven hålls går omkull. Reservens värde minskar då vilket kan göra det omöjligt för Libra Association att lösa 
in Libra till fullt värde. Reserven kan också urgröpas av en längre period av förluster, exempelvis orsakade av mycket låg av kastning på 
reserven, eller böter om myndigheter exemp elvis bedömer att Libra missbrukar en dominerande marknadsställning eller inte lever upp 
till penningtvättsregelverket.  
28 Detta brukar kallas för Zero Lower Bound (ZLB) och har diskuterats bland ekonomer under en lång tid. Ämnet har blivit aktuell t under 
de senaste åren då ett antal länder , däribland Sverige,  har negativa räntor och i samband med arbetet med e -kronan. För den som vill 
fördjupa sig i e -kronan och dess effekter på penningpolitiken rekommenderas Nessén, Sellin och Åsberg Sommar (2018). 
29 Benigno , Schilling och Uhlig  (2019) argumenterar för att konkurrens mellan nationella valutor och en global valuta skulle kunna 
resultera i kraftigt  begräns ade möjligheter för nationella centralbanker att föra en egen  penningpolitik.  29 OKTOBER 2019  •  VAD ÄR LIBRA?   •  9 
 
eller deras kunder kommer att ha några större innehav av Libra , åtminstone inte på 
medellång sikt,  uppstår det inte heller någon nämnvärd kreditrisk orsakad av Libra  som kan 
spilla över på bankerna.  
Om Libra däremot används i omfattande utsträckning och exempelvis börjar användas för 
kreditgivning  kan påverkan bli större. E xisterande kreditgivningsinstitut  kan få se sina 
vinstmarginaler minska om nya stora aktörer konkurrerar med dem om att ge krediter . I 
längden kan det leda till e tt ökat risktag ande (search for yi eld) som påverkar det finansiella 
systemet i dess  helhet.  Om Libra skulle användas mycket betyder det också att användar na 
förlitar sig på att Libras tekniska system alltid fungerar. Operativa störningar i det tekniska 
systemet kan då få stora negativa effekter och utgör a ett hot mot d en finansiell a stabilitet en. 
Exempelvis skulle en cyberattack  kunna medföra att Libra  inte går att använda. Om större 
företag använder både Libra och traditionella valutor för in - och utbetalningar kan eventuell 
likviditets - och kreditbrist sprida s i det finansiella systemet  då uteblivna inkommande 
betalningar i Libra inte längre kan använ das för att finansiera utgående betalningar .  
Myndigheter måste samarbeta om Libra 
Libra n och den finansiella infrastruktur som byggs runt den måste regleras på ett sätt som  
effektivt motverka r de risker som uppstår . Schweiziska Financial Market Supervisory 
Authority (FINMA), motsvarande svenska Finansinspektionen, har i ett pressmeddelande lyft 
fram att Libra bör regleras enligt principen ”samma risk, samma regelverk”.30 Det innebär att 
Libra ns finansiell a infrastruktur ska  leva upp till de intern ationella minimikrav som 
centralbanker och tillsynsmyndigheter världen över har kommit överens om  specifikt för 
finansiella infrastruktursystem .31 De risker som är kopplade  till Libras funktion och struktur 
ska alltså hanteras på samma sätt som risker i  andra finansiella infrastrukturer . 
Den 18 oktober, 2019, publicerade   G7, en grupp av sju stora ekonomier, en rapport där 
de analyserat möjliga konsekvenser av vad de kallar globala stablecoins vilket innefattar 
Libra.32 33 Deras rapport är startpunkten för en global diskussion för att nå konsensus kring 
hur fenomen som Libra regleringsmässigt ska hanteras. De slår fast att myndigheter måste samarbeta globalt och att basen för samarbetet ska vara  etablerade regelverk kring 
penningtvätt, terroristfinansiering samt tekniska och legala krav på viktiga finansiella 
infrastrukturer.
34 Det är tydligt att en global stablecoin inte ska kunna utnyttja regelarbitrage, 
det vill säga inte kunna plocka russinen ur kakan och åtnjuta lägre re gleringsmässiga krav 
genom att systematiskt spela ut olika länders legala ramverk mot varandra. Libra, om den 
förverkligas, kommer att behöva leva upp till samma krav som exempelvis banker och stora betalningssystem.  
Ovanstående tydliggör att det krävs  ett internationellt samarbete för övervakningen av 
Libra. Det finns sedan tidigare standarder för  sådana  globala  samarbeten .
35 Praxis är att det 
skapas ett övervakningskollegium under ledning av den myndighet i vars jurisdiktion infrastrukturen finns.
36 37 
                                                                 
30 FINMA (2019).  
31 De p rinciper som finansiella infrastrukturer ska leva upp till är Principles for Financial Market I nfrastructure s utgivna av  Committee on 
Payment and Market Infrastructures (CPMI) och International Organization of Securities Commissions (IOSCO) (2012). Inom EU  har dessa 
principer legat till grund för lagstiftning, se exempelvis European Market Infrastructure Regulation (EMIR) för OTC-derivat, centrala 
motparter och transaktionsregister , EU 648/2012,  samt l ag (2013:287) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om OTC -
derivat, centrala motparter och transaktionsregister .  
32 G7 Working Group on Stablecoin s (2019). Denna rapport överlämnades i  oktober 2019 till andra standardsättande internationella 
samarbetsfora för vidare dis kussion och analys.    
33 Globala stablecoins  definieras av  G7 Working Group on Stablecoins (2019)  som stablecoins , oftast utgivna av företag med stora 
användarbaser, som snabbt kan bli globala och nå systemisk storlek. 
34 G7 pekar speciellt på P rinciples for Financial Market Infrastructures  (CPMI -IOSCO (2012) och FATF Recommendations for AML/CFT and 
countering the financing of proliferat ion of weapons of mass destructions . 
35 Se CPMI -IOSCO (2012), s. 133 -137. 
36 I CPMI (2005) finns en pedagogisk genomgång av varför centralbanker övervakar finansiell infrastruktur. 
37 Ett praktiskt exempel på samarbeten där många myndigheter ingår är ö vervakningssamarbeten  för CLS respektive SWIFT .  29 OKTOBER 2019  •  VAD ÄR LIBRA?   •  10 
 
I pra ktiken kan det dock vara  en utmaning att skapa ett effektivt samarbete mellan ett 
stort antal myndigheter i många länder där alla har ett legitimt intresse av insyn i Libra. En 
speciell utmaning är att Libras tekniska system sannolikt kommer att finnas i m ånga olika 
juridiska hemvister liksom återförsäljarna av Libra samt de företag som bygger finansiella 
tjänster ovanpå Libra. Ett samarbete kring övervakning en behöver bygga på tydliga principer 
för vilka länder eller myndigheter som ska delta . Exempelvis kan  det utformas så att länder 
vars valutor ingår i Librareserven finns representerade. Alternativt kan representationen 
bestämmas i relation till de valutor som växlas mot Libra  och där användningen av Libra är 
stor nog enligt några uppsatta kriterier . 
Libras spridning över många juridiska hemvister är inte bara en huvudvärk för 
myndigheterna utan också för Libra självt eftersom Libra måste leva upp till lagstiftning och 
regleringar i ett stort antal länder på en och samma gång. Exempelvis kan det bli en g rannlaga 
uppgift att leva upp till de starka krav på kundkännedom och kontroller mot penningtvätt och 
terroristfinansiering  som finns världen över.  
Vem ska kontrollera betalningssystemet?  
I denna ekonomiska kommentar har vi utgått från ett svenskt perspektiv. Sverige har överlag  
en väl fungerande betalningsmarknad och väl fungerande institutioner men det finns länder 
där det ser annorlunda ut. Om ett land  exempelvis har mycket hög inflation kan det ske en så 
kallad dollarisering där den nationella valutan överges till förmån för en annan , bättre 
fungerande valuta. Om Libran är enkelt tillgänglig och ses som ett säkert alternativ jämfört 
med den egna valutan, kan den i ett sådant fall  komma att tränga undan den nationella 
valutan .  
Samma sak kan hända om ett land har ett ineffektivt betalningssystem som inte förmår 
tillhandahålla de betaltjänster som befolkningen behöver. Ett närliggande exempel är 
betaltjänsten M-Pesa i Kenya. Endast en del av befolkningen hade bankkonton  och tillgång till 
bankernas betaltjä nster. D et fanns därmed ett uppdämt  behov av att enkelt kunna göra 
betalningar, bland annat  att kunna sända pengar från storstäderna till släktingar  på 
landsbygden. Den största mobiltelefonoperatören lanserade då en betaltjänst baserad på 
SMS som snabbt  blev mycket populär och tog större delen av betalningsmarknaden. Det är 
fullt möjligt att samma sak skulle kunna hända med en Librabaserad betaltjänst i något annat land.  
Initiativet kring Libra har under september och oktober mött  flera motgångar när ett  antal 
viktiga intressenter lämnat samarbetet, åtminstone för stunden. En anledning till detta är den förhållandevis barska responsen från myndigheterna i ett antal tongivande länder och på 
global nivå. Libras framtid är därmed  oviss. Inte desto mindre har  Libra belyst  en brist i den 
befintliga infrastrukturen  för gränsöverskridande betalningar . Det gör också att Libra måste 
ses i ett bredare perspektiv – så länge inte centralbankerna gemensamt skapar en 
infrastruktur för globala betalningar kommer andra aktörer att försöka göra det, troligtvis 
stora teknikföretag. Betalningssystem nyttjas kollektivt av privatpersoner, företag  och 
myndigheter. Debatten kring Libra  rör ytterst vem som ska kontrollera globala och 
systemviktiga betalningssystem som vi alla är b eroende av. Därför anser vi att Riksbanken, 
tillsammans med andra centralbanker och myndigheter, måste fortsätta att följa arbetet med 
Libra och analysera vilka konsekvenser som kan uppstå för det finansiella systemet  om Libra 
blir en viktig aktör.  
 
   29 OKTOBER 2019  •  VAD ÄR LIBRA?   •  11 
 
Benigno, P ierpaolo , Linda Schilling och Harald  Uhlig (2019), “Cryptocurrencies, Currency 
Competition and The Impossible Trinity.” CEPR Discussion Paper No. 13943 . 
Brunnenmeier, Markus, Harold James och  Jean -Pierre Landau (2019), “The digitalization of 
money”, NBER Working Paper Series, no. 26300, NBER. (https:// www.nber.org/papers/w26300
.pdf)  
Camera, Gabriele (2017), “A perspective on electronic alternat ives to traditional currencies ”, 
Penning-  och valutapolitik , 2017:1, sid 126 -148, Sveriges Riksbank.  
Catalini, Christian Oliver Gratry, J. Mark Hou, Sunita Parasuraman  och Nils Wernerfelt (2019), 
“The Libra Reserve”, Libra White Paper.  
CPMI  (2005), Central  bank oversight of payment and settlement systems, Bank for 
International Settlements . 
CPMI -IOSCO (2012), Principles for financial market infrastructures . Bank for International 
Settlements (BIS) . 
Deut sche Bank (2019), “ All you need to know about Facebook’s Libra”,  6 september, 2019 . 
(https://www.db.com/newsroom_news/2019/all -you-need -to-know -about -facebook -s-
libra -en-11573.htm ).  
Financi al Times (2019 a), “Mastercard, Visa, eBay and Stripe quit Facebook’s Libra“, 11 
oktober , 2019.  
Financial Times (2019 b), “Priceline owner becomes latest to drop Facebook’s Libra”,  14 
FINMA  (2019), ”FINMA Publishes ’stable coin’ guidelines” sa mt “Supplement to the 
guidelines” , Press Release. 11 september 2019.  
G7 Working Group on Stablecoins (2019), “Investigating the impact of global stablecoins”, 
Bank for International Settlements . 
Libra Association (2019), “ Libra Association Charter Press Release”, 15 oktober 2019.  
Nessén, M., P. Sellin och P. Åsberg Sommar (2018), ”Implikationer av en e -krona för 
Riksbankens penningpolitiska styrsystem”, Penning - och valutapolitik , 2018:3, sid 28 -41, 
Sveriges Riksbank.  
Reuters (2019), ”Facebook open to currency -pegged stablecoins for Libra project”, 20 
oktober, 2019.  
Segendorf, Björn (2014), “Vad är Bitcoin?”, Penning - och valutapolitik , 2014:2, sid 71 -87, 
Söderberg, Gabriel (2018), “Är Bitcoin och andra kryptotillgångar pengar?”, E konomiska 
kommentarer , nr 5, 2018, Sveriges Riksbank.  
Zuckerberg, Mark (2019), “Testimony of Mark Zuckerberg ”, Hearing before the United States 
House of Representatives Committee on Financial Services, 23 oktober, 2019.  
   29 OKTOBER 2019  •  VAD ÄR LIBRA?   •  12 
 
Diagram och tabeller  
Diagram 1.  En överblick över Libras ekosystem och 
rollfördelning. PSP är en förkortning för betaltjänstleverantör 
(Payment Service Provider).  Med agent avses auktoriserade 
återförsäljare av Libra.  
 
Automatiserat beslutsfattande i statsförvaltningen – effektivt, men kontroll och uppföljning brister ( RiR 2020:22 )

Automated decision-making in central government - efficient, but control and follow-up lacks (RiR 2020: 22)

Swedish Social Insurance Agency|Swedish Tax Agency|Swedish National Audit Office

Automatiserat beslutsfattande i statsförvaltningen – effektivt, men kontroll och uppföljning brister 
 | Riksrevisionen

Gå till innehåll

Sök

Kontakt

För media

Karriär

In English

Minoritetsspråk

Rapporter

Nu granskas

Metoder

Internationellt

Om Riksrevisionen

Stäng

Rapporter

Årsvis

2023

2022

2021

2020

2019

2018

2017

2016

2015

2014

2013

2012

2011

2010

2009

2008

2007

2006

2005

2004

2003

Arbetsmarknad och arbetsliv

Bidrag till kommuner

Ekonomisk trygghet för familjer och barn

Ekonomisk trygghet vid sjukdom och funktionsnedsättning

Ekonomisk trygghet vid ålderdom

Energi

Försvar och samhällets krisberedskap

Hälsovård, sjukvård och social omsorg

Internationell samverkan

Internationellt bistånd

Jordbruk, fiske och livsmedel

Jämställdhet och nyanlända invandrares etablering

Kommunikationer, infrastruktur, IT

Kultur, medier, trossamfund och fritid

Migration

Miljö- och naturvård

Näringsliv

Rikets styrelse

Samhällsekonomi och finansförvaltning

Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande samt konsumentpolitik

Skatter, avgifter och tullar

Studiestöd

Utbildning och universitetsforskning

Myndigheter

Affärsverket svenska kraftnät

Allmänna reklamationsnämnden

Arbetsdomstolen

Arbetsförmedlingen

Arbetsgivarverket

Barnombudsmannen

Blekinge tekniska högskola

Bokföringsnämnden

Bolagsverket

Boverket

Brottsförebyggande rådet

Brottsoffermyndigheten

Centrala studiestödsnämnden

Delegationen mot segregation

Diskrimineringsombudsmannen

Domarnämnden

Domstolsverket

E-hälsomyndigheten

Ekobrottsmyndigheten

Elsäkerhetsverket

Energimarknadsinspektionen

Etikprövningsmyndigheten

Exportkreditnämnden

Fastighetsmäklarinspektionen

Finansinspektionen

Finanspolitiska rådet

Folke Bernadotteakademin

Folkhälsomyndigheten

Forskningsrådet för hälsa, arbetsliv och välfärd

Forskningsrådet för miljö, areella näringar och samhällsbyggande

Fortifikationsverket

Forum för levande historia

Försvarets materielverk

Försvarets radioanstalt

Försvarsexportmyndigheten

Försvarshögskolan

Försvarsmakten

Försvarsunderrättelsedomstolen

Gentekniknämnden

Gymnastik- och idrottshögskolan

Harpsundsnämnden

Havs- och vattenmyndigheten

Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd

Högskolan Dalarna

Högskolan i Borås

Högskolan i Gävle

Högskolan i Halmstad

Högskolan i Skövde

Högskolan Kristianstad

Högskolan Väst

Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen

Inspektionen för socialförsäkringen

Inspektionen för strategiska produkter

Inspektionen för vård och omsorg

Institutet för arbetsmarknads- och utbildningspolitisk utvärdering

Institutet för rymdfysik

Institutet för språk och folkminnen

Integritetsskyddsmyndigheten

Justitiekanslern

Jämställdhetsmyndigheten

Kammarkollegiet

Karlstads universitet

Karolinska institutet

Kemikalieinspektionen

Kommerskollegium

Konjunkturinstitutet

Konkurrensverket

Konstfack

Konstnärsnämnden

Konsumentverket

Kriminalvården

Kronofogdemyndigheten

Kungl. biblioteket

Kungl. Djurgårdens förvaltning

Kungl. hov- och slottsstaten

Kungl. Konsthögskolan

Kungl. Musikhögskolan i Stockholm

Kungl. Tekniska högskolan

Kustbevakningen

Kärnavfallsfonden

Lantmäteriet

Linköpings universitet

Linnéuniversitetet

Livsmedelsverket

Luftfartsverket

Luleå tekniska universitet

Lunds universitet

Läkemedelsverket

Länsstyrelsen (samtliga)

Länsstyrelsen i Blekinge län

Länsstyrelsen i Dalarnas län

Länsstyrelsen i Gotlands län

Länsstyrelsen i Gävleborgs län

Länsstyrelsen i Hallands län

Länsstyrelsen i Jämtlands län

Länsstyrelsen i Jönköpings län

Länsstyrelsen i Kalmar län

Länsstyrelsen i Kronobergs län

Länsstyrelsen i Norrbottens län

Länsstyrelsen i Skåne län

Länsstyrelsen i Stockholms län

Länsstyrelsen i Södermanlands län

Länsstyrelsen i Uppsala län

Länsstyrelsen i Värmlands län

Länsstyrelsen i Västerbottens län

Länsstyrelsen i Västernorrlands län

Länsstyrelsen i Västmanlands län

Länsstyrelsen i Västra Götalands län

Länsstyrelsen i Örebro län

Länsstyrelsen i Östergötlands län

Malmö universitet

Marknadsdomstolen

Medlingsinstitutet

Migrationsverket

Mittuniversitetet

Moderna museet

Myndigheten för arbetsmiljökunskap

Myndigheten för delaktighet

Myndigheten för digital förvaltning

Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd

Myndigheten för kulturanalys

Myndigheten för press, radio och tv

Myndigheten för samhällsskydd och beredskap

Myndigheten för stöd till trossamfund

Myndigheten för tillgängliga medier

Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser

Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor

Myndigheten för vård- och omsorgsanalys

Myndigheten för yrkeshögskolan

Mälardalens universitet

Nationalmuseum

Naturhistoriska riksmuseet

Nordiska Afrikainstitutet

Nämnden för hemslöjdsfrågor

Nämnden för prövning av oredlighet i forskning

Patentbesvärsrätten

Patent- och registreringsverket

Patentombudsnämnden

Pensionsmyndigheten

Plikt- och prövningsverket

Polarforskningssekretariatet

Polismyndigheten

Post- och telestyrelsen

Presstödsnämnden

Regeringskansliet

Regionala etikprövningsnämnden (samtliga)

Regionala etikprövningsnämnden i Göteborg

Regionala etikprövningsnämnden i Linköping

Regionala etikprövningsnämnden i Lund

Regionala etikprövningsnämnden i Stockholm

Regionala etikprövningsnämnden i Umeå

Regionala etikprövningsnämnden i Uppsala

Revisorsinspektionen

Riksantikvarieämbetet

Riksdagens ombudsmän JO

Riksdagsförvaltningen

Riksgälden

Rymdstyrelsen

Rådet för Europeiska socialfonden i Sverige

Rättsmedicinalverket

Sameskolstyrelsen

Sametinget

Sjöfartsverket

Skatteverket

Skogsstyrelsen

Skolforskningsinstitutet

Socialstyrelsen

Specialpedagogiska skolmyndigheten

Spelinspektionen

Statens beredning för medicinsk och social utvärdering

Statens centrum för arkitektur och design

Statens energimyndighet

Statens fastighetsverk

Statens försvarshistoriska museer

Statens geotekniska institut

Statens haverikommission

Statens historiska museer

Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten

Statens institutionsstyrelse

Statens jordbruksverk

Statens konstråd

Statens kulturråd

Statens maritima och transporthistoriska museer

Statens medieråd

Statens museer för världskultur

Statens musikverk

Statens nämnd för arbetstagares uppfinningar

Statens servicecenter

Statens skolinspektion

Statens skolverk

Statens tjänstepensionsverk

Statens va-nämnd

Statens veterinärmedicinska anstalt

Statens väg- och transportforskningsinstitut

Statistiska centralbyrån

Statskontoret

Stiftelsen Riksbankens Jubileumsfond

Stockholms konstnärliga högskola

Strålsäkerhetsmyndigheten

Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll

Styrelsen för internationellt utvecklingssamarbete

Svenska institutet

Svenska institutet för europapolitiska studier

Sveriges geologiska undersökning

Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut

Sveriges riksbank

Säkerhets- och Integritetsskyddsnämnden

Säkerhetspolisen

Södertörns högskola

Tandvårds- och läkemedelsförmånsverket

Tillväxtverket

Totalförsvarets forskningsinstitut

Trafikanalys

Trafikverket

Transportstyrelsen

Tullverket

Umeå universitet

Universitet och högskolor (samtliga)

Universitetskanslersämbetet

Universitets- och högskolerådet

Upphandlingsmyndigheten

Uppsala universitet

Valmyndigheten

Verket för innovationssystem

Vetenskapsrådet

Åklagarmyndigheten

Örebro universitet

Överklagandenämnden för etikprövning

Överklagandenämnden för studiestöd

Bolag och stiftelser

Akademiska Hus

Almi Företagspartner AB

Andra AP-fonden

Apoteksgruppen i Sverige

Arlandabanan Infrastructure AB

Botniabanan AB

Business Sweden

Council of the Baltic Sea States

Fjärde AP-fonden

Fonder inom socialförsäkringsområdet – Försäkringskassan

Fonder inom socialförsäkringsområdet  – Pensionsmyndigheten

Fouriertransform AB

Första AP-fonden

Förvaltning av Allmänna arvsfonden

Industrifonden

Inlandsinnovation AB

Jernhusen AB

Kasernen Fastighetsaktiebolag

KK-stiftelsen

LKAB (Luossavaara-Kiirunavaara AB)

Nordens Välfärdscenter

Nordiskt genresurscenter

Nordregio

Norrlandsfonden

Posten

Samhall

SBAB

Sjunde AP-fonden

Sjätte AP-fonden

SOS Alarm Sverige

Specialfastigheter Sverige AB

Statens bostadsomvandling AB

Statens järnvägar

Statliga bolag (samtliga)

Sveaskog

Swedavia

Swedesurvey

Swedfund International AB

Svenska rymdaktiebolaget

Svenska skeppshypotekskassan

Svenska Spel

Svensk Bilprovning

Svensk Exportkredit

Sveriges a-kassor

Sveriges kommuner och regioner

Sveriges Radio

Systembolaget AB

Teracom Boxer Group AB

Tredje AP-fonden

Vasallen AB

Vattenfall

Vårdalstiftelsen

Årsredovisning för staten

Östersjöstiftelsen

Regeringens skrivelser

Metoder

Årlig revision

Effektivitetsrevision

Kvalitetssäkrade granskningar

Utvecklingssamarbete

Afrosai-e

Armenien

Aseansai

JWGAA

Kosovo

Liberia

Moldavien

Palestina

Pasai

Zimbabwe

Östafrika

Samverkan

Riksrevisionens uppgifter

Riksrevisionen på två minuter

Vad och vilka vi granskar

Granskningsmetoder

Våra resultat

Tillsyn och kvalitetssäkring

Så styrs Riksrevisionen

Riksrevisor

Riksrevisionsdirektör

Kommunikation och media

Frågor från media

Mediekontakt

Twitter

Prenumerera

Remissvar

Karriär

En stimulerande arbetsplats

Rekryteringsprocessen

Student

Träffa våra medarbetare

Upphandlingar

Kontakt

Sök

Sök

Stäng

Rapporter

Automatiserat beslutsfattande i statsförvaltningen – effektivt, men kontroll och uppföljning brister

Automatiserat beslutsfattande i statsförvaltningen – effektivt, men kontroll och uppföljning brister (RiR 2020:22)

Granskningsrapport
19 november 2020

Att myndighetsbeslut tas av datorer, så kallat automatiserat beslutsfattande, är vanligt visar Riksrevisionens granskning. I de flesta fall leder det till ökad effektivitet och rättssäkerhet, men inte alltid. Fel som uppstår kan få stora konsekvenser för enskilda och minska tilliten till statsförvaltningen.

Ladda ner

Beställ publikation
Riksrevisionens publikationer kan beställas utan kostnad. Ange gärna din e-postadress om vi skulle behöva komma i kontakt med dig angående din beställning. Vanligtvis expedierar vi din beställning inom två arbetsdagar. Genom att skicka in en beställning till oss medger du behandling av dina personuppgifter i enlighet med EU:s dataskyddsförordning (GDPR).Läs mer om behandling av personuppgifter

Mail name e-mail:

Antal (obligatorisk)  * (obligatorisk) 

Organisation   

Namn (obligatorisk)  * (obligatorisk) 

E-post   

Postadress (obligatorisk)  * (obligatorisk) 

Postnummer (obligatorisk)  * (obligatorisk) 

Ort (obligatorisk)  * (obligatorisk) 

Land – om annat än Sverige   

 Om granskningen

Automatiskt fattade beslut har funnits i statsförvaltningen sedan 1970-talet och antalet automatiserade beslut är idag stort. Under 2019 fattade 13 statliga myndigheter 121 miljoner automatiserade beslut gentemot privatpersoner och företag.I en granskning av effektiviteten och rättssäkerheten i tre myndigheters automatiserade beslutsfattande – föräldrapenning vid Försäkringskassan, årlig inkomstbeskattning av privatpersoner vid Skatteverket och körkortstillstånd vid Transportstyrelsen – är den övergripande slutsatsen att automatiseringen av beslutsfattandet har lett till ökad effektivitet. Det märks genom att myndigheternas kostnader för beslutsprocesserna har minskat och väntetiderna för enskilda har blivit kortare. Även rättssäkerheten, i form av ökad likabehandling och förutsebarhet, har förbättrats.Det framkommer också en del brister, bland annat i myndigheternas arbete med att hantera ärenden med hög risk för fusk och fel. Det utförs också en alltför begränsad uppföljning av att beslut som fattats automatiserat blivit korrekta. Myndigheterna riskerar även att likadana fall inte behandlas på samma sätt i kontrollarbetet samt att dokumentationen av den automatiserade handläggningen inte är tydlig och läsbar.För att kunna uppnå ett effektivt och rättssäkert beslutsfattande behöver de tre granskade myndigheterna åtgärda de identifierade bristerna. Regeringen bör ge Myndigheten för digital förvaltning i uppdrag att ta fram kunskapsunderlag för hur arbete med automatiserade beslutsprocesser kan struktureras för att ge bättre förutsättningar för effektiva, rättssäkra och korrekta automatiserade beslut.

 Sammanfattning

Bakgrund

Resultat

Rekommendationer

E-bilagor

Bilaga 2. Enkät om automatiserat beslutsfattande Pdf, 293 kB.

 Uppföljning 

Regeringens skrivelse Länk till annan webbplats.

Konstitutionsutskottets betänkande Länk till annan webbplats.

Riksrevisionens uppföljning

      Sammanfattning på engelska
   
Automated decision-making in public administration – effective and efficient, but inadequate control and follow-up

Skriv ut

Dela

Kontakt

         Uppdaterad: 18 januari 2023
      
Stäng

Dela i sociala medier och via e-post

Facebook

Twitter

LinkedIn

E-Post

Kopiera

Stäng

Kontakta OSS
Skicka dina frågor eller synpunkter via formuläret nedan så ser vi till att de når rätt handläggare. Ange gärna om din fråga har att göra med informationen på just den här sidan. Genom att skicka in en fråga till oss medger du behandling av dina personuppgifter i enlighet med EU:s dataskyddsförordning (GDPR).Läs mer om behandling av personuppgifter

Vad handlar din fråga om?  

Vad handlar din fråga om? 

Frågan rör den här sidan

Allmän fråga

Namn  * (obligatorisk) 

E-post   

Ämne  * (obligatorisk) 

Meddelande  * (obligatorisk) 

Bakgrund

Resultat

      Summary in English
   
Allt innehåll
RAPPORTER
NU GRANSKAS
INTERNATIONELLTUtvecklingssamarbeteSamverkanEU-samarbete
OM RIKSREVISIONENUppdragStyrning och ledningRegeringens skrivelserRemissvarKarriär
FÖR MEDIANyhetsarkivFrågor från mediaPresskontaktPressbilder

ALLMÄNTHantering av personuppgifterInformation om kakorTillgänglighetsredogörelse

Kontakt
RIKSREVISIONENBesök: S:t ‪Eriksgatan 117Post: Box 6181, 102 33 StockholmE-post: registrator@riksrevisionen.seTel: 08-5171 40 00

FÖLJ OSS
Prenumerera på vårt nyhetsbrev eller följ oss i sociala medier via Twitter och LinkedIn.

Prenumerera på nyhetsbrevet

Twitter

Linkedin

Riksrevisor Helena Lindberg
Riksrevisionen leds av en riksrevisor som utses av riksdagen. Riksrevisorns oberoende ställning är grundlagsskyddad.

HELENA LINDBERG

Transport dispenser: Analysis of the present and proposals for the future

Transportdispenser  
 
Magnus Andersson och Kristina Andersson  
RISE Rapport  2021:[90]  
Analys av nutid och förslag på framtid    
This work is licensed under CC BY 4.0  Transportdispenser  
 
This work is licensed under CC BY 4.0  Abstract  
Some transports considered too wide, too heavy,  or too long to be driven on public 
roads  must nevertheless be allowed to take place because of their societal importance. 
Such transports are granted a formal exception to the traffic rules. In this project, 
together with industry and national and local a uthorities we have analysed this process 
and submitted  several  proposals for improvement measures  for consideration . The focus 
has been on  increased digitalisation  and improved legal processes.    
The analysis is based on  interviews with municipal administrators, transporters and 
clients and representatives from Sweden's municipalities and regions, the Swedish 
Transport Administration, the Swedish Transport Agency,  and the Swedish Police 
Authority. The interviews show subs tantial  difference s between how the Swedish 
Transport Administration and municipalities work  with exemptions . Based on our 
analysis, we propose  several  individual measures as well as three design scenarios 
suggesting future opportunities for an improved pr ocess.  
Key words:  [Digitali sation , Exception , Abnormal vehicles]  
 
This work is licensed under CC BY 4.0  Innehåll  
Förord  ................................ ................................ ................................ .........  1 
Sammanfattning  ................................ ................................ ........................  2 
Summary  ................................ ................................ ................................ ... 4 
1 Bakgrund  ................................ ................................ .............................  6 
2 Metod  ................................ ................................ ................................ ... 6 
3 Om regelverket för breda, tung a och långa transporter  .......................  9 
3.1 Allmänt om regelverket  ................................ ................................ .....................  9 
3.2 Transportdispens  ................................ ................................ ..............................  10 
3.3 Praxis transportdispenser  ................................ ................................ .................  13 
3.4 Regelverk för genomförande av transporten  ................................ ....................  14 
4 Organisering och stödsystem  ................................ ..............................  14 
4.1 TRIX  ................................ ................................ ................................ ..................  14 
4.2 NVDB  ................................ ................................ ................................ ................  15 
4.3 BaTMan  ................................ ................................ ................................ .............  16 
4.4 Information om vägarbeten  ................................ ................................ ..............  17 
5 Process för transportdispenser  ................................ ...........................  18 
5.1 Beställning och planering  ................................ ................................ .................  19 
5.2 Ansökan  ................................ ................................ ................................ ............  19 
5.3 Handläggning  ................................ ................................ ................................ ... 19 
5.4 Beslut  ................................ ................................ ................................ ...............  20 
5.5 Genomförande  ................................ ................................ ................................ . 20 
5.6 Uppföljn ing ................................ ................................ ................................ ...... 20 
6 Nulägesanalys och sammanfattning av intervjuer  ...............................  21 
6.1 Beställning  ................................ ................................ ................................ .......  22 
6.1.1  Förslag på förbättringsåtgärder från respondenter  ................................ ..... 24 
6.2 Ansökan och planering  ................................ ................................ ....................  24 
6.2.1  Förslag på förbättringsåtgärder från respondenter  ................................ . 25 
6.3 Handläggning  ................................ ................................ ................................ .. 25 
6.3.1  Förslag på förbättringsåtgärder från respondenter  ................................ . 30 
6.4 Beslut  ................................ ................................ ................................ ................  31 
6.4.1  Förslag på förbättringsåtgärder från respondenter  ................................ . 33 
6.5 Genomförande  ................................ ................................ ................................ . 33 
6.5.1  Förslag på förbättringsåtgärder från respondenter  ................................ . 35 
6.6 Uppföljning  ................................ ................................ ................................ ...... 35 
6.6.1  Förslag på förbättringsåtgärder från respondenter  ................................ . 36 
6.7 Våra övergripande iakttagelser  ................................ ................................ .........  37 
7 Förslag på enskilda förbättringsåtgärder  ................................ ...........  38   
This work is licensed under CC BY 4.0  7.1 Riktade informationskampanjer  ................................ ................................ ..... 38 
7.2 Trafikverket kan överklaga fler kommunala beslut  ................................ .........  38 
7.3 Trafikverket kan göra en översyn av sin beslutsmall ................................ .......  39 
7.4 Trafikverket kan arbeta mer med förarstöd  ................................ ....................  39 
7.5 Förändrad praxis: grupp - och zonbeslut  ................................ .........................  39 
7.6 Kartbild över färdväg medföljer remissbegäran  ................................ ..............  40 
7.7 Förenklat samråd i båd a riktningarna  ................................ ..............................  41 
7.8 Transportörer kan lyfta behovet av förenklat samråd för ett område  ..............  41 
7.9 Förenklat regelverk: Varför begränsad trafik på helger?  ................................ . 41 
7.10  Fler anpassade säkra uppställningsplatser  ................................ ......................  42 
7.11 Fler trygga och säkra kontrollplatser för den na typ av transporter  ................  42 
7.12  Effektivare informationsutbyte på fältet  ................................ .........................  43 
7.13  SKR i arbetet med transportdispenser  ................................ ............................  43 
7.14  Mer statistik om transportdispenser  ................................ ...............................  43 
7.15  Digital uppföljning och övervakning samt sanktionsväxling  ..........................  44 
8 Möjlig utveckling av dispenshantering på systemnivå  ........................  46 
8.1 Nuläge  ................................ ................................ ................................ ..............  50 
8.2 Scenario “TRIX++”  ................................ ................................ ..........................  52 
8.3 Scenario ”Digital självdeklaration”  ................................ ................................ .. 54 
8.4 Scenario ”SuperTRIX”  ................................ ................................ .....................  58 
9 Slutsatser  ................................ ................................ ...........................  62 
10 Vägen framåt  ................................ ................................ .....................  63 
11 Referenser  ................................ ................................ .........................  64 
 
  1 
This work is licensed under CC BY 4.0   
Förord  
Rapporten är framtagen med ekonomiskt bidrag från Trafikverkets FoI -portfölj. 
Projektet har pågått från och med september 2020 till och med september 2021.  
Vi vill rikta ett stort tack till alla som medverkat under projektets gång och bidragit med 
sin tid,  kompetens och åsikt. Dispenshantering är komplex och vårt arbete hade inte 
varit möjligt utan betydande insatser av mycket kunniga människor. Vi vill rikta ett 
särskilt tack till Thomas Holmstrand (Trafikverket) för allt stöd och hjälp med 
framtagandet av  den här rapporten. Vi vill också tacka Leena Haabma Hintze, Peter 
Svensson, Selda Taner, Magnus Lind och Finn Edlund, för ovärderliga kontakter och 
insikter inom kranbilsverksamhet, åkerinäringen i stort, kommuners arbete med 
dispenshandläggning och polis ens operativa arbete samt deltagande i våra workshops.  
Förutom författarna deltog även Alexander Rad i projektet från RISE initialt.  
Ståndpunkter och slutsatser är författarnas egna och överensstämmer inte med 
nödvändighet med Trafikverket s eller annan med verkande part i projektet.  
Göteborg i september 2021  
Magnus Andersson och Kristina Andersson    2 
This work is licensed under CC BY 4.0  Sammanfattning  
Det finns fordon och transporter som är för breda, för tunga eller för långa för att få 
framföras på allmän väg. Ändå måste sådana transporter f å genomföras eftersom de är 
viktiga för samhället. Lösningen är att bevilja dessa transporter en dispens, ett undantag 
från trafikreglerna. Vi har i projektet gjort en nulägesanalys av hur transportdispenser 
hanterats samt lämnat en rad förslag på förbättr ingsåtgärder. Fokus har legat på 
digitalisering och juridiska processer.  
Vi har genomfört intervjuer med kommunala handläggare, transportörer och beställare 
samt intervjuat representanter från Sveriges kommuner och regioner, Trafikverket, 
Transportstyrelse n och Polismyndigheten. Intervjuerna visar tydligt att det är stor 
skillnad på hur Trafikverket arbetar med dispenser jämfört med hur kommuner arbetar. 
På kommunal nivå saknas harmonisering  mellan kommuner . Varje kommun handlägger 
på sitt sätt, vilket i si n tur blir en utmaning för de som ansöker om transportdispens. 
Samtidigt beviljas nästan alla ansökningar (efter en aktiv dialog) och ingen överklagar 
besluten. På kommunal nivå är digitaliseringsgraden också generellt sett låg. Vidare 
saknas där ofta resu rser, utbildning och statistik. Varken Trafikverket eller kommuner 
gör någon uppföljning av beviljade dispenser eftersom de saknar kontrollmöjligheter. 
Polismyndigheten, som har kontrollmöjligheter, prioriterar inte dessa fordon och 
transporter  i sin verks amhet . Vi ser tecken på att det finns en problematik med 
transporter som genomförs utan dispens, vilket i sin tur leder till osund konkurrens.  
Utifrån vår nulägesanalys föreslår vi en rad enskilda åtgärder för att förbättra situationen 
för transportdispens er såsom:  
• Trafikverket kan tillsammans med andra genomföra informationskampanjer för att 
höja kunskapsnivån.  
• Sveriges kommuner och regioner  kan ta en mer aktiv roll för harmonisering av 
kommuners arbete.  
• Kommuner och Trafikverket kan kommunicera  bättre genom att arbeta i gemensamma 
system.  
• Aktörer behöver  samla in statistik och analysera transporterna för att få en ökad 
förståelse för utmaningarna.  
• Se över Transportstyrelsen allmänna råd och föreskrifter för att effektivisera 
tillståndsprocessen och genomförandet av dispenstransporter.  
• Arbeta mot digital övervakning och uppföljning samt genomför en sanktionsväxling.  
Vi har också tagit fram tre scenarier som beskriver  hur dispensgivningen skulle kunna 
digitaliseras och organiseras i framtiden. I dessa scenarier har vi rört oss längs två axlar; 
upplevd servicegrad från de som ansöker om dispens respektive graden av teknikstöd. 
Här följer tre exempel:  
"TRIX++" bygger på en vidareutveckling av dagens system, där Trafikverket är 
huvudman och kommuner arbetar i TRIX genom samarbetsavtal. På så sätt uppnås en 
ökad harmonisering av handläggningen eftersom kommuner och Trafikverk har tillgång 
till samma information och arbetar i samma system.   3 
This work is licensed under CC BY 4.0  ”Digital  självdeklaration" innebär att ett nytt informationssys tem rekommenderar beslut 
om dispens och att hela processen är digitaliserad  inklusive spårning av fordon . Fördelen 
med ett sådant system är att handläggningen går snabbt, men en stor utmaning är att 
kvaliteten på data om väginfrastrukturen måste bli avsevä rt bättre för att ett sådant 
scenario ska bli verkligt.  
"SuperTRIX" bygger på att kommuner och Trafikverket går samman i en gemensam 
organisation och utvecklar ett nytt digitalt system för dispenshantering. I de två sista 
scenarierna kan fordonet övervakas digitalt under transporten, dels i syfte att samla in 
statistik , dels för att beivra regelbrott och bekämpa osund konkurrens. I "SuperTrix" har 
organisationen också tagit över kontrollbefogenheter från polisen och kan utdöma 
sanktionsavgift om en  transportör inte sköter sig utifrån den data som fordonet skickar 
till organisationen.  
   4 
This work is licensed under CC BY 4.0  Summary  
There are vehicles and transports that are considered too wide, too heavy or too long to 
be driven on public roads.1 Nevertheless, such transport must be allo wed to take place 
because they are important to society. The solution is to grant these transports an 
exception to the traffic rules. In th is project, we have carried out a n analysis of how 
transport dispensers are currently  handled in Sweden and propose  improvement  
measures. The focus has been on  digitalisation  and legal processes.    
We have conducted interviews with municipal administrators, transporters and clients 
and interviewed representatives from Sweden's municipalities and regions, the Swedish 
Author ity. The interviews clearly show that there is a big difference between how the 
Swedish Transport Administration works with exemptions compared to how 
municipalities work. At municipal level, there is no  harmonisation. Each municipality 
has its own routine s, which in turn becomes a challenge for those who apply for transport 
dispensers. At the same time, almost all applications are granted (after an active 
dialogue) and no one appeals against the decisions. At the municipal level, the degree 
of digitalisati on is also generally low. Furthermore, there is often a lack of resources, 
training,  and statistics. Neither the Swedish Transport Administration nor 
municipalities follow up on granted exemptions because they do not have control 
possibilities. The Police Department, which has control capabilities, does not give 
priority to these vehicles and transport. We are seeing signs that there is a problem with 
transport carried out without exemption, which in turn leads to unhealthy competition.    
Based on our analy sis of the current situation, we propose  a number of  individual 
measures to improve the situation of transport dispensers such as:   
- The Swedish Transport Administration, together with others, can carry out 
information campaigns to raise the level of knowle dge.   
- SKR can take a more active role in  harmonising  the work of municipalities.   
- Work towards digital communication between municipalities and the Swedish 
Transport Administration can be improved through work in common systems.   
- Start collecting data  and analysing  abnormal transports to understand its 
consequences.   
- Update outdated rules and legislation.  
- Work towards  digital monitoring  and follow -up and carry out a sanctions exchange.    
We have also developed several scenarios on how dispensing could 
be digit alised and organised  in the future. In these scenarios, we have moved along 
two axes:  perceived level of service from those applying for exemption and the degree of 
technical support.  
Scenario "TRIX++" is based on a further de velopment of the current system, where the 
Swedish Transport Administration is the principal and municipalities work in TRIX 
through cooperation agreements. This will achiev e greater  harmonisation  of processing, 
as everyone has access to the same informati on and works in the same system.    
Scenario "Digit al self-declaration" means that an information system recommends 
exemption decisions and that the entire process is digitized. The advantage of such a  5 
This work is licensed under CC BY 4.0  system is that processing is quick, but the challenge i s that the quality of data must be 
improved  in order for  such a scenario to become real.   
Scenario "SuperTRIX" is based on municipalities and the Swedish Transport 
Administration joining forces in a joint organization and jointly building a digital system 
for dispensing. In the last two scenarios, the vehicle can be monitored digitally during 
transport, partly for the purpose of collecting statistics but also to combat unhealthy 
competition. In "SuperTrix", the organization also has control powers and can i mpose a 
penalty fee if a carrier does not behave  on the basis of  the data that the vehicle sends to 
the organization.  
It is recommended to initiate development towards scenario TRIX++ immediately, 
whilst simultaneously examining how to practically develop either of the two remaining 
more future oriented scenarios in applied industry research and pilot projects.  
  
   6 
This work is licensed under CC BY 4.0  1 Bakgrund  
Det sker en ständig förändring av transportsystemet och behovet av transporter 
förändras över tiden. Teknik utvecklingen går också snabbt. För 90 år sedan kunde en 
vanlig lastbil transportera 1,5 ton. Idag görs försök med lastbilar som transporterar 100 
ton.  Vad som förr betraktats som omöjligt eller exceptionellt har blivit möjligt eller 
normalt idag. I den sn abba förändringen av transportsystemet måste 
infrastrukturförvaltning och regelverk följa med i utvecklingen och gränser ständigt 
flyttas fram. Genom åren har ny lagstiftning regelbundet tillkommit som generellt tillåter 
allt tyngre fordon på våra vägar. E tt exempel på detta är när bärighetsklassen BK 4 
(bruttovikt 74 ton) infördes 2018 och att allt fler vägar och broar anpassas till att klara 
den nya BK 4 standarden. Sedan finns det transporter och fordon som måste fram, men 
som faller utanför dagens gener ella gränser eftersom de är för långa, för breda eller för 
tunga. De betraktas fortfarande som onormala och behöver transportdispens för att få 
framföras. I engelska språket används begreppet ”abnormal vehicles” om företeelsen. 
Det är sådana transporter de n här rapporten handlar om. Trafikverket ger ca 33 900 
beslut om transportdispenser per år varav ca 6  000 – 7 000 avser transporter av 
mobilkranar och tunga arbetsmaskiner. Resterande avser tunga, breda  eller långa 
godstransporter på väg.  
Även för dessa a vvikande fordon och transporter måste lagstiftning och teknik följa 
utvecklingen. På senare tid har det höjts röster för att så inte är fallet utan tvärtom att 
regelverk, teknik och andra faktorer försvårar för dessa transporter. Olika 
branschorganisatione r har uppvaktat riksdagens trafikutskott under 2020. Riksdagen 
beslöt därefter i ett tillkännagivande att regeringen bör verka för att dispenshanteringen 
för tunga transporter underlättas och förenklas, till exempel genom att Trafikverket 
erbjuder kommuner  möjlighet att till Trafikverket delegera beslut om dispenser för tunga 
transporter på väg.1   
Bakgrunden till att det här projektet kom till stånd är att för dessa fordon och transporter 
är den samlad kunskapsbanken låg, framför allt på kommunal nivå. Sy ftet med det här 
projektet är att bidra med kunskap samt peka ut möjliga utvecklingsvägar framåt för 
dessa fordon och transporter.  
Projektet, lett av RISE och finansierat av Trafikverkets FOI  portfölj , har samlat 
intresseorganisationer och branschföreninga r, kommuner, samt experter och ansvariga 
på Trafikverket  och andra myndigheter  för att tillsammans utreda nulägets utmaningar 
och framtidens möjligheter i en designprocess som mynnat ut i en tydlig bild av det 
upplevda läget från olika aktörers perspektiv,  ett antal enskilda förslag på 
förbättringsåtgärder och ett antal scenarier där möjliga vägar framåt beskrivs.  
2 Metod  
Projektet har arbetat med parallella intervjuer och litteraturstudier och genom 
designorienterade workshops successivt konkretiserat behov  och möjligheter till ett fåtal 
distinkta scenarier för framtida utveckling av en digitaliserad dispensprocess. 
Tillsammans med projektets aktörer har relevant litteratur identifierats och en lista på 
 
1 Trafikutskottets betänkande 2019/20:TU11 s 92 ff.   7 
This work is licensed under CC BY 4.0  respondenter med erfarenhet av dispensprocessen har tag its fram. Ur intervjumaterialet 
har en övergripande process tagits fram med möjligheter och utmaningar identifierade 
för varje steg. Dessa möjligheter och utmaningar har därpå validerats, diskuterats och 
detaljerats av projektgruppen i en längre workshop. Resultatet har sedan bearbetats av 
RISE medarbetare till ett antal scenarier som även de diskuterats, modifierats och 
detaljerats av projektgruppen. Feedback och ändringar har hanterats av RISE och 
resultatet har detaljerats ytterligare i ett antal relatio nsdiagram och övergripande 
beskrivningar för olika möjliga designscenarier och dess konsekvenser, vilka även de 
diskuterats och validerats av projektgruppen. Mer detaljerade beskrivningar av 
tillvägagångssättet i olika steg följer i rapporten.  
 
Figur 1: Projektets arbetssätt  
 
 8 
This work is licensed under CC BY 4.0  Projektet har genomförts i nära samverkan med nyckelparter från den kommunala 
sektorn, Trafikverket samt näringslivet. En stor del av förståelsen för dagens process har 
inhämtats från de bransch - och intresseorganisationer som arbetat med projektet 
(Sveriges Åkeriföretag, Mobilkranföreningen och SKR). I samråd med dessa har en lista 
på nyckelindivider verksamma i dispensprocessen kontaktats och intervjuats. Det rör sig 
om personer som arbetar med dispe nstransporter i olika roller: 17 kommunala 
handläggare, ansvarig personal på Trafikverket, 5 anställda på åkerier samt beställare av 
dispenstransporter. Utöver dessa personer har projektet även informerats av ansvarig 
personal om kritiska IT -system och and ra myndigheters resurser som används av eller 
är intressenter i processen. Det rör den nationella vägdatabasen (NVDB), Bro - och 
tunnelförvaltningssystem (BaTMan)  och Fordonsregistret. Representanter från 
Polismyndigheten och Transportstyrelsen har också in tervjuats.  
Projektets mål har varit att beskriva samtliga relevanta parters syn på dispenshantering. 
Ovanstående parter har deltagit i projektet som aktiva parter, respondenter eller 
bådadera. Projektet har sökt riksförbundet för enskilda vägar, men har in te lyckats få 
deras medverkan. En direkt medverkan från enskilda väghållare hade varit önskvärd.  
För att guida intervjuerna togs anpassade intervjuformulär fram för olika typer av 
respondenter (handläggare, polis, dispenssökanden). Frågor rörde t.ex. vilka  
dimensioner man hanterar och hur, hur man hanterar begreppen delbart/icke delbart 
gods, kostnader för handläggning, tid till svar i ärenden, genomförande av själva 
transporten, samt metoder och incitament för uppföljning efter genomförd transport.  
Dessa a nvändes sedan i samtliga intervjuer för att säkerställa att alla respondenter av 
samma slag gavs samma möjlighet att respondera och reflektera över befintlig process. I 
ett tidigt stadium identifierades en generisk process innehållande ett antal steg som 
beskrivs av olika aktörer. Frågor om dessa processteg inkorporerades i intervjurutinen 
och har efter validering även använts för att strukturera projektets insamlade material.  
Workshopar har genomförts online på grund av pågående pandemi och 
rekommendatione r från myndigheterna.  
Intervjumaterialet har transkriberats och analyserats av RISE för att finna utmaningar 
och möjligheter i olika steg i dispensprocessen. En initial lista har bearbetats och 
validerats av deltagande organisationer i en gemensam worksho p.  
Dessa möjligheter och utmaningar har därpå informerat en design process där  olika 
scenarier  togs fram . Designförslag togs fram av RISE och vidareutvecklades och 
validerades tillsammans med deltagande organisationer i gemensamma workshops.  
  9 
This work is licensed under CC BY 4.0  3 Om regelverk et för breda, tunga 
och långa transporter  
3.1 Allmänt om regelverket  
I trafikförordningen (1998:1276) finns bestämmelser för trafik på väg och i terräng. Där 
finns också regler som begränsar användningen av fordon (eller ett fordonståg) utifrån 
vikt, bredd och  längd när de förs på andra vägar än enskilda. Med andra vägar än 
enskilda menas, dels allmänna vägar enligt väglagen (1971:948) där Trafikverket är 
väghållare, dels kommunala gator och vägar där kommunen är väghållare. 
Bestämmelserna behövs för att skydda  vägnätet från t.ex. förtida nedslitning eller för att 
förhindra olyckor. Utöver trafikförordningen finns Rådets direktiv (96/53/EG) av den 
25 juli 1996 om största tillåtna dimensioner i nationell och internationell trafik och 
högsta tillåtna vikter i inte rnationell trafik för vissa vägfordon som framförs inom 
gemenskapen. Direktivet är i tillämpliga delar införda i trafikförordningen. På enskilda 
vägar finns det inga generella vikt -, längd - eller breddbestämmelser. I stället är det 
vägens ägare som bestämm er om det ska finnas några begränsningar. Sådana förbud 
märks ut med vägmärke (10 kap. 10 § trafikförordningen).  
Längd: Enligt 4 kap. 17 – 17 c §§ trafikförordningen är maxlängden på ett fordon (lasten 
inräknad) i normalfallet 24 meter eller 25,25 meter om  vissa villkor är uppfyllda. Ett 
fordons eller fordonståg längd mäts över de delar av fordonet, fordonståget eller lasten 
som skjuter ut längst (4 kap. 17 c § trafikförordningen).  Transportstyrelsen får meddela 
ytterligare föreskrifter om längd som tillåt er att gränserna ovan överskrids. 
Transportstyrelsen har i föreskriften (TSFS 2010:142) om färd med lång odelbar last 
medgett undantag för transporter upp till en bredd om högst 30 meter om vissa villkor 
uppfylls t.ex. skyltning och lyktor.  
Bredd: Enligt 4 kap. 15 § trafikförordningen får fordonets bredd inklusive last, vara högst 
260 cm (med vissa undantag). Lasten får heller inte skjuta ut mer än 20 cm på någondera 
sida av fordonet. Ett fordons bredd mäts över de delar av fordonet eller lasten som 
skjute r ut längst (4 kap. 16 § trafikförordningen). Transportstyrelsen får meddela 
ytterligare föreskrifter om bredd som tillåter att gränserna ovan överskrids. 
Transportstyrelsen har i föreskriften (TSFS 2010:141) om färd med bred odelbar last 
medgett undantag för transporter upp till en bredd om 310 cm om vissa villkor uppfylls 
t.ex. skyltning och lyktor. Det finns även bestämmelser för fordon upp till en bredd om 
350 cm med strängare villkor t.ex. att varningsbil ska följa med ekipaget samt att 
transporten bar a får utföras under vissa tider.  
Vikt: Vägnätet (som inte är enskilt) är indelat i fyra bärighetsklasser (4 kap. 2 - 4, 11 - 14 
§§ trafikförordningen) som begränsar var fordon får framföras utifrån vikt och vad vägen 
tål. Om inte annat har beslutats tillh ör en allmän väg2 BK 1 och övriga vägar som inte är 
enskilda tillhör BK 2. Oftast tål vägen en större belastning än vad bärighetsklassningen 
indikerar och det är därför möjligt att under vissa förutsättningar tillåta tyngre 
transporter/fordon. Det är komp licerat att räkna ut ett fordons vikt utifrån axeltryck, 
 
2 En väg som ägs av staten eller en kommun.   10 
This work is licensed under CC BY 4.0  boggitryck, trippelaxeltryck och bruttovikt i relation till bärighetsklasser.3 Det finns 
därför ett detaljerat regelverk kring hur vikt ska beräknas. I 4 kap. 12 - 14 §§ 
trafikförordningen finns bestämmelser om vikt och viktberäkning.  Transportstyrelsen 
får meddela ytterligare föreskrifter om vikt som tillåter att de generella grän serna i 
trafikförordningen överskrids. Ett exempel på detta är det Vägverkets föreskrift (VVFS 
2007:3) om färd med fordon med variabelt däckstryck.  
Höjd: För höga fordon finns inga generella eller formella legala begränsningar. Det har 
hittills inte ansett s behövas. Höjdhinder, där den fria höjden är lägre än 4,5 meter, märks 
ut med vägmärke. Länsstyrelsen har också en förteckning över höjdhinder. Samtidigt är 
höjd en viktig aspekt för transportdispenser och behöver undersökas innan en transport 
genomförs. Det finns höjder som är fasta t.ex. att köra under en icke öppningsbar bro 
och höjder som går att ändra på t.ex. kan transportören begära att elledningar ska lyftas 
upp så att transporten kommer under.  
Utöver ovan nämnda allmänna bestämmelser behöver även hänsyn tas till lokala 
trafikföreskrifter. Enligt trafikförordningen kan de allmänna bestämmelserna 
kompletteras med ytterligare särskilda bestämmelser kring t.ex. vikt, längd och bredd i 
lokala trafikföreskrifter. Enligt 10 kap. 1 § trafikförordningen får  en lokal trafikföreskrift 
meddelas för en viss väg, vägsträcka eller för samtliga vägar inom ett visst område (med 
vissa undantag). En lokal trafikföreskrift kan också avse en viss trafikantgrupp, ett visst 
fordon eller vissa fordonsslag eller fordon med last av viss beskaffenhet (10 kap. 2 § 
trafikförordningen). Lokala trafikföreskrifter kan meddelas av kommun, länsstyrelse 
eller polismyndighet beroende på vilken väg och situation som avses (10 kap. 3 § 
trafikförordningen).   
Militärtrafik har ett eget re gelverk för breda, tunga och långa transporter (2 kap. 7 § 
militärtrafikförordningen (2009:212)) och undantas från bestämmelserna ovan.  
3.2 Transportdispens  
I avsnitten ovan har de grundläggande bestämmelserna beskrivits för transporter utifrån 
bredd, vikt oc h längd. Samtidigt finns det för samhället viktiga transporter som 
överskrider maximalt tillåtna gränser utifrån vikt, bredd och längd och som behöver ske 
på väg. Många gånger överskrider de dessutom en kombination av bredd, längd, vikt och 
höjd vilket gör  transporterna komplexa. För att de ska kunna genomföras kan inte 
regelverket vara alltför strikt. Det behöver finnas möjlighet till undantag, dispens. 
Regelverket behöver således tillåta en viss flexibilitet för att dessa transporter ska kunna 
genomföras där vägens standard så tillåter. Dispenserna kan också förenas med särskilda 
villkor så att trafiksäkerheten inte äventyras eller så att skador på t.ex. en bro kan 
undvikas.  
I 13 kap. 3 – 5 §§ trafikförordningen finns bestämmelser om undantag. Med undanta g 
avses att något avviker från det normala eller att något ej är vanligt förekommande. 
Enligt 13 kap. 3 § trafikförordningen får kommunen medge dispens från bestämmelserna 
i 4 kap. trafikförordningen om längd, bredd och vikt under förutsättning att transpo rtens 
färdväg endast är inom en och samma kommun. Om transporten sker inom en kommun, 
men delvis på statens väg behöver kommunen först inhämta yttrande från Trafikverket, 
 
3 Transportstyrelsen har gett ut en skrift Lasta lagligt, Vikt - och dimensionsbestämmelser för 
tunga fordon  som kan användas som hjälp vid beräkning av ett fordons vikt.   11 
This work is licensed under CC BY 4.0  innan beslut kan fattas.  Om dispensen rör mer än en kommun prövas frågan av den 
statliga väghållningsmyndigheten i den region där färden påbörjas. Enligt 6 § väglagen 
(1971:948) och 2 kap. 1 § vägförordningen (2012:707) är Trafikverkets region statlig 
väghållningsmyndighet. Både kommunen och Trafikverket kan ge dispens från en lokal 
trafi kföreskrift på samma sätt som gäller för dispens från grundbestämmelserna. Det 
finns inga bestämmelser om transportdispens för höga fordon.  
Polismyndigheten får pröva ansökningar om transportdispens som rör en kommun, om 
beslutet inte kan avvaktas utan olä genheter (13 kap. 3 § tredje stycket 
trafikförordningen). Detta kan t.ex. bli aktuellt vid en olycka där en mobilkran behövs 
för att lyfta undan tunga föremål.4 
Transportdispens beviljas i regel för tre olika tidsperioder:  
• tillfällig dispens för enstaka t ransport oftast begränsat i tid till 30 dagar ,  
• tillfällig dispens för återkommande transport på en viss vägsträcka oftast 
begränsat i tid till 180–360 dagar  och 
• generell vägnätsdispens på huvudvägnätet  (360 eller 1800 dagar) . 
Men även andra tidsperioder förekommer på kommunal nivå t.ex. 1 –3 månader eller 12 
månader.  
Enligt 13 kap. 4 § trafikförordningen får dispens medges om det finns särskilda skäl5 och 
det kan ske utan fara för trafiksäkerheten, skada på vägen eller någon an nan avsevärd 
olägenhet. Enligt Transportstyrelsen är särskilda skäl något som på något vis avviker från 
det normala och som inte är vanligt förekommande. Den som begär ett undantag ska ha 
ett skäl - som med styrka talar för undantaget - även är särskilt fö r honom eller henne 
eller en grupp som är avgränsad och så liten att det inte fanns anledning att ta hänsyn 
till denna grupp när föreskriften meddelades. Skada på vägen handlar om 
omständigheterna i det enskilda fallet dvs. en individuell bedömning. Enligt  Trafikverket 
bedöms avsevärd olägenhet i förhållande till hur mycket övrig trafik begränsas i tid 
(begränsad framkomlighet) och vad som kan vara godtagbart att vänta.  
I bestämmelsen ovan anges också att undantag från 4 kap. 15 eller 17 §§ 
trafikförordning en som föranleds av lastens längd eller bredd får medges endast om 
lasten är odelbar. Notera att vikt inte nämns i uppräkningen, vilket öppnar upp för 
tolkningar. I en äldre numera upphävd bestämmelse i allmänna råd från 
Transportstyrelsen fanns en lydelse  om att undantag inte fick medges för delbar last 
avseende vikt.6 I 2 § förordningen (2001:651) om vägtrafikdefinitioner finns en definition 
på vad som avses med odelbar last. Med odelbar last menas ”last som inte utan risk för 
onödiga kostnader eller ska dor kan delas i två eller flera dellaster”. Exempel på delbar 
last är grus och timmer. Sådana transporter får i stället delas upp och köras i flera 
omgångar. Exempel på last som inte går att dela är en vinge till ett vindkraftverk. 
 
4 Utmaningen för transportören blir dock at t Polismyndigheten inte kan ge någon 
transportdispens tillbaka för hemfärden och mobilkranen riskerar att bli stående på 
olycksplatsen. Polismyndigheten kan heller inte bevilja undantag som berör mer än en kommun. 
Utmaningen för Polismyndigheten blir då at t en tillräckligt stor kran kan befinna sig i 
grannkommunen.  
5 Det finns inga beslut från Transportstyrelsen som belyser särskilda skäl i förhållande till 
transportdispenser. Däremot har Transportstyrelsen uttalat sig om vad som kan utgöra särskilda 
skäl a ngående ett ärende om dubbdäcksförbud Hornsgatan Stockholm (TSV 2010 –4852).  
6 Se TSFS 2009:63, upphävd genom TSFS 2012:20.   12 
This work is licensed under CC BY 4.0  Motsvarande bestämmelse om odelbar last finns i art 4.3 i Rådets direktiv (96/53/EG) 
av den 25 juli 1996 om största tillåtna dimensioner i nationell och internationell trafik 
och högsta tillåtna vikter i internationell trafik för vissa vägfordon som framförs inom 
gemenskapen. Här  nämns dock vikt i samband med odelbar last. Det finns alltså en 
skillnad mellan trafikförordningen och direktivet.  
Trafikverkets uppfattning är att dispens som föranleds av lastens vikt får endast medges 
om lasten är odelbar. Ett annat sätt att argumenter a för att transportdispens inte kan 
medges för delbart gods är att hänvisa till särskilda skäl, vilket t.ex. Stockholms kommun 
gör, men även Trafikverket gör. Om lasten är sådan att den går att dela på föreligger inte 
särskilda skäl då lasten inte är unik.  Viktdispenser för massgodstransporter som 
avslagits av Stockholms stad har inte ansetts uppfylla kraven i 13 kap. 4 § 
trafikförordningen.  
Transportstyrelsen kan med stöd av trafikförordningen meddela föreskrifter som 
medger längre och tyngre transporter m ed delbart gods.  Ett exempel på detta är den s.k. 
Jula -pendeln som får köra med maxlängd 31,6 m mellan Falköping och Skara i 
försöksverksamhet (TSFS 2014:72). I detta fall blir det en trafikföreskrift som gäller för 
alla fordon på vägsträckan som uppfylle r kraven. Om Transportstyrelsen i stället vill ge 
tillstånd för enskilda fordon utifrån vikt och längd kan bestämmelsen i 4 kap. 17 d § 
trafikförordningen användas om det behövs för att pröva ny teknik eller nya 
konstruktioner (tillstånd för försök). Ett e xempel på detta är försök med DUO -trailers 
som kör sträckan Malmö – Göteborg (TSV 2018 –5025).  
Förutom att transportdispens inte ges för delbart gods finns en annan tumregel som 
säger att lätt last inte ska transporteras på onödigt tunga fordon dvs. tjänste vikten ska 
inte vara högre än godsvikten.  
Transportstyrelsen har meddelat allmänna råd om undantag för färd med breda fordon 
(TSFS 2009:64) och för långa fordon (TSFS 2009:62). I de allmänna råden anges bl.a. 
vad en ansökan ska innehålla, vem som ska yttra  sig över ansökan, frågan om 
delbart/odelbart gods, giltighetstid, när i veckan en transport får utföras och vad ett 
beslut ska innehålla. Allmänna råd är just råd och inte juridiskt tvingande.  
Transportstyrelsen har inte gett ut några allmänna råd om unda ntag för färd med tunga 
fordon (fanns tidigare, men är numera upphävda7). Trafikverket har dock gett ut 
riktlinjer - Undantag från viktbestämmelser för vägtransporter (transportdispenser) 
(TDOK 2013:0613). I riktlinjerna anges bl.a. vad en ansökan ska inn ehålla, vem som ska 
yttra sig över ansökan, frågan om delbart/odelbart gods, giltighetstid och vad ett beslut 
ska innehålla. Riktlinjerna ä r just riktlinjer. Varken kommuner, länsstyrelser eller 
Transportstyrelsen har någon skyldighet att beakta dessa i si n bedömning om de inte vill. 
Noteras kan att för färd med tunga transporter finns ingen inskränkning till vilka 
veckodagar transporten kan utföras. Riktlinjerna öppnar också upp för att ge 
transportdispens för delbar last i vissa fall utifrån vikt. Enligt Trafikverket är det oftast 
gruvnäringen som använder sig av denna möjlighet. När detta skrivs är riktlinjerna 
under omarbetning.  
Övrig lagstiftning som är aktuell vid handläggning av transportdispenser är 
förvaltningslagen (2017:900) och avgiftsförordning en (1992:191).  
 
7 Se TSFS 2009:63   13 
This work is licensed under CC BY 4.0  Trafikverket har gett ut en handbok för handläggning av transporterdispenser 
(publikationsnummer 2011:057) som kan användas som ett stöd.  
Om en transport genomförs ändå utan giltig transportdispens riskerar föraren böter. Om 
fordonet är för  tungt kan fordonsägaren få betala överlastavgift. Om ekipaget är 
trafikfarligt kan det beläggas med körförbud.  
Ett gemensamt förfarande för transportdispens avseende enskilda vägar finns inte. Om 
en för tung, för bred eller för lång transport /fordon  behöv er gå över en enskild väg får 
transportören ta direktkontakt med vägens ägare.  
3.3 Praxis  transportdispenser  
Transportstyrelsen är sista instans för överklagade beslut om transportdispens. Vi har 
varit i kontakt med Transportstyrelsen för att ta del av till my ndigheten överklagade 
beslut. Enligt uppgift har Transportstyrelsen under de senaste 10 åren avgjort tre 
ärenden. Två ärenden kom att handla om huruvida den aktuella vägen tålde belastningen 
eller inte från transporten. Vi kommer inte att gå in på dessa tv å ärenden då det handlar 
om bevisfrågor i det enskilda fallet (TSV 2020:7228 och TSV 2020:7271). Här följer ett 
kort referat av det kvarvarande beslutet (TSV 2017:3030) som handlar om 
transportdispens utifrån vikt och delbar last.  
Ett företag utförde trans porter av delbar last (virke). Där transporten var tänkt att starta 
var det BK 1 -väg, men där transporten skulle avslutas var det BK 2 -väg. Företaget ville 
köra 6 –7 transporter om dagen med full last hela vägen utan att behöva lasta om 
transporten till två  mindre transporter. Eftersom transporten startade och slutade inom 
samma kommun var det kommunen som skulle fatta beslut i ärendet. Kommun medgav 
transportdispens. En del av transporten skulle emellertid utföras på väg som 
Trafikverket var väghållare för.  Trafikverket var inte nöjd med kommunens beslut utan 
överklagade till länsstyrelsen med motiveringen att det var bl.a. var frågan om delbar 
last, att vägen inte skulle tåla belastningen, att det fanns risk för trafikolycka och att 
samhällets kostnader för  förtida nedbrytning av vägen inte stod i proportion till de 
vinster företaget gjorde för att slippa omlastning. Länsstyrelsen avslog överklagandet. 
Trafikverket överklagade sedan till Transportstyrelsen.  
Transportstyrelsen avslog Trafikverkets överklagan de med motiveringen att 
Trafikverkets riktlinjer om delbar last inte var tillämpliga i ärendet då de inte är bindande 
och att det förelåg särskilda skäl att bevilja dispens. Det var frågan om en kort vägsträcka 
och att ställa kravet på omlastning av virket  skulle innebära för stora negativa 
ekonomiska konsekvenser för företaget. Trafikverket hade heller inte kunnat visa på 
förtida nedbrytning av väg av betydelse som skulle motivera att företaget tvingades till 
omlastning av virket.  
En förklaring vi har fått  till varför antalet överklagande är så få är att det sker en aktiv 
dialog under handläggningen mellan sökanden och handläggaren (se senare avsnitt).   14 
This work is licensed under CC BY 4.0  3.4 Regelverk för genomförande av 
transporten  
För alla transporter med för bred, för lång, för tung och för hö g transport ska föraren 
innan transporten påbörjas förvissa sig om att färdvägen är framkomlig. I denna del 
inhämtar en del förare information ifrån Trafikverket för att t.ex. säkerställa att vägen 
inte är blockerad p.g.a. ett vägarbete.  
I varje beslut om  transportdispens anges de villkor som gäller för transporten. I 
allmänhet gäller att om transporten är bredare än 310 cm eller längre än 30 meter ska 
transporten följas av en varningsbil. Om transporten är längre än 35 meter eller bredare 
än 450 cm ska tr ansporten följas av varningsbil samt eskorteras. Med eskort menas att 
transporten följs av en person som har rätt att ge anvisningar för trafiken 
(vägtransportledare) (se 3 § lag (2004:1167) om vägtransportledare). 
Vägtransportledaren ska inför varje uppdr ag lämna information om transporten till 
Polismyndigheten om att nu är vi på väg (8 § samma lag). För tunga transporter finns 
inga uttalade måttbestämmelser i en föreskrift utan detta avgörs från fall till fall om 
eskort behövs vid höga bruttovikter t.ex. om vägen behöver stängas av för övrig trafik vid 
bropassage. Även om för breda eller för långa transporter har tydliga måttbestämmelser 
om när eskort behövs över en viss dimension kan det beslutas om eskort för mindre 
fordon om det är påkallat i det enskil da fallet t.ex. smal väg.  
4 Organisering och stödsystem  
Hos Trafikverket arbetar 17 handläggare och en enhetschef med transportdispenser . 
Utöver detta tillkommer personal som arbetar med IT -stöd och förvaltning. Budgeten 
för den operativa delen och förvaltning är ca 20 miljoner kr per år. Varje svensk kommun 
ansvarar för att hantera dispensförfrågningar inom det egna vägnätet. Givet den my cket 
stora skillnaden i storlek geografiskt, resursmässigt och i antal förfrågningar skiljer sig 
även tilldelade resurser kommuner emellan. Storstäder har ofta ett antal handläggare 
som på heltid arbetar med transportdispenser medan mindre kommuner har en ansvarig 
handläggare till ett fåtal procent av en heltidstjänst i omfattning.  
I handläggningen av ett dispensärende används  både direkta och  underliggande 
informationssystem. Nedan följer ett urval av de mest centrala systemen och de 
informationsmängder d e hanterar.  
4.1 TRIX  
Trix är Trafikverkets IT -stöd för handläggning av transportdispenser. En sökande 
behöver registrera sig som användare. Det finns två nivåer; vanliga användare och 
företagsanvändare (som genomgått en särskild utbildning). Företagsanvändare är 
betrodda och kan själva vara inne i Trix och förbereda de flesta ärenden fram till beslut 
t.ex. begära in yttrande från en kommun i eget namn. Företagskunder betalar en lägre 
ansökningsavgift. Det är också möjligt att ansöka om transportdispens brevlede s eller 
via ett webb -formulär (blankett), men då tar handläggningen längre tid. Även  15 
This work is licensed under CC BY 4.0  kommunala handläggare kan be om att få bli användare i Trix. De får då nyttja Trix för 
att hämta in yttranden från Trafikverket.  
När sökanden loggar in på Trix får hen upp  ”mina sidor”. Här syns  
• utkast till ansökningar som inte är klara för att skicka in för handläggning,  
• tillgång till simuleringsverktyg för ruttplanering  
• pågående ärenden,  
• föreläggande om att komplettera ansökan och  
• aktuella beslut som fortfarande är giltig a. 
Sökanden kan också välja om transporten avser ett eller flera av olika alternativ av 
dispenser:  
• Bred  
• Lång  
• Tung  
• Vindkraftverk (endast statistikuppgift)  
I Trix finns en modul för att söka i karta lämpligaste väg och kortaste väg utifrån start - 
och slutpun kt. I grunden är det Nationella vägdatabasen (NVDB) som förser Trix med 
kartinformation i denna del.  
 I Trix finns också en koppling till vägtrafikregistret. Om det tänkta transportfordonet 
finns i registret går det att importera data därifrån om fordonet in i Trix, som sedan kan 
användas vid beräkningar t.ex. tjänsteviktsfördelning över axlar. Det är sökanden som 
anger fordonets registreringsnummer i Trix. Sökanden behöver på så sätt inte ge in 
registreringsbeviset för fordonet. Eftersom utländska fordon i nte finns med i det svenska 
registret får dessa uppgifter i stället begäras in under handläggningen.  
Handläggningstiden är normalt mellan 1 –3 arbetsdagar. Även om Trix ger ett gott IT -
stöd är fortfarande stora delar av Trafikverkets handläggning manuell e ftersom det krävs 
mycket kunskap för att handlägga ansökningarna.  
Trafikverket tillämpar av gammal hävd inte avgiftsförordningen i den delen att avgiften 
ska betalas i samband med att ansökan ges in, utan tar ut avgiften i efterhand. Ett 
utvecklingsarbete  pågår dock på Trafikverket att införa en digital betalfunktion, så att 
avgiften kan betalas när ansökan ges in. Ansökningsavgiften är enligt 13 kap. 10 § eller 
10 a § trafikförordningen antingen 320 kr, 870 kr eller 1  660 kr beroende på ärende.  
4.2 NVDB  
NVDB,  den Nationella  VägDataBasen, är en central del i Trafikverkets 
informationsinfrastruktur vars uppkomst kan härledas till SOU 1996:186 
“Transportinformatik för Sverige”. Den innehåller så kallad statisk vägdata, det vill säga 
data som ändras mycket sällan och hanteras och uppdateras av Trafikverket i samverkan 
med Sveriges kommuner samt Skogsnäringen, Lantmäteriet och Transportstyrelsen. I 
NVDB ingår en mängd olika data av relevans för dispenshantering.  
Trafikverket levererar data om det statliga vägnätet o ch det enskilda vägnät som får 
statliga bidrag till underhåll. Samtliga 290 kommuner i Sverige levererar data om det 
kommunala vägnätet samt om enskilt vägnät inom utpekade områden. Skogsnäringen  16 
This work is licensed under CC BY 4.0  levererar data om det enskilda vägnätet som är intressanta f ör skogsnäringen. 
Lantmäteriet levererar data om det övriga enskilda vägnätet. Transportstyrelsen 
levererar trafikregler (till exempel hastigheter, förbjuden färdriktning eller 
omkörningsförbud) från alla beslutsmyndigheter.  
All data samlas alltså in vid k ällan i en distribuerad process med många inblandade 
organisationer med olika förutsättningar och incitament. I nuvarande inriktningsbeslut 
för NVDB  fram till 20238 nämns utmaningar med ajourhållande och kvalitetssäkring 
som är av relevans för många avanc erade framtida ITS -lösningar, inte minst de som 
relaterar till dispenstranporter, där nationell täckning och ständigt aktuella vägdata 
krävs. För att uppnå aktuella vägdata krävs det att ledtiden från datainsamling till 
användning är kort och att vägdata f inns tillgängligt innan vägen öppnas för trafik eller 
kort tid därefter. Nuvarande arbetssätt att samla in och ajourhålla vägdata uppfattas av 
många som en krånglig och kunskapskrävande process som i sin tur resulterar i långa 
ledtider i flera led. Många a nvändare upplever att rutinerna för avvikelserapportering är 
otydlig, det är svårt att veta vad en avvikelserapport ska innehålla, hur den ska levereras 
och till vem.  
Nuvarande NVDB -samverkan försöker förbättra kvaliteten på flera sätt:  
• Nationell standardisering av dataleveranser och att dataleverantörer 
(kommuner, skogsnäringen, Lantmäteriet, m.fl.) får hjälp i att utvärdera 
arbetsmetod för ajourhållning av vägdata.  
• Nya metoder för effektivare insamling av vägdata för att öka aktualitet  och 
fullständighet på vägdata produkter i NVDB.   
• Minska ledtider från datainsamling till tillhandahållande, till exempel med 
automatiserad incheckning av dataleveranser.  
• Säkerställa att vägnät finns lagrat i NVDB innan vägen öppnas för trafik.  
• Beskriva , implementera och kontinuerligt förbättra arbetssätt för att snabbt 
uppdatera och återrapportera kundrapporterade avvikelser.  
Men detta är ett omfattande och pågående arbete och för avancerade tidskritiska 
funktioner har NVDB i sin helhet fortfarande begr änsad kvalitet.  
4.3 BaTMan  
BaTMan är ett IT -system för broförvaltning som ägs och förvaltas av Trafikverket. 
Systemet finns främst till för att följa underhåll, registrera och följa skador, registrera 
inspektioner etc. på broar och annan infrastruktur. Brokont rollen (ett gränssnitt) förser 
också Trix med data om broar. Broberäkningar  i BaTMan/Trix  kräver  förkunskaper, 
men det finns moduler för att testa olika typ -fordon och kombinera det med olika axlar 
för att t.ex. räkna fram en bros marginaler. BaTMan export erar också data till 
”Lastkajen” (Trafikverkets centrala system för datadelning och från där går det att koppla 
ihop med NVDB). Kommuner m.fl. kan frivilligt ansluta sig till BaTMan genom att lämna 
data om sina konstruktioner dit (samverkansavtal). Ca 180 kommuner är idag anslutna 
till BaTMan. Kommuner har tillgång till sin egen data, men inte andras.  Kommuner 
 
8Trafikverkets rapport ” Inriktning för utveckling av och samverkan kring NVDB 2019 -2023”, 
tillgång via länk:  https://www.nvdb.se/globalassets/upload/nvdb -
radet/nvdb_inriktningsdokument_2019 -2023.pdf    17 
This work is licensed under CC BY 4.0  betalar en årlig avgift för att få vara med i BaTMan (totalt 3,7 miljoner kr). Den årliga 
budgeten för BaTMan är ca 10 miljoner kr.   
Trafikverket erb juder digital broutmärkning i samband med att en transportdispens 
beslutats för en tung transport som ska passera över en bro. Digital broutmärkning är en 
datafil (ljudfil) som läses in i en bärbar dator. Datafilen följer med beslutet om 
transportdispens. Sedan ger digital broutmärkning instruktion till föraren eller en 
vägtransportledare steg för steg hur bron ska passeras.  
4.4 Information om vägarbeten  
Varje dag genomförs en stor mängd planerade entreprenader på eller i anslutning till 
vägar  som kan vara del av en rutt för en tänkt dispenstransport. Det finns 
informationssystem som är tänkta att samla denna information och informera kritiska 
funktioner som trafikledning och även dispenshantering. Hantering av information 
skiljer sig åt beroen de på vem som är väghållare. Vi beskriver här Trafikverkets hantering 
av information om trafikarbeten jämte det system som används lokalt i Göteborg som ett 
exempel på kommunal informationshantering.  
Trafikverket har utvecklat systemet FIFA (”förbättrad in formation för arbete på väg”). 
Fifa ska användas för att registrera vägarbetsplatser på statlig väg som ska bedrivas på 
beställning av, eller genom tillstånd av Trafikverket. Kravet på att löpande informera 
Trafikverkets trafikcentraler om arbetets trafikp åverkan regleras i Trafikverket TDOK 
2017:0612. I FIFA skapas en trafikanordningsplan (TA -plan) som innehåller fakta om 
vägarbetet och information om hur trafikföringen (inklusive skyltning) ska utföras.  
Informationsmängderna varierar något i stegen nedan  då det är beroende av vilken 
information som entreprenörer och trafikingenjörer lägger in i ansökningar och tillstånd. 
I tidig planeringsfas saknas ofta mycket information. Informationsmodellen hanterar 
arbetet som helhet och förändringar i trafikpåverkan  rapporteras löpande av 
entreprenören till Trafikverket. Olika kanaler används, till exempel telefon och e -post.  
I likhet med NVDB är kvaliteten på information individberoende och 
informationstillgång varierar mellan objekt. Ett känt problem är att data om  störningar 
utgår från entreprenörens övergripande TA, och inte den specifika åtgärdens start - och 
sluttider vilket ger ofta ger missvisande tidsfönster men även data kring framkomlighet 
såsom fri bredd etc.  
Det finns flera initiativ för att utöka informat ionen om trafikpåverkan vid vägarbeten. På 
nationell nivå har  VINNOVA -projektet NSöd9 utrett möjligheterna för bättre digitala 
processer och system inom  vägarbets området , dock utan att leda till förändrad praktik  i 
nuläget . På lokal nivå har Göteborgs sta d tagit fram systemet Nystart10, ett verktyg för att 
hantera starttillstånd för arbete i kommunens gatumiljö. Till skillnad från FIFA läggs alla 
ingående delmoment och dess trafikpåverkan med av entreprenören. Ett av 
Trafikkontoret godkänt ärende i Nystart  signalerar 2 veckor innan start Göteborgs stads 
BizTalk där Trafikverket hämtar en begränsad mängd information till Trafikverkets 
 
9 https://www.vinnova.se/p/nationell -skalning -oppna -data -nsod/   
10 Öppet grafiskt gränssnitt finns på: https://nystart.trafi kkontoret.goteborg.se/    18 
This work is licensed under CC BY 4.0  system för Trafikledning, NTS. För detaljerad information krävs dock inloggning i 
Nystart.  
Alla delmoment hanteras av entrepr enörer som lägger start - och sluttid med 
utgångspunkt i när faktisk trafikpåverkan startar och slutar.  NTS notifierar 
trafikledningen när nya arbeten inkommit från Nystart, men tidsangivelsen är inte direkt 
användbar för trafikledningen, som måste logga i n i Nystart för att söka mer information 
om arbetet. Informationen är ofta inkorrekt vad gäller trafikpåverkan. Trafikledaren 
tolkar därför ritningar som bifogats ärendet och dokumenterar sedan denna tolkning 
direkt i NTS.  
Entreprenörerna mejlar senare til l Trafik Göteborg, för att meddela exakt när arbetet 
igångsätts (inom den angivna tillståndstiden). Även stopptid meddelas på detta sätt. 
Trafikledaren uppdaterar manuellt NTS med aktuella tider och aktiverar eller stoppar 
arbetet i systemet för att rätt i nformation skall publiceras.  
Men äv en system som Nystart har rapporterat problem med att upprätthålla komplett 
information om framkomlighet vid vägarbeten.  Problem kan uppstå i Nystart då flera 
entreprenörer är inblandade i ett och samma arbete. Som exempe l: Entreprenör Ett 
gräver ett hål för att Entreprenör Två skall laga en vattenläcka  som  Entreprenör Tre 
sedan skall återfylla. Idag rapporteras ärendet som startat av Entreprenör Ett som sedan 
rapporterar det avslutat innan vare sig lagning och återfyllnad  skett. Entreprenörer som 
gör den initiala uppskattningen har inte samma fokus rörande framkomlighet som 
trafikledningen och därför gör bedömningen utifrån en annan grund än trafikledaren.  
Avslutningsvis finns stora utmaningar med nuvarande data för framko mlighet vid 
vägarbeten och dessa har endast delvis adresserats i nya digitala system och processer.  
 
5 Process  för transportdispenser  
Vi har valt att genomföra vår analys av transportdispenser utifrån sex typiska steg i 
processen för att tydliggöra olika akt örers behov och arbetsuppgifter. Vår process modell 
bygger på intervjumaterial och erfarenheter gjorda av respondenter, men det är viktigt 
att notera att det inte finns någon egentlig enhetlig process för hantering och att 
utförandet kan skilja sig åt betyd ligt mellan kommuner. De generiska s tegen är 
gemensamma på det övergripande planet för Trafikverket och kommunerna, men skiljer 
i genomförande på detaljnivå. De tre stegen ansökan -handläggning -beslut är de som 
huvudsakligen hanteras i dagens process. Stege n beställning, genomförande och 
uppföljning utförs sällan eller är i olika grad begränsade i dagens process. Nedan följer 
en kort genomgång av processens steg.  
 
Figur 2: Generisk process för dispenshantering  
 19 
5.1 Beställning och planering  
Den första fasen inleds av någon som vill ha något transporterat och som tar kontakt 
med en transportör. Transportören planerar för hur transporten ska kunna genomföras 
på bästa sätt. För vissa transporter krävs att ett färdvägsintyg tas fram av sökanden dvs. 
en handling som utvisar att färdvägen är kontrollerad. Eventuella hinder längs vägen ska 
anges i intyget t.ex. vägmärken som behöver monteras ned.  
5.2 Ansökan  
För att kunna genomföra en för tung, för bred eller för lång transport krävs en ansökan  
av transportören om transportdispens antingen hos Trafikverket eller hos en kommun. 
Trafikverket får in cirka 33  900 ansökningar om transportdispens varje år. På kommunal 
nivå finns inte någon samlad statistik att tillgå över antalet ansökningar. Vad en a nsökan 
ska innehålla framgår bl.a. av Transportstyrelsens allmänna råd (se ovan) och 
förvaltningslagen. Många kommuner använder Trafikverkets ansökningsblankett (finns 
som ifyllbar PDF) för att säkerställa att all relevant information kommer med.  
För att ansöka om transportdispens behöver transportören som regel betala en 
ansökningsavgift. Det finns kommuner som inte tar ut någon avgift för ansökan.  
5.3 Handläggning  
Det finns fyra olika vägar för ett ärende : 
1. Om en transport påbörjas och avslutas inom en och sa mma kommun och 
transporten endast kör på kommunens vägar är det den kommunen som ensam 
handlägger och fattar beslut om transportdispens.  
2. Om en transport påbörjas och avslutas inom en och samma kommun och 
transporten kör på kommunens vägar, men också kör på  statens väg ska 
Trafikverket få möjlighet att yttra sig över ansökan (remiss) innan kommunen 
fattar beslut i ärendet. Trafikverket får årligen ca 3  100 ärenden på remiss från 
kommunerna.  
3. Om en transport påbörjas i en kommun och sedan fortsätter till en an nan 
kommun är det Trafikverket som handlägger och beslutar om transportdispens. 
Trafikverket begär i sådana fall in yttrande (remiss) från respektive kommun , om 
en kommunal väg berörs av färdvägen, innan beslut om transportdispens fattas.  
4. Trafikverket erb juder kommuner förenklat samråd i syfte att avlasta 
kommunerna s remisshantering . Det innebär att Trafikverket och en kommun 
träffar ett avtal tillsammans för en begränsad period (oftast 1 år) om att 
Trafikverket kan handlägga en ansökan och besluta om tran sportdispens utan att 
begära in yttranden från kommunen (se steg 3 ovan). I avtalet regleras under 
vilka förutsättningar detta kan ske t.ex. vilka gator/vägar i kommunen som 
omfattas av samrådet samt begränsningar utifrån fordonets vikt, bredd och 
längd. M ånga gånger handlar det om industriområden.  Det finns 156 kommuner 
som har avtal med Trafikverket om förenklat samråd.   20 
This work is licensed under CC BY 4.0  Enligt Trafikverkets handbok ska följande överväganden göras under handläggningen av 
transportdispens:  
• Är lasten odelbar?  
• Kan transporte n genomföras utan avsevärda olägenheter?  
• Är de fordon som ska utföra transporten lämpliga?  
• Är det sannolikt att lasten kan placeras på föreslaget sätt?  
• Kan föreslagen viktfördelning godtas?  
• Finns lämplig färdväg?  
• Vilka trafiksäkerhetsaspekter finns?  
• Kan vä gen komma att skadas?  
• Behövs samråd med annan väghållare?  
• Förekommer broreparationer, vägarbeten eller andra hinder som måste beaktas?  
• Är föreslagen tid för transporten lämplig?  
• Behöver transporten eskorteras?  
Transportstyrelsen har gett ut allmänna råd fö r hur handläggningen ska gå till (se ovan). 
Enskilda kommuner kan också ha upprättat lathundar för hur handläggningen ska gå 
till. 
5.4 Beslut  
En ansökan om transportdispens utmynnar oftast i ett positivt beslut förenat med villkor 
efter en aktiv dialog mellan sökande och handläggare för att uppfylla regelverkens krav. 
Infrastrukturen i en stad är komplex och hänsyn behöver tas till t.ex. evenemang, 
tunnelbana, spårvagnstrafik, fiber -, gas - och vattenledningar, biljetthallar under jord och 
konstruktioner under väg som inte ägs av väghållaren. Kommunen alternativt 
Trafikverket gör dispensen möjlig genom att anvisa en lämplig färdväg till och från 
målpunkten där bärighet, vibrationer och annan lämplighet beaktas. Alla möjliga 
faktorer sammanvägs till ett bes lut om färdväg med villkor om begränsad hastighet, 
begränsade tidpunkter för transport etc. Andra villkor i beslut kan t.ex. vara att 
transportfordonet inte får vara belagt med körförbud eller om transporten förstör något 
längs vägen ska detta ersättas. De t kan också handla om transporten ska eskorteras. 
Villkor är inte statiska utan förändras i takt med att infrastrukturen ändras t.ex. ändras 
broars bärighet. Vägarbeten pågår också som gör att framkomligheten begränsas och 
hänsyn behöver tas till detta. De t är möjligt att överklaga ett beslut om transportdispens.  
5.5 Genomförande  
Efter att ett beslut om transportdispens har beviljats kan transporten genomföras i 
enlighet med villkoren i beslutet.  Det är endast Polismyndigheten som kan utföra 
kontroller av trans portdispenser  under genomförande . Det finns ingen statistik att tillgå 
över utförda kontroller  och därför heller inte utfallet av dessa kontroller . 
5.6 Uppföljning  
Det finns i dagsläget inte någon ordnad uppföljning av genomförda transportdispenser i 
form av s tatistik över utförda transporter och hur de påverkar infrastrukturen.   21 
This work is licensed under CC BY 4.0  6 Nulägesanalys och 
sammanfattning av intervjuer  
Vi har innan projektet påbörjats varit i kontakt med transportörer och frågat var de 
upplever att de största utmaningarna finns med trans portdispenser. Resultatet från 
dessa inledande intervjuer gav att Trafikverkets verksamhet i stort fungerar väl. De har 
enligt våra respondenter kompetenta handläggare som har erfarenhet. Däremot ansågs 
det finnas utmaningar med kommuners handläggning. Tra fikverket gör också 
kundundersökningar vartannat år. Det finns därför god tillgång till information 
avseende Trafikverkets verksamhet och hur den upplevs. När det gäller kommuners 
verksamhet finns det i stort ingen samlad information att tillgå. Vi har där för tidigt i 
projektet valt att under intervjuerna fokusera på kommuner och deras arbete med 
transportdispenser för att få mer kunskap om ett outforskat område.  
Vi har intervjuat representanter från sammanlagt 17 kommuner. Bland de kommuner vi 
intervjuat h ar spannet mellan antal avgjorda ärenden varierat från mer än 4 500 ärenden 
per år till mindre än 10 ärenden per år. Vi har också eftersträvat att få en spridning av 
deltagande kommuner från hela landet för att få med olika förutsättningar. Vi har fått 
kontakt med kommunerna genom ett nätverk som Magnus Lind från Norrköpings 
kommun startat eller genom Trafikverket. Vi har valt att i rapporten inte namnge 
enskilda kommuner eller de personer vi intervjuat då de oftast är ensamma handläggare 
i kommunen. Den ko mmun som hade flest handläggare hade fyra personer som arbetade 
heltid med dispenser, ett fåtal kommuner hade två till tre personer som delade på arbetet 
med dispenser. De flesta kommuner, som vi intervjuat, hade en person som arbetade 
med dispenser  som en  liten del av sin arbetsbeskrivning . Vi har också intervjuat två 
kommunförbund.  
Utöver kommunanställda har vi intervjuat representanter från branschorganisationer 
som kör transporter/fordon som är för breda, för tunga eller för långa. Dessa är Sveriges 
åkeriföretag och Mobilkranföreningen. Vi har också intervjuat enskilda åkerier med 
denna typ av transporter/fordon samt beställare av sådana transporter (vindkraftverk 
(lång last), husmoduler (bred last) och tunga maskindelar (tung last)). Slutligen har vi 
intervjuat representanter från Transportstyrelsen, Trafikverket, Polismyndigheten och 
Sveriges kommuner och regioner (SKR).  
Vi har under våra intervjuer utgått ifrån de sex olika steg en vi beskrivit i avsnittet ovan. 
Vi har övervägt att klustra svaren utifrå n kommun storlek  eller landsbygd/urbaniserad 
miljö . I vårt material har vi emellertid inte sett betydande skillnad er mellan stor a och 
små kommun er eller stad /land sbygd  utan svaren har varit likartade oavsett. Exempelvis 
kan en kommun med få invånare ute i l andet ha ett stort antal transportdispenser och en 
kommun i en storstadsregion kan ha ett mindre antal transportdispenser helt enkelt för 
att näringslivet i respektive kommun har olika behov . Det som skiljer kommunerna åt är 
om de har handläggare som är sä rskilt engagerade i transportdispenser eller om en 
kommun har få eller många utmaningar med transportdispenser ställt i relation till 
antalet transporter , exempelvis vid betydande vindkrafts byggnation . Nedan följer en 
redovisning av resultat från våra inte rvjuer uppdelat på våra processteg med förslag från 
respondenter på förbättringsåtgärder för varje steg.   22 
This work is licensed under CC BY 4.0  6.1 Beställning  
Allt börjar med att någon har ett transportbehov som utmynnar i en beställning av en 
transport. Tidshorisonten för beställning ser olika ut  beroende på bransch. Den industri 
som har längst framförhållning vid beställning är den som tillverkar vindkraftverk. 
Transport av vindkraftverk planeras två år före byggstart och styrs av offertlämnande. 
En trång sektor för sådana transporter är hamnar, som bokas i samband med att offert 
lämnas. Industrin vill gärna ha förhandsbesked avseende transportdispenser utifrån 
vald hamn och väg till vindkraftparken eftersom närmaste hamn kan vara bokad av en 
konkurrent (som också lämnar en offert på vindkraftpark en och på så sätt kan blockera 
för andra anbud). Vindkraftsindustrin behöver också veta vilken resväg de får 
transportdispens för, för att i sin tur kunna offerera kostnaden för transporten baserat 
på antal km. En annan utmaning är att kravet på kortast mö jliga transportsträcka utifrån 
närmaste hamn ibland kan vara svårt att uppfylla eftersom den närmaste hamnen inte 
nödvändigtvis är en industrihamn och därför inte lämplig.  
Mobilkranar är de som har kortast planeringshorisont, framför allt för de 
transportf öretag som erbjuder så kallade taxi -körningar. Mobilkranar kan bokas med 
någon timmes framförhållning och när beställningen läggs är det bråttom, bråttom. Det 
kan t.ex. ha inträffat en olycka som kräver att en mobilkran så fort som möjligt åker till 
olycks platsen för att lyfta något. Beställare av taxi -körningar har generellt ett behov av 
att få transporten utförd nu och vill ha beslut om transportdispens inom någon timme.  
En ofta framförd kommentar i intervjuerna var att beställare i allmänhet kan bli bätt re 
på att planera uppdragen i förväg och inte vänta till sista minuten med att lägga 
beställningen. Inte ens kommuner, i egenskap av byggherrar, klarar av att planera för 
beställningen av transporten i god tid , till exempel  att se till så att det finns en väg eller 
bro fram till platsen där det ska byggas något. Samtidigt händer det mycket på en 
byggarbetsplats . Tidsplanen kan förskjutas vilket  förutsätter flexibilitet hos exempelvis  
mobilkransföretagen. Utmaningen för mobilkransföretag är att de ofta hamnar i kläm 
mellan i vissa lägen orimliga förväntningar från beställare och vad som är möjligt utifrån 
myndigheters handläggningstid (ca 3 arbetsdagar).  Mobilkransföretag vill köra la gligt 
samtidigt som det kan finnas en press från beställarhåll att få transporten utförd så fort 
som möjligt, vilket i sin tur öppnar upp för att en del transporter genomförs utan 
transportdispens. I det långa loppet är detta skadligt för branschen då det öppnar upp 
för osund konkurrens.  
Ett företag som köper in stora föremål inklusive transport framförde synpunkten att den 
som säljer en vara vill inte alltid berätta om problemen som kan följa med en för tung, 
för bred eller för lång transport eftersom den ne kan vara rädd för att förlora affären.   
En stor beställare av transporter (nationellt och internationellt) lyfte fram att det trots 
allt är bra i Sverige med ca tre dagars handläggningstid för att få en transportdispens 
beviljad jämfört med en handläggn ingstid på minst sex veckor i Tyskland.  
Det ligger på den som ska utföra transporten att kontrollera så att önskad färdväg är 
framkomlig för transporten. Förarbetet för att kunna genomföra en transport tar tid och 
behöver också tas hänsyn till i planerings fasen inför en beställning.  Utmaning i 
planeringen ligger i att den sista km av transporten i regel är ny för varje uppdrag (och 
används bara ett fåtal gånger) medan förhållandena är kända sedan tidigare för  23 
This work is licensed under CC BY 4.0  transportören på huvudvägar (beprövad väg). En åsikt som framfördes från flera håll var 
att svenska transportörer var bättre på att kontrollera färdvägen medan utländska 
transportörer mest tittade på Google maps och ibland missade väsentlig information om 
vägnätet såsom höjdhinder. Transportörer, men ä ven kommuner, framförde att 
kvaliteten på digital information från kommuner som finnas att tillgå i planeringsfasen 
generellt är låg eller saknas helt och att det är problematisk. Exempelvis saknas det 
sökbar information om planerade eller pågående vägarbe ten.  
Det fanns transportörer som uttryckte irritation över vägar som är avstängda för 
vägarbeten, men där ingen aktivitet pågår , eftersom detta får stora konsekvenser för 
transport örernas  val av färdväg. En del kommuner arbetar med problemet genom att 
t.ex. ta ut förseningsavgifter  per vecka kopplat till tillståndet för 
trafikanordningsplaner.  Andra kommuner tar betalt utifrån störningsgrad.  Men det 
finns också kommuner som inte arbetar med frågan.  
För att kunna genomföra en för tung/bred/lång transport ka n infrastrukturen behövas 
byggas om. Vägen kan behöva breddas, träd kan behöva fällas, skyltar kan behöva 
nedmonteras etc.  Samtidigt går infrastrukturen bara att ändras till viss del och 
begränsar var en transport kan framföras. Ett tillverkningsföretag f ramförde att det är 
inte handläggningen/lagstiftningen som hindrar dem från att tillverka andra 
komponenter än idag. Det är enbart vägens utformning som sätter begränsningen för 
vad som kan tillverkas.  Åkerier har också lyft hur svårt det är att köra igen om en 
cirkulationsplats med ett fordon som är för brett, för tungt eller för långt. I Finland har 
man valt att bygga väg rakt över rondeller för att sådana transporter ska kunna 
genomföras. En kommun i Sverige berättade att de hade byggt en väg rakt över e n rondell 
för en återkommande för tung transport.  
Flera av de vi intervjuade lyfte fram att nybyggda broar är en särskild utmaning för tunga 
transporter. Exempelvis ska en ny stadsdel byggas på en ö. En ny bro byggs över vattnet 
för att förbinda ön med övr iga vägnät et. Därefter uppstår två olika utmaningar. Den 
första utmaningen är kontraktuell. Den nybyggda bron omfattas av garantier och ska 
slutbesiktigas dvs. överlämnas till beställaren. Men den som har byggt bron går inte med 
på att en för tung transpor t använder bron förrän den är slutbesiktigad eftersom det 
annars kan uppstå oklarheter i ansvarsfrågan om fel i bron upptäcks. Den processen kan 
ta lång tid. Den andra utmaningen har att göra med när bron blir tillgänglig i BaTMan 
för beräkningar över vad bron tål och vilken bärighetsklass bron får. Först när bron tas i 
trafik finns den tillgänglig i BaTMan och innan dess går det inte att planera för någon 
transport. Hur ska man kunna bygga en ny stadsdel om bron dit inte får användas för 
transporter?  
En an nan utmaning för dessa transporter är att planera in raster/övernattning. Beslutet 
om dispens gäller färdväg och ej var ekipaget får stå uppställt. Om ekipaget övernattar 
på offentlig plats behövs det tillstånd från Polismyndigheten enligt ordningslagen 
(1993:1617). Det är en utmaning att hitta säkra rastplatser/uppställningsplatser lämpliga 
för transportdispenser. Ett åkeri berättade att företaget hade löst frågan om säker 
övernattning genom att köpa en egen fastighet längs en rutt de ofta kör på.   24 
This work is licensed under CC BY 4.0  6.1.1  Förslag på förbättringsåtgärder från respondenter  
• Flera av de vi intervjuade lyfte fram att beställare behöver få en ökad förståelse 
för de utmaningar som följer med för tung, för bred eller för lång last och hur 
processen för att få transportdispens beviljad fung erar. Det hade varit bra om en 
gemensam informationskampanj till beställare genomfördes och då förslagsvis 
börja med stora beställare i byggbranschen i syfte att minska stressen för alla 
inblandade. Risken blir annars att transportören hamnar i kläm mellan  
beställarens (orimliga) förväntningar på hur snabbt uppdraget kan genomföras 
ställt mot myndigheters handläggningstid. Det behöver alltså arbetas mer med 
beställarens egen planering, men också förväntansbilden avseende handläggning 
av transportdispenser.  
• Genomgående lyftes också fram att det finns ett stort behov av mer lättillgänglig 
digital kunskap om det kommunala vägnätet (kom både från transportörer och 
kommuner). Det hade varit bra om kommuner på sin hemsida angav t.ex. att 
detta är en bra/önskvärd väg in i centrum för en för tung/lång/bred transport 
utifrån beprövad erfarenhet för att underlätta planeringen för transportörerna. 
Ett annat problem som transportörerna tog upp var att i NVDB anges inte 
företeelser med kort livslängd t.ex. ett kommunalt vägarbete. Trafikverket anger 
sina vägarbeten i systemet Förbättrad information på väg (FIFA). Det finns också 
vissa kommuner som utvecklat egna system för att informera om vägarbete, men 
mycket mer behöver göras inom detta område.  
• En annan viktig fråga är  att för tunga/breda/långa transporters behov måste 
lyftas mycket mer i den fysiska planeringen/utformningen av infrastrukturen 
t.ex. bygga säkra rastplatser/uppställningsplatser. Som det nu är finns det en 
upplevelse av att dessa transporter glöms bort i planeringen.  
• Transportörer av vindkraftverk efterlyser fler tidiga förhandsbesked så att de kan 
planera sin verksamhet bättre. Här skulle transportörerna gärna se ett fördjupat 
samarbete kring hur det skulle kunna gå till.  
6.2 Ansökan  och planering  
På kommunal nivå finns det en stor spridning på antalet transportdispenser som 
handläggs per år. Vissa kommuner kan ha någon enstaka transportdispens medan andra 
kommuner kan ha flera tusen ansökningar. Majoriteten av alla ärenden, som en ko mmun 
har, involverar att Trafikverket ska yttra sig över ansökan. Det är också stor spridning på 
vad man vill transportera t.ex. julgran till torget, husmoduller, fontäner, vindkraftverk, 
motorer, lok, pooler, badbodar, båtar och sommarstugor. Ett antal ko mmuner har 
återkommande transporter , som utgör en stor andel av dispenserna och så att säga är 
specialiserade på den typen av transporter. Det kan handla om mobilkranar eller 
transport av vindkraftverk. Trenden är generellt för samtliga kommuner att antale t 
ansökningar på totalen ökar, men att pandemin också medfört en (tillfällig) nedgång i 
antalet ansökningar för vissa kommuner. En annan trend är att ansökningarna blir mer 
komplexa och svårare att utreda eftersom infrastrukturen i sin tur har blivit mer 
komplex. Ansökningar har också en tendens att komma i omgångar. Många 
transportörer har t.ex. 6 månaders transportdispenser som förnyas vid samma tillfälle. 
Transporter avseende vindkraftverk har också tydliga toppar kring vår/höst eftersom det 
är en lämpli g tid för dessa transporter (beroende av klimatet). Flera kommuner  25 
This work is licensed under CC BY 4.0  framförde även att antalet transportdispenser kan variera kraftigt mellan åren, vilket är 
en stor utmaning. En kommun kan på ett år gå från att ha någon enstaka ansökan till 
flera  hundra an sökningar beroende på att ett stort byggprojekt startat i kommunen t.ex. 
en vindkraftspark, vilket i sin tur leder till ökad arbetsbelastning och mycket övertid. Det 
är således svårt att förutsäga behovet över tid och planera för det.  
Det är oftast samma p ersoner som lämnar in ansökningarna till kommunerna. De 
återkommer år efter år. Det medför att de som söker förstår processen och vad som 
förväntas av dem t.ex. i form av vad en ansökan ska innehålla och dialogen med 
kommunen fungerar bra. De vet hur den e nskilda kommunen vill ha det. Sökanden 
besitter oftast också en stor lokalkännedom om lämpliga lokala färdvägar. En och annan 
utländsk transportör dyker upp då och då och som behöver mer stöd i ansökningsarbetet 
av kommunens handläggare. Men det finns ocks å privatpersoner som ansöker om 
transportdispens med mycket bristande förkunskaper.  
Det vanligaste sättet att lämna in en ansökan till en kommun är via e -mail, men även 
telefon och brev accepteras. En del kommuner accepterar endast ansökningar via e -mail 
för att dessa ska kunna komma in i diariesystemet. En del kommuner har ett webb -
formulär på hemsidan. De vi intervjuade lyfte också fram att den äldre generationens har 
låg digital kompetens och att det inte går att ställa för höga krav. Om en sökande lämna r 
in ansökan till fel instans (Trafikverket respektive kommun) tar handläggningen några 
extra dagar eftersom  ansökan ska lämnas över till rätt instans.  
Kommunerna bestämmer själva nivån på ansökningsavgiften. Ansökningsavgiften 
varierar från 0 kr till 2000  kr. Ingen av de sökande vi intervjuade framförde att de tyckte 
att ansökningsavgiften var för hög.  
6.2.1  Förslag på förbättringsåtgärder från respondenter  
• Från olika håll framfördes önskemål om en kontaktpunkt gentemot myndigheter 
där ansökan kan lämnas in. Nu behövs olika tillstånd för att genomföra en 
transport och inte bara en transportdispens i gränslandet mellan 
trafikförordningen och ordningslagen. Vindkraftsindustrin behöver dessutom 
många fler sorters tillstånd för att kunna genomföra en byggnation.  
• En transportör lyfte att det borde gå att förpröva fler vägar, liknande 
bärighetsklassningen, utifrån t.ex. antalet axlar. På så sätt skulle planeringen 
underlättas och antalet ansökningar minska.  
6.3 Handläggning  
Genom intervjuerna framgick att det inte finns tv å kommuner som gör på samma sätt. 
Det finns i praktiken många olika sätt att handlägga en ansökan om transportdispens på. 
Det vi redovisar nedan är ett genomsnitt på hur handläggningen kan gå till  och kan så 
att säga representera en ”best practice” . Gemens amt för alla kommunala handläggare vi 
intervjuade var dock viljan att ge hög service åt transportörerna och Trafikverket och att 
det i slutändan ska bli ett bra resultat.  
För många kommunala handläggare är transportdispenser bara en liten del av den total a 
arbetstiden (mindre än 10 % av arbetstiden), framför allt i mindre kommuner. Många är 
ensamma om arbetsuppgiften i kommunen och de har inte någon kollega att rådfråga  26 
This work is licensed under CC BY 4.0  eller bolla idéer med, vilket i sin tur kan ge en sårbarhet t.ex. vid sjukskrivningar.11 
Framför allt kommuner i landsbygd/glesbygd lyfte fram att det är svårt att rekrytera 
trafikingenjörer till kommunen (bristyrke). En handläggare uttryckte sig som att jag är 
ensam handläggare i kommunen för allt som på något sätt har med trafik att göra.  I 
övrigt kan man t.ex. arbeta med parkeringstillstånd, skolskjutsar, bidrag till 
vägföreningar, tillfälliga lokala trafikföreskrifter, trafikanordningsplaner, flyttning av 
fordon och grävtillstånd. Handläggarna vet inte hur de ska prioritera bland alla si na olika 
arbetsuppgifter ( det finns inga skriftliga instruktioner) utan det är upp till den enskilde 
handläggaren att själv bestämma vad som ska göras först idag. En del tyckte detta var 
bra, andra hade velat ha riktlinjer. Ett fåtal handläggare berättade att de var så stressade 
av alla arbetsuppgifter att de inte gjorde någon närmare kontroll av ansökan om 
transportdispens utan beviljade ansökan rakt av för att hålla tidsfristen (de litar på att 
transportören vet vad den gör). En del handläggare berättade också om ett upplevt 
ointresse för deras arbete inom kommunen från alla nivåer.  
Den muntliga kontakten med de som ansöker om dispens varierar stort. En del 
handläggare har mycket muntlig kontakt via telefon med sökande medan handläggare 
från andra kommuner  aldrig pratar med de som söker (muntlig kontakt efterfrågas inte 
från sökanden). Någon handläggare berättade att hen hjälper till med att skriva en 
ansökan över telefon för det fall att sökande inte har tillgång till en dator.  
Genomgående för samtliga kom muner är den mycket låga graden av digitalisering 
avseende handläggningen av transportdispenser. I stort finns kommunens digitala 
diariesystem (system som samlar in information och diarieför förvaltningsärenden av 
olika slag) och ett ordbehandlingsprogram,  men i övrigt finns inget utvecklat IT -stöd. Vi 
träffade även på kommuner som inte ens har ett diarium för transportdispenser,  utan 
endast ett kalkylblad för att hålla reda på ansökningarna. Många handläggare säger att 
de vill digitalisera mera, men att de  inte kommer vidare. Exempel på varför kommuner 
inte kommer vidare är brist på personal med rätt kompetens för att driva digitalisering, 
för få dispensärenden för att motivera kostnaden eller av annan anledning svagt intresse 
från ledningen.  
Ur ett kommun alt perspektiv finns det i huvudsak två olika vägar för handläggning; 
sådana ärenden som innebär att ett yttrande ska lämnas till Trafikverket (Trafikverkets 
beslut) och ärenden som kommunen själva ska handlägga från start till mål (egna beslut). 
Gemensamt  för de båda tillvägagångssätten är att de båda startar i kommunens 
diariesystem t.ex. Evolution eller Ciceron där ärendet tillsammans med inkomna 
handlingar diarieförs av registrator. Sedan går en signal via e -mail till handläggaren att 
det finns ett ären de att plocka upp ur systemet.  
I ett yttrande till Trafikverket sker all kommunikation via e -mail. Trafikverkets begäran 
om yttrande via e -mail hämtas upp från diariesystemet och exporteras till ett 
ordbehandlingsprogram där yttrandet skrivs. När yttrande t är klart diarieförs det i 
diariesystemet av handläggaren och expedieras till Trafikverket via en särskild länk som 
finns förbered i Trafikverkets begäran om yttrande. Trafikverket skickar sedan beslutet 
om transportdispens till registrator, som registrer ar beslutet och avslutar ärendet.  
Många kommuner upplever svårigheter med att få deras diariesystem att fungera 
tillsammans med TRIX. Malmö kommun använder appen ”eDispens”. Appens funktion 
 
11 Gatuchef kan dock alltid fatta beslut.   27 
This work is licensed under CC BY 4.0  är förenklat en automatisk ”brygga” mellan kommunens e -postsystem och Trix. Appen 
är helt skild från Trafikverkets system och är utvecklad av ett privat företag tillsammans 
med Malmö kommun.12 Såvitt känt används bara eDispens av Malmö kommun. Appen 
frigör främst viss tid för registrator, men även för handläggare.  
En an nan stor utmaning och vanligt förekommande för kommunerna är att när 
sökanden gör sin ansökan i Trix har denne tillgång till TRIX kartverktyg och baserar sin 
ansökan på den kartan. Men när sedan Trafikverket begär in ett yttrande från kommunen 
beskrivs fär dvägen i ord (kartan följer aldrig med i begäran om yttrande). Handläggaren 
på kommunen får sedan utifrån beskrivningen omsätta färdvägen i en egen kartbild och 
sedan svara i ord igen. Problemet är att kommunens egna kartor och TRIX -kartan visar 
inte allti d samma namn och nummer på gator och vägar eller har olika uppgifter om var 
en gata eller väg börjar eller slutar. Här kan det lätt gå fel. Kommunerna tror att de har 
yttrat sig över en viss färdväg när ansökan egentligen avsåg en annan färdväg. Det blir 
också svårt för transportören att genomföra transporten eftersom det är oklart vilken 
färdväg beslutet egentligen omfattar.  
Fördelar som lyfts fram med Trafikverkets handläggning från kommunalt håll är att t.ex. 
fordonets lämplighet redan är kontrollerad av  Trafikverkets handläggare och 
kommunens handläggare kan därmed koncentrera sig på föreslagen vägs lämplighet och 
om vägen kan skadas av transporten.  
Egna beslut: Transportören lämnar in ansökan till kommunen. Ansökan registreras av 
registrator och signal  går till handläggare. Handläggaren hämtar upp ansökan från 
diariesystemet och exporterar den till ett ordbehandlingsprogram. Om Trafikverket ska 
yttra sig över ansökan skrivs en begäran om yttrande som sedan skickas via e -mail till 
Trafikverket. Trafikver ket har sedan tre arbetsdagar på sig att svara. Det finns även ett 
fåtal kommunala handläggare som har fått inloggningsuppgifter till Trix efter kontakt 
med Trafikverket och kan på så sätt skicka begäran om yttrande direkt till Trix. Fördelen 
med detta är att den kommunala handläggaren då kan se ärendet och vem som är 
handläggare på Trafikverket. Nackdelen med detta är att det upplevs som omständligt 
att skriva in begäran om yttrande i Trix (hela ansökan måste registreras om i Trix av 
handläggaren). Under t iden som ärendet ligger för yttrande hos Trafikverket börjar den 
kommunala handläggaren att förbereda ett beslut i ett ordbehandlingsprogram. När 
Trafikverkets yttrande kommer diarieförs det av registrator och signal går till 
handläggaren. Handläggaren skr iver sedan färdigt beslutet och lägger med Trafikverkets 
yttrande, därefter expedieras handlingarna till sökanden via e -mail. Beslutet diarieförs 
också. Slutligen skickas faktura till sökanden och ärendet avslutas. Det finns ett fåtal 
handläggare som inhäm tade yttrande från polisen om fordonet går över en viss längd 
och bredd. Utmaningen med egna beslut är att handläggaren inte längre kan luta sig mot 
Trafikverkets handläggares expertkunskap. I regel behöver kommunen fem arbetsdagar 
för att handlägga en ans ökan om transportdispens där Trafikverket ska yttra sig över 
ansökan.  
Handläggningstiden varierar stort mellan olika kommuner. Vissa kommuner avslutar ett 
ärende inom 2 timmar för egna beslut (för det fall att yttrande från Trafikverket inte 
behövs). De fl esta följer Trafikverkets rekommendation om en handläggningstid på tre 
arbetsdagar för egna beslut. Men det finns också exempel på mycket komplicerade 
 
12 https://www.esystem.se/edispens/   28 
This work is licensed under CC BY 4.0  transporter som kan ta mer än en månad att handlägga. En trång sektor synes vara 
tillgången till externa experter/konsulter som kan räkna ut hur mycket belastning en bro 
tål. Det fanns sökanden som berättade att de aktivt valde bort vägar med broar eftersom 
sådana riskerade att försena handläggningen markant.  Handläggarna på kommunerna 
lyfte dock fram att får  de bara tillräckligt med tid på sig kan de lösa de flesta problemen 
som följer med en transport t.ex. förstärka infrastrukturen så att transporten kan komma 
fram.  Små kommuner kan i detta avseende behöva mer tid. Flera kommunala 
handläggare berättade att de har svårt att hinna med att skriva ett yttrande till 
Trafikverket inom 3 arbetsdagar. En mer rimlig svarstid hade varit 5 arbetsdagar för att 
hinna med intern remiss inom kommunen. Behovet av snabbt beslutsfattande är en 
organisatorisk utmaning för komm uner.   
Gemensamt för de båda vägarna är att den kommunala handläggningen förutsätter en 
intern kommunikation (intern remiss). En bra kvalitet på beslutet/yttrandet förutsätter 
att kontakt tas med ett antal funktioner t.ex. de som arbetar med trafikanordnin gsplaner 
(kommer vägen att vara avstängd p.g.a. vägarbeten?), de som arbetar med broar och vet 
vilken belastning bron tål samt de som arbetar med lokala trafikföreskrifter. Om träd 
måste tas ned för att möjliggöra transporten behöver kontakt tas även med p ark och 
natur. För det fall att ansökan påverkar kollektivtrafiken behöver dessutom en extern 
kontakt tas i ärendet. En del kommuner organiserar sig så att de som arbetar med dessa 
funktioner sitter tillsammans för att underlätta samarbetet och överhörning en internt. 
Handläggaren behöver dessutom ha en bra överhörning generellt inom kommunen för 
att veta vad som är på gång samt ha en bra lokalkännedom.  
En del handläggare arbetar aktivt med kunskapsåtervinning, andra gör det inte alls.  De 
som arbetar med kunskapsåtervinning har t.ex. egna mallsamlingar. En del kopierar ett 
äldre beslut för en återkommande transport och ändrar sedan datum etc. i det nya 
beslutet.  Andra vill inte återanvända äldre beslut då de är rädda för att ett fel ska slinka 
med.  
Hur ha ndläggaren får tag i information inför beslutsfattandet varierar. Här listas ett 
antal olika sätt:  
• Många letar i digitala kartor för att hitta närmaste väg och namn på vägar/gator 
t.ex. Google maps. Kommunen kan också ha andra kartor/kartsystem att tillgå 
t.ex. ArcGIS, MapInfo, Kartportalen och Geosecma.  
• Hos Transportstyrelsen går det att få information om en vägs bärighetsklass 
(genom Svensk trafikföreskriftssamling) och bruttoviktstabeller, vilket många 
utnyttjar. Det går också att få teknisk data om ford onet från fordonsregistret.  
• Många letar också i NVDB t.ex. kontrollerar vem som är väghållare för en viss väg 
och vilket nummer vägen har. En vanlig kommentar bland de vi intervjuade var 
att databasen inte alltid är att lita på. Det kan exempelvis finnas s killnader vad 
gäller bärighetsklasser utifrån den information som finns hos Transportstyrelsen 
och NVDB. Nybyggnation tar också för lång tid att få in i NVDB  (både stat och 
kommun kan bli bättre på att rapportera in förändringar).   
• Handläggare letar också bland lokala trafikföreskrifter som kan finnas i lokala 
program t.ex. Tekis LTF eller hos Transportstyrelsen genom Svensk 
trafikföreskriftsamling.   29 
This work is licensed under CC BY 4.0  • Många handläggare kan inte själva arbeta i BaTMan utan får ta hjälp av kollegor 
som kan broberäkningar. Om de t är frågan om extra svåra beräkningar måste 
externa konsulter anlitas vilket fördröjer handläggningen.  
Trafikanordningsplaner är en viktig kontrollpunkt, men planer kan  ändras  eftersom det 
handlar om levande arbetsplatser.  Kvaliteten på TA -planer är väldi gt olika. Vissa 
kommuner kräver inte ens TA -planer, vilket medför att handläggaren har svårt att få 
överblick över vad som händer i kommunen.  Vissa vägarbeten glömmer också att söka 
tillstånd.   En del kommuner har även generella tillstånd för akuta ärenden  t.ex. 
ledningsbrott (vatten).  
Genomgående efterlyste kommunens handläggare bättre och mer tillgång till utbildning. 
Många handläggare har aldrig fått en utbildning (inte ens en introduktion) utan har 
själva fått räkna ut hur de ska göra, andra kan ha fått  en timmes introduktionsutbildning 
när de påbörjade tjänsten av den som lämnade tjänsten. Hur man hanterar bristen på 
utbildning varierar. Vissa läser Trafikverkets handbok t.ex. anses den ha en bra 
beskrivning över hur man beräknar boogietryck, andra vet inte ens om att handboken 
existerar. Vissa följer Transportstyrelsens allmänna råd för handläggning, andra känner 
inte till att de finns. En del har i sitt tidigare arbetsliv arbetat som yrkeschaufförer eller 
transportledare och har med sig hur axeltryck e tc. beräknas. Andra har inga 
förkunskaper alls och har stora svårigheter med att t.ex. beräkna vikt. En del har lärt 
känna Trafikverkets handläggare och tar hjälp av dessa för att lära sig hur man 
handlägger en knepig specialtransport. Genom Trafikverkets handläggare kan de också 
få hjälp med viktberäkning (finns ett verktyg i Trix för detta, ett verktyg som kommuner 
saknar) . Samtidigt blir det knepigt för handläggaren då beräkningen är Trafikverkets 
men det är kommunens beslut. En del handläggare rådfrågar  också transportörerna om 
hur de ska göra eftersom transportörerna har stor erfarenhet av transportdispenser. En 
grupp som det anses särskilt utmanande att arbeta med är utländska fordon då det är 
svårt att få information om fordonen och kontrollera riktig heten av den information som 
lämnas t.ex. om fordonet är trafikdugligt. Här behövs det mer kunskap om hur man 
handlägger dessa ärenden.  
På senare år har en YH -utbildning startat som riktar sig till trafikingenjörer i små 
kommuner som gör ”allt” utifrån säk erhet vid arbete på väg. En liten del i utbildningen 
handlar om transportdispenser.  
Ett fåtal kommuner har gått över till ett kommunalt teknikförbund för att effektivisera 
förvaltningen. Handläggare inom ett kommunalt teknikförbund kan på så sätt få fler 
dispenser att handlägga och hålla uppe kompetensen. Rent praktiskt löses det så att det 
finns dubbla diarier; ett för respektive kommun och ett för kommunförbundet. Om en 
transport påbörjas inom en kommun, men avslutas i en annan, men fortfarande inom 
samma  kommunförbund, skickas ansökan till Trafikverket för handläggning.  
Förenklat samråd är de flesta kommuner positivt inställda till eftersom det sparar 
mycket tid för handläggarna. Även transportörer ser att det sparar mycket 
handläggningstid. En nackdel är  att förenklat samråd inte fungerar för mer tillfälliga 
byggen eftersom dessa tar för lång tid att sätta upp. De kommuner som säger nej till 
förenklat samråd gör detta för att de vill ha kontroll över sin infrastruktur, t.ex. en bro. 
Vi träffade också på h andläggare som aldrig hade hört talas om förenklat samråd och 
inte visste vad det var för något.    30 
This work is licensed under CC BY 4.0  6.3.1  Förslag på förbättringsåtgärder från respondenter  
• Statusen behöver höjas för de som arbetar med  dispenshandläggning hos 
kommuner.  Det finns generellt också en  låg kompetens hos kommunala 
handläggare även om spridningen är stor på det individuella planet. Detta gäller 
lika för stora och små kommuner. En väg framåt för att öka intresset för arbetet 
är att erbjuda mer med utbildning. Det behöver tas fram utbildnin gsmaterial. 
SKR kan i denna del vara drivande genom att t.ex. ge ut en handbok för 
beslutsstöd riktad mot kommuner. Det är viktigt att det  blir mer samsyn om 
hur handläggare ska  arbeta.  En harmoniserad utbildning för kommunala 
handläggare skulle underlätta  samsynen.  Trafikverket kan i längden inte 
undervisa kommunala handläggare om hur de ska arbeta.  
• Trafikverket, kommuner och SKR behöver samarbeta mer med varandra och 
kommunicera bättre.   
• TRIX och kommuners diariesystem måste kunna kommunicera bättre med 
varandra. Idag skickar Trafikverket pdf:er  för yttrande till kommuner. 
Kommuner måste sedan klippa och klistra för att få in data från Trafikverket in i 
sina system.  Det är önskvärt att grunddata bevaras hel genom systemen.  Ännu 
bättre hade varit om kommuna la handläggare hade direktåtkomst i TRIX för att 
se kartor och lämna yttranden, men även för att kunna lägga till skall -krav i 
beslut. Om alla kunde arbeta i samma system hade mycket varit vunnet. 
Samtidigt är IT -mognaden hos kommuner olika och man kan int e räkna med att 
det finns intresse för digitalisering hos alla kommuner ställt i relation till antalet 
ärenden.   
• Det borde gå att ha förenklade samråd åt båda hållen dvs. inte bara att 
Trafikverket handlägger ansökan åt kommuner utan att kommunen kan 
handl ägga ansökan åt Trafikverket. Förutsättningen för detta är att transporten 
startar och slutar inom en och samma kommun samt att Trafikverkets 
väginfrastruktur är av enkel beskaffenhet t.ex. inga broar.   
• Kvaliteten på data i olika system behöver bli bättre . 
• Det behöver diskuteras mer hur BaTMan ska användas. Uppgifter i BaTMan är 
inte alltid korrekta eftersom det beror på vilken metod som används för 
beräkning. Vissa kommuner gör si, andra gör så och Trafikverket gör på ett tredje 
sätt. BaTMan behöver också kunna kommunicera bättre med NVDB.    
• Kvaliteten på data i NVDB måste bli mer aktuell. Det tar tid att förbereda en 
leverans på kommunal nivå och sedan tar det också tid hos NVDB att  inarbeta 
uppdateringen.   
• Både transportörer och kommunala handläggare vill  ha mer digital information 
tillgänglig t.ex. kommunala kartor på kommunens hemsida. På sådana kartor 
skulle t.ex. vägarbeten kunna märkas u t eller kommunens första hands val för 
lämplig väg. Samtidigt finns det ett antal kommuner som överhuvudtaget inte ä r 
digitaliserade (saknar resurser).  
• Det finns ett datalager i NVDB för höjdhinder, men det behöver ajourhållas. 
Kommunala handläggare behöver ha tillit till att uppgifterna om höjdhinder är 
rätt i NVDB (användbar och uppdaterad information).  
  31 
This work is licensed under CC BY 4.0  6.4 Beslut  
Av gen omförda intervjuer framgår att nästan alla ansökningar beviljas och att det är 
mycket sällan att ett transportdispensbeslut överklagas. Handläggarna vill att 
näringslivet i kommunen ska fungera. Under handläggningen sker det en aktiv dialog 
mellan kommun – sökande tills att båda parter är nöjda. Just dialogen är viktig för ett 
bra beslut. Den ursprungliga ansökans innehåll kommer därmed att ändras under 
handläggningen t.ex. till annan lämpligare färdväg eller tidpunkt för transporten. 
Dialogen skulle kunna beskrivas som att sökanden får förhandsbesked eller s k mjuka 
avslag (muntliga besked som inte går att överklaga). Även om kommunerna nästan alltid 
beviljar en transportdispens är det också viktigt att påpeka att dessa åtföljs med många 
villkor för transpo rtens genomförande.   När kommuner faktiskt avslår en ansökan gör 
de det ofta utifrån att det inte har gått att hitta en lämplig väg för transporten.  (Även 
Trafikverket har en aktiv dialog med sökanden.)  
När det gäller mobilkranar har sökanden för sådana framfört att de alltid får ansökan 
beviljad i slutändan. Problemet är i stället att de inte får ansökan beviljad i tid utan för 
sent.  
Vi har intervjuat poliser som framfört att de anser att det finns kvalitetsbrister i 
kommuners beslut om transportd ispens. De menar att när de kontrollerar transporter 
ute på väg hittar de ekipage som aldrig skulle ha fått transportdispens då de är 
trafikfarliga. Polisen anser att det bitvis är låg kvalitet på beviljade beslut och efterlyser 
högre kompetens hos kommuna la handläggare.  
Poliser lyfte även att det är viktigt i beslut om transportdispens att även hänvisa till 
reglerna för cabotage, framför allt när det gäller transporter av vindkraftverk. Utländska 
förare förstår inte alltid skillnaden mellan cabotage och tr ansportdispens och att det är 
olika regelverk utan tror att det räcker med ett beslut om transportdispens.  
I normalfallet anges giltigheten för dispensen till 30 dagar eftersom det hela tiden händer 
saker i kommunen. En del återkommande transporter kan få giltighetstiden utsträckt till 
ett år p.g.a. att det inte sker så många förändringar inom just den kommunen. Många av 
handläggarna vi intervjuade uttryckte en stor osäkerhet kring att ge tillstånd utöver en 
månad. Tveksamheten berodde på att det var ungefä r där tidshorisonten gick för att 
kunna förutse vägarbeten etc. En del kommuner ger dock förhandsbesked för en 
transport som ska äga rum långt fram i tiden (sådana ser ut som ett vanligt beslut men 
med begränsad giltighetstid).  
Frågan om det går att bevil ja transportdispens för delbart gods delar kommunerna. Ett 
exempel på delbart gods är slam, grus, betong och virke. Cirka hälften av de kommuner 
vi intervjuade gav dispens för delbart gods (vikt, längd, bredd), medan den andra halvan 
aldrig gav dispens för  delbart gods. Varför vissa kommuner ger dispens för delbart gods 
kan ha olika förklaringar. I huvudsak fick vi två svar. Det kan handla om okunskap, men 
det handlar också om ett medvetet ställningstagande utifrån att näringslivet måste 
fungera i kommunen.  Här nedan följer några exempel på när delbart gods har beviljats 
transportdispens.  
En kommun har en längdbegränsning i centrum som uttalar att fordon inte får vara 
längre än 10 m. Samtidigt vill kommunen ha ett levande centrum med butiker och 
mataffärer. En mataffär har en återkommande transport varje vecka med varor. För den  32 
This work is licensed under CC BY 4.0  transporten har kommunen gett dispens för ett 20 m långt ekipage 12 mån i taget. 
Kommunens motivering till detta är att det inte är ekonomiskt försvarbart att tvinga 
matleveransen att  delas upp på två fordon i stället för ett. Kommunen vet också att 
transporten kommer runt i centrum samtidigt som det bidrar till en bättre miljö i 
centrum att ha ett fordon i stället för två fordon (minskade utsläpp).  
En kommun har en begränsning utifrån  bärighet på en gågata i centrum. En slamtunna 
behöver regelbundet hämta slam från ett hotell vid gågatan. Kommunen har i detta fall 
gett dispens så att slamtunnan kan fyllas till maximum med motiveringen att det ur 
trafiksäkerhetssynpunkt är bättre om ant alet fordonsrörelser minskar på gågatan där det 
kan finnas lekande barn. Kommunen vill ha så få transporter som möjligt i centrum. Ett 
liknande exempel är att kommuner ger dispens för virkestransporter under 
tjällossningen utifrån att det är bättre med en lastbil än två på vägen.  
Vi har också fått andra exempel på när det görs olika i beslut. En transportör av breda 
föremål påpekade för oss att det görs olika utifrån när i veckan en transport kan utföras. 
Vissa kommuner tillåter ej transporter på söndagar m ellan kl. 12 -20 då det egentligen ur 
trafiksäkerhetssynpunkt hade varit bra att genomföra transporten. Grannkommuner 
kan göra helt olika. Sådana tidsbegränsningar ställer också till det eftersom industrin 
idag utgår ifrån konceptet just -in-time dvs. att de t som ska transporteras byggs färdigt 
fredag eftermiddag på fabriken och förväntas vara framme vid slutdestinationen (kund) 
måndag morgon.  
En annan transportör påpekade också att kommuner gör olika beträffande kravet på om 
för tung transport ska åtföljas a v en följebil/eskort eller inte. Här behövs en tydligare 
praxis. Två kommuner , som ligger sidan om varandra , kan ha helt olika uppfattning i 
frågan, vilket gör det svårt för transportören att planera transporten.  
Breda transportdispenser är inte knutna til l ett unikt fordon med registreringsnummer. 
Däremot följer en transportdispens avseende för tung transport ett unikt fordon då 
registreringsnumret anges i beslutet. Kravet finns utifrån trafiksäkerhet dvs. att fordonet 
måste kunna orka dra lasten. Att disp enser för tunga transporter följer ett unikt fordon 
är framför allt en utmaning för mobilkranar. Om mobilkranen går sönder, under tiden 
från att transportdispensen är beviljad till att transporten ska vara genomförd, får 
ansökningsprocessen börja om igen. Transporten kan inte ersättas av en likadan 
mobilkran eftersom registreringsnumret inte kommer att överensstämma med beslutet 
om transportdispens. Det kan också vara så att den aktuella mobilkranen behöver stanna 
längre än planerat på en byggarbetsplats oc h inte kommer i väg i tid till nästa uppdrag. 
Mobilkranar har ett behov av flexibilitet för att med kort varsel kunna skifta mellan olika 
uppdrag. Påpekas bör också i detta sammanhang att inte alla tunga fordon har 
registreringsskylt.  
Det görs olika beträf fande vem kommunen expedierar beslutet om transportdispens till. 
Alla sökanden får en kopia av beslutet. Vissa kommuner skickar även en kopia av beslutet 
till Polismyndigheten och till räddningstjänsten.  
Numera finns beslut om transportdispens i digital fo rmat. Transportörer tycker detta är 
bra. De kan t.ex. ha med sig beslutet i mobilen. Poliser är däremot mer tveksamma till 
digitala beslut och föredrar pappersformat. Digitala beslut kan försvåra polisens arbete 
vid kontroller. Detta eftersom digitala besl ut förutsätter uppkoppling alternativt, om  33 
This work is licensed under CC BY 4.0  beslutet är nedladdat till mobilen, att det finns ström i mobilen så att det går att läsa 
tillståndet.  
6.4.1  Förslag på förbättringsåtgärder från respondenter  
• Transportörer upplever att praxis spretar åt alla håll. Det  behöver belysas mer att 
praxis är så olika hos kommunerna. SKR skulle kunna arbeta med att utveckla 
bra exempelmallar med listor på hur olika villkor för transporter kan formuleras. 
SKR skulle även kunna ge ut en handbok för handläggning för att få mer sa msyn.  
• Transportörer förstår inte varför breda transporter förbjuds generellt på 
söndagar och ser inte behovet av ett sådant förbud heller. Det borde i stället gå 
att göra en individuell prövning transport för transport utifrån dag och plats. 
Antagligen är det en kvarleva från en sedan länge upphävd kungörelse om 
helgförbud mot trafik med tyngre fordon från 1970 -talet. Dagens logistikflöde ser 
helt annorlunda ut jämfört med 70 -talet och just -in-time är viktigt för att 
industrin ska fungera.  
• Erfarna förare fö rstår att tolka beslut om transportdispens rätt, men nya förare 
har svårt att förstå vad transportdispensen betyder. Besluten behöver formuleras 
så att de blir mer begripliga.  
• Det finns mobilkranar som är nästintill identiska13 (kommer från samma 
tillverka re). Det borde gå att göra mobilkranarna utbytbara i ett beslut dvs. att 
transportdispensen inte längre följer ett unikt fordon. I stället skulle 
transportdispensen kunna knytas till en viss typ (utifrån hur de är registrerade i 
fordonsregistret och kaross kod) eller kategori av fordon. Eventuellt skulle 
beslutet kunna utformas efter antalet axlar och var de är placerade på fordonet. 
Samtidigt behöver ett sådant förfarande ta hänsyn till att i beslutet om 
transportdispens ingår även en prövning av lämplig fä rdväg.  
6.5 Genomförande  
Genom intervjuerna lärde vi oss att den stora utmaningen ligger i vem som är väghållare 
(har en infrastruktur att förvalta som inte ska brytas ned i förtid) respektive vem som är 
kontrollmyndighet dvs. Polismyndigheten (har sanktionsmöj ligheter att angripa de som 
kör utan beslut eller inte följer villkoren i beslutet dvs transporter som riskerar att skada 
infrastrukturen) och att dessa två instanser delvis har motstridiga intressen. Detta får 
konsekvenser för möjligheterna för genomföran de och uppföljning av transporter med 
En fråga som vi ställde under intervjuerna till de kommunala handläggarna var om de 
hade någon uppfattning om antalet transporter som genomförs utan dispens. Vi fick 
varierande svar. En del tror att det finns en omfattande verksamhet som kör utan 
tillstånd eftersom de själva noterar transporte r utan tillstånd eller att allmänheten ringer 
och klagar. Anledningen till att transporter genomförs utan tillstånd kan vara pressad 
ekonomi, att transportörer chansar och kör ändå eftersom risken att ertappas är låg eller 
okunskap.  Andra tror att det inte  förekommer transporter utan tillstånd i deras kommun 
 
13 Bland de vi har intervjuat har det förekommit olika åsikter om huruvida mobilkranar kan vara 
identiska eller om det trots allt finns skillnader beroende p å t.ex. hur föraren ställer in axlarna, 
vilket i sin tur påverkar belastningen.   34 
This work is licensed under CC BY 4.0  baserat på att allmänheten inte hör av sig och klagar eller att de inte upptäcker sådana 
transporter/fordon. Några handläggare framförde också att det förekom bristande 
respekt för tidsrestriktioner i b eslut.  
Bland de vi intervjuade av kommunens handläggare, som hade problem med 
transporter/fordon utan dispens, fanns en allmän uppfattning om att det i stort inte finns 
någon polisiär kontroll av för tunga, för breda eller för långa transporter/fordon elle r att 
den kontrollverksamheten som trots allt finns uppvisar stora brister. En handläggare 
uttryckte att i centrum i vår kommun är det fritt fram att köra utan transportdispens 
(vilket utnyttjas frekvent av transportörerna) eftersom polisen aldrig kontroll erar där. 
Flera handläggare uttryckte att de fick ringa och ”tjata jättemycket på polisen många 
gånger” för att de skulle kontrollera en återkommande transport utan dispens i 
kommunen och att de aldrig fick någon återkoppling från polisen.  
Samtidigt var de t endast någon enstaka kommun som kunde berätta om att en (för tung) 
transport utan dispens orsakat stora skador på infrastrukturen. De skador som 
rapporterades handlade mer om att trafikskyltar körts ner.  
Branschorganisationen för mobilkranarna har gett o ss följande räkneexempel på hur 
stort mörkertalet kan vara: Om man utgår ifrån hur många mobilkranar som finns 
registrerade i vägtrafikregistret så uppgår de till ca 1 000 st. Om varje fordon gör en 
körning om dagen borde det bli 200  000 trafikrörelser per  år (alla mobilkranar kör varje 
dag en gång och arbetar 200 dagar på ett år). Antalet transportdispenser för mobilkranar 
hos Trafikverket uppgår emellertid endast till ca         6 000 - 7 000 ansökningar per år 
(kan vara 6 månaders tillstånd också bland d essa ansökningar). Frågan är om merparten 
av alla mobilkranar står stilla eller om de kör utan transportdispens? I dessa siffror finns 
dock en stor osäkerhet då det saknas statistik.  Det finns t.ex. ingen statistik på 
kommunal nivå över hur många transpor tdispenser som ges för mobilkranar per år.  
Under projektets gång har vi intervjuat flera poliser, som befinner sig på olika positioner 
inom Polismyndigheten. Intervjuerna har inte gett någon entydig bild. En polis lyfte fram 
den historiska kontexten som en förklaring. Tidigare eskorterade poliser t ransporter 
med dispens, vilket gjorde att det inom organisationen kunde byggas upp kompetens och 
kunskap kring dessa transporter. År 2005 beslöts att polisen, som ett steg i att renodla 
kärnverksamheten, inte längre skulle eskortera fordon med transportdis pens. I stället 
skulle dessa åtföljas av vägtransportledare. Sedan dess har Polismyndighetens intresse 
för transportdispenser generellt avtagit. Det finns t.ex. ingen statistik över kontroller av 
sådana transporter. Det är inte heller säkert att ett utökat  samarbete idag med 
kommuner angående transportdispenser skulle tillföra något nytt då kompetensen inte 
längre finns i organisationen. Polise r vill också helst slippa yttra sig över 
transportdispenser. En åsikt som framfördes under en intervju var att poli ser i allmänhet 
saknar kompetens för att kunna bedöma tunga transporter och därför undviker att 
kontrollera dessa. Fokus ligger i stället på nykterhetskontroller, hastighetskontroller, 
kontroller av kör - och vilotider, kontroller av farligt gods samt kontr oll av cabotage. 
Samtidigt har vi intervjuat s.k. eldsjälar inom Polismyndigheten som brinner för frågan 
om transportdispenser och kontroller av sådana transporter. De menar att fler kontroller 
behövs för att få bort oseriösa transportörer, men att det är förenat med svårigheter att 
kontrollera sådana transporter. Det saknas t.ex. lämpliga platser att utföra kontroll på. 
När ekipaget stannas för kontroll kan det uppstå trafikfarliga situationer t.ex. köbildning 
när bakomvarande trafik inte kan köra om. En a nnan svårighet för polisen är att de  35 
This work is licensed under CC BY 4.0  arbetar dygnet runt medan handläggare av dispenser arbetar under kontorstid. Polisen 
kan alltså inte alltid enkelt ringa en handläggare och kontrollera en dispens giltighet och 
villkor med risk för att ekipaget blir stå ende på vägen under flera dygn. Det var lättare 
för när dispensbesluten bara fanns i pappersformat. Nu finns besluten elektroniskt i 
mobiltelefonen. Svårigheten med detta kan t.ex. vara att det inte finns täckning och att 
beslutet inte är nedladdat till mo bilen. Transportstyrelsen erbjuder jourverksamhet för 
cabotage, vilket gör det lättare för polisen att ringa och få information om sådana 
transporter.  
Vägtransportledare ska informera Polismyndigheten om att nu åker vi (eskort), men att 
detta inte alltid g örs. Framför allt de transporter som har långtidsdispenser slarvar med 
detta. En del kommunala handläggare berättade att allmänheten ringde och klagade på 
att vägtransportledare är för tuffa och tränger andra transporter av vägen.  
Transportörer lyfte fram att det måste gå att lita på kommunens beslut och att det är en 
viktig säkerhetsaspekt i planeringsarbete och genomförandet. Ett exempel som gavs var 
att en tung transport (som inte gick att backa) blev stående i flera dagar därför att 
kommunen efter beslu tet om transportdispens grävt av vägen i ett vägarbete. Ett annat 
exempel som gavs var att transportören hade noga mätt höjden under en fast bro 
(färdvägsintyg) och fått transportdispens beviljad. Därefter asfalterade kommunen 
vägen så att den fria höjden minskades med 3 cm utan att berätta detta för transportören 
eller informera någon annanstans varpå transporten fastnade under bron.14 
6.5.1  Förslag på förbättringsåtgärder från respondenter  
• Flertalet intervjupersoner har framfört att seriösa transportörer måste få en 
fördel av att de följer reglerna. Det ska löna sig att göra rätt.  
• Somliga kommuner vill ha ett utökat samarbete mellan 
Polismyndighet/kommun, andra inte alls. Vissa menar att det är bra som det är.  
• Det behöver skapas säkrare och bättre platser på väg  för kontroll av dessa 
• Transportstyrelsen har jourverksamhet för kontroll av de transporter som 
omfattas av cabotageregelverket. Går det att bygga vidare på detta och även få 
med jourverksamhet för transportdispenser hos Trafikverket?  
• Poliser kan ej kontrollera om ett utländskt fordon är kontrollbesiktigat i 
hemlandet och därmed lämpligt för transporten. Trafikverket borde kunna 
begära in handlingar som styrker att fordonet uppfyller hemlandets krav från 
utländska transportörer i samband med an sökan om transportdispens.   
• Nästa generations färdskrivare skulle i framtiden eventuellt kunna användas för 
kontroll av transportdispens (inhämta data), men alla fordon har inte 
färdskrivare.  
6.6 Uppföljning  
Ingen  av de vi intervjuade kunde ge oss information om hur vägen slits eller bryts ner i 
förhållande till för tunga, för breda eller för långa transporter/fordon eller vad sådana 
 
14 Trafikverket har en funktionalitet i BaTMan som varje natt jämför giltiga transportdispenser 
mot broförändringar. Blir en bro nedklassad och där en transportdispens är bevil jad, återkallar 
Trafikverket skyndsamt dispensen.   36 
This work is licensed under CC BY 4.0  transporter kostar för väghållaren. Ingen av de vi intervjuade efterfrågade heller 
information om detta eller samlade in data om genomförda transporter från de som fått 
transportdispens på ett ordnat sätt. Det finns alltså inte någon statistik på hur många 
transportdispenser som faktiskt utnyttjas och var de framförs. Det går alltså inte att 
avgöra om vägen slits allmänt av trafik e ller för att det beror på att (för) många fordon 
med transportdispens använder vägen.  
Inte heller på politikernivå i kommunen efterfrågas information om transportdispenser. 
En handläggare uttryckte att politiken i kommunen endast är intresserad av en 
fung erande väginfrastruktur för näringslivet på en övergripande nivå och att 
framkomlighet är prioriterat i syfte att uppfattas som en attraktiv kommun. Den 
information som politikerna får i samtliga kommuner är antalet transportdispenser som 
beviljats under å ret (har att göra med att antalet delegerade beslut ska redovisas). Inte 
någon handläggare kunde berätta att politiken gjort någon uppföljning eller ställt frågor 
om transportdispenser.  
Många kommunala handläggare uttryckte sig på följande sätt. ”Jag bevi ljar 
transportdispensen och sedan är ärendet avslutat för min del. Det finns inget behov av 
uppföljning. Vad som händer sedan är inte mitt bord utan polisens/transportörens.” Ett 
antal handläggare lyfte fram att det är svårt med återkoppling från transport dispenser 
som bara kör igenom kommunen t.ex. på en motorväg. Men det fanns också enstaka 
handläggare som uttryckte att det faktiskt hade varit bra att veta om transporten 
genomförts eller inte. Exempelvis för det fall att det uppstår en akut vattenläcka oc h 
vägen måste grävas av.  Då hade hen velat ringa till transportören och förvarna om 
vägavstängningen. Varken Trafikverket eller någon kommun har således en ordnad 
uppföljning av genomförda transporter. En handläggare uttryckte att detta egentligen 
var kon stigt och jämförde med de uppföljningskrav som finns för grävanmälan t.ex. 
slutbesiktning.  
En del handläggare lyfte att det ibland tog lite för lång tid (något dygn) innan kommunen 
fick kännedom om att infrastruktur skadats under en transportdispens t.ex.  att en 
vägskylt körts ned. I detta sammanhang uttryckte  en handläggare att det hade varit bra 
om transportören hörde av sig efter transportens genomförande för att berätta att allt 
gått bra, så att hen slapp oroa sig. Handläggare berättade att de i regel får veta om 
transporten har avvikit från färdvägen, men de vet aldrig om transporten i sig har ägt 
rum eller inte. Inte någon handläggare kunde berätta om att de fått återkoppling från 
transportören på en transport där allt gått bra. Den allmänna uppfattni ngen var i övrigt 
att transportörer med transportdispens gör rätt för sig om de orsakar skada på 
infrastruktur dvs. de betalar alltid utan knot.  
6.6.1  Förslag på förbättringsåtgärder från respondenter  
• Ett fåtal kommuner vill ha uppföljning av transporter. Exemp elvis hade det varit 
bra att veta vilken väg transporterna faktiskt tar när kommunen planerar  att 
bygga om infrastrukturen.  
• Att införa någon form av digital övervakning av transportfordonen skulle kunna 
vara en möjlig väg framåt under förutsättning att all a vinner något på det. En 
sådan övervakning skulle kunna integreras med Trix på något sätt.  
  37 
This work is licensed under CC BY 4.0  6.7 Våra ö vergripande iakttagelser  
Vi ser att det finns flera övergripande utmaningar för hanteringen av transportdispenser. 
En utmaning är att det inte är en enhetlig  grupp av transporter och fordon utan en 
heterogen grupp med många olika behov och förutsättningar som ska rymmas inom ett 
och samma regelverk. Exempelvis har vissa transporter en tidshorisont på två år för sin 
planering medan andra transporter räknar minu ter. Vi ser också att det sker en snabb 
teknikutveckling i fordonen. De nuvarande bestämmelserna i trafikförordningen är 
utformade efter traditionella fordon med begränsad digital kapacitet och hur 
infrastrukturen ska skyddas från skadliga fordon. I framti den kommer det att finnas 
fordon som går att övervaka och kontrollera digitalt. Dessa fordon kan komma att ha ett 
annat regelverk för att skydda infrastrukturen, något som inte finns på plats idag.   
En annan utmaning är att transportören inte möter en enh etlig handläggning av ansökan 
hos myndigheter. Under vår undersökning har vi inte träffat på två kommuner som 
handlägger transportdispenser på exakt samma sätt. Avsaknad av samsyn gällande vad 
som utgör ”best practice” gör det svårt att arbeta med förenkli ng eller förändring (av 
regelverket).   
En tredje utmaning är att många kommuner har begränsat med resurser och inte 
prioriterar transportdispenser i den dagliga verksamheten. Transportdispenser måste 
kunna genomföras eftersom de är samhällsviktiga och lag stiftningen förutsätter att 
kommuner kan handlägga dessa. Utmaningen för många kommuner är att 
transportdispenserna är för få till antalet för att motivera kostnaden för förändring, 
utveckling, utbildning eller investering i ny teknik. För att något ska få  genomslag på 
kommunal nivå behöver lösningarna vara kostnadseffektiva alternativt vara tvingande i 
En fjärde utmaning är att informationsutbytet mellan olika aktörer är begränsat vilket 
ger begränsad förståelse och kunskap om varandras roller och förutsättningar. Det finns 
inte heller någon egentlig samordning mellan myndigheter. Det finns ett fåtal 
mötesplatser för utbyte av idéer och kunskap mellan myndigheter och beställare och 
transportörer. Vi ser att de flesta aktörer tenderar att arbeta i ”silos” och att ny kunskap 
om förändrade arbetssätt inte sprids effektivt. Viktig information sprids heller inte 
mellan kommun och transportör avseende exempelvis akuta störningar. Enligt vår 
mening är ett av de grundläggande syftena med lagstiftn ingen att åstadkomma 
kommunikation mellan väghållare och transportör för att förhindra olika typer av skador 
och olyckor. Vi ser att samordning och effektivt informationsutbyte behöver förbättras 
mellan de olika aktörerna.  
En femte utmaning är att det sakn as statistik. En förutsättning för ett bra regelverk är att 
vi har rätt regelverk och att det skapar nytta. En annan förutsättning är att det ska vara 
möjligt för en myndighet att göra beräkningar på vad en regelförändring skulle få för 
positiva och negati va konsekvenser om den genomfördes.  Trafikverket kan ta fram 
statistik över sin handläggning i Trix. Kommuner kan få fram statistik från diariesystem 
utifrån vilka uppgifter som finns lagrade där, men alla kommuner diarieför inte sin 
handläggning. Det fin ns ingen övergripande samlad statistik från kommuner. 
Polismyndigheten eller Transportstyrelsen har inte heller någon ordnad insamling av sin 
data kopplat till transportdispenser. Statistik över genomförda transportdispenser 
saknas helt hos myndigheter. De t finns således ingen uppföljning att tala om. Det går  38 
This work is licensed under CC BY 4.0  alltså inte att säga något om huruvida dessa transporter är inblandade i fler eller färre 
trafikolyckor än genomsnittet, om de sliter ner vägen oproportionerligt mycket i 
förhållande till samhällsnytta n, hur många kontroller polisen genomför av 
transportdispenser, hur många transporter som genomförs utan dispens etc. 
Sammantaget gör bristen på statistik det svårt att utveckla området transportdispenser 
i rätt riktning. Vi vet inte med någon precision va r och hur stora problemen är.  
 
7 Förslag på enskilda 
förbättringsåtgärder  
Under arbetets gång har vi analyserat och diskuterat olika förslag på enskilda 
förbättringsåtgärder utifrån vad som kan göras i närtid samt åtgärder som ligger längre 
fram i tiden och kräver mer utredning. Här presenteras ett antal förslag på åtgärder som 
kan vidtas. Avsnittet ska ses som en idébank där relevanta konstellationer av aktörer kan 
välja idéer att arbeta vidare med efter att detta projekt avslutats.  
7.1 Riktade informationskamp anjer  
Under projektets gång har det återkommande lyfts utmaningen med att kunskapen hos 
beställare av transporter är mycket låg och att beställare inte förstår förutsättningarna 
för att få en transportdispens beviljad, vilket skapar stress hos transportöre r. Beställare 
förstår inte alltid att det finns en kostnad hos transportören att köra lagligt.  
Vårt förslag är att branschorganisationer, som är intresserade av frågan, tar kontakt med 
Trafikverket för att undersöka möjligheten att genomföra riktade 
inform ationskampanjer mot beställare. Trafikverket har tidigare arbetat med riktade 
informationskampanje r, som till exempel  ”Tillsammans för hållbara hastigheter” med 
branschorganisationer från 2019. Förslagsvis kan en första informationskampanj rikta 
sig mot be ställare av transporter i byggbranschen.  
7.2 Trafikverket kan överklaga fler 
kommunala beslut  
En viktig princip för att upprätthålla rättssäkerheten i ett samhälle är att lika fall ska 
avgöras lika. Vi har under projektets gång funnit att så inte är fallet uta n tvärtom kan lika 
fall bedömas helt olika på kommunal nivå. Kommuner har utvecklat en egen praxis för 
hur de vill ha det i sin kommun. I en del fall handlar det om lagtrots, i en del fall handlar 
det om okunskap, men det handlar också om att praxis från T ransportstyrelsen saknas 
och att det är oklart för en handläggare hur hen ska besluta i ärendet. De senaste tio åren 
har så vitt känt tre ärenden nått Transportstyrelsen, som är högsta instans, varav två 
handlade om bevisfrågor i det enskilda fallet. Trans portstyrelsen har heller inte på sin 
hemsida refererat något beslut som handlar om transportdispenser.  
För att få till mer enhetliga beslut krävs att någon överklagar så att en praxis från 
Transportstyrelsen kan utvecklas. Den aktör som ligger närmast til l hands att överklaga  39 
This work is licensed under CC BY 4.0  kommunala beslut är Trafikverket. Eftersom nästan alla ansökningar får bifall på 
kommunal nivå (efter dialog) är det inte troligt att privata aktörer kommer att klaga (man 
kan inte överklaga ett beslut om man har fått bifall på sin an sökan). Enligt uppgift finns 
det idag ingen uppföljning från Trafikverkets sida på de kommunala beslut myndigheten 
har lämnat remiss på. Vårt förslag är att Trafikverket i sitt remissvar till kommunen 
anger att Trafikverket önskar en kopia på kommunens bes lut och att Trafikverket sedan 
gör en egen bedömning av kommunens beslut utifrån frågan om beslutet ska överklagas 
eller inte. En sådan ordning kommer dock att kräva mer resurser hos Trafikverket. Till 
oss har det framförts önskemål om att mer praxis framf ör allt behövs när det gäller 
frågan om delbart gods och när/hur ett beslut ska förenas med villkor om följebil/eskort.  
7.3 Trafikverket kan göra en översyn av sin 
beslutsmall  
Under intervjuerna framfördes från olika håll att förare bröt mot villkor i besluten  om 
transportdispens. En förklaring vi har fått till varför förare inte följer villkoren i beslutet 
har varit att nya förare inte förstår beslutets innehåll. Det krävs erfarenhet för att förstå 
vilket villkor som gäller för just den här vägsträckan. Enligt  uppgift har Trafikverkets 
beslutsmal med olika villkor sett likadan ut i många år. Vi föreslår att Trafikverket gör 
en översyn av texten i beslutsmallen utifrån perspektivet vårdat, enkelt och begripligt 
språk samt att texten anpassas efter förarens behov . Om Trafikverket gör en översyn av 
beslutsmallen med villkor kommer många kommuner att ta efter och uppdatera sina 
mallar.  
7.4 Trafikverket kan arbeta mer med 
förarstöd  
Detta förslag kopplar till förslaget om översyn av beslutsmallar. Teknikutvecklingen i 
lastbilar sker snabbt. Idag erbjuder Trafikverket en ljudfil som är till för att erbjuda 
förarstöd vid bropassage. Vi föreslår att Trafikverket utarbetar fler frivilliga tjänster 
kring temat förarstödjande teknik för att underlätta för föraren att följa beslu tet om 
transportdispens t.ex. utifrån visuellt kartstöd.  
7.5 Förändrad praxis: grupp - och zonbeslut  
Mobilkranar, framför allt de som kör s k taxi -körningar, behöver flexibilitet som 
möjliggör en snabb omplanering om något oförutsett inträffar. Det kan t.ex. h andla om 
att en mobilkran inte kommer i väg i tid för nästa uppdrag från en byggarbetsplats och 
att beslutet om transportdispens för nästa uppdrag därmed förfaller. Under projektets 
gång har frågan väckts om det inte skulle gå att få till mer flexibla besl ut rörande 
transportdispenser för mobilkranar t.ex. utifrån ett ”typfordon” eller en ”kategori” då 
många mobilkranar liknar varandra.  
Grunden för transportdispenser är ett ”enskilt fall” (13 kap. 3 § trafikförordningen). Ett 
enskilt fall är ett undantag fö r den här transporten, för den här specifika vägsträckan, för 
en viss individ (person eller fordon). Att arbeta med en generell ”typ” eller ”kategori” av  40 
This work is licensed under CC BY 4.0  mobilkranar är inte ett enskilt fall enligt vår mening och vi tror därför inte att det är en 
framkomli g väg utifrån dagens regelverk.  
Så som vi har förstått Trafikverkets praxis idag beviljas transportdispens fordon för 
fordon. Vårt förslag är att pröva om det går att bevilja gruppbeslut utifrån hur 
Transportstyrelsen utfärdar sina bestämmelser dvs. tänka  nytt inom nuvarande 
regelverk. Transportstyrelsen kan t.ex. besluta att ge personen X i tillstånd att köra 
fordon 1, 2 eller 3 för den här vägsträckan15. Med samma logik borde det gå att ge ett 
beslut utifrån att ett enskilt transportuppdrag på den här sp ecifika sträcka får utföras 
med fordon 1, 2 eller 3 etc.16 Nackdelen med vårt förslag är att handläggningen kommer 
att ta längre tid eftersom varje fordon måste prövas utifrån fordonsduglighet, men att 
det på sikt borde gå att återvinna kunskap om fordonen  från äldre ärenden i fråga om 
hur lika de är varandra. Ett motargument mot vårt förslag om gruppbeslut är att det kan 
ses som ett sätt att runda lagstiftningen (gruppbeslut upphör att vara ett enskilt fall).  
Vårt förslag med gruppbeslut löser heller inte utmaningen med att mobilkranar kan 
befinna sig på olika platser och därmed inte är direkt utbytbara mot varandra eftersom 
vägsträckans lämplighet också måste prövas i varje enskilt fall. För att nå en större effekt 
behöver gruppbeslut kombineras med zonbes lut. Ett zonbeslut utgår ifrån ett avgränsat 
område t.ex. Södermalm. Ett zonbeslut kan vara positivt eller negativt. Ett positivt 
zonbeslut innebär att inom den här zonen får fordon framföras på gata 1, plus gata 2, 
plus gata 3 etc. Ett negativt zonbeslut innebär att ett fordon får framföras överallt inom 
den här zonen minus gata 1, minus gata 3, minus gata 3 etc. Utmaningen med zonbeslut 
är att sådana ställer högre krav på handläggningen (lämpligheten för fler vägsträckor 
måste prövas samtidigt) och kommer  ta längre tid att handlägga.  
Ett första steg, för att pröva om grupp - och zonbeslut är en framkomlig väg, är att någon 
sökande med mobilkranar framställer ett yrkande härom i en ansökan till Trafikverket 
och om Trafikverket säger nej till detta, sedan öv erklagar till Transportstyrelsen. Det är 
oklart hur en sådan ansökan praktiskt kan genomföras i förhållande till formuläret i Trix. 
Det går emellertid alltid att lämna in en skriftlig begäran om gruppbeslut till Trafikverket 
oavsett hur Trix är designad.  
7.6 Kartbild över färdväg medföljer 
remissbegäran  
Återkommande var det många kommunala handläggare som lyfte fram att det fanns en 
osäkerhet över vad de egentligen yttrade sig över när Trafikverket begärde en remiss 
ifrån dem. De som ansöker om transportdispens  via Trix anger färdvägen via en digital 
karta baserat på NVDB. Men kartan följer inte med i remissen till kommunen utan 
färdvägen beskrivs i text. Här kan det lätt gå fel eftersom kommunen kan ha en egen 
karta med andra uppgifter att tillgå och när handlä ggaren översätter texten från 
Trafikverket till sin karta är det inte säkert att texten översätts rätt till kommunens karta. 
Vårt förslag är därför att Trafikverket undersöker möjligheten att på lämpligaste sätt 
 
15 Jämför hur Transportstyrelsen beviljar nyttoparkeringstillstånd.  
16 Jämför hur Transportstyrelsen beslutat om enskilt transportuppdrag t.ex. VVFS 2006:69 om 
undantag från bestämmelser om antalet passagerare i en bil (s k studentflak) .  41 
This work is licensed under CC BY 4.0  skicka med kartbilden över färdvägen från Tr ix i remissen till kommunen för att undvika 
onödiga missförstånd.  
7.7 Förenklat samråd i båda riktningarna  
Idag kan Trafikverket på egen hand handlägga ett ärende om transportdispens utan att 
begära in yttrande från kommunen under förutsättning att det träffat s ett avtal om 
förenklat samråd. Det omvända förekommer inte. Det finns kommuner som handlägger 
ett större antal ärenden där ansökan omfattar en lite snutt på statens väg och yttranden 
från Trafikverket behöver därför begäras in. Det hade underlättat för k ommunerna om 
de på egen hand, utan att begära in ett yttrande från Trafikverket, hade kunde fatta beslut 
i sådana ärenden direkt. Vi föreslår därför att Trafikverket kan undersöka möjligheter 
och intresse att erbjuda förenklat samråd i båda riktningarna. E n förutsättning för att ge 
kommuner rätt att fatta beslut utan att samråda i varje enskilt ärende med Trafikverket 
är att de vid ett eventuellt hinder på vägen enkelt kan ta kontakt med transportören och 
återkalla transportdispensen samt att infrastrukture n är av enklare beskaffenhet dvs. 
ingen bro.  
7.8 Transportörer kan lyfta behovet av 
förenklat samråd för ett område  
Förenklat samråd är inte bara en fråga för Trafikverket och en enskild kommun. En 
transportör kan t.ex. initiera frågan och lyfta fram att för det här området finns det ett 
behov av förenklat samråd. Det kan t.ex. ske om en transportör vet att det kommer att 
gå många transporter i ett område framöver och som behöver en snabbare handläggning.  
7.9 Förenklat regelverk: Varför begränsad 
trafik på hel ger?  
Behovet av när transporter behöver utföras förändras över tiden. Just -in-time är numera 
en verklighet för många transportörer. Samtidigt har Transportstyrelsen gett ut 
föreskrifter (TSFS 2010:141) och allmänna råd (se TSFS 2009:64 och TSFS 2009:62) 
som begränsar i tid när en transport får utföras under en helg. Transportörer har 
framfört till oss att föreskrifter /råd  om förbud mot transporter under vissa tider 
försvårar eller omöjliggör transportuppdraget eftersom tidsfönstret blir för smalt och att 
en individuell prövning hade varit att föredra.  
Vi har under projektets gång ställt frågor till olika representanter om varför det 
egentligen behövs ett generellt helgförbud under vissa tider för hela Sverige. Det enda 
svaret vi fått är att det underlättar h andläggningen att inte behöva göra en prövning i det 
enskilda fallet. Ingen har i sig kunnat förklara för oss varför reglerna behövs idag utan 
dessa synes vara en kvarleva från en äldre lagstiftning från 1970 -talet rörande förbud 
mot tyngre lastbilstrafik under vissa perioder. Motiveringen då var att det förelåg en risk 
för trafikolyckor mellan lastbilar och ovana helgförare och att lastbilar därför inte skulle  42 
This work is licensed under CC BY 4.0  få framföras på helger.17 Genom intervjuerna har vi också fått veta att en del kommuner 
håller hå rt på bestämmelserna angående tiderna när de beviljar transportdispens medan 
andra kommuner bortser helt från dessa.  
Det är Transportstyrelsen som utfärdat föreskrifterna och de allmänna råden som 
inskränker för långa eller för breda transporter under vis sa tider på dygnet. Vårt förslag 
är att Sveriges åkeriföretag tar kontakt med Transportstyrelsen och framställer en 
begäran om översyn av föreskrifterna/råden för att få till en genomlysning angående om 
bestämmelserna fyller någon funktion i dagens samhäll e. Blir det bättre beslut (bättre 
precision) om det görs individuella prövningar i det enskilda fallet utifrån färdväg och 
hur trafikerad vägen är vid en viss tidpunkt ställt mot ökad handläggningstid?  
7.10 Fler anpassade säkra uppställningsplatser  
Regeringen har gett Trafikverket i uppdrag att under åren 2018 –2029 göra en översyn 
av hur bristen på säkra uppställningsplatser för yrkestrafiken kan avhjälpas.18 De 
transportörer vi intervjuade, som utförde långväga transporter, uppgav att det fanns en 
stor brist f ör säkra och trygga uppställningsplatser för denna typ av transporter/fordon. 
Vårt förslag är att Trafikverket, i sitt arbete med regeringsuppdraget även tar höjd för 
denna typ av transporter/fordon.  
7.11 Fler trygga och säkra kontrollplatser för 
denna typ av t ransporter  
Poliser har till oss under intervjuer framfört att det är en utmaning att kontrollera för 
breda, för tunga eller för långa transporter/fordon eftersom lämpliga kontrollplatser 
med relevant teknisk utrustning saknas eller är för få i regionen.  
Trafikverket ansvarar för och underhåller fasta kontrollplatser. Kraven på 
kontrollplatserna regleras i direktiv 2014/45/EU19 och i föreskrifter från 
Transportstyrelsen20.  
Nyligen har en statlig utredning offentliggjort sitt betänkande Kontroller på väg  (SOU 
2021:31 s 173  ff) där frågan om kontrollplatser i allmänhet behandlades. Utredningen 
lyfter fram att kontrollplatser är en central förutsättning för effektiva kontroller av 
yrkestrafiken. Utredningen föreslår bl.a. att Trafikverket ska ta ett större ansv ar för 
kontrollplatser. Vi föreslår att i den framtida beredningen av kontrollplatser bör även 
fråga om trygga och säkra kontrollplatser för denna typ av transporter/fordon tas med.  
Utöver att arbeta med den fysiska utformningen behöver även ett arbete inr iktat mot 
metod göras. Hur genomförs en säker kontroll?  
 
17 Se t.ex. prop. 1973:19 för en diskussion om varför det behövdes ett generellt helgförb ud mot 
tyngre trafik.  
18 Regeringsbeslut 2018 -07-05, N2018/04052/MRT  
19 Bilaga III till Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/2014/45/EU av den 3 april 2014 om 
periodisk provning av motorfordons och tillhörande släpvagnars trafiksäkerhet och om 
upphäva nde av direktiv 2009/40/EG.  
20 Transportstyrelsens föreskrifter och allmänna råd (TSFS 2010:78) om teknisk 
kontrollutrustning hos besiktningsorgan och provningsorgan.   43 
This work is licensed under CC BY 4.0  7.12 Effektivare informationsutbyte på fältet  
Poliser har till oss under intervjuer framfört att de arbetar dygnet runt medan 
handläggare av transportdispenser arbetar under kontorstid. Poliser har uttryck t att de 
skulle vilja dygnet runt kunna kontrollera om ett fordon har transportdispens eftersom 
det skulle underlätta deras arbete. Transportstyrelsen har t.ex. jourverksamhet när det 
gäller cabotagefordon.  
Kontrollmöjligheter kopplar till teknikutveckling en. Stockholms stad har t.ex. utvecklat 
datahubben ”Paris”. Idag används Paris för att kontrollera om ett fordon har 
parkeringstillstånd eller inte. Kontrollanter kan enkelt via hubben läsa av ett fordons 
registreringsnummer och sedan göra en kontroll mot Paris om parkeringstillstånd finns 
eller inte finns. Stockholms stad har i projektet ”Life aspire” testat om det går att i hubben 
lägga till fordon med transportdispens och sedan ge åtkomst till Polismyndigheten för 
kontroll i realtid huruvida ett fordon h ar dispens eller inte. Paris fick i projektet 
information från dispensgruppens diariesystem för området Gamla stan och miljözon.  
Vi föreslår att fler myndigheter t.ex. Trafikverket undersöker om appar eller liknande 
kan vara ett sätt att effektivt dela inf ormation om transportdispenser mellan myndighet 
och Polismyndigheten. Att dela information mellan myndigheter via appar skulle vara en 
möjlig väg att få till bättre och effektivare kontroller av transportdispenser, men behöver 
samtidigt följa de regler som  finns för datadelning mellan myndigheter. Enligt uppgift 
håller Trafikverket på att undersöka möjligheten att ge Polismyndigheten läsrättigheter 
i Trix.  
7.13 SKR i arbetet med transportdispenser  
Kommunala handläggare har till oss uttryckt att det finns en stor  kunskapsbrist och att 
arbetsuppgifterna har en låg status. Det saknas på kommunal nivå t.ex. 
utbildningsmaterial, handböcker för handläggning, riktlinjer, tips och exempel på 
formuleringar avseende bra beslut med olika villkor. Varje kommun får så att säg a 
uppfinna hjulet på nytt och det finns ingen harmonisering mellan kommuner. 
Trafikverket kan inte heller berätta för kommuner hur de ska handlägga sina 
ansökningar (är inte myndighetens uppdrag).  
Vårt förslag är att SKR tar en mer aktiv roll i utvecklande t av området transportdispenser 
för att harmonisera kommuners arbete. SKR skulle t.ex. kunna ge ut en handbok 
liknande de man gjort för skolskjuts och lokala trafikföreskrifter, anordna utbildningar, 
skapa ett verktyg för viktberäkningar, visa på det goda exemplet etc. En annan viktig 
uppgift för SKR kan vara att arbeta med att samla in statistik över transportdispenser 
från kommunerna.  Vi tror att om SKR tar en mer aktiv roll inom området kommer 
statusen för arbetsuppgifterna att höjas inom kommuner samt att kvaliteten på besluten 
blir bättre.  
7.14 Mer statistik om transportdispenser  
Att regler och krav följs är centralt för att skapa en fungerande marknad med rättvisa 
villkor och fungerande konkurrens. Polismyndigheten och Transportstyrelsen har en 
gemensam ti llsynsstrategi för att öka yrkestrafikens regelefterlevnad. Vi föreslår att  44 
This work is licensed under CC BY 4.0  myndigheterna i sitt arbete även tar med för breda, för tunga eller för långa transporter 
och fordon i sin strategi.  
Idag samlar inte Polismyndigheten in någon statistik rörande t ransportdispenser från 
arbetet i fält. Det går därför inte att göra några uttalanden om regelefterlevnaden för 
denna typ av transporter och fordon t.ex. om regelefterlevnaden ökar eller minskar över 
tid.  Vi föreslår att Polismyndigheten i framtiden samlar  in data från genomförda 
kontroller.  
Transportstyrelsen genomför också regelbundet s k tillståndsmätningar avseende 
kontrollefterlevnad för att få en bild över hur väl företagen som är verksamma på 
marknaden för yrkestrafik på väg lever upp till de krav s om finns baserat på data från 
Polismyndigheten. Vi föreslår att myndigheterna i framtiden även tar med denna typ av 
fordon och transporter i en egen kategori i tillståndsmätningarna i sina slumpmässiga 
vägkontroller.  
Idag samlas det inte in någon särskild statistik från trafikolyckor där en för lång, för bred 
eller för tung transport eller fordon varit inblandad. Det går inte att skilja dessa 
transporter från andra transporter. Transportstyrelsen ansvarar inom 
trafiksä kerhetsområdet för att samla in och tillhandahålla statistik om vägtrafikolyckor 
i Sverige som leder till personskador. Statistiken baseras på uppgifter som rapporterats 
in av två separata källor; Polismyndigheten och akutsjukhusen i Sverige. Uppgifterna 
sparas i Transportstyrelsen olycks - och skadedatabas Strada. Vi föreslår att det i 
framtiden samlas in statistik i en egen kategori för denna typ av transporter så att det går 
att analysera om för långa, för tunga eller för breda transporter och fordon är ö ver- eller 
underrepresenterade när det gäller trafikolyckor.   
7.15 Digital uppföljning och övervakning samt 
sanktionsväxling  
Kontroller på väg genomförs generellt utifrån fyra syften. Dessa är främja 
brottsbekämpning och öka trafiksäkerheten samt åstadkomma en  god social situation 
för förarna och en sund konkurrens inom yrkestrafiken. De fyra syftena är även viktiga 
för dispens transport er. 
I våra intervjuer med kommunala handläggare har det lyfts fram att regelefterlevnaden 
på sina håll är låg (transporter genomförs utan dispens  alternativ t att villkoren inte följs ), 
framför allt i storstadsregionerna, men att även andra kommuner utanför 
storstadsregionerna kan ha problem med detta. Från branschhåll har det lyfts att det 
finns en omfattande problematik med transporter/fordon utan tillstånd och att detta 
leder till en osund konkurrens. Det lönar sig inte att göra rätt.  
Vi har också genom interv juerna funnit att myndigheter prioriterar olika. För väghållare, 
såsom Trafikverket och kommuner, är det viktigt att förhindra att en väg slits ner i förtid 
eftersom en förtida nedbrytning är förenad med stora kostnader. Idag har inte väghållare 
någon möjl ighet att genomföra kontroller utan den uppgiften ligger på 
Polismyndigheten. Men Polismyndigheten prioriterar inte kontroller av 
transportdispenser. Kommunala handläggare har till oss uttryckt frustration över att 
polisen, enligt deras mening, inte gör ti llräckligt för att stävja missbruket.   45 
This work is licensed under CC BY 4.0  Idag finns ingen uppföljning över genomförda lovliga transportdispenser. Framför allt 
Trafikverket har uttryckt ett intresse av att få bättre kontroll över genomförda 
transportdispenser (statistik). Det finns också ens kilda kommunala väghållare som 
uttryckt ett liknande intresse. Samtidigt har majoriteten av de kommuner vi intervjuat 
varit helt ointresserade av frågan.  
Inom fordonsbranschen sker också en snabb teknikutveckling, vilket möjliggör helt nya 
sätt att överva ka/kontrollera fordon och transporter digitalt. Det är t.ex. möjligt att 
genom olika fordonssensorer övervaka hur mycket ett fordon väger under 
transportuppdraget. Det är också möjligt att programmera ett fordon så att det inte kan 
köra över en viss hastig het eller tillåta ett fordon att endast köra en förutbestämd 
vägsträcka (geofencing). En möjlig utveckling i framtiden skulle vara att i ett beslut om 
transportdispens lämna villkor som förutsätter att en viss teknik i fordonet används 
under transporten t. ex. geofencing.21 I nästa steg skulle väghållaren i beslutet kunna 
kräva en återrapportering på hur transporten har genomförts och om villkoren har följts. 
En sådan lösning öppnar också upp för zondispenser för fordon som ofta rör sig inom en 
viss bestämd zon. Om fordonet är utrustat med geofencingteknik kan detta övervakas 
och kontrolleras så att det stannar i den tillåtna zonen. Utmaningen ligger i att så länge 
transporten genomförts i enlighet med beslutet kan väghållaren använda resultatet för 
statistik ändamål, men vad ska väghållaren göra om återkopplingen från fordonet visar 
på att transporten inte genomförts enligt villkoren och att ett brott har begåtts? Föraren 
kan t.ex. ha kopplat bort geofencingutrustningen och kört för fort, valt fel väg eller kö rt 
vid fel tidpunkt. Det finns därmed en risk för att väghållaren samlar in data om enskilda 
personers brottslighet, vilket egentligen bara brottsbekämpande myndigheter ska göra.  
Australien har kommit långt med att övervaka uppkopplade för tunga fordon und er färd. 
Australien delar in data från fordonen i tre kategorier. I den första kategorin finns 
tvingande  data som går till kontrollmyndighet (bevis på överträdelse) kallat Intelligent 
Access Program (IAP) och som är reglerat genom lagstiftningen Heavy Vehi cle National 
Law Act 2013 (individuell data). En annan kategori är frivillig data rörande transporten 
kallat Telematics Monitoring Application (TMA) och som kan användas som förarstöd 
under genomförandet av transporten (individuell data). En tredje kategor i är frivillig 
vägdata kallat Road Infrastructure Management (RIM) och som går till väghållaren 
(aggregerad data). Eftersom data har olika mottagare och olika villkor finns det en 
halvstatlig organisation kallat Transport Certification Australia (TCA) som samlar in 
data och sedan skickar den vidare till rätt mottagare och vars syfte är att bygga förtroende 
för datadelningen. I ett beslut om transportdispens kan t.ex. väghållaren ställa krav på 
att IAP -data levereras till TCA. Om insamlad IAP -data sedan visa r på en lagöverträdelse 
rapporteras detta vidare av organisationen till Polismyndigheten. Men eftersom TCA 
sitter mellan föraren och Polismyndigheten ser organisationen till så att 
Polismyndigheten bara får data om dispens överträdelsen och inte också samti digt 
tillgång till data om t.ex. en hastighetsöverträdelse.  
En möjlig väg framåt är att införa ett liknande system i Sverige. Sverige har genomfört 
försök med s k intelligent tillträdeskontroll (ITK) för fordon som bygger på det 
 
21 I projektet Smarta Urbana Trafikzoner (finansierat av Vinnova) genomförs under 2021 – 2022 
försök med en betongbil i Stockholm som är utrustad med geofencing och vars framförande är 
reglerat i ett beslut om transportdispens. I projektet ska transportören återrapportera till 
kommunen om hur transporten genomförts.   46 
This work is licensed under CC BY 4.0  australiensiska systemet. F örsöken visar på att ITK är tekniskt möjligt att framföra.22 
Enligt vår mening behöver det utredas vidare om det behövs en lagstiftning angående 
tvingande datainsamling om överträdelse av transportdispenser , vem i så fall som ska 
samla in data från fordone n och dela med vem samt hur förtroende  och acceptans  för 
data s tillförlitlighet  kan skapas för att ITK -tekniken ska komma vidare.  
En alternativ möjlig väg framåt för att öka regelefterlevnaden skulle vara att ge 
väghållare möjlighet att direkt utföra (digi tala) kontroller om ett beslut om 
transportdispens har följts eller inte (tillsynsbefogenhet). Det innebär att flytta 
kontrollbefogenheten från Polismyndigheten till väghållaren. Då får den myndighet 
(väghållaren) som har ett direkt intresse av frågan ocks å en möjlighet att göra 
uppföljningar av transportdispenser. En sådan möjlighet förutsätter sanktionsväxling 
dvs. en överträdelse av en transportdispens alternativt att transporten körts utan 
tillstånd är inte längre brottsligt/straffbart med påföljden böt er utan påföljden blir i 
stället en sanktionsavgift (administrativ sanktion) som beslutas av väghållaren. Eftersom 
data inte längre samlas in om brottslighet behövs ingen lagstiftning angående 
datainsamlingen i sig liknande den australiensiska lagstiftning en och data kan gå direkt 
till väghållaren.  Exempel på sanktionsavgift er som redan finns  inom trafiklagstiftningen 
är felparkeringsavgift och överlastavgift. Ansvaret för sanktionsavgifter är vanligen strikt 
dvs. skyldigheten uppkommer när ett regelbrott o bjektivt kan konstateras.  
Frågan om sanktionsväxling behöver utredas vidare i annan ordning. Vi noterar här att 
den nyligen genomförda statliga utredningen  Kontroller på väg  (SOU 2021:31) inte 
gjorde några överväganden om sanktionsväxling för denna typ av  transporter/fordon. 
Vidare behöver den tekniska utvecklingen av system och hårdvara samordnas med en 
eventuell övergång till sanktionsavgift så att det inte blir något glapp.  
8 Möjlig utveckling av 
dispenshantering på systemnivå  
Ett av projektets mål är att  beskriva potentiella förändringar av nuvarande 
dispensprocess med särskild fokus på digitaliseringsmöjligheter och juridiska processer. 
Den nuvarande processen har varit utgångspunkten och från denna har utmaningar 
likväl som möjligheter tagits fram tills ammans med representativa aktörer. Vägen från 
potential till implementerad och väl fungerande flerpartslösning tenderar att kosta i 
termer av tid och resurser i proportion till skalan på lösningen och antalet inblandade 
aktörer och perspektiv (Andersson et  al. 2008). Väl genomförd blir varje förändring svår 
att ändra då flertalet aktörer byggt nya rutiner och ett beroende, varför en agil 
utvecklingsmetodik blir komplex. Transportsektorns pågående digitalisering är därtill 
ett område stadd i ständig förändri ng med många nya framväxande digitaliseringskrav 
från angränsande områden.  
Projektet har utformats med detta i åtanke och för att undvika ta felinformerade tidiga 
beslut har en scenariobaserad metod använts, inspirerad av morfologisk analys. Denna 
ansats är lämpad för att analysera komplexa problem och genererar multipla framtida 
scenarier med utgångspunkt i ett antal designval. Metoden används inom områden som 
 
22 T, Asp, S Wandel och P Rydé n (2018) Demonstration Intelligent Tillträdes -Kontroll   47 
This work is licensed under CC BY 4.0  teknisk design, policyutveckling och strategi (Álvarez and Ritchey 2015). 
Grundelementet är en s å kallad morfologisk box som innehåller centrala attribut och 
deras möjliga designvarianter (Zwicky 1967).  
För att illustrera de huvudsakliga trenderna med påverkan på framtida 
transportdispenser och informera designen av mer detaljerade scenarier har proj ektet 
med utgångspunkt i intervjumaterial och expertdiskussioner tagit fram en övergripande 
modell baserad på två axlar. Den första axeln handlar om upplevd servicegrad, sett ur ett 
näringslivsperspektiv. Den andra axeln handlar om graden av teknikstöd. De t handlar 
mestadels om hur ny teknik kan stödja utvecklingen, men även hur tillgången på digitala 
stödsystem är fördelad bland aktörerna. I dagens hantering har till exempel Trafikverket 
tillgång till förhållandevis avancerad teknik, medan kommuner inte ha r det.  
 
Figur 3: Scenariokors för utvecklingen av dispensprocessen  
 
Modellen representerar möjliga designrymder baserade på grader av teknikstöd och 
servicegrad. I hörnpositionerna återfinns extrema scenarier där en eller två faktorer 
maximeras eller minimeras. Nära mitten hittas nuläget. Det finns inga egentliga 
begränsningar för hur många scenarier som kan beskrivas, men för att illustrera tydligt 
urskiljbara möjligheter har projektet valt att namnge sex scenarier totalt. Av dessa ses 
två som varken önskvärda eller troliga varför endast fyra kommer att beskrivas i detalj. 
Det första extremscenariot som projektet inte ser som önskvärt och därför heller inte 
kommer att beröra ytterligare är scenario ”service desk”. Här sänks gra den av teknikstöd 
medan manuell handläggning ökas kraftigt. Det finns inga tecken på att en sådan 
utveckling bedöms som trolig. Det andra extremscenariot är ”total avreglering”. Här ses 
låg grad av efterlevnadskontroll och det faktum att ansökningar i prin cip aldrig får avslag 
som drivande skäl för total avreglering. Även om scenariot är teoretiskt intressant finns 
det idag inget intresse från parterna att driva en sådan linje och denna utveckling bedöms 
ytterst osannolik. Projektet har därför inte analyser at ett sådant utfall.  
De kvarvarande scenarier som projektet fokuserat på är i korthet följande. ”Nuläge” 
bygger på dagens situation med få eller inga förändringar. ”Digitaliserad 
självdeklaration ” bygger på en kraftigt ökad teknisk förmåga och en minsknin g av 
 48 
This work is licensed under CC BY 4.0  manuell handläggning. ”Super TRIX” bygger på en utökad teknisk förmåga och en helt 
ny organisationsform jämte sanktionsväxling. ”TRIX ++” bygger på att utöka 
Trafikverkets nuvarande tekniska förmåga till att täcka även kommunal hantering på ett 
integr erat sätt.  
Med utgångspunkt i vårt insamlade material och vår analys och validering med 
projektgrupp togs ett antal egenskaper för en framtida digital dispensprocess fram i syfte 
att detaljera scenarierna ovan.  
 
Figur 4: Morfologis k box för utveckling av dispensprocessen  
 
”Governance”  beskriver hur en framtida digitaliserad dispensprocess styrs. Tre 
distinkta möjligheter har identifierats. ”290+1” är en form där Trafikverket och 
kommuner oberoende av varandra styr delar av systemet, med andra ord en situation 
som liknar dagens. ”One st op shop” samlar samtliga myndigheter med beröringspunkter 
för delar av processen under en integrerad process där en extern aktör, såsom en 
sökande, aldrig ska behöva kontakta mer än en instans för ett ärende. ”Kommunkluster” 
är en form som specifikt berör kommuner. Den baseras på idag befintliga samarbeten 
mellan grannkommuner för genom centralisering att rationalisera hanteringen av 
dispenser – ett koncept med potential som kan få större spridning.  
”Kommunikation”  beskriver hur pågående ärenden kommunicera s till olika parter. I 
vårt fall rör detta främst polisen. ”Eget initiativ” innebär att parter (kommuner enligt vår 
undersökning) själva beslutar om att informera polisen. Detta sker i förekommande fall 
via lokalt etablerade kontakter men det är enligt vår a efterforskningar relativt ovanligt. 
”Full transparens” innebär att samtliga pågående ärenden och handlingar på ett enkelt 
sätt görs digitalt tillgängliga för myndigheter, återigen med polisen som exempel.  
”Tillgänglighet”  beskriver hur en framtida dispen sprocess är bemannad. Det är en 
sammantagen bedömning av samtlig hantering av berörda myndigheter – huvudsakligen 
Trafikverkets och kommunernas resurser. Nuläget representerar dagens situation där 
Trafikverket mestadels har relativt god bemanning och kan n ås för frågor om enskilda 
ärenden under kontorstid medan kommuner har en mycket varierad kapacitet. ”24/7” 
innebär att det finns adekvat bemanning för tjänsten under dygnets alla timmar. ”Ingen 
handläggare” innebär en avsaknad av mänsklig interaktion i de allra flesta fall.  
”Arkitektur”  är en övergripande beskrivning av hur en framtida digital dispensprocess 
byggs utifrån ett tekniskt perspektiv. ”Nuläge” innebär en mångfacetterad systemflora 
 49 
This work is licensed under CC BY 4.0  där Trafikverkets TRIX utgör en grund för en majoritet av ärenden a, men där 
kommunernas remissprocess hanteras i olika diariesystem och med en unik uppsättning 
lokala digitala verktyg för varje kommun. ”Centraliserad” innebär ett centraliserat 
nationellt system för dispenshanteringsprocesser i Sverige med en gemensam 
synkroniserad ärendehantering och handläggningsverktyg. ”Distribuerad” innebär att 
tekniska system skiljer sig åt aktörerna emellan men kopplas samman med varandra, 
exempelvis genom API:er för att uppnå en gemensam lägesbild.  
”Kontroll”  avser graden av fakti sk digital kontroll av utförda transporter. ”Nuläge” 
innebär en mycket begränsad kontrollfunktion, så som beskrivs i vårt intervjumaterial. 
En begränsad digital hjälpfunktion från Trafikverket avseende trafik över broar och 
manuella processer i vissa kommu ner är det enda som finns att tillgå, jämte polisens 
kontroller. Med ”distansövervakning” avses GPS -övervakning av dispenstransporter 
under genomförande. Detta kräver positioneringsutrustning i fordon, antingen som en 
del av fordonets egna system eller som  en extern hård -/mjukvarukombination. Ingen 
kontroll innebär just det. Detta alternativ innebär att polisen inte kontrollerar 
dispenstransporter alls, en del av ett extremscenario som bedömts osannolik av 
projektet, men som behållits som alternativ för hel hetens skull.  
Med ”Vikthantering”  avses hur ekipagets vikt hanteras i processen. Med alternativet 
”fordonsindivid” menas att varje fordon har en unik digital profil som kan användas för 
dispenshantering. ”Fordonsklass” innebär att nya fordonsklasser tas fr am av 
Transportstyrelsen för att hantera olika sammansatta dispensekipage. ”Fordonsgrupp” 
innebär att fordonsindivider kan klustras i grupper med samma egenskaper. Detta för 
att underlätta byte av utförande fordon i redan sökta dispenser.  
Med ”Styrmedel”  avses hur dispensprocessen kan skapa incitament och generera 
finansiering. ”Reglering” innebär lagstadgade begränsningar av trafik. Detta är i enlighet 
med dagens situation och samtliga scenarier som utreds har en sådan komponent – 
avsaknad av reglering är en del av ett av extremscenarierna som projektet ser som ytterst 
osannolikt och därför inte beskriver i detalj. Med ”avgifter” avses en kostnad för varje 
ärende som tas ut av sökanden. Detta är fallet redan idag. Med ”nudging” avses en 
uppsättning mjukare styrmedel för att uppmuntra beteenden som är önskvärda. 
Exempel på detta är frivilliga utbildningar eller certifieringar.  
Med ”Garanterad svarstid”  avses just den tid en sökande kan räkna med innan svar 
på inkommen dispensansökan kommer. ”Minuter” innebär en betydande förändring 
gentemot dagens nivå, något som kräver stora förändringar i underliggande 
informationsunderlag och stödjande system, vilket beskrivs i förekommande scenario 
längre fram. ”Timmar” är en nivå som ligger betydligt över dagens garantini vå. Det här 
är något som även idag uppnås i många fall, men det är inget som garanteras. Med 
”dagar” avses i praktiken den nivå som förekommer idag.  
   50 
This work is licensed under CC BY 4.0  8.1 Nuläge  
Den nuvarande dispenshanteringsprocessen har beskrivits i detalj i tidigare delar av 
rapporten. F ör att ge de framtidsorienterade scenarierna en ram inkluderas här en 
övergripande beskrivning av processer, system och relationer så som de ter sig för 
närvarande.  
 
Figur 5: Systemigram över dispensprocessen i nuläget  
 
Ansökan: Söka nden loggar in i TRIX på sin profil, fyller i de poster som krävs, och 
skickar in dispensansökan. Sökanden kan också initiera remissförfaranden för 
inblandade kommuner. Utbildning på TRIX ges av Trafikverket till sökanden som 
efterfrågar access. En rabatte rad kostnad för ärendehantering är jämte snabbare 
hantering ett incitament att genomgå utbildning och arbeta direkt i systemet.  
Handläggning och beslut: Efter att en ansökan registrerats i TRIX kommer 
handläggaren eller sökande manuellt att ta kontakt med de kommuner som inkluderas i 
ruttplanen via TRIX. Trafikverket handlägger sin del av rutten och i förekommande fall 
rutter som täcks av förenklade samråd. För att involverade kommuner ska ge sina 
yttranden skapas ett epostmeddelande i TRIX. Ärendet beskriv s i klartext.  
Kommunal handläggare läser ansökan och jämför rekommendation från Trafikverket 
med information i egna system, lokala föreskrifter, pågående störningar med mera. Ofta 
inkluderar detta kontakt med personer inom den lokala förvaltningen med 
spec ialistkompetens och roller. I andra fall sitter handläggaren på denna kompetens och 
befattning själv. I förekommande fall nyttjas en lathund för processen och en lokalt 
utvecklad mall för att genera ett yttrande.  
När samtliga remissinstanser delgett sina y ttranden ges ett samlat svar av Trafikverket. 
Detta innehåller ruttanvisningar baserat på brodata från B aTMan. 
Genomförande: Sökanden delges dispensbeslutet och har även rutt med 
broanvisningar att tillgå under färd och bestämmer själv när transporten ska påbörjas 
utifrån de ramar som ges i dispensbeslutet. Ingen information hämtas in under 
 51 
This work is licensed under CC BY 4.0  transportens gång och det går inte att följa färden digitalt. Det ges heller inga 
notifieringar om när en transport börjar eller att den är genomförd.  
Uppföljning: Borts ett från sporadiska insatser på lokal nivå sker ingen uppföljning av 
genomförda transporter. TRIX sparar genomförda dispensärenden och kommuner 
sparar sina ärenden i diariesystem, men dessa är svåra att omsätta till användbara 
analyser av annat än själva ä rendehanteringen i sig hos Trafikverket. Det finns i 
dagsläget i princip ingen data användbar för att förstå när dispenstransporter faktiskt 
utförs eller vilka konsekvenser de faktiskt har för trafikflöde, säkerhet eller vägunderhåll.  
 
Figur 6: Morfologisk box av dispensprocessen i nuläget   
 52 
This work is licensed under CC BY 4.0  8.2 Scenario “TRIX++”  
Scenario ”TRIX++ ” bygger på ett bättre integrerat 
arbetsflöde mellan myndighetsaktörer i dagens 
dispensprocess. Trafikverkets befintliga systemresurs 
TRIX användningsområde utökas till att även innefatta 
kommunal hantering. Detta förväntas leda till en 
effektivare hanterin g, samt högre kommunal 
handläggningskompetens. Scenariot diskuteras nedan 
med utgångspunkt i den generiska processens 
sekventiella steg. Notera att ”beställning” inte tas upp här då detta steg inte beräknas 
påverkas av denna förändring.  
 
Figur 7: Systemigram över scenario "TRIX++"  
 
Ansökan: Ansökan fungerar för sökanden precis som i nuläget för de sökanden som 
använder sig av TRIX. Sökanden loggar in på sin profil, fyller i de poster som krävs, och 
skickar in dispensansökan. Redan vi d ansökan ges ett löpnummer för Trafikverket, men 
även för samtliga involverade kommuners diariesystem, som automatiskt registrerar ett 
internt kommunalt löpnummer samt returnerar ett meddelande till TRIX där det 
kommunala och Trafikverkets ärendenummer ko pplas samman. Den snabba kopplingen 
till kommuners system ger en möjlighet att direkt notifiera berörd handläggare vilket 
möjliggör en snabbare kommunal respons. Koordinationen av de diarieförda numren för 
ärendet sker hos Trafikverket.  
Handläggning och b eslut: När en ansökan registrerats i TRIX notifieras alltså direkt 
även de kommuner som inkluderas i ruttplanen. Trafikverket handlägger sin del av 
rutten på samma sätt som idag. När involverade kommuner ska ge sina yttranden skiljer 
sig däremot processen markant. I stället för ett e-mail med text genererat av TRIX har 
kommunala handläggare nu access till TRIX -systemet självt och arbetar där med 
enhetliga systemstöd i form av digitala formulär och mallar samt digitala ruttkartor på 
I Scenariot TRIX++ ingår bland 
annat följande åtgärdsförslag i 
befintlig eller utökad form:  
• Kartbild i remissbegäran  
• Effektivare 
informationsutbyte   53 
This work is licensed under CC BY 4.0  precis samma sätt som Tra fikverkets handläggare och sökanden. Alla aktörer kan se hur 
de andra responderat och sökanden får en snabb och enhetlig bild över läget för den 
aktuella dispenstransporten. Utökad access till TRIX kan även ges till polisen som 
därmed ges möjlighet att läs a beviljade tillstånd och planera sina trafikaktiviteter med 
aktuella dispenstransporter som ett av många underlag.  
Konversationer med enskilda kommuner eller Trafikverk kring ändringar av rutt och 
andra krav på transporten är omedelbart synliga för alla a ktörer. När samtliga 
remissinstanser delgett sina yttranden ges ett samlat svar av Trafikverket. Detta 
innehåller samma ruttstöd baserat på brodata som idag och följer samma mall som den 
TRIX använder sig av i nuläget.  
Genomförande: När transporten utförs sker det på samma sätt som i nuläget. 
Sökanden har dispensbeslutet och rutt med broanvisningar att tillgå under färd och 
bestämmer själv exakt när transporten ska påbörjas utifrån de ramar som ges i 
dispensbeslutet. Ingen information hämtas in under transp ortens gång och det går inte 
att följa färdvägen digitalt. Det ges heller inga notifieringar om när en transport börjar 
eller att den är genomförd.  
Uppföljning: Genom en gemensam uppsättning verktyg och en integrerad 
arbetsprocess har Trafikverkets och kom munernas handläggare en större förståelse för 
hur andra instanser arbetar och kunskapsdelningen i det dagliga arbetet har blivit 
mycket enklare. Mallar för yttranden är gemensamma vilket gör det betydligt lättare att 
söka efter mönster i det data som den v äxande mängden genomförda dispenstransporter 
lämnar efter sig i TRIX. Det ger större möjligheter att analysera effekter av 
dispenstransporter på trafik och infrastruktur i efterhand.  
 
Figur 8: Morfologisk box över scenario TRIX++  
 
Förväntad effekt:  
• Lika hantering från alla myndigheter: kommuner och Trafikverket.  
• Mer effektiv och mindre tidsödande hantering på kommunal nivå.  
Åtgärder som krävs: Även om mycket av det som beskrivs i scenariot redan finns 
behövs en del central funktionali tet utvecklas.  
 54 
This work is licensed under CC BY 4.0  • TRIX behöver tillföras nya grupper av användare: kommunala handläggare och 
polisen.  
• Då det rör sig om myndighetsanvändande uppstår en viss komplexitet i 
spårbarheten i ärenden, och detta behöver koordineras. I sak är det ingen större 
skill nad jämfört med dagens hantering av diarier, men scenariot förutsätter en 
direktintegration mot kommunala diariesystem. Här finns ett antal typer av 
system i drift på den svenska marknaden, men de flesta kommuners diariesystem 
hanteras av ett fåtal kommers iella system och det är fullt möjligt att integrera 
dessa på den nivå som krävs för TRIX++.  
• Nya användare måste också utbildas. Redan nu förekommer utbildning av 
kommunala handläggare i viss mån, men scenariot förutsätter en mycket mer 
utförlig och heltäc kande utbildning. Här har Trafikverket redan väl utarbetade 
rutiner för utbildning av sina företagsanvändare av TRIX och dessa rutiner kan 
med stor säkerhet anpassas för ändamålet.  
• För de merkostnader som utvecklingen, införandet samt driften av TRIX++ ge r 
kommer Trafikverket att behöva ta ut en avgift från kommuner. Kommuner tar 
idag olika betalt för en dispenshantering. En lämplig modell för 
systemförvaltning kan vara BaTMan där Trafikverket förvaltar och ett stort antal 
kommuner betalar Trafikverket för  detta.  
• Scenariot kräver inte en samordning av kostnadsnivå, men kommer sannolikt på 
sikt att leda till en mer samlad kommunal avgiftsbild på grund av en 
harmonisering av arbetssystem likväl som rutiner. Även om scenariot  beskrivs 
med en enskild kommunal bemanning  och organisering är det möjligt att det 
ensade arbetssättet på sikt gör det enklare att samverka klustervis över 
kommungränser.  
 
8.3 Scenario ” Digital självdeklaration ” 
Trafiksystemet genomgår för närvarande en 
accelererande digitalisering. Stora  
informationstekniska landvinningar har historiskt 
inneburit en rationalisering och automatisering av 
administration i alla möjliga sektorer. Inom 
förvaltning hanteras allt fler ärenden genom 
processer som brukar beskrivas som “självservice” 
där medborgare  själva fyller i uppgifter i digitala 
formulär som sedan behandlas med fullständig 
eller hög grad av automatik där data kontrolleras 
och avancerat beslutsstöd ges till handläggare för 
olika typer av åtgärder. Ett liknande scenario kan 
appliceras på dagens dispensprocess. För en överväldigande majoritet av sökanden av 
dispenser ges tillstånd. Andelen transporter som inte ges tillstånd är som visats i den 
inledande undersökningen försvinnande litet. Dispensen ger i stället en tvingande 
kontakt med rådgivande handläggare på Trafikverk och i kommuner som har synpunkter 
på föreslagen väg baserat på sina kunskaper om regelverk, infrastrukturens tillstånd och I Scenariot Digital Självdeklaration ingår 
bland annat följande åtgärdsförslag i 
någon form:  
• Mer förarstöd  
• Effektivare informationsutbyte  
• Digital uppföljning (ej 
sanktionsväxling)  
• Förändrad praxis: grupp och 
zonbeslut   55 
This work is licensed under CC BY 4.0  prognoser om trafiksituationen. Denna tillförsel av kompetens är det avgörande 
elementet i processen, inte nekande av dispens.  
 
Figur 9: Systemigram över scenario "Digital Självdeklaration"  
 
Scenariot utgår från detta och bygger på ett förändrat synsätt kring vad en dispens är - 
en service som underlättar för åkerier att utföra transporte r på effektivast möjliga vis 
med minsta möjliga inverkan på likväl medborgare och infrastrukturhållare. Detta 
genom en radikalt förbättrad digital infrastruktur och ovanpåliggande tjänster. För att 
bäst illustrera kapaciteten i ett tänkt system kommer scen ariot att beskrivas utifrån ett 
mobilkransperspektiv – mobilkransverksamhet betraktas som snabb och föränderlig av 
åkare likväl som deras kunder.  
Ansökan:  Ansökan sker i grunden på samma sätt som nu – ett åkeri ansöker i typfallet 
om tillstånd för en trans port. Detta sker i en applikation lik TRIX, men med förbättrad 
ergonomi som är anpassad för enkelt handhavande även i krävande miljöer såsom 
fordonshytter. Det möjliggör ett effektivt arbetssätt även för fåbilsåkerier. I detta fall har 
åkeriet ett fleet ma nagement system från en kommersiell aktör i vilken det finns en 
dispensfunktion. Denna har utvecklats baserad på de krav och riktlinjer som hanteras av 
Trafikverket. Funktionen i systemet är uppkopplad mot Trafikverkets centrala system. 
Åkeriet betalar sep arat till fleet management systemet och abonnemanget på 
Trafikverkets tjänst. Det aktuella fordonet ligger redan inlagt i ett detaljerat 
fordonsregister där data om individuellt axeltryck och övrig konfiguration är registrerat 
och kontrollerat av Transport styrelsen. Ett enkelt navigationsgränssnitt gör det enkelt 
att välja körväg med utgångspunkt i fordonets nuvarande position. Tillsammans med 
förväntad tid för transporten skickas detta digitalt till Trafikverkets centrala system.  
Handläggning och Beslut:  Handläggning börjar med att ansökan kommer till 
Trafikverkets centrala dispenssystem. Precis som idag bygger detta system på kopplingar 
till NVDB:s data över vägnätet men denna data är nu av betydligt högre kvalitet avseende 
 56 
This work is licensed under CC BY 4.0  uppdateringsfrekvens och detaljn ivå. Dispenssystemet kontrollerar fordonets 
konfiguration gentemot de begränsningar som finns angivna digitalt utefter möjliga 
färdvägar från start till slutpunkt. Transporten beräknas ske i anslutning till en sträcka 
som ingår i ett prioriterat dispensnät  som är under utveckling. Alla storstadskommuner 
och flera kommunförbund har tagit fram sådana sträckor. Dessa har mycket högre krav 
på datakvalitet än omliggande nät och är kontinuerligt kontrollerade med hänsyn tagen 
till dispenstransporter. Ekipagets ko nfiguration medger enligt systemet färd via en 
sträcka som ingår i dispensnätet.  
Systemet kontrollerar även hur framkomligheten ser ut den berörda tiden. På en 
delsträcka pågår ett vägarbete sedan en tid tillbaka. I ett nyutvecklat TA -systemet som 
ersatt FIFA hänvisas till sträckor definierade i det nyligen framtagna 
omledningsvägnätet. Men i detta systems detaljerade information anges också att arbetet 
just denna dag inte kommer att påverka trafiken, varför transporten kan tillåtas utan 
ytterligare korrig ering. Rekommendation ges därför till godkännande utan särskild 
åtgärd. Systemet visar resultatet inklusive föreslagen körväg och tidsfönster i ett särskilt 
fönster för jourhavande handläggare. Handläggaren kan gå in och ändra i tillståndet vid 
behov, men just i denna region är dataunderlaget av så god kvalitet att det endast händer 
i extrema undantagsfall och denna gång ändras ingenting och efter godkännande går 
ruttbeskrivningen tillbaka till sökanden. Information går samtidigt ut till flera aktörer 
via e n integration till Trafikverkets centrala trafikinformationssystem, LAIV. 
Trafikledningscentralen i den berörda regionen har därmed exakt information om 
transporten inklusive körväg och körtid och är redo att svara på frågor från allmänheten 
och delge info rmation till exempelvis radio och andra media. Via Trafikverkets API är 
flera tjänsteleverantörer uppkopplade och de får alla samma information så snart 
transporten planerats. Det innebär att privatbilister och annan kommersiell trafik får en 
möjlighet att  anpassa sin körning i tid och rum för att minimera förseningar och därmed 
köbildning. Även Polisen meddelas om den planerade transporten. Det ger trafikpolisen 
en större situationsmedvetenhet, vilket kan vara till hjälp då det operativa arbetet 
planeras o ch genomförs på vägarna.  
Sökanden notifieras om klart tillstånd i sin mobila app. Det har nu gått 12 minuter sedan 
ansökan skickades. Det kan ta längre tid, i synnerhet i utkanten av regionen där 
dataunderlaget är mindre välutvecklat, men oftast går det sn abbare.  
Genomförande:  Föraren startar fordonet och påbörjar färden. Appen är hela tiden i 
gång och vägleder transporten vägsegment för vägsegment. Transporten spåras via 
appens och fordonssystemets GPS. Hastigheten i rutten anpassas vid känsliga objekt 
såsom broar. Överträdelser gentemot angiven färdbeskrivning kan leda till böter och i 
värsta fall indraget tillstånd och föraren följer anvisningarna noggrant. Polisen har 
möjlighet att kontrollera ekipaget, men väljer oftast att inte göra det, till viss del  på grund 
av att transporten övervakas digitalt.  
Uppföljning:  Efter ankomst till målet registreras transporten som genomförd i appen. 
Detta sker automatiskt då fordonet stannat. Information skickas i ett avslutande anrop 
till dispenssystemet som i sin tur markerar transporten som avslutad och 
vidarebefordrar denna information via samma kanaler som tidigare till alla berörda 
parter. Historisk data från genomförda transporter används till olika saker av olika 
aktörer. Trafikverket och kommuner använder den fö r att följa upp hur 
dispenstransporter påverkar både infrastrukturslitage och trafiksituation. Data i form av  57 
This work is licensed under CC BY 4.0  GPS -spår skickas automatiskt till Polisens nyutvecklade system för övervakning av 
dispenstransporter. Där jämförs genomförd transport med den rutt  och de ramar som 
angetts där. I de fall avvikelser skett tar polisen beslut om att utfärda böter baserat på 
informationsunderlaget. Polisen har även möjlighet att bygga kunskap om hur olika 
typer av specialtransporter påverkar trafikflöden och säkerhet på  olika vägavsnitt och 
kan därför arbeta preventivt med de problem som kan uppstå.  
 
Figur 10: Morfologisk box över scenario digitaliserad självdeklaration  
 
• Lika behandling från alla myndigheter som hanterar dispenser såsom olika 
kommuner och Trafikverket.  
• Omedelbara beslut på dispensförfrågningar inom prioriterade vägnät.  
• Övervakning av samtliga dispenstransporter med avseende på rutt, hastighet och 
tider.  
• Bibehållen hantering av överträdelser på övergripande  nivå (fortfarande polisens 
ansvar), men med automatiskt genererad detaljerad data lagrad centralt om 
ärenden som bevis.  
• Stora möjligheter till analyser avseende påverkan från dispenstransporter på 
trafikflöde, säkerhet och infrastrukturslitage  
Åtgärder so m krävs:  
• Nyutvecklat systemstöd i fordon. Givet de slutsatser som gjorts inom testpilot för 
IAP och HCT i Sverige redan tidigare (Asp et al. 2018) bör detta system sannolikt 
vara utformat med vissa utgångspunkter:  
o Kravställning från myndigheter på datanivå  snarare än hård - och 
mjukvarunivå  
o Öppen möjlighet för kommersiella aktörer att utveckla system som når 
kraven, såsom fordonsleverantörer, fleet management aktörer och andra 
etablerade eller nya spelare.  
o Får inte hamna i konflikt med regler för fri rörligh et på EU :s inre marknad  
 58 
This work is licensed under CC BY 4.0  • Kraftigt förbättrad data om väginfrastruktur. Detta inbegriper skärpta rutiner 
och ökade resurser för stödsystem. Förbättrat dataunderlag kan införas stegvis i 
regioner eller mindre delar av vägnätet där behov är som störst för att successivt 
utökas. Sannolikt är dispenshantering inte tillräckligt för att motivera ett så 
omfattande kvalitetsarbete. Andra initiativ, t.ex. HCT och autonoma fordon 
behövs för att kunna motivera så stora insatser. Antagligen är lokala 
fokusområden med för höjd datakvalitet en bra strategi för test och införande 
initialt.  
• För att ”Digital självdeklaration” ska bli möjlig att genomföra krävs tydlig 
lagstiftning gällande återkoppling om hur transporten genomförts.  I synnerhet 
kopplingen till polismyndigheten o ch polisens möjligheter att agera med 
utgångspunkt i spårningsdata behöver utredas.   
 
8.4 Scenario ”SuperTRIX”  
Scenario ”SuperTRIX ” bygger på en kombination av organisatorisk och teknisk 
utveckling och centralisering samt sanktionsväxling för att möjliggöra förbättrad 
hantering med avseende på kortare handläggningstid, lika behandling av aktörer samt 
smidigare genomförande av transpor ter och bättre uppföljningsmöjligheter. Inspiration 
till detta scenario inbegriper det system för tunga transporter som införts i Australien 
men även SOU 2021:31 om effektivare 
övervakning av vägtransporter avseende 
organisering och förslag till sanktionsv äxling.  
Även i detta scenario föreslås ett avancerat 
digitalt systemstöd som i sin tur är beroende av 
en förbättrad digital representation av landets 
väginfrastruktur. De avvikelser och brister som 
ändå finns i de förbättrade stödjande systemen 
är tänkta att snabbt hanteras av specialiserade 
handläggare med både statlig och kommunal 
bakgrund som arbetar tillsammans i en ny organisation för dispenshantering, 
övervakning och uppföljning. Inspirationen till denna är det australiensiska  Transport 
Certification Australia  som hanterar IAP, Intelligent Access Program för tunga fordon.  
Denna organisation är en självständig , men av kommuner och Trafikverk samt 
Transportstyr elsen finansierad och övervakad , verksamhet. Organisationen har rätt att 
delegerat hantera dispensgivning på både statlig och kommunal nivå och den absoluta 
majoriteten av ärenden kräver ingen direkt inblandning från kommunal nivå. I de fall 
mer informatio n krävs finns ett etablerat kontaktnätverk att tillgå för handläggare som 
direkt kan kontakta olika kompetenser på kommunal nivå.  
Denna nya organisation ligger i linje med förslag i SOU 2021:31 och dispenshantering 
kan i detta fall betraktas som ett speci alfall av organisationens generella arbete med 
kontroll av efterlevnad av regleringar inom vägtransportsektorn.  
En genomförd sanktionsväxling innebär att sanktionsavgifter för överträdelser av 
dispensregelverket kan utdömas och hanteras av organisationen direkt utan polisens I Scenariot SuperTRIX ingår bland annat 
följande åtgärdsförslag i någon form:  
• Digital uppföljning och 
zonbeslut   59 
This work is licensed under CC BY 4.0  inblandning. Detta gör att polisen inte längre är ansvariga för att kontrollera efterlevnad 
av dispenstransporter.  
 
Figur 11: Systemigram över scenario "SuperTRIX"  
 
Ansökan: Dispenssystemet i fordonet signalera r ett nytt arbetsuppdrag. Det rör sig om 
en snabbutryckning för att assistera vid en byggarbetsplats. Tiden är kort och föraren 
loggar in på sin app. Appen är en licensmjukvara som tagits fram av dispensrådet, en 
samägd organisation under Sveriges kommuner  och regioner samt Trafikverket. Föraren 
använder en generisk läsplatta då den ger en bra kombination av bekvämlighet och 
översikt.  
Via appen anger föraren på en karta nuvarande position, målposition samt önskad tid. 
Fordonets profil, inklusive axeltryck, totalvikt, bredd och längd finns redan inlagd, en del 
av fordonsregistret hos Transportstyrelsen, och det är enkelt att skicka en ruttförfrågan.  
Handläggning och beslut:  Ruttförfrågan tas emot av det centrala systemet 
SuperTRIX dit alla licensierade ruttn ingsappar är kopplade. Systemet jämför ansökan 
mot vägnäten i närheten och befintlig situation i trafiken. Genom en slagning mot ett 
nyligen uppgraderat NVDB hittar systemet ett så kallat anpassat vägnät precis i 
anslutning till ansökt rutt. Men Systemet h ittar även en notis om ett pågående vägarbete 
vid en plankorsning. Det saknas detaljerad information om när vägen faktiskt är 
påverkad av arbetet. En varning genereras och jourhavande handläggare för berörd 
region kopplas in. Handläggaren har upparbetade k ontakter med de kommuner vars 
vägnät hen ansvarar för, men även stöd av ett nytt system som ersatt FIFA och som 
innehåller detaljerade tidsfönster för störningar för alla planerade vägarbeten. 
Handläggaren får snabbt kontakt med ansvarig person hos entrepr enören. 
Entreprenören har nya rutiner för uppdatering av påverkan men just denna gång verkar 
informationen inte hunnit fram till Trafikverkets system. Genom direktkontakt med 
ansvarig entreprenör fastslås dock snart att vägen är fri vid den ansökta tiden o ch 
handläggaren godkänner därmed rutten.  
 60 
This work is licensed under CC BY 4.0  Genomförande:  Efter 45 minuter signalerar den mobila appen att en godkänd rutt 
inkommit. Föraren tar fram rutten på sin app och undersöker den först innan den 
godkänns och appens navigation och logger startas. Förar en kör fordonet enligt rutten 
och övriga anvisningar avseende till exempel högsta hastighet. Loggerfunktionen skickar 
kontinuerligt data till SuperTRIX. Behöriga parter får kontinuerlig information om det 
pågående uppdraget. Den regionala vägtrafikledninge n sprider den vidare till 
räddningstjänst och diverse mediekanaler. Via Trafikverkets Datex -flöde och API, når 
informationen även kommersiella navigationssystem i fordon som tar detta i beaktande 
då restider och rutter beräknas för övriga transporter och f ärder. Av någon anledning 
framförs ekipaget i en för hög hastighet på en kortare delsträcka under transporten 
jämfört med den dispens man fått. Avvikelsen noteras per automatik i det centrala 
systemet och en handläggare meddelas om ett nytt sanktionsärende .  
Uppföljning:  Fordonet kommer fram utan vidare överraskningar och loggern  
exporterar en sammanfattning av transporten till åkeriets debiteringssystem. En 
automatiskt genererad post i underlaget till kund har blivit alltmer efterfrågad bland 
åkeriets kunder. Det är upp till det enskilda åkeriet att redovisa genomförda transporte r 
transparent, men möjligheten finns. Den avvikelse som registrerats kontrolleras i 
efterhand avansvarig handläggare. Loggen är tydlig, det är en överträdelse, men av ett 
lindrigare slag, dock tillräcklig för att motivera att generera en begäran om 
sanktio nsavgift. Ett meddelande genereras av systemet. Överträdelsen har skett på en 
kommunal vägsträcka och det är därför formellt den berörda kommunen som utfärdar 
sanktionsavgift. En avi med kortfattad motivation skickas till det berörda åkeriet. Åkeriet 
kan ö verklaga till Länsstyrelsen som är nästa instans, om det så önskar men bevisläget 
för denna typ av ärende brukar anses gott och utsikterna att bestrida en sanktionsavgift 
är inte goda.  
Trafikverket och kommunerna nyttjar senare data från transporten för s ina analyser av 
trafikflöden och vägslitage för att föreslå justeringar av anpassade nätverk och 
tidsfönster för dispenstransporter.  
 
Figur 12: Morfologisk box av scenario "SuperTRIX"  
 
 61 
This work is licensed under CC BY 4.0  Förväntad effekt:  
• Lika behandling från alla my ndigheter som hanterar dispenser såsom olika 
• Ökad kompetensnivå genom centralisering av resurser och specialisering  
• Snabba beslut, i synnerhet avseende dispensförfrågningar inom prioriterade 
vägnät.  
tider.  
• Sanktionsväxling med automatiskt genererad detaljerad data lagrad centralt om 
trafikflöde , säkerhet och infrastrukturslitage  
Åtgärder som krävs: Detta scenario inbegriper flera stora förändringar relativt 
nuläget, både avseende digitalisering och organisering samt hur regelverk och ansvar 
mellan myndigheter fördelas:  
• Tekniskt har ett avancera t centraliserat systemstöd byggts upp med 
utgångspunkt i en automatiserad digitaliserad ansökansprocess kopplad till 
fordonsövervakning. Systemet utgår från funktioner i TRIX men har betydligt fler 
och mer avancerade funktioner som ger det möjlighet att ha ntera en stor del av 
inkomna förfrågningar med mycket hög grad av automatik.  
• Det mobila systemet med spårning är en förutsättning för att få tillstånd att 
bedriva verksamhet med dispenstrafik av det här slaget i Sverige.  Det finns en 
app som kan köras på  en enkel mobil plattform, framtagen av Trafikverket men 
flera fordonsleverantörer erbjuder även direkta integrationer mot deras 
befintliga fordonssystem. Kommunikationen med det centraliserade systemet är 
specificerat i ett öppet API och i princip vilken aktör som helst skulle kunna bygga 
en tjänst för ändamålet. För att ansluta sig till API:t krävs en licens och årlig avgift 
samt genomförda användarutbildningar och kontroll av funktionalitet som 
genomförs av Trafikverket.  
• För att nyttja systemet via någo n av de anslutna apparna krävs en utbildning, 
vilken genomförs av Trafikverket på liknande sätt som det görs idag med TRIX.  
• I likhet med scenario digitaliserad självdeklaration är även här en viktig digital 
förutsättning för scenariot en genomgripande förb ättring av nyutveckling samt 
förbättrade rutiner och kvalitetskontroller av centrala register och stödjande 
system som förser systemet med tillförlitliga data. De mest centrala systemen är 
NVDB, BATMAN, fordonsregistret och ett nytt vägarbetessystem. Kostn aderna 
för en sådan utökad nivå av digitalisering kommer sannolikt inte att kunna 
motiveras genom enkom dispenshantering och i likhet med scenario digitaliserad 
självdeklaration antas flera sammanlagda behov krävas för att göra dessa insatser 
möjliga.  
• NVDB  innehåller här en växande lista av vägsträckor med detaljerad information 
avseende kapacitet att bära tunga långa och breda fordon – ett minimikrav för att 
automatisera tillträde för tunga transporter. NVDB antas i detta scenario även 
vara en central resu rs för många andra tillämpningar inom exempelvis 
geofencing och självkörande fordon varför uppdatering och uppföljning sker 
betydligt oftare än idag på de vägsträckor där den nya detaljeringsnivån införts.   62 
This work is licensed under CC BY 4.0  • TA-data är även i detta scenario mer detaljerad än  vad som oftast är fallet idag 
och entreprenörer är ålagda att uppdatera sina planer digitalt med korta ledtider 
avseende faktisk trafikpåverkan i ett nationellt system för kommuner och statligt 
vägnät. Detta skiljer sig från dagens situation där informati on oftast endast rör 
den totala tiden för entreprenaden, och inte egentligen beskriver trafikpåverkan 
dag för dag.  
• För att ”Super TRIX ” ska bli möjlig att genomföra krävs genomgående 
förändringar för hur dispenstransporter hanteras av myndigheter.  
o En ny sjä lvständig övervakningsorganisation tas fram med fokus på 
övervakning av vägtransporter. Detta för att stärka kompetens och öka 
kvaliteten i kundkontakter.  
o Det krävs tydlig lagstiftning gällande återkoppling om hur transporten 
o En sanktionsväxlin g för dispenstransporter är sannolikt nödvändig för att 
uppnå synergier mellan ärendehantering, systemövervakning och 
kontroll av efterlevnad.  
9 Slutsatser  
Dispenshantering är en komplex process som inbegriper flera myndigheter i olika roller 
i olika steg i processen. Sverige har ett relativt avancerat systemstöd centralt men det 
finns brister, främst på kommunal nivå där resurserna är knappa. Den kommunala 
situationen är inte på något sätt entydig och det finns en stor spännvidd i hur mycket 
resurser som fin ns att tillgå för dispenshandläggning. Men under vårt arbete har vi mött 
drivna tjänstemän som arbetar under stor tidspress med begränsat stöd.  
Det arbete som presenterats här är ett resultat av en dialog med centrala aktörer inom 
dispenshantering. Åkerie r, åkeriers kunder, branschorganisationer, kommunala 
tjänstemän och intresseorganisationer, statliga tjänstemän inom dispenshantering och 
förvaltare av stödjande digitala system. Alla har de bidragit till den bild vi har kunnat ge, 
både av dagens dispensha ntering och framtida utvecklingsmöjligheter. 
Utredningsresultat inom efterlevnadskontroll av vägtransporter i stort har tagits i 
beaktande liksom redan genomförda studier och piloter inom angränsande områden 
såsom HCT. I rapporten har vi inte tagit med dis penshantering för enskilda vägar i 
särskild beaktning, men vi ser inte att det påverkar vårt resultat.  
I rapporten föreslås ett antal enskilda åtgärder. Av dessa vill vi särskilt lyfta fram att det 
behövs en ökad harmonisering på kommunal nivå och att SKR kan ta en mer aktiv roll 
för att åstadkomma detta. Vi ser också att det behöver ske en större interaktion mellan 
kommunala handläggare och TRIX. Ett embryo finns redan idag då ett fåtal kommunala 
handläggare har getts viss tillgång till TRIX, men det finns  mer att göra för att underlätta 
samarbetet. Genomgående ser vi också att det behövs mer insamling av data kring 
transportdispenser och därpå mer analys av data. En åtgärd som ligger längre fram i 
tiden, men som vi ser är viktig att arbeta vidare mot är di gital övervakning och 
uppföljning. Ett sätt att göra den sistnämnda åtgärden effektiv är en sanktionsväxling 
bort från böter och mot sanktionsavgift vilket skulle kunna underlätta resursprioritering.  
Scenarier är ett sätt att utforska och ge en samlad bild  av en helhet av samverkande 
åtgärder. I vårt arbete har vi undersökt både vilka centrala egenskaper som kan vara  63 
This work is licensed under CC BY 4.0  önskvärda att förändra, vilka former de kan ta, men också hur dessa kan fungera 
tillsammans. Arbetet har genomförts i en grupp bestående av re presentanter från 
transportörer, kommuner, polisen och Trafikverket. Även om den samlade expertisen är 
betydande är det viktigt att påpeka att ett scenarios främsta uppgift inte är att ge en 
komplett detaljerad bild av ett framtida utfall. Man bör anta att  en faktisk utveckling 
kommer att skilja sig på flera punkter från de scenarier som tagits fram här. Men 
scenarierna bygger kunskap kring de möjligheter och ökade krav som en viss utveckling 
medför. Vi ser de tre framtagna scenarierna som möjliga sätt att utveckla 
dispenshantering på, med distinkt olika konsekvenser.  
Scenariot TRIX ++ är en relativt enkel inkrementell åtgärd. Det krävs inga förändrade 
förutsättningar i dispenshanteringens kringmiljö avseende teknikstöd, 
informationsunderlag, organisering el ler juridisk hantering. 
Dispenshanteringsprocessen skulle med stor sannolikhet förbättras på flera sätt om 
denna utveckling genomförs. Scenariot kan i sammanhanget betraktas som en relativt 
lågt hängande frukt med små risker. Samtidigt kommer den upplevda förbättringen från 
industriaktörer sannolikt att bli begränsad.  
Påverkan på dispenshantering är betydligt större i scenariot Digital självdeklaration . Här 
krävs betydande insatser inom både systemutveckling och digitaliserat 
informationsunderlag. Det är s annolikt inte möjligt att motivera detta enkom med 
dispenshanteringens behov. Samtidigt sker en accelererande digitalisering av hela 
trafiksystemet och förutsättningarna kan mycket väl förändras då en samlad behovsbild 
tas i beaktande, där dispenshantering  endast är en del av en mer omfattande förändring 
av dagens hantering av vägtransporter.  
Detta blir som blir allra tydligast i scenario SuperTRIX. Scenariot förutsätter betydande 
insatser och förändringar. Samtidigt är de inte isolerade företeelser. Sankti onsväxling 
medger helt nya möjligheter i samklang med relaterade utredningar och andra länders 
sätt att organisera sina myndigheter inom efterlevnadskontroll, utvecklingen inom 
autonoma fordon kräver i framtiden förbättrad kvalitet på data om vägar och reg elverk, 
HCT utreds i allt fler sammanhang som ett mer effektivt utnyttjande av 
vägsinfrastrukturen, vilket kan komma att kräva ett liknande systemstöd.  
Bland de deltagande organisationerna upplevdes TRIX++ som positivt över lag, och 
kanske främst från komm unalt håll eftersom detta scenario i hög grad stärker kommunal 
handläggning. Här kvarstår dock en fråga om resurshantering för en eventuell avgift från 
kommuner till Trafikverk för utveckling och tillträde till den utökade tjänsten. 
Styrmodellen för system et Ba TMan, med frivilligt deltagande och avgift från kommuner 
till Trafikverket, nämns men en konkret modell för finansiering och styrning behöver 
utredas i detalj och beslutas snarast. De mer involverade scenarierna ger betydligt större 
effekt och efterfr ågas på sikt av åkerinäringen. Men de inbegriper samtidigt betydligt mer 
omfattande förändringar och kräver att nya förutsättningar utreds och kommer på plats 
för att kunna förverkligas.  
10 Vägen framåt  
I inledningen till denna rapport redogjorde vi för Riksdagens skrivelse till regeringen 
angående transportdispenser. Regeringen har svarat Riksdagen att de avvaktar vår  64 
This work is licensed under CC BY 4.0  slutrapport.23 Vår samlade analys pekar på et t antal utmaningar , men också möjligheter.  
Enklare en skilda föreslagna åtgärder kan övervägas redan nu. Sammansatta scenarier 
visar hur en framtida digital dispensprocess kan se ut.  
Ett sätt att betrakta scenarierna är över tid. De inkrementella förändringar som föreslås 
inom scenario TRIX++ kan p åbörjas och genomföras med relativt begränsade tillskott 
av medel i närtid . Finansieringsfrågan är inte beslutad men det finns som beskrivits ovan 
lovande modeller att utgå ifrån.  Frågan om frivillighet för kommuner att delta är central 
och påverkar hur sn abbt och brett TRIX++ kan införas och ge effekt.  De mer avancerade 
scenarierna ses som en nödvändighet på längre sikt men kräver ytterligare beredning och 
är dessutom beroende av faktorer som ligger bortom de närmast berörda 
verksamheternas omedelbara kontroll. Det innebär inte att de kan ignoreras. I s tället kan 
arbete med TRIX++ inledas samtidigt som de två framtidsvisionerna undersöks mer i 
detalj i synergi med andra relaterade utvecklingsinitiativ med liknande målbild. För 
närvarande pågår flera forsknings och innovationsinitiativ med bäring på likar tade 
frågeställningar. Ett exempel är projektet  Nordic Way som redan samlar 
fordonstillverkare och berörda myndigheter. Det finns även flera pågående program och 
innovationsprojekt kring HCT och geofencing som behandlar liknande fenomen. Ett sätt 
att snabb t lyfta frågan är att arbeta in specifika utredningar och prototyputveckling 
rörande avancerade scenarier i sådana sammanhang.  
Det är också önskvärt att få aktiv representation från Transportstyrelsen vid 
vidareutveckling av de avancerade scenarier som inb egriper deras verksamhet och 
11 Referenser  
Rättsfall   
Transportstyrelsen  diarienummer  2017:3030   
Transportstyrelsen  diarienummer  2020:7228   
Transportstyrelsen  diarienummer  2020:7271   
  
Offentligt tryck   
Regeringens skrivelse 2020/21:75  
SOU 202 1:31  Betänkande av Utredningen om effektivare kontroller av yrkestrafik på 
väg, Kontroller på väg   
Trafikutskottets betänkande 2019/20:TU11   
  
Övrigt   
Álvarez, A., and Ritchey, T. 2015. "Applications of General Morphological Analysis," Acta 
Morph. Gen  (4:1). 
Andersson, M., Lindgren, R., and Henfridsson, O. 2008. "Architectural Knowledge in Inter -
Organizational It Innovation," The Journal of Strategic Information Systems  (17:1), pp. 
19-38. 
Asp, T., Wandel, S., and Rydén, P. 2018. "Demonstration Intelligent Tillträdes -Kontroll"  
Zwicky, F. 1967. "The Morphological Approach to Discovery, Invention, Research and 
Construction," in New Methods of Thought and Procedure . Springer, pp. 273 -297.  
 
23 Regeringens skrivelse 2020/21:75 s 358.    
This work is licensed under CC BY 4.0  Through our international collaboration programmes with academia, industry, and the public 
level and contribute to a sustainable society. Our 2, 800 employees suppo rt and promote all 
Research Institutes of Sweden is fully owned by th e Swedish state.  
 
I internationell samverkan med akademi, näringsliv och offentlig sektor bidrar vi till ett 
alla typer av innovationsprocesser. Vi erbjuder e tt 100 -tal test - och demonstrationsmiljöer för 
  
ISBN:  978 -91-89385 -80-1 
 
Handbok - Utvärdera temporära åtgärder i stadsmiljö: För dig som vill beställa, genomföra eller granska utvärderingar av temporära åtgärder

Handbook - Evaluating temporary measures in an urban environment: For those who want to order, carry out or review evaluations of temporary measures

ĕФĖПӍĕссрĕėӍύϋύόúóώ
РḿĶỲĶѶḿȉѱúӍіḿĶĶķҙỲЉörВπ2gВsomВ₉2llВιτstβllΏ,ВgτnomförΏВτllτrВ
grΏnskΏВut₉βrπτr2ngΏrВΏ₉ВtτmporβrΏВ
ζtgβrπτr.ЇAп‹)фз
Ηt₉βrπτrΏВtτmporβrΏВ
ζtgβrπτrВ2ВstΏπsm2ljö  
 
i 
 Handbok – Utvärdera temporära        
åtgärder i stadsmiljö  
  
Maj  2021  
Text: Stefan Molnar , Lisa Andersson , Katarina Haugen  och Maria Schnurr  (RISE)  
Granskad av:  Oscar Grönvall (Helsingborgs Stad),  Hanna Kuschel (Göteborgs Stad), Maria Lundin  
(Göteborgs Stad)  och  Henrik Olsson  (Göteborg Citysamverkan)  
Referensgrupp: Malin Broqvist Andersson  (Göteborgs Stad) , Katarina Gref (Umeå kommun), Oscar 
Grönvall (Helsingborgs Stad),  Anna Lindell (Trafikverket),  Mattias Lundberg (Stockholms Stad) , 
Henrik Olsson (Göteborg Citysamverkan)  och  Frances Sprei (Chalmers)  
Omslagsfoto: Stockholms Stad  
Omslagsfotot visar Hälsingegatan i Stockholm  under pilotprojektet Stockholms Framtidsgator 2020     
 
ii 
  
TEMPO  
Projektet TEMPO – Temporära åtgärder för värdeskapande stadsmiljöer har finansierats av  
Vinnova (diarienummer 2020 -02885) och genomförts av RISE i nära samarbete  med Göteborgs 
Stads Trafikkontor. Trafikkontoret har varit projektägare och koordinerat proje ktets referens-
grupp . Följande publikationer har tagits fram av RISE inom projektet:  
- Forskningsöversikt – Temporära åtgärder inom stadsutveckling: former och  
utvärderingsaspekter  (Haugen, 2021a)  
- Utvärdering – Temporära åtgärder i Göteborg sommaren 2020  (Haugen, 2021b)  
- Handbok – Utvärdera temporära åtgärder i stadsmiljö (Molnar m.fl. , 2021)    
 
3 
 Innehåll  
Inledning  ................................ ................................ ................................ .......................  4 
Bakgrund  ................................ ................................ ................................ ................................ ................................ ........  4 
Syftet med handboken  ................................ ................................ ................................ ................................ ..............  4 
Läsanvisningar  ................................ ................................ ................................ ................................ ..............................  4 
Om temporära åtgärder  ................................ ................................ ..........................  5 
Vad är temporära åtgärder?  ................................ ................................ ................................ ................................ .... 5 
Varför temporära åtgärder?  ................................ ................................ ................................ ................................ .... 8 
Relationen mellan genomförande och utvärdering av temporära åtgärder  ................................ .......  10 
En process för utvärdering av temporära åtgärder  ................................ ..... 13 
Fas 1: Syfte och avgränsningar  ................................ ................................ ................................ ............................  14 
Definiera målet med den temporära åtgärden  ................................ ................................ .........................  14 
Definiera utvärderingsobjektet  ................................ ................................ ................................ .....................  14 
Definiera syfte och frågeställningar  ................................ ................................ ................................ .............  14 
Beskriv hur resultatet ska användas  ................................ ................................ ................................ ............  15 
Formulera utvärderingskriterier och indikatorer  ................................ ................................ ...................  15 
Välj strategi för att stärka bedömningen  ................................ ................................ ................................ .... 17 
Etablera projektorganisation  ................................ ................................ ................................ ..........................  17 
Fas 2: Datainsamling  ................................ ................................ ................................ ................................ ...............  19 
Välj studiedesign  ................................ ................................ ................................ ................................ ..................  19 
Välj datainsamlingsmetod  ................................ ................................ ................................ ................................  20 
Samla in data  ................................ ................................ ................................ ................................ .........................  23 
Fas 3: Analys och resultathantering  ................................ ................................ ................................ ..................  24 
Analysera och tolka data  ................................ ................................ ................................ ................................ .. 24 
Värdera resultatet  ................................ ................................ ................................ ................................ ..............  25 
Sammanställ i rapport  ................................ ................................ ................................ ................................ ........  25 
Hantera resultatet  ................................ ................................ ................................ ................................ ..............  25 
Avslutning  ................................ ................................ ................................ ...................  27 
Referenser  ................................ ................................ ................................ ..................  29 
Bilaga 1: T exter om att genomföra temporära åtgärder  
Bilaga 2: Exempel på utvärderingar av temporära åtgärder  
    
4 
 Inledning  
Bakgrund  
Temporära  åtgärder  har  blivit en alltmer självklar  del av hur vi utvecklar och förvaltar våra städer 
och samhällen  (Ferreri, 2015 ). Det kan handla om att tillfälligt omvandla parkeringsplatser till park-
ytor , att anlägga en temporär lekplats under byggskedet  eller att testa autonoma fordon i delar ga-
tunät et. 
Att tillfälligt förändra  en plats funktioner  eller användning  kan bland annat bidra till att marknads-
föra platser, testa lösningar i liten skala eller uppmuntra till hälsosamma re mobilitetsmönster . Tem-
porära lösningar kan också vara ett sätt att hantera hastigt  uppkom na problem , så som  har skett  
under  Covid -19-pandemin  (FCM, 2020; Gehl, 2020).  
Det är dock  relativt ovanligt att temporära åtgärder  utvärderas systematiskt  (Haugen, forsknings-
översikt) . Detta är dock  önskvärt  om aktörer så som  kommun er och  fastighetsbolag vill kunna an-
vända sig av  tillfällighet och flexibilitet som  långsiktig a verktyg  för utveckling av städer och sam-
hällen  (Bertolini, 2020) . 
Syftet med handboken  
Syftet med handboken  är att stödja den  som vill genomföra, beställa eller granska  utvärde-
ringar av  temporär a åtgärd er. 
Till målgruppen för handboken hör  bland annat  anställda i offentlig sektor, fastighetsbolag och  kon-
sultfirmor . Handboken  är dock inte tänkt att ensam kunna stödja den som ska genomföra en utvär-
dering, utan förutsätter att det finns personer med på resan  som sedan tidigare har  goda kunskaper 
om utvärderingar och samhällsvetenskaplig metod.  
Läsanvisningar  
Det är inte tänkt at t handboken behöver läsas från pärm till pärm , utan att läsaren enkelt ska kunna 
hitta  och  bläddra till  de avsnitt som är relevanta för stunden.  
Handboken består av två  delar :  
Del 1.  Om  temporära åtgärder  går kort igenom  vad  temporära åtgärder är för fenomen  
och vad de kan användas till ; 
Del 2. En process för utvärdering  beskriver  tre faser som en utvärderingsprocess behö-
ver gå igenom, från syftesformulering och avgränsningar (fas 1), till datainsamling (fas 
2) och analys och  resultathantering  (fas 3) . 
För den som  intresserad av att lära sig mer om att genomföra  temporär a åtgärd er, se bilaga 1. Den 
som vill få exempel på utvärderingar av temporära åtgärder som  har  genomförts i Sverige, se bilaga 
2 samt Utvärdering – temporära åtgärder i Göteborg sommaren 2020  (Haugen, 2021a ). Den som vill få 
inblick i vad forskningen säger om genomförande och utvärdering av temporära åtgärder, se den 
forskningsöversikt som delvis ligger till grund för handboken  (Haugen, 2021 b).     
 
5 
 Om t empo rära åtgärder  
Det här  kapitl et beskriver  vad temporära åtgärden är för ett fenomen . Samt olika 
anledningar till att vilja  genomföra temporära åtgärder . Kapitlet diskuterar 
också relationen mellan genomförande och utvärdering av  temporära åtgärder.  
Vad är temporär a åtgärd er? 
Begreppet t emporär åtgärd  beskriver initi ativ då  aktörer  strategiskt förändrar en yta i st aden  för 
att uppnå ett visst mål , och då med tanken att förändringen  eventuellt  bara är temporär  (Bishop & 
Williams, 2012) . Längden på en temporär åtgärd kan variera  från några timmar , till dagar, veckor, 
månader, eller till och med några år.  
Temporära  åtgärder syftar alltså till att omfördela  ytor i stadsrummet för att göra rum för nya eller 
förändrade användningsområde n och funktioner . Med detta  följer i regel  en förändring i hur platsen 
upplevs och används.  
 
Det finns olika sätt att kategorisera temporära åtgärder på. Tabell 1 (s. 6) innehåller en typologi över 
olika typer av  temporära  åtgärder baserat på om insatsen innebär  förändringar i grönska, fysiska 
infrastruktur , kommersiella aktiviteter, boende och lokaler eller transporter . Det kan tilläggas att 
många temporära åtgärder blandar olika typer av insatser, så som att en mikropark används som 
uteservering.  
  Närliggande begrepp:  
Temporär urbanism : paraplybegrepp som beskriver temporära åtgärder i stadsmiljö (Bishop & 
Williams, 2012) , ofta i form av fysiska insatser (Stevens & Dovey 2019).  
Taktisk urbanism : en strategi fö r att åstadkomma långsiktiga förändringar på en plats genom 
många småskaliga och billiga initiativ, i regel på initiativ av eller tillsammans med, civilsamhället  
(Lydon & Garcia, 2015; Stevens & Dovey 2019) . 
Guerilla urbanism:  informella insatser från grupper och individer i civilsamhället (Herman & 
Rodgers, 2020) . 
Pop -up-lösningar : fysiska insatser på en plats som i regel uppförs snabbt och är enkla och billiga 
(Bertino m.fl., 2019) . 
Testbädd:  användandet av en miljö i staden för att te sta lösningar. Ett liknande begrepp är ur-
bana experiment ( Eneqvist  & Karvonen,  2021).    
 
6 
 Tabell 1 Typologi  över olika typer av temporära åtgärder  (vidare utvecklad efter  Stevens, m.fl. 2019 ) 
 
  TYP AV ÅTGÄRD  BESKRIVNING  EXEMPEL 
Grönska  Grönska tillförs på en yta för att 
exempelvis bidra till biologisk 
mångfald, stressreducering el-
ler trivsel  - Park på ett torg  
- Stadsodling: på exempelvis en överg iven 
grusplan  
- Mikro park  (parklet ): på en bilparkering eller 
en trottoar   
Fysisk  
infrastruktur  Fysisk infrastruktur tillförs för 
att exempelvis skapa liv och rö-
relse, kreativitet och innovation 
eller delaktighet  - Möblering såsom  stolar, soffor och bord på 
en offentlig plats  
- Mobilitetsinfrastruktur  så som  tillfälliga gå-
gator eller cykelbanor  
- Konstinstallationer så som skulpturer, ljus-
spel och ljudinstallationer  
- Sport och rekreation  så som urbana strän-
der, isbanor, roller -derby  eller BMX -yta 
- Lekmiljö  med plaskpool, lekplats  eller  yta 
för spring  
Kommersiellt  Kommersiella aktiviteter och 
funktioner tillförs för att exem-
pelvis generera stadsliv och 
stärka platsens ekonomiska ut-
hållighet  - Marknad  
- Utomshuscafé  
- Pop -up-butik  
- Food trucks och matvagnar  
- Evenemang  
Bostäder/  lokaler  Bostäder och lokaler omvand-
las eller anläggs för att möta ett 
tillfälligt behov  - Outhyrda lokaler lånas ut till konstnärer  el-
ler föreningar  
- Tillfällig a bostäder för nyanlända   
- Förskolor i baracker  
Fordon /  
transporter  Fordon eller transportlösningar 
anläggs för att testas eller er-
bjudas under en period  - Autonoma fordon som testkörs  
- Tillfälli ga hyrcykelsystem    
 
7 
  
1 Exempel på olika typer av temporära åtgärder som Göteborgs stad anlade sommaren 2020. Bilden överst 
t.v. visar hur parkeringsplatser har tagits bort till förmån för sittplatser och grönska på Kungsgatan. T.h. syns 
en ambule rande  mötesplats för lek, ”häng ” och fika kallad ”Flygande mattan”, här på Kungstorget.  Bilden ne-
dan t.v. visar hur gångbanan har breddats och en cykelfil har förflyttats till bilarnas körfält på Landsvägsga-
tan. T.h. syns tillfällig möblering längs med vallgraven . (Foto: Trafikkontoret, Göteborgs stad)  
  
8 
 Varför temporära åtgärder ? 
Temporära åtgärder kan genomföras av flera anledningar. För det första kan de  användas för att  
hantera tillfälliga uppkomna problem och  situationer  (Bertino m.fl., 2019) , så som en pandemi eller  
funktioner i grannskapet  som tagits  bort under  en byggnation.  För det andra kan de  användas för  
att testa lösningar i syfte att avgöra  om de är värda att permanenta  (Eneqvist  & Karvonen, 2021) , 
såsom en ny lösning för  varulogistik eller  nya  material för cykelbanor.   
För det tredje kan  temporära åtgärder med platsmarknadsföring  som mål  (Bishop & Williams, 
2012) , så som att  göra potentiella bostadsköpare intresserade av en stadsdel . För det fjärde  kan 
temporära åtgärder användas för att  ta sig an långsiktiga utmaningar på en plats , så som ohälsa eller 
otrygghet  (Bishop & Williams, 2012) . Slutligen kan  temporära åtgärder vara ett sätt att  kommuni-
cera med intressenter  (Herman & Rodg ers, 2020) .  
 
Tabell 2 (s. 9) innehåller  en typologi över fem olika  mål  man kan ha med  temporär a åtgärd er och  
respektive måls relationen till  utvärdering . Det bör påpekas att en och samma åtgärd i verkligheten 
kan ha flera olika mål  och utvärderingssyften  kopplade till sig . 
 
  Mål med temporära åtgärder: exempel från Covid 19 -pandemin  
Under 2020 och framåt har många städer runtom i världen använt olika typer av temporära åt-
gärder som ett led i hanteringen av situationen under Covid -19-pandemin, i slutet av 202 0 
finns närmare 900 exempel (Combs , 2020) . I syfte att minska smittspridning genomfördes in-
satser för att hålla avstånd, sprida användningen över tid, ändra resebeteende eller flytta akti-
viteter utomhus. En del innebar större ingrepp i stadsrummet t ex til lfälliga cykelbanor, en po-
pulär åtgärd för att flytta resor från kollektivtrafiken till cykeln, medan många andra krävde be-
tydligt mindre insatser såsom skyltning och liknande (FCM, 2020).    
 
9 
  
Tabell 2 Typologi över  mål  med temporära åtgärder och  exempel på  utvärdering  
 
VARFÖR ÅTGÄRDEN 
GENOMFÖRS  (MÅL) EXEMPEL PÅ ÅTGÄRD  EXEMPEL PÅ FOKUS FÖR  
UTVÄRDERING  
Hantera tillfällig t pro-
blem eller situation  Ersätta lekplats som tagits  bort under 
byggskedet med en tillfällig sådan  Utvärdera om lekplatsen  erbjuder 
en bra miljö för lek  
Utlåning av lokaler till konstnärer för att 
levandegöra plats under lågkonjunktur  Avgöra om åtgärden levand egjort 
platsen  
Testa åtgärd inför 
eventuellt permanent-
ande  Omfördela yta mellan trafikslag  för att 
skapa mer plats för gående  Bedöma om det är en lämplig lös-
ning 
Införa h yrcykelsystem  i en stad  under 
sommarmånaderna  Bedöma potentialen för större in-
vestering i hyrcyklar   
Marknadsföra plats  Utomhusbiograf på oanvänd  yta i ny-
byggd stadsdel  Utvärdera  hur allmänhetens  bild av 
stadsdelen har påverkats   
Ljusinstallationer på ett torg  Avgöra hur antalet besökare har 
påverkats  
Bidra till förbättring  av 
plats  
 Små  och  flexibla utegym som roterar i 
staden under sommaren   Utvärdera om privatpersoners  fy-
siska aktivitet har förändrats  
Möblemang, växter och boulebana i 
gårdsmiljö som del i större trygghets-
skapande satsning  Bedöma  om tryggheten ökade  
Kommunicera  med in-
tressenter  Tillfällig parkyta  som arena  för dialog 
med när boende  Ta reda på  vilka målgrupper  som re-
presenterades och vilka kunskaper 
som genererades  
Dialogstuga på torg för att informera om 
kommande  byggprojekt  Utvärdera  hur  allmänhetens accep-
tans för projektet påverkades  
   
10 
 Relationen mellan genomförande och utvärdering av  tempo-
rära åtgärder  
Som beskrevs i det förra avsnittet uppkommer  en temporär åtgärd i regel ur någon form av  intresse  
eller  behov. Baserat  på detta  påbörjas planering av åtgärd en, vilket innefattar  att definiera åtgär-
dens mål  och önskade  effekter . Redan nu bör också arbetet med utvärdering av åtgärden påbörjas , 
vilket förenklat kan delas in i tre faser:  
Fas 1. Planeringsfasen  (s. 4) som  bland annat går ut på  att definiera syftet me d och 
upplägget för själva utvärderingen. Den här f asen kan mycket väl pågå en bit in i själva 
genomförandet av den temporära åtgärden.  
Fas 2: Datainsamlingsfasen  (s. 19) som  med fördel  äger rum innan, under och efter det 
att den temporära åtgärden genomförs.  För att kunna bedöma en åtgärds effekt er är 
en stark rekommendation  att genomföra  före - och /eller  efte rmätningar . Parallellt kan  
data samlas in  för en kontrollplats, det vill säga en annan  plats  som liknar  platsen för 
den temporära åtgärden men där inte den temporära åtgärden genomförs . 
Fas 3: Analysfasen  (s. 24) som beroende på utvärderingens upplägg och syfte påbörjas 
antingen  under tiden som den temporära åtgärden  pågår eller efter att den har slut-
förts . Det är också nu som resultatet från utvärderingen sammanställs och sprids.  
Figur 1 beskriver en förenklad modell över utvärderingens plats i genomförandet av temporära åt-
gärder.  De kapitel som följer kommer att gå igenom de tre faserna i detalj.  
 
Figur 1 Enkel modell över u tvärdering ens plats i genomförandet av temporära åt gärder  
 
11 
  
2 Flytande scen och uteservering under Liljeholmsbron  i Stockholm sommaren 2020. Projektet drevs av kul-
turförvaltningen och trafikkontoret inom Stockholms stad i samarbete med kulturutövare och konstnärer . 
(Foto: Stockholms stad)  
 
3 Stockholms stad har 2020 -2021  ett pilotprojekt kall at Framtidens gator för att testa och utveckla nya stads-
miljöer. Tre gator görs  tillfälligt om till ytor för vistelse, aktivitet och rörelse. Här är Parmmätargatan på Kungs-
holmen som har utformats  i samarbete med intilliggande skola. (Foto: Stockholms stad ) 
  
12 
  
4 Helsingborgs stad lånar ut en stor yta på Oslopiren till helsingborgarna . Mötesplatsen  går under namnet 
#pixlapiren . Bl.a. erbjuds en växtverkstad, graffittiväggar, grillar och sittplatser . Det är även möjligt att  under 
en period  få en egen yta att skapa på för den som är intresserad.  (Foto: Helsingborgs stad)  
 
5 På #pixla piren i Helsingborg ryms  även en kombinerad beachplan och sandstrand. ( Foto: Helsingborgs stad)  
  
13 
 En process för utvärder ing av tem-
porära åtgärder  
Det här kapitlet  beskriver  en process för att utvärdera temporära åtgärder . Pro-
cessen innehåller faserna  Syfte och avgränsningar, Datainsamling samt Analys 
och resultat . Varje fas innehåller i sin tur ett an tal steg . 
Eftersom utvärdering av temporära åtgärder  i stort  inte skiljer sig från andra typer av utvärderingar 
när det gäller hur data samlas in och analyseras går handboken inte igenom det  i detalj.  Något  som 
däremot är speciellt med  utvärdering av temporära åtgärder är att själva analysobjektet  (det vill 
säga den temporära åtgärden) är tänkt att vara just  temporär t. Dessutom  är temporära åtgärder 
ofta småskaliga.  Det betyder att det är nödvändigt  att noga prioritera vilka frågeställ ningar som är 
viktigast att få svar på och välja  metoder utifrån det . Därför lägger den första fasen i utvärderings-
processen  speciellt  fokus på  syftesformulering och avgränsning (s . 14) medan den andra fasen fo-
kuserar på metodval  (s. 20).  
Ytterligare en speciell sak med  utvärdering a v temporä ra åtgärder är att de senare många gånger 
har andra  typer av mål än permanenta åtgärder  har , så som att hantera tillfälliga problem  eller testa 
lösningar  (för formulering av mål, se sid. 14). Det är därför den sista fasen  i utvärderingsprocessen 
lägger extra fokus på hur utvärderingsresultatet kan användas ( s. 24) 
 
Figur 2: Process för att utvärdera  temporära åtgärder    
  
14 
 Fas  1: Syfte och avgränsning ar 
Under fas 1 definieras vad det är som ska utvärderas , vad syftet med  utvärderingen  är samt  hur resultatet 
ska användas  i slutändan . Nu definieras också eventuella utvärderingskriterier och indikatorer. Det är 
också nu som utvärderingsorganisationen sätts . 
Definiera målet med  den temporära  åtgärden  
Det är viktigt att tidigt definiera varför  den temporära  åtgärden  ska genomföras , det vill säga dess 
mål . Målet kan exempelvis handla om att : 
• Hantera ett tillfälligt  problem ; 
• Testa en lösning ; 
• Marknadsföra en plats;  
• Förbättra en plats eller;  
• Kommunicera  med intressenter . 
Definiera utvärderingsobjektet  
Utifrån  målet behöver man även  beskriva definiera  vad det är  för förändringar i aktiviteter och/el-
ler markanvändning som ska utvärderas  (Bertino m.fl., 2019) , det  som ibland kallas för  utvärde-
ringsobjektet  (Molna r & Tekie, 201 8). Hur  utvärderingsobjektet  definieras påverkar nämligen i 
praktiken vilket fokus utvärderingen  får (Sunstein, 2014).  Utvärderingsobjektet kan  beskrivs  ex-
empelvis  i skrift, bild och /eller  siffror . Hit hör att beskriva:  
 
• Åtgärdens geografiska avgränsning;  
• Under vilken tidsperiod som åtgärden ska utvärderas;  
• Vilka typer av effekter som är i fokus  samt;  
• Vilka intressenter som är i fokus;  
 
Definiera syfte och frågeställningar  
Nu definieras också utvärderingens syfte och /eller  frågeställningar , vilka kan delas in i tre övergri-
pande typer : 
1. Dels kan syften/frågeställningar  fokusera på genomförande processen  så som:  
• Hur genomförandet organiserades ; 
• Vilka problem som uppstod och varför ; 
• Hur det gick att hålla tidsplanen;  
• Vad som kan förbättras till nästa gång.  
2. Dels kan s yfte /frågeställningar handla om själva  den temporära  åtgärden  så som:  
• Hur åtgärden  utformades  
• Hur åtgärden fungerade i praktiken ; 
• Hur åtgärden användes , av vem och när;  
3. Dels kan s yfte /frågeställningar  handla om åtgärdens  effekter  så som : 
• Om de uppsatta målen uppnåddes ; 
• Vilka övriga  oförutsedda eller oönskade effekter som uppstod samt;  
• När dessa i så fall uppstod, på vem, var och varför.    
 
15 
 Beskriv  hur resultatet  ska användas  
Det är bra  att beskriva hur man önskar  att utvärderingens resultat ska användas  och av vem . Detta 
bör  nämligen påverka hur utvärderingen utformas  i detalj  (se också sid. s. 25). Utvärderingsresulta-
tet kan exempelvis användas till  (Harries  2012 ): 
1. Beslutsfattande , så som att  politiker använder resultatet  för att fatta beslut om eventuell 
förlän gning av åtgärden eller att arkitekten använder resultatet  som  stöd i att designa om 
åtgärden ; 
2. Kunskapsbyggande , vilket innebär att resultatet inte används för att fatta beslut, utan sna-
rare som ett led i ett mer systematiskt och långsiktigt  lärande i organisationen  (Sadik -Khan 
& Solomonow, 2017) ; 
3. Påverkansarbete , vilket innebär att utvärderingsresultatet används för att bygga politiskt 
stöd eller rättfärdiga en redan beslutad temporär åtgärd ( Stevens m.fl.  2019) ; 
4. Nätverksbyggande , det vill säga att utvärderingsresultatet används som stöd i att bygga re-
lationer och föra dialog, exempelvis med allmänheten (Sadik -Khan & Solomonow, 2017) . 
 
Formulera  utvärderingskriterier  och indikatorer  
Utvärdering av temporär a åtgärd er går i slutändan  alltid ut på  att värdera  åtgärden, det vill säga 
bedöma  om den var lyckad  eller inte. För at t kunna göra detta är det bra att formulera  utvärderings-
kriterier  som  beskriver vad  den temporära åtgärden behöver  uppnå för att kunna sägas vara lyckad . 
Om exempelvis målet med en temporär åtgärd är att bidra till platsmarknadsförning bör utvärde-
ringskriteriet f okusera  på om platsen har  blivit mer populär.  
Om utvärdering en är kvantitativ  bör  utvärderingskriterierna i nnehålla ett kvantitativt tröskel-
värde som anger vad som behöver uppnås rent kvantitativt  (Hahn et al., 2016; Lindgren, 2014) . Om 
målet med en åtgärd är  platsmarknadsföring  skulle exempelvis ett utvärderingskriterium kunna 
vara  att andelen privatpersoner s om känner till platsen har ökat med 20%.  
En del i att  formulera kvantitativa utvärdering skriterier är ta fram indikatorer  (Waka Kotahi/NZ 
Transport Agency, 2020) , det vill säga en  beskrivning i  text och siffror som anger hur någonting  fun-
gerar i verkligheten . Poängen är att eftersom det i regel är svårt att direkt mäta eller observera det 
man är intresserad av behöver man använda  någon annan datamängd som en indikation på om ef-
fekte n har uppstått ( se Tabell 3) (Hull, 2011) . 
 
16 
 Tabell 3: Exempel  på effekter , möjliga  indikatorer  och datakällor  
 
EFFEKTER 
PÅ: EXEMPEL PÅ 
EFFEKTER  MÖJLIGA INDIKATORER  MÖJLIGA  
DATAKÄLLOR  MÄNNISKA  Mångfald  Variation i besökares bakgrund; Variat-
ion av funktioner  Observationer ; Enkäter  
Tillgänglighet och 
inkludering  Fysiska hinder; Närhet; Kopplingar; Plat-
sanknytning; Trygghet  Observationer ; Enkäter;  
Sociala kontakter 
och vänskap  Social i nteraktion; Bekantskaper; Vän-
skapsrelationer; Konflikter  Enkäter; Observationer  
Fysisk hälsa  Lek och motion; Hälsosam kost; Mobili-
tetsslag  Observationer; Enkäter ; 
Rörelsensorer; Offentlig 
statistik  
Subjektivt välbe-
finnande  Mängden grönska; Biologisk mångfald;  
Ljudnivåer; Sinnesintryck; Lyckokänslor;  Observationer; Enkäter; 
Ljudsensorer  
Trafiksäkerhet  Fordon i rörelse; Hastighetsnivåer; Tra-
fikolyckor; Upplevd trafiksäkerhet  Rörelsesensorer ; Offent-
lig statistik; Enkäter  
Brottslighet och 
trygghet  Brottsnivåer; Trygghetskänsla; Ögon på - 
och från gatan; Gemenskap  Offentlig statistik; Obser-
vationer; Enkäter  MILJÖ OCH KLIMAT  Utsläpp av CO2   Andel resor med ett visst transportslag  Enkät ; Miljödata  
Luftkvalitet  Luftkvalitetsmätningar  Luftkvalitetssensorer  
Buller  Uppmätta bullernivåer  Ljudsensorer  
Grönska  Mängden grönska  Observationer  
Biologisk mångfald  Antal växtarter; Antal djurarter  Observationer  EKONOMI  Markvärde  Marknadspris  Offentlig statistik  
Arbetstillfällen  Påverkan på antalet jobb  Offentlig statistik  
Lägenhetshyror  Marknadspris  Offentlig statistik  
Bostadsrättspriser  Marknadspris  Mäklarstatistik  
Företagsintäkter  Intäkter från försäljning på platsen  Näringslivsstatistik  
Lokalhyra  Marknadspris  Privat statistik  
Offentliga utgifter  Kommunala utgifter för trygghetsskap-
ande  Offentlig statistik  
 
17 
 Välj s trategi för att stärka  bedömningen  
Det är många gånger svårt att med säkerhet avgöra om den effekt  som har observerats  i realiteten 
är en påverkan  av den temporära åtgärden . Den skulle alternativt kunna tillskrivas faktorer i om-
världen  eller ha uppstått redan innan det att den  temporära åtgärden genomfördes  (Hahn et al., 
2016; Lindgren, 2014). Det är därför bra att i  planeringsskedet välja en strategi för hur bedöm-
ningen av  påverkan ska stärkas . Även om det inte finns några strategier som är helt felfria kan de 
åtminstone stärk a bedömningen.  Fyra möjliga strategier är:  
1. Skuggkontroll:  vilket innebär att experter (såsom forskare, tjänstepersoner eller använ-
dare) på temporära åtgärder och/eller den utvärderade åtgärden bedömer vad som hade 
hänt om inte aktiviteten hade genomförts ( Svensson, 2013; Lindgren, 2014);  
2. Generisk kontroll:  vilket betyder att de observerade  effekter na jämförs med data över den 
genomsnittliga utvecklingen för samma tidsperiod för en större population (Hahn et al., 
2016; Lindgren, 2014) ; 
3. Experiment:  vilket in nebär att en kontrollplats studeras som är så lik platsen för den tem-
porära åtgärden som möjligt (Svensson, 2013) ; 
4. Processpårning:  vilket betyder att data om åtgärden samlas in  över tid  som ett sätt att 
spåra processen från temporär åtgärd till effekt (Svensson, 2013) . 
Etablera projektorganisation  
Baserat på syfte och förutsättningar bör  också en projektorganisation etableras . Utvärderarkom-
petens, sakkunskap och förståelse för vad som ska studeras är viktiga aspekter att ta hänsyn till. 
Kunskap o m lämpliga metoder för datainsamling, analys och värdering är centralt. Det behöver inte 
vara en enskild person som besitter dessa kunskaper utan med fördel kan ett utvärderingsteam ut-
formas. Det kan bestå av både medarbetare och externa konsulter. Utvärde ringen kan till exempel 
genomföras internt , men med metodstöd från en extern konsult.  
Om externa konsulter anlitas behöver ändå interna resurser läggas på kommunikation och 
kvalitetssäkring. En intern part med helhetsblick och god kännedom om bakgrunden ti ll den tem-
porära åtgärden bör bistå och delta för att säkerställa att inga missförstånd sker. Genom att inte 
låta hela utvärderingen genomföras av en extern konsult möjliggörs ett internt lärande och kun-
skapsuppbyggnad om utvärdering  av temporära åtgärder .  
Den som utvärderar behöver dock i möjligaste mån vara oberoende. När utvärdering ska genomfö-
ras av en intern part bör den inte ha varit direkt involverad i planering av den temporära åtgärden 
som ska utvärderas.   
    
18 
  
6 En självköra nde buss demonstrerades och var öppen för teståkare  under en vecka i Helsingborg  2017 i syfte 
att visa exempel på framtidens teknik. (Foto: Helsingborgs stad)  
 
19 
 Fas  2: Datainsamling  
Under fas 2 utformas och genomförs  datainsamlingen . Det innefattar att utforma den övergripande  studi-
edesign en, att välja datainsamlingsmetoder samt att samla in data.  
Välj  studiedesign  
För att kunna ge ett bra svar på  syfte och /eller  frågeställningar är det viktigt att välja rätt studiede-
sign, det vill säga vilka övergripande datamängder  som ska jämföras . Det är viktigt eftersom det är 
svår are att ändra studiedesignen under utvärderingens gång , än vad som är fallet med till exempel 
frågeställningar och datainsamlingsmetoder  (Esaias son m.fl., 2002).  Följande fyra typer av studie-
design är relevanta för utvärdering av tempo rära åtgärder:   
1. Tvärsnitts design : innebär att data från en och samma tidpunkt samlas in och jämförs . Det 
kan exempelvis handla om att jämföra  hur olika användare upplever en temporär åtgärd 
kvällstid under en enskild vecka . En tvärsnittsstudie kan genomföras  innan , under eller 
efter det att den  temporär a åtgärd en är genomförd.  
2. Före -efter -design : innebär a tt data samlas in före - och efter det att den temporära åtgär-
den genomförs. En sådan kan exempelvis gå ut på att mäta vistelsevolymer  på ett torg in-
nan och efter det att temporära möblemang har placerats ut.  Före -efter -studie är bra för 
att bedöma  förändri ngar och effekter . 
3. Longitudinell design : innebär att vid flera tillfällen samla in data från samma mätpunkter, 
så som att låta lokala näringsidkare besvara samma enkätfrågor flera gånger . Longitudi-
nell design är bra för att följa förändringar över tid.   
4. Experimentell design:  betyder att samma typ av datainsamling och analyser också  ge-
nomförs på en kontrollplats som är så lik platsen för den temporära åtgärden som möjligt 
(ett förfarande som följer samma princip som användning av kontrollgrupp/placebogrupp  
inom läkemedelsstudier). Experimentell studiedesign är i regel resurskrävande, men kan 
ge data av relativt hög kvalitet om orsaks -samband .    
 
20 
 Välj  datainsamlingsmetod  
Det finns en mängd o lika datainsamlingsmetoder , vilka alla är bra på att besvara olika typer av frå-
geställningar . Idealiskt kombineras  flera datainsamlingsmetoder parallellt , eftersom det är ett sätt 
att belysa samma frågeställning från olika synvinklar. Tänk därför noga igenom hur olika datamäng-
der samspelar med varandra.  
Räkna  och mä ta 
Data kan samlas in genom att  observatörer  manuellt  räkn ar och/eller mäter  vad som sker på plat-
sen  (FCM, 2020 ). Observationerna  dokumenteras i  ett observationsprotokoll som kan vara  utskri-
vet eller digitalt . Manuella räkningar  och mätningar kan exempelvis besvara frågor om : 
• Totala volymer , såsom  hur många  människor som vistas i en pop -up park ; 
• Hastighet och längd, det vill säga hur snabbt cyklister  rör sig  över en tillfälligt omlagd cy-
kelbana  eller hur länge fotgängare  stannar upp vid en temporär utställning ; 
• Hur vanliga  kategorier  av aktiviteter  är, t.ex. hur många det är som  läser  respektive umgås  
på utemöblerna eller ; 
• Hur vanliga olika kategorier av intresse nter  är, t.ex. mätningar av volymer av olika färdme-
delskategorier som använder den tillfälligt omlagda cykelbanan  (motorfordon, cyklister, 
fotgängare) (FCM, 2020) ; 
• Byggd milj ö, så som storlek, avstånd och mängder när det gäller platsen som dess bestånds-
delar  (möblemang, trottoarer, grönska , trappor m.m.) . 
Karter a 
Data kan också samlas in genom att observatörer manuellt dokumenterar det de ser på platsen på 
en karta  (eng. mapping ), (FCM, 2020 ) med  hjälp av exempelvis symboler , text, str eck och siffror.  Den 
här typen av observation genererar  i första hand geodata  av det kvalitativa slagen  (text och bild) . 
Kartering  kan besvara frågor om:  
• Byggd miljö , så som vilka funktioner som finns  på platsen innan den temporära åtgärden 
genomförs ;  
• Hur olika delar av platsen används, så som  vilka hängytorna är innan och efter det att åt-
gärden har genomförts samt;  
• Geografiska skillnader mellan grupper, så som var på platsen olika åldersgrupper vista s in-
nan och efter den temporära åtgärden.  
Fotografi och film  
Ett annat sätt att samla in data på är genom att observatörer  fotografera r och/eller filma r platse n 
(Williams et al. 2019, Whyte 1980) . Foto grafi  och film kan besvara frågo r om;  
• Omfattningen på beteenden och  användningsområden , detta  i en situation  då det omöjligt 
för observatöre r att hålla räkningen , så som vid en korsning med höga vistelsevolymer ; 
• Specifika detaljer hos beteenden , detta i situationer då det skulle varit svårt för en obser-
vatör att fånga detta med blotta ögat , så som folks ansiktsuttryck när de socialiserar . 
Deltagande observation  
Data kan även samlas in genom deltagande observation  (Low m.fl., 2019 ), det vill säga att observatö-
ren själv deltar på platsen. Det kan användas för att själva sätta sig in i använd arens perspektiv. Det 
kan också vara ett sätt att  observera och  föra samtal med användaren på plats.  Deltagande obser-
vation kan svara på frågor om:    
 
21 
 • Hur det är att vara användare , exemp elvis hur det temporära hyrcykelsystemet är att an-
vända;  
• Hur användaren upplever en åtgärd,  exempelvis genom att för en period bli en användare 
av det temporära utegymmet  och som en del av detta prata med andra användare ; 
• Hur en temporär åtgärd kan förbättras,  exempelvis genom att regelbundet äta  lunch  vid de 
nya mikroparkerna  och då be andra användare om  förbättringsförslag . 
Genskjutsintervjuer  
Ett sätt att samla in data på är  genskjutsintervjuer  (eng. intercept  survey)  (Salvo m.fl.,  2017 ). Det be-
tyder  att intervjuare genskjuter  personer på platsen och ber om en intervju. Genskjutsintervjuer 
innehåller  i regel  några få och öppna frågor som genererar kvalitativ data även om de också kan 
användas för att ge  kvantitativ sådan.  Genskjutsintervjuer är inte minst lämpade för att fånga upp 
människors resonemang , men då utan att dessa är representativa för hela populationen . Gen-
skjuts intervjuer  kan svara på frågor om:  
• Hur  platsbesökare  upplever platsen  innan och efter  den temporära åtgärden (t.ex. en 
stadsodling)  har genomförts ; 
• Hur besökare tycker att platsen eller åtgärden kan förbätt ras samt;  
• Hur  människor som  inte brukar vistas på platsen eller åtgärden förklarar  detta.  
Djupintervjuer  
Det går också att genomföra mer förbokade och mer djupgående intervjuer  (Stevens  m.fl.,  2019) , 
exempelvis  på en annan plats än platsen för  åtgärden , så som  hemma hos privatpersoner, på före-
tagares arbetsplats , via  epost eller över videolänk . Djupintervjuer kan gen omföras individuellt eller 
i grupp. En poäng  med det senare är att de intervjuade kan hjälpa varandra  med  att utveckla sina 
resonemang . Det kan dock också vara en nackdel om det leder till att resonemang snedvrids. Dju-
pintervjuer kan svara på frågor om:  
• Användares djupgående resonemang  om en temporär  åtgärd;  
• Användares resonemang om vad som kan förbättras med en åtgärd och varför;  
• Andra intressenters tankar om hur åtgärden fungerar eller varför de inte själva brukar an-
vända den.  
Enkäter  
Enkäter  är inte minst ett sätt att få ett  större antal människor att besvara samma fråga på ett struk-
turerat sätt  (Marshall m.fl., 2016) . De genererar därmed primärt  kvantitativ a data  som kan använ-
das för att beskriv a och analysera  större  tendenser och trender . Genom öppna svarsalternativ och 
infogade kartor kan enkäter också ge kvalitativ data respektive geodata.  Enkäter kan  distribueras  
och samlas in  på olika sätt , exempelvis med hjälp av  personal på plats  (Urban Systems, 2020)  eller 
genom affischer och  flyers med t ex en QR -kod som tar den svarande till en onlineversion av enkä-
ten. Enkäter kan också spridas via traditionell post eller epostlistor, sociala medier och liknande. 
Enkäter kan svara på:  
• Hur vanliga  åsikter  är, exempelvis hur stor  andel av gruppen  som tycker att en temporär 
badplats ska permanentgöras  respektive nedmonteras ; 
• Hur upplevelserna skiljer sig åt mellan under grupper , exempelvis vad  boende respektive 
näringsidkare tycker om  den temporära  konstutställningen samt;  
• Hur upplevelser  skiljer sig åt mellan personer som brukar respektive inte brukar anvä nda 
åtgärden , exempelvis hur personer  som har  respektive inte har handlat  från nya food  
trucks på torget upplever deras närvaro .   
 
22 
 Automatiserad datainsamling  
Automatiserad  datainsamling med hjälp av exempelvis sensorer , GPS  eller kameror , har  blivit  allt 
mer tillgängliga under de senaste åren , även om  utvecklingen  bara är i sin linda . (Williams m.fl., 
2019).  Automatiserad datainsamlin g kan besvara frågor om:  
• Ljudmiljö , exempelvis genom ljudsensorer i möblemang som registrerar i vilken utsträck-
ning användare samtalar  (Williams m.fl., 2019);  
• Ljusmiljön, exempelvis genom  att data  av soltimmar  används för att bedöma var ett möble-
mang bör placeras för att locka användare ;  
• När och hur mycket en åtgärd används , exempelvis genom att trycksensorer i möblemang 
registrera r när och hur mycket  de nyttjas (Williams m.fl., 2019) ; 
• Hur mobilitetsflöden ser ut, exempelvis att trycksensorer , infraröda sensorer eller laser-
sensorer sätts upp vid  en gata  (Williams m.fl., 2019 ; Stockholms Trafikkontor, 2019 ); 
• Hur  människor med olika bakgrund  använder en åtgärd , exempelvis genom att kameror 
kom bineras med bildanalys och maskininlärning.   
Befintlig data  
Det är också ett alternativ  att använda befi ntlig  data , så kallad  sekundärdata  (Thompsons  & Days, 
2020) . Sådan  kan vara ett sätt att få tillgång till större  datamängder . En nackdel är att befintlig data 
inte  alltid  är detalj erad nog för att förstå det temporära – såvida inte åtgärden sträcker sig över  en 
lite längre tidsperiod.  
Via kommuner och statliga myndigheter går det att få tillgång till data  med  information om  exem-
pelvis  flyttmönster, demografi , trafikolyckor eller brottslighet . Fastighetsbolag  kan tillgång till  data 
om exempelvis fastighetsvärden , bostadspriser, lokalpriser  och kundnöjdhet. Data  från butiker, re-
stauranger och caféer kan ge  insyn exempelvis  ekonomiska transaktioner, dagsomsättning och be-
sökssiffror.  
Ett annat alternativ är geo data som ändå skulle ha samlats in från  mobiltelefon er och  annan tek-
nologi sk utrustning  (så kallat Internet of Things). Dels finns fritt tillgänglig data vissa  appar ( exem-
pelvis träningsappen ”Strava”)  och dels  kommersiellt tillgänglig  data från  Big Data -leverantörer  
(Urban Systems, 2020) , så som  Telia Crowd Insights (Telia, 2020 ), Apple och Google . Andra exempel 
är data fr ån utomhusreklamföretaget JCDe caux  (Gehl, 2020) , kollektivtrafik företag  samt  elscoo-
ter- och hyrcykels leverantörer.  Sammantaget kan befintlig data svara på frågor om:  
• Vilka karaktärsdrag en plats har innan det  att den temporära åtgärde n genomförs, exem-
pelvis när det  gäller  demografi , fastighetsvärden eller näringslivsstruktur . 
• Förändring ar över tid , så som  hur brottsligheten i parken förändras av den  temporära åt-
gärden samt:  
• Frekvensen/i ntensiteten i användningen av en plats/offentligt rum, och hur detta varierar 
över tiden  innan, under tiden respektive efter en temporär åtgärd.  
    
23 
 Samla in data  
Det förra avsnittet handlade om val av  datainsamlingsmetod. Utöver det  är det även  viktigt att 
samla in dessa data på ett lämpligt  sätt. Detta för att data, och i förlängningen därmed även resulta-
ten, inte bara ska vara trovärdig a utan också etiskt försvar bar a. Det kan handla om faktorer så som:  
• Hur urvalet ser ut;  
• Intervjuarens förmåga att ställa lämpliga  följdfrågor ; 
• Moderatorns förmåga att hantera dynamiken i fokusgruppen;  
• Observatörens förmåga att rikta blicken mot relevanta saker  på platsen ; 
• Att enkätfrågorna  är genomtänkta och välformuler ade; 
• Att data insamlingsprocessen  dokumenteras korrekt;  
• Hantering och lagring av insamlade data . 
Utöver punkterna ovan finns den en lång rad andra kunskaper och förmågor som behöver finnas på 
plats i utvärderingsorganisationen för att datainsamlingen ska kunna ske på ett bra sätt. De flesta 
av dessa är dock inte unika för datainsamling om just temporära åtgärder , och  kommer därför inte 
att behandlas här . Kopplat till datainsamling specifikt om temporära åtgärder finns det dock några 
faktorer som motiverar  en särskild  diskussion.  
En sak att tänka på när det gäller utvärdering av  temporära åtgärder  är att deras effekter kan upp-
stå stegvis  genom att  initiala  förändringar i människors attityder först på sikt påverkar deras bete-
enden. Det kan till exempel handla om att  åtgärder för att främja cykling initialt leder till att cyklis-
ter upplever gatan som säkrare , samtidigt som effekt er på cykelvolymer uppstår först  senare . I ett 
sådant scenario är det rimligt att även attitydförändringen ses som en väsentlig effekt av åtgärden, 
trots att det  primära mål et var att åstadkomma beteendeförändringar  (Waka Kotahi/NZ Transport 
Agency, 2020) . Därför kan det också  vara en tanke att avvakta med datainsamling en till dess att 
etableringsperioden är över.  
En annan viktig sak att tänka på är  att förbereda sig på att implementering av temporära åtgärder 
kan möta  kritik initialt , samtidigt som denna tenderar att klin ga av över tid  (Waka Kotahi/NZ Trans-
port Agency, 2020) . Därför bör  inte utvärderingen lägga allt fö r stor vikt  vid negativa synpunkter 
under  projektets etablering , eller åtminstone  se till att dessa kompletteras  längre fram. Annars 
finns det en risk att åtgärden  ses som misslyckad  och stoppas i förtid.  
Det är också viktigt att tänka på att  eftersom  temporära åtgärder ofta är  kortlivade  och småskaliga 
blir det extra viktigt att samla in det minimum av  data som är absolut nödvändig  givet  syftet. Om 
syftet med utvärderingen exempelvis är att bli underlag för att över tid testa olika sätt att utforma 
en temporär åtgärd  (exempelvis en omfördelning av yta mellan trafikslag)  kan det räcka med att 
samla in sm å datamängder  vid flera tillfällen  som underlag småskaliga förändringar.  
 
24 
 Fas  3: Analys  och resultat hantering  
Under  fas 3 analyseras och tolkas  data materialet . Sedan  sammanställs  och sprids  resultatet på ett lämpligt 
sätt givet  målgrupp och vilken användning  man önskar . Hit hör också  att förutse och ta i beaktande möjliga 
intressekonflikter.  
Analysera och tolka data  
Hur data bör analyseras och tolkas beror bland annat på vilken typ av data det rör sig om, vilka da-
tainsamlingsmetoder som använts och vilka frågeställningar  och utvärderingskriteri er som har väg-
lett utvärderingen.  
Kvalitativ dataanalys  
Kvalitativa datainsamlingsmetoder  används för att leta efter ”kvaliteter ” (det vill säga egenskaper) 
i de material som har samlats in via exempelvis observationer, intervjuer eller fokusgrupper ( Waka 
Kotahi/NZ Transport Agency, 2020) . Konkret innebär detta att utvärderaren samlar ihop  exempel-
vis renskrivna intervjuer  (se s. 21), kartmaterial f rån observationer  (se s. 2 0), öppna svar från  enkä-
ter (se s. 21) och analyserar dessa  utifrån  frågeställningarna  och intressanta teman . 
Det finns olika dataanalysmetoder för olika typer av kvalitativa frågeställningar. Medan vissa syftar 
till att generera  detaljerade  analyser av hur plats används, så kan andra  syfta till att få fram ”typiska ” 
berättelser från  användare.  
 
Kvantitativ dataan alys  
Kvantitativ dataanalys handlar om att kvantitativ a data (det vill säga siffror) analyseras för att visa 
på statistiska mönster  och samband  (Urban Systems, 2020) . Sådan analys kan bland annat göras 
med enkätdata  (se s. 21 ), observ ationsdata  (se s. 21 ) eller automatiskt genererad  data (se s. 22 ). 
 
När det gäller studier av offentliga platser, inklusive temporära åtgärder, så är de kvantitativa ana-
lyser som genomförs i regel relativt enkla . Ofta innebär analysen främst beskrivning av data utifrån Exempel på teman som bör hanteras genom kvalitativ dataanalys;  
• Hur de som använder en temporär åtgärd upplever den;  
• Likheter och skillnader mellan hur olika grupper upplever en åtgärd;  
• Hur användare  beskriver/framställer och förklarar sina egna beteenden;  
• Vad användare respektive icke -användare tycker behöver förbättras med platsen eller 
åtgärden . 
 
Exempel på teman som är lämpliga för kvantitativ  dataanalys;  
• Hur vanliga olika aktiviteter är på platsen;  
• Hur vanliga olika attityder och värderingar är hos olika grupper;  
• Hur stora effekterna är av en viss åtgärd;  
• Hur utvecklingen för en viss variabel ser ut över tid.  
   
25 
 centralmått såsom  medelvärden eller medianer , samt  test av huruvida de mönster som identifieras 
är statistiskt signifikanta , d v s inte slumpmässiga . I andra fall  kan det vara viktigt att genomföra m er 
avancerade analyser, såsom  olika former av  regressionsanalyser  (Salvo m.fl.,  2017) . Detta är fallet 
inte minst om man vill analysera ett större antal variabler och studera samband mellan dessa . 
Värdera resultatet  
Utvärderarna  behöver även  systematiskt värdera hur väl den temporära åtgärden fungera t exem-
pelvis baserat på : 
1. Om  åtgärden har uppnått sina mål ; 
2. Vilka  eventuella oväntade (negativa/positiva)  effekter som har uppstått ; 
3. Vilka synergieffekter som har uppstått;  
4. Vilka grupper som har tjänat respektive förlorat  på åtgärden . (Waka Kotahi/NZ Transport 
Agency, 2020) . 
Hur den  temporära åtgärden värderas  beror också på om utvärderingen har varit  formativ eller 
summativ. Medan värdering i en formativ utvärdering  går ut på att bestämma om  åtgärden  behöver 
förändrats går  värdering i en summativ utvärdering ut på  att lära sig av effekterna inför framtiden . 
(FCM, 2020; Urban Systems, 2020) .  
Sammanställ i rapport  
Utvärderingen ska i slutändan sammanställas i en rapport eller  liknande. En sådan kan redogöra för 
utvärderings  syfte, metoder för datainsamling och analys, resultatets trovärdighet, etiska aspekter, 
resultat samt värdering och eventuella rekommendationer.  
För att öka studiens trovärdighet och kvalitet  bör resultatsammanställningen  vara lättförstådd  och  
transparent , samt tydligt skilj a på dataredogörelse och värdering . Att låta intressenter och experter 
granska rapporten är ytterligare ett sätt att öka dess kvalitet.  
Utöver  detta bör formatet för resultatsammanställningen vägledas av vem man önskar ska ta del 
av resultatet, exempelvis  politiker, fastighetsbolag, näringsidkare, framtida kollegor , involverade 
arkitekter  eller liknande. På samma sätt bör det anpassas efter hur man vill att resultatet ska an-
vändas: för besluts fattande , kunskapshöjande, nätverksbyggande eller påverka nsarbet e (se Tabell 
4). 
Hantera  resultatet  
När väl  utvärderingen har sammanställ ts är det viktigt att fundera igenom  hur resultatet ska han-
teras och spridas.  Det finns förvisso många organisationer som gärna medvetet låter utvärderingar 
samla damm på hyllan,  framförallt om de innehåller resultat som de själv a inte är stolt a över  
(Dahler -Larsen,  2012) , men om man ser det som angeläget vilken påverkan utvärderingsresultatet 
får så är frågan kring resultathantering en central, men ofta ignorerad, fråga.   
    
26 
 Intern spridning  
De organisationer som har varit involverade i att genomföra en utvärdering  kan  sprid a resultatet 
till kollegor som in te har varit delaktiga i denna . Spridningen  bör ske utifrån målgrupp och önskat 
användningsområde  (se Tabell 4). Det kan exempelvis handla om förhoppning ar att resultatet ska 
användas  som underlag för beslut om eventuell förlängning eller  permanentgörande av den tempo-
rära åtgärden. Då bör spridning ske till personer i beslutsfattande positioner, såsom politiker och 
högre uppsatta tjänstepersoner.  
Något som också kan ha betydelse för hur resultatet sprids är var i tid genomförandet av åtgärden  
befinner sig.  Vid  formativ utvärdering är avsikten  att resultatet  ska användas medan  den temporära 
åtgärden fortfarande är aktiv , i syfte att påverka  dess  utformning.  Då kan det vara viktigt att  sprid-
ningen fokuserar  på de målgrupper vars verksamhet har bäring på utfor mningen, så som landskaps-
arkitekter och  trafikplanerare  i organisationen . 
Vid  summativ utvärdering  är syft et snarare  att ta lärdomarna av utvärderingen  vidare  till andra 
projekt och satsningar . Då kan  resultatet spridas till andra  målgrupper , så som kollegor som arbetar 
med temporära åtgärde r. Med dem kanske man vill  föra en öppen intern  diskussion om projektet, 
där olika tolkningar och perspektiv förs  fram. En sådan diskussion skulle exempelvis kunna fokusera 
på om åtgärden kan anses ha varit  framgångsrik  eller inte  samt vilka lärdomar man kan dra inför  
framtida  temporära åtgärder.  
Extern spridning  
Extern spridning innebär att utvärderingsresultatet  sprids utanför den egna organisationen, så som 
till media, privatpersoner och andra intressent er. Återigen bör man beakta hur man önskar att re-
sultatet ska användas (se Tabell 4), men också var i processen man befinner sig.  
Vid en formativ utvärdering kan resultatspridning externt exempelvis handla om att invånare och 
andra intressenter  informeras  och kanske ges möjlighet att lämna synpunkter på åtgärden.  I en så-
dan situation är det preliminära resultat (eller delresultat ) som sprids. En annan möjlighet är att lö-
pande kommunicera resultat i ”realtid” , inte minst  när data löpande samlas in  via sensorer eller 
andra automatiserade metoder  (se avsnittet om Automatiserad datainsamling ).  
Vid ett summativ utvärdering  ligger fokus på att  kommunicera utvärderingsresultat et efter  det  att 
åtgärden har avetablerats . Nu handlar det om att sprida  resultatet i sin helhet . Återigen med ut-
gångspunkt  i hur ma n vill att det  ska användas och av vem. Om man exempelvis önskar att resultatet 
av utvärderingen ska påverka den svenska politiken  för planering och utveckling av städer och sam-
hällen , kan spridningen utformas med det i åtanke.  Om det snarare är kompetensutveckling inom  
stadsplaneringsprofessionen som är i fokus, bör detta vägleda spridningen.   
    
27 
 Tabell 4 Hur önskad användning av resultatet kan ha betydelse för resultatspridningen inom eller utanför 
den egna organisationen  (vidareutvecklad efter Harries, 2012)  
 
ÖNSKAD ANVÄNDNING 
AV RESULTAT  EXEMPEL PÅ INTERN  
ANVÄNDNING  AV RESULTAT  EXEMPEL PÅ EXTERN  
ANVÄNDNING  AV RESULTAT  
Problemlösning och be-
slutsfattande  Spridning främst till delar av organi-
sationen som är delaktiga i problem-
lösningen . Kommunicera hur ett visst problem 
kommer lösas framöver baserat på 
utvärderingsresultat . 
Påverkansarbete  Utvärderingsresultat används för att 
underbygga ett beslut eller strategisk 
riktning, t ex i syfte att snabba på en 
process.  Utvärderingsresultat används för att 
underbygga och rättfärdiga ett beslut 
eller strategisk riktning och vinna 
över opinionen.  
Kun skapsutveckling  Utvärderingsresultaten kommunice-
ras med syfte att förankra dem som 
ny kunskap (state of the art) och öka 
medvetenhet om ett ämne/perspek-
tiv inom organisationen.  Riktade kommunikationsinsatser med 
syfte att öka kunskap eller förändra 
beteend e hos  delar av befolkningen.  
Nätverksbyggande  Spridning av resultat som utgångs-
punkt (inte slutpunkt) för en vidare 
diskussion. Innehåller samskapande 
inslag.  Spridning till olika aktörer i samhället 
med syfte att få med dem i framtida 
samarbeten.  
 
Att h antera intressekonflikter  
Spridning av utvärderingsresultat är inte alltid friktionsfritt. Genomförande av  temporära åtgärder , 
liksom av stadsutvecklingsinsatser  i allmänhet , har alltid  såväl  vinnare som  förlorare  (Flyvbjerg, 
1998) . Den tillfällighet som kännetecknar temporära åtgärder kan dessutom tänkas både minska 
och öka konfliktintensiteten. Då åtgärderna är just temporära kan de tänkas  upplevas som mindre 
symboliskt laddade av potentiellt negativ t inställda  grupper.  Temporaliteten kan samtidigt i vissa 
fall innebär a att åtgärderna s innehåll och utformning  blir av en något prov ocerande  och disruptiv 
karaktär, vilket kan framkalla konflikter  i större utsträckning än mer ”försiktiga” eller traditionella  
åtgärder . 
Friktio n kan uppstå både under åtgärders gång och efter att den avslutats . Det kan också uppstå i 
samband med att utvärderingsresultatet sprids.  Det finns mycket att säga om hantering av friktion 
i stadsutveckling . Några saker som kan vara värda att ta i beaktand e är att:   
• Friktion kan uppstå såväl under  som efter den temporära  åtgärden  vilket potentiellt  kan 
hur konflikten ser ut och bör hanteras.  
• Det kan vara viktigt att tidigt  försöka att fånga upp  potentiell t missnöjda grupper  för att 
säkerställa att de känner  sig hörda . Ett sätt att göra detta på är att göra grupperna involve-
rade i åtgärden .  
• Om man från början är tydlig med vilka positiva  effekter man önskar uppnå så  kan detta  
vara  ett sätt att undvika risken att diskussionen fokuserar  för mycket  på de negativa effek-
terna av åtgärden . 
    
28 
 Summering  
Syftet med den här handboken är att stödja den som önskar  genomföra, beställa eller granska ut-
värderingar av temporära åtgärder.  Ambitionen har varit att ta fram ett praktiskt användbart stöd 
grundat i en genomgång av  tidigare forskning , men också  i en  löpande  dialog med aktörer i bran-
schen.  Handboken har motiverats av det faktum att det finns lite skrivet om just utvärdering av 
temporära åtgärder.  
Handboken g er en översiktlig genomgång av saker som kan vara  bra att tänka på när en temporär 
åtgärd ska utvärderas. Den erbjuder alltså inget  enkelt verktyg  för hur  temporära åtgärder alltid  
ska utvärderas . Det hade  helt enkelt inte varit möjligt att ta fram ett sådant  verktyg som var flexi-
belt nog för att vara relevant  i en mängd olika  situationer.   
I slutändan är nyckeln till bra utvärderingar  av temporära åtgärder  att medarbetarna har rätt för-
utsättningar, kunskaper och  praktiska  färdigheter . Därför är det upp till varje organisation som vill 
arbeta med  utvärdering av  temporära insatser att själv skapa  de rätta förutsättningarna.  Förhopp-
ningsvis kan den här handboken vara ett stöd i ett sådant arbete.  
Författarna mottar gärna  frågor och funde ringar från dig som  har använt handboken eller är intres-
serad av temporära åtgärder och utvärdering av sådana . 
 
29 
Bertino, G., Fischer, T., Puhr, G., Langergraber, G., & Österreicher, D. (2019). Framework Con -di-
tions  and Strategies for Pop -Up Environments in Urban Planning. Sustainability, 11 (24), 7204. 
https://doi.org/10.3390/su11247204  
Bertolini, L. (2020). From “streets for traffic” to “streets for people”: Can street experiments trans-
form urban mobility? Transport  Reviews , 1–20. https://doi.org/10.1080/01441647.2020.1761907  
Bishop, P., & Williams, L. (2012). The temporary city.  Routledge.  
Combs, T. (2020).  Local Actions to Support Walking and Cycling During Social Distancing Dataset.  
http://pedbikeinfo.org/resource s/resources_details.cfm?id=5209  
Dahler -Larsen, Peter (2012).  The evaluation society . Stanford, California: Stanford Business Books, 
an imprint of Stanford University Press . 
 
Eneqvist, E., & Karvonen, A. (2021). Experimental governance and urban planning fu tures: Five 
strategic functions for municipalities in local innovation. Urban Planning , 6(1), 183 -194.  
 
Esaiasson m.fl. (2002)  Metodpraktikan: Konsten att studera samhälle. individ och marknad . 1. Uppl.  
FCM. (2020). COVID -19 Street Rebalancing Guide—How to temporarily redesign streets to ensure phys-
ical and mental health, safety, and well -being.  
Ferreri, M. (2015).  The seductions of temporary urbanism . Ephemera - theory & politics in organiza-
tion, 15(1), 181 –191.  
Flyvbjerg, B. (1998). Rationalit y and power: democracy in practice. Chicago: Univ. of Chicago 
Press.  
Gehl , J. (2020).  Public Space & Public Life during COVID 19. Gehl.  
Hahn G., Hök L. and Jannesson E. (2016) Så mäts socialt hållbart värdeskapande. Lund: Studentlit-
teratur.  
Haugen, K. (2021a) Forskningsöversikt – Temporära åtgärder inom stadsutveckling: former och utvär-
deringsaspekter . RISE Research Institutes of Sweden.  
 
Haugen, K. (2021b) Utvärdering – Temporära åtgärder i Göteborg sommaren 2020. RISE Research In-
stitutes of Sweden.  
 
Hahn G., Hök L. and Jannesson E. (2016) Så mäts socialt hållbart värdeskapande.  Lund: Studentlitter-
atur.  
 
Harries, S. (2012).  Bridging policy and delivery with knowledge: the case for intervention . I Harries  
Records management and knowledge mobilisation : a handbook for regulation, innovation and transfor-
mation.  Witney: Chandos Publishing (Oxford) Ltd.  
 
Herman, K., & Rodgers, M. (2020). From Tactical Urbanism Action to Institutionalised Urban Plan-
ning and Educational Tool: The Evolution of Park(ing) Day. Land , 9(7), 217. 
https://doi.org/10.3390/land9070217  
 
Hull A. (2011) Evaluation for participation and sustainability in planning.  London : Routledge  
Lindgren L. (2014) Nya utvärderingsmonstret. Lund: Studentlitteratur    
 
30 
 Low m.fl., (2019) Toolkit for the Ethnographic Study of Space TESS. New York: Public Space Re-
search Group Center for Human Environments The Graduate Center, City University of  New York  
Lydon, M., & Garcia, A. (2015).  Tactical urbanism: Short -term action for long -term change . Island 
Press.  
Marshall, W. E., Duvall, A. L., & Main, D. S. (2016). Large -scale tactical urbanism: The Denver bike 
share system. Journal of Urbanism: International Research on Placemaking and Urban Sustainability , 
9(2), 135 –147. https://doi.org/10.1080/17549175.2015.102 9510  
Molnar, S. & Tekie, H. (2018). Effektanalys av kulturella och sociala verksamheter i bottenplan. Mistra 
Urban Futures.  
Sadik -Khan, J., & Solomonow, S. (2017 ). Streetfight: Handbook for an urban revolution . Penguin 
Books.  
Salvo, D., Banda, J. A., Shea ts, J. L., Winter, S. J., Lopes dos Santos, D., & King, A. C. (2017). Impacts 
of a Temporary Urban Pop -Up Park on Physical Activity and Other Individual - and Community -
Level Outcomes. Journal of Urban Health , 94(4), 470 –481. https://doi.org/10.1007/s11524 -017 -
0167 -9 
Stevens, Q., Awepuga, F., & Dovey, K. (2019). Temporary and Tactical Urbanism in Australia: A Review 
of Current Practice, Policy and Practitioner Perspectives . State of Australian Cities Conference and 
PhD Symposium (SOAC), Perth.  
Stockholms Tra fikkontor. (2019). Stockholms Trafikutveckling —Cykel och fotgängare. Stock-
holms stad.  
Sunstein , CR. (2014) Valuing life - humanizing the regulatory state. Chicago: University of Chicago 
Press.  
Svensson , L. (2013) Att fånga effekter: av program och projekt. Lund: Studentlitteratur.  
Telia. (2020). Crowd Insights. https://www.telia.se/foretag/bransch/kollektivtrafik/crowd -in-
sights  
Thompson, J., & Day, J. (2020). Understanding the impact and value of tempora ry public art sculp-
ture trails. Local Economy: The Journal of the Local Economy Policy Unit, 35(3), 186 –208. 
https://doi.org/10.1177/0269094220921811  
Urban Systems. (2020). Tactical Urbanism Toolkit —A guide to demonstration and interim projects 
focused on active transportation and placemaking. Urban Systems/TransLink.  
Waka Kotahi/NZ Transport Agency. (2020). Handbook for Tactical Urbanism in Aotearoa —A Guide 
for Project Teams (draft).  Waka Kotahi/NZ Transport Agency, New Zealand Government.  
Williams, S., Ah n, C., Gunc, H., Ozgirin, E., Pearce, M., & Xiong, Z. (2019). Evaluating sensors for the 
measurement of public life: A future in image processing. Environment and Planning B: Urban An-
alytics and City Science, 46(8), 1534 –1548. https://doi.org/10.1177/23998 08319852636  
    
31 
 Bilaga 1 :  
Texter om att genomföra temporära åtgärder  
 
I rapporten  Forskningsöversikt – Temporära åtgärder inom stadsutveckling: former och utvärde-
ringsaspekter1 beskriv s ett antal exempel på texter som rör genomförande av temporära åtgärder . 
Tactical Urbanism Toolkit - A guide to demonstration and interim projects focused on active transportation 
and placemaking2  är en praktiskt orienterad “verktygslåda”  för arbete med taktisk ur banism med 
särskild inriktning  på aktiv mobilitet och platsskapande. Den  togs fram för att vara till stöd för k om-
munala tjänstepersoner efter det behov av snabbinitierade projekt som uppstått med anled ning av 
de rekommendationer som infördes under våren 20 20 orsakade av  Corona/Covid -19. Rapporten 
guidar läsaren kring det praktiska genomförande av projekt av typen taktisk urbanism, med särskilt 
fokus på aspekter som kommunikation och deltagande, utformning som tar hänsyn till kontexten, 
samt jämlikhetsperspe ktiv  och ger exe mpel som kan tjäna som inspiration . Den belyser också frågor 
som rör datainsamling och utvärdering av åtgärder  
En annan handbok med konkreta råd för arbete med temporära åtgärder och taktisk urbanism är 
Handbook for Tactical  Urbanism in Aotearoa – A Guide for Project Teams3. Fokus är främst på trafikre-
laterade åtgärder  som används i testsyfte eller som ”taktiska demonstrationer” men handboken er-
bjuder många råd och förslag som kan vara värdefulla vid praktisk planering och i mplementering av 
olika typer av temporära åtgärder . Stor vikt lägg s vid datainsamling och utvärdering.  
 
1 Haugen, K. (2021) Forskningsöversikt – Temporära åtgärder inom stadsutveckling: former och utvärderings-
aspekter. RISE Research Institutes of Sweden.  
 
2 Urban Systems. (2020). Tactical Urbanism Toolkit —A guide to demonstration and interim projects focused 
on active transportation and placemaking . Urban Systems/TransLink.  
3 Waka Kotahi/NZ Transport Agency. (2020). Handbook for Tactical Urbanism in Aotearoa —A Guide for Pro-
ject Teams  (draft). Waka Kotahi/NZ Transport Agency, New Zealand Government.  
  
32 
  
Ytterligare en praktiskt orienterad r appor t som berör temporära åtgärder i gaturummet med kopp-
ling till Covid -19-pandemin  och de behov som uppstod  i samband med den  är COVID -19 Street Re-
balancing Guide - How to temporarily redesign streets to ensure physical and mental health, safety, and 
well -bein g4. Den uppmärksammar också  datainsamling och utvärdering i sam band genomförandet 
av åtgärder.  
En rapp ort och vägledning med fokus på utvärdering av förbättringsåtgärder för gatumiljön i all-
mänhet är Measuring the Street: New Metrics for the 21st Century Streets5 som har tagits fram av New 
Yorks (USA) transportmyndighet . I den presenteras  ett antal nyckel indikatorer inom olika områden 
som kan använd as vid mätning och ut värderi ng av olika aspekter . Rapporten kan vara till stöd för 
den som söker inspiration  kring hur mål kan mätas på olika sätt . Ett exempel  som Haugen6 lyfter 
från rapporten är att mål et great public spaces  kan m ätas med flera typer av indikatorer  såsom antal 
”användare”, användarnas upplevelse och nöjdhet (mätt genom enkätundersökningar), samt eko-
nomisk vitalitet (mätt som t ex skatteintäkter från försäljning, outhyrda lokaler, antal b esökare) . 
  
4 FCM. (2020).  COVID -19 Street Rebalancing Guide —How to temporarily redesign streets to ensure physical and 
mental health, safety, and well -being.  
5 NYCDOT. (2012). Measuring the Street: New Metrics for 21st Century Streets. New York City Department of 
Transportation.  
6 Haugen , K. (2021) Forskningsöversikt – Temporära åtgärder inom stadsutveckling: former och utvärderings -
aspekter . RISE R esearc h Institutes of Sweden .  
  
33 
 Bilaga 2:  
Exempel på utvärderingar av temporära åtgärder  
Utvärdering av Stockholms Framtidsgator  
 
Inom forskningsprojektet Smarta gator testa des  och utvärderades  nya lösningar på temporär gatu-
utformning i syfte  dra lärdomar inför vidare arbete med gradvisa gatuomvandlingar7. Utvärdering s-
rapport  går att nå via denna länk .  
 
7 Spacescape (2021). Utvärdering av Stockholms framtidsgator.   
  
34 
 Utvärdering av Levande Stockholm  
 
Rapporten presenterar en samlad utvärdering av tillfälliga sommargågator, sommartorg och pop 
up-parker 2015 -2017. Utformning, kommunikation, synpunkter, trafikmätningar och ekonomi be-
rörs8.  Utvärderingsrapporten går att nå via denna länk . 
  
8 Trafikkontoret Stockholms stad (2018). Utvärdering av Levande Stockholm.  Dnr:T 2018 -01154.  
  
35 
 Utvärdering av cykel - och fotgängarfrä mjande åtgärder på Götgatan 
i Stockholm  
 
År 2014 -2015  testades ett antal temporära cykel - och fotgängarfrämjande åtgärder  innan ett 
eventuellt permanent införande. Bilkörfält omfördelades till förmån för nya och bredare cykelba-
nor samtidigt som de gamla cykelbanorna tillgängliggjordes för gående. Signalsamordning innebar 
att det skapades en grön våg för cyklister i rusningstrafik , tillhörande skyltning och nedräkningslyk-
tor sattes upp. Fler cykelparkeringar anlades och lastzoner utökades9. Utvärderingsrapporten går 
att nå via denna länk . 
 
9 Schmidt, L., Bondemark, A., & Lar ek, P.  (2016). Försök med ny utformning av Götgatan med mer kapacitet för 
cyklister och gående – sammanställning av bakgrund, mål, genomförande och effekter.  

Samhällsekonomisk analys av öppna leverantörsreskontradata: Handledning

         Samhällsekonomisk analys av öppna leverantörsreskontradata  Handledning        Författare:    Tatjana Apanasevic, tatjana.apanasevic@ri.se  Stockholm, Oktober 2021   Rapport skulle refereras som: Tatjana Apanasevic. “Samhällsekonomisk analys av öppna leverantörsreskontradata: Handledning”, RISE rapport, Stockholm, 2021.    RISE rapport 2021:95 ISBN 978-91-89385-85-6    This work is licensed under CC BY 4.0   
  2  Innehåll   1   Inledning ............................................................................................................................... 3	2   Fas 1: Identifiera ................................................................................................................... 3	3   Fas 2: Specificera .................................................................................................................. 5	3.1.   Nyttokategorisering ................................................................................................... 5	3.2.   Kvantifiering och värdering av nyttor och kostnader ............................................... 5	3.3.   Riskbedömning ......................................................................................................... 8	4   Fas 3: Planera ........................................................................................................................ 8	5   Fas 4: Realisera ..................................................................................................................... 8	6   Fas 5: Följa upp ..................................................................................................................... 8	Referenser .................................................................................................................................. 8	Bilaga A.  Exempel av indikatorer som används i samhällsekonomiska analyser av öppna data i den offentliga sektorn ............................................................................................................ 10	Bilaga B.  Exempel på samhälls-ekonomisk analys av leverantörsreskontra .......................... 11	     3 1   Inledning Öppna data från den offentliga sektorn lovar många potentiella nyttor för samhället och nationella ekonomier, bland annat en ökad transparens i statliga processer; ökad effektivitet i den offentliga sektorn med betydande tid-, resurs-, energi-, och kostnadsbesparingar; förbättrad beslutsfattande; förväntade nya digitala tjänster och produkter som använder öppna data, och ekonomitillväxt (Almirall et al., 2008; Capgemini, 2017; Ekström och Johannesson, 2020; Huyer och van Knippenberg, 2020). Den samhällsekonomiska analysen som Lantmäteriet genomförde visade att det totala värdet av samhällsekonomiska nyttor med att tillgängliggöra fyra särskilt värdefulla datamängder i den svenska offentliga sektorn (det är geospatiala data, adressdata, företagsdata, och geologiska data) ligger mellan 10 och 21 miljarder kronor per år (Ekström och Johannesson, 2020).  Nationell Skalning Öppna Data (NSÖD) projektet syftar till att hjälpa kommuner att publicera vissa datamängder som öppna data (projektet finansieras av Vinnova). Ett av projektets uppdrag har varit att analysera samhällsekonomiska effekter av öppna data. Analysen var inriktad mot samhällsekonomiska effekter av publicering av öppen leverantörsreskontra (se Apanasevic, 2020). Syftet med detta dokument är att ge riktlinjer för implementering av samhällsekonomisk analys av öppnadatapublicering på kommunnivå. I den här handledningen använder vi ett exempel på leverantörskontra. Vi ger en detaljerad beskrivning av metoden och placerar den i sammanhanget av nyttorealiseringsprocessen som rekommenderas av DIGG i rapport ’Vägledning i nyttorealisering. Version 2.0’ (u.å.). Dessutom har vi skrivit det här dokumentet i diskussion med DIGGs representanter. Beskrivningen av den samhällsekonomiska analysens principer är analysverktygsoberoende. Nyttorealiseringsprocessen innebär följande faser: (i) identifiera, (ii) specificera, (iii) planera, (iv) realisera och (v) följa upp fördelarna med investeringen (DIGG, u.å.). Processen illustreras i Figur 1.   
 Figur 1. Nyttorealiseringsprocess (Källa: DIGG, u.å., Bilaga 3). I följande avsnitt i denna rapport beskriver vi saker som är relaterade till socioekonomisk analys i varje fas i nyttorealiseringsprocessen. I denna process sker samhällsekonomisk analys under den andra fasen, Specificera. Därför fokuseras rapporten huvudsakligen på denna fas. En sammanfattning av indikatorer att ta hänsyn till i en samhällsekonomisk analys finns i Bilaga 1. Ett praktiskt exempel på beräkningar av tidsbesparingar och effektivitetsvinster finns i Bilaga 2. 2   Fas 1: Identifiera Fasen Identifiera syftar till ’att identifiera behov och krav, möjligheter, problem och risker i verksamheten’ (DIGG, u.å., s. 25). Redan analysen av de nämnda parametrarna till planerade uppdrag, verksamhetsmål, organisationens strategier och legala krav kan hjälpa till att definiera potentiella nyttor (DIGG, u.å.) (se Exempel 1). 
  4  Exempel 1: Anledningar till att publicera leverantörsreskontra som öppna data  Några exempel på skäl som leder till beslutet att publicera öppna data är: • En intern anledning till att publicera leverantörsreskontra som öppna data är relaterad till ökad effektivitet och potential att spara tid som kommunen lägger ner på att besvara förfrågningar från allmänheten (både medborgare och företag).  • Kommunens önskan att öka transparensen och öppenhet samt att eliminera fall av korruption.  Man kan börja med att identifiera ett önskat tillstånd utifrån verksamhetsmål (se Exempel 2). Detta är ett sätt att identifiera de förändringar som behövs i organisationen. Sedan kan man ”definiera de förändringsinsatser som krävs samt vilka möjliggörare som måste tas fram för att möjliggöra ett förändrat beteende” (DIGG, u.å., s. 25).   Exempel 2: Ett önskat tillstånd  Ett önskat tillstånd kan vara att kunna leverera den servicen med mer effektiv resursanvändning och lägre kostnad. Detta kan uppnås genom en öppen datapublicering med syfte: • Att organisera datahanteringsarbete, processer och rutiner på ett strukturerat och effektivt sätt. • Att organisera arbetet med offentliga förfrågningar på ett strukturerat och effektivt sätt. • Att öka kvaliteten på tillhandahållna tjänster eller produkter.	 Ett behov av en förändring kan komma från intressenter utanför kommunen. Dessa behov bör analyseras noggrant innan beslut fattas (se Exempel 3).  Exempel 3: Externt behov av att publicera öppna data Krav	på att publicera leverantörsreskontra som öppna data kan komma till exempel från:  • Regleringsmyndigheter som kan ändra befintliga regler och krav.  • Medborgare och andra intressenter (till exempel tjänsteleverantörer) som kräver information om inköp och kostnader för offentliga organisationer.   I denna fas skulle det vara fördelaktigt att identifiera intressenter som kommer att påverkas av öppen datapublicering. Detta är medborgare, tjänsteleverantörer, journalister, statistikbyråer, forskare och så vidare (se Exempel 4). Deras kostnader och nyttor bör beaktas för att göra analysen mer fullständig och omfattande.  Exempel 4: Exempel på intressentanalys: Nytta och kostnader med öppna data 	Intressenter Nytta Kostnad Medborgare Journalister Tidsbesparingar  Fri tillgång till datamängder (sparade pengar) Bättre tjänster Transparens, öppenhet Eliminering av korruption (skattebetalares pengar sparas) Inbetalda skatter Tjänste-leverantörer Tidsbesparingar  Fri tillgång till datamängder (sparade pengar) Transparens, öppenhet Rättvis, symmetrisk tillgång till information Inbetalda skatter Företag Statistikbyråer Forskare Tidsbesparingar  Fri tillgång till datamängder (sparade pengar) Bättre tjänster Inbetalda skatter 
    5 3   Fas 2: Specificera De identifierade nyttorna behöver specificeras ytterligare för att skapa både mätbarhet och uppföljningsbarhet (DIGG, u.å.). Under denna fas ska nyttor: • ’Kategoriseras. •  Kvantifieras. •  Värderas och kostnadsuppskattas. •  Tilldelas utsedd realiseringsansvarig. •  Riskbedömas’ (DIGG, u.å., s. 26).  3.1.   Nyttokategorisering Man kan specificera interna nyttor eller nyttor som uppstår inom organisationen och externa nyttor som realiseras utanför organisationen (se Tabell 1). I fall av externa nyttor är det viktigt ’att fundera över om det finns någon tydlig ägare eller ansvarig för realisering av dessa nyttor’ (DIGG, u.å., s. 27). En del av nyttorna är kvantifierbara och har ekonomiskt värde. En del av nyttorna är kvalitativa och är svårare att kvantifiera, till exempel, sociala effekter.   Tabell 1. Interna och externa nyttor (Källa: DIGG, u.å., s. 27).  Typ av nytta Intern Extern Privatpersoner Företag Andra offentliga organisationer Samhälle Ekonomisk      Kvalitativ       En huvudanledning till en förändring kan klassas som direkt nytta (DIGG, u.å.). Andra nyttor uppstår som bi-effekt av förändringen och klassas som indirekta nyttor (se Exempel 5).   Exempel 5: Direkta och indirekta nyttor av öppna data Direkta nyttor av öppna data är relaterade till ”effektivitetsvinster, högre datakvalitet, förbättrad tillgång till data, lägre transaktionskostnader, utveckling av mervärdestjänster eller kompletterande produkter, fler investeringar och jobbskapande, förbättrad konsument- och offentliga tjänster” (Welle Donker, 2018). Indirekta effekter är relaterade till en bredare användning av data, förbättrad bild av dataleverantör, ”samhällsnytta, mer informerade beslut från medborgarna, mindre korruption och lättare upptäckt bedrägeri, bättre arbetsförhållanden, välfärdsvinster, undvikna kostnader och skador och en mer konkurrenskraftig marknad” (Welle Donker, 2018).   3.2.   Kvantifiering och värdering av nyttor och kostnader Syften med kvantifiering av nyttor är: • ’Att få en uppfattning om storleken på och värdet av den önskade förändringens nytta. •  Att skapa förutsättning för att jämföra och prioritera förändringsinsatser inom portföljen. •  Att möjliggöra uppföljning av nyttorna i framtiden’ (DIGG, u.å., s. 27). För att göra en realistisk bedömning av nyttor är det viktigt att förstå, mäta och dokumentera nuläget. Nulägets mätning kallas för en nollmätning och används för att möjliggöra uppföljning av nyttorna i framtiden.    6 För att kvantifiera och värdera nyttor och relaterade kostnader bör man tillämpa gemensamma värderingsprinciper. Detta behövs för att skapa jämförbarhet och för att kunna prioritera mellan olika förändringsinsatser (DIGG, u.å.). Det är bra att uppdatera estimat på de förväntade nyttorna eftersom dess värde kan förändras, nya krav kan tillkomma, budgeten och resurstillgången kan förändras under förändringsprocessens gång och så vidare.   Ekonomiska nyttor. Ekonomiska nyttor kan realiseras i pengar och påverka budgeten. Dessa nyttor kan både minska kostnader och öka intäkter (se Exempel 6).   Exempel 6: Ekonomiska nyttor av öppna data Exempel på öppna datas ekonomiska nyttor är (Ekström och Johannesson, 2020; Huyer och van Knippenberg, 2020; Koski, 2015): • Kostnadsbesparingar. Exempel är kostnadsbesparingar som är relaterade till ökad öppna datas kvalitet på grund av feedback och minskade administrativa kostnader (det är administrativa faktureringskostnader, kontohantering, licensefterlevnad och kostnadshantering), kostnader sparade genom att skaffa öppna data gratis eller till marginalkostnad från andra offentliga myndigheter (när organisationen köper data från andra myndigheter). • Effektivitetsvinster. Exempel är mer effektiv drift och potentiell tidsbesparing, minskad energi- eller resursanvändning.  Exempel på beräkningar av effektivitets- och tidsbesparingar av publicering av leverantörsreskontra som öppna data finns i Bilaga B.  Kvalitativa nyttor. Kvalitativa nyttor kan på lång sikt påverka det ekonomiska utfallet. Dock är det svårare att värdera dessa nyttor i pengar eller hitta en direkt påverkan på budgeten (se Exempel 7). ”Det är inte så lätt att svara på vad ökad kundnöjdhetsindex, nöjdare medarbetare eller snabbare ärendeflöde för kunden är värt i reda pengar för organisationen” (DIGG, u.å., s. 28). Om man vill värdera kvantitativa nyttor i pengar är det viktigt att definiera värderingsprinciper och schabloner tydligt för gemensam användning i organisationen.   Exempel 7: Kvalitativa nyttor med öppen publicering av leverantörsreskontra Exempel på externa kvalitativa nyttor med öppen publicering av öppna leverantörsreskontradata är ökad transparens och öppenhet av offentliga organisationer, ökad tillit, förbättring av kommunens image och rykte, medborgares ökade medvetenhet om kommunens kostnader och inköp, förbättrad medborgartillfredsställelse på grund av införandet av nya offentliga tjänster och förbättring av befintliga offentliga tjänster.  Exempel på interna kvalitativa nyttor är införandet av mer strukturerad datahanterings- och publiceringsprocesser och gemensamma rutiner i organisationen, mer strukturerad förfrågningshanteringsprocess, och förbättrad kvalitet på interna processer.  Kostnader. Det är viktigt att tänka genom relaterade kostnader. På organisationsnivå kan kostnaderna för öppna data klassificeras i följande grupper (Welle Donker, 2018): (i) Anpassningskostnader innebär kostnader som behövs för att utveckla den öppna datastrategin, för att ta reda på vilka datamängder som är lämpliga för publicering som öppna data och vilka anpassningar som kan behövas. Andra förberedelsekostnader kan inkludera kostnader för att granska befintliga avtal med tredje parter för tillhandahållande eller hantering av data, granskning av licensavtal och liknande. Efter antagande av den öppna datastrategin och datapolicyn bör man förbereda föreslagna datamängder för publicering som öppna data. Kostnaden för insamling och bearbetning av rådata är inte en del av kostnaderna för öppna data, eftersom de förra är en del av den normala organisationens driftskostnader. Datamängder kan dock innehålla personuppgifter,   7 känslig- och sekretessinformation. Därför måste data anonymiseras, kontrolleras med avseende på känsliga och privata uppgifter och befintliga regler innan dessa datamängder publiceras. Därefter ska datamängder kontrolleras för fel, dataformat ska omvandlas till öppet format, metadata ska skapas och öppna data kan publiceras. (ii) Infrastrukturkostnader innebär administrativa förberedelsekostnader, kostnader för att ställa in datainfrastruktur (till exempel, att förbereda eller anpassa webbtjänster, dataportaler, och dataplattformar). Det kan vara nödvändigt att köpa specifik programvara. För att skapa ett användarvänligt gränssnitt måste verktyg, appar, API:er och tjänster skapas. Öppen data kan öka datatrafiken, och extra tjänster och extra datalagringskapacitet kan behövas. Vissa resurser kan behövas för att utbilda personal och helpdesk/support för att kunna hjälpa användare.  (iii) Ytterligare en kategori av kostnader är underhålls- och driftskostnader för öppna datamängder, deras regelbundna uppdatering och underhåll av infrastruktur. Dessa kostnader är en del av organisationens driftskostnader. Dessutom kan det finnas marknadsförings- och stödkostnader som är förknippade med marknadsföring, organisering av relaterade evenemang, workshops, seminarier och tävlingar. (iv) Förlust av intäkter är en kostnadskategori till. Avgifter för kopior och avskrifter av allmänna handlingar är normalt en del av organisationens totala inkomster. Den öppna datapubliceringen innebär förlust av dessa inkomster.   Exempel på möjliga öppna datakostnader finns i Exempel 8.  Exempel 8: Kostnader för öppna data Anpassningskostnader. Innan kommuner börjar en öppen datapubliceringsprocess kan det vara bra att utveckla en allmän digitaliseringsstrategi. När det gäller leverantörsreskontra bör IT- och finansavdelningar vara involverade i öppnadatapubliceringsprocessen. Ansvariga chefer utför förberedande arbete, analyserar situationen med öppen datapublicering i andra kommuner, identifierar vad som behöver göras, beslutar vilken information som ska publiceras för den valda datamängden och vilken data som är intressant för medborgarna. Ekonomiavdelningen förbereder data för publicering, korrigerar fel, gör dataklassning, kontrollerar data för privata och konfidentiella uppgifter och så vidare.  Infrastrukturkostnader. Det kan vara nödvändigt att uppdatera äldre finansiella system som inte stöder funktioner som behövs för att publicera leverantörsreskontra som öppna data eller att köpa ett nytt ekonomisystem. Kommuner kan planera att införa en e-tjänst för att ta emot förfrågningar från medborgare och företag som vill erhålla specifika fakturor.  Underhålls- och driftskostnader. Teknisk underhållskostnad innebär kostnader för: (i) automatisering av processer, (ii) ökad serverkapacitet, (iii) hantering  av informationssäkerhetsfrågor, (vi) utveckling av nödvändiga applikationer och programvarulicenskostnader. Driftskostnaderna inkluderar förberedelse och publicering av leverantörsreskontra som öppna data månadsvis / årligen. Det kan finnas vissa marknadsförings-, kommunikations-, och supportkostnader, till exempel organisering av speciella evenemang och hackathons, spridande av information om öppen datapublicering i media och pressmeddelanden.  Förlust av intäkter. Kommuner tar betalt för att skicka ut tryckta fakturor som svar på förfrågningar från medborgare. Öppen data kommer att resultera i förlust av dessa intäkter. Det är viktigt att nämna att en del av dessa kostnader är inbäddade i kommunernas normala drift och är svåra att uppskatta. Men när man inför en öppen datapubliceringsprocess är det viktigt att en kommun tar hänsyn till de ovan nämnda kostnaderna i budgeten.    8 3.3.   Riskbedömning Nyttovärdering är en iterativ process eftersom det finns en viss osäkerhet i respektive nyttoestimat. Tidigt i arbetet med den öppna datapubliceringen har estimaten en högre osäkerhet. Men i takt med arbetets gång kan man förtydliga och göra säkrare estimat. ”Under värderingsarbetet bör nyttorna kategoriseras utifrån om de bedöms vara säkra eller osäkra. Osäkra nyttor behöver man oftast ge lite extra uppmärksamhet och kanske vidta åtgärder för att göra dem mer säkra” (DIGG, u.å., s. 29). 4   Fas 3: Planera Nyttorealiseringen planeras på detta steg. Detta innebär en detaljerad planering av och ett beslut om aktiviteter, dess genomförande och tidplaner, budgetfördelning, roll- och ansvarsfördelning, och kommunicering till specialister som är involverade i nyttorealiseringsprocessen (se DIGG, u.å., s. 30). 5   Fas 4: Realisera Under denna fas genomförs alla nödvändiga aktiviteter som krävs för att implementera den önskade förändringen och uppnå planerade nyttor. Mätning av de indikatorer som används för att följa utvecklingen utförs under detta steg. En annan uppgift är att kontinuerligt uppdatera framräknade nyttor och kostnader under arbetets gång ”för att säkra att de initiala premisserna fortfarande gäller och de förväntade nyttorna fortfarande är aktuella” (DIGG, u.å., s. 30). 6   Fas 5: Följa upp Under denna fas sker löpande uppföljning av nyttor och dess diskussion i budget- och resultatdialoger inom organisationen. Det finns önskemål att organisationens kontrollfunktion tar ansvar för uppföljning av nyttor, och ”att uppföljningsrutinerna utgår ifrån organisationens ordinarie budget- och verksamhetsuppföljningsrutiner. På detta sätt integreras nyttorealiseringsprocessen med andra viktiga styrprocesser i organisationen” (DIGG, u.å., s. 31) (se Exempel 9).  Exempel 9: Uppföljning av nyttor med öppen datapublicering av leverantörsreskontra När man följer upp nyttorna med öppen datapublicering av leverantörsreskontra är det viktigt att tänka på att en del nyttor kan ses på kort sikt och en del på längre sikt.  Referenser Almirall P.G., Bergada M.M., och Ros P.Q. (2008). The socio-economic impact of the spatial data infrastructure of Catalonia. [pdf] Ed. M. Cradlia. European Commission Joint Research Centre, Institute for Environment and Sustainability. Hämtat från: <https://inspire.ec.europa.eu/reports/Study_reports/catalonia_impact_study_report.pdf> [13 maj 2020] Apanasevic, T. (2020). Socio-economic effects of opening government accounts payable (Leverantörsreskontra) data. RISE report. [pdf] Hämtat från: <https://openup.open-knowledge.se/assets/documents/Apanasevic-2020-Socio-economic-effects-of-opening-government-accounts-payable-data-RISE.pdf> [15 mars 2021] DIGG, u.å. Vägledning i nyttorealisering. Version 2.0. [pdf] Hämtat från: <https://www.digg.se/494ae4/globalassets/dokument/digital-samverkan/nyttorelisering/vagledning-i-nyttorealisering-version-2.0-huvudrapport-med-bilagor.pdf> [7 maj 2020]   9 Ekström, D. och Johannesson, J., 2020. Värdet av öppna data – Samhällsekonomisk nyttoanalys av tillgängliggörande av särskilt värdefulla data. [pdf] Damvad Analytics, Attachment to Lantmäteriet report (Svedlund et al., 2020). Hämtat från: <https://www.lantmateriet.se/contentassets/38d6b32008e24a8aa8240f1e6a7bfd4e/bilaga-2_-vardet-av-oppna-data---samhallsekonomisk-nyttoanalys-av-vardefulla-datamangder.pdf> [13 aprili 2020] Huyer, E. och van Knippenberg, L., 2020. The economic impact of open data. Opportunities for value creation in Europe. [pdf] European Data Portal. Hämtat från: <https://www.europeandataportal.eu/sites/default/files/the-economic-impact-of-open-data.pdf> [24 mars 2020] DOI:10.2830/63132 Koski, H., 2015. Socio-economic analysis of open data value. Ministry of Finance publications – 15b/2015, Finland, 2015. [pdf] Hämtat från: <https://www.w3.org/2013/share-psi/wiki/images/6/67/Impact_of_Open_Data_in_the_Public_Sector_Koski_2015.pdf> [15 januari 2020] Welle Donker, F. 2018. Funding open data. I: van Loenen, B., Vancauwenberghe G., Crompvoets J. (Eds.), Open Data Exposed. Information Technology and Law Series, Vol. 30, pp. 55-74. Doi:10.1007/978-94-6265-261-3_4     10 Bilaga A.  Exempel av indikatorer som används i samhällsekonomiska analyser av öppna data i den offentliga sektorn Typ av effekt Angreppssätt och indikatorer  Kostnads- och tidsbesparingar Indikatorer: 1. Uppskattade timmar som man kan spara (Almirall et al., 2008) 2. Sparad tid inom hantering av interna förfrågningar (Almirall et al., 2008) 3. Sparad tid i interna processer (Almirall et al., 2008) 4. Sparad tid för att tjäna allmänheten (Almirall et al., 2008) 5. Tidsbesparing för medborgarna (Almirall et al., 2008) 6. Tidsbesparing för företag (Almirall et al., 2008) 7. Kostnader sparade genom att publicera öppna data (ökad kvalitet på grund av feedback, lägre administrativa kostnader) (Huyer och van Knippenberg, 2020)   Exempel på beräkningar: A. Kostnadsbesparingar = Förändring i arbetstid x Arbetskostnad per timme (Koski, 2015)  B. Minskade kostnader för datainköp (när organisationen, företag, medborgare köper data från andra myndigheter) = Mängden av gratis data som används x Tidigare pris (Koski, 2015) Effektivitets-vinster  Effektiviteten syftar till att förbättra resursfördelningen genom att minimera svinn och maximera utfallet. Exempel på effektiviteten finns nedan: 1. Effektiviserad förvaltning som innebär effektivare hantering av datainköp, minskat antal IT-system för att hantera informationsmängder, ökad automatisering (till exempel genom API) (Ekström och Johannesson, 2020) 2. Bättre AI-applikationer tillämpade för externa och interna användningar (Ekström och Johannesson, 2020) 3. Potentiella tidsbesparingar (i kollektivtrafiken, i trafiken, på jobbet) (Huyer och van Knippenberg, 2020) 4. Minskad luftförorening, minskad energianvändning och ökad förnyelsebar energi (Ekström och Johannesson, 2020; Huyer och van Knippenberg, 2020) Produktivitets- vinster  Ökad produktion Produktivitetsvinster = Tjänsteutfall eller resultat i förhållande till de resurser som används (Koski, 2015) Användning av öppna data inom och mellan offentliga organisationer Användningen av dataresurser inom den offentliga sektorn kan mätas genom att undersöka mängden av data som delas av offentliga organisationer (Koski, 2015) Effekten av öppna data kan också bedömas genom att använda övervakning (så automatiskt som möjligt) av omfattningen av dataanvändning och dataflödet mellan offentliga organisationer (Koski, 2015) Öppna data och anställning Uppskattning av antalet jobbplatser som skapats inom det öppna dataområdet (Huyer och van Knippenberg, 2020) Demokrati  Öppenhet och transparens (Almirall et al., 2008): 1. Interaktiva tjänster och webåtkomst (antal) 2. Tillgängliga metadatafiler (antal) 3. Deltagande: klagomål, förfrågningar, förslag, fel, osv, inskickade elektroniskt (antal/månad) Politisk och social påverkan Kvalitativa indikatorer används för att förstå socio-politiska effekter för ett brett spektrum av användare (Almirall et al., 2008, s. 46): 1. Tillgång till öppen data underlättar öppenhet, förstärker demokratiska handlingar och deltagande av medborgare, utökar kunskap och utbildning 2. Öppna data kan bidra till att minska den ’digitala klyftan’ så att mindre kommuner kan erbjuda en rad tjänster som inte var möjliga tidigare 3. Initiativ till samarbete mellan lokala myndigheter, stödjande relationer och kommunikation mellan dem     11 Bilaga B.  Exempel på samhälls-ekonomisk analys av leverantörsreskontra B.1.   Kvantifiering och värdering av nyttor B.1.1   Mätning och dokumentering av nuläget För att möjliggöra uppföljning av nyttorna i framtiden är det viktigt att mäta och dokumentera nuläget (eller nollmätningen) som kommer att användas för jämförelse med framtidens läge.   Nuläget (nollmätningen)  Leverantörsreskontra ger information om inköp, upphandlingar, utgifter och resursfördelning för i organisationen. I det här fallet handlar det om den statliga sektorn. I dag kan vem som helst begära ut denna information som en allmän handling. Man kan skicka en förfrågan till en kommun och begära att få ut de fakturor som man vill ha. Förfrågningshanteringsprocessen innebär e-postkommunikation, sökning efter efterfrågade fakturor i ekonomisystemet, hantering av personuppgifter och sekretessinformation, en sammanställning av fakturor, kontroll av materialet, kontakter med jurister, arkivering och utsändning av svaret i ett visst format (tryckt på pappret eller digitalt). Denna process involverar många avdelningar i kommunen, såsom administration, redovisning och ekonomi, upphandlingsavdelningar, juridik, IT-avdelningen, och så vidare. I detta fall är kostnaden för att svara på en förfrågan relaterad till den tidskostnad som kommunens personal ägnar åt för att förbereda ett svar. Dessutom finns extra kostnader för att skriva ut fakturor på papper. Kommuner har satt avgifter för kopior och avskrifter av allmänna handlingar. Till exempel kan de första nio sidorna vara gratis, 10 sidor kan kosta 50 kronor och varje sida utöver 10 sidor kan kosta 2 kronor per sida. Beroende på typen av begärda handlingar kan avgifterna bli 125 kronor per påbörjad arbetstimme. Kommuner kan ta ut ersättning för portokostnad, postförskott eller annan kostnad för att skicka den begärda handlingen till mottagaren1.   u  Exempel på mätningar i nuläget av leverantörsreskontra ______________________ Vi antar att en kommun har beräknat att den genomsnittligt får 20 förfrågningar om leverantörsreskontra från allmänheten per månad (240 förfrågningar per år).  Hanteringen av varje förfrågan tar ungefär 2 timmar och en personen hanterar detta arbete.  Personalens timkostnad är 650 kr/timme. Alla parametrar finns sammanfattade i Tabell B.1. Tabell B.1. Dokumenterat nuläge (nollmätning). Parametrar Värde Personalens timkostnad (kr) 650 Antal förfrågningar per månad 20 Antal förfrågningar per år 240 Tid för att hantera en förfrågan (h) 2  Tid som behövs för att hantera förfrågningar, per månad (timmar): 20 x 2 = 40 Tid som behövs för att hantera förfrågningar, per år (timmar): 40 x 12 = 480 Kostnader för att hantera 20 förfrågningar per månad (kr): 20 x 2 x 650 = 26 000 Kostnader för att hantera 240 förfrågningar per år (kr): 240 x 2 x 650 = 312 000  1 norrkoping.se, 2016. Avgifter för kopior och avskrifter av allmänna handlingar. [pdf] Hämtat från: <https://www.norrkoping.se/download/18.6c8583a15ea2a2067a9f1/1506686429326/Taxa+avgifter+kopia+avskrift+allmänna+handlingar+efter+remis.pdf> [9 maj 2021]   12  B.1.2   Uppföljning av nyttor, mätning och dokumentering av ’nyläget’ Efter införandet av öppen publicering av leverantörsreskontra är det viktigt att följa upp nyttorna. Exempel på nyttor som man kan kvantifiera och jämföra är kostnads- och tidsbesparingar som är en del av effektivitetsvinsterna. För att kvantifiera detta använder vi den följande formeln (Koski, 2015): 𝐶𝑠	=D𝑡	∙	𝑘!,#(1) där Cs är kostnadsbesparingar, D𝑡 är förändringen i arbetstiden, och kP,d är timkostnaden för personalen.   u  Exempel på mätningar i nyläget av leverantörsreskontra _________________________ En kommun har infört öppen publicering av leverantörsreskontra. En öppen datafil innehåller inga fakturor som kan innehålla sekretessinformation och personuppgifter. En öppen datafil innehåller bara metadata på fakturor, till exempel avdelningens kod, tjänsteleverantörens namn, organisationens kod, kontonummer, kontonamn och det betalade beloppet. Om någon dessutom vill se den faktiska fakturan måste han/hon fortfarande begära ut den från kommunen.  Efter införandet av öppen publicering av leverantörsreskontra har en kommun beräknat att den genomsnittligt får 12 förfrågningar om leverantörsreskontra från allmänheten per månad (124 förfrågningar per år). Hanteringen av varje förfrågan tar ungefär 10 minuter eftersom  personalen nu kan hänvisa personen till den öppna datafilen. Det finns nu fortfarande ungefär 3 förfrågningar per månad (36 förfrågningar per år) som är mer tidskrävande. På grund av införandet av mer strukturerad datahantering- och publiceringsprocesser och gemensamma rutiner i organisationen, mer strukturerad förfrågningshanteringsprocess, och förbättrad kvalitet på interna processer tar det 1 timme för att hantera dessa förfrågningar. På grund av den fria tillgången till öppna data är förfrågningarna nu mer exakta och tydligare formulerade.  Kommunen ser att antalet öppna datafilnedladdningar per år är 250. Kommunen kan betrakta detta som en potentiell tidsbesparing genom att man slipper hantera ytterligare 250 förfrågningar per år. Alla dessa parametrar finns sammanfattade i Tabell B.2. Beräkningar finns i Tabell B.3.  Tabell B.2. Dokumenterat ’nyläge’. Parametrar Värde Personalens timkostnad (kr) 650 Antal förfrågningar som kräver mindre tid per månad  12 Antal förfrågningar som kräver mindre tid per år 124 Tid för att hantera en förfrågan (h) 0,167 (10 min) Antal förfrågningar som kräver mer tid per månad  3 Antal förfrågningar som kräver mer tid per år 36 Tid för att hantera en förfrågan som kräver mer tid (h) 1 Antalet av öppna datafilnedladdningar per år 250            13  Tabell B.3. Beräkningar av effektiviseringsvinster och tidsbesparingar för ’nyläget’. Parametrar Beräkning Tid som behövs för att hantera förfrågningar per månad (timmar) 12 x 0.167 + 3 x 1 = 5 Tid som behövs för att hantera förfrågningar per år (timmar) 5 x 12 = 60 Kostnaden för att hantera förfrågningar som kräver mindre tid per månad (kr) 12 x 0.167 x 650 = 1 302.6 (~1 303) Kostnaden för att hantera förfrågningar som kräver mer tid per månad (kr) 3 x 1 x 650 = 1 950 Total kostnad för att hantera förfrågningar per månad (kr) 1 303 + 1 950 = 3 253 Total kostnad för att hantera förfrågningar per år (kr) 3 253 x 12 = 39 036 Tidsbesparingen tack vare  öppna datafilnedladdningar per år (timmar) (vi antar 10 minuter per potentiell förfrågan) 250 x 0.167 = 41.75 (~42) Monetärt tidsbesparingsvärde per år som är relaterat till öppna datafilnedladdningar per år (kr) 250 x 0.167 x 650 = 27 137,5 (~27  138)  Tabell B.4. Jämförelse mellan nollmättning och ’nyläge’. Parametrar Nollmättning ’Nyläge’ Besparing Tid som behövs för att hantera förfrågningar per månad (timmar) 40 5 35 Tid som behövs för att hantera förfrågningar per år (timmar) 480 60 420 Tidsbesparing tack vare öppna datafilnedladdningar per år (timmar) _ 42 42 Kostnaden för att hantera förfrågningar per månad (kr) 26 000 3 253 22 747 Total kostnad för att hantera förfrågningar per år (kr) 312 000  39 036 272 964 Monetära tidsbesparingsvärde tack vare öppna datafilnedladdningar per år (kr) – 27 138 27 138  Även om en organisation kan förlora intäkter på grund av publicering av leverantörsreskontra som öppna data, finns det samtidigt också vissa direkta kostnadsbesparingar. Dessa är förbättrad datakvalitet (tack vare användaråterkoppling och datakvalitetskontroll), betydligt reducerade transaktionskostnader (till exempel minskade administrativa kostnader för fakturering, kontohantering, licensefterlevnad och hantering av kostnader), effektivare drift av organisationen (till exempel olika interna avdelningar eller olika organisationer kan komma åt och använda data), potentiella nya tjänster som skapar mervärde för medborgarna, data som skapa nya jobbplatser och även kan användas över landsgränserna. B.2.   Kvalitativa nyttor Man kan använda olika sätt för att klassificera kvantitativa nyttor av öppna data. Ett av möjliga ramverk att använda är det så kallade Socratas ramverk (u.å.)2 med fokus på värdet av öppna data. Det specificerar följande nyttor: (i) medborgarupplevelse, (ii) datadrivet beslutsfattande, (iii) operativ effektivitet och (iv) ekonomisk påverkan (se Tabell B.5).   2 Socrata, u.å. The Socrata open data value framework. [pdf] Hämtat från: <https://static.carahsoft.com/concrete/files/5314/2748/7671/Socrata_Whitepaper_The_Open_Data_Value_Framework_1.pdf> [24 juli 2020]   14  Tabell B.5. Socratas ramverk (Socrata, u.å.3).  Outcome dimensions  Citizen experience Data-driven decision making Operational efficiency Economic impact Defining activities Citizen participation in government decisions Systematic approach to defining and tracking goals Consolidation and re-use of apps, data, and services Ability to deliver reduced data transaction costs for businesses User-friendly digital services on web, mobile, and machine-to-machine interfaces Interactive public dashboard to show performance data Retirement of aging systems, and the ability to scale programs more easily Embrace ‘catalyst’ role in the emerging data economy; help in incubating civic startups Government services via location-aware mobile apps Data visualization and employee-facing analytics apps to extract insights Reduction of labor-intensive information requests through self-service tools Access to data that supports academic research, driving new discoveries Integration with consumer web services like Google Maps, Yelp, and Zillow Sophisticated data collection capabilities, including crowdsourcing and sensor networks Economies of scale through outsourced data storage Public-private data exchanges Active promotion of data transparency efforts De-siloed systems and centralized, web-based access to data Shift from custom-built systems and databases to service-oriented architecture (SOA) Cross-departmental and inter-government data federation   
 3 Ibid.  

Infrastrukturmodellering för storskalig introduktion av elflyg och flygtrafikledning (MODELflyg)

Infrastructure modeling for large-scale introduction of electric aviation and air traffic control (MODELflyg)

Infrastrukturmodellering för storskalig  
introduktion av elflyg och flygtrafikledning  
(MODELflyg)  
Hampus Alfredsson, Joakim Nyman, Martin Joborn  (RISE)  
Ingo Staack (LiU)  
Olivier Petit (LFV)  
 
RISE Rapport  : 2022:49  
 © RISE Research Institutes of Sweden  
 2 Infrastrukturmodellering för storskalig  
Hampus Alfredsson, Joakim Nyman, Martin Joborn (RISE)  
 
MODELflyg finansierades av Trafikverket under TRV 2020/49822  
 
RISE Rapport : 2022:49  
ISBN:  978-91-89561 -89-2 
Göteborg 2022  
   © RISE Research Institutes of Sweden  
 3 Abstract  
 
A generic, flexible simulation model is developed with the aim of increasing our  understanding 
as well as  provide opportunities to easily test what the requirements for charging 
infrastructure at airports  could become when transitioning to battery electric  aviation . The 
model is developed in the programming language Python and contains several  different 
approaches for testing electrification based on historical air traffic data, as well as the creation 
of new, non -existent air traffic schedules for electric  aviation . Since there are currently no 
electric aircraft in commercial scheduled traffic, and thus no data or statistics regarding its 
performance or properties, a model is also developed for this, which allows simulation of 
desired flight connections, resulting in estimates for energy consumption  and flight duration . 
The project is based on an electric aircraft model that is parameterized in accordance with 
certification level CS/FAR -23 (19 seats and maximum weight 8618 kg).  
 
The logic of the model is to follow the complete chain  of movements  for each aircraft individual 
during  a given  period  (typically one day), where charging required for each aircraft at each 
airport in the chain is given by what energy level the battery held at the start of flight, how 
much energy was consumed during the flight, time of arrival  at destination, and when the  next 
departure is due . Taxi -in and taxi-out at the airports also affect how much  time  is available for 
charging. A built -in charge curve limits how fast it is practically convenient for the  aircraft’s  
batter ies to charge, which is defined as the ratio bet ween C -rate (Charging -rate) and SoC 
(State -of-Charge). In addition, the charger itself can be limited to a certain maximum power 
and thus controls how fast energy can be delivered to the aircraft's batteries.  
 
To enable sufficient range, the electric aircr afts are expected to have relatively large batteries 
that are also likely to be charged within short time intervals at the airports (turn around -times). 
Thus, the need to install power capacity may be expected to increase drastically at the airports 
if seve ral aircraft ’s need to charge simultaneously . The project therefore places extra emphasis 
on developing smart algorithms for controlling  charger  power output over time with the 
ambition to balance  the load  and lower power peaks at the airports . 
 
Finally, t he project discusses what  implications electric aviation can have from the perspective 
of air traffic control, existing and future airspace structures. Further, s everal case studies are 
conducted to exemplify the modeling process and the result that the us er ultimately gets.  
 
The project does not aim to create a commercial tool, but rather a first version, and create the 
basis  for further development of an analysis tool that is useful for airports and other 
stakeholders  in the aviation industry now, and in future research and development 
collaborations.    © RISE Research Institutes of Sweden  
 4 Sammanfattning  
 
En generisk, flexibel simuleringsmodell utvecklas med syftet att kunna bidra till förståelse 
samt  ge möjligheter att enkelt  testa vad elektrifiering  (batterielek triskt)  av önskade 
flygtrafikflöden kan förväntas innebära i  form av krav på laddinfrastruktur vid flygplatserna. 
Modellen utveckla s i programspråket Python och innehåller ett flertal olika tillvägagångsätt 
för att testa elektrifiering såväl baserat på inl äsning av historiska flygtrafikdata, som skapande 
av nya, icke -existerande flygtrafikscheman för elflyg.  Eftersom det i dagsläget inte finns några 
elflygplan i kommersiell linjetrafik, och således inte heller någon data eller statistik gällande 
dess presta nda eller egenskaper, så utvecklas en modell  även för detta, vilken tillåter 
simulering av önskade flyg förbindelser, och  resulterar i erhållande av energiförbrukning och 
flygtid på dessa. Projektet utgår ifrån en elflygplansmodell som är parametersatt i enlighet 
med certifieringsnivå CS/FAR -23 (19 säten och maxvikt 8618 kg).   
 
Logiken i modellen är att följa den fullständiga rörelsekedjan för varje flygplansindivid under 
en given tidsperiod  (typiskt ett dygn), där behovet av laddning för respektive flygplan på 
respektive flygplats i kedjan ges av vilken energinivå batteriet höll vid påbörjad flygning, hur 
mycket energi som förbrukades under flygningen, när flygplanet anländer till destinatio n, 
samt när det behöver påbörja nästa flygning. Även in - och uttaxning på flygplatserna påverkar 
hur mycket tid som finns tillgänglig för laddning. En inbyggd laddningskurva begränsar hur 
snabbt det är praktiskt lämpligt för batteriet att laddas . Laddnings kurvan  definieras genom 
ett förhållande  mellan C -rate (Charging -rate) och SoC (State -of-Charge). Dessutom kan 
laddare i sig begränsas till en viss maxeffekt och styr således hur snabbt energi kan levereras 
till flygplanets batterier.  
 
För att möjliggöra tillräcklig räckvidd förväntas elflygplanen ha relativt stora batterier som 
dessutom sannolikt ska laddas upp inom korta tidsintervall på flygplatserna (turnaround -
tider). Därmed kan behovet av installerad effektkapacitet förväntas öka drastiskt på 
flygplatserna om flera elflygplan behöver  ladda samtidigt. Projektet lägger därför lite extra vikt 
vid att utveckla smarta algoritmer för styrning av effektuttag  över tid  med ambitionen att 
lastbalansera och sänka effekttoppar vid s imultan lad dning.  
 
Till sist diskuterar projektet vilka implikationer elflyg kan medföra ur perspektivet 
flygtrafikledning, befintliga och framtida luftrumsstrukturer. Ett flertal fallstudier genomförs 
för att exemplifiera modelleringsprocessen och de resultat som an vändaren slutligen får.  
 
Projektet syftar inte till att skapa något färdigt kommersiellt verktyg, utan snarare en första 
version , samt lägga grunden för vidareutveckling av ett analysverktyg som är till nytta för 
flygplatser och andra aktörer inom flygbran schen nu, och i framtida forskning - och 
utvecklingssamarbeten.  
 5 FIGURER OCH TABELLER  
 
Figur 1: Exempel på uträknade elektrifierbarhetsindikatorer för ett urval av flygningar till 
och från Arlanda en dag i mitten av oktober 2019. ................................ ................................ . 15 
Figur 2: Användargränssnitt för att göra urval och filtrera fram önskad flygtrafik ifrån 
erhållet historiska data (känsliga parametrar borttagna).  ................................ ......................  17 
Figur 3: Exempel på samband mellan klockslag, tidsperioder (T1 -48) och behovsperioder 
(B1-B6).  ................................ ................................ ................................ ................................ .... 19 
Figur 4: Exempel på samband tidsperioder och kapacitetsbegränsningar.  ............................  19 
Figur 5: Interaktivt fönster för angivelse av behovsperiod -indelning av dygnet. Färgerna 
visar angiven start och sluttid för respektive behovsperiod, i exemplet finns fem sådana.  .... 21 
Figur 6: Interaktivt fönster för angivelse av totalt antal flygningar med elflyg per flyglinje 
samt hur dessa fördelar sig över definierade behovsperioder. I exemplet för flyglinjen ESNU 
(Umeå Airport) till EFVA (Vaasa). ................................ ................................ ...........................  22 
Figur 7:Visualisering av det framtagna elflygplanet för 19 -passage rare inom certifieringsnivå 
CS-23. ................................ ................................ ................................ ................................ .......  23 
Figur 8: Översikt av de fyra flygplan designkarakteristik som resultat från sizing.  ................  24 
Figur 9: Detaljerad beskrivning av de 19 design karakteristik sparade i varje flygplansmodell.
................................ ................................ ................................ ................................ ..................  24 
Figur 10: De 6 attribut/egenskaper som beskriver en flygplats. Taxi -out och -in tiden 
beräknas baserande på flygplats storlek (attribut ”size”).  ................................ .......................  25 
Figur 11: Antal och storcirkeldistansfördelning mellan samtliga flygplatser utan (vänster) och 
inklusive (höger) distans till närm aste (möjliga) reservflygplats.  ................................ ...........  26 
Figur 12:Fördelning loggad flygsträcka/storcirkelavstånd för samtliga flygningar i erhållet 
flygtr afikdata.  ................................ ................................ ................................ ...........................  27 
Figur 13: Höjdprofil för flygning mellan ESSL och ESSA inklusive avbruten landning och 
fortsatt  flygning till reservflygplats ESSB.  ................................ ................................ ..............  27 
Figur 14: Flyghöjd och kumulativ energiförbrukning över flygdistans (mission ESSL -ESSA 
inklusive avbruten la ndning och fortsatt flygning till reservflygplats ESSB).  ......................... 28 
Figur 15: Energiförbrukning och tidsåtgång med respektive utan ecoCruise  för för flygning 
ESSL -ESSA med reservplats ESSB.  ................................ ................................ .........................  29 
Figur 16: Maximalt tillåten C -rate som funktion av batteriets SoC -nivå.  ...............................  31 
Figur 17: Illustration av resultatet efter olika steg i vår smarta laddningsalgoritm.  ...............  35 
Figur 18: Ankomst - och avgångstider (på x -axeln) till/från flygplatserna (på y -axeln) för 
respektive flygplan i det utvalda systemet. En färgad linje per flygpl ansindivid.  ................... 38 
Figur 19: Elektrifierbarhetsindikatorer för samtliga flygningar i systemet. ............................  39 
Figur 20: SoC -profiler (t.v.) och effektuttag från laddare (t.h.) för respektive elflygplan och 
laddare i systemet. Observera att figuren ännu visar samtliga flygplan och laddare i systemet, 
alltså inte för en specifik flygplats.  ................................ ................................ .........................  40 
Figur 21: Resulterande laddning på Visby Airport (ESSV). F lygplanens SoC från ankomst till 
avgång (t.v.), effektuttag från laddare (i mitten), samt summerad effektlast på flygplatsen 
från laddning av elflygplanen (t.h.)  ................................ ................................ ........................  40 
Figur 22: Vald indelning av behovsperioder elflygsanpassning av trafikdatat från Fallstudie 1. 
Färgblocken representerar start - och sluttid för respektive period.  ................................ .......  41 
Figur 23: Antal flygningar per behovsperiod och flyglinje vid översättning från dagens 
flygplan till elflygplan, baserat på antal säten och kabinfaktorer för de flygplanstyper som 
finns med i systemet.  ................................ ................................ ................................ ...............  42 
Figur 24: Ankomst - och avgångstider (x -axeln) till/från flygplatserna (y -axeln) för respektive 
flygplan enligt den elflygsanpassade schemaläggningen med hänsyn till önskad separation 
mellan ankomster och avgångar.  ................................ ................................ .............................  42 
Figur 25: SoC -profiler (t.v.) och effektuttag från laddare (t.h.) för respektive elflygplan och 
laddare i det elflygsanpassade systemet. Observera att figuren ännu visar samtliga flygplan 
och laddare i systemet, alltså inte för en specifik flygplats. ................................ .....................  43  © RISE Research Institutes of Sweden  
 6 Figur 26: Resulterande laddning på Visby Airport (ESSV) i det elflygsanpassade systemet. 
Flygplanens SoC från ankomst till avgång (t.v.), effektuttag från laddare ( i mitten), samt 
summerad effektlast på flygplatsen från laddning av elflygplanen (t.h.).  ...............................  43 
Figur 27: Individbaserade ankomst - och avgångstider på flygplatserna i systemet enligt 
restid -prioriterad schemaläggning. En färgad linje per flygplansindivid.  ..............................  47 
Figur 28: Batteriernas resulterande SoC -kurvor (t.v.) samt effektuttag från laddarna i 
systemet (t.h.) med restid -prioriterad schemaläggning. De högre effektnivåerna uppstår på 
Umeå Airport där elflygplanen har kortare tid på sig att ladda mellan ankom st och nästa 
avgång tillbaka till orterna.  ................................ ................................ ................................ ...... 47 
Figur 29: Resulterande laddning på Umeå Airport med restid -prioriterad schemaläggning.  
Elfygplanens SoC från ankomst till avgång (t.v.), effektuttag från laddare (i mitten), samt 
summerad effektlast på flygplatsen från laddning av elflygplanen (t.h.).  ............................... 48 
Figur 30: Individbaserade ankomst - och avgångstider på flygplatserna i systemet enligt 
laddtid -prioriterad schemaläggning. En färgad linje per flygplansindivid.  ............................  49 
Figur 31: Batteriernas resulterande SoC -kurvor (t.v.) samt effektuttag från laddarna i 
systemet (t.h.) med laddtid -prioriterad schemaläggning. De högre effektnivåerna uppstår på 
Umeå Airport där elflygplanen har kortare tid på sig att ladda mellan ankomst och nästa 
avgång tillbaka till orterna.  ................................ ................................ ................................ ...... 49 
Figur 32: Result erande laddning på Umeå Airport med laddtid -prioriterad schemaläggning. 
summerad effektlast på flygplatsen från laddning av elflygplanen (t.h.).  ...............................  50 
 
Tabell 1: Tillgängliga dataparametrar från historiska flygtrafikdata för inrikesflyget i Sverige.
................................ ................................ ................................ ................................ ..................  16 
Tabell 2: Översikt av valfria input -parametrar till missionskalkyl.  ................................ ........  25 
Tabell 3: Beskrivning av samtliga segment som utgör en flygmissionsprofil i 
simuleringsmiljön.  ................................ ................................ ................................ ...................  26 
Tabell 4: Involverade flygplatser i fallstudien med förbindelse till Umeå Airport (ESNU)  .... 44 
Tabell 5: Ankomsttider och avgångstider med dagens flyg från/till Stockholm -Arlanda på 
Umeå Airport som ska tajmas i schemaläggningen av elflyget.  ................................ ..............  44 
Tabell 6: Schemaläggning avgångar och ankomster från/till Umeå Airport i ett restid -
prioriterat scenario.  ................................ ................................ ................................ .................  45 
Tabell 7: Schemaläggning avgångar och ankomster från/till Umeå Airport i ett laddtid -
prioriterat scenario.  ................................ ................................ ................................ .................  46 
 7 INNEHÅLLSFÖRTECKNING  
Förord  ................................ ................................ ................................ ..................  8 
1 Inledning  ................................ ................................ ................................ .......  9 
1.1 Bakgrund  ................................ ................................ ................................  9 
1.2 Syfte  ................................ ................................ ................................ ......  10 
1.3 Avgränsningar  ................................ ................................ ......................  10 
1.4 Målsättningar  ................................ ................................ .......................  10 
2 Infrastrukturmodellen ................................ ................................ ................  12 
2.1 Modellstruktur, metodik och logik  ................................ .......................  12 
2.2 Elektrifierbarhetsindikatorer  ................................ ..............................  14 
2.3 Hantering av flygtrafikdata  ................................ ................................ .. 15 
2.3.1  Modellering baserat på historiska flygtrafikdata  ................................ .............................  16 
2.3.2  Modellering baserat på elflygsanpassade tidtabeller  ................................ .......................  17 
2.4 Simuleringsmodell elflygplan ................................ ...............................  23 
2.4.1  Flygplanskonfiguration och sizing  ................................ ................................ ...................  23 
2.4.2  Ruttning och missionsprofil  ................................ ................................ .............................  25 
2.4.3  Flygsimulering  ................................ ................................ ................................ .................  27 
2.5 Simulering av flygplatsladdning  ................................ ...........................  30 
2.5.1  Oberoende snabbladdning  ................................ ................................ ..............................  30 
2.5.2  Smart laddningsalgoritm  ................................ ................................ ................................ . 31 
3 Trafikledning och luftrumsdesign för elflyg  ................................ ..............  36 
4 Fallstudier  ................................ ................................ ................................ ... 38 
4.1 Fallstudie 1: Visby Airport (historisk)  ................................ ..................  38 
4.2 Fallstudie 2: Visby Airport (elflygsanpassning av historiska data)  ......  41 
4.3 Fallstudie 3: Umeå Airport (nya elflyglinjer)  ................................ .......  44 
4.3.1  Resultat för restid -prioriterad schemaläggning  ................................ ............................... 46 
4.3.2  Resultat för laddtid -prioriterad schemaläggning  ................................ ............................  48 
5 Resultat och slutsatser  ................................ ................................ ................  50 
6 Diskussion och framtida arbete  ................................ ................................ . 52 
6.1 Modellstruktur, metodik och logik  ................................ .......................  52 
6.2 Hantering av flygtrafikdata  ................................ ................................ .. 53 
6.3 Simuleringsmodell elflygplan ................................ ...............................  54 
6.4 Simulering av flygplatsladdning  ................................ ...........................  55 
6.5 Övrigt/allmänt  ................................ ................................ ......................  57 
7 Referenser  ................................ ................................ ................................ ... 58 
 
 8 Förord  
 
Detta projekt finansierades och genomfördes inom ramen för Trafikverkets forsknings - och 
innovationsplan, Luftfartsområdet, som ett steg för att möjliggöra introduktionen av 
batterielektriskt flyg. Den övergripande forskningsfrågan för projektet handlade om att förstå 
vilka krav på laddinfrastruktur som kommer ställas på flygplatserna vid introduktion av elfly g, 
men även hur detta kan komma att påverka befintlig flygtrafikledning och luftrum.  
 
Genomförandet och samarbetet inom projektet har involverat följande parter och personer:  
• RISE (projek tledare)  
o Hampus Alfredsson  
o Joakim Nyman  
o Martin Joborn  
o Sara Gestrelius  
• Luftfartsverket (LFV)  (koordinator)  
o Gunnar Olsson  
o Olivier Petit  
o Erik Cederberg  
• Swedavia AB  
o John Nilsson  
• Örnsköldsvik Airport  
o Robert Gyllroth  
• Linköpings Universitet  (LiU)  
o Ingo Staack  
o Alejandro Sobr ón 
• Uppsala Universitet  
o Karin Thomas    © RISE Research Institutes of Sweden  
 9 1 Inledning  
 
Den globala flygindustrin är för närvarande under hög press att gå över till mer hållbara 
lösningar. Trots de konsekvenser som  COVID -19-pandemin  innebar , där antalet globala 
passagerare minskade med 60 % [1], hålle r branschen långsamt på att återhämta sig och 
förutspås återgå till 2019 års nivåer före 2024 [2]. Därefter förväntas den internationella 
flygindustrin, antalet globala flygpassagerare och godsvolymer med flyg öka signifikan t under 
kommande 30 år  [3]. Samtidigt beslutade  International Air Transport Association (IATA)  på 
sin 77:e årliga bolagsstämma att den globala flygtransportindustrin ska uppnå netto -noll 
koldioxidutsläpp till 2050,  vilket är  i linje med målen för global uppvärmning på 1 .5C i 
Parisavtalet [4]. Under COP26 (26th Conference of the Parties)  i Glasgow togs  dessutom en 
ny deklaration fram  som  många länder undertecknat om att stötta utvecklingen för att nå 
utsläppsmålen för den globala flygsektorn  [3]. Detta pekar på en grön återhämtning och 
omställning efter COVID -19, där traditionella förbättringar av bränsleeffektiviteten inte är 
tillräckliga, utan snarare kräver omfattande revolutioner i form av  ny flygplansteknik, hållbara 
flygbränslen (SAF), förbättrad flygledning, samt ekonomiska åtgärder [5].  
 
Som en reaktion på ökat hållbarhetsfokus  inom flygindustrin har olika företag nu börjat 
undersöka och utveckla lösningar för batterielektriska flygplan  (i fortsättningen ”elflygplan”) , 
främst med fokus på regionala applikationer,  på grund av  begräsningar med  dagens  
batteriteknologi.  Många av dessa utvecklare  satsar på  implementering  av certifierade farkoster  
redan innan  slutet av detta årtionde  [6], vilket bör betraktas som korta ledtider jämfört med 
vad branschen är van vid.  
 
Följaktligen är det lika viktigt att börja titta på vad en eventuell introduktion  av elflygplan  
kommer att kräva av den omgivande flygplatsinfrastrukturen. Inledningsvis då tekniken 
införs i  mindre skala , kan många  flygplatser sannolikt vara tillräckligt utrustade 
kapacitetsmässigt för att stödja ett fåtal av dessa flygplan. En påskyndad implementering kan 
dock potentiellt resultera i omfattande långsiktiga utmaningar  som  kräv er noga planering och 
förberedelse av våra flygplatser. Således är det nödvändigt att redan nu undersöka och skapa 
indikationer på vil ka krav som introduktionen av tekniken ställer på flygplatserna - först då 
kan planeringsarbetet påbörjas.  För att bättre förbereda oss för en sådan eventualitet startade s 
forskningsprojekt et MODELflyg,  där vi initialt  ställde oss frågan ; Hur kan vi uppskatta 
infrastrukturkrav från storskalig  introduktion av  elflyg ?  
 
Parallellt med problematiken kring markinfrastruktur är det också viktigt att utreda hur 
elflyget som ny transportlösning eventuellt påverkar den befintliga luftinfrastruktu ren. Att 
skifta framdrivningsmetod från konventionell gasturbin till elmotorer presenterar i sig ingen 
större skillnad i avseendet hur ett flygplan styrs. Men, som tidigare nämnt, så sätter aktuell 
batteriteknik vissa gränser för vad som är möjligt i dagsl äget. Dessa begränsningar, såsom vikt 
och specifikt energiinnehåll, begränsar vilka höjder, hastigheter och räckvidder som är 
lämpliga att operera. Dessutom är den planerade storleken på kommande elflygplan betydligt 
mindre än dagens, och således kommer vi  i framtiden eventuellt se en ökad andel flygplan i 
det kontrollerade luftrummet för att möta det transportbehov som finns. Lägre hastigheter, 
lägre flyghöjder och högre andel flygplan i luften är alla faktorer som direkt påverkar 
luftinfrastrukturen, och eventuellt även flygsäkerheten.  Även dessa frågor utreds inom ramen 
för projektet.  
 10 1.2 Syfte  
 
Projektets syfte är uppdelat i två huvudfrågeställningar:  
 
1. Vid elektrifiering av  önskade flygtrafikflöden, eller införande av nya elflyglinjer - 
vad behöver mottagaren (typiskt flygplats) förbereda sig på för att kunna  
möjliggöra  transportarbetet  ur ett laddinfrastruktur -perspektiv  med hänsyn till 
dagens  och/eller framtidens  aktivitet ? 
 
2. Vad innebär framtidens elflyg för det befintliga luftrummets infrastruktur, vilka nya 
krav och nya möjligheter uppstår, och hur kan vi effektivt jobba med dessa utifrån 
ett flygtrafikledningsperspektiv för att underlätta i ntroduktionen av elflyget?  
 
Då det i dagsläget inte existerar någon kommersiell linjetrafik med elflyg så är de ssa 
frågeställnin gar utmanande att besvara. Det är inte tillräckligt att beräkna  vilka  krav ett 
elflygplan kan tänkas ställa på exempelvis effekt tillförsel, utan vi behöver hantera  det som ett 
trafikmodellerings -problem . Följaktligen har projektet spenderat stor del av tiden på 
framtagning av e n generisk simulerings modell , som på olika sätt ska kunna stötta flygplatser 
i att besvara frågeställninge n genom att erbjuda enkla metoder att testa olika uppsättningar 
och scenarier.  Simuleringsmodellen är  utvecklad i programspråket Python  och bygger till stor 
del på objek torienterad programmering innehållande en varierande uppsättning av  objekt för 
exempelvis  flygplan, flygplats er och  ladd station er, vilka  innehåller olika information, har olika 
egenskaper och  kan interagera med varandra  på olika vis.  
 
Projektet syftar inte till att skapa något färdigt kommersiellt verktyg, utan snarare en  första 
flygplatser och andra aktörer inom flygbranschen nu, och i framtida forskning - och 
 
Det modelleringsverktyg som utvec klats inom projektet inkluderar endast ”fysikaliska” 
beräkningar vid elektrifierad flygtrafik. Inga affärsmässiga bedömningar eller ekonomiska 
kalkyler för infrastrukturen har tagits hänsyn till, dels då det ansågs bli för omfattande för den 
budget som projektet hade, dels då det ansågs vara ett  intressant  nästa steg i vidareutveckling 
av modellen längre fram då vi skapat mer förståelse för de fysikaliska kraven på infrastruktur.  
 
1.4 Målsättningar  
 
Projektet har ett antal målsättningar för att bidra till ö kad förståelse och skapa framtida 
förutsättningar för att bedriva elflyg trafik . Dessa inkluderar:  
 
• Vilka kapacitetskrav innebär  sammanlagrad laddeffekt som kommer behövas på 
flygplatser givet vilka flöden och hur stor del av trafiken som elektrifieras,  
• Hur laddning kan planeras och effekttoppar spridas ut med hjälp av smarta 
laddningsstrategier,  
• Skapa mer förståelse kring vad införskaffande och drift av elflygsverksamhet innebär, 
vilka linjer som är lämpliga  att bedriva elflygstrafik på, hur  saker som  flygtider  och 
laddtider påverkar flygtrafikplanering och logistik,  etc,  © RISE Research Institutes of Sweden  
 11 • Förståelse för vilka nya möjligheter och begränsningar tekniken innebär ur såväl ett 
infrastruktur -, som ett flygtrafikledningsperspektiv.  
• Enkla, väl utvecklade metoder och modeller för bedömning av elflygets framtida 
potential, vilket ökar kunskapen hos exempelvis myndigheter  och annan offentlig 
verksamhet som har högsta ansvar för att driva på omställningen mot ett mer hållbart 
transportsystem.    © RISE Research Institutes of Sweden  
 12 2 Infrastrukturmodellen  
 
2.1 Modellstruktur , metodik och logik  
 
Det centrala mål et med infrastrukturmodelleringen var att  bygga kunskap  om vilka krav 
gällande laddar antal  och tillgång till ladd nings relaterad elektrisk effekt som flygplatser kan 
komma att ställas inför om delar av besökande  flygplan är batterielektriska. För att kunna sia 
om detta behöver man uppskatta ;  
 
1. hur många flygplan som befinner sig på flygplatsen  och när, samt  
2. hur hög effekt de behöver ladda med medan de befinner sig på flygplatsen.  
 
Med andra ord behöver man studera både flygplane ns tidtabell  (ankomst och avgång samt 
taxitider och annan tid på fl ygplatsen som inte kan användas till laddning ) samt hur mycket 
energi flygplanen förbrukat på väg till flygplatsen. Egentligen skulle man kunna titta även på 
hur mycket energi flygplanen behöver ha med sig när de lämnar  flygplatsen  och bara ladda 
upp till den nivån i batteriet , men med tanke på säkerhetsreserver och de 
räckviddsbegränsningar som de första generationen/ -erna elflygplan kommer ha antar vi i 
första läget att de alltid vill ladda fullt innan de ger sig iväg. Vi har också hittills antagit a tt 
man inte kommer vilja flytta flygplan en till/från laddare (eller ha mobila laddare  som flyttas 
mellan flygplan ) utan  att flygplanen kopplas till en laddare direkt när de taxat färdigt  efter 
landning , och att de är inkopplade ända tills det är dags att t axa ut till startbanan igen.  Detta 
torde minska komplexitet och marklogistik  och också tiden som elflygplanen behöver vara 
inaktiva . 
 
Vad gäller tidtabeller na så kan man för befintliga förbindelser använda sig av historiska data , 
men då samtliga kommersiella flygningar  i Sverige i dagsläget genomförs av 
förbränningsmotordrivna flygplan så finns det några saker som inte nödvändigtvis kommer 
se likadana ut om samma trafik ska genomföras  med  elflygplan istället : 
 
1. Elflygplanen kan ko mma att ha för kort räckvidd för nuvarande förbindelser . 
2. Elflygplanen kan komma att behöva ladda längre än tiden som nuvarande flygplan 
befinner sig på flygplatsen  (turnaround -tid). 
3. Elflygplane n kan komma att flyga långsammare än nuvarande flygplan .  
4. Elflyg planen kan komma att ha lägre p assagerarkapacitet . 
 
Otillräcklig räckvidd innebär att rutten inte kan flygas med elflygplan och förbindelsen kan då 
antingen inte alls trafikeras med elflygplan eller så måste logistiken förändras med kortare 
delsträckningar och mellanliggande laddningar.  Längre flygtid och/eller stillastående tid på 
grund av laddkrav innebär att alla ankomster och avgångar framåt i tiden behöver skjutas på, 
och en lägre passagerarkapacitet per flygplan innebär att fler flygnin gar behöver genomföras 
om samma antal passagerare ska kunna transporteras.  Med andra ord kan nuvarande 
tidtabeller behöva anpassas till elflygplan, fler avgångar kan behöva sättas in, och anpassade 
eller nya rutter kan behöva övervägas. Vi har också i bakh uvudet att helt nya rutter, särskilt i 
norra Sverige , ofta kommer  på tal vid diskussioner om elflygplan och framtidens 
flygtransportsystem  och därför kan vara av intresse att studera . 
 
Vad gäller elflygplanens energiförbrukning  så finns i det här skedet inga uppmätta data att 
tillgå utan vi får använda oss av målsiffror från presumtiva elflygplanstillverkare och/eller 
egna mjukvarusimuleringar.  Här får vi också anta eller uppskatta olika parametrar gällande 
exempelvis flygplanens batterik apacitet  och vilken effekt de kan ladda me d. 
Flygningss imuleringar innebär att vi får göra fler antagen inte bara om flygplanens egenskaper  © RISE Research Institutes of Sweden  
 13 utan också om flyghöjder  och andra operationella parametrar som påverkar flygtid och/eller 
ener giförbruk ning . Exemp elvis kan elflygplans operatörer vilja spara energi och öka 
räckvidden genom att flyga mer direkta rutter mellan flygplatserna och/eller på lägre höjder.  
 
Vid simuleringa r av laddning behöver vi sedan modellera vilken effekt flygplanen  laddar med  
över tid . Redan före anpassning av  tidtabeller , eller konstruktion av nya , behöver man veta 
hur lång tid som minst behöver reserveras för laddning . Då kan man titta på den maximala 
laddeffekt  som flygplanen kan ladda med  över tid, för att ihop med energib ehovet kunna räkna 
ut hur lång tid som minst behövs för  att ladda upp flygplanen s batterier . Om det sedan visar 
sig att tidtabellen är eller blev sådan att det  finns mer än den tiden tillgänglig för  att ladda så 
behöver man egentligen inte ladda lika snabbt utan det går att laborera med att sänka  
ladd effekten eller omfördela den strategiskt i tid för att undvika onödiga effekttopp ar. 
Möjligheter att styra de individuella laddarnas effekter på ett sätt som tar häns yn till både 
totaleffekten och alla inkopplade flygplan och deras energibehov är nödvändiga för att den här 
typen av effekttoppssänkning ska gå att genomföra.  Här kan man tänka sig att öka 
möjligheterna att reglera laddeffekterna  genom att uppmana  eller in centivisera  
elflygplansperatörer att ha lite marginal i tiden de planerar att stå stilla på flygplatsen  så att 
de inte låser sig till att behöva ladda med högsta möjliga effekt . Det är också gynnsamt att 
sprida ut de individuella laddtillfällena så jämnt s om möjligt för att undvika toppar och dalar 
i efterfrågan på laddning .  
 
Ytterligare utjämning av effekten som dras från elnätet kan göras genom att koppla laddarna 
till mellanliggande  stationära batterier som buffrar  energi  mer kontinuerligt från elnätet och 
sedan  pytsar ut effekt  till laddarna enligt deras intermittenta behov. Man kan också tänka sig 
att avlasta elnätet med hjälp av lokal t producerad sol - eller vindenergi. Stationära batterier 
och lokal energiproduktion  fanns inte utrymme att inkludera  i det här projektet men är något 
som är av intresse att studera framöver.  
 
Total ladd effektförbrukning över tid  på en given flygplats fås till slut genom att summera 
effekten för alla laddare som är aktiva i varje tidpunkt , och antalet nödvändiga laddare ges av 
det största antalet flygplan som är anslutna  till laddare  samtidigt .  
 
Med utgångspunkt i ovanstående resonemang  utvecklade vi ett antal delar  som tillsammans 
utgör projektets  laddinfrastrukturmodell : 
 
1. Funktioner för att ta fram trafikdata som ska analyseras . 
a. En databas över historisk flygtrafik ( inrikes linje -/charterflyg 2019 ) samt 
funktioner för  att filtrera fram önskad trafik från den.  
b. Funktioner för att skapa nya, egna, rutter  samt önskat antal flygningar under  
olika perioder på dagen   
2. En elflygplansmodell samt funktioner för simulering av flygning mellan olika 
flygplatser.  Ger bland a nnat  flygtider och energiförbrukning.  
3. Funktioner för att modellera återupp laddning av flygplanet s förbrukade energi , vilka  i 
sin tur använder  en modellerad laddeffektskurva  som beror av batteriets energinivå. 
Detta g er laddeffekt över tid och indirekt tiden som behövs för laddning.  
4. Funktioner för tidtabellsoptimering  med hänsyn till elflygplanets modellerade flyg - 
och laddtider , antingen anpassning av historisk  trafik till elflygplan eller generering av 
tidtabeller från egenskapade rutter och behov av antal flygningar .  
5. Modellering av samtliga ingående flygplans laddning på samtliga ingående flygplatser, 
uträkning av nödvändigt antal laddare och effekten som dras från var och en  av dem , 
samt total laddeffekt per flygplats.  
6. En metod för sänkning av totala effekttoppar på varje flygplats genom att sänka och 
omfördela laddeffekt strategiskt i tid för flygplan som har längre tid än nödvändigt på 
sig att ladda.  Vi simulerar  både maximal tillåten  laddning (senare nämnd som ”dum”) 
och den omfördela de (senare nämnd som ”smarta”) laddningen .  © RISE Research Institutes of Sweden  
 14  
I de kommande textavsnitten går vi igenom dessa delar i närmare  detalj. Resultate n i form av 
antal laddare och total effekt för dum - respektive smart laddning på de berörda  flygplatsern a 
kan ses som huvudresultaten från laddinfrastrukturmodel leringen. Först återkommer vi dock 
i nästa avsnitt till de fyra skillnaderna mellan elflygplan och nuvarande 
förbränningsmotorflygplan som vi listade längre upp .  
 
2.2 Elektrifierbarhetsind ikatorer  
 
De fyra skillnaderna mellan elflygplan och nuvarande förbränningsmotorflygplan som vi 
listade i avsnitt 2.1 påverkar resultaten  och indikerar också några nyckelfaktorer gällande den 
studerade flygtrafikens elektrifierbarhet som  man behöv er vara uppmärksam på eller till och 
med korrigera vad gäller framför allt  tidtabeller  och antalet flygningar . De återkommer därför 
ofta i  analyser och diskussioner, och f ör att  få en överblick över dem när modellerna används 
så har vi skapat funktioner som beräknar och visualiserar  en kvantifierad variant av vad vi 
kallar elektrifierbarhetsindikatorer.  
 
För samtliga fyra parametrar handlar det om att jämföra ett värde som hör ihop med trafiken 
med ett värde som hör ihop med elflygplan ets kapacitet, egenskaper eller  krav . För räckvidden  
handlar det om att jämföra flygplanets räckvidd med ruttens sträcka, eller annorlunda uttryckt 
flygplanets energiförbrukning på rutten  med flygplanets energilagringskapacitet  – det får inte 
gå åt mer energi att flyga rutten än flygplanet kan bär a med sig i batteriet. För ladd - och flygtid 
handlar det om att jämföra tiden som flygplanet behöver med tiden som finns tillgänglig  
(enligt historiska flygtrafikdata) , och för passagerarkapaciteten handlar det om att jämföra 
säteskapacitet för  elflygplan med säteskapaciteten  som de befintlig a farkosterna  har. För att 
den studerade trafiken ska gå att elektrifiera behöver värdena som jämförs vara lika stora, eller 
skilja sig åt till el flygplanets fördel.  Vi konstruerade därför fyra elektrifierbarhetsindikatorer 
som var och en baserar sig på kvoten mellan befintligt värde och el flygplanets värde och 
normalisera r dem till att ligga mellan -1 och 1 . Ett värde mindre  än noll visar att parametern  
förhindrar flygningen  (elek trifierbarhetsindikatorerna beräknas för varje flygning ) att 
elektrifieras , och ett värde större än noll visar att det går bra. Exempelvis : om 
energiförbrukningen på en sträcka visar sig större än den användbara batterikapaciteten  så 
blir mots varande indikator negativ  och vice versa . Eller  om stillastående tid för ett flygplan på 
en flygplats är större än den minsta tiden som behövs till laddning så blir motsvarande 
indikator positiv och vice versa .  
 
Elektrifierbarhetsi ndikatorerna beräknas som i = 1 - r om r < 1 eller i = - (1 – 1/r) om r>1, där 
r är kvoten mellan befintligt värde och elflygplanets värde  på så sätt att kvoten blir mindre än 
ett om elektrifiering går bra. Till exempel för energiförbrukningen är r = ”förbrukad energi på 
flygningen ”/”användbar energikapacitet i batteriet”  medan för passagerarkapaciteten är r = 
”nuvarande p assagerarkapacitet” / ”elflygplanets passagerarkapacitet”.    © RISE Research Institutes of Sweden  
 15  
Figur 1: Exempel på uträknade elektrifierbarhetsindikatorer för ett urval av flygningar  till och från Arlanda en 
dag i mitten av oktober 2019. Positiva värden  indikerar att flygningen  går att elektrifiera; negativa att det inte 
går. Varje stapel är en flygning  och varje färg motsvarar ett flygplan. I exemplet syns att drygt 35% av 
flygningarna  fungerar att elektrifiera energimässigt  (dock fungerar inte samtliga flygningar  för något enda 
flygplan ), medan bara 12% av flygningarna  får tillräckligt med tid att ladda upp den förbrukade energin 
efteråt . Alla flygningar  flygs också snabbare nu än vad vårt simulerade elflygplan skulle klara av , och alla 
flygningarna genomförs med flygplan som har högre passagerarkapacitet än vad vi antar för vårt elflygplan.  
Notera att det finns flygningar  som fungerar enligt vissa parametrar  men inte enligt andra.  Det är också värt 
att påminna om att räckvidden/ energi kapaciteten måste räcka till för att en förbindelse rent fysiskt ska kunna 
elektrifieras  utan mellanlandningar , medan  de övriga parametrarna går att lösa med en omplanering av tider 
och/eller antal flygplan . 
 
2.3 Hantering av flygtrafikdata  
 
Att förstå hur  fordon  rör sig, vid vilka tider  de befinner sig var  och hur länge , är en 
nödvändighet för att på ett tillförlitligt  sätt beräkna, analysera och planera behov av storskalig 
infrastruktur . Detta kräver alltså någon form av data om trafiken och fordonens 
rörelsemönster .  
 
Eftersom det inte finns någon existerande kommersiell elflygtrafik så har projektet initialt 
tittat på historiska flygtrafikdata. Genom projektparten Luftfartsverket (LFV) f ick projektet 
tillgång till data (färdplaner och radardata) för allt inrikes  linje - och charter flyg i Sverige under 
år 2019.  Under de senare åren har flygtrafiken varit extremt begränsad på grund av COVID -
19 pandemin, varför 2019 ansågs som det mest lämpli ga året för att kunna utgå ifrån normala 
förhållanden . 
 
Av flera anledningar diskuteras elflyget som lämplig t för kortare, regionala resor . Dels på 
grund av de n energitekniska nivån  hos dagens batterier  som begränsar möjlig räckvidd , dels 
som ett resultat av att elflyg, till skillnad från det konventionella flyget, kan bli mer lönsamt 
att operera med såväl mindre farkoster (lägre passagerarantal) som på kortare sträckor  [7]. 
 16 Exempelvis, utif rån antagandet att elflygplanen kan uppnå en kommersiell räckvidd på 40 mil , 
ritas ett antal scenarier upp i Trafikanalys rapport [8], vilka inkluderar både befintliga och nya 
(ej existerande) flyglinjer. För att möjliggöra an alys av ny, elektrifierad  flygtrafik och/eller nya  
flyglinjer har projektet även utvecklat en första version på metod för generering av 
”elflygsanpassade” flygtrafikscheman, samt möjligheter att som användare skapa nya 
linjedragningar  och undersöka dessa u r ett laddinfrastruktur -perspektiv.  Elflygsanpassningen 
kan dessutom tillämpas på historiska flygtrafikdata då  en direkt översättning till elflygplan 
enligt historiska rörelsemönster och tidtabeller av olika anledningar kan vara utmanande 
enligt tidigare b eskrivna elektrifierbarhetsindikatorer .  
 
2.3.1  Modellering  baserat på historiska flygtrafikdata  
 
De historiska flygtrafikdata som projektet haft tillgång till för allt inrikes linje - och charter -
flyg i Sverige år 2019 består av strax över 100 000 unika flygningar , där v arje flygning 
innehåller de parametrar som beskrivs i Tabell 1 nedan .  
 
Tabell 1: Tillgängliga dataparametrar från  historiska flygtrafikdata för inrikesflyget i Sverige.  
Parameternamn  Beskrivning  
flt_ac_reg  Registreringsnummer fö r flygplansindivid en som genomför 
flygningen  
flt_id   ID-nummer för den specifika flygningen  
flt_ifplid  ID-nummer för färdplanen  
flt_callsign  Anropssignal som används för att identifiera ett flygplan i luft -
markkommunikation.  
flt_plan_type  S=Linjeflyg. N=Charter -flyg 
flt_actype  Flygplanstyp  
flt_rules  Flygreg ler som gäller  
flt_dep  Avgångsflygplats  
flt_des  Destinationsflygplats  
flt_deprwy  Startbana  
flt_desrwy  Landningsbana  
flt_deptime  Tid för avgång  
flt_destime  Tid för landning på destination  
flt_boc_alt  Höjdnivå för ”Bottom of climb ” 
flt_toc_alt  Höjdnivå för “Top of climb”  
flt_bod_alt  Höjdnivå för ” Bottom of descent”  
flt_tod_alt  Höjdnivå för ”Top of descent”  
time_stamp  Tid då färdplanen registrerades  
flt_wakecat  Wake  turbulence  kategori  
dep_metar_id  ID för väderinformation vid avgång  
des_metar_id  ID för väderinformation vid destination  
trkdist  Loggad flygsträcka  
dirdist  Direkt sträcka (storcirkelavstånd)  
 
Projektet har lagrat all data i en relationsdatabas som bygger på SQL (Static Query Language), 
vilket är ett standardiserat programspråk för att hämta och modifiera data i en 
relationsdatabas. Då ambitionen har varit att skapa en generisk modell som tillåt er 
användaren att undersöka elektrifiering av särskild flygtrafik är detta en effektiv metod som 
tillåter oss att hämta mindre datamängder ifrån databasen utan att behöva hålla all t data i 
minne. För att ytterligare underlätta urval av särskild  flygtrafik har projektet tagit fram ett 
användar -gränssnitt , se Figur 2. Användaren kan här filtrera ut flygtrafik baserat på datum, 
flygplatser och flyglinjer (connections), flygbolag  och flygplansindivider, samt kontinuerligt få 
återkoppling om exempelvis antale t flygningar eller flygplan i urvalet allteftersom nya val görs.    © RISE Research Institutes of Sweden  
 17  
Figur 2: Användargränssnitt för att göra urval och filtrera fram önskad flygtrafik ifrån erhållet historiska 
data  (känsliga parametrar borttagna) . 
Alla filtreringsfunktioner är flygplansindivid -orienterade, vilket innebär  att det fullständiga 
rörelsemönstret för varje flygplansindivid som ingår i delmängden hämtas ifrån databasen  
baserat på vilka val som görs . Detta  eftersom behovet av laddning på den ena flygplatsen är 
beroende av såväl hur mycket batterienergi som förbrukats under tidigare flygningar, som 
vilken energinivå som man lyckads uppnå innan avgång från tidigare flygplats och hur lång 
tid som flygningen to g (=när flygplanet anländer och kan påbörja laddning).  Tillgång till  
dataparametern flt_ac_reg  (se Tabell 1) möjliggör att följa flygplansindivider baserat på deras 
unika registreringsnummer.  
 
Exempelvis, o m användaren är intresserad av att undersöka förbindelsen Bromma  Airport  
(ESS B) till Visby Air port (ESSV)  enligt inställningen  i Figur 2 ovan  (se raden Current 
airport(s) selectio n) så finns det sannolikt flygplansindivider i mängden som någon gång 
under valt datum även trafikerar en annan förbindelse. Alla ytterligare förbinde lser som 
inkluderas som följd av flygplansindividernas rörelsemönster syns i rutorna för  Primary  
connections  (direkta) och Secondary  connections  (indirekta ). Ifall en viss direkt eller indirekt 
förbindelse inte är av intresse kan dessa raderas ur datamängden , vilket betyder att laddning 
ej kommer simuleras på flygplatser na som utgör dessa förbindelser . Följden blir då att alla 
flygplan sindivi der som någon gång under perioden trafikerar dessa flygplatser  tas bort ur 
datamängden . Utan denna reaktion hade vi fått luckor i  rörelsemönst ret för vissa flygplan  där 
laddning ej simuleras , vilket i sin tur omöjliggör att räkna på behov av laddning  under resten 
av perioden . 
 
När användaren är nöjd med urvalet sparas relevanta data för systemet som vidare input  till 
påföljande  delar av modelleringsprocessen.  
 
2.3.2  Modellering baserat på elflygsanpassade tidtabeller  
 
Dagens tidtabeller konstrueras med hänsyn till  egenskaperna hos dagens flygplan : 
  
• Hur snabbt  man kan flyga påverkar hur fort man kan ta sig till destination en,  
• Hur mycket bränsle som  ryms och hur snabbt det  förbruk as påverkar vilken mängd 
som behöver tankas och när,  
 18 • Hur snabbt bränsle kan tillföras i tanken påverkar hur lång tid som flygplanen behöver 
stå stilla mellan ankomst och avgång , och  
• Hur många passagerare som ryms påverkar hur många flygningar som behöver 
planeras in  och/eller hur många flygplan som krävs  för att möta transportbehovet  
 
Sannolikt skiljer sig samtliga av dessa  i någon mening  vid en övergång till elektriska fa rkoster , 
vilket gör det utmanande att operera elflyg  utifrån nuvarande tidtabeller  (vilket även 
motiveras utifrån våra elektrifierbarhetsindikatorer i tidigare avsnitt) . I stället bör dessa 
konstrueras med hänsyn till elflygets egenskaper.  
 
Projektet har  därför  utvecklat en metod för generering av  trafik mönster  och tidtabeller som  
uppfyller en given transportefterfrågan , vilka är anpassade till elflygets egenskaper.  De 
egenskaper som metoden tar hänsyn till  vid generering av trafik  beskrivs  primärt som två  
parametrar  – Restid  och Laddningstid  – enligt nedan.  
 
Restid : Flygtiden för  respektive  involverad  förbindelse . Flygtiden  är ett resultat  av saker som  
elflygplanets  design , fysikalisk och operationell  prestanda , externa förhållanden (ex vind), 
samt vilken rutt som trafikeras.  Detta förklaras mer ingående under rubrik  2.4. 
 
Laddningstid : Den minsta tid  som ska reserveras  för uppladdning av förbrukad 
batterienergi efter  genomförande av respektive involverad flygförbindelse . Även laddningstid  
är ett resultat av de parametrar som påverkar restiden, men också vilken laddeffekt som är 
möjlig att tillföra , vilket be ror såväl på hur mycket effekt själva laddaren kan överföra, som 
hur högt flygplanets batteri kan belastas utan att ta för mycket skada.  Detta förklaras mer 
ingående under rubrik 2.5.1 . Det kan också vara önskvärt att reservera mer tid än absolut 
minimum för  att inte behöva ladda med maxeffekt och därmed  minska flygplatsens 
effektbehov . Detta diskuteras under rubrik 3.4.2.  
 
Den transportefterfrågan som metoden söker efter att uppfylla kan komma antingen ifrån 
historiska flygtrafikdata, eller ifrån angivelse a v önskad aktivitet på nya flygförbindelser. 
Dessa två beskrivs närmare nedan under rubrikerna 2.3.2.2  och 2.3.2.3 . 
 
2.3.2.1  Tidtabellsoptimering  
 
För att kunna skapa trafikmönster och tidtabeller utifrån ett skattat behov av elflygtransporter 
oberoende av tidigare tidtabeller skapades en matematisk modell som generera r rimliga 
trafikmönster. Tidtabellsber äkningen är generaliserad i bemärkelsen  att t rafikmönster och 
tidtabell kan skapas för olika fall av flygplatser, rutter, efterfrågan, etc etera, beroende på de 
indata som specificeras.  En grundtanke i genereringen av tidtabeller är att operatörer vill 
uppfylla trafikefterfrågan med så få flygplan som möjligt, eftersom det kommer att vara viktigt 
att effektivt utnyttja den investering som flygplanen innebär.  
 
En grund i modellen är de flygplatser som ingår och de rutter mellan flygplatser som ska 
trafikeras. Flygplatserna antas ha begrän sningar på start - och landningskapacitet enligt 
beskrivning nedan. En rutt motsvarar ett par av flygplats er (avgångsplats -ankomstplats) 
mellan vilka det är möjligt att flyga elflygplan, med hänsyn taget till de restriktioner 
elflygplanen har, exempelvis avseende räckvidd.  
 
Trafikdygnet delas upp i valfritt antal  tidsperioder , exempelvis 48 tidsperioder som va r och en 
motsvarar 30 minuter. Alla andra tidsberoende data omvandlas till dessa tidsperioder. 
Exempelvis anges restid i antal tidsperioder f lygningen på en viss rutt tar och laddningstid 
specificeras som antal tidsperioder som laddning tar efter flygning på en viss rutt. Alla flygplan 
ska stå stilla  på flygplatsen minst den laddningstid  som angivits för föregående rutt innan de 
kan påbörja  en ny flygning.   © RISE Research Institutes of Sweden  
 19  
Skattning av efterfrågan av flygningar har gjorts genom att man i indata specificerar hur 
många flygplan som ska avgå på varje rutt inom vissa tidsintervall. Tidsintervall erna 
grupperas till behovsperioder  så att varje behovsperiod motsvarar en eller flera tidsperiode r. 
Behovsperioder kan inte överlappa varandra (en tidsperiod kan inte tillhöra två 
behovsperioder). Antal tid sperioder inom en behovsperiod kan variera över trafikdygnet . 
Behovsperioderna är likadana  för alla rutter. I Figur 3 illustreras ett exempel på samband 
mellan klock slag, tidsperioder och behovsperioder, där trafikdygnet delats  in i 48 tidsperioder  
och sex behovsperioder . 
 
Figur 3: Exempel på samband mellan klockslag, tidsperioder (T1 -48) och behovsperioder (B1 -B6).  
Trafikefterfrågan uttrycks genom att man för varje behovsperiod ange r antal avgångar som 
(minimalt) skall utföras för respektive  rutt. All trafikefterfrågan skall uppfyllas. Om 
trafikefterfråga n inte är balanserad – d.v.s. att minimalt antal flygningar behöver överskridas 
för att erhålla den optimal a lösning en – så balanser as flygningarna i tidtabellsberäkningen. 
Exempelvis justerar beräkningen så att antalet flygplan som landar på en viss flygplats under 
ett dygn är lika med antal et start er. Likaså justeras antalet flygningar (uppåt) ifall justering 
ger en lösning som kräver totalt sett färre flygplan.  
 
Flygplatsernas kapacitet för start - och landningar anges som att maximalt m starter plus 
landningar kan göras under n på varandra följande ti dsperioder, där värden på m respektive 
n kan specificeras individuellt för varje flygplats1. Modellen har ingen kapacitetsbegränsning 
exempelvis gällande antal flyg som kan laddas samtidigt eftersom tidtabellsberäkningen är 
avsedd att skatta behovet av la ddningskapacitet snarare än att beräkna laddningskapacitetens 
påverkan på trafiken.  I Figur 4 illustreras ett exempel på kapacitetsbegränsningar där n=3: i 
varje kapacitetsperiod (motsvarande n tidsperioder) kan maximalt m starter plus landningar 
ske. I figuren benämns kapacitetperiode rna k1, k2, k 3, osv. Varje kapacitetsperiod täcker 3 
tidsperioder och i varje kapacitetsperiod kan m starter plus landningar ske.  
 
Figur 4: Exempel på samband tidsperioder och kapacitetsbegränsningar.  
Den tidtabell som beräknas konstrueras så att t rafikmönstret kan upprepas efterföljande dygn . 
För att ett trafikmönster ska kunna upprepas behöver antalet flygplan på varje flygplats vid 
trafikdygnets slut vara samma som vid trafikdygnets början, vilket modellen säkerställer. Vi 
antar att det finns en nattlig trafikpaus så att alla flygplan är fulladdade när nästa morgons 
trafik startar.  
 
Resultatet av tidtabellsoptimeringen ger antal flygplan som avgår  i varje tidsperiod på varje 
rutt, vilket sekundärt också ger antal flygplan so m landar varje tidsperiod . Det överordnade 
målet är att skapa en tidtabell som nyttjar så få flyg plan som möjligt, och ett resultat av 
beräkningarna är också antal flygplan som behövs. Vidare beräknas antal f lygplan som vid 
varje tillfälle står på varje fl ygplats, och specifikt antal flygplan som står “nattparkerade” på 
respektive flygplats.  Den optimala  tidtabellen ger också ett behov av laddningskapacitet 
genom att man kan beräkna  antal flygplan som laddas under  varje tidsperiod .  
 
1 Hittills har vi dock använt samma inställningar för samtliga ingående flygplatser . 
Klockslag
Tidsperiod T1T2T3T4T5T6T7T8T9101112131415161718192021222324252627282930313233343536373839404142434445464748
Behovsperiod B600
B1 B2 B3 B4 B519 20 21 22 23 24 13 14 15 16 17 18 07 08 09 10 11 12 01 02 03 04 05 06
Klockslag
k42 k45Kapacitetsperiod
k24 k27 k30 k33 k36 k39k38 k41 k44
k3 k6 k9 k12 k15 k18 k21k20 k23 k26 k29 k32 k35k37 k40 k43 k46
k2 k5 k8 k11 k14 k17k19 k22 k25 k28 k31 k34 k1 k4 k7 k10 k13 k1621 22 23 24 15 16 17 18 19 20 09 10 11 12 13 14 00 01 02 03 04 05 06 07 08 © RISE Research Institutes of Sweden  
 20 Den beräknade tidtabell en anger alltså vilka flygningar som ska utföras och hur många 
flygplan som behövs. I en efterberäkning  skapas rotationer för flygplanen, dvs att man 
beräknar  vilket flyg plan som ska utföra vilken flygning så att man kan skapa ett schema för 
varje flygplan . Det finns garanterat ett giltigt flygplansschema som täcker alla flygningar  med 
det minimala antalet flygplan som tidtabellberäkningen har räknat fram . 
 
Villkor och mål enligt beskrivning ovan formuleras som ett matematiskt optimeringsproblem. 
Formulering görs i programvaran Minizinc. Den matematiska modellen optimeras med hjälp 
av programvaran COIN -OR. Båda programvarorna är fritt tillgängliga.  
 
Sammanfattning av beräkningsmodell och i ndata  
Nedan är en sammanfattning av  optimerings modellen för tidtabellsberäkning  i form av dess 
indata, beslut , mål och villkor . Beskrivningen är något schematisk och te knisk i sin art  och 
vissa detaljer utelämna s. I grunden är optimeringsproblemet formulerat som ett 
minkostnads -nätverksflödespro blem  med några sidovillkor.  
 
Beräkningarna  kräver  följande indata:  
• Antal tidsperioder trafikdygnet delas in i.  
• Antal behovsperioder . Vilk a tidsperioder som varje behovsperiod inkluderar.  
• Flygplatser och deras kapacitet  för ankomster och avgångar.  
• Rutter nas avgångsflygplats och ankomstplats,  flygtid  på rutt er och laddningstid efter 
flygning på respektive rutt  (minimumtid  för laddning räknas ut enligt metod beskriven 
under rubrik  2.5.1  och extra tid för lägre effektuttag kan adderas ) 
• Efterfrågan av flygningar på respektive  rutt under varje behovsperiod.  
 
Optimeringen har följan de beslutsvariabler:  
• Antal flygplan på varje rutt under varje tidsperiod . 
• Antal flygplan ”i lager” på varje flygplats efter varje tidsperiod.  
 
Optimeringen har följande  mål i prioriteringsordning  a-c. Prioritering sker genom 
viktningsfaktorer : 
a. Minimera antalet använd a flygplan  
b. Minimera kapacitetsöverträdelser  
c. Minimera total restid i systemet (detta är bara relevant om flygbehovet  är obalanserat 
så att det är nödvändigt att “lägga till” flygningar)  
 
Optim eringsmodellen innehåller följande begränsningar/villkor:  
• Lagerbalansvillkor : antal flygplan som finns  tillgänglig a i slutet av en tidsperiod är lika 
med de t antal  som fanns i början av perioden , minus de som startar , plus  de som laddat 
färdigt . 
• Antal flygplan som finns  tillgängliga på morgonen på en flygplats är lika med antalet 
flygplan som finns på kvällen.  
• Efterfrågan : Antal flygningar  på en rutt inom en behovsperiod är minst lika stor som 
det angivna behovet.  
• Kapa citetsvillkor : Begränsa totala antalet starter och landningar under en 
kapacitetsperiod genom att ”straffa” lösningar där kapacitet överskrids.  
 
Postberäkning av flygplansrotationer görs genom att ”spåra flödet” av flygplan i optimala 
lösningen. Spårningen inom lagerbalanser  baseras på  en FiFo -strategi (First  in–First out)  som 
gör att väntetider mellan flygningar (i viss mån) jämnas ut mellan flygplansindivider . 
 21 2.3.2.2  Elflygsanpassning av  historiska flygtrafikdata  
 
Som tidigare beskrivit kan det finnas flera faktorer som påverkar huruvida det är lämpligt, 
eller ens möjligt, att översätta historiska  flygtrafikflöden till elflyg rakt av. För att handskas 
med detta har vi utvecklat en metod för att ”översätta” historisk a flygtrafikdata till input åt 
den tidtabellsoptimering som beskrivits i kapitlet innan. Metoden utgår ifrån att en hämtning 
av historiska flygtrafikdata (genom det gränssnitt som beskrivs under rubrik  2.3.1 ) har 
genomförts  och bearbetats , så att all information om  de involverade  flygplanen  och dess 
rörelsemönster  finns lagrat.  När metoden sedan initieras så möts användaren av ett interaktivt 
fönster ( Figur 5). Här kan dagen delas upp i önskat antal behovsperioder (”Num dp”) , start - 
och slutklockslag för varje behovsperiod kan ställas in manuellt, och antal tids perioder  per 
timme kan anges (exempel vis ger 12 tidsperioder  per timme en uppdelning i 5-minuters 
intervall).  En statistisk medelkurva (”Mean 2019 curve”) har dessutom tagits fram basera t på 
hur aktivitet  i form av antal avgångar fördelar sig över dy gnet för samtliga flygplatser i Sverige 
år 2019 (från erhållet flygtrafikdata) , vilke n kan stötta i valet av lämplig behovsperiod -
indelning . 
 
Figur 5: Interaktivt fönster för angivelse av behovsperiod -indelning av dygnet . Färg erna visar angiven start 
och sluttid för respektive behovsperiod , i exemplet finns fem sådana.  
Beroende på hur behovsperioderna definieras, så kommer varje flygning ifrån urvalet av 
historiska flygtrafikdata hamna inom en specifik  sådan period.  I dagsläget tillämpas den 
period indelning som gjorts  för avgångar från  samtliga flygplatser i systemet, det går alltså inte 
att göra olika indelningar för olika flygplatser.  För varje flygning finns även information om 
vilken flygplanstyp som användes . För samtliga flygplanstyper i erhållet data har vi läst in 
antal säten (ofta ett intervall beroende på konfiguration) från EUROCONTROL ”Aircraft 
Performance Database” [9]. Vidare, f ör dagens flygplan har vi antagit en kabinfak tor på 61%, 
vilket stämmer överens med statistik från Trafikanalys för inrikes linjefart - och chartertrafik 
år 2019 [10]. För elflygplanen har vi antagit en kabinfaktor på 89%, vilket betyder att cirka 17 
av 19 möjliga sät en i genomsnitt  är fyllda.  Givet detta kan vi nu beräkna hur många flygningar 
som krävs med elflyg för att möta samma transport kapacitet som varje historisk flygning.  För 
varje  sådan ”översättning” allokeras det nya antalet flygningar med elflyg till den behovsperiod 
som den historiska flygningen låg inom.  Sammantaget har vi nu skapat underlag för 
efterfrågan av flygningar på respektive rutt under varje behovsperiod  som krävs , vilket krävs 
som input till den tidtabellsoptimer ing som beskrivits i kapitlet innan.  
 
Vidare simuleras elflygplansmodellen (från 2.4) för varje flyglinje, samt  initial laddning (så 
kallad dumladdni ng, vilket beskrivs närmare under  kommande rubrik  2.5.1 ) för att få fram 
flygtider och minimum laddningstider för  genomförande av  alla unika flygningar  i systemet . 
Även dessa är inputs till tidtabelloptimeringen , vilket resulterar i en schemaläggni ng av 
flygrörelser, vilket i sin tur blir input till simuleringar för behov av laddinfrastruktur . 
  
 22 2.3.2.3  Nya, icke -existerande elflyglinjer  
 
För att möjliggöra analys av nya flyglinjer eller ny elflygtrafik som inte försöker efterlikna hur 
trafiken sett ut historiskt så har projektet tagit fram alternativ a tillvägagångssätt  även för 
detta. Här finns två möjliga metode r implementerade  som beskrivs nedan.  
 
1. Behovsindelning fö ljt av tidtabelloptimering  
Precis som i fallet ovan med elflygsanpassning av historiska flygtrafikdata så introduceras 
användaren för samma interaktiva fönster (Figur 5) för indelning av ett dygn i behovsperioder. 
Skillnaden nu är att det inte finns någon bearbetad flygtrafikdata som automatiskt sorteras in 
i dessa behovsperioder baserat på hur de ssa anges.  Istället får användaren i nästa steg ange 
vilka flyglinjer som ska inkluderas i systemet, följt av ytterligare  ett interaktivt  fönster ( Figur 
6), ett för varje flyglinje (i exemplet nedan Umeå  till Vaasa  flygplats ), där antalet flygningar 
per behovsperiod kan regleras . En ruta finns för att ange totalt antal flygningar på flyglinjen 
under dagen, och hur dessa fördelar sig  procentuellt  över  tidigare  definierade behovsperioder  
kan regleras manuellt som önskas.  
 
Figur 6: Interaktivt fönster för ang ivelse av totalt antal flygningar med elflyg per flyglinje samt hur dessa 
fördelar sig över definierade  behovsperioder.  I exemplet för flyglinjen ESNU (Umeå Airport) till EFVA (Vaasa ). 
När varje flyglinje i systemet bearbetats enligt ovan process så förs informationen vidare till 
tidtabellsoptimeringen på samma sätt som tidigare . 
 
2. Manuell t införande av önskade tidtabeller för elflyg  
I ett fall då det finns en tydlig idé om hur ny elflygt rafik ska schemaläggas så finns det stöd i 
modellen för att läsa in ett fördefinierat sådant  system. Detta förutsätter dock att man i förtid 
har angett och beräknat ankomst - och avgångstider för varje flygning i systemet, vilket i 
dagsläget kräver manuell körning av elflygplan smodellen beskriven under rubrik  2.4 för att få 
fram flygtider för varje involverad flyglinje.  Då ankomst och avgång definieras som ankomst 
till gate  respektive avgång från gate  så behöver dessutom taxitider (in och ut)  manuellt tas 
hänsyn till i schemaläggningen då det påverkar tillgänglig laddtid.  Dessutom måste det finnas 
en notering i form av fl ygplan -ID för varje flygning, så att modellen kan hålla koll på vilket 
flygplan som genomför vilken flygning .  
 
Gemensamt för båda m etoderna ovan är att det inte finns någon garanti på att systemet är 
möjligt att elektrifiera. Om man exempelvis inkluderar en flyglinje som är längre än vad 
elflygplansmodellen batteri klarar av att flyga så kommer det helt enkelt inte funka på grund 
av räckviddsbrist. Vad gäller tid för laddning så ser den första metoden till att ge utrymme för 
att ladda färdigt innan nästa avgång, men i den andra metoden har både ankomst - och 
avgångstid angivits i förväg, och således är tillgänglig laddtid redan bestämd. Det gäller all tså 
i den andra metoden att (utöver räckvidd) även hålla koll på att ankomst - och avgångstider för 
respektive flygplan separeras tillräckligt  för att lyckas  ladda klart . I dagsläget finns inget enkelt 
sätt att räkna ut exakt vad den tidsskillnaden bör vara  i förväg.  
 23 2.4 Simuleringsmodell elflygpla n 
 
Eftersom det inte finns några elflygplan i kommersiell trafik i dagsläget att luta sig mot vad 
gäller operationella egenskaper och prestanda så har projektet utvecklat en simuleringsmodell  
för framtida elflygplan . Den  består av  två delar; en manuell “sizing ” process för framtagning  
av design - och prestandaparametrar, vilket resulterar i en konfigurationsfil för själva 
flygplanet. Den andra delen  behandlar  ruttning av flygplanet  på önskad flyglinje , först genom  
simulering  av missionsprofil ( hur flygplanet rör sig i luftrummet , på vilka höjder et cetera ), för 
att sedan simulera  flygning  enligt missionsprofilen , vilket producerar de utparametrar 
(energiåtgång, flygtid , etcetera)  som krävs som indata  för att räkna på laddning.  Modellerna 
är implementerade i MATLAB  och Python (samma funktionalitet i varje program ) för att 
möjliggöra en snabb utvärdering av önskade  rutter.  
 
2.4.1  Flygplanskonfiguration  och sizing  
 
Flygplanskonfiguration och sizing har i dagsläget implementerats med hänsyn till  den 
marknadsutveckling som vi ser vad  gäller första generationens kommersiella elflygplan , samt 
teknologier som möjliggör realisering på kort sikt,  dvs. som redan idag nått hög TRL 
(Technology Readiness  Level ). Nuvarande batteri - och starkströmsteknologier kommer 
sannolikt innebära mindre flygfarkoster med begränsad räckvidd och nyttolast på kort sikt.  
Det fyrmotoriga,  19-sätes elflygplanet ES -19 under utveckling av  svenska Heart Aerospace [11] 
bedöms ligga på övre gränsen för vad som är tekniskt möjligt i dagsläget  (batteri - och 
motorstorlek)  angående flygplansstorlek. Det bedöms  dessutom ligga p å en övre gräns  för 
CS/FAR-23 certifiering , såväl  viktmässigt  där MTOW (Maximum Take -Off Weight ) tillåts  vara 
högst  8618 kg (19 000 lbs)  och passagerarantalet maximalt 19 (exklusive pilot)  [12]. Jämfört 
med näs ta certifieringsnivå ( CS/FAR-25) möjliggör CS -23 certifiering en enklare, snabbare 
och billigare certifiering med lägre krav . Därför utfördes sizing -processen för 
simuleringsmodellen i projektet på ett sätt som får fram ett batterielektriskt flygplan för 19 
passagerare inom CS/FAR-23 gränserna  (Figur 7). 
 
Då s izing av flygplan är ett högst manuellt, iterativt arbete som kräver god domänkunskap  så 
har den utförts  separa t av experter på Linköpings Universitet (FLUMES) med hjälp av in -
house Excel -implementerad  mjukvara . Mer detaljer om proceduren kan hittas i [13].  
 
Figur 7:Visualisering av de t framtagna elflygplanet för  19-passagerare inom certifieringsnivå CS-23. 
 24 Den färdiga flygplansmodellen och dess  designkarakteristik (se detaljerad beskrivning av 
ingående parametrar  i Figur 8 och Figur 9 nedan)  kan sedan sparas  och kopplas samman med 
de missions - och f lygsimuleringar  som krävs för vidare beräkningar . Således är alltså sizing -
proceduren  separerad från projektets övergripande simuleringsmodell , men det finns givetvis 
möjlighet att så småningom ta fram flertalet flygplansmodeller i förväg som kan användas 
vidare i projektet. Dessutom leder  denna uppdelning till en effektiv och noggrann 
simulerings process  med hög pre standa,  eftersom en integration av sizing -proceduren i den 
övergripande simuleringsmiljön för projektet  hade blivit krävande  såväl tids - som 
beräkningsmässigt . 
 
Figur 8: Översikt av de fyra flygplan designkarakteristik som resultat från sizing.  
 
Figur 9: Detaljerad beskrivning av de 19 design karakteristik sparade i varje flygplansmodell.  
 25 2.4.2  Ruttning och missionsprofil  
 
Ruttning och framtagning av missionsprofil görs per automatik i simuleringsmodellen , men 
kan modifieras av användaren genom angivelse av input -parametrar . Standard input för en 
ruttberäkning inkluderar avgångs - och destinationsflygplats, men även reservfly gplats kan 
anges för att s imulera ett scenario då flygplanet av någon anledning tvingas avvika till denna 
(exempelvis p.g.a. väder eller andra trafikförhållanden på destinationsflygplatsen som gör att 
landning ej är möjlig där). Övriga valfria input -parame trar visas i  Tabell 2 nedan.  
 
Tabell 2: Översikt av valfri a input -paramet rar till mission skalkyl . 
Parameternamn  Syfte  
(pay -)load factor  adaptering av antal passagerare ombord  
detour factor   adaptering av rutt ens distans ifall tex. e n komplex luftrumstruktur föreligger 
som hinder för en direkt flygrutt  
eco cruise  adaptering av flyghastighet till antigen energi - eller tidsoptimerad hastighet  
wind väderförhållande (vind riktning  och vindstyrka; globalt över en mission)  
cruiseAltitude  manuell inställning av maximal flyghöjd  
 
För angivelse av flygplatser finns en databank kopplad till modellen innehållande cirka 140 
flygplatser i Sverige, samt ett par närliggande utländska flygplatser; Røros (ICAO: ENRO) i 
Norge,  och Vaasa (ICAO: EFVA)  i Finland . Varje flygplats representeras med 6 unika attribut , 
inklusive ICAO -kod, storlek,  geografisk position,  och höjd  över havet  (se Figur 10), vilket gör 
det enkelt att utöka databasen med fler flygplatser  om så önskas framgent.   
 
Figur 10: De 6 attribut/egenskaper som beskriver en flygplats. Taxi -out och -in tiden beräknas baserande på 
flygplats storlek (attribut ”size”).  
Genomsnittligt storcirkelavstånd  mellan samtliga möjliga flygplatskombinationer (ej med 
hänsyn till vilka som faktiskt är i gång  och kan användas för kommersiell flygtrafik) är 413 km 
utan att ha inkluderat flyg till närmast e reservflygplats. Med tillägg av närmsta reservflygplats  
till respektive flygplatskombination  blir det genomsnittliga avståndet 448 km  (med närmsta 
reservflygplats menas här den flygplats som ligger på kortast avstånd ifrån destination, utan 
hänsyn till om denna faktiskt kan användas som reservflygplats) . Förde lningar visas i  Figur 11 
nedan. Eftersom ingen hänsyn tagits till huruvida alla flygplatsk ombinationer är praktiskt 
möjliga  rutter eller  inte så kan nedan fördelningar vara något missvisande. Vidare så blir vissa 
 26 kombinationer mellan mycket närliggande flygplatser, medan andra blir mellan flygplatser 
med mycket långt avstånd emellan , vilket troligtvis inte heller är l ämpligt.  Fördelningarna ska 
således ses som en fingervisning , men där en tydligare undersökning av lämpliga 
flygplatskombinationer (dagens och potentiella framtida linjedragningar) bör göras för att få 
en bättre bild . Dessa faktum är inget som påverka r projektet  och den modell som utvecklas 
eftersom den bygger på redan existerande flyglinjer, alternativt användarens egen  definition 
av nya  flyglinjer där hänsyn får tas till lämpliga sådana.   
 
Figur 11: Antal och storcirkeldistansfördelning mellan samtliga flygplatser utan (vänster) och inklusive 
(höger) distans till närmaste (möjliga)  reserv flygplats.  
 
Simuleringsrutinen baseras på en klassisk mission för civilt flyg från avgångsflygplats till 
inflygn ing på destinationsflygplats, alternativt  utökat  med avbruten landning (” missed 
approach” ) vid destinationsflygplatsen , flyg till reservflygplats , loiter ( vänta på klartecken att 
landa)  och slutligen la ndning.  Samtliga delar av missionen refereras  härifrån  till som 
”segment”, där  simulering resulterar i resultatparametrar för varje segment ( distans, kurs, 
flyghöjd, marschfart, tid och energiförbrukning ) beroende på vilken flygrutt som valts.  Ett 
vanligt uppdrag, utan flyg till reservflygplats, bestå r av 8 segment, medan ett scenario 
inklusive avbruten landning består av 14 segment.  Tabell  3 ger en beskrivning av samtliga 14 
segment.  
 
Tabell  3: Beskrivning av samtliga segment som utgör en flygmissionsprofil i simuleringsmiljön.  
Segment  Beskrivning  
TAX1  Ut-taxning från gate på avgångsflygplatsen  
T/O Take -off från avgångsflygplatsen  
CLIMB  Stigningsfasen från avgångsflygplats  
CRUISE  Fasen få flygplanet nått önskad höjd, pågår tills det är dags att påbörja 
nedstigning mot destination. Generellt i denna fas som majoritet av flygtiden 
spenderas.  
DESC  Nedstigningsfasen mot destinationsflygplats  
HOLD  ”Holding”. Fas där flygplanet cirkulerar i väntan på klartecken om att få landa 
på destinationsflygplats.  
LDG  Landning på destinationsflygplats  
MAP  ”Missed approach”. Flygplanet kan inte landa på destinationsflygplatsen och 
måste således inleda flygning till reservflygplats.  
CLIMB2  Stigningsfasen från destinationsflygplats mot reservflygplats vid missad 
landning  
CRUISE2  Flygning på önskad höjd tills nedstigning mot reservflygplats  
DESC2  Nedstigningsfasen mot reservflygplats  
HOLD2  Flygplanet cirkulerar  i väntan på klartecken om att landa på reservflygplats.  
LDG2  Landning på reservflygplats  
TAX2  In-taxning till gate, antingen på destinationsflygplats eller på reservflygplats  
 27 2.4.3  Flygsimulering  
 
Ruttning sker automatiskt enligt tidigare resonemang och baseras initialt på 
storcirkeldistansen (kompenserad med eventuell  angiven  sidvind s-komponent ) mellan 
flygplatserna av intresse för användaren. För att adressera omvägar av operationell karaktär 
som start -/landningsrutiner, omvägar pga. luftrumsstruktur  som NFZ  (no-flight zone), RA(T) 
(restricted area/airspace (temporary))  etcetera, antas att  startsekvens och initial stigning inte 
resulterar i någon effektiv distansförflyttning mot destination.  Vidare kan ytterligare omväg 
på specifika rutter anges manuellt med hjälp av den ”detour factor” som beskrevs tidigare i  
Tabell 2 vilken i all enkelhet multipliceras med det beräknade storcirkelavståndet. En 
jämförelse mellan loggad flygsträcka och storcirkelavståndet för samtliga flygningar  i 
projektets flygtrafikdata från 2019 ger att loggad flygsträcka i medel är cirka 8% längre ( Figur 
12). 
 
Figur 12:Fördelning  loggad flygsträcka/storcirkelavstånd för samtliga flygningar  i erhållet flygtrafikdata . 
Flyghöjden är standardmässigt definierad i flygplanets sizing -parametrar  (se attributet  
operation :cruise AltMax  i Figur 9), men kan definieras manuellt av användaren om så önskas . 
Ruttgenereringsalgoritm en interpreterar d enna flyghöjd som ett maximumvärde. För kortare 
missioner och/eller flygplan med dålig stigningsprestanda (climb ratio i [ft/min]) anpassas 
flyghöjden autom atiskt till lämplig lägre höjd. Figur 13 visar ett exempel för resulterande 
höjdprofil vid en flygning mellan Linköping (ICAO: ESSL) och Stockhol m Arlanda (ICAO: 
ESSA), inklusive avbruten landning och slutligen landning på reservflygplats Stockholm 
Bromma (ICAO: ESSB).  
 
Figur 13: Höjdprofil för flygning mellan ESSL och ESSA inklusive  avbruten landning  och fortsatt  flygning till 
reservflygplats ESSB.  
 28 Enligt tidigare resonemang finns vissa segment i missionsprofilen som ej tillför någon distans 
mot destination, men dessa kommer fortfarande resultera i exempelvis energiförbrukning. I 
Figur 14 syns den kumulativa energiförbrukningen för samma rutt som ovan.  
 
Figur 14: Flyghöjd och kumul ativ energi förbrukning  över flygdistans (mission ESSL -ESSA  inklusive avbruten 
landning och fortsatt flygning till  reservflygplats ESSB).  
Utöver distans och flyghöjd har användaren också möjlighet att anpassa flygplanets marchfart  
enligt två alternativa principer ; 
 
• Energi -optima lt ecoCruise vilket sänker marschfarten  i vissa segment . Detta resulterar 
i längre tidsåtgång för att genomföra flygningen men minskar samtidigt 
energiförbrukningen, alternativt ökar räckvidden.  
• Högre mar schfart ( ecoCruise=False)  vilket minskar tidsåtgången för att genomföra 
flygningen, men resulterar samtidigt i högre energiförbrukning.  
 
Ovan två alternativ  blir således en slags avvägning mellan missionstid och  energiförbrukning. 
Värden på marschfart är begränsa de till flygplanets sizing -parametrar där attributen 
operation:McruiseEco respektive  operation:McruiseMax  i Figur 9 anger vilka Machtal  
(kvoten mellan hastigheten hos ett föremål och ljudhastigheten  i dess omgivande medium)  
som flygplanet håller beroende på vilken princip som tillämpas.  I Figur 15 syns hur 
energiförbrukning och tidsåtgång per segment , samt totaler, skiljer sig för tidigare 
exempelrutt  (ESSL -ESSA med reservplats ESSB)  i scenario s med  (a) respektive utan  (b) 
ecoCruise akt iverat.  I exemplet minskar den totala energiförbrukningen med 25 kWh för 
flygningen vid ecoCruise, medan tidsåtgången omvänt ökar med 7 minuter.  
 
 29   
(a) Energiförbrukning och tidsåtgång med ecoCruise  aktiverat.  
  
(b) Energiförbrukning och tidsåtgång utan  ecoCruise  aktiverat.  
Figur 15: Energiförbrukning och tidsåtgång med respektive utan ecoCruise för för flygning ESSL -ESSA med 
reservplats ESSB.  
Hela flygmission en påverkas av vinden på ett globalt s ätt med en konstant vindhastighet och 
en konstant vind riktning  men det finns ingen automtisk anpassning av flyghastighet på grund 
av föreliggande vindförhållande.  För en given flygplansmodell påverkas  mission ens 
energi förbrukning  sammanfattningsvis  av följande alternativ resp ektive  
osäkerhetsfaktorer:  
 
• flyg till målflygplats eller flyg till reserv flygplats (osäkerhetsfaktor)  
• vindförhållande (osäkerhetsfaktor)  
• val av flyghöjd (valfri input)  
• flyghastighet /marschfart  (med/utan ecoCruise ) 
• nyttolastkoefficient ( loadFactor ) (valfri input)  
 30 För att förenkla användning  av simulationsprogrammet är nyttolastkoefficent här förenklad 
till den kvoten mellan  faktiskt  antal passagerare och maxantal  passagerare . 
Mission ens tidsåtgång  påverkas av samtliga  faktorer ovan förutom nyttolastkoefficienten 
som endast beskriver hu r stor del av flygplanets maximala lastvikt  som  uppfyllts. De tta antas 
endast påverka energiförbrukningen.  
 
Simuleringsmodellen avbryter inte en mission när batteriets nettoenergiinnehåll är  förbrukat  
(dvs. då batteriet i praktik en är  urladdad), utan  fortsätt er beräkningen tills missionen är 
utförd. Det är således användarens ans var att jämföra beräknade energibehov med  
storleken/kapaciteten på  flygplanets  batteri . Detta förfarande möjliggör en mer flexibel analys 
som exempelvis behov av  nödvändig ökning av batteriets kapacitet (tex. genom framtida ökade 
energitäthet i Wh/kg) eller en reducering av nyttolast ( loadFactor ) för en given mission. 
Beräkningstiden för en komplett mission är mindre än en sekund på en standarddator.  
 
2.5 Simulering av flygplatsladdning  
 
2.5.1  Oberoende snabbladdning  
 
Initialt  antas uppladdning av elflygplanens batterier ske enligt vad vi valt att kalla  oberoende 
snabbladdning  (eller  ”dumladdning ”). Detta innebär att varje elflygplan ansluter sig till en 
laddare och påbörjar laddning fortast möjligt efter ankomst till flygplatsen ( med andra ord 
direkt efter avslutad intaxning från landningsbanan). Varje elflygplan antas också  få precis så 
mycket effekttillförsel till batteriet som efterfrågas från laddaren.  
 
Hur hög effekt som batteriet i praktiken  kan ta emot utan att orsaka onödig t mycket skada  i 
form av förslitning  är dock begr änsat.  Denna gräns uttrycks ofta som C -rate ( Charge -rate) , 
som egentligen  beskriver strömflödet in i (eller ut ur) batteriet , där 1C innebär att batteriet blir 
helt uppladdat (eller urladdat) på 1h med den ström styrkan . Förenklat sagt , och utan hänsyn 
till förluster, så kan C-rate beräknas genom att dividera laddarens effektnivå med batteriets 
kapacitet, eller storlek. Exempelvis skulle en 200 kW  laddare och ett 100 kWh stort batteri 
resultera i 2C (200 kW/100 kWh), vilket innebär att batteriet blir fullt laddat på 30 minuter 
(eftersom enheten för C blir h-1). Hur hög C -rate som batteriet kan accepter a beror av faktorer  
som batteriet s kemi , vilken energinivå det har  och dess  storlek , där det finns inbyggda 
batterihanteringssystem i fordonen som begränsar mottagen effekt för att förhindra 
accelererad förslitning.  [14] 
 
Eftersom elfly g inte existerar i någon kommersiell skala ännu  är det svårt att sia om exakt 
vilken effekttillförsel som kommer vara möjlig vid laddning, samt hur denna kommer variera 
under själva laddningsförfarandet. För att bilda en uppfattning har vi därför tittat på hur 
laddningskurvor bruk ar se ut vid snabbladdning av dagens elbilar [15]. Dessa beskriver hur 
fordonets laddningsbeteende ser ut vid optimala förhållanden som en funktion av batteriets 
SoC (State -of-Charge). Generellt kan effekttillförseln vara hög  vid låga SoC -nivåer, men 
sjunker successivt allt eftersom SoC ökar . 
 
Utifrån ovan information har vi skapat en funktion (Figur 16) i modellen som beskriver den 
”optimal a” laddning skurva n utifrån ett enskilt flygplans perspektiv , där vi med optimalt 
menar hur flygplanets batterier kan laddas upp på kortast möjliga tid uta n att ta för mycket 
skada.  Enligt tidigare resonemang så tillåts relativt hög  tillförsel (2C) vid låga energinivåer i 
batteriet, för att stegvis sjunka allt eftersom batteriet når högre SoC.    
  © RISE Research Institutes of Sweden  
 31  
Figur 16: Maximalt tillåten C-rate som funktion av batteriets SoC -nivå . 
Vid oberoende snabbladdning  tillåts  således varje elflygplan  följa  ovan kurva, med start ifrån 
den SoC -nivå som dess batterier  har vid påbörjad laddning  (vilken beror på  energiförbrukning 
från  tidigare  genomförd  flygning,  SoC vid avgång från tidigare flygplats,  samt batteriets 
storlek). Däremot finns det i modellens inställningar möjlighet att begränsa vilken maximal 
effekt som kan levereras av de laddare som finns på flygplatsen, vilket kan resu ltera i att 
flygplanen  får ut  en lägre C-rate än vad som efterfrågas , beroende på hur denna begränsning 
sätts.  Denna mekanism kan inte bara användas för att simulera laddare med en begränsad  
maxeffekt utan utnyttjas också för att omfördela laddeffekt i vår ”smarta ” laddningsalgoritm 
som vi beskriver i nästa avsnitt.  
 
2.5.2  Smart laddningsalgoritm  
 
Kommersiella e lflygplan kommer att ha stora batterier som kan laddas med höga effekter. Om 
alla flygplan som laddar på en flygplats gör det så snabbt som möjligt med bara sina egna 
behov i åtanke  så kan de individuella effekterna  därför  summera ihop till mycket höga 
totaleffekter och därmed hög belastning på flygplatsens eltillförsel , särskilt i perioder  med 
extra många rörelser . Troligtvis kommer det finnas mycket att vinna på att försöka undvika 
den här typen av hopklumpning  av laddeffekt  och i det här projektet har vi tagit hänsyn till ett 
potentiellt sätt att göra detta . Om ett givet flygplan har mer tid på sig att  ladda än vad som 
behövs vid laddning med maxeffekt så behöver det inte nödvändigtvis börja ladda direkt, 
och/eller inte ladda med högsta möjliga effekt hela tiden. Effekten kan sänkas, fördröjas  eller 
omfördelas strategiskt i tid för att jämna ut flygplat sens  totala effektbehov.  Ju större 
tidsmarginaler som finns i förhållande till mängden energi som behöver återup pladdas, desto 
mer friheter finns det att laborera med när och hur snabbt energin återuppladdas, det vill säga 
vilken effekt  som flygplanet laddas med och när . 
 
I det här scenariot tänker vi oss att det finns något system som inte bara bryr sig om de 
individuella flygplanens behov, utan även tar hänsyn till flygplatse ns bästa genom att titta på 
hur flygplanens laddning summerar till en totaleffekt. Vi tänker oss att den naturliga aktören 
att ta detta helhetsperspektiv och därför äga systemet i fråga  är flygplatsen, eller mer specifikt 
den aktör som driftar och ansvarar  för laddarna på flygplatsen. Systemet är kopplat till 
samtliga laddare och har möjlighet att begränsa vilken effekt varje laddare får ge ifrån sig till 
sitt inkopplade flygplan  vid varje tidpunkt under laddsessionen . Systemet behöver få 
information någons tans ifrån om både  flygplanens individuella behov  och flygplatsens behov:  
 
1. Vilken  effekt hade  varje  flygplan självt velat ladda med  under laddsessionen  om inga 
begränsningar fanns  (laddeffekt som funktion av tid) ,  
2. Hur skulle flygplatsen vilja att totaleffekten såg ut  vid varje tidpunkt under dagen .  
3. Under vilken tidsperiod är flygplanet inkopplat till en laddare . 
 32  
Med denna information kan systemet undersöka om totaleffekten vid varje tidpunkt under 
dagen överstiger den  önskade och då sänka den tillåtna effekten för flygplan som har mer tid 
på sig än nödvändigt  – så att totaleffekten blir den önskade .  
 
Att sänka individuella effekter så att summan blir den önskade är enkelt . Problemet är att vissa 
flygplan då kanske inte hinner ladda upp den energimängd som de önskat , även om de har 
mer tid på sig än nödvändigt . Vi har valt att försöka se till att flygplanen alltid får den 
energimängd de önskar  eller hade kunnat få om ingen begränsning fanns.  Detta innebär att 
inte alla laddare kan begränsas lika mycket, och vissa kanske inte alls. Det innebär också att 
det inte alltid går att hålla sig under den önskade totaleffekten.  Flygplanens behov prioriteras 
alltså fortfarande, och fly gplatsen får fortfarande ta den eventuella smäll det innebär att 
totaleffekten inte alltid går att sänka så mycket som flygplatsen skulle önska. Däremot försöker 
systemet utnyttja  den tid som flygplanen är inkopplade till en laddare så effektivt som möjlig t 
med avseende på att undvika onödiga totaleffektstoppar.  
 
För att se till att flygplanen fo rtfarande får ladda den energi de önskar behöver systemet förstå 
hur flygplanen  kommer ladda efter att eventuella effektbegr änsningar görs. Om exempelvis 
ett flygplan i en tidpunkt inte tillåts ladda med så hög effekt  som det initialt hade velat  så 
kommer flygplanet i någon eller flera senare tidpunkt er behöva ladda med högre effekt än det 
initialt hade velat. Med andra ord ber or effekten som flygplanen vill ladda med på hur systemet 
begränsat effekten tidigare .  
 
Vår smarta laddningsalgoritm använder sig av  en iterativ process  som stegvis ändrar 
effektbegränsning en (se även Figur 17): 
 
1. Vårt grundantagande är att flygplatsen vet i förväg när varje besökande flygplan under 
dagen kommer vara  inkoppla d till en laddare och med vilken effekt som funktion av 
tid som varje flygplan skulle vilja ladda med.   
 
Det bör gå att göra b ra uppskattningar om när flygplanen kommer vara inkopplad e 
baserat på avgångs - och ankomst data som finns i flygtrafikledningens system. 
Uppskattningar om ö nskad laddeffekt som funktion av tid kan potentiellt rapporteras 
av flygplanen eller som här modelleras av flygplatsens laddplaneringssystem , men kan 
också tänkas predikteras från historiska  laddningsdata. AI  (artificiell intelligens)  
används idag till diverse liknande prediktioner .  
 
En fördel som flyget har jämfört med många andra transportslag är att det finns 
information inte bara om ankomst - och avgångstider  tillgänglig i 
flygtrafikledningssystemen , utan också  flygplanstyp, varifrån flygplanen flugit , 
flyghöjd, väder  och andra parametrar som kan användas för uppskattningar om 
förbrukad energi. I våra simulerings modeller har vi siffror på alla avgångs - och 
ankomst tider samt uppskattade taxitider  för den studerade trafiken , och vad gäller 
laddeffekten ger vi flygplatserna tillgång till flygplanens simulerade 
dumladdningseffekt.  
  
2. Ansätt ett mål för hur flygplatsen skulle vilja att totaleffekten ser ut över dag en.  
 
Vi har hittills ansatt en effektkurva som är ”platt”  genom att använda informationen 
från punkt 1 för att räkna ut medel värdet av den totala önskade laddeffekten över all 
tid som finns tillgänglig för laddning . I en förlängning kan andra målkurvor tänkas, för 
att till exempel försöka ladda med högre effekt när elenergin är billig  eller när lokal 
energiproduktion är hög , och med lägre effekt då elenergin är dyr eller lokala 
energiproduktionen låg.   
 33 3. I varje tidssteg , ge samma effektbegränsning till  samtliga  laddar e som har ett flygplan 
inkopplat. Alltså blir varje laddares tillåtna effekt lika stor och summan av dem blir 
målets värde i den tidpunkten.  Detta är en grov initial gissning som modifieras i 
nästkommande steg.  
 
4. Kontrollera vilka laddsessioner som  med denna effektbegränsning blir ”fattiga”  
respektive vilka som är ”rika”.  En laddsession är fattig om den inte kommer  lyckas 
ladda l ika mycket energi med den upprättade  effekt begränsningen som i det 
obegränsade fallet . Laddsessioner som å andra sidan lyck as med det och dessutom har 
oanvänd tid kv ar att ladda på betraktas som rika.   
 
För att kunna göra denna kontroll behöver vi uppskatta hur flygplanen kommer ladda 
när tillgänglig effekt är begränsad, vilket skilj er sig från det obegränsade fallet. I vårt 
fall antar vi att flygplanens laddeffekt beror på hur fullt batteriet är och integrerar 
flygplanens önskade laddeffektkurva för att få en relation mellan laddad energi och 
laddeffekt. Detta är i grund och botten sam ma antagande och samma relation som vi 
använder för att simulera dumladdning, men här utgår vi inte explicit från att det är så 
den önskade laddeffektkurvan genererats . Med andra ord så kan vi i framtiden 
laborera med andra sätt att förutspå flygplanens ön skade laddeffektkurva . Vi tar också 
fram hur  mycket energi som saknas för fattiga sessioner genom att integrera den 
resulterande begränsade laddeffekten och jämföra med det obegränsade fallet.  
 
5. Gå igenom de fattiga laddsessionerna och för om möjligt över laddeffekt till dem från 
rika laddsessioner som pågår samtidigt. Med andra ord minskas 
laddeffektbegränsningen för de fattiga sessionerna så de får ladda med högre effekt, 
medan parallella rika s essioner begränsas mer.   
 
För varje tidpunkt under dagen gås alla fattiga laddsessioner som är aktiva vid den 
tidpunkten igenom. Med hjälp av den uppskattade mängden energi som saknas så 
flyttas  så mycket  laddbegränsning som är möjligt, upp till de t som m otsvarar den  
saknade energimängden,  från den fattiga sessionen till de rika som pågår samtidigt, 
viktat utefter  de rikas outnyttjade  laddtid. Mer begränsning flyttas till de rika sessioner 
som har lång återstående laddtid än till de som har kort. För varje förflyttning 
kontrolleras (på samma sätt som i steg 4) så att den rika inte kommer bli fattig efter 
förflyttningen; om så är fallet ändras förflyttningen med hjälp av den då uträknade 
saknade energin.  Till sist bokförs de ändringar i laddbegränsning som gjorts , så att vi 
i nästa tid ssteg vet hur mycket  energi som då fortfarande fattas för den fattiga 
sessionen samt hur mycket oanvänd  laddningstid som de rika sessionerna fortfarande 
har kvar.  Listan med fattiga respektiv e rika sessioner kan här ändra sig.  När alla fattiga 
sessioner vid aktuell tidpunkt sedan korrigerats på det här viset  så upprepas hela 
proceduren  i nästkommande tidpunkt .  
 
Med det här förfarandet flyttas så mycket laddeffekt som möjligt från rika sessioner till 
fattiga så tidigt som möjligt . Vissa fattiga sessioner kan här råka korrigeras mer än 
andra, och likaså för vissa rika . Och det är inte sä kert att alla , eller ens någon , fattig 
lyckas få tillbaka all den laddeffekt de  skulle behöva. Detta korrigeras i nästa steg. Det 
viktiga i det här steget är att utnyttja så mycket som möjligt av rika laddsessioners 
oanvända laddtid genom att föra över så mycket laddeffekt som möjligt från dem till 
de fattiga laddsessioner na som behöver mer laddeffekt.  Detta görs i det här steget utan 
att överskrida flygplatsens totaleffektsmål.   
 
6. Gå till sist igenom alla laddsessioner en sista gång och kontrollera om det fortfarande 
finns några sessioner som inte lyckats  ladda lika mycket energi som de hade gjort utan 
effektbegränsningarna. I det här läget  går det inte att omfördela  mer laddeffekt och det 
enda som återstår är att höja laddeffekten för d e sessioner som fortfarande är fattiga.   © RISE Research Institutes of Sweden  
 34  
Detta kommer medföra att flygplatsens totaleffektsmål överskrids , men är  i så fall  
oundvikligt ifall vi vill tillåta alla flygplan att ladda den energimängd de önskar sig.   
Däremot  försöker vi undvika att återinföra laddeffektstoppar och följa 
totaleffektsmålet så jämnt som möjligt genom att höja laddeffekten för varje 
laddsession lika mycket över hela sessionens tidslängd. Ofta  är detta dock inte heller 
möjligt på grund av att flygplanen har en egen maxeffektskurva  som kan slå i taket 
under delar av sessionen, och även laddarna i sig har en maxeffekt. Därför kan effekten 
behöva höjas mer under delar av laddsessionen  och toppar i totaleffe kten dyker då åter 
upp. I praktiken itereras  det här steget  med en kontroll av laddad energi  på slutet av 
varje iteration . Iterationen  avslutas när kontrollen  visar att ingen laddsession längre 
är fattig.  
 
7. Nu är den smarta ladd nings algoritmen klar. Resultatet är att varje laddare har en 
”smart” anpassad maxeffekt i varje tidssteg, som de laddande flygplanen sedan inte 
kan överskrida. Vi avslutar alltihop genom att simulera laddning  på samma sätt som 
vid den oberoende  ”dumma” laddningen , där flygplanen laddar som de vill . Skillnaden 
är att i varje tidssteg har laddaren potentiellt en annan maximal effekt som flygp lanet 
kan få  ut.   © RISE Research Institutes of Sweden  
 35  
 
Figur 17: Illustration av resultatet efter olika steg i vår s marta ladd ningsalgoritm . Första raden av 
figurer visar resultatet av vanlig dumladdning, där flygplanen laddar som de vill  utan någon smart 
effektbegränsning hos laddarna . Till vänster ses de inkopplade flygplanens energi nivå under 
laddning , i mitten  de enskilda laddarnas uteffek t, och till höger summan av alla laddares effekt. Där 
syns också flygplatsens måle ffekt i orange . I andra raden visas  vad laddning skulle ge för resultat 
med begränsningar na som görs  i steg 3 i den smarta laddningsalgoritmen. Alla laddare har 
begränsats så att målkurvan respekteras. Vi ser att många flygplan inte hinner ladda upp sitt 
batteri lika mycket som i det obegränsade fallet.  I rad 3 har steg 4 och 5 i algoritmen genomförts , 
och vi ser att  laddeffekterna är lite högre i mitten av tidsintervallet. På energinivåkurvorna går det 
eventuellt att urskilja att en av kurvorna fördröjts  och ett par  andra nu kommer upp till en högre 
nivå, vilket motsvarar att den fördröjda , ”rika”, kurvan begränsats mer till förmån för  ett par 
”fattiga”  kurvor som begränsats mindre. Dock finns inte mycket överlapp mellan rika och fattiga 
laddsessioner i det här exemplet så många kurvor når fortfarande  inte upp till sin önskade nivå. I 
sista raden har steg 6 i laddningsalgoritmen genomförts,  och begränsningen höjts för alla 
kvarvarande ”fattiga” laddsessioner. Samtliga energinivåkurvor når nu upp till sin önskade nivå, 
men både individuella laddareffekter och framförallt den totala effektnivån  är lägre än vid dum, 
obegränsad, laddning.  
  
 36 3 Trafikledning och luftrumsdesign för elflyg  
 
Det övergripande syftet med flygtrafiktjänst är att säkerställa att l uftfarten kan bedrivas med 
säkerhet, regularitet och effektivitet. Introduktion av en revolutionerande 
framdriv nings teknologi kommer att kräva en anpassning av den omgivande 
flyginfrastrukturen. Det är  viktigt att utreda vad en sådan teknologi skulle inneb ära för 
luftrummet och flygtrafikledningen samt var  förändringar skulle krävas.  Det är samtidigt en 
utmaning att försöka förutse vilka förändringar som skulle krävas i luftrummet då det idag 
inte finns några elektriskt drivna flygplan i kommersiell trafik.  Flygtrafikledningstjänsten och 
luftrummet är den sista biten av pusslet, då det kräver att markinfrastruktur finns på plats och 
att elflygplan ska finnas i bruk för att kunna förstå huruvida det beter sig annorlunda i luften 
jämfört med dagens teknologi. Det är också av högsta vikt att luftrumsinfrastruktur inte blir 
en bromsande faktor i utvecklingen av batteridriven flygplansteknologi, och därför försöker vi 
här att analysera möjliga förändringar i luftrummet för att kunna möjliggöra att elflyg har de 
bästa förutsättningarna att flyga så fritt och säkert som möjligt när det väl kommer igång.  
 
Utmaningen i analysen ligger i att det i dagsläget inte finns något befintligt kommersiellt 
eldrivet flygplan i luften. Det innebär att idag är det mer eller mindre en gissningslek för att få 
fram prestanda för ett sådant flygplan. Elflygplans  prestanda är  avgörande för att förstå hur 
ett sådant flygplan kommer att bete sig i luftrummet och hur man ska hantera det för att 
interaktionen med alla andra aktörer i luftrummet ska ske på ett säkert sätt. 
Forskningsvärlden är i alla fall överens om att det i  närti d inte kommer vara möjligt att flyga 
långa avstånd med ett tungt elflygplan. Den begränsade energitätheten i batterier sätter vissa 
gränser för vad som är möjligt i dagsläget. Detta begränsar vilka höjder, hastigheter och 
räckvidder som är lämpliga att ope rera.  
  
För att snabba på utvecklingen av elflygplan verkar det som att de första kommersiella 
batteridrivna flygplanen kommer att certifieras under CS/FAR -23 certifiering, som begränsar 
antal passagerare till 19 och flygplans maximum startvikt till under 8618 kg  (vilket  som nämnt  
också varit  utgångspunkt en för elflygplans modellering i detta projekt) . Eftersom 
energitätheten idag  är mycket lägre i batterier än i dagens bränsle, så innebär det att större 
andel av flygplans tomvikt behöver allokeras till batt erier i elflygplan. Det i sin tur sätter tryck 
på flygplansdesign och vikt för att kunna ha utrymme kvar i viktekvationen till 
last/passagerare. Utvecklingen av batterier drivs framåt av fordonsvärlden och i en nära 
framtid förväntas det ny batteriteknolog i med högre energitäthet. Ju högre energitäthet desto 
mindre batterivikt behöver transporteras (för ett givet flygavstånd) och desto mer utrymme 
för last/passagerare och flygplansdesign , viktmässigt. Men i början av elflygsutvecklingen kan 
man tänka sig et t scenario där,  för att spara på vikten, man flyger med en icke -trycksatt kabin, 
under 3000 meter höjd, som nämnts och används i den forskningen. I svenskt luftrum är den 
undre gränsen för det kontrollerade luftrummet normalt 3000 meter (9500 fot) förutom runt 
flygplatser. I kontrollerad luft ansvarar flygledningstjänsten för separationen mellan luftfartyg 
och där finns krav på luftfartygens utrustning, bland annat radio och transponder. Under den 
kontrollerade luften finns det inget krav på vare sig transp onder eller  kontakt med 
flygledningstjänsten, utan där ansvarar piloten själv för att kollisioner undviks genom att helt 
enkelt se ut genom fönstret.  
 
I dagens luftrum skulle alltså ett sådan t kommersiellt elflygplan flyga i okontrollera d luft, 
vilket  skulle innebära ett behov av en helt ny metodik för att bibehålla flygsäkerheten. Utöver 
den uppenbart ökade risken för kollisioner mellan luftfartyg så  innebär  flygning på lägre 
höjder  också en större väderpåverkan då man flyger ”genom” vädret istället för ” över” det 
vilket man gör idag. Detta skulle innebära en potentiellt ökad belastning för 
flygtrafikledningen då flygledare skulle behöva hantera fler svårförutsägbara variabler än idag. 
Det skulle också innebära en försämrad förutsägbarhet i flygtid som i sin tur påverkar 
kapaciteten  i luftrummet, och därmed skapa förseningar för trafiken i luftrummet. Det skulle  © RISE Research Institutes of Sweden  
 37 också öka osäkerheten på vilken mängd av energi (batteri) som skulle krävas för att flyga ett 
givet avstånd. Att flyga kommersiellt vid sådana låg a höjder är varken bekvämt eller optimalt, 
och det är nog högst troligt att elflygplanskonstruktörer kommer att undvika att göra det. 
Exempelvis Eviation Alice  [16] batteridrivna flygplan  var ursprungligen tänkt att flyga på 
sådana höjder, men detta har på senare tid ändrats och den nya flygplansdesign som testas 
idag har en trycksatt kabin. I framtiden, i takt med batteriutvecklingen, kommer elflygplan att 
kunna flyga på höjder som det idag flygs på. Forskningen tyder på att en optimal marschhöjd 
för elflygplan med 19 passagerare är där turbopro pflygplan idag flyger ( 4500 –5000  meter).  
Detta tyder på en ökad trafik i luftrummet vid lägre höjder än de som används idag. Det är 
viktigt att de nya trafikmönstren analyseras grundlig t så att flygsäkerheten inte påverkas. 
Regeringen har gett LFV i uppdrag att genomföra en översyn av det undre luftrummet i Sverige 
(från marken upp till 3000 meter)  [17]. LFV ska ta fram en alternativ utformning av 
luftru mstrukturen i det undre luftrummet. En av undersökningens frågeställningar i det 
uppdraget är huruvida det är aktuellt eller ej att sänka gränsen för kontrollerad luft (3000 
meter) och i så fall vilka konsekvenser det skulle innebära. Det är en fråga som ä r högst 
relevant för elflyg . 
 
Flyghöjder  kombinerat med flygplanstorlek presenterar en ny utmaning för 
flygtrafikledningstjänsten som behöver ses över. Om man i framtiden siktar mot att ersätta 
viss befintlig linjetrafik med jämförelsevis mindre elflyg plan , skulle detta innebära en ök ning 
i antal  flygplan i det kontrollerade luftrummet för att bemöta det transportbehov som finns. 
Om man dessutom tänker sig en situation där en sådan ny teknik möjliggör utveckling av nya 
trafiklinjer, då skulle mängden  flygtrafik i svenskt luftrum öka ännu mer. En ökad trafik i 
luftrummet medför utmaningar för att bibehålla flygsäkerheten. Det är viktig t att säkerställa 
att det även med flera flygplan i luftrummet fortfarande  är lika tryggt och säkert att flyga i 
Sverige. Ökad trafik innebär också att man, med dagens luftrum och luftrumsektorer, 
eventuellt kan nå kapacitet staket  i vissa flygsektorer. För  att undvika ökade förseningar i det 
svenska luftrummet kan det uppstå ett behov hos  LFV att se över bemanningsplanen och 
kanske till och med anpassa luftrumssektorer för att kunna möta  den ökade trafiken. Nya 
trafiklinjer skulle kunna uppstå på flygplatse r där det idag inte flygs  kommersiellt , och då 
skulle luftrummet behöva ses över  och anpassas  kring dessa flygplatser, och flygledningstjänst  
kan behöva införas . 
  
Flygtrafikledningstjänsten för torn (flygplatser) och inflygningskontroll under 3000  m är 
idag konkurrensutsatt i Sverige och flera aktörer ansvarar för att bibehålla flygsäkerheten i 
svenskt luftrum. I det övre luftrummet mellan 3000  m och 20 000  m är dock LFV ensamt 
ansvarig för flygtrafikledningstjänsten. Det nuvarande luftrummet driftsattes  1998 efter en 
större förändring. Utformningen av luftrummet baserades på egenskaperna hos de civila och 
militära luftfartygen på 1990 -talet. Efter den stora förändringen 1998 har justeringar 
genomförts endast i begränsade delar av luftrummet. LFV driver n u ett stort 
implementeringsprojekt, SWEA. Projektet syftar till att minska komplexiteten i luftrummet, 
effektivisera flygtrafikledningstjänsten, minska miljöpåverkan genom att flyga kortare 
sträckor och på lång sikt säkerställa en kapacitet i luftrummet so m möter både europeiska 
och Swedavia ’s krav. För att kunna uppnå det krävs det att man analyserar dagens och 
försöker förutse morgondagens flygplansegenskaper och prestanda. Därför är det av stor vikt 
att förstå hur och i vilken utsträckning batteridrivna flygplan kommer att flyga i svenskt 
luftrum.    © RISE Research Institutes of Sweden  
 38 4 Fallstudier  
 
Flertalet fallstudier har genomförts för att exemplifiera hur infrastrukturmodellen kan 
appliceras  på specifika flygtrafikflöden och vad resultatet blir. Under nedan rubriker följer 
fallstudier för  flera av de möjliga tillvägagångssätt som modellen erbjuder ; dels elektrifiering 
av befintlig flygtrafik (baserat på historiska data), dels anpassning av befintlig flygtrafik till 
elflyg ( inklusive metod för tidtabelloptimering), samt skapande av nya elflyglinjer, önskad 
trafikering och schemaläggning.  
 
För samtliga fallstudier antas en elflygplansmodell enligt den 19 -sitsiga konfigurationen som 
beskrivs under rubrik  2.4.1 , och batteristorleken har valts  till 800  kWh. Det basera s på en mix 
av uppgif ter från  exempelvis  Heart Aerospace om räckvidden för deras  uppkommande ES-19 
[11], och simulering av energiförbrukning med projektets  elflygplansmodell : räckvidden 
uppges bli upp till 400  km och när vi simulerar flygning på ungefär den distansen  (Göteborg 
Landvetter – Bromma  Airport , 409 km)  förbrukar vår modell omkring 630  kWh i vindstilla 
väder med ecoCruise  aktiverat. Vi lägger sedan till lite marginal så att batteriet inte behöver 
laddas till mer än 90% av kapaciteten  och så att det också har åtminstone  10% kvar  vid 
ankomst  (630/800= 79% ). Våra antaganden baseras  alltså  på dagens kunskap och förmedlade 
information. Framtida teknologiska förbättringar samt förändringar i flygfarkostens 
aerodynamik kan påverka batteriets kapacitet samt dess räckvidd, våra antaganden bör därför 
betraktas som kvalificerade uppskattningar . 
 
4.1 Fallstudie  1: Visby Airport  (historisk)  
 
I användargränssnittet för urval av historiska flygtrafikdata (beskrivet i sektion 2.3.1 ) valdes 
all trafik till och från Visby Airport (ESSV) för datumet 2019 -07-03 ut. För att förhindra att 
flygplan som någon gång under datumet trafikerade förbindelser som är längre än rimlig 
räckvidd  för ett elflygplan, så angavs en övre gräns på 300 km långa flygförbindelser i 
systemet. Således filtreras alltså de flygplan bort som exempelvis flyger kedjan Visby -
Bromma -Göteborg Landvetter , eftersom den sista sträckan Bromma -Göteborg Landvetter är 
strax under 400 km.  Efter filtrering återstår 8 flygplansindivider  som trafikerar ESSV under 
angivet datum.  De flygplatser som återstår (utöver ESSV) är Bromma Airport (ESSB), 
Linköping /Saab Airport (ESSL) samt Stockholm -Arlanda (ESSA). Vid vilka tider som 
respektive individ befinner sig på vilken flygplats, samt när avgångar och ankomster sker kan 
utläsa s i Figur 18 nedan, där varje färgad linje representerar rörelsemönstret för en viss individ 
(ID-nummer för dessa enligt LFV+nummer).  
 
Figur 18: Ankom st- och avgång stider (på x -axeln)  till/från flygplatserna (på y -axeln) för  respektive flygplan i 
det utvalda systemet . En färgad linje per flygplansindivid.  
 39 Totalt i systemet genomförs 25 flygningar. Vid undersökning av 
elektrifierbarhets indikatorerna  (Figur 19) syns att samtliga flygningar är genomförbara ur ett 
räckviddsperspektiv (batterikapaciteten är större än energiförbrukningen ). I de flesta fall  
(76%)  är dessutom minimum behov a v laddtid kortare än  tillgänglig  stationär tid på 
flygplatsen . Däremot är f lygtiden nästan uteslutande längre för elflygplanen jämfört med 
dagens flygningar . Endast i ett fall gick det marginellt fortare med elflyget , vilket troligtvis 
beror på att just de n flygningen tvingades invänta landning eller liknande orsak som fördröj er 
flygtiden.  Vidare är det endast en flygning där passagerarkapaciteten för dagens flygplan är 
lägre än de 19 säten som elflygplansmodellen bygger på. Sannolikt är detta  (LFV196) ett 
mindre affärs flygplan eller liknande.  
 
Figur 19: Elektrifierbarhets indikatorer  för samtliga  flygningar i systemet.  
Två saker ska noteras här ; då flygtiden generellt är längre med elflyget, så  betyder det att dessa 
ankommer till destination senare än vad dagens flygplan gjorde. Det innebär dels förändrad 
logistik för flygplatserna i fråga, dels kortare tid för laddning  än planerat  innan nästa avgång.  
I denna del av modellen gör vi in get åt dett a, utan  istället ”antar” vi att elflygplanen faktiskt 
ankommer enligt dagens schema  och kan påbörja laddning efter intaxning. För stunden 
noterar vi endast att  tillgänglig  laddti d egentligen  skulle blivit kortare i vissa fall  och att det 
kan påverka resultaten.  Den andra saken att notera är att den lägre passagerarkapaciteten för 
elflygplanen innebär att man skulle behöva genomföra fler flygningar  och/eller tillsätta fler 
flygplan för att möt a samma transportkapacitet som idag.  
 
För jämförelsens skull använder vi de kabinfaktorer för dagens flygplan (61%) samt  
elflygplanen (89%) som nämnts tidigare  under rubrik 2.3.2.2 . Genomsnittligt antal säten per 
flygplan och fyllnadsgrad  ger oss en estimering av totalt antal  passagerare  för de 8 
flygplansindividerna i systemet . I denna fallstudie blir dessa 423 respektive  136 passagerare  
för dagens  flygplan respektive elflygplan en, alltså  plats för  cirka tre gånger fler passagerare i 
dagens flygplan.  I denna del av modellen gör vi inget åt detta, utan noterar endast att så är 
fallet  och att en 1:1 elektrifiering  av dagens flygplan skulle minska passagerar kapaciteten för 
flygplanen i systemet  givet den elflygplansmodell som vi utgår ifrån.  
 
 40 I nästa steg genomförs simulering av laddning på varje flygplats i systemet.  I Figur 20 syns 
resulterande SoC -profiler för re spektive elflygplan (vänster  kolumn ) samt vilken effekt dessa 
drar från laddare på någon av flygplatserna i systemet (höger  kolumn ). Vi ser dessutom hur 
resultatet vid dumladdning (översta raden) skiljer sig från resultatet vid smartladdning 
(nedersta raden). Den laddare som levererar högst effekt under perioden ger cirka 1  750 kW i 
dumladdnings -scenariot, i jämförelse med cirka 1  100 kW i smartladdnings -scenariot.  Med 
det urval av flygtrafik som gjordes ursprunglige n ser det ut som att en översättning till 
elflygplan  (enligt den el flygplansmodell och batteristorlek som används ) skulle vara möjlig 
rent energimässigt,  och dess batterier skulle cykla till som m inst cirka 30% SoC.  
 
Figur 20: SoC -profiler (t.v.) och effektuttag från laddare (t.h.) för respektive elflygplan  och laddare  i systemet.  
Observera att figuren ännu visar samtliga flygplan och laddare i systemet, alltså inte för en specifik flygplats.  
Då fallstudien utgår ifrån Visby Airport har vi valt att visa resulterande laddning där, se  Figur 
21. Vi får återigen bild av flygplanens batterinivåer  från att  de anländer tills de  lämnar (till 
vänster) , samt hur effektuttaget från de laddare som finns på Visby Airport ser ut (i mitten).  
Som mest sker laddning av 3 flygplan simultant, vilket betyder att det skulle krävas åtminstone 
3 laddare på flygplatsen. Till höger syns summering en av effektuttaget från laddarna i varje 
tidssteg, där dumladdning och smartladdning resulterar i en sammanlagd effekttopp på drygt 
2 500 kW respektive knapp t 1 500 kW.  
 
Figur 21: Resulterande laddning på Visby Airport (ESSV). Flygplanens SoC från ankomst till avgång (t.v.), 
effektuttag från laddare (i mitten), samt summerad effektlast på flygplatsen från laddning av elflygplanen 
(t.h.)   
 41 4.2 Fallstudie  2: Visby Airport (elflygsanpassning 
av historiska data)  
 
Som nämnt i Fallstudie 1 så finns det flera faktorer som potentiellt gör det utmanande att 
översätta dagens flygplan till elflygplan 1:1.  Genom att tillämpa den elflygsanpassningen av 
tidtabeller som beskrivs under rubrik  2.3.2  på flygtrafikdatat ifrån Fallstudie 1 så skapas en ny 
tidtabell som tar vi hänsyn till;  
 
1. Eventuellt l ängre flygtider med elflygplan  
2. Eventuellt behov av längre laddtider än dagens turnaround -tider på flygplatserna  
3. Fler flygningar och eventuellt fler flygplan för att möta samma transportkapacitet  
 
Eftersom ett helt nytt flygschema kommer skapas så delas dagen in i tidsperioder inom vilka 
flygningarna tillåts avgå. Indelningen görs i sju behovsperioder  för vilka start - och sluttid sätts 
för att på bästa sätt efterlikna flygaktiviteten som den ser ut i dagsläg et, se  Figur 22. 
Exempelvis; ett flygplan avgick enligt det historiska datat klockan 1 5.47 från Visby Airport, 
och hade en kapacitet på 44  passagerare (inräknat kabinfaktor) . Tidtabellsoptimeringen tillåts 
enligt satta periodgränser därmed planera in tre ersättande flygningar med elflygplan ( 19 
säten och 89% kabinfaktor kräv er tre flygningar för att åtminstone uppnå 44 passagerare) 
mellan ti derna 14:45 –18.30  (orange period).  
 
Figur 22: Vald indelning av behovsperioder  elflygsanpassning av trafikdatat från Fallstudie 1. Färgblocken 
representerar start - och sluttid för respektive period.  
 
En sammanställning av resulterande antal flygningar per definierad behovsperiod  för att 
uppnå samma transportkapacitet syns i  Figur 23, där de fä rgade blocken representerar antal 
flygningar på respektive förbindelse under de olika perioderna. Vi ser att totalt antal flygningar 
som krävs blir nu 74, till skillnad från de 25 som genomfördes historiskt (se Fallstudie 1).   
 42  
Figur 23: Antal flygningar per behovsperiod  och flyglinje vid översättning från dagens flygplan till elflygplan, 
baserat på an tal säten och kabinfaktorer för de flygplanstyper som finns med i systemet.  
 
I detta fall har en önskad separati on mellan ankomster och avgångar på minst 5 minuter satts, 
vilket tidtabellsoptimeringen försöker följa så gott det går (ibland ej möjligt att separera om 
många flygningar ska genomföras inom kort tidsintervall)  vid schemaläggningen. 
Resulterande tider eft er genomförd tidtabellsoptimering  som respektive flygplans individ 
befinner sig på vilken flygplats, samt när avgångar och ankomster sker kan utläsas i Figur 24 
nedan, där varje färgad linje representerar rörelsemönstret för en viss individ (ID -nummer för 
dessa enligt MF+nummer).  Totalt krävdes 13 elflygplan för att få logistiken att gå ihop, till 
skillnad från de 8 som krävdes i Fallstudie 1.  
 
Figur 24: Ankomst - och avgångstider (x -axeln) till/från flygplatserna (y -axeln) för respektive flygplan enligt 
den elflygsanpassade schemaläggningen med hänsyn till önskad separation mellan ankomster och avgångar . 
Samtliga flyg plan klarar sig energimässigt, och lägsta SoC-värde för flygplanens batterier 
ligger strax under 40%, vilket är något högre än i tidigare scenario  (Figur 25). Detta beror 
sannolikt på att tidtabellsoptimeringen har tagit hänsyn till den stillaståndstid som 
åtminstone krävs på varje flygplats för att flygplanen ska hinna ladda färdigt  (i tidigare 
scenario kan det funnits fall där flygplanen inte riktigt hann ladda färdigt innan planerad 
avgång , se ” Charging time vs. stationary time”  i Figur 19). Eftersom samma förbindelser som 
i Fallstudie 1 inkluderas även här, så blir energiförbrukningen för varje flygplansindivid, och 
således även effektuttaget per laddare , ungefär samma  (dock be tydligt fler laddare som följd 
av ökad aktivitet) . 
 43  
 
Figur 25: SoC-profiler (t.v.) och effektuttag från laddare (t.h.) för respektive elflygplan och laddare i det 
elflygsanpassade systemet . Observera att figuren  ännu  visar samtliga  flygplan och laddare i systemet, alltså 
inte för en specifik flygplats.  
Däremot ser vi större skillnader när vi undersöker utfallet på Visby Airport närmare. Framför 
allt vad gäller det summerade effektuttaget från laddarna på flygplatsen, där effekttopparna 
för dumladdning och smartladdning landar på strax under 5  500 kW respektive 3  500 kW. I 
detta fall sker som mest laddning av 9 flygplan simultant, vilket innebär att d et skulle krävas 
åtminstone 9 laddare på flygplatsen, till skillnad från  de 3 som krävdes i Fallstudie 1.  
 
Figur 26: Resulterande laddning på Visby Airport (ESSV) i det elflygsanpassade systemet. Flygplanens SoC 
från ankomst till avgång (t.v.), effektuttag från laddare (i mitten), samt summerad effektlast på flygplatsen 
från laddning av elflygplanen (t.h.).  
Här ska återigen förtydligas att resultaten bygger på en ny tidtabell,  alltså inte direkt på de 
historiska flygtrafikdatat som  i Fallstudie 1. Indirekt har vi försökt sätta gränsdragningarna 
för behovsperioderna på ett sätt så att ak tiviteten fördelar sig relativt på liknande vis över 
dygnet som historiskt. Med andra ord; den totala flygaktiviteten  mätt i transporterade 
passagera re över dygnet stämmer (givet anta ganden om kabinfaktorer för dagens flygplan och 
elflygplanen) , men exakt när  (och vart)  varje flygning äger rum är högst beroende på vilka 
inställningar användaren satt, hur behovsperiodindelningen gjorts, samt vilk en 
schemaläggning som tidtabellsoptimeringen kom fram till krävde minst antal elflygplan för 
att möta behovet  och få ihop logistiken.   
 
 44 4.3 Fallstudie 3: Umeå Airport (nya elf lyglinjer)  
 
Av flera anledningar anses norra Sverige utgöra ett intressant tillämpningsområde för 
framtidens elflyg. Bland annat på grund av bristfälligheter vad gäller alternativ 
transportinfrastruktur, och man ser en potential för såväl  stärkt  tillgängli ghet  [18] som  
bidragande till en mer attraktiv region , exempelvis med nya elflygförbindelser mellan norra 
Sverige och Finland  [19]. 
 
För att börja undersöka möjligheterna utifrån ett laddinfrastruktur -perspektiv har projektet 
genomfört en mindre fallstudie där ett antal elflygförbindelser i norra Sverige  upprättats  till 
och från  Umeå Airport (ICAO -kod: ESNU)  som en slags regional transfer -hubb. Detta gjordes 
delvis i dialog med  projektet Fossilfritt Flyg i Norra Sverige  (FFFLY)  [20]  där aktiviteten 
”Utarbeta en handlingsplan för införande av ett regionalt elflygnät, utifrån en fallstudie på  en 
elflyglinje mellan Umeå och Östersund ” ingår . I just detta fall utgår vi ifrån e lflyg  med  koppling  
till dagens inkommande och utgående flyg till Stockholm Arlanda .  
 
Flygplatserna i Tabell 4 ingår i fallstudien  (utöver Umeå) : 
 
Tabell 4: Involverade flygplatser i fallstudien med förbindelse till Umeå Airport (ESNU)  
Ort ICAO -kod 
Vilhelmina  ESNV  
Arvidsjaur   ESNX  
Östersund  ESNZ  
Luleå  ESPA  
Vaasa (FI)  EFVA  
 
Då detta handlar om ny, ej existerande linjetrafik  (mer än  förbindelsen Östersund -Umeå  där 
Trafikverket har ett särskilt uppdrag  att upprätthålla flygtrafik , och har för perioden oktober 
2019  till oktober 2023 upphandlat  Jonair  för att trafikera sträckan  [21]), så tillämpas metoden 
för m anuellt införande av önskade tidtabeller för elflyg , som  beskr evs under rubrik 2.3.2.3 . I 
dialog med Swedavia som äger och driver Umeå Airport kom vi fram till att elflyg till/från 
orterna ovan ska  tajma nedan ankomster respektive avgångar med dagens flygplan  från/till 
Stockholm -Arlanda  på Umeå Airport  (Tabell 5). Umeå Airport blir således en slags regional 
nod för elflyget, där varje ort har ett  ”eget”  elflygplan som pendlar fram och tillbaka vid 
lämpliga tider för att tajma dagens inkommande/utgående flyg från/till Stockholm -Arlanda.  
  
Tabell 5: Ankomsttider och avgångstider med dagens  flyg från/till Stockholm -Arlanda på Umeå A irport som 
ska tajmas i schemaläggningen av elflyget.  
Ankomst tid Flygbolag  
09.25  Norwegian  
09.30  SAS 
18.25  Norwegian  
18.50  SAS 
Avgångstid  Flygbolag  
09.50  Norwegian  
10.00  SAS 
18.55  Norwegian  
19.20  SAS 
 
För schemaläggning av elflyget var  det en förutsättning att alla ankommande resenärer med 
elflyg ska hinna med valfri avgång med flyget mot Stockholm -Arlanda. Och omvänt var en 
förutsättning att alla ankommande resenärer från Stockholm -Arlanda ska hinna med valfri 
avgång med elflyg mot orterna  i Tabell 4. Ett antagande gjordes om att detta kräver ett  © RISE Research Institutes of Sweden  
 45 mellanrum för byte på åtminstone 45 minuter . Alltså får elflygplanen avgå  från Umeå -Airport  
tidigast 45 minuter efter sist ankommande flygplan fr ån Stockholm -Arlanda, och omvänt får 
elflygplanen senast ankomma  till Umeå Airport  45 minuter innan förs ta avgående flyg mot 
Stockholm -Arlanda.  Just 45 minuter antogs vara rimlig tid för byte av flygplan, inklusive 
eventuell bagagehantering.  
 
Vidare ansat tes en separation mellan avgångar och ankomster på Umeå -Airport till  5 minuter. 
Detta innebär alltså att landningsbanan används av maximalt ett elflygplan per 5 -minuters 
intervall. För samtliga flygplatser i systemet sattes in - och uttaxningstider till 3 r espektive 5 
minuter. Vi definierar ankomst och avgång som ”ankomst till gate” respektive ”avgång från 
gate”. Med andra ord måste  exempelvis  det senast ankommande elflygplanet till Umeå Airport 
landa 45+3 minuter innan avgång mot Stockholm -Arlanda för att h inna med intaxning till 
gate,  plus  att resenärerna ska få 45 minuter på sig att byta flygplan.  
 
Med ovan  kriterier och  resonemang kan samtliga hålltider för ankomster och avgångar 
till/från Umeå Airport räknas ut. Därefter räknas baklänges ut resulterande ankomst - och 
avgångstider för elflyget på de andra orterna genom att köra den elflygplanssimulering som 
beskrivs under rubrik 2.4, vilket  (bland annat)  ger flygtiden för varje förbindelse.  Den exakta 
schemaläggningen kan göras på många olika sätt . Nedan presenteras två förslag på  upplägg, 
där det ena kan tolkas som ”restid -prioriterat” ( Tabell 6) och det  andra som ” laddtid -
prioriterat” (Tabell 7). I det förstnämnda fallet jämnas total restid för resenärerna i systemet 
ut genom att låta den elflygning som tar längs tid ankomma sist respektive avgå först  till/från 
Umeå Airport.  På så sätt ger vi minst väntetid till de resenärer som flyger längst.  I det 
sistnämnda är resonemanget  omvänt, så den elflygning som tar längst tid ankommer tidigast 
respektive avgår senast  till/från Umeå Airport. På så sätt ger vi längst tid att ladda till de 
elflygplan som ska ta sig längst sträcka (≈har högst energi användning ). 
 
Schemaläggning 1: Restid -prioriterat  
 
Tabell 6: Schemaläggning  avgångar och ankomster från/till Umeå Airport i ett restid -prioriterat scenario . 
Från (ICAO)  Till (ICAO)  Avgångstid (från gate)  Ankomsttid (till gate)  
ESNZ  ESNU  08:00:00  09:05:00  
ESNV  ESNU  08:04:00  08:50:00  
ESNX  ESNU  08:06:00  08:55:00  
ESPA  ESNU  08:10:00  09:00:00  
EFVA  ESNU  08:13:00  08:45:00  
ESNU  ESNZ  10:15:00  11:20:00  
ESNU  ESPA  10:20:00  11:10:00  
ESNU  ESNX  10:25:00  11:14:00  
ESNU  ESNV  10:30:00  11:16:00  
ESNU  EFVA  10:35:00  11:07:00  
ESNZ  ESNU  17:05:00  18:10:00  
ESNV  ESNU  17:09:00  17:55:00  
ESNX  ESNU  17:11:00  18:00:00  
ESPA  ESNU  17:15:00  18:05:00  
EFVA  ESNU  17:18:00  17:50:00  
ESNU  ESNZ  19:35:00  20:40:00  
ESNU  ESPA  19:40:00  20:30:00  
ESNU  ESNX  19:45:00  20:34:00  
ESNU  ESNV  19:50:00  20:36:00  
ESNU  EFVA  19:55:00  20:27:00  
 46 Schemaläggning 2: Laddtid -prioriterat  
 
Tabell 7: Schemaläggning avgångar och ankomster från/till Umeå Airport  i ett laddtid -prioriterat scenario . 
Från (ICAO)  Till (ICAO)  Avgångstid  Ankomsttid  
ESNZ  ESNU  07:40:00  08:45:00  
ESPA  ESNU  08:00:00  08:50:00  
ESNV  ESNU  08:14:00  09:00:00  
EFVA  ESNU  08:33:00  09:05:00  
ESNU  EFVA  10:15:00  10:47:00  
ESNU  ESNV  10:20:00  11:06:00  
ESNU  ESPA  10:30:00  11:20:00  
ESNU  ESNZ  10:35:00  11:40:00  
ESNZ  ESNU  16:45:00  17:50:00  
ESPA  ESNU  17:05:00  17:55:00  
ESNV  ESNU  17:19:00  18:05:00  
EFVA  ESNU  17:38:00  18:10:00  
ESNU  EFVA  19:35:00  20:07:00  
ESNU  ESNV  19:40:00  20:26:00  
ESNU  ESPA  19:50:00  20:40:00  
ESNU  ESNZ  19:55:00  21:00:00  
 
4.3.1  Resultat  för restid -prioriterad schemaläggning  
 
Den längsta elflyg -förbindelsen i systemet är Umeå -Östersund (ESNU -ESNZ). En simulerad 
flygning på denna linje tar  cirka  57 minuter. Detta är förutsatt att inga externa förhållanden 
som vind påverkar, samt under antagandet att flyghastighet är prioriterat över 
energieffektivitet ( utan ecoCruise enligt beskrivning i 2.4.3 ).  
 
För restid -prioriterad  schemaläggning prioriteras utjämning av total restid i systemet , och 
således låter vi flyg från Östersund inkomma till Umeå sist, respektive avgå först. På det sättet 
blir det  minst väntetid i Umeå mellan byten för de som ska flyga längst.   
 
I Figur 27 syns tider och förbindelser enligt Tabell 6 uppdelat per flygplansindivid, där  
exempelvis  den blå linjen representerar den individ som rör sig mellan Umeå (ESNU) och 
Östersund (ESNZ). Här syns något tydligare hur schemat är upplagt enligt ovan beskrivning.  
 47  
Figur 27: Individbaserade ankomst - och avgångstider på flygplatserna i systemet enligt restid -prioriterad 
schemaläggning . En färgad linje per flygplansindivid.  
Samtliga flygningar simuleras med elflygplansmodellen (för att få energiförbrukning) och 
laddnings -simuleringar genomförs sedan enligt given schemaläggning. Resultaten pekar på 
att det skulle räcka med laddare som kan leverera 550 kW (på Umeå  Airport ) för att alla 
elflygplan ska lyckas ladda fullt innan nästa avgång  (Figur 28). Dock är det framför allt  
flygningarna till/från Östersund  (blå linje)  som sätter denna gräns eftersom de ska flyga längst 
och således fö rbrukar mest. Eftersom de dessutom anländer till Umeå sist i detta fall  (samt 
ska lämna först)  så får de minst laddtid, vilket också driver upp kravet på effekttillförsel.  De 
högre effektnivåerna  på för - och eftermiddagen  uppstår på Umeå Airport där elflygplanen har 
kortare tid på sig att ladda mellan ankomst och nästa avgång tillbaka till orterna.  På de andra 
flygplatserna i systemet kommer endast ett elflygplan behöva laddas. Dessutom står de stilla 
längre tid på dessa f lygplatser och således kan de klara sig med lägre laddeffekter  (drygt 100 
kW i de flesta fall) . Då spenderar dock flygplane n all stillastående tid mitt på dagen i  med att 
ladda, vilket ev entuellt  inte är önskvärt.  Alla utom Östersund -flyget klarar dessutom  att hålla 
sig över en minimum SoC -nivå på 0.4 (40%).  
 
Figur 28: Batteriernas resulterande SoC -kurvor (t.v.) samt e ffektuttag från laddarna i systemet (t.h.)  med 
restid -prioriterad schemaläggning . De högre effektnivåerna uppstår p å Umeå Airport där elflygplanen har 
kortare tid på sig att ladda mellan ankomst och nästa avgång tillbaka till orterna.  
 48 Då elflygplanen anländer ungefär samtidigt till Umeå Airport (20 minuter separation mellan 
första och sista) så finns det en period där alla vill ladda samtidigt (=5 laddare behövs). Om 
alla ”dumladdar” (=tar ut maxeffekten 550kW från laddarna) så får vi således en  sammanlagd  
effekt topp på  cirka  2 750 kW  (Figur 29). Med applicering av smartladdnings -algoritmen blir 
det uppenbart att de flesta klarar sig utan att använda laddarnas maxeffekt under större delen 
av tiden. Mellerst i figuren nedan syns att d et räcker med ett effektuttag på ~200 –300 kW för 
de flesta, så dessa minskas medan elflygplanet som ska till Östersund tillåts ladda med den 
högre effekten under större delen av tiden. Resultatet blir istället en sammanlagd effekttopp 
om cirka 1  300 kW på morgonen resp ektive  1 050 kW på eftermiddagen . 
 
Figur 29: Resulterande laddning på Umeå Airport  med restid -prioriterad schemaläggning . Elfygplanens SoC 
från ankomst till avgång (t.v.), effektuttag från laddare (i mitten), samt sum merad effektlast på flygplatsen 
 
4.3.2  Resultat för laddtid -prioriterad schemaläggning  
 
Ett sätt att försöka minska effektbehovet på Umeå flygplats kan vara att vända på schema -
formuleringen; det elflygplan som ska ta sig längs sträcka (i detta fall från/till Östersund)  
får istället anlända tidigast till Umeå samt avgå senast. På detta sätt ger vi längst laddtid till 
det flygplan som har högst energibehov. Konsekvensen blir dock att de resenärer som har 
längsta vägen at t flyga nu även får vänta längst tid på Umeå flygplats mellan byten, vilket ger 
en mer ojämn fördelning av total restid i systemet.  
 
I Figur 30 syns  tider och förbindelser enligt Tabell 7 uppdelat per flygplansindivid , där  
Östersund (ESNZ) . Här syns  något  tydligare  hur schemat är upplagt enligt ovan beskrivning.  
 
 49  
Figur 30: Individbaserade ankomst - och avgångstider på flygpl atserna i systemet  enligt laddtid -prioriterad 
schemaläggning.  En färgad linje per flygplansindivid.  
Vid simulering av systemet enligt denna schemaläggning skulle räcka med laddare som kan 
leverera cirka 350 kW  (på Umeå Airport)  för att alla flygplan ska ly ckas ladda fullt innan nästa 
avgång ( 31). Jämfört med den restid -prioriterade schemaläggningen kan alltså laddar ens 
effekt även för Östersund -flygplanet minskas här  som följd av att dess tillgängliga laddtid 
ökats.  
 
Figur 31: Batteriernas resulterande SoC -kurvor (t.v.) samt effektuttag från laddarna i systemet (t.h.)  med 
laddtid -prioriterad schemaläggning . De högre effektnivåerna uppstår på Umeå Airport där elflygplanen har 
kortare tid på sig att ladda mella n ankomst och nästa avgång tillbaka till orterna.  
Resultatet för summerad effektlast på Umeå Airport ser däremot liknande ut  (Figur 32). 
Eftersom  laddarnas maxeffekt kunnat minskas till 350 kW istället för 550 kW, så minskar den 
högsta effekttoppen för ”dumladdningen” till 1 750 kW (fem överlappande sessioner á 350 kW 
styck).  För smartladdning blir effekttoppen ungefär samma som i tidigare fall, ~1  300 kW.  En 
tolkning här är att det  blir enklare att hålla ned dumladdnings -resultatet genom att  hitta en 
schemaläggning s om prioriterar mer laddtid åt de flygplan som trafikerar län gre sträckor 
(≈förbrukar mer energi), men den totala mängd energi som ska tillföras på Umeå Airport är 
densamma i båda de undersökta fallen och tid sperioden är ungefär lika stor, vilket ger 
liknande spelrum för  smartladdning en och således liknande resultat.  
 50  
 
Figur 32: Resulterande laddning på Umeå Airport med laddtid -prioriterad schemaläggning. Elfygplanens SoC 
från ankomst till avgång (t.v.), effektuttag från laddare (i mitten), samt summerad effekt last på flygplatsen 
 
5 Resultat och slutsatser  
 
I det här projektet utvecklade vi mjukvara som beräknar antal laddare samt den effekt som 
behövs för att ladda besökande elflygplan. Beräkningen baseras på ett schema över tiderna 
som flygplanen befinner sig på flygplatsen en viss dag samt den energi mängd  som flygplanen 
behöver lagra . Schema t och energimängd en fås i sin tur från  en samling flygningar  som 
genomförs dagen ifråga, samt en simulering av energi n som vald elflygplanstyp förbrukar på 
var och en av flygningarna . Energi förbrukningssimuleringen görs med hjälp av en modell av 
elflygplan et, och information om flygningarna  kan komma från endera  i) historiska data  eller 
antingen ii) egendefinierade rutter och antal flygningar , eller iii)  en anpassning av  historiska 
rutter o ch flygningar  till elflygplanens  karaktäristik . För laddningen finns en modell av 
flygplanens maximala laddeffekt  som funktion av energinivån i batteriet , och den maximal a 
effekten som laddarna kan ge ifrån sig går att välja manuellt. I tillskott till den effekt som 
flygplanen förbrukar vid  oberoende snabb laddning (”dumladdning”) utvecklade vi en algoritm 
som , genom att begränsa olika laddares maxeffekt över tid, i möjligaste mån omfördelar 
ladd effekten för att undvika onödiga totaleffektstoppar (”smartladdning”) . Därigenom fås 
representation er av hur hög totaleffekten från laddning av elflygplan på flygplatsen kan bli i 
värsta fall respektive  vid mer genomtänkt schemaläggning eller styrning av  laddningen . 
Beräkning av antal laddare samt effekt genomförs för samtliga flygplatser som ingående 
elflygplan besöker den givna dagen .  
 
Generell a observationer gälland e elektrifiering av nuvarande flygtrafik gjordes tidigt i 
projektet och togs hänsyn till vid utformningen av mjukvaran. Flygsträck or, flygtid er, 
stillastående tid er mellan flygningar  och antalet passagerare  på flygningar är alla parametrar 
som påverkar elektrifierbarheten hos studerad flygtrafik  och laddinfrastrukturkraven som 
besökta flygplatser ställs inför . Elflygplansmodellen och simulering av flygningar ger oss 
information om huruvida flygplanets räckvidd är tillräcklig  för flygsträckorna, hur flygt iden 
skiljer sig från nuvarande flygplan samt om energi mängden som behöver laddas upp efter 
flygningarna . Med tillägg av laddningssimuleringen får vi också information om hur lång 
stillastående tid som krävs för att ladda den förbrukade energin samt effekt en som krävs . 
Beroende på resultaten kan vi sedan exkludera sträckor som är för långa, skapa egna nya 
anslutning ar och/eller ta fram nya tidtabeller som är anpassade till antalet flygningar som 
krävs med eventuellt mindre elflygplan och som tar hänsyn till  elflygplane ns flygtider och 
behov av laddtid.   
 51  
Rent allmänt inses också att a ntalet flygplan som behöver ladda  samtidigt på en flygplats 
påverkar kraven på laddinfrastruktur både i termer av antal laddare och i termer av total 
laddeffekt. Det gör också tiden som flygplanen har på sig att ladda – längre tid gör att 
medeleffekten inte behöver vara lika hög och med planering eller styrning av laddningen på 
flygplatsnivå kan effek ttoppar  då sänkas. Med vår mjukvara kan vi laborera m ed totala 
medeleffekten genom att manuellt testa olika laddareffekter , och vi kan också utvärdera 
potentialen för effekttoppssänkning med vår smartladd nings algoritm. Med 
tidtabells optimeringen kan vi dessutom  ge extra stillastående tid  för att ge större möjligheter 
till effekttoppssänknig . Till viss del kan vi också påverka antalet flygplan som laddar samtidigt 
genom att variera behovsperioder  för avgångar och separati onstid mellan rörelser på en 
flygplats.  Antalet rörelser och hur många flygplan som befinner sig på en flygplats var av 
intresse även rent logistiskt, speciellt med tanke på att dessa siffror kan öka med elflygplan 
som har lägre  passagerarkapacitet än nuvarande flygplan.  
 
Mjukvaran applicerades på några specifika fallstudier för att d emonstrera de o lika 
tillvägagångssätt som modellen tillåter och vilka resultat som  presenteras  användaren . Exakt 
vad resultaten blir är som ofta påpekat beroende på vilke n flygtrafik  som undersöks , hur 
schemaläggningen ser ut, vilka inställningar  som är sa tta, etcetera. I fallet Umeå Airport 
(avsnitt 4.3) togs det fram ett relativt väldefinierat underlag på hur  framtida  elflygtrafik i norra 
Sverige med Umeå  Airport  som regional hubb  kan tänkas se ut  i anslutning till dagens flyg 
till/från Stockholm Arlanda. I detta fall var flera av de inkluderade förbindelserna relativt 
korta, flygtrafikschemat bestod av ett fåtal flygn ingar (en på förmiddagen och en på 
eftermiddagen per flygplan), och tillgänglig tid för laddning var ganska lång. Detta resulterade 
i att man skulle klara sig med cirka 1300 –2750  kW total effektkapacitet på Umeå Airport 
beroende på hur schemaläggningen kon strueras samt  huruvida smartladdning appliceras eller 
inte. Resultaten ska ses som en god uppskattning och beror givetvis också på flera  andra  
faktorer, som exempelvis elflygplansmodellen och dess simulerade operationella prestanda.  
Men den ursprungliga må lsättningen med projektet var heller inte att ge några specifika 
rekommendationer  för ett visst system , utan  snarare  att ta fram ett generiskt och flexibelt 
analys stöd som kan tillämpas på önskade system, där man enkelt kan vrida och vända på 
saker . Eftersom elflyg fortfarande är i sin linda finns många o klarheter kring hur det kommer 
bli och bete sig, varför vi ansåg det lämpligt att inte bygga något som är definitivt, utan i stället  
något som kan testas, anpassas och vidareutvecklas allteftersom vi lär oss me r. 
 52 6 Diskussion och framtida arbete  
 
I det här projektet utvecklade vi metoder för att simulera laddning av elflygplan på flygplatser, 
för att kunna studera vilka krav det kan ställa på flygplatsen i termer av laddeffekt, antal 
laddare o ch effekten som elnätet behöver kunna förse flygplatsen med. Utformning av 
modeller och verktyg beror i stor grad på de analyser och studier som önskas göras, vilka  frågor 
som man vill kunna besvara , och vad som är givet respektive inte givet . Under projektets gång 
har vi  kommit till en del insikter samt  identifierat många potentiella idéer till vidareutveckling 
för såväl utökad och förbättrad  funktionalitet som fler tillämpningsområden för  
simuleringsmodellen.  Där finns ett tydligt intresse inom proj ektgruppen, men även andra 
externa aktörer och relaterade projekt har uttryckt intresse . Eftersom vi fokuserat på att ta 
fram en  modell som är  just generisk och flexibel så finns det  därmed  goda  möjligheter att 
fortsätta utvecklingen, lyfta in fler perspek tiv och koppla an till annat som pågår relaterat  till 
infrastruktur för elflyg.  Inga gemensamma konkreta förslag gällande nya projekt har 
framkommit vid slutrapportens skrivande så diskussione n fortsätter . Nedan följer dock 
insikter, förslag och idéer som vi internt i projektet samlat på oss under arbetes gång  och som 
vi kommer sträva  mot att få finansiering  till att arbeta med fram igenom . Då modellen 
innehåller flera olika ”del moduler ”, alltifrån metodik för inhämtning och hantering av 
flygtrafikdata, till simuleringar av elflygplan, laddning och slutligen resulterande 
infrastrukturkrav, så har vi försökt följa liknande uppdelning som rapporten i helhet även i 
diskussionen.  
 
6.1 Modellstruktur, metodik  och logik  
 
I inledningen till det här kapitlet nämnde vi att utformningen av  modeller  och verktyg i stor 
grad beror på de analyser och studier som önskas göras, vilka frågor som man vill kunna 
besvara, och vad som är givet respektive inte givet. Hur har då modeller na oc h verktygen 
utformats och strukturerats  i det här projektet? Jo, fokus var på flygplatsens pr oblem atik men 
även om vi ordnade möjligheter att anpassa flygtrafik eller ska pa ny sådan så lät vi i stora drag 
trafiken diktera villkoren; alltså att flygp latsen får förhålla och anpassa sig till de behov som 
en viss elflygplanstrafik har. Under det arbetet saknade vi flygbolagens perspektiv och insikter 
om vilka möjligheter det finns att redan i flyg - och logistikplanering ta hänsyn till 
laddtidsbehov både sett ur enstaka flygplans perspektiv och till den ackumulerade 
belastningen på flyg platserna. Vi hade heller inte utrymme att reda ut till vilken grad 
flygplatserna kan påverka ihopklumpning av ankomster eller längden på stillastående tid med 
hjälp av slot -tider och olika incitament i form av exempelvis kostnadsstrukturer. Dessa 
aspekter  och hur de kan mildra belastningen på flygplatser vill vi undersöka  i framtida projekt.  
Resultatet kan ge upphov till modeller och simuleringar med annorlunda  behov -konsekvens -
struktur er där inte flygplatsen är ensidigt utelämnad till att möta  flygtr afikens behov.  
 
Det kan också vara av intresse att, istället för att se vilka konsekvenserna av en viss 
elflygplanstrafik är, helt enkelt kunna vända på steken och se vad begränsningar i kapacitet  på 
en viss flygplats  har för konsekvenser. Till exempel om antalet laddplatser eller rentav antalet 
stillastående flygplan är begränsat. Eller om effekten som elnätet kan leverera inte får 
överstiga en viss gräns. Vi kan i nuvarande modeller studera detta på ett indirekt sätt , genom 
att se vilka konsekvenser en viss trafik har, konstatera att konsekvenserna är för svåra, och då 
ändra på trafikmängd, laddeffekter eller stillastående tider och så vidare, och utvärdera hur 
situationen blir då. Men med i förväg givna gränser kan m an vilja göra andra val vad gäller 
trafikplanering, laddarallokering, maxeffekter, totaleffektsmål och laddningsalgoritmer 
etcetera. Man kanske rentav behöver blockera vissa ankomster till flygplatsen, och vad får då 
det för konsekvenser?  Att möjliggöra de tta kräver inte bara nya eller vidareutveckl ade  © RISE Research Institutes of Sweden  
 53 modeller utan också input från aktuell aktör om relevanta begränsningar och, vid specifika 
fallstudier , deras storlek.  
 
Mer generellt kan man fundera över möjligheterna för flygbolag å ena sidan och flygplatser å 
andra sidan att mötas kring dessa frågor och samarbeta kring att få till en så bra och 
välfungerande situation som möjligt. Och det samma gäller förstås alla inbla ndade aktörer. 
Att studera ett helt system snarare än att dela in det i delsystem och dess gränssnitt  är 
visserligen mer komplext, vilket kan vara ohanterbart , men det har också potential att leda till 
en bättre lösning. Under alla omständigheter behöver j ust delsystemen och hur de interagerar 
med varandra förstås, så att samla aktörer , reda ut och ta hänsyn till deras synpunkter och 
behov är något vi behöver fortsätta med.  I takt med att delsystem och hur de samverkar med 
varandra förstås bättre kan man se över var systemgränserna dras i modeller och verktyg. D et 
kan finnas vinster i att utöka systemgränsern a för att ta hänsyn till mekanismer som 
växelverkar över nuvarande systemgränser och det kan också finnas vinster i att betrakta 
mindre delsys tem mer fokuserat och i större detalj.  Eller så  kan man vilja  studera problemet 
från ett helt annat perspektiv än flygplatsens, som vi har fokuse rat på här.  
 
Verktygen  och modellerna som vi tagit fram i det här projektet utgår från flygtrafiken en viss 
tidsperiod; typiskt ett dygn . Ankomst - och avgångstider såväl som taxitider är fasta och 
förutbestämda . Energiförbrukningar ser likadana ut varje gång ett flygplan flyger en viss 
sträcka . Vi modellerar med andra ord  en statisk situation som visserligen kan varieras genom 
att studera olika trafikdagar och genom att göra olika  globala  inställ ningar  vad gäller taxitider, 
flyghöjder , laddareffekter etc etera , men som inte implicit tar hänsyn till eventuella störningar 
och avvikelser eller  olika naturliga variationer  i alla parametrar. Här finns ju inte någon 
statistik gällande elflygplan, m en det skulle kunna vara intressant att studera statistiken i 
histor isk flygdata gällande till exempel tidsvariationer i flygtider  och ankomster/avgångar . Det 
skulle kunna ligga till grund för studier av hur sådana variationer påverkar ladd ning och 
totaleffekter  på flygplatserna . Vi kan också tänka oss att man kan vara intresserad av att 
studera flera olika dagar eller scenarier  jämte varandra för att på ett mer integrerat sätt se 
skillnader mellan dem.  
 
En fråga  är vad som  i slutändan  kommer bestämma vad en flygplats  väljer att säkerställa 
kapacitet för. Kommer man titta på den ”värsta d agen” under året och designa infrastrukturen 
för att kunna möta den aktiviteten, för att säkerställa att det funkar under resten av året oc kså. 
Eller kommer man titta på ”normal -dagen”, och att elflyget får anpassas efter de n 
infrastrukturkapacitet som finns tillgänglig, för att sedan successivt bygga ut mer om elflyget 
ökar? Sannolikt är det senare ett bra utgångsläge, eftersom en överdimens ionering gentemot 
behovet under större delen av året bör avspeglas i högre kostnader för exempelvis flygbolagen 
att använda infrastrukturen  (och som följd högre biljettpriser) , och omvänt torde en 
underdimensionering påverka möjligheten att bedriva elflygt rafik i någon större skala, vilket 
också kan göra att affärsincitamenten minska r för flygbolage n. Dessa frågor bör om inte annat 
belysas och diskuteras i framtida projekt.  
 
6.2 Hantering av flygtrafikdata  
 
Som poängterat s på flera ställen i rapporten kan det finnas flera utmaningar med att ersätta 
dagens flygtrafik med elflyg (se 2.2 Elektrifierbarhetsindikatorer) . Då metodiken för i nläsning 
av historiska flygtrafikdata bygger på att följa kompletta rörelsekedjor för 
flygplansindividerna, insåg vi snabbt att mindre förändringar på enskilda ställen i tidtabeller 
(exempelvis förlängd turnaround -tid) för att bättre passa elflyg sannolikt  kommer  sprida sig, 
och leda till att vi behöver förändra /förskjuta även kommande delar av tidtabellen  för 
respektive flygplansindivid . Vid någon punkt når vi ett läge som  är helt annorlunda jämfört 
med den historiska tidtabellen, varför vi istället valde att utveckla en metod för att generera  © RISE Research Institutes of Sweden  
 54 helt nya sådana med anpassning till elflygets egenskaper . Denna metod bygger som beskrivet 
på matematisk optimering och tar således fram ett flygtrafikschema som är ”optimalt” givet 
hur dess målfunktion ser ut och vilka villkor den måste uppnå. Här ser vi  flera olika 
utvecklingsmöjligheter , nedan beskrivs några av dem . 
 
• Efterfrågan av flygningar kan i framtida vidareutvecklingar förfin as på flera olika sätt. 
Som beskrivits har vi alltså antagit att all given efterfrågan av flygningar måste  
genomföras (med så få flygplan som möjligt). I ett verkligt perspektiv väljer 
naturligtvis flygbolagen vilka rutter som trafikeras oc h väger detta mo t de kostnader 
och intäkter det innebär. Men eftersom vi inte haft tillgång till både intäkts - och 
kostnad sdata har vi i denna initiala modell valt att håll a det enkelt.   
• Behov och flygplan ses här som globala, det vill säga som att det är en och samma aktör 
(flygbolag) som vill genomföra all den studerade trafiken. En förfining av detta skulle 
kunna vara att ta hänsyn till flera flygbolag som har sina egna behov och operer ar sina 
egna flygplan.  
• Ytterligare  förfining av e fterfrågemodell kan vara att göra den mer inriktad mot 
passager arnas flöden i trafiknätet och deras betalningsvilja. Exempelvis kan man för 
olika par av flygplatser utgå från skattningar av reseefterfrågan f ör att genom 
optimering beräkna de flygningar som ger största möjliga intäkt, givet en viss flotta av 
flygplan. Reseefterfrågan skulle då uttryckas i kombinationer av flygningar, dvs att 
resenärer kan kombinera fle ra flyg för att nå si na resmål. Denna typ av modell skulle 
bättre avspegla verkliga affärsmässiga beslut  som avgör trafikering, men kräver 
mycket indata som vi i detta projekt inte haft tillgång till. Dessutom blir beräkningarna 
betydligt mer komplicerade.   
• Flygplatsernas kapacitet kan beskrivas på många olika sätt. Strukturen på 
kapacitetsrestriktioner kan vara av olika karaktär för  olika flygplatser, exempelvis kan 
en stor flygplats  ha flera landningsbanor vilket ger helt andra förutsättningar än för en 
liten flygplats.   
• Beräkningen kan också kompletteras med begränsningar på laddningskapacitet för 
varje flygplats för att avgöra hur det påverka r trafikmönstret . Alternativ t skulle 
tidtabell soptimeringen även integrera s med den  smartla ddning som simuleras för att 
generera e n schemaläggning som tar hänsyn till fördelning av laddningen (minska 
effekttoppar ). 
 
Rent generellt vore det intressant att förankra marklogistik och kapacitet på flygplatsen mer i 
modellen i framtiden. Vi kan utgå ifrån att tidtabellerna för den historiska flygtrafiken är 
skapade med hänsyn till att logistiken ska fungera, men vad händer när vi dels byter teknik, 
önskar annan schemaläggning, eller pratar om helt nya förbindelser som inte existerar idag? 
Hur samordnas logistiken kring var  och hur länge som elflygplanen kan vara anslutna till 
laddare? Får alla plats, eller behöver man flytta runt dem  allteftersom vissa laddat fär digt? 
Kan man tänka sig mobila laddare, så att elflygplanen kan stå kvar på samma ställe?  Finns det 
kritiska moment som förhindrar elflygplanen att vara anslutna till laddning från avsluta d 
intaxning tills på börjad uttaxning  (som vi antagit i modellen)?  
 
6.3 Simuleringsmodell elflygplan  
 
Den elflygplansmodell som används är i dagsläget begränsat till 19 -sätes CS23 -klassning. 
Alltså är den enbart denna flygplan skaraktär som används vid simulering av samtliga 
elektrifierade flygningar och följaktligen vad som ligger till grund för resulterande effektbehov  
och krav på laddinfrastruktur . I nästa steg vore det intressant att utforska framtida typer av 
elflygplan (ol ika storlek, passagerarkapacitet, räckvidd och prestanda),  hur en mi x av dessa 
skulle kunna användas , samt deras påverkan på nationella flygrutter och möjliga nya 
marknader.   © RISE Research Institutes of Sweden  
 55  
Det finns dessutom flera saker gällande framtagning av missionsprofil och flygsimulering  som 
skulle vara intressanta att vidareutveckla.  
• Mission sprofiler kan modelleras no ggrannare med hänsyn till exempe lvis 
luftrumsstrukt urer, isbildning och ATC  (Air Traffic Control)  rutter.   
• För närvarande har väder och vind ignorerats . Möjligheten finns som beskrivet att 
manuellt ange vindstyrka och vindriktning vid körning  av elflygplansmodellen , men 
då vi har simulerat större system med förbindelser i olika riktningar så har det varit 
svårt att anta en unison inställning för vind. Exempelvis skulle vi i framtiden kunna 
inkorporera vind -/väderdata som en del av simuleringarna  för att hantera detta . 
• Andra manuella inställningar som val av flyghöj d, ecoCruise och elflygplanets 
nyttolastkoefficient  kan också nyttjas bättre med information om exempelvis  
luftrumsstrukturer  och underlag för efterfrågan  på resor . 
• I dagsläget utesluts eventuella avvikelser till reservflygplatser vid simulering, trots att 
stöd  för det  finns i elflygplansmodellen.  Alltså räknar vi med att all användbar 
batterikapacitet kan nyttjas  för g enomförande av flygningen enligt plan. I ett verkligt 
scenario bör sannolikt en del av batterikapaciteten avsättas som reserve r på samma 
sätt som man gör med bränsle t i konventionella flygplan  enligt dagens regelverk . Mer 
information om tillgängliga reservflygplatser, hur ofta man behöver avvika till dessa, 
och hur mycket reservkraft som kommer behöva finnas i batterierna  är intressant att 
inkorporera i simuleringarna framgent.   
 
Vidare vore det int ressant att addera modeller för hur de batterier som används i elflygplanen 
kan förväntas slitas/degraderas vid upprepade flygmissioner. När har de degraderats så pass 
mycket att de inte längre är lämpliga för användning till framdrift av elflygplanet ? Kan  de då 
användas vidare för andra syften, som stationära energilager på flygplatser för att stötta med 
lastbalansering och möj liggöra bättre tillvaratagande av lokalt producerad elenergi genom  
exempelvis  installation av  solceller . Alternativt till andra typer av andrahandsapplikationer?  
 
6.4 Simulering av flygplatsladdning  
 
I avsnitt 6.1 diskuterade vi delsystem och gränssnitt , kontra hela system . Vi kan spinna vidare  
på den tråden  och vända oss till de olika energidelsystemen p å en flygplats. Vi har här 
simulerat laddning av elflygplan men inte tagit hänsyn till andra elektriska laster och vi har 
tagit begränsad hänsyn till elnätet  (vi har gjort det genom att med hjälp av 
smartladdningsalgoritmen försöka matcha en målkurva som representerar den ideala 
belastningen  från laddningen ). En av anledningarna till att vi valde att ansätta en målkurva 
för totaleffekten från laddning av flygplanen var  att vi i framtiden kan ta hänsyn till ”externa” 
faktorer (sett från laddningens synvinkel) som just hur belastningen från andra laster varierar 
över dygnet och att elpriset kan variera. Målkurvan för laddningen kan då tänkas se 
annorlunda ut , och då b ehöver vi ta reda på mer om de externa faktorer  som påverkar  hur 
kurvan bör se ut. Det är också rimligt att anta att vissa av ”kringlasterna ” (tex. laddning av 
elektriska bussar, bilar och flygplatsfordon , eller uppvärmning/ kylning  av byggnader ) inte 
heller behöver dra en fixerad effekt utan på liknande sätt som elflygplansladdningen kan 
planeras eller styras över tid för att ge en mer attraktiv totaleffektskurva. Med andra o rd ser vi 
att vi i framtida projekt bör studera övriga laster på flygplatsen och hur de kan inkorporeras i 
smartladdningsalgoritmen  eller målkurvan . Här behövs samarbete med flygplatser och 
elleverantörer.  
 
Vi är nu inte längre inne på bara simulering av flygplatsladdning , som vi kallar det här 
avsnittet, utan på det egentliga syftet med det; nämligen att studera vilka konsekvenser 
laddningen  har på fl ygplatsen och elnätet. Smartladdningsalgoritmen togs fram för att studera 
potentialen att mildra dessa konsekvenser genom att begränsa onödigt höga effekter och  © RISE Research Institutes of Sweden  
 56 sprida ut dem över laddare och tid på ett smart sätt . Den naturliga fortsättningen på detta är , 
i tillskott till  övriga laster,  att ta in möjligheter att i simuleringen och 
smartladdningsalgoritmen  utnyttja stationära batteri lager  på flygplatsen. Dessa kan hjälpa 
till att platta till effekttoppar som annars inte kan undvikas, genom att buffra energi när 
effektbehovet är lågt  (dalar i flygplatsens effektbehov  jämfört med målkurvan ), och sedan ge 
ifrån sig den när effektbehovet är högt (toppar i flygplatsens effektbehov  jämfört med 
målkurvan ). Matchningen mot målkurvan kan då bli ännu bätt re. En sekundär mekanism är 
att man kan få  viss resiliens  mot strömavbrott .  
 
Vi betona de här återigen integration  i vår a simuleringar och algoritm er, snarare än en separat 
behandling  som sedan läggs  samman  med våra resultat  eller tar passiv hänsyn till dem . Detta 
är skillnaden mellan att studera hela systemet eller att dela in det i delsystem, och just 
stationära batterilager och andra stora, styrbara laster än flygplansladd are ser vi som 
typexempel  på när hela systemet med fördel studeras snarare än som delar . Effekten som dras 
av flygplansladdningen, andra stora styrbara laster  samt buffringen av energi i stationära 
batterier samverkar direkt med varandra och bör därför styras av en och samma algoritm. Små 
och icke styrbara laster, prediktioner av effekten från lokal energiproduktion  och elprisers 
variation över dygnet  tänker vi däremot på som exempel på mekanismer som kan ses som 
fasta, externa , faktorer och som kan påve rka våra simuleringar genom att målkurva n väljs med 
hänsyn till dem . Så planerar vi för tillfället att behandla problemet.  Här befinner vi oss dock i 
gränslandet där olika aktörer möts med olika synvinklar och utgångspunkter: vi med 
elfordonstrafiken och l addning av elfordonen , elnätsaktörer  med elnätets perspektiv,  och 
aktörer som arbetar med solceller eller vindkraft. Alla tre ser troligen frågan som ”sin” och kan 
argumentera för att de övriga aktörernas delar ska integreras i sin egen b ehandling  snarare än 
vice versa . Här behöver vi oavsett vilket hjälpas åt med information och kunskap om våra 
respektive delområden , och det är nog också viktigt att vi kommunicerar sinsemellan  kring 
vem som gör vad och hur . Troligtvis är det inget fel att var och en först studerar frågan från 
sin synvinkel  för att lära sig mer om problemet från sin egen utgångspunkt, men förr eller 
senare behöver systemen mötas och då är det synd om vi missar chansen till en bättre, 
gemensam, lösning.  
 
Batteribyte är en annan sak som emellanåt dyker upp i tank arna hos  människor som funderar 
på elflygplan. Det är r elaterat till stationära batterier genom att energi kan buffras på ett mer 
utdraget sätt vid lägre effekt, för att sedan snabbt  överföras till flygplanet då det ska fyllas på. 
Vid batteribyte sker energi överföringen genom en fysisk flytt av hela batteriet istället för 
elektriskt med en laddare. Vinsten man tänker sig är  bland annat att det kan gå snabbare att 
överföra energin till fly gplanen på det sättet, men man ställs inför andra utmaningar istället . 
Batterierna är stora och tunga  och måste hanteras på ett säkert sätt  medan de flyttas mellan 
flygplan och ladd anordning  och medan de kopplas  till och från . Rimligtvis kan batterierna  inte 
heller integreras i flygplanen på ett lika fördelaktigt  sätt, uta n behöver anordning ar för att 
snabbt koppla loss det gamla och in det nya , vilket kan leda till oönskad vikt . Alltih opa behöver 
dessutom  gå relativt fort om de t ska bli någon tidsvinst  av det hela . Att attackera  dessa frågor 
kräver rimligen medverkan från både  elflygplanskonstruktörer  och batteribytesexperter.  Dock 
kommer frågan och förslaget om batteribyten upp med jämna mellanrum så det finns motiv 
att studera frågan. En start kan vara att  skapa mö jligheter att simulera energi flödet på 
liknande sätt som stationära batterier, plus tiden det tar att byta ut batterierna . En jämförelse 
med just stationära batterier  skulle kunna vara intressant.  Det finns en annan potentiell vinst 
med batteribyte i att man slipper momentet där flygplans batterierna laddas upp med hög 
effekt (och om man har stationära batterier att de laddas  ur med hög effekt ) och skillnader i 
energicykling och slitage på batterierna kan därför vara av intresse att studera .  
 
Vi kan som hastigast nämna laddarallokering/ -schemaläggning. Vi har en mekanism i 
modeller na som tilldelar ankommande flygplan till en viss laddare  (och om det inte finns 
någon ledig plats läggs  en ny laddare  till). Denna allokering är dock relativt rudimentär  och 
bygger på antagandet att alla flygplan som ankommer direkt kopplar in sig till en laddar e efter  © RISE Research Institutes of Sweden  
 57 det taxat färdigt, och står inkopplad till den tills det är dags att taxa ut igen. Vi har inte under 
projektets gång stött på några invändningar mot det antagandet och tills vidare betraktar vi 
det som det mest troliga scenariot. M en som vi redan v arit inne på förefaller marklogistiken 
och var/hur flygplan specifikt skall laddas  ganska outredd. D et finns med andra ord anledning 
att hålla den frågan  under uppsikt i framtide n och om den bubblar upp som en prioriterad 
fråga  kan vi  vidareutveckla allokering och schemaläggning av laddare . Bland annat har frågan 
om mobila laddare, som flyttas mellan flygplan, kastats  ut vid några tillfällen.  Kanske hamnar 
man till och med i scenarion med flera olika laddarsorter; olika effekter och 
inkopplings gränssnitt , mobila och stationära, och då behöver vi utveckla stöd för att simulera 
det ( i modellerna som utvecklades i det här projektet  har vi bara stöd för en och samma sorts 
laddare på flygplatsen, även om  de kan ha  olika effekt på olika flygplatser ). För att integrera 
laddning av vägfordon som vi var inne på längre upp hamnar vi exempelvis i den situationen.  
 
Sammanfattningsvis finns det många vägar framåt och vi ser laddningssimuleringen och 
smartladdningsalgoritmen som vi utvecklat i de t här projektet som  en utmärkt  grund  att 
vidareutveckla och bygga vidare på med fler laster, stationära batterier , lokal 
energiproduktion, batteribyte , laddarallokering och andra mekanismer relaterat till laddning 
och energianvändning på flygplatserna . Ett bättre sätt att tänka på laddnings simuleringen och 
smartladdningsalgoritmen , och bättre benämningar, är egentligen som laddplatssimulering  
respektive smart energianvändningsalgoritm  och det är så vi tänkt på det internt i projektet. 
Problemformuleringen och m jukvaran är  för övrigt  så pass generell och modulärt uppbyggd 
att den går att applicera på andra elfordonsslag  där man är intresserad av energianvändningen  
på depåer  eller  termin aler såväl som vanliga laddplatser , och vi kommer fram gent  hålla 
ögonen öppna efter att använda resultaten  från det här projektet för att hjälpa till med sådana 
frågor  med.  
 
6.5 Övrigt/allmänt  
 
Gemensamt för samtliga delar av modellen i detta projekt tar som nämnt  inledningsvis  i 
projektets a vgränsningar inte  någon hänsyn till kostnader.  Vi har endast modellerat 
”fysi kaliska” krav på in frastruktur, men där flera metoder ändock utvecklats med någon form 
av kostnadsrelaterad baktanke. Exempelvis bör lastbalanser ing och sänkning  av effekttoppar 
enligt vår smartladdningsalgoritm ha en tydlig kostnadsfördel där flygplatsen minskar kravet 
på installerad kapacitet, och således vilka investeringar som behöver göras. I metoden för 
tidtabellsoptimering är utgångsläget att minimera antalet elflygplan som kr ävs för att  möta ett 
visst behov , vilket också grundar sig i att flygplanen kommer vara  dyra i inköp och att 
flygbolagen kommer vilja ha så hög nyttjandegrad av dem som möjligt.  Vidare har vi tidigare 
i diskussionen varit inne på  hur saker som  elpriser, batteribyte som alternativ  till 
snabbladdning, samt kopplingen till övriga energ isyst emkomponenter som energilager och 
lokal elproduktion , kan påverka vilken systemlösning som bör vara att föredra . Hur väl olika 
systemlösningar presterar beror givetvis såväl  på dess förmåga att möta de behov som uppstår 
och hur resili enta de är  mot förändringar, men också till vilken kostnad. Så småningom ser vi 
följaktligen att utveckling  (och integration)  av kostnadsmodeller  är en nödvändighet för att på 
riktigt ge rekommendationer för flygplatser och andra aktörer i ekosystemet vad gäller 
systematisk implementering av  framtidens  infrastruktur.  
 
Avslutningsvis : Som synes råder det ingen brist på uppslag gällande fortsatt arbete. Det som 
återstår är att prioritera och paketera detta arbete i samråd med inblandade aktörer, och 
detta kommer vi ägna oss åt i närtid efter denna rapports färdigställande . Vi kommer söka 
efter att  attrahera  fler per spektiv  och aktörer , bygga ytterligare förståelse om logistiken kring 
flygtrafik en och infrastrukturen  såväl  på marken som  i luften , hur olika aktörer tänker kring 
elflyg , vilka nyckelfaktorer som behöver adresseras , samt  vad som avgör huruvida en lösning  
är bättre än en annan.     © RISE Research Institutes of Sweden  
 58 7 Referenser  
 
[1]  ICAO, ”Economic development,” November 2021. [Online]. Available: 
https://www.icao.int/sustainability/Documents/COVID -
19/ICAO%20COVID%202021%2011%2002%20Economic%20Impact%20TH%20Tor
u.pdf.  
[2]  McKinsey & Company, ”Back to the future? Airline sector poised for change post -
COVID -19,” 2 April 2021. [Online]. Available: 
https://www.mckinsey.com/industries/travel -logistics -and-infrastructure/our -
insights/back -to-the-future -airline -sector -poised -for-change -post -covid -19. [Använd 
11 November 2021].  
[3]  COP26, ”International Aviation Climate Ambition Coalition,” 10 November 2021. 
[Online]. Available: https://ukcop26.org/cop -26-declaration -international -aviation -
climate -ambition -coalition/. [Använd 02 December 2021].  
[4]  IATA, ”Net -Zero Carbon Emissions by 2050,” 4 October 2021. [Online]. Available: 
https://www.iata.org/en/pressroom/2021 -releases/2021 -10-04-03/. [Använd 10 
November 2021].  
[5]  E. van der Sman, B. Peerlings, J. Kos, R. Lieshout och T. Boonekamp, ”Destination 
2050 - A Route To Net Zero Eur opean Aviation,” Royal Netherlands Aerospace Centre, 
2021.  
[6]  GreenBiz, ”6 electric aviation companies to keep on your radar,” Januari 2022. 
[Online]. Available: https://www.greenbiz.com/article/6 -electric -aviation -companies -
keep -your -radar. [Använd 10 Februari 2022].  
[7]  C. Alcock, ”Electric Power May Transform Regional Airline Business Models,” 
AINonline, 31 August 2021. [Online]. Available: https://www.ainonline.com/aviation -
news/air -transport/2021 -08-31/electric -power -may -transform -regional -airline -
business -models. [Anv änd 11 January 2022].  
[8]  Trafikanalys, ”Elflyg – början på en spännande resa – redovisning av ett 
regeringsuppdrag,” Stockholm, 2020, p 62 -67. 
[9]  EUROCONTROL, ”Aircraft Performance Database,” [Online]. Available: 
https://contentzone.eurocontrol.int/a ircraftperformance/details.aspx?ICAO=A20N. 
[Använd 2021].  
[10]  Trafikanalys, ”Luftfart 2019,” 03 April 2020. [Online]. Available: 
https://www.trafa.se/globalassets/statistik/luftfart/2019/statistikblad -luftfart -
2019.pdf. [Använd 15 Februari 2022].  
[11]  Heart Aerospace, [Online]. Available: https://heartaerospace.com/.  
[12]  EASA, ”Certification Specifications for Normal, Utility, Aerobatic, and Commuter 
Category Aeroplanes - CS 23,” EASA, 2009.  
[13]  I. Staack, A. Sobron och P. Krus, ”The potential of full -electric aircraft for civil 
transportation: from the Breguet range equation to operational aspects,” CEAS 
Aeronaut Journal, 12 ,, pp. 803 -819 (17), 2021.  
[14]  S. Bhagavathy, H. Budnitz, T. Schwanen och M. Mcculloch, ”Impact of Charging Rates 
of Vehicle Battery Life,” Findings, March 2021.  
[15]  Fastned, ”Fast charging,” [Online]. Available: https://support.fastned.nl/hc/en -
gb/sections/4409800889105 -Fast -charging.  
[16]  Eviation, ”Alice,” Eviation, [Online]. Available: 
https://www.eviation.co/aircraft/#Alice.  
[17]  Infrastrukturdepartementet, ”Uppdrag att genomföra en översyn av det undre 
luftrummet,” 10 september 2021. [Online]. Available:  © RISE Research Institutes of Sweden  
 59 https://www.regeringen.se/regeringsuppdrag/2021/09/uppdrag -att-genomfora -en-
oversyn -av-det-undre -luftrummet/. [Använd februari 2 022].  
[18]  Stordåhd, ”Nu utreds fossilfritt flyg i norra Sverige,” Dagens Infrastruktur, 22 Januari 
2022. [Online]. Available: https://www.dagensinfrastruktur.se/2022/01/18/nu -
utreds -fossilfritt -flyg-i-norra -sverige/. [Använd Februari 2022].  
[19]  A. Mäenpää, H. Kalliomäk och V. Ampuja, ”Potential Impacts of Electric Aviation in 
the Kvarken Region,” Vaasan yliopisto, Vaasa, 2021.  
[20]  BioFuel Region, ”Fossilfritt Flyg i Norra Sverige,” BioFuel Region, [Online]. Available: 
https://biofuelregion.se/pro jekt/fossilfritt -flyg-i-norra -sverige/. [Använd februari 
2022].  
[21]  P4 Västerbotten, ” Klart med avtal för flygtrafik till norra Sverige,” Sveriges Radio, 19 
Juni 2019. [Online]. Available: https://sverigesradio.se/artikel/7245979. [Använd 
Februari 2022 ]. 
 
 60 Through our international collaboration programmes with academia, industry, and the public sector, we 
ensure the competitiveness of the Swedish business community on an international level and 
contribute to a sustainable society. Our 2,800 employees support and promote all manner of 
innovative processes, and ou r roughly 100 testbeds and demonstration facilities are instrumental in 
developing the future -proofing of products, technologies, and services. RISE Research Institutes of 
Sweden is fully owned by the Swedish state.  
 
I internationell samverkan med akademi,  näringsliv och offentlig sektor bidrar vi till ett 
konkurrenskraftigt näringsliv och ett hållbart samhälle. RISE 2  800 medarbetare driver och stöder alla 
typer av innovationsprocesser. Vi erbjuder ett 100 -tal test - och demonstrationsmiljöer för 
framtidssä kra produkter, tekniker och tjänster. RISE Research Institutes of Sweden ägs av svenska 
staten.  
  
E-post: info@ri.se , Internet : www.ri.se  Elektromobilitet  
 
Automatisk friskkvistaptering: Mer friskkvist till sågverken genom implementering av egenskapsanpassad aptering i skogen och förbättrade algoritmer i timmersorteringen

Automatic healthy twig adaptation: More healthy twigs for the sawmills through the implementation of property-adapted adaptation in the forest and improved algorithms in the timber sorting

Automatisk friskkvistaptering 
 
Mer friskkvist till sågverken genom implementering av 
egenskapsanpassad aptering i skogen och förbättrade  
algoritmer i timmersorteringen 
 
Dan Olofsson, Stenvalls Trä 
Peter Åström, Sveaskog 
Ann Eklund, Sveaskog 
Tommy Vikberg, RISE 
Peter Bomark, RISE 
 
i 
Fokus för det här projektet har varit att undersöka  ifall andelen friskkvisttimmer kan öka från 
skogarna i Norrbotten genom att använda en funktion  som beskriver var i stammarna kvist-
arna blir friska. Funktionen finns tillgänglig i må nga av dagens skördardatorer och genom att 
aktivera den kan så kallad automatisk friskvistapte ring göras. 
 
Tre avverkningar har följts från skog till färdig p rodukt. Totalt har 3500 stockar sönderdelades 
till 7000 plankor och analyserats. Resultatet från avverkningarna indikerar att uttaget av 
friskkviststockar kan öka och att en lämplig kvot m ellan den diameter där sågutbytet blir 
friskkvistigt och tallarnas brösthöjdsdiameter är 0 ,84 för slutavverkningsmogna bestånd i 
upptagningsområdet för Seskarö sågverk. Med denna k vot blev 80% av de friskkvistapterade 
stockarna också friskkvistiga produkter i justerver ket. Den höga kvoten ger att det endast är 
rotstocken som klassas som antingen svartkvist elle r friskkvist medan övriga stocktyper alltid 
blir friskkvist. Isolerar man rotstockarna i analys en sjunker träffprocenten till 53%. Storleken 
på kvoten är också kopplad till hur det enskilda så gverket definierar sina friskkvistprodukter 
och kan inte ses som generell för alla sågverk. 
 
Algoritmutveckling har också varit en ingående del i projektet. Den har baserats på röntgen- 
och 3d-parametrar för sammanlagt 360 variabler från  1650 stockar och 3300 sorterings-
resultat från justerverket. Endast stockar där båda  plankorna kunnat matchas till den 
ursprungliga stocken med hög tillförlitlighet har a nalyserats. Det kan konstateras att 
nuvarande friskkvistmodell är betydligt sämre på at t bedöma rotstockar än topp- och 
mellanstockar. Projektet har visat att en indelning  av stockarna i rotstockar respektive 
topp/mellanstockar och sedan använda separata predi ktionsmodeller för vardera stocktyp 
bättre identifierar friskkviststockar än nuvarande algoritm. Den nya algoritmen fångar ungefär 
15% fler friskkviststockar än den tidigare modellen . 
 
Genom apteringssimuleringar har siffror tagits fram  som visar på hur det totala timmerutfallet 
i leveranserna till Seskarö påverkas ifall automati sk friskkvistaptering tillämpas och det relativa 
värdet på friskkviststockar ökas. En relativ ökning  av friskkviststockarnas värde med 5% 
resulterade i att volymen friskkviststockar ökade f rån 12 till 20% medan svartkviststockarna 
minskade från 24 till 17%. Medellängden på friskkvi ststockarna ökade samtidigt med 21 cm 
medan medellängden på övriga timmersortiment var i princip oförändrade. 
 
Slutsatsen av detta projekt är att det verkar finna s förutsättningar för en ökad produktion i 
Norrbotten av de friskkvistiga sågverksprodukterna,  som är ett segment med god avsättning 
på marknaden. 
 
Organisation: 
TräCentrum Norr Författare: 
 Utgåva: 
1.0 Status: 
Klar 
Dokumenttyp: 
Slutrapport  Filnamn: 
Automatisk 
friskkvistaptering  Datum 
2022-06-20 Sida:  1(
17) 
 
Sammanfattning .................................... ...................................................  i 
1 Inledning ....................................... ................................................... ...... 2  
1.1 Bakgrund ...................................... ................................................... ............................................ 2  
1.2 Syfte och mål.................................. ................................................... ........................................... 3  
2 Metoder och genomförande ........................ .................................... 3  
2.1 Delprojekt 1 - test av automatisk friskkvistapt ering i skördaren ................................. .......... 3  
2.2 Delprojekt 2 – algoritmutveckling i timmersorte ringen ............................................ .............. 3  
2.3 Delprojekt 3 - simulering av ökad friskkvistvol ym och konsekvenser för det totala 
timmerutfallet .................................... ................................................... ............................................. 6  
3 Resultat, slutsatser ............................ ................................................. 7  
3.1 Delprojekt 1 - test av automatisk friskkvistapt ering i skördaren ................................. .......... 7  
3.2 Delprojekt 2 – algoritmutveckling i timmersorte ring .............................................. ................ 9  
3.3 Delprojekt 3 - simulering av ökad friskkvistvol ym och konsekvenser för det totala 
timmerutfallet .................................... ................................................... ........................................... 12  
4. Diskussion ..................................... ................................................... . 13  
Referenser ........................................ ................................................... ... 14  
 
 Utgåva: 
Klar 
2022-06-20 Sida:  2(
17) 
1 Inledning 
I produktion av interiöra produkter av furu såsom m öbler, golv och paneler är det viktigt att 
kvisten är av typen frisk. Orsaken till det, föruto m det estetiska, är det faktum att dessa 
kvisttyper sitter fast vid bearbetning och slutanvä ndning. Eftersom friskkvistigt virke betingar 
ett relativt högt värde för sågverken ligger det i deras intresse att försöka få fram så stor volym 
som möjligt av denna virkeskvalitet. 
 
Dagens normala förfarande vid avverkning är att tim ret apteras enligt en beställning från 
sågverket med önskade toppdiametrar och längder. Ti mmerstockarna benämns som rotstock 
eller topp/mellanstock utifrån den enskilda stocken s placering i trädet. För tallen är 
toppstocken uteslutande av typen friskkviststock oc h rotstocken i huvudsak något annat än 
en friskkviststock, t ex O/S-stock. Mellanstocken k an vara av typen friskkviststock såväl som 
svartkvistig stock. Tyvärr är det svårt att skatta stockens inre kvalitet före den når sågverkets 
timmersortering och då givet att där finns röntgenu trustning. Detta resulterar i att den 
beställning som sågverket gjort inte alltid matchar  de slutprodukter som stocken enligt 
röntgensorteringen visar sig vara mest lämpad för. Det skulle därför vara av stort värde ifall 
det gick att förutse tallens inre kvalitet redan in nan apteringen och använda denna infor-
mation när kapställena bestäms. 
 
För att nyttja potentialen i en ökad andel friskkvi ststockar från skogen är det viktigt att dessa 
identifieras och klassas rätt i timmersorteringen. Att klassningen blir korrekt utförd 
kontrolleras lämpligast på stocknivå mot de erhålln a planken som avsynas i justerverket. Med 
dessa data kan både en kontroll av sorteringsresult atet och en vidareutveckling av 
sorteringsalgoritmerna göras. 
 
Figur 1. Formel som enligt Möller, Moberg och Sonde ll 2003 beskriver hur den enskilda trädets Friskkvi stcylinder kan beräknas.  
Skogforsk och Sveaskog försökte i ett tidigare proj ekt maximera utfallet friskkviststockar i 
skogen ( Möller, Moberg och Sondell 2003 ). Projektet utfördes i Bergslagen och kunde visa e tt 
samband mellan den diameter där de friska kvistarna  övergår till att bli torra/svarta, den så 
  
 Utgåva: 
Klar 
2022-06-20 Sida:  3(
17) 
kallade friskkvistcylinder (FKC), trädets brösthöjd sdiameter (DBH) samt beståndsåldern. 
Funktionen som projektet kom fram till finns beskri ven i Figur 1 och finns idag inbyggd i de 
flesta skördardatorerna. Såvitt det är känt har den  dock inte testats i Norrbotten vilket detta 
projekt ville undersöka.  
Det huvudsakliga syftet med detta projekt var att u ndersöka ifall det går att uttrycka FKC som 
en funktion av DBH och beståndsålder även i Norrbot ten och om relationen är densamma som 
i Bergslagen. Projektet ville även undersöka, med h jälp av en apteringssimulering, ifall 
volymen friskkviststockar kan öka och hur detta i s å fall påverkar utfallet av andra stocktyper. 
Detta givet det samband som befinns vara giltigt i Norrbotten. 
 
Vidare har projektet studerat den existerande sorte ringsalgoritmen för friskkviststockar och 
fastställt ifall denna kan förbättras. Arbetshypote sen var att genom modern spårbarhets-
teknik, där information om stocken paras ihop med i nformation om de producerade 
plankorna, kan förståelsen av algoritmen i röntgens orteringen och dess påverkan på 
slutresultatet öka. 
2 Metoder och genomförande 
2.1 Delprojekt 1 - test av automatisk friskkvistapt ering i skördaren 
I projektet användes Stenvalls sågverk i Seskarö. S veaskog svarade för de delar av testet som 
utfördes i skogen. Sammanlagt genomfördes fyra test avverkningar inom Seskarös ordinarie 
upptagningsområde. Skördarens klassificering marker ades genom att sökt friskkvistkvalitet 
apterades mot specifik längd och färgmärktes. Ifall  skördaren bedömde stocken till FRK 
apterade den i längderna 307, 367, 427, 487 eller 5 47 cm. Stockar som skördaren 
klassificerade till svartkvist apteras istället i l ängderna 337, 397, 457 eller 517 cm. Upplägget 
med separata längder, tillsammans med att inga avka p tilläts i råsorteringen, gjorde det 
möjligt att följa klassningen av timret från skog h ela vägen till justerverk. 
 
I testavverkningarna var det endast sambandet mella n FKC och DBH samt beståndsåldern som 
har undersöktes, inte potentialen att påverka andel en friskkviststockar. Värdet för olika 
stocktyper sattes därför lika i prismatrisen som st yr skördarens aptering. 
 
Endast stockar inom toppdiameterintervallet 180-200 mm användes och dessa sågades i en 
50x125-2ex-postning. Val av postningsmönster och to ppdiameterintervall gjordes utifrån 
bedömningen att många FKC ligger inom det toppdiame terintervallet och att mönstret 50x125 
är en standardprodukt som ligger nära mantelytan i just detta toppdiameterintervall. 
2.2 Delprojekt 2 – algoritmutveckling i timmersorte ringen 
Vid vald testanläggning kan slutprodukten i justerv erket kopplas till dess ursprungsstock med 
hjälp av modern spårbarhetsteknik. Detta gör det mö jligt att studera ett större antal 
stockar/plank under utvecklingen av nya sorteringsa lgoritmer till timmersorteringen. Det data 
som analyserats inom projektet består av röntgen- o ch 3d-parametrar med sammanlagt 360   
 
 Utgåva: 
Klar 
2022-06-20 Sida:  4(
17) 
variabler från 1650 stockar och 3300 sorteringsresu ltat från justerverket. Den studerade 
datamängden inkluderar bara de stockar där båda pla nkorna kunnat matchas till den 
ursprungliga stocken med hög tillförlitlighet. Stoc karnas friskkvistandel har beräknats som en 
medelkvalitet baserat på andelen friskkvist från bå da plankorna. En medelkvalitet på minst 
55% friska kvistar har klassats som friskkvist (FRK ), resterande som svartkvist (SVK). De 
modeller som utvärderats har tränats mot 70% av den  totala datamängden och testats mot 
resterande 30% för att undvika överträning. Urvalet  till träningsdata och testdata har gjorts 
slumpmässigt. 
 
En sammanblandningsmatris (på engelska "confusion m atrix") är ett sätt att presentera en 
prediktionsmodell som ger oss möjlighet att utvärde ra hur bra modellen presterar.  I matrisen 
går det att jämföra de predikterade värdena med de faktiska värdena, var prediktions-
modellen gör missklassificeringar, samt vilken typ av missklassificering det handlar om.  Vi har 
använt två beräknade mått från sammanblandningsmatr isen för att jämföra modellerna, 
precision och sensitivitet. Precision anger hur mån ga av det totala antalet positiva 
förutsägelser som är korrekta. Sensitivitet, eller återkallande, är det totala antalet faktiska 
positiva fall som predikterats korrekt. Se i Tabell  1 hur precision och sensitivitet beräknas. 
 
Tabell 1. Exempel på en sammanblandningsmatris och definitioner av precision och sensitivitet. 
  Faktiska värden  Predikterade 
värden  FRK SVK Precision 
FRK TP FP TP/(TP+FP)  
SVK FN TN  
Sensitivitet TP/(TP+FN)    
 
För att ha någonting att jämföra de nya algoritmern a mot har den befintliga friskkvistmodellen 
utvärderats och testats mot samma testdata som de n ya modellerna. När de nya modellerna 
utvärderas har de viktats för att ge samma precisio n genom att justera brytpunkten mellan 
FRK och SVK i den predikterade medelkvaliteten. Det  betyder att i den predikterade 
medelkvaliteten är kvoten mellan friska och svarta kvistar i en FRK-klassad planka samma som 
i den befintliga modellen, istället har den medelkv alitet som ger samma (eller liknande) 
precision som den befintliga modellen använts. Mode llerna har sedan utvärderats på hur bra 
sensitivitet de har, se Figur 2.   
 
 Utgåva: 
Klar 
2022-06-20 Sida:  5(
17) 
 
Figur 2. Flödesskiss som visar hur prediktionsmodel len tränats och utvärderats mot testdata samt hur p recisionen i 
prediktionsmodellen justerats för att kunna jämföra  modellernas sensitivitet. 
  
 Utgåva: 
Klar 
2022-06-20 Sida:  6(
17) 
2.3 Delprojekt 3 - simulering av ökad friskkvistvol ym och konse -
kvenser för det totala timmerutfallet  
Simuleringen gjordes med det skogliga programmet Ti man 4.0. Den stambank som valdes ut 
till simuleringen är representativ för de avverknin gar som ligger inom upptagningsområdet för 
Seskarö sågverk. I simuleringarna användes 6 matris er: Massaved, Klentimmer, 2 st Seskarö 
Rotmatriser (en FRK och en SVK) och 2 st för Seskar ös övriga stocktyper (FRK och SVK). Minsta 
toppdiameter till Seskarö sågverk ligger på 16 cm v ilket användes i simuleringen. Matriserna i 
simuleringen hade samma uppbyggnad som i fältförsök en med ”varannan längdklass” för 
respektive stocktyp. För att undersöka potentialen att öka friskkvistvolymen ändrades det 
relativa värdet mellan friskkvist- och svartkvistst ockar, vilket innebar att värdet på 
friskkviststockarna ökades med 2,5% respektive 5%. Maxnivån sattes till 5% baserat på 
erfarenheter från tidigare simuleringar att stora f örändringar lätt leder till svåranalyserade 
simuleringsresultat. En förutsättning för genomföra ndet av delprojekt 3 var att delprojekt 1 
kunde verifiera sambandet mellan FKC och DBH samt b eståndsålder i Norrbotten. 
    
 Utgåva: 
Klar 
2022-06-20 Sida:  7(
17) 
3 Resultat, slutsatser 
3.1 Delprojekt 1 - test av automatisk friskkvistapt ering i skördaren 
Tre testavverkningar genomfördes under perioden sep tember 2021 och mars 2022. Test 1 
sorterades i timmersorteringen 2021-09-03, Test 2 2 021-11-25 och Test 3 2022-03-02. Vid den 
första avverkningen, Test 1, användes kvoten 0,7 me llan FKC och DBH enligt tidigare fastställt 
samband ( Möller, Moberg och Sondell 2003 ). Denna kvot resulterade i att 4,6% av alla stocka r 
inom det aktuella toppdiameterintervallet klassades  som friskkviststock i skördaren. I juster-
verket befanns andelen godkända friskkvistplank, fr ån samtliga stockar inom diameter-
intervallet, vara 44%. Analysen visade därmed att d et samband för FKC som användes i 
Bergslagen inte direkt kunde användas i Norrbotten tillsammans med definitionen av 
friskkvistprodukter som används vid Seskarö sågverk .  
 
Som en konsekvens av detta simulerades de inspelade  skördarfilerna med olika kvoter mellan 
FKC och DBH, se Figur 3. Simuleringen visade att kv oten 0,86 bäst beskriver det verkliga utfallet 
i justerverket. Med den kvoten erhölls en friskkvis tandel på 46% att jämföra med justerverkets 
utfall på 44%. För att ha en extra marginal i förhå llande till var den kalkylerade FKC finns i 
trädet valdes kvoten 0,85 med ett utfall i simuleri ngen på 39%. Det gör att FKC åker upp en 
aning i trädet, vilket ger en säkerhetsmarginal til l den svartkvistiga stocktypen. 
 
Figur 3. Simulering baserad på skördardata från första avver kningen med olika kvoter mellan FKC/DBH.  
Resultatet från den första avverkningen tillsammans  med efterföljande simulering föranledde 
att kvoten ändrades i de efterföljande avverkningar na. Då beståndsåldern var något högre 
(10-20år) än den första testavverkningen, användes här kvoten 0,84 istället för den fram-
simulerade kvoten på 0,85 grundat på beståndsåldern s inverkan på kvoten enligt Möller, 
Moberg och Sondell ( 2003 ) se Figur 1. Överensstämmelsen mellan skördarens o ch 
justerverkets klassning för Test 2 och Test 3 redov isas i Figur 4. Vid dessa avverkningar 
klassificerade skördaren stockarna i grupperna FRK och SVK. Utfallen i justerverket delades 
  
 Utgåva: 
Klar 
2022-06-20 Sida:  8(
17) 
upp i fyra kvaliteter där processfel såsom sprickor  och vankant subtraherades från sorteringen 
så att endast plankans stockkvalitet bedömdes. Klas serna F555 och F575 representerar 
godkända friskkvistplank och de resterande S535 och  S600 ej godkända. 
 
Figur 4. Överensstämmelse mellan skördarens klassificering o ch justerverkets utfall för avverkning 2 och 3.  
Resultaten visar att de friskkvistklassade stockarn a från Test 2 (FRK 0,84) och Test 3 (FRK 0,84), 
hade en precision i nivå med resultaten från tidiga re arbete ( Möller, Moberg och Sondell 
2003 ). I det arbetet låg andelen godkända friskkvistpla nk på 80% medan det i Test 2 och Test 
3 var 78% respektive 83%. 
 
Det som skiljer det här projektet från Möller, Moberg och Sondell 2003, är att då 
friskkvistkvoten 0,84 används, vilket gjordes i Tes t 2 och Test 3, så kommer friskkvistcylindern 
att ligga så långt ned i trädet att endast rotstock arna kommer påverkas, dvs det är endast 
denna stocktyp som kan klassas som frisk- eller sva rtkviststock i skördaren. Alla andra 
stocktyper kommer att klassas som friskkviststockar . Detta betyder att för att kunna 
undersöka ifall friskkvistcylindern är rätt placera d i trädet behöver resultaten för rotstockarna 
isoleras när resultaten i det här projektet analyse ras.  
 
 Utgåva: 
Klar 
2022-06-20 Sida:  9(
17) 
 
Figur 5. Rotstockens utfall i Justerverket i jämför else mot skördarens klassificering. 
Kopplingen av data från timmersorteringen till ensk ild planka från Test 2 var dessvärre ur 
funktion vid testtillfället vilket gjorde att rotst ockens resultat inte kunde isoleras från 
topp/mellanstockarnas utfall. Resultatet från Test 3 visar dock att 53% av planken från 
skördarens friskkvistklassificerade rotstockarna oc kså blev friskkvistplank i justerverket. I de 
rotstockar som klassades som svartkvist blev 67% sa mma kvalitet som i justerverket, se Figur 
5. 
3.2 Delprojekt 2 – algoritmutveckling i timmersorte ring 
Den befintliga friskkvistmodellen i röntgensorterin gen består av två minimivärden som måste 
uppfyllas i båda röntgenriktningarna för att stocke n ska klassas som friskkviststock. 
Medelarean av kvistkluster ska vara över en viss gr äns och den totala kvistarean ska överstiga 
ett annat gränsvärde. Tabell 2 visar resultatet som  de gränsvärdena ger i den matchade 
datamängden, både i antal stockar och i procent av justerverkets bedömning. Precision på 
raden ”FRK” visar hur många procent av de stockar m odellen bedömt som FRK som är rätt. 
Sensitivitet på kolumnen ”FRK” visar hur stor andel  av de faktiska friskkviststockarna som 
bedömts som FRK av modellen. 
  
 Utgåva: 
Klar 
2022-06-20 Sida:  10 
(17)  
 
Tabell 2. Sammanblandningstabeller som visar hur nu varande friskkvistmodeller för rotstockar samt topp - och mellanstockar 
presterar jämfört med justerverkets bedömning på av  FRK, samt en summerad tabell där kombinationen av de två modellerna 
presenteras. 
  Medelkvalitet Justerverk   Nuvarande 
Röntgenmodell 
Rotstockar  FRK  SVK  Total  
  Antal % Antal %  Precision  
FRK 27 65,9% 14 34,1% 41 65,9% 
SVK 34 17,3% 162 82,7% 196 82,7% 
Total 61 25,7% 176 74,3% 237  
Sensitivitet  44,3%  92,0%  Noggrannhet 79,7% 
     Nuvarande 
Topp-
Mellanstockar  FRK  SVK  Total  
FRK 78 88,6% 10 11,4% 88 88,6% 
SVK 48 28,4% 121 71,6% 169 71,6% 
Total 126 49,0% 131 51,0% 257  
Sensitivitet  61,9%  92,4%  Noggrannhet 77,4% 
     Nuvarande 
Alla stockar  FRK  SVK  Total  
FRK 105 81,4% 24 18,6% 129 81,4% 
SVK 82 22,5% 283 77,5% 365 77,5% 
Total 187 37,9% 307 62,1% 494  
Sensitivitet  56,1%  92,2%  Noggrannhet 78,5% 
 
Den befintliga modellen ger en utgångspunkt för att  bedöma nya modeller, men i tabellen går 
det också att utläsa att den är bättre på att korre kt bedöma topp- och mellanstockar än 
rotstockar, med en sensitivitet på bara 44% på rots tockarna. 
 
Flera olika typer av modeller har utvärderats. Logi stisk regression och neurala nätverk gav 
lägre precision än den befintliga modellen och har därför inte tagits med i jämförelsen. En 
modell baserad på Partial Least Squares/Projection to Latent Structures (PLS) gav högre 
precision än den befintliga modellen och det var mö jligt att justera tröskelvärdet för att 
matcha precisionen med den befintliga modellen, se Tabell 3.   
    
 Utgåva: 
Klar 
2022-06-20 Sida:  11 
(17)  
 
Tabell 3. Sammanblandningstabeller som visar hur pr ediktionsmodeller baserad på PLS för rotstockar sam t topp- och 
mellanstockar presterar jämfört med justerverkets b edömning på av FRK, samt en summerad tabell där kom binationen av de 
två modellerna presenteras. 
  Medelkvalitet Justerverk   PLS Rotstockar  FRK  SVK  Total  
FRK 27 67,5% 13 32,5% 40 67,5% 
SVK 34 17,3% 163 82,7% 197 82,7% 
Sensitivitet  44,3%  92,6%  Noggrannhet 80,2% 
     PLS Topp- 
FRK 93 90,3% 10 9,7% 103 90,3% 
SVK 33 21,4% 121 78,6% 154 78,6% 
Sensitivitet  73,8%  92,4%  Noggrannhet 83,3% 
     PLS Alla stockar  FRK  SVK  Total  
FRK 120 83,9% 23 16,1% 143 83,9% 
SVK 67 19,1% 284 80,9% 351 80,9% 
Sensitivitet  64,2%  92,5%  Noggrannhet 81,8% 
 
Genom att jämföra Tabell 3 med Tabell 2 kan man se att den nya algoritmen fångar 64% av 
alla friskkvistiga plankor med lite högre precision  än den befintliga modellen, vilket är en 
ökning med 15%. 
    
 Utgåva: 
Klar 
2022-06-20 Sida:  12 
(17)  
3.3 Delprojekt 3 - simulering av ökad friskkvistvol ym och konse-
kvenser för det totala timmerutfallet 
Med hjälp av apteringsprogrammet Timan 4.0 undersök tes hur stora effekterna skulle bli på 
timmerleveransen till sågverket i Seskarö ifall aut omatisk friskkvistaptering och resultatet från 
delprojekt 1 skulle tillämpas i praktiken, se Figur  6. 
 
Figur 6. Simuleringsutfall i Timan 4.0 vid olika värden på F riskkviststocken. 
Med den aptering som används idag bedöms inga rotst ockar som friskkvistiga i skördaren. 
Även om en del av dessa senare bedöms som friskkvis tstockar i timmersorteringen så är de 
apterade i fel längder i förhållande till vad som ä r önskvärt för friskkvistprodukter. Ifall ett 
uttag av friskkviststockar tillåts från rotstockarn a, men priserna sätts lika för friskkviststockar 
och svartkviststockar, ökar andelen friskkviststock ar från 8% till 12% av den totala virkes-
volymen. En relativ prisökning på friskkviststockar  på 2,5% respektive 5% resulterar i att 
volymsandelen friskkviststockar ökar till 17% respe ktive 20%. Denna ökning motsvarar 112% 
resp. 150%  i jämförelse mot dagens nivåer. Ökningen tas uteslu tande från de svartkvistiga 
rotstockarnas andel vilket gör att andelen massaved  och klentimmer förblir oförändrade. 
 
Prisförändringens inverkan på virkets medellängd un dersöktes också, se Figur 7. 
  
 Utgåva: 
Klar 
2022-06-20 Sida:  13 
(17)  
 
Figur 7. Friskkviststockens relativa värdes inverka n på virkets medellängd. 
Den enda stora förändringen är att medellängden för  den friskkvistiga stocken ökar från 457 
till 478 cm, se Figur 7. Eftersom hela volymökninge n av friskkviststockar kommer från den 
svartkvistiga rotstocken blir slutsatsen att det sk er en förlängning av rotstocken som gör att 
dessa byter kvalitet. Denna förlängning sker hos bå de korta och långa rotstockar med 
resultatet att medellängden på de svartkvistiga rot stockarnas inte påverkas. 
4. Diskussion 
på marknaden. De tre delprojekten tillsammans visar  att genom en anpassad aptering i skogen 
och ökad precision i röntgensorteringen skulle det samlade utfallet öka. En nyckel i detta är 
modern spårbarhetsteknik där enskilda plankor koppl as till deras ursprungsstock och i 
slutänden till vilken avverkning timret kommer ifrå n. 
 
Eftersom antalet avverkningar som ingick i detta pr ojekt var få går det inte att med säkerhet 
verifiera sambanden mellan FKC och DBH men resultat en går i linje med den tidigare studien 
(Möller, Moberg och Sondell 2003 ). Det är även troligt, med hänvisning till tidigar e rapport , 
att beståndsåldern också påverkar resultatet. Ifall  önskan är att öka utfallet friskkviststockar i 
den skogliga produktionen bör sambandet förfinas ge nom fler testavverkningar från olika 
växtmiljöer och med varierande beståndsålder. 
 
En fungerande egenskapsbaserad aptering skulle inne bära att informationen om vad som 
finns i skog- och väglager förfinas. Sågverkskunder na kan därmed också förses med skarpare 
uppgifter om vilka produkter som är att vänta i kom mande timmerleveranser.  
  
 Utgåva: 
Klar 
2022-06-20 Sida:  14 
(17)  
En intressant aspekt är vad som händer med den svar tkvistiga rotstocken efter att volymen 
friskkviststockar maximerats. Eventuellt ökar andel en stockar med hög hållfasthet i denna 
stocktyp. Majoriteten av de stora kvistarna, vilka påverkar hållfastheten negativt, hamnar i de 
friskkvistiga stockarna. Genom att optimera apterin gen mot friskkvistprodukter kan det alltså 
finnas en potential att samtidigt  öka andelen rotstockar som lämpar sig för produkti on av 
lamina till den japanska marknaden ( Olofsson et al. 2021 ). 
 
Algoritmutvecklingen i det här projektet möjliggjor des av spårbarheten mellan justerverket 
och röntgensorteringen. Samma spårbarhet öppnar dör ren för ännu större datamängder, 
vilket är en av grundförutsättningarna för en röntg ensortering där röntgenbilderna kan 
användas för att bygga prediktionsmodeller med hjäl p av djupa neurala nätverk utan att först 
parameteriseras. Potentialen i algoritmer och stati stiska modeller, baserade på de 
parameteriserade data som finns tillgängligt idag, är ändå hög. Det finns också fortfarande 
outforskade strategier, framförallt i hur de olika stockarna kan grupperas för att kunna skapa 
bättre samband och därigenom förstärka modellerna. 
 
För att få mer produktanpassad produktion i skogen behöver sannolikt även styrparametrarna 
i skogsföretagens virkesflöde utvecklas. Idag görs ofta analyser av potentiellt produktutfall 
med hjälp av uppgifter om tex volym och medelstam f ör de förekommande trädslagen i 
bestånden. I styrningen av flödet matchas dessa ana lyser med beståndets geografiska läge 
och leveransplaner till kund. Med ett flödessystem som på sikt även hämtar in andra kända 
skogliga data såsom beståndsålder, bonitet och höjd  över havet finns potential att göra mer 
förfinade analyser av produktutfallet i varje enski lt bestånd. För att realisera den potentialen 
krävs förstås att dessa analyser vilar på fler och säkra samband mellan växtplats och 
slutprodukt i den skogliga värdekedjan. 
 
Möller, J. J., Moberg, L., & Sondell, J. (2003). Au tomatisk friskkvistaptering med skördare, 
studie av tall hos Sveaskog våren 2003. Arbetsrappo rt nr 558 2003. Skogforsk. 
 
Olofsson, D., Hägg, L., Vikberg, T., & Eklund, A. ( 2021). Mera rätt råvara 2.0: Slutrapport. 
Träcentrum Norr. 
 
 Om TräCentrum Norr 
En centrumbildning vid Luleå tekniska universitet.  
Målet för TräCentrum Norr är en svensk träindustri som 
genom nya/utvecklade produkter, system och tjänster  kan öka 
förädlingsvärdet och stärka konkurrenskraften till gagn för 
såväl företagen som hela samhället. 
 
Deltagande parter i TräCentrum Norr är: Derome, Lin dbäcks 
Bygg, Martinsons, SCA Wood, Norra Skog, Sågverken 
Mellansverige, SÅGAB, Sveaskog, Setra, Holmen, Lule å 
tekniska universitet, RISE Research institute of Sw eden, 
Skellefteå kommun och Piteå kommun. 
 
Övertrycksandning (PAP) vid sömnapné hos vuxna 

    Hoppa till textinnehållet
  
Kontakt

Lättläst

            Lyssna
          
                  Publikationer
                
                  Vår metod
                
                  Utbildning
                
                  Vetenskapliga kunskapsluckor
                
                  Om SBU
                
          Meny
        
          Sök
        
Om SBUVisa undermenyInstruktion & regleringsbrev
Lättläst om SBU
Fråga SBU
Jobba hos ossVisa undermeny
Samverkan och nätverkVisa undermeny
Remissvar
Årsredovisning
OrganisationVisa undermeny
Jäv, intressekonflikter eller andra bindningar
Kort om SBU på andra språk
Vårt arbete med Agenda 2030
Alumni

Pågående projektVisa undermenyFörebygga och minska ungdomskriminalitet i Norden
Förstudie avseende alternativa metoder till tvångsåtgärder inom Statens institutionsstyrelse, den psykiatriska tvångsvården och den rättspsykiatriska vården
Indikerad prevention av suicid för barn och ungdomar
Vård vid sexuellt våld
Ånger vid könsdysfori
Effekten av SGLT2-hämmare för patienter med hjärtsvikt oavsett förekomst av diabetes
Effekten av PCSK9-hämmare och/eller ezetimib, med eller utan statinbehandling, för kardiovaskulär riskminskning
Uppdatering: Funktionstillstånd och funktionshinder – Kunskapsläget för arbetsmetoder och insatser
Arbetsmiljöns betydelse för astma och KOL
Underlag till nationella riktlinjer för vård vid ätstörning
Preventiva insatser mot könsstympning av flickor och kvinnor
Insatser för att förebygga och minska gängrelaterad brottslighet bland barn och unga vuxna
Behandling av barn och unga med mild till måttlig psykisk ohälsa. Första linjen
Prioritering av forskningsfrågor gällande diagnostik och behandling av lipödem
Effekter av behandling och sociala stödinsatser vid samsjuklighet
Prioritering av vetenskapliga kunskapsluckor inom psykisk sjukdom och psykisk ohälsa
Vetenskapligt underlag till Socialstyrelsens nationella riktlinjer för förlossningsvården
Prioriterade utfall för behandlingsstudier gällande vulvodyni
Abort i hemmet
Underlag till nationella riktlinjer för neuropsykiatriska funktionsnedsättningar (NPF)

Vår metodVisa undermenyPrioriterade utfall, Core Outcome set (COS)
SBU:s metodbok
Hälsoekonomi
Evidens på 8 minuter
Våra processer
Utvecklingsprojekt
Filmer om hur man gör en systematisk översikt
Övriga metoder

PressVisa undermenyPressmeddelandenVisa undermeny
PressbilderVisa undermeny
Citera SBU-rapporter
Prenumerera på information från SBU
Tidigare nyhetsbrev

KontaktVisa undermenyPress
Föreslå en fråga som SBU bör undersöka
Prenumerera på informationVisa undermeny
Om webbplatsenVisa undermeny
TillgänglighetsredogörelseVisa undermeny
Att skicka Svefaktura
Om personuppgifter
Visselblåsare

Nyheter
Kunskapsluckor

Kontakt

Lättläst

            Lyssna
          
Övertrycksandning kan förebygga allvarliga hjärt-kärlhändelser hos personer med andningsuppehåll under sömnen på grund av trånga eller tilltäppta andningsvägar, så kallad obstruktiv sömnapné. En viktig förutsättning är förmodligen att andningssystemet används mer än fyra timmar per natt. Det finns däremot inte studieresultat som visar att övertrycksandning minskar risken hos patienter med så kallad central sömnapné. Det konstaterar SBU som granskat en australiensk forskningsöversikt i ämnet.

                        Lästid: ca 15 min
                    
                            Publicerad: 2018-10-24

Publikationstyp:
SBU Kommenterar

Dela:

Andra aktörers systematiska översikter kvalitetsgranskas av medarbetare på SBU och kommenteras ur ett svenskt perspektiv av ämnessakkunniga samt av oberoende granskare.

Stäng

Är du patient/anhörig?
Har du frågor om egna eller anhörigas sjukdomar – kontakta din vårdgivare eller handläggare.

Till 1177 (öppnas i nytt fönster)

Stäng

Inledning
Det finns två huvudtyper av sömnapné, obstruktiv respektive central sömnapné. För båda typerna av sömnapné kan behandling med övertrycksandning (se Faktaruta 4) komma ifråga.
Vid obstruktiv sömnapné (OSA) förekommer upprepade andningsuppehåll (apnéer) under sömn på grund av ofri övre luftväg. Följden blir nedsatt syresättning i blodet och frisättning av stresshormoner. De patienter som söker sjukvård snarkar och är i allmänhet dagtrötta. Personer med obstruktiv sömnapné har en ökad förekomst av hjärt-kärlsjukdom i form av stroke, förmaksflimmer, högt blodtryck och kranskärlsjukdom.
Behandling med kontinuerlig övertrycksandning (”continous positive airway pressure, CPAP”) under minst fyra timmar per natt används vid andningsuppehåll och förekommande dagtrötthet. Patienter med svår sömnapné och besvärande dagtrötthet har ofta hög följsamhet till behandlingen medan de som har lindrig sömnapné eller ingen dagtrötthet har sämre följsamhet.
Central sömnapné (CSA) kan bero på olika orsaker som störd andningsreglering i hjärnan, direkta läkemedelseffekter eller nedsatt hjärtfunktion. Patienter med CSA brukar inte snarka och dagtrötthet är mer sällsynt.
Servoventilator (adaptiv servo-ventilation, ASV) är en icke-invasiv ventilator som kompenserar för centrala apnéer med servo-kontrollerat tryckunderstöd under inandning och positivt luftvägstryck under utandning.
Här sammanfattar och kommenterar SBU en systematisk litteraturöversikt från 2017. Översikten har undersökt hur PAP (CPAP eller ASV) i en patientgrupp med central eller obstruktiv sömnapné påverkar risken för allvarliga hjärt-kärlhändelser och död.
Kommenterad rapport
Yu J, et al. Association of positive airway pressure with cardiovascular events and death in adults with sleep apnea. Systematic review and meta-analysis. JAMA 2017;318(2):156-66.
Publicerad: Juli 2017 Senaste sökning: Mars 2017
SBU:s sammanfattning
Den systematiska översikten har studerat effekten av PAP-behandling vid obstruktiv och central sömnapné. En svaghet hos översikten är att det är väsentliga skillnader mellan de olika studiernas försöksdeltagare.
Översikten fokuserar på resultat för övertrycksandning vid obstruktiv eller central sömnapné sammantaget, trots att det är två helt olika sjukdomar med olika orsaker, behandlingsstrategier och konsekvenser. Möjligheten till specifika slutsatser för respektive apnédiagnos är därför begränsad. Översiktens författare visar enligt de primära utfallsmåtten att PAP-behandling inte resulterar i en bättre överlevnad eller minskad risk för allvarliga kardiovaskulära händelser för den samlade patientgruppen som har antingen obstruktiv eller central sömnapné.
Behandling med ASV kan leda till mer skada än nytta och innebära avsevärd risk hos hjärtsviktspatienter med kraftigt reducerad pumpfunktion (≤45 % ejektionsfraktion) och huvudsakligen central sömnapné. Detta ligger i linje med ett uttalande från European Respiratory Society och arbetet i en europeisk multinationell arbetsgrupp [1] som anger att ASV är kontraindicerat i denna patientgrupp.
SBU:s kommentar

Personer som ingår i de studier som inkluderades i den systematiska översikten skiljer sig i flera hänseenden från de svenska patienter som idag får CPAP som behandling mot obstruktiv sömnapné (kvalitetsregister SWEDEVOX och SESAR). Graden av sömnapné* och dagtrötthet**  är mer uttalad hos patienter i Sverige. Personer med svår sömnapné och dagtrötthet, det vill säga de som har stark indikation för CPAP har i många studier exkluderas, vilket kan ha bidragit till en generellt låg användning (mindre än fyra timmar) av CPAP i de ingående studierna. Uppföljningstiderna var förhållandevis korta för att utvärdera förekomsten av hjärt-kärlkomplikationer i relation till behandling av övertrycksandning. I sex av studierna varierade uppföljningstiden (median) mellan 6 månader och cirka 2 år. I fyra publikationer var uppföljningstiden cirka 4 år.
Två studier undersökte effekt av CPAP och ASV vid central sömnapné hos patienter med hjärtsvikt och kraftigt reducerad pumpfunktion [2,3]. I studien där ASV användes hade patienterna en ökad kardiovaskulär och total dödlighet [2]. Den andra studien som undersökte effekt av CPAP avbröts i förtid på grund av tecken till en möjlig ökad dödlighet efter initiering av CPAP-terapi, generell lågt antal dödsfall och därmed bristande statistisk styrka [3]. I slutrapporten fann man dock ingen skillnad i dödlighet med CPAP respektive placebo. Tillsammans talar dessa studier starkt emot användandet av CPAP eller ASV vid central sömnapné hos patienter med kraftigt reducerad pumpfunktion (ejektionsfraktion ≤45 %).
Översikten redovisar att risken för kardiovaskulära händelser är lägre i gruppen patienter med obstruktiv sömnapné som använder CPAP mer än fyra timmar per dygn, vilken är rekommenderad minsta behandlingstid. Resultaten baseras på subgruppsanalyser.
Det finns ett behov av forskning om effekten av CPAP-behandling efter stroke. En av studierna visade en minskad kardiovaskulär mortalitet av CPAP-behandling av strokepatienter med obstruktiv sömnapné [4] vilket även har rapporterats tidigare [5].
Särskild försiktighet behöver iakttas vid behandling av patienter med nedsatt pumpfunktion där både obstruktiva och centrala andningsstörningar förekommer.

*AHI 35,5 i Sverige, AHI 29 i SAFE-studie. **ESS-score 10,3 i Sverige, 7,4 i SAFE-studien eller 5.5 i RICCADSA-studien.
Sammanfattning av originalrapporten
Den systematiska översikten sammanfattar resultaten från tio randomiserade kontrollerade studier (RCT) som har utvärderat förekomsten av allvarliga kardiovaskulära händelser efter PAP-behandling, CPAP eller ASV, jämfört med ingen behandling eller ”PAP-sham” (låtsasbehandling) hos vuxna med obstruktiv sömnapné (OSA) eller central sömnapné (CSA).
Gällande obstruktiv sömnapné är åtta studier inkluderade, varav fyra studier har inkluderat patienter med hjärtkärlsjukdom och en med äldre patienter över 65 år (medelålder 71 år). De flesta studierna exkluderade personer med dagtrötthet. I sex av de åtta studierna hade majoriteten av patienterna en låg följsamhet till användning av CPAP. Totalt var 7 266 patienter inkluderade (5 683 OSA och 1 583 CSA). Studiepopulationerna varierade från 83 till 2 717 deltagare och uppföljningstiden (median) varierade stort från 6 till 68 månader.
Litteratursökningen omfattade publikationer till och med juli 2017. En av studierna är från 2005, resterande nio är publicerade under 2010 eller senare. Sju av studierna är multicenterstudier.
Diagnosen sömnapné ställdes med polysomnografi i tre studier, med polygrafi i fem och med pulsoximetri i en av studierna (se Faktaruta 3). Behandlingstiden per dygn varierade i genomsnitt mellan 1,4 timmar till 6,6 timmar. I en av studierna var patienter och personal blindade för interventionen. I nio av studierna var utvärderingen blindad gällande kardiovaskulärt utfall. De primära utfallsmåtten var allvarliga kardiovaskulära händelser (kardiovaskulär död, stroke och akut koronart syndrom som till exempel akut hjärtinfarkt) samt allvarlig kardiovaskulär händelse i form av inläggning på grund av instabil kärlkramp.
Några studier rapporterade också sekundära utfallsmått som förändringar i blodtryck, ”body mass index”, blodfetter, blodglukos, HbA1c och mått på livskvalitet med olika utvärderingsinstrument som Epworth Sleepiness Scale (ESS), Sleep Apnea Quality of Life Index (SAQLI), European Quality of Life-5 Dimensions (EQ-5) the 36-item Short Form (SF-36) och the Hospital Anxiety and Depression Scale (HADS).
Resultat
Användning av PAP var jämfört med kontrollbehandling inte associerad med minskad risk för allvarligare kardiovaskulära händelser (relativ risk (RR) 0,77; 95 % KI, 0,53 till 1,13 och riskskillnad (RD) 0,01; 95 % KI, −0,03 till 0,01).
Användning av PAP var jämfört med kontrollbehandling inte associerad med minskad risk för kardiovaskulär död (RR 1,15; 95 % KI, 0,88 till 1,50 och RD 0,00; 95 % KI, −0,02 till 0,02; p=0,87).
Användning av PAP var jämfört med kontrollbehandling inte associerad med minskad risk för dödlighet av icke kardiovaskulära orsaker (RR 0,85; 95 % KI, 0,60 till 1,19 och RD 0,00; 95 % KI, −0,01 till 0,01).
Användning av PAP var jämfört med kontrollbehandling inte associerad med minskad risk för total dödlighet (RR 1,13; 95 % KI ,0,99 till 1,29 och RD 0,00; 95 % KI, −0,01 till 0,01).
Inte heller påvisades något samband mellan PAP och minskad risk för:
– akut koronart syndrom (RR 1,00; 95 % KI, 0,65 till 1,55 och RD −0,00; 95 % KI, −0, 02 till 0,01)
– stroke (RR 0,90; 95 % KI, 0,66 till 1,21 och RD −0,00; 95 % KI, −0,02 till 0, 01)
– sjukhusvård för instabil kärlkramp (RR 1,15; 95 % KI, 0,89 till 1,49 och RD 0,01; 95 % KI, −0,01 till 0,03)
– hjärtsvikt (RR 1,03; 95 % KI, 0,92 till 1,16 och RD 0,00; 95 % KI, −0,01 till 0,01).
En studie inkluderade patienter efter genomgången förstagångsstroke och måttlig till svår sömnapné och fann en minskad andel kardiovaskulär död i CPAP-gruppen [4]. Två studier inkluderade patienter med kranskärlsjukdom och sömnapné utan svår dagtrötthet [6,7]. I båda studierna var toleransen till CPAP låg och utan effekt på kardiovaskulära utfallsmått. En av dessa studier, den största studien, fann dock en minskad förekomst av stroke bland patienter med god följsamhet till CPAP [7]. Ytterligare en studie fann en minskad förekomst av kardiovaskulära händelser bland de med god CPAP-användning [8].
Översiktens resultat om minskad risk för kardiovaskulära händelser i gruppen patienter med obstruktiv sömnapné som använder CPAP mer än fyra timmar per dygn, baseras på en subgruppsanalys.
– följsamhet till behandling <4 timmar/dygn (RR 1,05; 95 % KI 0,84 till 1,31).
– följsamhet till behandling >4 timmar/dygn (RR 0,58; 95 % KI 0,34 till 0,99).
Metaregressionsanalysen visade ett samband mellan graden av sömnighet och flera resultat gällande livskvalitet med fysiskt och mentalt välbefinnande. Däremot fanns inget samband med uppföljningsvariabler som uppföljningstidens längd, följsamhet till CPAP-behandlingen eller initial apné-hypoapnéindex. Något samband kunde inte heller påvisas med blodtryck, BMI, blodlipider, blodsocker eller ED-5D.
Ingen stark indikation kunde påvisas för publikationsbias utom gällande resultatet för allvarlig kardiovaskulär komplikation (p=0,03)
Originalrapportens slutsatser
Användning av PAP jämfört med ingen behandling eller inte verksam PAP-behandling (”sham treatment”) var inte associerad med minskad risk för kardiovaskulära komplikationer eller död för patienter med sömnapné. Även om det finns behandlingsvinster (gällande livskvaliteter) med PAP-behandling för sömnapné motiverar inte de vinsterna PAP-behandling med målsättningen att förhindra allvarliga kardiovaskulära utfall.
SBU:s granskning av originalrapporten
Vid SBU:s genomgång av originalrapporten användes en granskningsmall för systematiska översikter som kallas AMSTAR [9]. Granskningen visade att litteratursökning, studieurval och dataextraktion uppfyllde definierade kvalitetskrav för en systematisk översikt.
Lästips
SBU. Obstruktivt sömnapnésyndrom – diagnostik och behandling. En systematisk litteraturöversikt. Stockholm: Statens beredning för medicinsk utvärdering (SBU); 2007. SBU-rapport nr 184E. ISBN 978-91-85413-16-4.
Nationella riktlinjer för utredning av misstänkt sömnapné hos vuxna (www.sesar.se). Riktlinjer CPAP vid sömnapné 2017
Årsrapport SESAR och SWEDEVOX 
L Grote. Behandling av centrala andningsstörningar under sömn. Lung & Allergi Forum 2017;3:11-3.

Randerath W, Verbraecken J, Andreas S, Arzt M, Bloch KE, Brack T, et al. Definition, discrimination, diagnosis and treatment of central breathing disturbances during sleep. Eur Respir J 2017;49(1).
Cowie MR, Woehrle H, Wegscheider K, Angermann C, d'Ortho MP, Erdmann E, et al. Adaptive Servo-Ventilation for Central Sleep Apnea in Systolic Heart Failure. N Engl J Med 2015;373(12):1095-105.
Bradley TD, Logan AG, Kimoff RJ, Series F, Morrison D, Ferguson K, et al. Continuous positive airway pressure for central sleep apnea and heart failure. N Engl J Med 2005;353(19):2025-33.
Parra O, Sanchez-Armengol A, Capote F, Bonnin M, Arboix A, Campos-Rodriguez F, et al. Efficacy of continuous positive airway pressure treatment on 5-year survival in patients with ischaemic stroke and obstructive sleep apnea: a randomized controlled trial. J Sleep Res 2015;24(1):47-53.
Sahlin C, Sandberg O, Gustafson Y, Bucht G, Carlberg B, Stenlund H, et al. Obstructive sleep apnea is a risk factor for death in patients with stroke: a 10-year follow-up. Arch Intern Med 2008;168(3):297-301.
Peker Y, Glantz H, Eulenburg C, Wegscheider K, Herlitz J, Thunstrom E. Effect of positive airway pressure on cardiovascular outcomes in coronary artery disease patients with nonsleepy obstructive sleep apnea. The RICCADSA Randomized Controlled Trial. Am J Respir Crit Care Med 2016;194(5):613-20.
McEvoy RD, Antic NA, Heeley E, Luo Y, Ou Q, Zhang X, et al. CPAP for Prevention of Cardiovascular Events in Obstructive Sleep Apnea. N Engl J Med 2016;375(10):919-31.
Barbe F, Duran-Cantolla J, Sanchez-de-la-Torre M, Martinez-Alonso M, Carmona C, Barcelo A, et al. Effect of continuous positive airway pressure on the incidence of hypertension and cardiovascular events in nonsleepy patients with obstructive sleep apnea: a randomized controlled trial. JAMA 2012;307(20):2161-8.
Shea BJ, Grimshaw JM, Wells GA, Boers M, Andersson N, Hamel C, et al. Development of AMSTAR: a measurement tool to assess the methodological quality of systematic reviews. BMC Med Res Methodol 2007;7:10.

Ladda ner rapport

Kontakta SBU

Publicerad:
2018-10-24
Rapportnr:
2018_08
Diarienr:
SBU 2018/68

                        https://www.sbu.se/2018_08
                    
Faktaruta 1

Obstruktiv sömnapné (OSA)
Obstruktiv sömnapné (OSA) karakteriseras av upprepade andningsuppehåll orsakade av partiell eller komplett obstruktion av den övre andningsvägen under sömn. Andningsstörningar i sin tur leder till korta sömnavbrott (så kallade arousals) med störd nattsömn som följd. Högt blodtryck är vanligt vid sömnapné och kan leda till svårbehandlad hypertoni. Det har rapporterats ökad förekomst av ischemisk hjärtsjukdom, förmaksflimmer, stroke och diabetes mellitus typ 2 vid sömnapné. Risken för trafikolycksfall är ökad vid obehandlad OSA.
Obstruktiv sömnapné förekommer i alla åldrar men är vanligast hos vuxna mellan 50 till 70 år. Uppskattningsvis har 300 000–400 000 svenskar kliniskt betydelsefull OSA. OSA är dubbelt så vanligt hos män som hos kvinnor. Övervikt innebär en ökad risk för sömnapné.
Central sömnapné (CSA)
Central sömnapné (CSA) kan bero på olika orsaker som störd cerebral andningsreglering, direkta läkemedelseffekter eller nedsatt hjärtfunktion. Patienter med CSA brukar inte snarka och dagtrötthet är mer sällsynt.
Det förekommer däremot att vissa patienter med central sömnapné kan ha betydande symtom. Cheyne-Stokes andning är ett andningsmönster med successivt ökade tidalvolymer (andetag) som sedan minskar och övergår i ett andningsuppehåll. Ungefär 25 procent av patienter med hjärtsvikt har frekventa perioder med Cheyne-Stokes andning under sömn. Cheyne-Stokes andning med centrala apnéer förekommer även vid förmaksflimmer och stroke.

Faktaruta 2

Instabil angina (kärlkramp)
Kärlkramp definieras som bröstsmärtor eller obehagskänsla i bröstet som uppkommer anfallsvis beroende på minskad blodförsörjning till hjärtmuskeln. Vid instabil angina debuterar eller utvecklas symtomen under kort tid.
Akut koronart syndrom
Akut koronart syndrom är ett samlingsbegrepp för flera allvarliga kranskärlsjukdomar som instabil angina och hjärtinfarkt. Samlingsbegreppet används eftersom den initiala sjukdomsbilden och behandlingen av de ingående diagnoserna ofta är desamma.

Faktaruta 3

Diagnos av sömnapné
Nationella riktlinjer för utredning av misstänkt sömnapné hos vuxna har publicerats 2018 av kvalitetsregister SESAR (www.sesar.se). Referensstandard för diagnos av sömnapné är registrering med polysomnografi (PSG) under en natt varvid antal apnéer, sömntid och differentiering av obstruktiva och centrala apnéer tolkas manuellt. Med hudelektroder registreras kontinuerligt den elektriska aktiviteten i hjärnbarken (EEG), ögonrörelser (EOG) och tonus i munbottens muskulatur (EMG).
En enklare metod är polygrafi med mätning av luftflöde, andningsrörelser, pusloximetri och kroppsposition. Polygrafi har god sensitivitet och specificitet mot polysomnografi och kan skilja mellan central och obstruktiv sömnapné förutsatt att registreringarna granskas manuellt [10]. Enbart pulsoximetri är otillräcklig som diagnostisk metod för sömnapné.
Apné-hypopnéindex (AHI) är medelantalet andningsuppehåll per timmes sömn. Lindrig sömnapné definieras som AHI 5–15, måttlig som AHI 15–30 och grav sömnapné vid AHI >30.

Faktaruta 4

Övertrycksandning
Det finns två huvudtyper av apparatur för övertrycksandning, Continuous positive airway pressure (CPAP) och Adaptiv servo-ventilation (ASV).
          
CPAP-masker finns i olika utföranden. Två vanliga typer är helmask och näsmask.
Continuous positive airway pressure (CPAP)
Behandling med CPAP är en etablerad behandlingsform vid obstruktiv sömnapné med mycket god effekt mot andningsuppehåll och dagtrötthet. Den är indicerad vid måttlig till svår sömnapné. Behandlingen innebär att ett positivt luftvägstryck genereras i en CPAP-apparat och ges nattetid till patienten via ett slangsystem och näsmask. Det finns olika typer av andningsmasker, se bild. CPAP bör användas hela natten alla nätter i veckan, och ska användas minst 4 timmar per natt. Patienter med svår sömnapné och besvärande dagtrötthet har ofta hög följsamhet till behandlingen medan de som har lindrig sömnapné eller ingen dagtrött har betydligt lägre följsamhet.
Adaptiv servo-ventilation (ASV)
Metoden ASV används för behandling av central sömnapné. Andningsapparaten har ett slangsystem som kopplas till en andningsmask över patientens näsa. Trycket i slangarna och därmed i patientens luftvägar kan ställas in så att en adekvat andningsvolym kan säkerställas. Enligt en algoritm i apparaten justerar sedan andningsstödet från andetag till andetag så att andningen normaliseras till det inställda målvärdet.

Faktaruta 5

Europeiska rekommendationer
Vid symtomatisk obstruktiv sömnapné hos patienter med hjärtsvikt ska behandling med CPAP erbjudas [1]. Även symtomatisk central sömnapné hos patienter med hjärtsvikt och bibehållen systolisk pumpfunktion kan CPAP eller ASV-terapi erbjudas [1]. Båda patientgrupperna kräver en systematisk uppföljning av symtomförändring under terapi och behandling bör avslutas vid utebliven symtomförbättring. Vid central sömnapné och hos patienter med en ejektionsfraktion ≤45 % är ASV behandling kontraindicerad.
I Sverige saknas nationella riktlinjer för handläggning av centrala andningsstörningar.

Projektgrupp och granskare

Projektgrupp
Sakkunnig
Karl Franklin, överläkare, universitetslektor, Institutionen för kirurgi och perioperativa vetenskaper, Umeå universitet
SBU
Claes Lennmarken, docent, projektledare
Granskare
Ludger Grote, professor, överläkare, Sömnmedicinsk avdelning, Lungkliniken, Sahlgrenska Universitetssjukhuset, Göteborg
Gert Grundström, ordförande, Apnéföreningen i Stockholm

Innehållsdeklaration

    Utvärdering av ny/etablerad metod    Systematisk litteratursökning✓ Relevansgranskning✓ Kvalitetsgranskning     Sammanvägning av resultat     Evidensgradering gjord av SBU     Evidensgradering gjord externt✓ Baseras på en systematisk litteraturöversikt     Konsensusprocess✓ Framtagen i samarbete med sakkunniga✓ Patienter/brukare medverkat     Etiska aspekter     Ekonomiska aspekter     Sociala aspekter✓ Granskad av SBU:s kvalitets- och prioriteringsgrupp     Godkänd av SBU:s nämnd

Artikel från SBU:s tidning Vetenskap & Praxis
 Riskfyllt sova med mask vid störd andningsreglering

Vid andningsuppehåll under sömnen som beror på så kallad central sömnapné är det riskfyllt att sova med övertrycksmask. Det gäller för personer som samtidigt har hjärtsvikt med dålig pumpfunktion. 
Läs mer

                Sidan publicerad 2018-10-24

SBU – Statens beredning för medicinsk och social utvärdering

              Box 6183, 102 33 StockholmS:t Eriksgatan 117Telefon: 08-412 32 00Fax: 08-411 32 60
              E-post:
              registrator@sbu.se

Hitta direkt

Press

Följ oss på:

SNS Analys nr 58. Städer och stora datamängder - SNS

SNS

Forskning
Ämnen
Kalender
SNS Play
Om SNS

Bli medlem
English

Ämnen

Ämnen
Bostäder och infrastruktur
Demokrati och samhälle
Finansiella marknader
Företagande
Hälsa, vård och omsorg
Migration och integration
Miljö, klimat och energi
Offentliga finanser
Fler ämnen
SNS

Bli medlem

English

Ämnen

Ämnen
Fler ämnen
SNS

Aktuellt

Aktuellt
Kalender
SNS Play

Press

Press
Debattartiklar
SNS i media

Bli medlem
Forskningsprogram

Brottslighet och samhälle
Ekonomisk trygghet
Framtidens energisystem
Högre utbildning och forskning
Klimatomställningen och näringslivet
SNS Demokratiråd
SNS Konjunkturråd
Vårdens och äldreomsorgens organisering och finansiering
Avslutade forskningsprojekt
Vetenskapligt råd
Forskarnätverk
Forskningsfinansiering

Seminarieserier

AI-skiftet
IIES/SNS International Policy Talks
Jämställdhet under 2020-talet
SNS/SHoF Finanspanel
Tidigare seminarieserier

Samhällsprogrammet

Anmälan och avgift
Upplägg 2023
Medverkande
FAQ
Röster om Samhällsprogrammet

SNS Job Market
Tylösandskonferensen

2023: Creating an Environment for Growth
2022: Global Power Shifts
2021: Economic Policy in the Covid World and Beyond
2020: Climate Change
2019: The AI Revolution
2018: Urbanisation and Cities
Tidigare teman och talare

Om SNS

Om SNS
SNS-priset
SNS 75 år
Historia
Medarbetare
Medlemmar
SNS lokalgrupp Skåne
Verksamhetsberättelse

Så styrs SNS

Förtroenderåd
Stadgar
Styrelse
Valberedning

Hitta hit
Kontakt
Integritetspolicy och cookies

      SNS Analys nr 58. Städer och stora datamängder

Edward Glaeser, professor i nationalekonomi, Harvard University 

          SNS Analys
        
    2019.09.24

Alla forskningsrapporter

                      Den snabbt ökande tillgången på stora datamängder (big data) från olika digitala tjänster innebär betydande möjligheter för politiker och stadsplanerare att förbättra samhällsservicen i städer, enligt Edward Glaeser, ekonomiprofessor vid Harvard University.
                    
                    sns-analys-58.pdf
                     274,5 KB PDF                  

Ett problem vid stadsutveckling är att förutse hur människor kommer att bete sig: Blir det trängsel om den nya rondellen byggs? Vilka tider används lekparken mest? Leder småbutiker till mer gatuliv? Glaeser menar att de datamängder som numera finns tillgängliga från exempelvis Google Street View, Yelp och de ”digitala fotavtryck” som vi hela tiden lämnar när vi använder internet i vår vardag kan vara till nytta. Om den här typen av data bearbetas med hjälp av prediktiva algoritmer, kan de ge städernas politiker värdefulla beslutsunderlag.
Data som genereras i våra smartphones ger ofta mer aktuell och geografiskt precis information än officiell statistik. Därför kan den officiella statistiken förbättras genom att kombineras med den här typen av användardata.
Den största potentialen ligger i att de här nya, stora och detaljerade datamängderna ger betydligt bättre möjligheter att förstå orsakssamband om de kopplas ihop med oförutsedda förändringar i städerna, till exempel höjda parkeringsavgifter eller öppnandet av en ny stor arbetsplats. På det sättet skapas nya möjligheter att utvärdera policyförändringar. Men Glaeser lyfter även fram att stora datamängder kan vara till nytta vid drift av offentlig service så väl som i prognoser över framtida ekonomisk aktivitet.
– Edward Glaeser är en av världens främsta urbanekonomer. Vi är mycket glada över att han har sammanställt resultaten från några av de senaste studierna han genomfört tillsammans med sina forskarkollegor i en SNS Analys. Förhoppningsvis bidrar rapporten till diskussionen om hur olika samhällsaktörer här i Sverige kan använda de nya datakällorna, säger Mia Horn af Rantzien, vd för SNS.
Rapporten utkommer inom ramen för SNS forskningsprojekt Hållbar samhällsbyggnad.

författare

Edward Glaeser, professor i nationalekonomi, Harvard University

kontakter

Forskningsledare
Therese Lind

          therese.lind@sns.se
        
          070-922 73 73
        
Pressansvarig
Caroline Raxell

          caroline.raxell@sns.se
        
          070-382 20 95
        
taggar

Digitalisering Samhällsbyggande

Relaterat innehåll

          Riskerna med statliga infrastrukturinvesteringar döljs  av låga räntor

        2020.05.26

          Hur ska framtidens infrastruktur finansieras?

Seminarium

        2016.08.18

          Kommersiella fastigheter i samhällsbyggandet

Forskningsrapport

        2009.10.21

Jakobsbergsgatan 18
Box 5629
114 86 Stockholm

+46 8 507 025 00
info@sns.se

Kunskapssammanställning 2016:10 Leder regler och inspektioner till en bättre arbetsmiljö?

Compilation of knowledge 2016:10 Do rules and inspections lead to a better working environment?

Occupational safety and health|Swedish Work Environment Authority|Branches of science

1
Kunskapssammanställning 2016:10
Leder regler och inspektioner 
till en bättre arbetsmiljö?  Leder regler och inspektioner 
till en bättre arbets miljö?
En systematisk litteraturgenomgång av effektiviteten av 
och förutsättningarna för reglering och tillsyn 
Christian Ståhl,  
Rehabilitering och Arbetsliv (RAR), Avdelningen för samhällsmedicin, 
Institutionen för medicin och hälsa, Linköpings universitet
HELIX Competence Centre, Linköpings universitet ISSN: 1650-3171
Omslagsfoto: Arbetsmiljöverket
Tryck: Elanders Sverige 2016 Innehåll
Förord  7
Sammanfattning  9
Regler och inspektioner påverkar arbetsmiljön   9
Vissa arbetsmiljöfrågor är särskilt svåra   10
Samarbete behövs för bättre studier   10
English summary  11
Inledning  13
Syfte och genomförande   13
Upplägg av rapporten   14
Utvecklingen av arbetsmiljöreglering och tillsynsverksamhet   14
Arbetsmiljöreglering och tillsyn i Sverige   15
Några utgångspunkter för kunskapssammanställningen   19
Förklaring av terminologi   20
Metod  23
Metod för den internationella litteraturgenomgången   23
Metod för den kompletterande sökningen   25
Resultat  27
Internationell litteratur om effekter av arbetsmiljöreglering   27
Införande av arbetsmiljöreglering   28
Införande av reglering om rökfria arbetsplatser   28
Inspektionssekvens   29
Inspektionsaktiviteter: generellt avskräckande effekter   29
Inspektionsaktiviteter: specifikt avskräckande effekter   30
Typ av kontrollverksamhet   31
Informationskampanjer   32
Sammanfattning av evidensläget i den kvantitativa 
litteraturen   32
Internationell litteratur om arbetsmiljöregleringens  
förutsättningar   33
Utformning av arbetsmiljöreglering   34
Utmaningar för regleringen   39
Inspektionsverksamhetens organisering och praxis   41
Representation av anställda   43 Litteratur med svenska data   45
Huvudresultat från tidigare sammanställningar från 
Arbetsmiljöverket   45
Arbetsmiljöarbete på arbetsplatsen   48
Skyddsombudens roll   54
Inspektioner och deras förutsättningar   55
Resultat och effekter av arbetsmiljöreglering och 
arbetsmiljöarbete   61
Diskussion  67
Effekter av arbetsmiljöreglering   67
Sanktioner ger effekt   67
Oklart om informationskampanjer ger effekt   68
Lagändringar och föreskrifter kan ge effekt   69
Förutsättningar för reglering och tillämpning   71
En global och fragmentiserad arbetsmarknad kräver samordnad 
reglering   71
Självreglering innebär utmaningar för tillsynen   72
Inspektionsverksamhet kräver en bred kompetens   73
Arbetsgivares bristande kompetens och engagemang  
utgör hinder   74
Slutsatser  77
Referenser  79
Bilaga 1: Metodbeskrivning  95
Metod för den systematiska litteraturgenomgången   95
Systematisk litteratursökning   95
Urval av studier   96
Kvalitetsgranskning, dataextrahering och  
sammanställning   97
Metod för den kompletterande sökningen   101
Bilaga 2: Söktermer, systematisk litteraturgenomgång 104
Bilaga 3: Inkluderade kvantitativa studier 105
Bilaga 4: Inkluderade kvalitativa studier 107
Bilaga 5: Inkluderade studier i den kompletterande sökningen 109 7Förord 
Arbetsmiljöverket har fått i uppdrag av regeringen att 
informera och sprida kunskap om områden av betydelse för 
arbetsmiljön. Under kommande år publiceras därför ett flertal 
kunskapssammanställningar där välrenommerade forskare 
sammanfattar kunskapsläget inom ett antal områden. Alla 
kunskapssammanställningar finns kostnadsfritt tillgängliga 
på Arbetsmiljöverkets webbplats. Där finns även filmer och 
presentationer från seminarierna som Arbetsmiljöverket arrangerar i 
samband med publicering av kunskapssammanställningarna. 
En vetenskaplig granskning av denna rapport har utförts av 
professor emeritus Kaj Frick, Avdelningen för arbetsvetenskap, 
Luleå tekniska universitet. Den slutliga utformningen ansvarar dock 
författaren själv för. 
Projektledare för denna kunskapssammanställning vid 
Arbetsmiljöverket har varit Ulrika Thomsson Myrvang. Vi vill även 
tacka övriga kollegor vid Arbetsmiljöverket som varit behjälpliga i 
arbetet med kunskapssammanställningen. 
De åsikter som uttrycks i denna kunskapssammanställning är 
författarnas egna och speglar inte nödvändigtvis Arbetsmiljöverkets 
uppfattning. 
Ann Ponton Klevestedt
Chef för enheten för statistik och analys
Arbetsmiljöverket 8 9Sammanfattning
Denna kunskapssammanställning fokuserar på effekten av regelverk 
och tillsynsverksamhet på arbetsmiljö, och på förutsättningarna 
för att utveckla och implementera regelverk. Den bygger på tre 
litteraturgenomgångar av 1) internationellt publicerade kvantitativa 
studier som undersökt effekter, 2) internationellt publicerade 
kvalitativa studier som undersökt förutsättningar för att utveckla 
och implementera regelverk, och 3) forskning från Sverige 
eller med svenska data kring samma ämnen som de två övriga 
genomgångarna.  
REGLER OCH INSPEKTIONER PÅVERKAR ARBETSMILJÖN
Sammanställningen visar att regler och inspektioner har en tydlig 
påverkan på arbetsmiljön. Ny reglering tycks vara mest effektiv när 
den är omfattande och genomförs med stor samstämmighet mellan 
aktörer; ett sådant exempel är förbud mot rökning i offentliga 
miljöer. För att öka följsamheten till nya regler måste allmänhet och 
arbetsgivare vara medvetna om dem, och i det fallet kan kampanjer 
ha en effekt. Informationsarbete och medial uppmärksamhet 
är också viktigt för att stärka de generella effekterna av 
inspektionsverksamhet. Tillsynsverksamhet tycks också ge mer 
effekt när inspektionerna kombineras med sanktioner, medan 
effekten är mindre tydlig när inspektionerna endast är rådgivande. 
Svensk lagstiftning har nyligen förändrats för att Arbetsmiljöverket 
ska kunna utfärda sanktionsavgifter, men resultatet behöver följas 
upp för att se om åtgärden får önskad effekt. 
Det saknas fortfarande tillförlitliga kvantitativa studier som 
visar vilka effekter olika sanktioner får i Sverige, men kvalitativa 
studier tyder på att arbetsgivare generellt följer inspektörernas 
rekommendationer. Överlag finns det få svenska studier som 
granskat följsamheten till arbetsmiljöreglering och hur detta 
påverkar utfall i form av olyckor, skador och sjukdomar. Därtill 
saknas det svenska studier som visar om arbetsmiljöarbetet är 
lönsamt.  10VISSA ARBETSMILJÖFRÅGOR ÄR SÄRSKILT SVÅRA
Sammanställningen visar att organisatorisk och social arbetsmiljö 
är en särskild utmaning för reglering och tillsyn. För att förbättra 
arbetsgivarnas arbete med dessa frågor behöver detta prioriteras 
av samhället och politiken, och alla åtgärder behöver bygga på 
forskning om vilka aspekter av arbetsmiljön som påverkar psykisk 
ohälsa. År 2016 infördes nya föreskrifter om organisatorisk och 
social arbetsmiljö (AFS 2015:4) som bygger på forskning, och dessa 
utgör en lovande grund för utvecklingen av det systematiska 
arbetsmiljöarbetet på detta område. 
En annan utmaning är att arbetsmarknaden blir alltmer global 
och innehåller alltmer komplexa anställningsförhållanden. 
Detta innebär en utmaning för tillsynen som oftast fokuserar på 
lokala förhållanden och inte på ansvar högre upp i leverantörs- 
och entreprenörskedjor. Dessutom kräver den globaliserade 
arbetsmarknaden att regelverket samordnas mellan myndigheter i 
olika länder. 
Inspektörer behöver således ha utbildning för att hantera 
organisatoriska och sociala risker samt komplexa 
ansvarsförhållanden. Dessutom måste de kunna tolka breda 
regelverk och samtidigt tillämpa mera detaljerade föreskrifter. Det 
behövs fler studier av organisatorisk och social arbetsmiljö och 
komplexa organisations- och anställningsförhållanden, främst för att 
visa hur regelverk utvecklas och omsätts i tillsynsverksamhet, och 
vilka effekter det får. 
SAMARBETE BEHÖVS FÖR BÄTTRE STUDIER
En slutsats från sammanställningen är att forskare och 
policyutvecklare bör samarbeta när nya förändringar införs för att 
förbättra studiedesigner, exempelvis genom randomiserade studier, 
att stegvis implementera nya regler och göra processutvärderingar. 
Därtill bör uppföljningstiderna vara tillräckligt långa för att säkert 
visa förändringarnas effekter. 11English summary
This knowledge synthesis focuses on 1) the strength of evidence 
on the effectiveness of occupational health and safety policy levers 
in creating incentives for organizations to improve occupational 
health and safety processes and outcomes; 2) how legislation 
and regulatory enforcement is planned and implemented; and 
3) Swedish studies in the field of occupational health and safety 
regulation and inspection. The synthesis is based on three literature 
reviews: 1) a systematic review of internationally published 
quantitative studies on effectiveness; 2) a systematic review of 
internationally published qualitative studies on policy development 
and implementation; and 3) a review of empirical literature with 
Swedish data of the above aspects. In the systematic reviews of the 
international literature, the quality of studies was assessed and the 
evidence was graded accordingly, while the review of the Swedish 
literature included all studies that met certain criteria of relevance 
and methodological quality. 
The synthesis shows that the introduction of new legislation seems 
most effective when it is developed and implemented in consensus 
between partners, where smoke-free workplace legislation serves 
as an example. Awareness among employers and the public is 
needed in order to improve compliance to new regulations, where 
campaigns may be effective. This is especially central in order to 
strengthen the general deterrence effects, since inspections mostly 
have effects on the inspected workplaces. Policy levers are effective 
in terms of reducing injuries and/or increasing compliance with 
legislation, where the effect is larger when sanctions are used 
compared to consultative activities. This evidence is however limited 
to a North American context, where the applicability for Swedish 
conditions is unclear; there is a lack of reliable Swedish studies 
on effectiveness of policy levers. Qualitative evidence suggests 
that employers generally follow the advice given by inspectors. 
Recent changes in Swedish legislation are in line with the literature 
reviewed, through an increased possibility of immediate sanctions to 
employers who do not reach the legislated requirements. 
The synthesis specifically points to organizational and social  12aspects of the work environment as challenges for regulation and 
inspections. Hazards related to these aspects are generally seen 
as more challenging both to prevent and to inspect. This needs 
to be prioritized by the political system in order to improve the 
employers’ management of these issues. The recent provisions 
on organizational and social work environment (AFS 2015:4) are 
promising in this regard, as they are based on research evidence 
and may be used to increase attention to these issues in workplace 
inspections. Another challenge is the increasing globalization of 
the labor market, and the complexity of employment arrangements 
related to it. This is a challenge for inspections since they are 
generally focused on local conditions rather than upstream duty-
holders in supply chains. Globalized labor markets also require 
increased international coordination of regulations. Inspectors 
thus need to have adequate competence and training to manage 
the organizational and social risks, and complex employment 
arrangements. Further, inspectors need to balance the interpretation 
of broad regulations with the application of more detailed 
provisions. More studies are needed of how these issues are 
managed by legislators and inspectorates. 
A conclusion from the synthesis is that researchers and policy 
makers need to cooperate when new legislation is introduced in 
order to improve research designs.  13Inledning
Möjligheterna att förebygga skador och sjukdomar i arbetslivet 
genom regelverk och inspektioner bygger på hur kontrollsystemen 
för detta är uppbyggda. Internationellt finns stora skillnader 
både i regelverken och i hur dessa implementeras i praktiken. 
För att kunna ha en kunskapsbaserad diskussion om befintliga 
kontrollsystem behövs en samlad kunskap om hur regelverken 
utvecklas och tillämpas i olika länder och vilka effekter det ger. 
Denna kunskapssammanställning fokuserar på just dessa frågor, 
utifrån såväl internationell som svensk forskning. 
SYFTE OCH GENOMFÖRANDE
Kunskapssammanställningen bygger på en systematisk 
litteraturgenomgång som genomfördes inom ramen för projektet 
”Systematic Review of Literature on Occupational Health and 
Safety Regulatory Effectiveness” vid Institute for Work and Health i 
Toronto, Kanada, med deltagande forskare från Kanada, Australien 
och Sverige. I projektet genomfördes två litteraturgenomgångar: en 
av den kvantitativa litteraturen, och en av den kvalitativa litteraturen. 
Frågeställningen för den kvantitativa studien var vilken evidens som 
finns för att reglering av arbetsmiljö (regelverk, inspektioner och 
andra kontrollfunktioner) påverkar arbetsgivares incitament för att 
arbeta med arbetsmiljöfrågor. Den kvalitativa studien fokuserade på 
förutsättningarna för att utveckla regelverk och implementera dem i 
praktiken. 
I den kvantitativa projektgruppen ingick Emile Tompa (ansvarig 
forskare), Christina Kalcevich, Michael Foley, Chris McLeod, Sheilah 
Hogg-Johnson, Kim Cullen, Ellen MacEachen och Emma Irvin. I 
den kvalitativa projektgruppen ingick Ellen MacEachen (ansvarig 
forskare), Agnieszka Kosny, Christian Ståhl, Fergal O’Hagan, Lisa 
Redgrift, Sarah Sanford, Christine Carrasco och Emile Tompa. 
Ansvarig för litteratursökningarna var Quenby Mahood. 
I denna kunskapssammanställning presenteras resultaten från dessa 
två litteraturgenomgångar. Därtill har rapportförfattaren gjort en 
kompletterande litteratursökning av forskning med svenska data i  14samma ämne. Den kompletterande litteratursökningen presenteras 
under en separat rubrik i resultatdelen, och diskuteras sedan i 
relation till fynden i den internationella litteraturen.  
UPPLÄGG AV RAPPORTEN
I denna inledning beskrivs först kortfattat utvecklingen av 
arbetsmiljöreglering och tillsyn, och därefter utformningen av 
den svenska arbetsmiljöregleringen. Sedan beskrivs ett antal 
utgångspunkter för kunskapssammanställningen, och en del termer 
som används i rapporten förklaras. I det följande metodkapitlet 
beskrivs tillvägagångssättet för litteratursökningarna översiktligt (en 
mer detaljerad beskrivning återfinns i bilaga 1). Därefter redovisas 
resultaten från de olika sammanställningar som gjorts, följt av 
en diskussion om resultaten från de olika litteratursökningarna. 
Rapporten avslutas med slutsatser. 
UTVECKLINGEN AV ARBETSMILJÖREGLERING OCH TILLSYNSVERKSAMHET 
Arbetsmiljöregleringen och utgångspunkterna för den skiljer sig 
åt mellan länder med olika traditioner; exempelvis har det varit 
vanligare i Skandinavien med partssamverkan både i utvecklingen 
av regler och i tillsynen av dessa, jämfört med i Nordamerika. 
Internationellt har dock fokus generellt flyttats från relativt 
detaljerade krav till reglering av processer för arbetsmiljöarbetet, 
i syfte att påverka arbetsgivarnas styrning och ledning (Walters 
m.fl. 2002). Som en konsekvens av detta har olika former för 
självreglering utvecklats, dels i form av reglerad självreglering 
där lagstiftande organ fastställer krav på hur arbetsmiljöarbetet 
ska organiseras, och dels i form av frivillig självreglering, t.ex. 
via certifierade ledningssystem (Frick & Wren 2000). Reglerad 
och frivillig självreglering kan ses som två extremer, den ena 
baserad på lagstiftning och den andra på marknad. I praktiken 
finns det ofta en interaktion dem emellan, och i flera länder 
rekommenderas att arbetsgivare antar frivilliga ledningssystem; i 
Australien finns exempelvis en hybridform där det i praktiken är 
obligatoriskt att implementera ledningssystem (Frick m.fl. 2000). 
Inom EU har den reglerade självregleringen formulerats i ett 
ramdirektiv (89/391 EEC) som klargör arbetsgivares ansvar för att 
genomföra riskbedömningar och använda kompetenta tjänster för  15förebyggande arbete och social dialog. De olika medlemsländerna 
har varit olika snabba och olika följsamma när det gäller att omsätta 
direktivet i lagstiftning, och det saknas fortfarande kunskap om 
vilka effekter dessa förändringar i reglering har fått (Walters m.fl. 
2002). Effekterna av såväl reglerad som frivillig självreglering är 
oklara; effekter beror också på den lokala kontexten vilket gör det 
svårt att göra internationellt jämförande utvärderingar.
Den ökade fokuseringen på självreglering kan betraktas på olika 
sätt (Frick m.fl. 2000). Den kan ses som en lyckad utveckling genom 
att självreglering riktar uppmärksamheten mot arbetsgivarens 
ledning och organisering av arbetsmiljöarbetet. Ett annat synsätt 
är att utvecklingen blir en ”papperstiger” som endast resulterar i 
dokument som inte efterlevs i praktiken. Ett tredje synsätt är att 
fokus på självreglering är en direkt skadlig utveckling som leder 
till avreglering och till att det blir lättare för arbetsgivare att inte ta 
sitt arbetsmiljöansvar. I en analys av regleringskulturer i sex länder 
resonerar Olsen (1992) kring hur reglering tillämpas och vilka 
effekter det får på företagsnivå, och författaren argumenterar för 
att arbetsmiljön främjas bäst genom en kombination av strategier 
som fokuserar på att integrera arbetsmiljöfrågor i arbetsgivarnas 
administrativa funktioner, och på att stärka detta arbete genom 
regelbaserade inspektioner som pekar ut problem i arbetsmiljön. 
Detta förutsätter en effektiv och professionell inspektionsverksamhet 
med kompetenta inspektörer som kan analysera problem, snarare än 
inspektörer som agerar som konsensussökande rådgivare. 
I denna kunskapssammanställning står den reglerade 
självregleringen i fokus. Redogörelsen gäller litteratur som 
behandlar olika aspekter av implementeringskedjan från lagstiftning 
till faktiska konsekvenser för arbetsgivarnas arbetsmiljöarbete. 
ARBETSMILJÖREGLERING OCH TILLSYN I SVERIGE 
Arbetsmiljölagen (SFS 1977:1160) reglerar svensk arbetsmiljö, 
inklusive organisatoriska och sociala aspekter. Det är en ramlag vars 
syfte är att förebygga ohälsa och olycksfall i arbetet och att främja en 
god arbetsmiljö. Därtill reglerar arbetsmiljölagen arbetstid. Lagen 
är tillämpbar på alla situationer där en arbetstagare utför arbete för  16en arbetsgivares räkning. Arbetsmiljöansvaret ligger i dessa fall hos 
arbetsgivaren, men det framgår i lagen att anställda och arbetsgivare 
ska samarbeta för att förbättra arbetsmiljöarbetet. Arbetsgivaren har 
ansvar för att förebygga olyckor och arbetsrelaterade hälsorisker 
genom att ha säkra anläggningar och genom att systematiskt planera 
och genomföra aktiviteter för att möta lagkraven. Detta sker t.ex. 
genom att göra riskbedömningar och ta fram rutiner. Arbetsgivaren 
har också ansvar för att tillgodose den företagshälsovård som 
arbetsförhållandena kräver. I arbetsmiljölagen framgår att facken 
ska utse skyddsombud, och arbetsgivaren ska tillgodose strukturer 
för att de anställda ska representeras i arbetsmiljöarbetet. För 
småföretag finns möjligheten att få medarbetarrepresentation via 
regionala skyddsombud, förutsatt att det finns fackligt anslutna 
anställda på arbetsplatsen. Som ramlag är arbetsmiljölagen i 
många fall allmänt formulerad, och därför finns mera detaljerade 
föreskrifter inom ett antal delområden, t.ex. systematiskt 
arbetsmiljöarbete (AFS 2001:01), buller (AFS 2005:16), ensamarbete 
(AFS 1982:03) och organisatorisk och social arbetsmiljö (AFS 2015:4). 
Arbetsmiljöverket har tillsynsansvar utifrån arbetsmiljölagen. 
Myndigheten har ansvar för att bedriva inspektionsverksamhet och 
kan begära information och dokument för att kunna avgöra om 
arbetsgivaren följer regelverket. De har även rätt att komma in på alla 
arbetsplatser, genomföra undersökningar och få veta identiteten hos 
dem som arbetar där (Nordiska ministerrådet 2011). Arbetsmiljöverket 
kan utfärda olika typer av sanktioner (antingen sanktionsavgifter eller 
böter) i de fall överträdelser noteras vid inspektioner. Inspektören 
ställer krav med stöd av lagstiftningen och följer därefter upp 
arbetsgivarens åtgärder, och merparten av kraven åtgärdas utan 
ytterligare påtryckningar. Vite kan dock beslutas och dömas ut om 
bristerna inte åtgärdas, med varierande belopp (viten på 10 miljoner 
kronor har beslutats). Sedan 2014 kan inspektörerna också besluta 
om sanktionsavgifter om vissa väl definierade krav i föreskrifterna 
inte uppfylls, och avgiften finns angiven i den aktuella föreskriften. 
En tredje sanktion avser arbetsmiljöbrott (vållande till kroppsskada 
eller annans död), och då lämnar Arbetsmiljöverket över ärendet 
till åklagare som beslutar om åtal, och en allmän domstol dömer i 
ärendet. Konsekvensen kan bli dagsböter, fängelse och företagsbot.  17Det nuvarande svenska arbetsmiljösystemet utvecklades under 
1970-talet och innebar flera viktiga förändringar. Bland annat fanns 
ett fokus på organisatoriska och sociala aspekter av arbetsmiljön, 
mer kontroll via staten, större rätt för anställda och skyddsombud 
att delta i arbetsmiljöarbetet, införande av medbestämmandelagen, 
och lanserandet av en upplysningsstrategi. Dessa förändringar 
ledde bland annat till att man upptäckte och åtgärdade tekniska 
arbetsmiljörisker, t.ex. skydd på maskiner och hantering av 
kemikalier (Frick 2004). Den svenska arbetsmiljöpolitiken har 
präglats av en korporativistisk tradition med mycket samverkan 
mellan parterna på arbetsmarknaden; regleringen kan i mångt 
och mycket ses som en fortsättning på denna tradition som 
formaliserades under 1970-talet genom arbetsmiljölagen. Under 
denna period skedde också ett skifte från fokus på person till fokus 
på organisation och vikten av lokal samverkan mellan skyddsombud 
och arbetsgivare betonades, liksom vikten av att utveckla regionala 
skyddsombud som täcker småföretagen. Därtill gjordes insatser 
för information och upplysning kring arbetsmiljöfrågor, och 
statliga subventioner infördes för att främja användandet av 
företagshälsovård. Implementeringen av reformerna var dock en 
långsam process och resultaten på olyckor och arbetssjukdomar 
syntes inte under 1980-talet. Frick (2002) har påtalat att 
arbetsmiljöarbetet ofta blev en ”sidovagn” till den ordinarie 
organisationen och därmed sällan innebar förändringar som 
kunde påverka eller förebygga de faktiska arbetsmiljöproblemen. 
Som en reaktion på dessa problem ändrades lagstiftningen 
under 1990-talet till att ge arbetsgivare ett tydligare ansvar för 
att organisera internkontroll, och därigenom främja proaktiva 
ledningssystem. Detta starkare fokus på reglering av processer sågs 
som en logisk utveckling av 1970-talets reformer, och tolkades av 
arbetsgivare som ”frihet under ansvar”. Implementeringen av de 
nya reformerna komplicerades dock av 1990-talets lågkonjunktur, 
liksom av ett avbrott i den korporativistiska traditionen där Svenska 
Arbetsgivareföreningen (SAF) lämnade sina platser i styrelserna 
på myndigheter följt av att regeringen drog in fackföreningarnas 
representation i samma styrelser. Lågkonjunkturen minskade 
också resurserna till inspektionsverksamhet och därmed 
möjligheterna att stödja arbetsmiljöarbetet på arbetsplatserna.  18Stödet till företagshälsovård drogs även in 1993, vilket direkt 
gjorde att färre anställda hade tillgång till detta (Frick 2002). Frick 
(2004) argumenterar för att arbetarskyddet generellt sett har 
förbättrats men att arbetsmiljöarbetet alltför sällan är systematiskt 
och att arbetsgivare ofta brister i riskbedömningar, åtgärder och 
uppföljningar. Dessutom brister de när det gäller att förebygga 
fysiska, psykiska och sociala hälsorisker.
Arbetsgivarnas självreglering regleras i dag via kraven på 
systematiskt arbetsmiljöarbete (AFS 2001:1), som är en revidering 
av den tidigare föreskriften om internkontroll från 1993 (Frick 
2002). I och med revideringen infördes krav på att arbetsgivare 
vid behov ska erbjuda företagshälsovård, och ett par olika försök 
med att subventionera sådana tjänster har gjorts under senare år 
(se t.ex. Ståhl m.fl. 2013). Under 2016 infördes en ny föreskrift om 
organisatorisk och social arbetsmiljö (AFS 2015:4) med syfte att 
tydliggöra arbetsgivarens ansvar för dessa aspekter av arbetsmiljön. 
Frick (2011a) har studerat Arbetsmiljöverkets inspektionsarbete, 
baserat på observationer, intervjuer och dokumentanalyser, och 
konstaterar att inspektionerna har ett starkt fokus på procedurkrav, 
särskilt rutiner för systematiskt arbetsmiljöarbete. Arbetsgivaren får 
oftast veta att en inspektion ska ske och vilka representanter som 
behöver närvara (t.ex. skyddsombud). Uppföljande inspektioner är 
i högre grad oannonserade. Inspektören träffar först ledningen och 
skyddsombud för att förklara syftet och tillvägagångssättet, och 
sedan följer en genomgång av arbetsplatsen där inspektören träffar 
anställda. Inspektionen avslutas med en muntlig sammanfattning av 
intrycken, där inspektören påpekar brister och diskuterar åtgärder 
med arbetsgivaren. En inspektion tar ungefär tre timmar. Därefter 
sammanfattar inspektören observationerna skriftligt och skickar 
detta till arbetsgivaren och skyddsombudet. I vissa fall utfärdas 
sanktioner. Det förekommer även att ett större antal inspektioner 
av vissa aspekter av arbetsmiljön genomförs under kort tid genom 
särskilda kampanjer (Johansson 2006), t.ex. buller (Björkdahl m.fl. 
2008). Denna typ av kampanjbaserade inspektioner har ökat under 
senare tid och utgör nu en avsevärd del av Arbetsmiljöverkets 
tillsynsverksamhet (Riksrevisionen 2016).  19NÅGRA UTGÅNGSPUNKTER FÖR KUNSKAPSSAMMANSTÄLLNINGEN
Det finns många metodologiska utmaningar med att studera 
arbetsmiljöarbete, särskilt genom effektstudier. I en rapport 
från Arbetsmiljöverket diskuteras dessa svårigheter, och man 
konstaterar att det generellt är svårt att se några kausala effekter av 
exempelvis reglering eller ökade resurser till inspektionsverksamhet 
(Arbetsmiljöverket 2003). Det är därtill särskilt svårt att uttala sig 
om långsiktiga effekter, t.ex. på arbetssjukdomar som generellt 
utvecklas över lång tid och som utgör en avsevärt större del av den 
arbetsrelaterade ohälsan än arbetsolyckor. En konsekvens av dessa 
svårigheter är att många studier snarare fokuserar på det som går 
att mäta än på det som är relevant (t.ex. antalet rapporterade skador 
snarare än faktiska risker). 
I den här kunskapssammanställningen redogörs för såväl 
effektstudier som studier med fokus på förutsättningar och 
utmaningar för att implementera regelverk. Den bygger således på 
olika typer av kunskapsbidrag, och i effektstudierna förekommer 
ofta förenklingar av tänkta relationer mellan orsak och verkan. Olika 
grundantaganden gör också att kausalitet hanteras och diskuteras 
(eller inte diskuteras) på olika sätt i de ingående studierna. Denna 
sammanställning bygger på två omfattande befintliga internationella 
litteraturgenomgångar som huvudsakligen gjorts av andra forskare, 
och därför har det inte varit möjligt att replikera eller göra om 
sammanställningen och analysarbetet i dessa. Detta innebär att 
slutsatserna bör tolkas med viss försiktighet, särskilt slutsatserna 
kring effektivitet. 
Utgångspunkten för kunskapssammanställningen är att effekter 
av reglering respektive tillsyn inte går att avgöra exakt eftersom 
utfallet påverkas av ett komplext sammanhang omfattande 
partsrelationer, kulturella och juridiska traditioner, institutionell 
struktur, implementeringsprocesser etc. I sammanställningen 
hanteras metodproblemen i effektstudierna genom att i möjligaste 
mån anlägga ett kritiskt förhållningssätt till dessa studiers möjlighet 
att isolera effekterna av reglering eller tillsyn. Metodproblemen 
hanteras också genom att kontextualisera resultat från olika 
länder, samt genom att diskutera effektstudierna i relation till de  20slutsatser som förs fram från de kvalitativa studierna som på ett 
mera nyanserat sätt beskriver svårigheterna med att analysera 
effektiviteten av reglering och tillsyn. 
FÖRKLARING AV TERMINOLOGI
I rapporten används en del terminologi som är specifik för området, 
och som kort förklaras nedan: 
• Evidens  i systematiska litteraturöversikter är en samlad 
bedömning baserat på mängden studier och kvaliteten på dessa 
inom ett specifikt område. Bristande evidens  innebär generellt 
inte att en intervention ska betraktas som ineffektiv; det innebär 
snarare att det inte finns tillräckligt många studier av god kvalitet 
för att ta ställning i frågan. För att påvisa att en intervention 
saknar effekt krävs att studier specifikt har konstaterat detta. 
• Förlorad arbetstid på grund av skador  (Lost Time Injury) 
förekommer när en anställd rapporterats som skadad på arbetet 
och därefter inte kan utföra de reguljära arbetsuppgifterna 
under en viss tid efter olyckan. Detta mått ligger i vissa system 
till grund för bedömningen av arbetsgivares säkerhets- och 
arbetsmiljöarbete. Det finns dock en kritik mot denna typ av 
mått då de kan leda till att skador inte rapporteras (se t.ex. Zoller 
2003).
• Generella  respektive specifika avskräckande effekter  (general/
specific deterrence) beskriver olika förväntade effekter av 
inspektioner och regler. Generella effekter antas vara en 
konsekvens av att arbetsgivare vet att inspektioner förekommer 
och att de kan bli föremål för sådana, och att de därför ser till 
att arbetsmiljön överensstämmer med rådande lagstiftning. 
Specifika  effekter är en direkt konsekvens av en inspektion på 
en arbetsplats, t.ex. att arbetsmiljöarbetet förändras och brister 
åtgärdas. 
• Sanktioner används i sammanställningen som ett 
samlingsbegrepp. Om specifika typer av sanktioner avses 
används dessa begrepp i stället.  21• Självreglering  avser arbetsgivares ansvar för att själva organisera 
och genomföra arbetsmiljöarbetet. Begreppet kan inbegripa 
många olika angreppssätt, från reglerad självreglering  via 
lagstiftning till frivilliga ledningssystem  (Frick & Wren 2000). En 
skillnad mellan reglerad och frivillig självreglering är detaljnivån. 
Regleringen är generellt sett formulerad mera övergripande för 
att kunna appliceras på olika typer av verksamheter, inklusive 
småföretag. Frivilliga ledningssystem däremot innehåller ofta 
mera detaljerade och standardiserade processer. För frivilliga 
ledningssystem finns certifieringar, vilka generellt sett saknar 
juridisk status, även om de frivilliga och reglerade systemen 
interagerar på olika sätt i olika system (Zwetsloot 2000). I denna 
sammanställning har fokus varit på forskning kring reglerad 
självreglering , alltså det arbetsmiljöarbete som är reglerat i 
lagstiftning; när begreppet självreglering används är det således 
denna reglerade form som avses, om ingenting annat anges i 
texten.
• Slutgiltiga  respektive intermediära  utfall (final/intermediary 
outcomes) används i rapporten för att skilja mellan utfallsmått 
som mäter faktiska mål med arbetsmiljölagstiftning, t.ex. 
minskade dödsfall, olyckor och sjukdomar ( slutgiltiga ), och 
övriga utfallsmått som endast i förlängningen kan förväntas 
ha sådana effekter, t.ex. följsamhet och förekomst av rutiner 
(intermediära ). Det kan här påpekas att många studier fokuserar 
på dödsfall och olyckor snarare än arbetsrelaterade sjukdomar, 
även om detta utgör en mindre del av de skadliga effekterna av 
arbetsmiljön.   22 23Metod
Detta kapitel ger en översikt över tillvägagångssättet för dels den 
internationella litteraturgenomgången, dels den kompletterande 
litteratursökningen av forskning med svenska data. En mera 
detaljerad beskrivning av metoden återfinns i bilaga 1. 
METOD FÖR DEN INTERNATIONELLA LITTERATURGENOMGÅNGEN 
I studien genomfördes såväl en kvantitativ som en kvalitativ 
litteraturgenomgång, som inleddes med en gemensam 
litteratursökning. Efter sökningen och en första uppdelning av 
resultatet gjordes de två genomgångarna av olika projektgrupper, 
oberoende av varandra. Litteratur söktes i ett antal databaser som 
valdes ut för att fånga studier från olika discipliner. Söktermerna 
omfattade regleringsfokus, inramning, policyverktyg och kontext 
(se bilaga 2 för samtliga söktermer). Utöver denna sökning 
genomfördes handsökningar, konsultationer med ämnesexperter 
och genomgångar av tidigare litteraturöversikter.
För att inkluderas i litteraturgenomgången behövde studierna 
vara skrivna på engelska, vara publicerade mellan januari 1990 
och juni 2013 i en fackgranskad tidskrift, och vara längre än två 
sidor. Det sistnämnda kriteriet användes för att sålla bort kortare 
diskussionsinlägg. Vid genomgången av titlar och abstracts 
användes två relevanskriterier för inklusion. Det första kriteriet var 
att studien undersöker effekter av eller förutsättningar för direktiv 
från en statlig myndighet som rör lagstiftning eller regelverk kring 
arbetsmiljö. Det andra kriteriet var att studien undersöker detta 
empiriskt med kvantitativa eller kvalitativa metoder. Studier som 
motsvarade dessa två kriterier sorterades sedan som kvantitativa, 
kvalitativa eller mixade metoder. 
Studier som uppfyllde inklusionskriterierna lästes i sin helhet, och 
sedan gjordes ytterligare en bedömning av huruvida studierna 
uppfyllde vissa metodologiska kriterier. De kvantitativa studierna 
behövde t.ex. undersöka antingen slutgiltiga utfallsmått såsom 
skador och sjukdomar, eller intermediära utfallsmått såsom 
följsamhet eller minskad exponering. Studier som enbart undersökte 
ekonomiska utfallsmått exkluderades.  24Efter detta steg genomfördes en kvalitetsgranskning av de 
kvarvarande studierna. Denna granskning genomfördes parallellt 
av två forskare som läste och bedömde varje studie separat innan de 
diskuterade resultaten med varandra för att säkerställa att de gjort 
samma bedömning. Studierna bedömdes efter särskilda kriterier 
som skilde sig åt mellan den kvantitativa och den kvalitativa 
projektgruppen (se bilaga 1). Endast studier av medelhög och 
hög kvalitet inkluderades i sammanställningen (en förteckning av 
inkluderade studier finns i bilaga 3 och 4). Ett flödesschema över 
urvalsprocessen återfinns i figur 1.
Figur 1:  Flödesschema för urval av studier i fem steg: 1) databas­
sökningar, 2) granskning av titlar och abstracts, 3) granskning av hela 
artiklar, 4) metodgranskning och 5) kvalitetsgranskning.  25METOD FÖR DEN KOMPLETTERANDE SÖKNINGEN
Ytterligare sökningar har gjorts efter empiriska studier med 
svenska data, för att komplettera litteraturgenomgången. Fokus 
var vetenskaplig litteratur i form av tidskriftsartiklar, böcker och 
rapporter, men ”grå” litteratur ingår i sammanställningen i den mån 
metodbeskrivningen var tillräcklig och empirin relevant. 
En startpunkt för genomgången var befintliga översikter 
över implementeringen av systematiskt arbetsmiljöarbete 
(Arbetsmiljöverket 2013a; Arbetsmiljöverket 2013b). De innehåller 
en relativt omfattande genomgång av svensk litteratur, och 
därför genomfördes ingen ytterligare granskning av de studier 
som refererades i dessa översikter. En kort sammanställning av 
huvudfynden i dessa översikter presenteras dock i resultatavsnittet. 
Sökningar har därefter genomförts i olika databaser med såväl 
svenska som engelska söktermer (se bilaga 1). Sökningen med 
svenska söktermer resulterade i 356 träffar, och sökningen med 
engelska söktermer i 456 träffar (begränsat till referee-granskad 
litteratur). Ytterligare studier identifierades manuellt via 
referenslistor i inkluderade studier och övriga litteraturöversikter. 
Sökningar har också gjorts bland publikationer från European 
Agency for Safety and Health at Work (EU-OSHA), och titlar 
på rapporter från 2010 och framåt har granskats och relevanta 
rapportsammanfattningar har lästs. Studier inkluderades om de 
uppfyllde följande relevans- och metodkriterier: 
1. Studien undersökte antingen 1) effekter av reglering, inspektioner 
eller liknande insatser från en myndighet eller lagstiftare, eller 
2) förutsättningar för implementering av arbetsmiljöreglering 
(relevans). 
2. Studien var empirisk och innehöll svenska data (metod). 
Studier av arbetsmiljö och arbetsmiljöarbete har exkluderats om de 
inte uttryckligen har ett fokus på implementeringen av regelverk, 
eller på arbetsmiljöarbete med en inramning som utgår ifrån 
regelverk utöver att beskriva detta som en bakgrund. Studier som 
ingick i den internationella litteraturgenomgången exkluderades.  26I genomgången exkluderades även konferensbidrag, då dessa ofta 
omfattar preliminära data och analyser.  
Totalt inkluderades 20 studier, varav 12 via databassökningen och 8 
via den manuella sökningen (se bilaga 5). Materialet sammanställdes 
sedan utifrån en tematisk princip. I sammanställningen gjordes 
ingen bedömning av studiernas kvalitet eftersom syftet var att 
inkludera alla relevanta studier snarare än att fastställa evidensläget.  27Resultat
I detta kapitel presenteras resultaten från de två systematiska 
genomgångarna av internationellt publicerade studier, och därefter 
resultaten från den kompletterande litteratursökningen av forskning 
med svenska data. De internationella litteraturgenomgångarna 
presenteras huvudsakligen på samma sätt som de redovisats i 
respektive publikation (Tompa m.fl. 2016; MacEachen m.fl. 2016). 
INTERNATIONELL LITTERATUR OM EFFEKTER AV ARBETSMILJÖREGLERING
I genomgången av internationell kvantitativ litteratur fokuserar 
studierna på effektiviteten av arbetsmiljöreglering. Resultaten har 
publicerats i American Journal of Industrial Medicine (Tompa m.fl. 
2016) och i detta avsnitt beskrivs fynden från denna artikel. 
Resultaten presenteras i tematiska kluster utifrån den typ av 
reglering eller tillsynsform som undersökts. I bilaga 3 finns 
en översiktlig sammanställning av de inkluderade studierna i 
respektive kluster. De olika klustren är: 
• införande av arbetsmiljöreglering
• införande av reglering om rökfria arbetsplatser
• inspektionssekvens
• inspektionsaktiviteter (generella och specifika avskräckande 
effekter)
• typ av kontrollverksamhet (konsultativ och kontroller på 
delstatsnivå kontra federal nivå)
• effekter av informationskampanjer. 
Varje kluster presenteras under en separat rubrik. Eftersom det finns 
en stark överrepresentation av nordamerikanska effektstudier anges 
också var studierna genomförts och för vilka kontexter slutsatserna 
kan betraktas som giltiga. 28Införande av arbetsmiljöreglering
Klustret ”införande av arbetsmiljöreglering” omfattar nio studier, 
varav en av hög kvalitet och åtta av medelhög kvalitet. Studierna har 
undersökt olika lagstiftningar: vissa som syftar till att främja goda 
rutiner och stärka arbetsmarknadens parter, och andra som syftar 
till att skapa krav på följsamhet. Studierna omfattar lagstiftning 
om hörselskydd, minskning av kemiska exponeringar, generella 
försiktighetsåtgärder för blodburna patogener, ergonomi, krav för 
lockout-åtgärder, interna ansvarssystem och utbildningskrav. Vissa 
studier har undersökt slutgiltiga utfall såsom skador, sjukdomar och 
olyckor, medan andra studerat intermediära utfall såsom exponering 
och följsamhet. 
Sammanställningen visar att det finns medelstark evidens för 
att arbetsmiljöreglering har en effekt på slutgiltiga utfall, baserat 
på en studie med hög kvalitet och fem studier med medelhög 
kvalitet. Det finns begränsad evidens för att introduktion av 
arbetsmiljöreglering har en effekt på intermediära utfall, baserat på 
tre studier av medelhög kvalitet. Fyra av studierna i detta kluster 
avsåg tillverkningsindustri, två hälso- och sjukvård, en skogsnäring, 
och en omfattade flera sektorer. Sex studier genomfördes i USA, två 
i Kanada och en i Spanien; slutsatserna är således huvudsakligen 
giltiga i en nordamerikansk kontext. 
Införande av reglering om rökfria arbetsplatser
Det finns sex studier i klustret ”införande av reglering om rökfria 
arbetsplatser”, varav fyra av hög kvalitet och två av medelhög 
kvalitet. Alla studierna undersökte införandet av olika former 
av reglering för rökfria arbetsplatser, i Nordamerika och Europa. 
Studierna undersökte slutgiltiga utfall såsom symtom på andnings- 
och sinnesorgan, eller intermediära utfall såsom exponering för 
cigarettrök och cigarettkonsumtion. 
att reglering om rökfria arbetsplatser minskar slutgiltiga utfall, 
specifikt symtom på andnings- och/eller sinnesorgan, baserat på 
två studier av hög kvalitet och två studier av medelhög kvalitet. 
För intermediära utfall finns stark evidens för att införandet av  29rökfria arbetsplatser minskar exponering för cigarettrök och/
eller cigarettkonsumtion, baserat på fyra studier av hög kvalitet 
och en studie av medelhög kvalitet. Fyra av studierna undersökte 
effekten av nationell lagstiftning i Europa (Skottland, Irland, Sverige 
och Spanien) och två i Nordamerika (Kanada och Kalifornien 
i USA). Den svenska studien (Larsson m.fl. 2008) studerade 
såväl intermediära som slutgiltiga utfall och visade signifikanta 
minskningar av båda utfallstyperna. 
Inspektionssekvens
Det finns fyra studier i klustret ”inspektionssekvens”, varav två av 
hög kvalitet och två av medelhög kvalitet. Samtliga har genomförts 
i USA, och de har undersökt hur följsamheten påverkas av den 
första inspektionen respektive de påföljande. Eftersom studierna 
endast avser en amerikansk kontext går det inte att direkt överföra 
resultaten till svenska förhållanden.
Sammanställningen visar att det finns medelstark evidens för att 
den första inspektionen har störst påverkan på följsamheten för 
alla typer av regelöverträdelser, och att påföljande inspektioner har 
en allt mindre påverkan (baserat på två studier av hög kvalitet och 
två studier av medelhög kvalitet). Alla studierna visade enhetliga 
resultat. En av studiena (Ko m.fl. 2010) undersökte fenomenet under 
fyra olika tidsperioder mellan 1972 och 2006. Alla studier använde 
data på arbetsplatsnivå, vilket innebär att resultaten ska tolkas som 
specifikt avskräckande effekter. 
Inspektionsaktiviteter: generellt avskräckande effekter
Klustret ”inspektionsaktiviteter: generellt avskräckande effekter” 
innehåller studier som undersökt sannolikheten för generella 
effekter av inspektionsverksamhet, dvs. att inspektioner påverkar 
hur arbetsgivare agerar generellt utan att själva ha blivit föremål 
för inspektion. Det finns tre studier i detta kluster, alla av 
medelhög kvalitet. Studierna har undersökt slutgiltiga utfall såsom 
olycksfrekvens och förlorad arbetstid på grund av skador. Samtliga 
dessa studier avser en nordamerikansk kontext och det går därmed 
inte att direkt överföra resultaten till svenska förhållanden.  30Sammanställningen visar att det finns begränsad evidens för att 
inspektioner inte har en generell påverkan på utfallet förlorad 
arbetstid på grund av skador, baserat på tre studier (två kunde 
inte säkerställa en effekt, medan en studie konstaterade en effekt). 
Det finns begränsad evidens för att inspektioner har en generellt 
avskräckande påverkan på utfallen dödsfall och förlorade 
arbetsdagar, baserat på en studie per utfall. De tre studierna är 
genomförda i Nordamerika: två i USA och en i Kanada. En studie 
innehöll aggregerade data (Auld m.fl. 2001) och två använde data på 
arbetsplatsnivå (Smith 1991; Scholz och Gray 1990). 
Inspektionsaktiviteter: specifikt avskräckande effekter 
Klustret ”inspektionsaktiviteter: specifikt avskräckande effekter” 
innehöll flest studier; dock var samtliga genomförda i USA, 
vilket begränsar möjligheten att överföra slutsatserna till svenska 
förhållanden. De flesta av studierna undersökte specifikt 
avskräckande effekter (dvs. på de berörda arbetsplatserna) av 
inspektioner med eller utan sanktioner. Vissa studier omfattade också 
andra typer av specifika tillsynsaktiviteter, såsom konsultationer, 
eller olika detaljer i genomförandet av inspektionerna. Alla studierna 
undersökte effekten på slutgiltiga utfall. 
Sammanställningen visar att det finns stark evidens för att 
inspektioner med sanktioner minskar de slutgiltiga utfallen, baserat 
på nio studier varav sex med hög kvalitet och tre med medelhög 
kvalitet. De utfall som studerats omfattar skador, förlorad arbetstid på 
grund av skador, förlorade arbetsdagar, sjukdomar i rörelseorganen, 
andra sjukdomar, begränsad aktivitet och kostnader. Alla studier fann 
en avskräckande effekt på de flesta slutgiltiga utfallen. 
Studierna i klustret visar att det finns medelstark till begränsad evidens 
för att inspektioner utan sanktionsavgifter inte ger några effekter i en 
nordamerikansk kontext, baserat på nio studier varav sex med hög 
kvalitet och tre med medelhög kvalitet. I dessa studier undersöktes 
samma typ av utfall som i ovanstående studier. Vissa studier fann 
en avskräckande effekt (Foley m.fl. 2012; Levine m.fl. 2012), medan 
andra bara kunde konstatera effekter vid särskilda förhållanden 
såsom inspektioner som var initierade av en anställd (Scholz och  31Gray 1997). Vissa studier i detta kluster undersökte inspektioner utan 
att tydligt identifiera om dessa enbart resulterade i skrivelser om 
arbetsmiljöbrister på arbetsplatsen eller om sanktioner utfärdades 
(Levine m.fl. 2012; Nelson m.fl. 1997; Ruser och Smith 1991). 
En studie har granskats separat, eftersom den undersökt 
transportsektorn med lastbilsolyckor som utfall (Chen 2008). Denna 
studie visar begränsad evidens för att följsamhetsundersökningar av 
säkerhetsföreskrifter har en specifikt avskräckande effekt. 
Typ av kontrollverksamhet
I klustret ”typ av kontrollverksamhet” finns två grupper av studier: 
1) konsultativa aktiviteter och 2) kontrollverksamhet på delstatlig 
och federal nivå. Fyra studier ingår i den första gruppen, alla med 
hög kvalitet, och de två studier som ingår i andra gruppen har båda 
medelhög kvalitet. I den första gruppen har såväl slutgiltiga som 
intermediära utfall studerats, och i den andra gruppen slutgiltiga 
utfall. Samtliga studier är genomförda i Nordamerika, vilket 
begränsar möjligheten att tillämpa slutsatserna i en svensk kontext.
Sammanställningen visar att det finns antingen stark eller 
begränsad evidens för att konsultativa aktiviteter inte har någon 
effekt på skadefrekvens, baserat på tre studier av hög kvalitet. Det 
motsägelsefulla resultatet beror på att en studie i denna grupp 
(Foley m.fl. 2012) fann blandade resultat: ett utfall (förlorade 
arbetsdagar på grund av sjukdomar ej relaterade till rörelseorganen) 
var signifikant negativt för industrier med endast en anläggning, 
medan ett antal andra utfall var signifikant negativa för industrier 
med flera anläggningar. Det finns begränsad evidens för att en 
autonomistödjande inspektionsstil (t.ex. där inspektören ger 
argument och erbjuder möjlighet att välja påtryckningsmetoder och 
deadlines) minskar antalet besök för att nå följsamhet (baserat på en 
studie av hög kvalitet). Studierna i denna grupp baseras på data från 
USA (två studier) och Kanada (två studier). 
I den andra gruppen visar sammanställningen att det finns 
begränsad evidens för att delstatsbaserad kontrollverksamhet leder 
till färre dödsfall jämfört med federal kontrollverksamhet (baserat på  32två studier av medelhög kvalitet). En av studierna undersökte även 
skadefrekvenser och fann att delstatlig kontrollverksamhet leder till 
högre skadefrekvens jämfört med federal kontrollverksamhet. Dessa 
studier bygger på data från USA och resultaten är inte överförbara 
till en svensk kontext. 
Informationskampanjer
De fyra studierna i klustret ”informationskampanjer” kommer från 
olika sektorer och kontexter och har fokuserat på olika typer av 
arbetsmiljörisker. En studie gäller en kampanj om ögonskador hos 
metallarbetare i Italien (Mancini m.fl. 2005), en gäller buller i Sverige 
(Björkdahl m.fl. 2008), en gäller barnarbete inom jordbruk i USA 
(Gadomski m.fl. 2006), och en utvärdering gäller ”train-the-trainer”-
program i USA (Stokols m.fl. 2001). I två av studierna har slutgiltiga 
utfall undersökts, och i tre har intermediära utfall undersökts. 
Sammanställningen visar att det finns begränsad evidens för att 
informationskampanjer minskar skador, baserat på två studier 
av medelhög kvalitet. Det finns medelstark evidens för att 
informationskampanjer förbättrar följsamhet, baserat på tre studier 
av medelhög kvalitet. Den ingående svenska studien (Björkdahl 
m.fl. 2008) visade att arbetsplatser som inspekterats via kampanjen 
vidtog fler åtgärder än kontrollgruppen. 
Sammanfattning av evidensläget i den kvantitativa litteraturen
Sammanfattningsvis finns en stark överrepresentation av 
nordamerikanska studier i litteraturgenomgången, vilket påverkar 
tolkningen av evidensläget. Europeiska studier finns endast i 
kategorierna ”införande av arbetsmiljöreglering”, ”införande av 
reglering om rökfria arbetsplatser” och ”informationskampanjer”, 
varav de två senare också innehåller svenska studier. I denna 
genomgång finns inga studier från övriga världsdelar. Denna 
överrepresentation är viktig att notera eftersom systemen för 
arbetsmiljöreglering och tillsyn skiljer sig åt, vilket påverkar vilka 
effekter som kan förväntas i olika system. 
Litteraturgenomgången visar att det i en internationell kontext 
finns stark evidens för att lagstiftning om rökfria miljöer minskar 
exponeringen för passiv rökning och symtomen på luftvägar. Det  33finns medelstark evidens för att arbetsmiljöreglering har en viss 
effekt på skador och exponeringar, och att informationskampanjer 
ökar arbetsgivares följsamhet till regelverk. 
I en nordamerikansk kontext finns därtill stark evidens för att 
inspektioner med sanktioner för att minska skador har specifikt 
avskräckande effekter, men att konsultativa aktiviteter med vissa 
undantag inte har några effekter på skador. I samma kontext finns 
medelstark evidens för att den första inspektionen har störst effekt 
på följsamheten, och att inspektioner utan strafförelägganden inte 
ger specifika avskräckande effekter förutom i vissa kontexter.
INTERNATIONELL LITTERATUR OM ARBETSMILJÖREGLERINGENS  
FÖRUTSÄTTNINGAR
I genomgången av internationell kvalitativ litteratur ingår studier 
med fokus på förutsättningar för att implementera och tillämpa 
regelverk kring arbetsmiljö. Resultaten har publicerats i Scandinavian 
Journal of Work , Environment & Health (MacEachen m.fl. 2016). I 
detta avsnitt beskrivs fynden från denna artikel. En översikt av de 
inkluderade studierna finns i bilaga 4. 
Två generella fynd har gjorts i genomgången. Det ena är att 
studierna i sammanställningen illustrerar den ”mjukare” delen av 
utvecklingen av arbetsmiljöregler, genom att peka på hur reglering 
formas av normativa antaganden om arbetsgivares och anställdas 
beteenden, och av aktörernas ekonomiska och politiska resurser. Det 
andra fyndet är att implementeringen av regelverk formas av en rad 
förutsättningar, t.ex. hur myndigheter är samordnade, vilka resurser 
som finns för inspektionsverksamhet, och vilka möjligheter anställda 
har att medverka i systemet. Resultatet presenteras tematiskt och 
omfattar fyra huvudsakliga teman: 
• utformning av arbetsmiljöreglering
• utmaningar för regleringen och dess tillämpning
• inspektionsverksamhetens organisering och praxis
• representation av anställda.  34Utformning av arbetsmiljöreglering
Det första temat fokuserar på hur arbetsmiljöreglering utformas och 
på vilken logik och vilka förutsättningar som ligger till grund för 
lagstiftning och policyutformning. 
Robens-rapportens inflytande
Den så kallade ”Robens-rapporten” har haft ett stort inflytande 
över utformningen av arbetsmiljöreglering och policy. Rapporten 
publicerades 1972 i Storbritannien och baserades på nordiska 
ansatser som utvecklades på 1960-talet (Robens 1972). Den 
kritiserade en preskriptiv ansats till arbetsmiljöreglering och 
betonade i stället att syftet med lagstiftningen bör vara att 
uppmuntra arbetsplatser till självreglering (Walters 2003). 
Rapporten rekommenderade att arbetsmiljöinspektörer skulle ta en 
rådgivande roll och att en rigorös regeltillsyn skulle avgränsas till de 
arbetsgivare som vägrar att följa regelverket. I rapporten förutsattes 
ett delat och naturligt intresse hos arbetsgivare och anställda som 
möjliggör självreglering, och författaren föreslog att en allmänt 
höjd medvetenhet hos ledning och anställda bör vara tillräckligt 
för att förbättra arbetsmiljön (för en kritisk analys av Robens 
antaganden, se Nichols 1997). Filosofin bakom Robens-rapporten 
och utformningen av arbetsmiljöpolicy baserat på denna var ett 
genomgående fokus i studierna inom detta tema. 
Genn (1993) undersökte om arbetsgivare och anställda verkligen 
har gemensamma intressen, genom att studera reaktioner 
på arbetsmiljöreglering bland arbetsgivare i Storbritannien. 
Samstämmighet förekom, men främst när arbetsmiljöriskerna 
var allvarliga och välkända, och en incident skulle innebära 
en stor ekonomisk skada för företaget (t.ex. oljeraffinaderier, 
kemikaliearbete och blyutvinning). Överlag fann studien att man 
inte kan förutsätta att ledningen och de anställda har gemensamma 
intressen i arbetsmiljöfrågor. Incitament för arbetsgivare att arbeta 
för en god arbetsmiljö kopplades främst ihop med regelkrav 
eller lönsamhetskalkyler, snarare än ett genuint intresse för 
arbetsmiljöfrågor. Bristen på gemensamt intresse konstaterades 
även i en studie av konsultationsprocesser kring utformningen av 
arbetsmiljöregler i Storbritannien och Tyskland (Gräbe 1991). Studien  35visade att arbetsgivare betonade kostnader, konkurrens och förlorat 
arbete, medan fackföreningar prioriterade arbetsskadestatistik och 
att undvika lidande för anställda. En studie av norska oljeriggar 
fann liknande konflikter mellan arbetsgivare och anställda avseende 
värderingar kring arbetsmiljöarbete (Hart 2002). 
En av Robens principer är att parterna kan sporras till att skapa 
och upprätthålla säkra arbetsplatser genom att öka medvetenheten 
om arbetsmiljöregler och sanktioner. Flera studier ifrågasatte 
regelverkens generella och specifika avskräckande effekter eftersom 
de fann att Robens antaganden inte tog hänsyn till sociala faktorer 
avseende arbetsgivares agerande kring arbetsmiljö. En studie 
av McCallum m.fl. (2012) undersökte huruvida representanter 
från domstolsväsendet i Australien ansåg att arbetsmiljödomar 
påverkade dömda arbetsgivare så att de inte upprepade sina 
överträdelser (specifik avskräckande effekt), och om domar har 
en generellt avskräckande effekt som påverkar arbetsgivares 
beteenden mera allmänt. Studien fann att domarna var skeptiska till 
båda formerna av avskräckande effekter: långa domstolsprocesser 
försvagade kopplingen mellan brottet och straffet vilket minskade 
de specifika effekterna, och de generella effekterna minskade 
eftersom allmänheten hade liten kännedom om utfallen från 
arbetsmiljödomar. 
Generella och specifika avskräckande effekter undersöktes i två 
ytterligare studier. Quinlan (2007) fann få generellt avskräckande 
aktiviteter relaterat till organisatoriska nedskärningar i Australien. 
Arbetsmiljömyndigheterna informerade inte arbetsgivare om att 
nedskärningar kan få skadliga fysiska och psykiska effekter på 
anställda, eller vilket ansvar arbetsgivarna har i sådana processer. 
Quinlan argumenterar för att denna bristande information skapar en 
inställning hos arbetsgivare att de inte har något juridiskt ansvar för 
arbetsmiljöfrågor när det gäller nedskärningar. 
I en studie av ett utbrott av arbetsrelaterade sjukdomar i USA 
observerade Egilman m.fl. (2007) en liknande brist på offentligt 
tillgänglig information om arbetsmiljörisker som skulle kunna 
påverka arbetsgivare att förebygga dessa risker. De fann att det  36fanns få processer för att offentliggöra information från incidenter, 
trots att domstolsprocesser är en av de huvudsakliga metoderna för 
att avgöra hur och varför brister i arbetsmiljö uppstår. 
Arbetsplatsers självreglering är en tredje aspekt av Robens ansats 
till arbetsmiljöreglering. Den bygger på antagandet att arbetsgivare 
är medvetna om sina skyldigheter, om arbetsmiljöriskerna och 
sätten att arbeta förebyggande, samt att det finns ett tydligt 
definierat arbetsmiljöansvar inom företag (Genn 1993; Gunningham 
2012). Lämpligheten i självreglering diskuterades i fyra artiklar. 
Gunningham (2012) fann att kunskapskraven inte var uppfyllda 
bland arbetsgivare i den australiska gruvnäringen, vilket även 
Genn (1993) fann bland arbetsgivare i Storbritannien. Egilman 
m.fl. (2007) argumenterar för att den amerikanska matindustrin 
aktivt har arbetat för självreglering – dock inte på grund av ett 
gemensamt intresse hos arbetsgivare och anställda, utan för att 
kunna undvika tillsyn. I det studerade fallet gjorde bristen på tillsyn 
att arbetsgivarna kunde fortsätta att använda giftiga ämnen och 
att de kunde undvika att ta ansvar för konsekvenserna. I en dansk 
studie beskrev Sørensen m.fl. (2009) dock en utveckling mot ökad 
självreglering och hur detta resulterat i bättre hälsa hos anställda. En 
viktig kontextuell skillnad var att det i den danska regleringen fanns 
krav på samverkansavtal mellan arbetsgivare och fackföreningar 
kring arbetsmiljö. 
Robens ansats innebär att arbetsmiljöinspektörer bör agera mera 
konsultativt. Denna rådgivande roll undersöktes i flera studier, och 
i samtliga ifrågasattes dess tillämplighet. Gräbe (1991) undersökte 
en ansats inriktad på utbildning och övertalning i Storbritannien och 
Tyskland som involverade en process där inspektörer först gav råd 
till arbetsgivare, och sedan följde upp med tillsyn och sanktioner om 
råden inte följdes. Denna ansats stöddes inte av fackföreningarna, 
vilka i båda länderna föredrog att inspektörer i högre grad använde 
sina juridiska påtryckningsmöjligheter. Genn (1993) argumenterar 
för att den mjukare rådgivande ansatsen inte är anpassad till 
småföretag eller arbetsgivare utan uppenbara arbetsmiljörisker. 
Studien visar att brittiska arbetsgivare huvudsakligen prioriterade 
produktivitet och lönsamhet, och att det var osannolikt att de söker  37råd från inspektörer avseende insatser som kräver kostsamma 
investeringar. Slutligen pekar studierna även på att utrymmet 
för att förhala eller förhindra sanktioner ökar när arbetsgivare 
är medvetna om att inspektörer kan välja mellan att ge råd och 
utfärda sanktioner. Gunninghams (2012) studie av australiska 
inspektörer visade att de behövde ett avsevärt självförtroende 
och förhandlingskompetens för att kunna gå från rådgivning till 
sanktioner i sin kontakt med arbetsgivare, vilket de inte alltid hade. 
Politiken kring utformning av arbetsmiljöreglering
Flera artiklar lyfter fram hur svårt det är att finna områden där olika 
aktörer med motsatta intressen kan mötas och komma överens. 
Studierna i detta tema undersökte samordning av regelverk och 
olika aktörers (t.ex. allmänhetens, arbetsgivares och fackföreningars) 
inflytande på lagstiftning. 
Utvecklingen av policyer och regelverk kring arbetsmiljö drivs 
generellt sett av reguljära policyprocesser som omfattar konsultation 
av forskning och expertkunskap, men det finns också andra, 
mindre systematiska processer som påverkar utformningen och 
utvecklingen av arbetsmiljöreglering. Virendeels m.fl. (2011) 
studerade utvecklingen av lagstiftning för att förebygga större 
olyckor inom EU mellan 1982 och 2003, och identifierade två 
huvudsakliga drivkrafter för utvecklingen av lagstiftningen. Utöver 
”standardproceduren” (via forskning och expertkunskap) fanns 
processer som initierades genom ”chockeffekter”, dvs. effekten 
av specifika händelser såsom större olyckor. Dessa processer var 
mer irreguljära, och påverkades exempelvis av vilken typ av 
konsekvenser som olyckor hade. Händelser med stora effekter på 
allmänheten, som t.ex. involverade dödsfall, hade särskilt stort 
inflytande över utvecklingen av lagstiftning. Andra studier har 
undersökt hur arbetsmiljöreglering påverkas av intressegrupper 
som aktivt deltar i dess utformning. Gräbe (1991) undersökte olika 
gruppers påverkansmöjligheter i Storbritannien och Tyskland och 
kunde konstatera att även om arbetsgivare och fackföreningar hade 
gemensamma forum för att diskutera föreslagna regelförändringar 
hade arbetsgivare ett strukturellt övertag genom sin större tillgång 
till expertis och ekonomiska resurser. Arbetsgivare representerades  38också av specialister och akademiker, medan fackföreningarna 
värderade praktisk erfarenhet högre än teknisk eller vetenskaplig 
expertis vilket innebar att de skickade erfarna fackliga 
representanter till dessa forum. 
Typen av kunskap om arbetsmiljö och regleringsutformning stod i 
fokus även i en studie om tillverkning av smaktillsatser i amerikansk 
popcornindustri (Egilman m.fl. 2007). I studien beskrivs hur 
arbetsgivarnas intresseorganisationer hade stor påverkan på vad 
som ansågs vara lämpliga områden för reglering och tillsyn. Detta 
relativt starka inflytande kunde även observeras i en studie av beslut 
fattade i arbetsdomstolar i Kanada, där Walters (1991) konstaterade 
att beslut om arbetsvägran på grund av osäkra arbetsvillkor på ett 
systematiskt sätt gynnade arbetsgivarnas produktivitetsargument. 
Starka arbetsgivarorganisationer kan alltså påverka 
arbetsmiljöregleringens utformning, och på samma sätt kan 
försvagade fackföreningar bidra till avregleringar eller bristande 
reglering. Gräbe (1991) konstaterade att arbetsgivare i perioder 
med hög arbetslöshet lätt kan framföra kritik mot fackföreningar 
och få genomslag för kostnadsargument i samverkansgrupper. 
Dacanay och Walters (2011) visade hur sjöfarttransporten 
avreglerades inom arbetsmiljöområdet på grund av konsekvenser 
för sjöfartens marknadsandelar. Fackföreningarna, som stod inför 
möjliga uppsägningar, drog tillbaka sina krav på starkare fokus på 
arbetsmiljö och godtog en mera kommersiell inriktning.
Flera studier har undersökt svårigheterna med att samordna 
regelsystem för att åstadkomma ett mera effektivt arbetsmiljöarbete. 
Samordningen mellan myndigheter över nationsgränser var i 
fokus i en studie av arbetsmiljöansvar i australiska leverantörs- 
och entreprenörskedjor (Bluff m.fl. 2012) och i en studie av 
arbetsmiljötillsyn i Storbritannien och Tyskland (Gräbe 1991). 
Gräbe (1991) fann att samordningen var bristande på grund av att 
tillsynsmyndigheter och inspektörer gjorde olika prioriteringar. I 
en amerikansk kontext kunde Egilman m.fl. (2007) konstatera att 
det fanns svagheter i samordningen, organiseringen och mandaten 
hos de reglerande myndigheterna, vilket ledde till att fyra olika  39regelsystem misslyckades med att både upptäcka och förebygga ett 
utbrott av arbetsrelaterade sjukdomar. Bristande reglering påpekas 
också i en studie av filippinsk sjöfart, där arbetsmiljöskyddet 
var begränsat till generella föreskrifter för arbetskraft som 
arbetar utomlands (Dacanay och Walters 2011). Detta gjorde att 
sjöfartsarbetare föll emellan olika regelverk. 
Sammanfattningsvis bidrar detta tema med insikter i de praktiska 
och politiska processerna som rör utformningen och utvecklingen 
av arbetsmiljöreglering. Robens-inspirerade ansatser som 
omfattar självreglering, gemensamma intressen och rådgivande 
inspektionsverksamhet tycks inte alltid passa verkligheten i 
arbetslivet. Därtill tillämpas dessa åtgärder i flera fall på ett 
otillräckligt sätt och ger tvivelaktiga resultat. Studierna pekar 
också på att reglering och policy påverkas såväl av allmänhetens 
inställning som av starka intressegrupper, och att bristande 
samordning mellan myndigheter gör det svårt att tillämpa 
regelverken. 
Utmaningar för regleringen
Vissa frågor har utgjort särskilda utmaningar vad gäller att tolka och 
tillämpa arbetsmiljöregler och policy. Dessa utmaningar är i fokus 
för detta tema. 
Psykosocial och mental hälsa
I en studie av arbetsskadedomstolar i Quebec konstaterade 
Lippel m.fl. (2011b) att dessa avslog ärenden om psykisk ohälsa 
med argumenten att de byggde på otillräckliga överträdelser av 
arbetsmiljöregler och att det behövdes bevis för arbetsmiljöriskerna. 
I brottsdomstolar tenderade dock denna typ av ärenden att godtas. 
Inspektörer hanterade denna ambivalenta regeltolkning genom att 
undvika att anmäla sådana ärenden. Studien kunde också konstatera 
att inspektörer hade otillräcklig utbildning kring psykisk ohälsa i 
arbetslivet. 
Även en studie från Australien visade att arbetsmiljöinspektörer 
undvek ärenden om psykisk ohälsa (Johnstone m.fl. 
2011). Inspektörerna valde att fokusera på traditionella  40förebyggande åtgärder, såsom säkerhet kring maskiner, trots att 
inspektionsmyndigheten hade ett uttalat fokus på mobbning och 
trakasserier. Både i denna studie och i en studie av Quinlan (2007) 
rapporterades att ärenden om psykisk ohälsa var problematiska 
eftersom de till stor del byggde på offrens utsagor som var svåra att 
bekräfta. Därför var det också svårt att göra en tydlig koppling till 
arbetsmiljöfaktorer. Alla studierna i denna grupp fann att anställda 
oroade sig för repressalier och därför drog sig för att prata med 
inspektörer. 
Omorganisationer och nedskärningar
Arbetsmiljöregleringen är också svår att tillämpa när det gäller 
omorganisationer och nedskärningar, eftersom relationen mellan 
detta och arbetsmiljö inte fått tillräcklig uppmärksamhet. Sørensen 
m.fl. (2009) fann att nedskärningar var en stark drivkraft för danska 
arbetsgivare att slå ihop arbetsmiljö- och samverkansgrupper, 
vilket ledde till färre arbetstagarrepresentanter. Intressant nog 
ansåg parterna att arbetsmiljöarbetet förbättrades i och med de 
sammanslagna grupperna, eftersom representanterna blev färre och 
kunde ha mera kontakt med ledningen på central nivå. 
Två andra studier har fokuserat på omorganisationer. Hart 
(2002) fann att nedskärningar vid norska oljeriggar minskade 
antalet säkerhetsansvariga, vilket försämrade samordningen 
av säkerhetsfunktioner. Quinlan (2007) fann i en genomgång 
av australiska stämningar att inspektörer var medvetna om att 
nedskärningar och omorganisationer påverkar arbetsmiljön, 
men trots det genomfördes sällan stämningar eftersom det 
var svårt att etablera en tydlig relation mellan dessa faktorer. 
Dessa olika fynd visar att samordningen och tydligheten mellan 
reglerande myndigheter och arbetsgivare kan vara en faktor som 
påverkar huruvida arbetsmiljön förbättras eller försämras av en 
omorganisation. 
Komplexa anställningsformer
Ytterligare ett utmanande område för arbetsmiljöregleringen 
är bemanningsföretag och tillfälliga anställningar. Lippel m.fl. 
(2011a) noterade att det är svårt att avgöra vem som ska anses  41vara arbetsgivare i de tredelade anställningskonstellationer som 
anställning via bemanningsföretag innebär. I Quebec har detta 
lett till juridiska processer för att avgöra frågan, och i Ontario 
har arbetsskadereglerare tillsatt extra utredningsresurser för 
att identifiera arbetsgivare som medvetet undviker att formellt 
anställa sin personal. Studier från Filippinerna (Dacanay och 
Walters 2011) och Australien (Quinlan m.fl. 2009) har identifierat 
utmaningar för arbetsmiljöregleringen kring underentreprenörer 
och tillfälligt anställda på grund av att arbetsgivarna medvetet 
skjuter ansvaret ifrån sig. Alltmer komplexa och fragmenterade 
anställningsförhållanden ställer krav på hur tillsynen av 
arbetsmiljöreglering hanteras, och otydligheter i lagstiftningen kan 
innebära svårigheter för inspektörer i den praktiska tillämpningen. 
I och med utvecklingen mot globala leverantörskedjor och 
outsourcing behövs brett tillämpbara arbetsmiljöregler. Bluff 
m.fl. (2012) identifierade en avsaknad av samordnade och 
strategiska ansatser för att hantera ansvar i denna typ av relationer. 
I sin undersökning av australiska rättsfall i leverantörs- och 
entreprenörskedjor studerades handlingar och försummelser av 
olika aktörer och deras påverkan på arbetsmiljörisker. Studien fann 
att myndigheter sällan följde upp ansvaret i sådana kedjor, trots att 
den australiska lagstiftningen anger att designers, tillverkare och 
importörer av delar och ämnen har ett ansvar. I stället fokuserar 
inspektörer huvudsakligen på överträdelser i den lokala kontexten. 
Sammanfattningsvis beskriver studierna i detta tema särskilda 
svårigheter för implementering, tillsyn och rättslig tillämpning 
av lagstiftningen. Psykisk ohälsa riskerar att hamna i skymundan 
för andra frågor, och såväl psykisk ohälsa som omorganiseringar 
och nedskärningar är svåra att tydligt koppla till arbetsmiljörisker. 
Komplexa anställningsförhållanden och leverantörs- och 
entreprenörskedjor riskerar därtill att skapa svårutredda 
ansvarsförhållanden. 
Inspektionsverksamhetens organisering och praxis
Detta tema fokuserar på hur arbetsmiljöinspektörers praxis är 
organiserad och hur detta påverkar deras sätt att undersöka 
arbetsmiljörisker.  42Tolkningsutrymme
I en tid med snabb teknikutveckling och förändrade arbetsformer 
kan specifika regelverk (t.ex. avseende särskilda exponeringar) 
snabbt bli föråldrade. Ett flertal studier har fokuserat på det alltmer 
utbredda användandet av icke-specifika ramlagar som beskriver 
arbetsgivaransvar i bredare termer. En utmaning som identifierats är 
att dessa lagstiftningar kan vara svåra för inspektörer att tillämpa. 
Gräbe (1991) noterade att den brittiska lagstiftningen anger att 
ansvar gäller så länge det är ”praktiskt rimligt”, vilket innebär ett 
stort tolkningsutrymme. Arbetsgivare tenderar att tolka detta som 
rimligt i relation till kostnader och investeringar, medan inspektörer 
också tar hänsyn till risker och nytta med arbetsmiljön. Gunningham 
(2012) fann att australiska inspektörer var mest bekväma med att 
utöva tillsyn på specifika föreskrifter och upplevde stora svårigheter 
när lagstiftningen lämnade ett stort tolkningsutrymme. En 
ytterligare utmaning uppstår när inspektörer har stort utrymme att 
själva avgöra hur de ska utöva sin roll, eftersom detta kan resultera i 
olika hantering av liknande omständigheter. 
Utbildning av inspektörer
Ramlagar som ger inspektörer stort handlingsutrymme innebär ett 
stort behov av utbildning för att säkerställa att de har kompetens 
och förmåga att hantera ett brett spektrum av situationer. Dock är 
detta inte alltid tillgodosett. Gunningham (2012) har beskrivit hur 
australiska inspektörer saknar en tillräckligt enhetlig utbildning 
och kompetens för att säkerställa en robust insamling av bevis, 
vilket kan leda till att de inte vill anmäla arbetsgivare. Därtill 
poängterades att olika jurisdiktioner har olika resurser, vilket 
påverkar förutsättningarna för att utbilda inspektörer. I en analys 
av tillämpning av regelverk kring psykosocial arbetsmiljö i Quebec 
nämner Lippel m.fl. (2011b) att inspektörer saknar vilja eller förmåga 
att åtala arbetsgivare som bryter mot arbetsmiljöregler. De menar att 
bristande utbildning om komplexa psykosociala arbetsmiljörisker 
begränsar inspektörernas möjligheter att tillämpa regelverket. 
Både Quinlan (2007) och Johnstone m.fl. (2011) beskriver hur 
australiska inspektörer traditionellt sett har haft facklig bakgrund, 
men att de numera rekryteras bredare för att hantera komplexa 
arbetsmiljörisker och undersökningar.  43Bemanning och resurser
Ett antal studier lyfter frågan om tillsynsmyndigheternas bristande 
resurser och konsekvensen att inspektioner fokuserar på enkla 
och snabbt uppklarade ärenden (Gräbe 1991; Quinlan 2007; 
Gunningham 2012; Dacanay och Walters 2011; Bluff m.fl. 2012; 
Lippel m.fl. 2011a; Johnstone m.fl. 2011). Bristande bemanning 
riskerar att skapa ett prioriteringssystem som innebär att 
inspektörerna endast ägnar uppmärksamhet åt de mest uppenbart 
risktyngda företagen och därmed inte engagerar sig i proaktiva 
inspektioner eller överväger att inte inspektera verksamheter med 
färre risker. Därtill är det möjligt att inspektörerna undviker mer 
komplexa risker, såsom psykosociala faktorer eller riskgranskningar, 
eftersom de kräver mera tid och ger mer begränsade resultat (Gräbe 
1991, Bluff m.fl. 2012; Johnstone m.fl. 2011). 
Sammantaget länkar detta tema samman utbildning och 
organisering av tillsynsmyndigheter med deras möjligheter att ge 
råd och att utöva tillsyn. Ramlagar kräver välutbildade och flexibla 
inspektörer, och de ger ett stort handlingsutrymme som kan vara 
svårt att kontrollera. Bristande resurser kan ha en direkt påverkan 
på vad inspektioner fokuserar på, på så sätt att de prioriterar enklare 
och mera uppenbara risker framför komplexa sådana. 
Representation av anställda
I slutändan är arbetsmiljöregleringens syfte att skydda de anställda. 
Detta tema berör om anställda konsulteras kring arbetsmiljörisker 
och i så fall hur, och vilken roll de har i det förebyggande arbetet. 
Medarbetarkonsultation
Arbetsmiljöinspektörer konsulterar inte alltid de anställda vid 
sina arbetsplatsbesök, vilket riskerar att leda till oinformerade 
bedömningar. Gräbe (1991) noterade också att arbetsmiljöombud 
sällan hade möjligheten att prata med inspektörer vid besöken. 
På liknande sätt beskriver Gunningham (2012) att australiska 
gruvarbetare och deras fackföreningar identifierade en bristande 
kontakt med inspektörer.  44Tillfälligt anställda är en växande grupp som systematiskt 
exkluderas från arbetsmiljöarbetet. Lippel m.fl. (2011a) konstaterade 
att arbetsplatser med 20 eller fler anställda enligt regelverket ska ha 
en gemensam kommitté för arbetsmiljö, men att det stämmer dåligt 
med bemanningsföretag eftersom de anställda är tillfälliga och 
utspridda. 
Typ av delaktighet för anställda
Flera studier har undersökt på vilket sätt anställda är delaktiga 
i arbetsmiljöarbetet. Vissa undersökte vilka anställda som bäst 
representerade sina kollegor i arbetsmiljöfrågor. Harris m.fl. (2012) 
fann att tekniska experter, som bäst matchar den traditionella 
”inspektörsrollen”, inte nödvändigtvis hade större påverkan på 
arbetsmiljöarbetet än administrativ personal. Författarna undersökte 
implementering av en ny lagstiftning om delaktighet bland 
arbetsgivare i Nya Zeeland och fann att anställda välkomnade 
alla typer av anställda att fungera som en kanal för att uttrycka 
synpunkter på arbetsmiljön och att komma med lösningsförslag. 
Två studier lyfte representativiteten hos anställda när de inte 
är placerade på arbetsplatsen. I en studie av sjukhuspersonal i 
Danmark beskriver Jeppesen och Boggild (1998) ett system där 
anställda var formellt representerade i kommittéer, men att denna 
representation inte räckte när de anställda arbetade på annan plats. 
De anställda sågs som tillräckligt involverade men som otillräckligt 
organiserade, vilket ledde till bristande arbetsmiljögenomgångar. 
I ett annat fall beskriver Hart (2002) att de anställda på en norsk 
oljerigg inte var överens om vilken roll fackföreningar bör ha, och 
huruvida de fackliga representanterna också borde ses som legitima 
arbetstagarrepresentanter när det gäller arbetsmiljöfrågor. 
Sørensen m.fl. (2009) undersökte introducerandet av frivilliga 
och lokala överenskommelser mellan anställda och arbetsgivare i 
Danmark och noterade att denna decentraliserade ansats byggde på 
lokala aktiviteter snarare än på statlig tillsyn. De konstaterade att det 
riskerar att skapa en ojämn maktbalans som främjar arbetsgivarens 
intressen eftersom ledningen per definition har mer makt på 
arbetsplatsen.  45Sammanfattningsvis visar detta tema hur anställda kan spela en 
nyckelroll i arbetsmiljöarbetet genom att identifiera risker. Temat 
lyfter frågor om representation av anställda och huruvida detta bäst 
organiseras via mer erfarna eller mer lokalt förankrade anställda. 
LITTERATUR MED SVENSKA DATA 
I detta avsnitt redovisas resultat från de studier som identifierats via 
den kompletterande litteratursökningen, där syftet var att redogöra 
för forskning med data från Sverige. Avsnittet är disponerat 
tematiskt, baserat på de olika studiernas fokus. En översikt av de 
inkluderade studierna finns i bilaga 5. Inledningsvis presenteras 
en sammanfattning av tidigare kunskapssammanställningar, och 
därefter presenteras resultaten från litteratursökningen under fyra 
teman: 
• arbetsmiljöarbete på arbetsplatsen
• skyddsombudens roll
• inspektioner och deras förutsättningar
• resultat och effekter av arbetsmiljöreglering och arbetsmiljöarbete.
Huvudresultat från tidigare sammanställningar från Arbetsmiljöverket
I detta avsnitt presenteras kortfattat de huvudsakliga resultaten i 
två tidigare kunskapssammanställningar från Arbetsmiljöverket. 
Rapporterna bygger på samma projekt som sammanställt 
267 svenska studier av hur systematiskt arbetsmiljöarbete 
implementeras och fungerar, utifrån dess syfte, inriktning, 
hinder och möjligheter med fokus på verksamhetsstyrning 
(Arbetsmiljöverket 2013a), samt hur arbetet genomförs i olika 
branscher (Arbetsmiljöverket 2013b). I sammanställningen 
inkluderades vetenskapliga artiklar, avhandlingar, C- och 
D-uppsatser, rapporter och andra källor. Resultat från 
sammanställningen har också publicerats i form av en vetenskaplig 
artikel (Frick 2014). 
Systematiskt arbetsmiljöarbete beskrivs i sammanställningarna som 
bestående av tre nivåer: 1) vad som ska göras, 2) vem som ska göra 
det, och 3) styrning och egenkontroll. Dessa nivåer ligger till grund 
för beskrivningen av de ingående studierna.  46Vad som ska göras
Denna nivå beskriver rutiner för att upptäcka och åtgärda risker, 
och sammanställningarna visar en relativt samstämmig bild. Alla 
undersökta stora arbetsgivare har mer eller mindre dokumenterade 
rutiner för det systematiska arbetsmiljöarbetet som omfattar 
skyddsronder, psykosociala enkäter och riskbedömningar inför 
tekniska förändringar. Handlingsplaner tycks generellt upprättas 
när risker påträffas, och tillbud och olyckor tenderar att utredas. 
Dock poängteras att många av dessa rutiner är otydliga, för 
begränsade och svåra att tillämpa (Arbetsmiljöverket 2013a).
Vem som ska göra det
Sammanställningarna pekar på att större arbetsgivare oftast formellt 
stöder sina aktörer i det systematiska arbetsmiljöarbetet, och att 
ansvaret fördelas till chefer med stöd av företagshälsovården 
(Arbetsmiljöverket 2013a). Det finns därtill ofta en tradition av 
samverkan med skyddsombuden. 
Inom industrin har cheferna vanligen utbildats i arbetsmiljöfrågor. 
Studierna tyder dock på att det finns en del brister, t.ex. 
otydlig uppgiftsfördelning, ägarstrukturer som kan påverka 
förutsättningarna för arbetsmiljöarbete (t.ex. när en ny utländsk 
ledning med en annan lednings- och organisationskultur bromsar 
detta arbete), eller bristande tid och kompetens hos chefer. När 
chefer är passiva riskerar även skyddsombuden att hamna i en 
rollförvirring. Studier från landsting pekar på liknande oklarheter 
kring ansvarsfördelning och bristande tid och kompetens, och att 
högre ledningsnivåer sällan känner till vilka förutsättningar cheferna 
har för att bedriva ett systematiskt arbetsmiljöarbete. Inom handeln 
fanns också studier som pekade på att centrala aktörer vet för lite 
om sina ansvarsområden(Arbetsmiljöverket 2013b). 
Tidsbrist uppges ofta som en orsak till att inte arbeta med 
systematiskt arbetsmiljöarbete. Författarna argumenterar dock i sin 
analys för att detta ofta snarare handlar om en bristande prioritering 
från ledningen (Arbetsmiljöverket 2013a). 47Styrning och egenkontroll
Studierna i denna kategori har undersökt vad styrningen av 
arbetsmiljöarbetet inriktat sig på, och man konstaterar att 
tekniska branscher främst har fokus på sjukfrånvaro, olyckor och 
mer uppenbara tekniska risker (t.ex. buller, kemiska risker och 
ergonomi). Offentlig sektor fokuserar mest på sjukfrånvaro, och 
även om psykosociala frågor ofta nämns i arbetsgivardokument 
tycks detta sällan följas upp. Inom handeln finns få fallstudier, 
men de som finns visar att vissa större företag vill ha ett brett 
arbetsmiljöarbete med policyer kring stress, ergonomi, hot och våld. 
Det finns dock inga studier av hur detta tillämpas i praktiken. V issa 
undersökningar tyder på att hälsoeffekter av arbetets organisering 
inte tas med i riskbedömningarna, t.ex. användningen av tillfällig 
arbetskraft (Arbetsmiljöverket 2013b).
Övriga fynd
Sammanställningarna visar även att det systematiska 
arbetsmiljöarbetet i småföretag ofta är eftersatt, eller att det 
helt saknas. Bland småföretag är det vanligt med bristande 
kunskaper om såväl risker som motåtgärder, och det saknas ofta 
rutiner och förmåga samt insikt om den egna kompetensbristen. 
Småföretag köper också sällan tjänster från företagshälsovården. 
Det systematiska arbetsmiljöarbetet har även begränsad täckning 
för anställda med svag ställning, t.ex. tillfälligt anställda; flera 
studier tyder på mindre fokus på risker för inhyrd personal, och 
på att denna personalgrupp har högre frekvens av olycksfall 
än arbetsplatsens egna anställda (Arbetsmiljöverket 2013a ; 
Arbetsmiljöverket 2013b).
Sammantaget visar sammanställningarna att arbetsgivare har 
växlande och ofta otillräckliga motiv för att bedriva systematiskt 
arbetsmiljöarbete. Det vanligaste målet med arbetet är att minska 
sjukfrånvaron. Det finns också en generellt svag uppföljning 
av arbetsmiljöarbetet och dess resultat, och det framgår att 
uppföljningen främst handlar om rutiner och olika nyckeltal, t.ex. 
sjukfrånvaro, olyckstal och arbetsskadeanmälningar. I småföretag 
är arbetsmiljöarbetet mindre systematiskt och ofta informellt. 
Bilden är huvudsakligen likartad i de olika undersökta branscherna 
(Arbetsmiljöverket 2013a; Arbetsmiljöverket 2013b).  48I sammanställningarna diskuteras även olika faktorer som 
främjar eller hämmar systematiskt arbetsmiljöarbete. Som 
främjande faktorer nämns ekonomiska incitament, både genom 
stöd och sanktioner, samt upplysning och påverkan på attityder 
från samhälleliga aktörer. Möjligheten till tvång via tillsyn och 
sanktioner från Arbetsmiljöverket är tänkt att ha en avskräckande 
effekt, men Arbetsmiljöverket har begränsade resurser till sin 
inspektionsverksamhet (Frick 2014). Skyddsombuds och fackliga 
representanters inflytande över arbetsmiljöarbetet tycks minska 
med tiden, och avregleringen av företagshälsovården under 
1990-talet har inneburit ett mindre fokus på förebyggande åtgärder 
(Arbetsmiljöverket 2013a); dessa faktorer har en hämmande effekt 
på arbetsmiljöarbetet. 
I de följande avsnitten presenteras resultaten från den 
litteratursökning som gjorts för denna rapport. 
Arbetsmiljöarbete på arbetsplatsen 
I en rättssociologisk avhandling (Zanderin 2004) analyserades tillsyn 
och internkontroll av arbetsmiljö i fyra kommuner, med särskilt 
fokus på äldreomsorgen. Studien hade fokus på förutsättningar 
för att implementera internkontroll av arbetsmiljöarbete, 
och undersökte därmed inte hur effektivt detta arbete är. 
Förutsättningarna för implementering undersöktes utifrån en 
teoretisk grund, som bygger på att implementering är beroende 
av de aktuella aktörernas förståelse av fenomenet, deras vilja till 
att implementera, och deras praktiska möjligheter att genomföra 
det (Lundquist 1987 och 1992). För att analysera om aktörerna 
förstår, vill och kan implementera internkontroll fokuserade 
studien på organisationsfaktorer (t.ex. organisationsförändringar), 
verksamhetsfaktorer (t.ex. olika former av vård- och 
omsorgsverksamhet), ekonomifaktorer (budgetfrågor) och 
personalfaktorer (rekrytering, kompetensutveckling, sjukskrivningar 
etc.). Därtill togs hänsyn till omgivande samhällsfaktorer. I en av 
kommunerna framkom att enhetschefer och arbetsplatsombud 
inte förstod, ville eller kunde implementera internkontrollen, 
medan de i de andra kommunerna förstod och ville implementera 
internkontrollen men endast delvis (eller inte alls) kunde göra  49det. Ekonomiska faktorer pekades ut som det främsta hindret 
för implementeringen, följt av organisations-, verksamhets- och 
personalfaktorer, i den ordningen. Överlag hade den kommunala 
verksamhetens resursbrist och många organisatoriska förändringar 
en negativ inverkan på möjligheten att tillämpa internkontroll över 
arbetsmiljöarbetet. 
I en studie undersökte Almén och Larsson (2014) vilken utbildning 
och erfarenhet arbetsmiljösamordnare inom byggindustrin har 
samt vilka aktiviteter de gjorde för att förhindra skador och hur 
de såg på sitt uppdrag. Studien baserades på telefonintervjuer 
med arbetsmiljösamordnare i 42 byggprojekt. Förekomsten av 
arbetsmiljösamordnare bygger på insikten att planeringsfasen 
ger störst möjlighet att förhindra arbetsmiljörisker i byggprojekt 
eftersom man kan beakta potentiella risker. Enligt ett EU-direktiv 
ska byggprojekt utse en arbetsmiljösamordnare i förberedelsen och 
utförandet av projektet, vilket infördes i svensk lagstiftning 2009. 
Studien visar att utbildningen varierade från gymnasiekompetens 
(vilket var vanligast) till universitetsutbildning, främst ingenjörer. 
Även erfarenheten varierade kraftigt. Samordnarna hade som regel 
även andra roller i projekten men samordningsarbetet handlade 
huvudsakligen om att utveckla arbetsmiljöplaner med riskanalyser 
(även om riskerna sällan kunde förebyggas genom planeringen). 
I övrigt var samordnarna generellt sett passiva i projektet, och 
flera ansåg att de i praktiken inte hade några uppgifter utöver 
att formellt stå som samordnare. Vissa tog dock en mera aktiv 
roll och påverkade utformningen av säkerhetsarbetet. Studien 
visar att tidpunkten då samordnaren utses har stor betydelse för 
möjligheten att ta en aktiv roll i arbetsmiljöarbetet, så att samordnare 
som kommer in sent har liten möjlighet att påverka och en sämre 
översikt över projektet. Studien efterlyser riktlinjer som tydliggör 
samordnarrollen, och bättre utbildning för samordnare. 
Europeiska rapporter om arbetsplatsers arbetsmiljöarbete
I en rapport från The European Agency for Safety and Health at 
Work (EU-OSHA) sammanfattas resultat från en större studie, 
European Survey of Enterprises on New and Emerging Risks 
(ESENER), riktad till arbetsplatser i 31 länder, där ca 36 000 chefer  50och skyddsombud via telefon besvarade en enkät (Cockburn 
m.fl. 2012). Studien hade en del metodproblem som gör att 
svarsfrekvensen varierar kraftigt mellan länder, med ca 29 procent 
för chefer och 36 procent för skyddsombud i genomsnitt (för 
Sverige var svarsfrekvensen 47 respektive 58 procent). Studien 
hade också huvudsakligen fokus på chefers uppfattningar om 
risker och följsamhet till regelverk, och exkluderade arbetsplatser 
med mindre än 10 anställda. Detta innebär att resultaten från 
studien bör tolkas med försiktighet, särskilt i jämförelser mellan 
länder, och de bör främst ses som en indikation på chefers syn på 
sitt eget arbetsmiljöarbete snarare än som en granskning av det 
faktiska arbetsmiljöarbetet på de undersökta arbetsplatserna. Den 
låga svarsfrekvensen innebär också en trolig positiv bias, dvs. 
att det är de mest engagerade arbetsplatserna som har besvarat 
enkäten. I rapporten sammanställs resultat från olika delstudier 
som fokuserat på fyra huvudsakliga teman: 1) hantering av 
arbetsmiljöfrågor på arbetsplatser, 2) delaktighet från anställda i 
arbetsmiljöfrågor, 3) hantering av psykosociala arbetsmiljörisker, 
och 4) drivkrafter, hinder, behov och åtgärder för att hantera 
psykosociala arbetsmiljörisker. I rapporten konstateras att europeisk 
lagstiftning varit relativt framgångsrik i att uppmuntra arbetsgivare 
till att fokusera på arbetsmiljöfrågor, men att detta arbete tycktes 
fungera sämre i mindre företag, särskilt i sådana med mindre än 100 
anställda. Det verkar dock variera mellan länderna hur väl mindre 
arbetsplatser genomför sitt arbetsmiljöarbete, vilket pekar på att 
olika länder ger olika förutsättningar för små företag att arbeta med 
arbetsmiljöfrågor. I rapporten konstateras att ett större engagemang 
från arbetsplatsen i arbetsmiljöarbetet tycks hänga samman med 
att de anställda också blir mer delaktiga, särskilt om det fanns 
en ledning som prioriterade dessa frågor. Resultaten tyder på att 
psykosociala arbetsmiljörisker är det område där det finns störst 
skillnader mellan länder, och kontextuella faktorer antas spela stor 
roll. Det tycktes också finnas skillnader mellan sektorer – arbetet 
med psykosocial arbetsmiljö framstod som mindre utvecklat i bygg- 
och tillverkningsindustri än i exempelvis offentlig sektor. Författarna 
konstaterar att mera förebyggande åtgärder behövs. I rapporten dras 
också slutsatsen att drivkrafterna för att arbeta med psykosocial 
arbetsmiljö kan handla om krav från anställda samt om att minska  51sjukfrånvaron och kostnaderna för den. Arbetsgivare behöver 
mera vägledning och stöd i detta arbete, och mer medvetenhet om 
psykosociala risker. Man konstaterar också att forskning behövs för 
att stärka ”the business case”, dvs. visa lönsamheten med att arbeta 
preventivt. 
En uppföljning av ESENER har gjorts, ESENER-2, där 36 länder 
ingår med 49 000 telefonenkäter. I uppföljningen ändrades urvalet 
till att inkludera arbetsplatser med mer än fem anställda, och på 
varje arbetsplats gjordes endast en intervju med den som anses ha 
bäst kunskap om arbetsmiljöfrågor (huvudsakligen en chef utan 
särskilt arbetsmiljöansvar). Svarsfrekvensen i uppföljningen var 
ännu lägre än i den första undersökningen, totalt 22 procent (för 
Sverige 27 procent), vilket innebär att svaren inte ska betraktas som 
representativa för arbetsplatser utan snarast som en indikation 
på hur de arbetsplatserna med mest utvecklat arbetsmiljöarbete 
hanterar dessa frågor. I en översiktsrapport från projektet 
(Irastorza m.fl. 2016) konstateras att arbetsmarknaden fortsätter 
att förändras i riktning mot en allt större servicesektor, och att de 
psykosociala riskerna därmed också blir mer vanligt förekommande 
eftersom de är vanliga i denna typ av arbeten. Resultaten från 
ESENER-1 avseende arbetsplatsens storlek framkommer även i 
uppföljningen, på så sätt att rutiner för riskbedömningar tycks vara 
mera utvecklade i större företag och majoriteten av de svarande 
arbetsplatserna ansåg att detta är en bra metod för att hantera 
arbetsmiljöfrågor. Ungefär hälften av respondenterna rapporterade 
att riskbedömningar genomförs internt i företagen, och detta tycktes 
vara vanligast i Danmark, Storbritannien och Sverige. De som inte 
genomför riskbedömningar angav att det antingen berodde på att 
riskerna redan var kända eller på att det inte fanns några risker. 
Den viktigaste drivkraften för att arbeta med arbetsmiljöfrågor 
ansågs vara att uppfylla lagkraven, följt av att möta förväntningar 
från anställda och deras representanter. Det främsta hindret som 
respondenterna rapporterade var komplexiteten i lagkraven, 
vilket dock tycks skilja sig åt mellan länder: mer än hälften av 
respondenterna i Italien, Turkiet och Grekland rapporterade detta 
som ett stort problem, medan respondenterna i Skandinavien i 
stället angav att brist på tid eller personal var de främsta hindren  52(ett synsätt som dock har kritiserats [Arbetsmiljöverket 2013a], 
eftersom upplevd tidsbrist ofta beror på brist på styrning i 
arbetsmiljöarbetet och prioritering från högsta ledningen). Motstånd 
mot att hantera psykosociala risker ansågs främst handla om att man 
inte vill tala öppet om dessa problem. Avseende företagshälsovård 
uppgav respondenterna att de främst anlitade företagsläkare, 
generalister inom arbetsmiljö och experter på olycksprevention. De 
deltagande arbetsplatserna uppgav att anställdas delaktighet främst 
organiserades via skyddsombud, som också uppgavs få utbildning i 
sitt uppdrag. 
En annan rapport från EU-OSHA presenterar en genomgång av 
hur regelverk kring arbetsmiljö omsätts till arbetsmiljöarbete 
på arbetsplatser (Walters m.fl. 2013; Frick 2012). I rapporten 
undersöktes åtta länder: Tyskland, Sverige, Storbritannien, 
Frankrike, Spanien, Bulgarien, Cypern och Lettland. Metoderna 
omfattade dokumentanalyser, sekundäranalyser av enkätdata från 
den ursprungliga ESENER-studien och intervjuer med experter. 
I rapporten fokuseras på tre huvudsakliga områden: ledning och 
styrning av arbetsmiljöarbete, hantering av psykosociala risker och 
anställdas och deras representanters delaktighet. När det gäller 
ledning och styrning av arbetsmiljöarbetet indikerade ESENER-
studien att arbetsplatser i Sverige och Storbritannien hade bättre 
resultat än övriga länder, vilket kan tolkas som att de har flera 
rutiner och mått för detta. De var också tidigare ute med att reglera 
dessa aspekter av arbetsmiljön än övriga länder; lagstiftningen 
infördes innan EU-direktivet kom. Därmed är lednings- och 
styrningsfrågor mera integrerade i Sveriges och Storbritanniens 
regelverk, institutioner och strukturer. Dessa fynd bekräftades av 
intervjudata som lyfte fram vikten av en stödjande infrastruktur 
för företag, och det ekonomiska och politiska klimatet. Avseende 
psykosociala risker föreslog ESENER-studien en länk mellan 
ledningen och styrningen av arbetsmiljöarbete och hanteringen av 
dessa risker. Företag med utvecklade system för arbetsmiljöarbete 
tycks hantera psykosociala risker bättre, även om sådana risker 
fortfarande hanteras sämre än andra arbetsmiljörisker. Även 
här fick Sverige och Storbritannien bättre resultat än de övriga. 
Fynden bekräftar antagandet att psykosocial arbetsmiljö är en 
komplicerad fråga som påverkas av uppmärksamheten från  53politiken och samhället, av arbetsmiljöparternas engagemang i den 
praktiska tillämpningen av arbetsmiljöforskning och av regelverk 
på EU-nivå, särskilt för länder med mindre nationell expertis och 
forskning kring arbetsmiljö. Delaktighet från anställda och deras 
representanter i arbetsmiljöarbetet hänger ihop med de två övriga 
områdena, och leder till ökat fokus på psykosocial arbetsmiljö. 
Strukturer för delaktighet återfinns i högre grad i de länder som 
har en mera välutvecklad ansats och en tradition av samverkan 
med fackliga organisationer kring arbetsmiljöfrågor, och återigen 
framstår Sverige och Storbritannien i bättre dager än övriga länder. 
Rapporten lyfter ett antal faktorer som påverkar förutsättningarna 
för ett utvecklat arbetsmiljöarbete: överstatligt inflytande via 
regelverk och konjunktur; nationell reglering och resurser för 
inspektionsverksamhet; relationen mellan arbetsmarknadens 
parter; förändringar på arbetsmarknaden, t.ex. arbetskraftens 
sammansättning och företagens storlek; och andra relaterade 
system, t.ex. socialförsäkring, och hur dessa samspelar med fokus på 
arbetsmiljö. Förutsättningarna för arbetsmiljöarbete är dynamiska 
och förändras i takt med samhället, t.ex. när det gäller globalisering 
av arbetskraften.  
Ett ytterligare projekt från EU-OSHA fokuserar på att utveckla 
policyer och olika initiativ med fokus på arbetsmiljö för äldre i 
arbetslivet. Särskilda rapporter har tagits fram för olika länder, 
däribland Sverige (Said och Fries-Tersch 2016). I rapporten 
konstateras att Sverige har en åldrande befolkning och att detta 
kommer att fortsätta, om än i lägre takt än i övriga EU. Dock gör inte 
svensk arbetsmiljölagstiftning någon skillnad på åldersgrupper, utan 
de regler som finns är generella. I rapporten konstateras att ett antal 
regler och policyer har förändrats t.ex. när det gäller sjukfrånvaro, 
rehabilitering och samordning av insatser från olika myndigheter, 
men att dessa initiativ inte haft den äldre arbetskraften i fokus. 
Författarna drar dock slutsatsen att den svenska inriktningen mot 
livslångt lärande och hållbart arbetsliv generellt tycks ge äldre 
personer goda förutsättningar att uppleva en god arbetsmiljö, vilket 
också stöds i data som redovisas i rapporten.  54Skyddsombudens roll 
I en avhandling i juridik har Steinberg (2004) undersökt 
skyddsombudens verksamhet, särskilt deras roll att påpeka brister i 
arbetsmiljön. Studien bygger på data från 1990-talet, och författaren 
har analyserat dokument som beskriver skyddsombudens sätt att 
tillämpa stoppningsrätten, dvs. möjligheten att avbryta pågående 
arbete om det finns fara för anställdas liv eller hälsa, samt deras 
sätt att tillämpa hänvändelse, dvs. att vända sig till arbetsgivaren 
eller tillsynsmyndigheten för att påpeka brister i arbetsmiljön 
och därmed utöva inflytande över arbetsgivarens ledningsrätt. 
I studien konstateras att skyddsombuden hade inflytande över 
arbetsmiljön genom att tillämpa dessa rättigheter. Stoppningsrätten 
användes på ett bredare sätt än vad som var rättsligt reglerat, och 
den tillämpades främst i samband med psykosociala belastningar, 
bristande luftkvalitet och ohygieniska förhållanden, samt vid 
förekomst eller hantering av vissa ämnen. Därtill visade det sig 
att skyddsombudens stoppningsrätt var mera långtgående än de 
anställdas stoppningsrätt, och skyddsombuden hade också en 
starkare ställning gentemot arbetsgivaren vid stopp. Hänvändelse 
tillämpades främst vid psykosociala belastningar, men även 
för fysiska faktorer såsom luftkvalitet. Antalet stoppningar och 
hänvändelser var större i privata verksamheter än i offentliga; dock 
var andelen stoppningar och hänvändelser som riktade sig mot 
offentliga arbetsgivare större. Både stoppningar och hänvändelser 
användes oftare av män än av kvinnor. I merparten av fallen kunde 
skyddsombuden påverka arbetsgivaren via partssamverkan, 
ofta innan en inspektion genomförts. I en senare översikt av 
skyddsombudens verksamhet konstaterar Frick (2013) att Sverige 
har en stark tradition av skyddsombud på arbetsplatser, men att 
antalet har minskat sedan 1990-talet och det har blivit svårare 
att nyrekrytera ombud. Deras inblandning i det systematiska 
arbetsmiljöarbetet tycks också ha blivit mindre påtaglig. 
Utöver skyddsombud på arbetsplatsen har det sedan 1970-talet 
funnits regionala skyddsombud som representerar anställda i 
småföretag, vilket i internationell belysning är ovanligt. Dessa 
ombud kan utses av facken om minst en medlem finns på en 
arbetsplats och det saknas en skyddskommitté. I en studie av de  55regionala skyddsombudens verksamhet konstaterar Frick att det 
1995 fanns ca 1 500 regionala skyddsombud, de flesta på deltid, 
och att merparten var medelålders män med facklig bakgrund 
(Frick 1996; Frick och Walters 1998). Ombuden har tre uppgifter: 
verka för en tillfredsställande arbetsmiljö, få arbetstagarna att 
medverka i skyddsarbetet och aktivera det lokala arbetsmiljöarbetet. 
Särskilt det senare har lyfts fram som en utmaning med tanke på 
de bristande förutsättningarna för sådant arbete i småföretag. I 
studien framkom att ombuden i praktiken på egen hand övervakar 
arbetsmiljön och verkar för att åtgärda brister, och i mindre grad 
arbetar de med att att utse, utbilda och stödja lokala skyddsombud 
och stödja internt arbetsmiljöarbete bland småföretagen. Regionala 
skyddsombud hade mindre resurser än huvudskyddsombud 
i det övriga arbetslivet, men genomförde enligt studien fler 
arbetsplatsbesök än vad Arbetsmiljöverket gjorde. Samverkan 
med småföretagen bedömdes i studien generellt fungera väl, 
även om arbetsgivarorganisationer och facken hade olika syn på 
deras roll. Sedan 1990-talet har de regionala skyddsombuden i 
högre grad även börjat fokusera på arbetsorganisation och andra 
psykosociala arbetsmiljöfrågor, och de arbetar i högre grad med att 
aktivera det lokala arbetsmiljöarbetet (Gellerstedt 2007). Generellt 
ses ombudens verksamhet som legitim i Sverige i och med den 
korporativa traditionen, och även om den har försvagats tycks 
ombuden fortfarande vara accepterade. Frick (2009) har dock varnat 
för att förändringar i svensk ekonomi och arbetsmarknad har 
påverkat grunden för de regionala skyddsombudens verksamhet, 
med minskat stöd för aktörernas deltagande i arbetsmiljöarbete i 
småföretag, mindre resurser för Arbetsmiljöverket och sjunkande 
medlemskap i fackföreningar. Samtidigt ökar antalet småföretag 
liksom osäkra anställningar och utländska entreprenörer, vilket ofta 
innebär sämre arbetsvillkor. 
Inspektioner och deras förutsättningar 
I en monografi redogör Johansson (2006) för en intervjustudie 
om tillsyn och effektivitet, med data från Arbetsmiljöverkets och 
Kemikalieinspektionens inspektörer. Studien utgår teoretiskt från 
ett närbyråkratperspektiv (Lipsky 1980) och har särskilt fokus på 
inspektörens roll och handlingsutrymme. I studien konstateras  56att inspektörer dels behövde vara följsamma gentemot styrning 
och regelverk uppifrån, och dels behövde skapa följsamhet hos 
de arbetsgivare som inspekterades. Följsamheten till styrning 
diskuteras utifrån olika strategier för att uppfylla ledningens, 
allmänhetens och lagstiftningens förväntningar. Här lyfter 
författaren särskilt fram inflytandet av New Public Management 
med dess fokus på prestationsmått, där t.ex. kampanjinspektioner 
på särskilda arbetsmiljöområden har använts som en strategi 
för att öka medvetenheten om arbetsmiljö, men också för att 
höja myndighetens produktionssiffror eftersom flera (men mera 
begränsade) inspektioner kan genomföras inom ramen för en 
kampanj. Inspektörernas relation till arbetsgivare diskuteras 
utifrån olika faktorer som påverkar arbetsgivarens följsamhet 
till inspektionernas resultat. Här identifieras flera faktorer, t.ex. 
inspektörens auktoritet (som påverkas av erfarenhet, kompetens och 
kön), strukturen för inspektionen och metoderna för att förhandla 
med arbetsgivaren. I studien fokuseras också på rättssäkerhet 
i inspektionsarbetet, och behovet av att utveckla gemensamma 
kravnivåer var ett återkommande tema i materialet. Detta 
hanterade inspektörerna genom att förhandla kring utvecklingen 
av inspektionspraxis och tolkning av regelverk, genom att använda 
olika inspektionsmetoder och genom att testa gränser, t.ex. låta 
arbetsgivare överklaga i fall där regelverket är otydligt. 
Bruhn (2009) har genomfört en sekundäranalys av data från tre olika 
studier av Arbetsmiljöverket och dess inspektörer. Studierna bygger 
på material från observationer vid inspektioner, fokusgrupper, 
intervjuer, dagböcker och dokumentanalyser, och i den aktuella 
artikeln har materialet analyserats med fokus på inspektörernas 
yrkeskultur och -identitet. Bakgrunden till detta fokus är att 
arbetsmiljöinspektionen sedan 1990-talet har fått ökat fokus på 
psykosocial arbetsmiljö, organisatoriska faktorer och offentlig 
sektor, vilket också har påverkat rekryteringen; i dag anställs i högre 
grad kvinnor med akademisk bakgrund, medan yrket tidigare 
dominerades av män med teknisk bakgrund. De nyanställda 
kvinnorna har ofta arbetslivserfarenhet från offentlig sektor, vilket i 
många fall har lett till en uppdelning så att den tidigare etablerade 
gruppen ”tekniker” fokuserar på privata företag och industri, medan  57den nya gruppen ”akademiker” fokuserar på offentlig sektor. Detta 
innebär en specialisering som gör att dessa grupper har begränsad 
kontakt med varandra. Bruhn beskriver också att kulturen och 
arbetssättet skiljer sig åt mellan grupperna, på så sätt att teknikerna 
sällan diskuterar arbetsmetoder med varandra utan arbetar mera 
enskilt enligt vissa gemensamt bestämda riktlinjer. Akademikerna 
däremot träffas oftare för att diskutera arbetssätt; de arbetar 
hellre tillsammans och tycks ha högre ambitioner för sin karriär. 
Inställningen till uppdraget och de arbetsplatser som de inspekterar 
tycks också skilja sig åt; den traditionella gruppen poängterade 
goda kontakter via humor och en manlig jargong som liknade den 
på arbetsplatserna, medan akademikergruppen såg sin roll som 
mera distanserad och ”seriös”. Teknikerna hade också mera fokus 
på traditionella fysiska arbetsmiljörisker, medan akademikerna 
hade större fokus på psykosocial och organisatorisk arbetsmiljö. 
Studien diskuterar vidare hur inspektörsrollen påverkas av parallella 
men motstridiga utvecklingstendenser, dels mot standardisering 
och dels mot professionalisering med fokus på handlingsutrymme 
och professionellt omdöme. Artikeln pekar på att utvecklingen 
mot det senare tycks vara starkare; dock är styrningen från 
Arbetsmiljöverkets sida oklar, och det saknas en strategi för att få en 
tydligare och mera enhetlig inspektörsroll med mera dialog mellan 
de olika grupperingarna inom yrket. Akademikerna blir fler och har 
en kompetens som prioriteras högt av myndigheten, och därmed 
behövs ökad dialog med den traditionella gruppen med teknisk 
expertis för att denna kunskap inte ska bli isolerad. 
I en studie av Arbetsmiljöverkets inspektionsarbete, baserat på 
observationer, intervjuer och dokumentanalyser, konstaterar Frick 
(2011a) att inspektionerna hade ett starkt fokus på procedurkrav, 
särskilt rutiner för systematiskt arbetsmiljöarbete. De allra flesta 
arbetsplatser har någon brist i sitt arbetsmiljöarbete, och därför 
behövde inspektörer prioritera vad som skulle åtgärdas. Detta 
gjorde de med olika fokus i olika sektorer, t.ex. mindre fokus 
på psykosociala risker i industri- och byggbranscher jämfört 
med offentlig sektor. Inspektörerna krävde dock genomgående 
att arbetsgivare ska göra mera för att utveckla sitt systematiska 
arbetsmiljöarbete, främst tydliggöra rutiner och information till  58anställda. Fokus låg i mindre utsträckning på arbetsmiljöarbete 
som en kontinuerlig förbättringsprocess och på sätt att utvärdera 
arbetet över tid, och därmed var det svårt att avgöra huruvida en 
arbetsgivares arbetsmiljöarbete bara såg bra ut på papper eller 
om det också faktiskt bidrog till att minska arbetsmiljöriskerna. 
Det var också ovanligt att inspektörer uppmanade chefer att 
konsultera företagshälsovården i arbetsmiljöfrågor, trots att detta 
ofta behövdes på grund av chefernas bristande kompetens i att 
själva hantera sådana frågor. I studien redogörs även för hur 
Arbetsmiljöverket och dess inspektörer tolkade och utövade 
tillsyn utifrån lagstiftningen om systematiskt arbetsmiljöarbete. 
Enligt studien bygger Arbetsmiljöverkets strategi för tillsyn på att 
identifiera de arbetsplatser som var sämst på arbetsmiljöarbete 
och stödja en långsiktig utveckling hos dessa, på att nå ut till 
flera arbetsplatser i samma inspektion genom att gå uppåt i den 
organisatoriska hierarkin, på att sprida effekterna av inspektioner 
för att få en generellt avskräckande effekt, och på att samverka 
med parterna och försöka påverka dem genom informationsarbete. 
I studien konstateras dock att denna strategi inte fungerade i 
praktiken, dels eftersom det saknades tillförlitliga indikatorer på 
vilka arbetsplatser det handlar om, dels eftersom tillsynen inte 
fokuserade på att erbjuda långsiktigt stöd eller gå uppåt i hierarkin. 
(I en annan studie [Frick 2011b] konstateras att Arbetsmiljöverket 
åren 2002–2006 framgångsrikt testade en strategi för att gå 
uppåt i hierarkin genom att fokusera på arbetsgivare med flera 
arbetsplatser, i detta fall bensinbolag. Försöket ledde dock inte till 
en fortsättning, delvis på grund av de budgetnedskärningar som 
skedde strax därefter.) Därtill ifrågasätts de avskräckande effekterna 
eftersom Arbetsmiljöverket i liten utsträckning sanktionerade 
överträdelser, även efter allvarliga olyckor; dock poängteras att 
de flesta inspektioner ledde till att arbetsplatserna åtgärdade 
de påpekade problemen. En del av Arbetsmiljöverkets strategi 
handlar om att sprida sociala normer, genom både inspektioner 
och sanktioner, och genom att offentligt informera om sina 
aktiviteter. Samtidigt finns begränsad kunskap om hur en sådan 
upplysningsstrategi påverkar arbetsgivarnas beteende och huruvida 
det faktiskt minskar riskerna i arbetslivet. Sammanfattningsvis 
visar studien att inspektionsverksamheten genomfördes i linje med  59Arbetsmiljöverkets upplysningsstrategi och utifrån inspektörernas 
kompetens och utbildning, men att detta inte till fullo uppfyllde 
de ambitioner som finns i lagstiftningen om systematiskt 
arbetsmiljöarbete. Inspektörer tycks vara relativt framgångsrika i 
att åstadkomma följsamhet på frivillig väg, vilket föredras eftersom 
sanktioner och rättsprocesser är långsammare processer (Frick 
2011a). I en senare artikel analyseras förutsättningarna för tillsynen, 
och särskilt Arbetsmiljöverkets minskande resurser lyfts fram som 
ett hinder för att utveckla inspektionsverksamheten (Frick 2014). 
I en studie (Arbetsmiljöverket 2006; Bruhn och Frick 2011) 
undersöktes hur Arbetsmiljöverket stöttade utvecklandet av 
inspektionsmetoder för psykosociala arbetsmiljörisker under 
perioden 2001–2003 (ARNE-projektet). Studien bygger på 
intervjuer, fokusgrupper, skuggning och dokumentstudier. 
Metodutvecklingsarbetet granskades som helhet och ett 
par specifika metodutvecklingsprojekt detaljstuderades. 
Författarna är kritiska till metodutvecklingsprojektets effekter 
på inspektionsverksamheten, men poängterar att det ökat 
uppmärksamheten kring psykosociala aspekter av arbetsmiljön. 
Författarna diskuterar även inspektörernas kontrollerande och 
rådgivande roller som är svåra att balansera inom ramen för 
rådande fokus på ett systematiskt arbetsmiljöarbete. 
Statskontoret har i en rapport undersökt implementeringen av 
systematiskt arbetsmiljöarbete med fokus på Arbetsmiljöverkets 
tillsynsarbete (Statskontoret 2004). Rapporten bygger på enkäter 
till arbetsplatser som inspekterats av Arbetsmiljöverket och på 49 
intervjuer med representanter från Arbetsmiljöverket (chefer och 
inspektörer), andra myndigheter, arbetsgivarorganisationer och 
fackförbund. I rapporten konstateras att implementeringen av 
systematiskt arbetsmiljöarbete har försvårats av lågkonjunkturen 
på 1990-talet som ledde till besparingar på Arbetsmiljöverket 
och därmed påverkade det stöd som myndigheten kan erbjuda 
arbetsgivarna. Tillsynsverksamheten är begränsad i kapacitet 
och bedömdes inte kunna säkerställa en tillräcklig följsamhet till 
regelverket. Samtidigt konstaterar Statskontoret att ett systematiskt 
arbetsmiljöarbete inte främst ska införas genom tillsyn, utan genom  60information och rådgivning. Statskontoret drar av detta slutsatsen 
att arbetsgivarna behöver mer stöd för att implementera ett 
systematiskt arbetsmiljöarbete, eller att kraven borde minska. 
Riksrevisionen har granskat Arbetsmiljöverkets tillsynsverksamhet, 
utifrån delvis samma datamaterial som i ovanstående rapport från 
Statskontoret, och man påpekar att Arbetsmiljöverket behöver se 
över målen med tillsynsverksamheten och förbättra uppföljningen 
och utvärderingen, samt att arbetsplatserna med störst risker borde 
stå i fokus när det gäller val av tillsynsobjekt (Riksrevisionen 2004). 
Liknande synpunkter har även framförts i en senare rapport från 
Statskontoret (2014) där man pekade på behovet av att utreda 
vilka urvalsprinciper som används för tillsynen, samt på att 
myndigheten behöver en strategi för kompetensförsörjning inför 
kommande pensionsavgångar. I Riksrevisionens granskning (2004) 
uppgav chefer och skyddsombud att de generellt sett var nöjda 
med inspektörernas kompetens inom arbetsmiljörisker, men att det 
var vanligt att arbetsmiljön inte förändrades efter inspektionen, 
särskilt den psykosociala arbetsmiljön. Enkätstudien hade en 
relativt låg svarsfrekvens (59 procent för chefer och 56 procent för 
skyddsombud), vilket ska tas i beaktande vid tolkning av resultaten.  
I en nyare granskning konstaterar Riksrevisionen att 
Arbetsmiljöverkets resurser varierar över tid; de minskade under 
en period för att vid granskningstillfället åter öka (Riksrevisionen 
2016). I rapporten beskrivs hur tillsynsverksamheten har förändrats, 
delvis i syfte att möta en förväntad ytterligare neddragning 
av resurser, och delvis i syfte att arbeta mera proaktivt. Den 
huvudsakliga förändringen innebär en ökad satsning på nationella 
projekt där inspektioner sker baserat på specifika fokusområden, 
t.ex. första linjens chefer inom vård och omsorg, eller ergonomi 
och systematiskt arbetsmiljöarbete. Tanken med dessa projekt är 
att kombinera informationsinsatser och inspektioner för att nå en 
bred påverkan som går utöver de arbetsplatser som inspekteras. 
En konsekvens av detta är att tillsynsverksamheten fokuserar 
mindre på övrig tillsyn, dvs. sådan som bestäms av regionala 
förhållanden eller är baserad på tips från allmänheten. En annan 
konsekvens är att inspektörer utbildas till att ha en mer generell  61kompetens än med den tidigare fokuseringen på branschspecifik 
kompetens, eftersom inspektörer ska kunna utöva tillsyn i flera 
branscher inom ramen för nationella projekt. Enkätstudien till 
inspektörer visar att dessa projekt upplevs på olika sätt; de ansågs 
ha positiva effekter genom fokus på specifika områden samtidigt 
som inspektörerna såg negativt på de minskade möjligheterna 
till annan tillsyn. Granskningen visar också att inspektionerna 
har blivit färre, vilket delvis förklaras med att förberedelserna för 
nationella projekt tar mera tid. Vid granskningstillfället meddelade 
Arbetsmiljöverket att satsningen på nationella projekt fortsätter, 
men att omfattningen ska minska till förmån för andra typer av 
tillsynsaktiviteter. Granskningen har också fokuserat på möjligheten 
att följa upp utvecklingen av arbetsmiljön, och man konstaterar att 
arbetsmiljöstatistiken inte är tillräckligt tillförlitlig. Främst handlar 
det om att mycket av den arbetsrelaterade ohälsan inte rapporteras, 
och att det finns metodproblem i undersökningarna av självskattade 
arbetsbesvär (t.ex. subjektiva bedömningar och bristande 
svarsfrekvens). Granskningen konstaterar också att det saknas 
rutiner för situationer när inspektörer upptäcker oegentligheter som 
berör en annan myndighets tillsynsområde. 
Resultat och effekter av arbetsmiljöreglering och arbetsmiljöarbete 
Överlag finns det få svenska studier som har studerat effekter 
av arbetsmiljöreglering eller arbetsmiljöarbete. I detta avsnitt 
presenteras studier av implementeringen av och följsamheten till 
regelverk samt effekterna på arbetsmiljön.  
Effekter av sanktioner
I en statlig utredning (SOU 2011:57) gick man igenom olika 
sanktionsmetoder som Arbetsmiljöverket tillämpar, i syfte att 
se över lagstiftningen och förbättra efterlevnaden av lagkraven. 
I utredningen konstateras att förelägganden och förbud är 
effektiva åtgärder som bör användas mera. Straffsanktioner är 
dock komplicerade när det gäller arbetsmiljöbrott eftersom det 
finns bevissvårigheter när ärenden går till åtal och eftersom 
processer är kostsamma och kan dra ut på tiden. I stället, hävdar 
utredningen, bör sanktionsavgifter användas i större utsträckning 
och huvudsakligen ersätta straffsanktioner. Detta innebär mindre  62dubbelarbete eftersom färre utredningar behöver göras och 
leder till kortare processer fram till ett avgörande. Utredningen 
ledde sedermera till en förändring i lagstiftningen i enlighet med 
förslagen, och den trädde i kraft 1 juli 2014. 
Systematiskt arbetsmiljöarbete
I en studie av hur systematiskt arbetsmiljöarbete har implementerats 
i 23 svenska små och medelstora företag inom tillverkningsindustrin 
(Gunnarsson m.fl. 2010) jämfördes tre olika strategier: en handledd, 
en nätverksbaserad och en självständig strategi. Den handledda 
strategin byggde på en strukturerad planering som omfattade 
informationsmaterial och handledning från personer med 
särskild expertis inom området. Nätverksstrategin byggde på att 
företagsrepresentanter från samma region träffades tillsammans 
med en expert för att diskutera och hjälpa varandra, med 10 träffar 
under ett år. Den självständiga strategin innebar att företagen 
arbetade helt efter egna idéer utan externt stöd. Effekterna av dessa 
strategier undersöktes via dialog med chefer och skyddsombud, 
och författarna kartlade företagens följsamhet till tio krav enligt 
regelverket. Därtill gjordes skattningar av arbetsmiljön. Vid 
uppföljningen hade företag med en handledd strategi något 
bättre följsamhet till regelkraven jämfört med de övriga, även om 
arbetsmiljön förbättrades i samtliga företag. Stöd och rådgivning 
tycktes därmed ha en begränsad effekt, särskilt med tanke på 
kostnaderna för denna typ av stödåtgärder. 
En studie har undersökt vilka effekter ett systematiskt 
arbetsmiljöarbete har på arbetsrelaterade sjukdomar och på 
långsiktigt arbetsdeltagande hos hemtjänstpersonal (Dellve 
m.fl. 2008). I studien operationaliserades arbetsmiljöarbete 
genom förekomsten av rutiner och strukturer för delaktighet. 
Utfallsmåtten var förekomsten av arbetsrelaterade sjukdomar 
och arbetsdeltagande (inget sjukfall över 13 dagar per år). 
Studien byggde på nationella register och en enkät till ledning 
och skyddsombud om arbetsmiljöarbete. I studien jämfördes 
verksamheter utifrån hur utvecklat arbetsmiljöarbetet var i relation 
till utfallen. Resultaten pekar på att verksamheter med bättre 
strukturer och rutiner och större budget för arbetsmiljöarbete  63hade ett högre arbetsdeltagande. Utvecklade rutiner och 
strukturer medförde å andra sidan en högre grad av rapporterade 
arbetsrelaterade sjukdomar. Detta tolkas i studien som att ett 
välstrukturerat arbetsmiljöarbete använder rapportering av 
arbetsrelaterade besvär som ett verktyg för att uppmärksamma 
problem och förbättra arbetsmiljön, vilket gör att andelen 
rapporterade sjukdomar ökar. Strukturer för delaktighet verkade 
inte ha någon större betydelse för de undersökta utfallen, vilket 
tolkas som att delaktighet inte räcker för att påverka de anställdas 
hälsa, åtminstone inte när det gäller rapporterade arbetsrelaterade 
sjukdomar. Måtten i denna studie kan dock ifrågasättas. Tidigare 
studier pekar på att rutiner är ett osäkert mått på faktiskt 
arbetsmiljöarbete (Frick 2013). Också utfallsmåttens validitet är 
osäker (dvs. om måtten mäter det som de är tänkta att mäta), 
eftersom många arbetsrelaterade sjukdomar inte rapporteras 
(Riksrevisionen 2016). Dessa aspekter är viktiga att beakta i 
tolkningen av resultaten. 
Reglering av kemiska risker
I tre studier har reglering av kemiska risker studerats. I en av 
dessa (Schenk 2013) undersöktes medvetenhet om gränsvärden 
utifrån en enkätundersökning av 1 017 anställda på arbetsplatser 
med luftburna föroreningar eller kemiska risker. Författaren 
konstaterar att medvetenheten om och förståelsen av gränsvärden 
var låg hos anställda, chefer och personer med olika typer av 
arbetsmiljöfunktioner. Mindre än hälften av respondenterna 
kände till vilket ansvar arbetsplatsen har för att följa gränsvärden 
och mäta exponeringen för olika ämnen. Två andra studier har 
fokuserat på europeisk reglering på kemikalieområdet. Regleringen 
har haft problem på så sätt att det varken fungerat att tydliggöra 
arbetsgivarnas ansvar eller att genomföra tillräckligt många 
inspektioner av följsamheten till regelverk. Därför har regleringen 
i Europa inriktat sig på försiktighetsprinciper och på att ersätta 
farliga ämnen med säkrare. EU introducerade 2007 regelverket 
REACH (Registration, Evaluation, Authorisation and Restriction 
of Chemicals) med syftet att få företag att identifiera och hantera 
risker relaterade till kemikalier genom att registrera ämnen till en 
europeisk myndighet (ECHA). Regelverket implementeras stegvis  64fram till 2018. Utmaningarna för hantering av kemikalier är störst i 
småföretag, och infrastrukturen för stöd och kontroll fungerar ofta 
otillfredsställande. Walters (2011) visar i en översikt av sex länder, 
däribland Sverige, att det finns ett stort gap mellan regleringen 
(som blivit alltmer likartad mellan länder) och följsamheten, 
och att sanktionerna av bristande följsamhet är otillräckliga. I 
stödet till småföretag lyfts dialog med anställda fram. Regionala 
skyddsombud föreslås kunna spela en viktig roll i Sverige, även 
om det inte finns några studier som visar hur de specifikt hanterar 
denna typ av frågor. Den andra studien av REACH (Schenk och 
Antonsson 2015) undersökte hur de nya reglerna har påverkat 
arbetsgivares arbetsmiljöarbete. Studien omfattar 19 intervjuer 
med myndighetsrepresentanter, skyddsombud och personal med 
arbetsmiljöansvar. Resultaten indikerar en låg medvetenhet om 
de nya reglerna och de tycktes inte ha haft någon större påverkan 
på arbetsplatsernas riskhantering. Vissa hade dock tagit fram 
säkerhetsdatablad med mera utförlig information om substanser och 
deras risker, även om detta inte alltid medförde bättre information 
om hur de ska hanteras. REACH tycks således inte ännu ha haft 
någon avgörande påverkan på arbetsplatsernas riskhantering. 
Implementeringen försvåras av bristande medvetenhet och få 
incitament för arbetsgivare att agera, särskilt småföretag med 
begränsade resurser. 
Subventioner av företagshälsovård
Ståhl m.fl. (2013) har undersökt användandet av statliga 
subventioner till företagshälsovård i rehabiliteringsärenden, 
och hur detta stöd uppfattades. Stödet var utformat som ett 
antal olika ekonomiska bidrag, med ett grundbidrag till alla 
företagshälsovårdsenheter som godkänts av Försäkringskassan 
och olika bidrag kopplade till specifika tjänster, t.ex. koordinerade 
insatser. Studien baserades på registerstudier av hur stödet betalats 
ut, enkäter till arbetsgivare och företagshälsovård (dock med 
låg svarsfrekvens: 26 procent för arbetsgivare och 57 procent för 
företagshälsovårdsenheter), dokumentstudier och intervjuer med 
olika aktörer. Resultatet från studien visar att stödet användes 
relativt lite: utöver grundbidraget användes inte de tillgängliga 
medlen i förväntad utsträckning, särskilt inte för de mer komplexa  65insatserna. De insatser som genomfördes uppfattades positivt av 
anställda, arbetsgivare och företagshälsovårdsrepresentanter, men 
de tycktes inte påverka utformningen av avtal mellan arbetsgivare 
och företagshälsovården. Arbetsgivare tycktes också ha begränsad 
kunskap om stödet, vilket tillsammans med den byråkratiska och 
administrativt tunga utformningen sågs som en förklaring till att det 
inte använts så som det var avsett. Subventionerna är ett exempel 
på hur staten via positiva och frivilliga ekonomiska incitament 
försöker påverka arbetsgivare att förändra sitt arbetsmiljöarbete, 
här genom ökad användning av företagshälsovård. Studien pekar 
på svårigheter med att implementera och marknadsföra denna typ 
av incitament, och i detta fall komplicerades det hela av att stödet 
inte var allmänt känt och inte ansågs vara kostnadseffektivt och 
ändamålsenligt. Stödet drogs sedan tillbaka och ersattes av ett mera 
begränsat rehabiliteringsstöd riktat direkt till arbetsgivare.  66 67Diskussion 
Denna kunskapssammanställning illustrerar att regleringen på 
arbetsmiljöområdet är komplex och svår att tillämpa. I detta kapitel 
diskuteras resultaten av sammanställningen uppdelat på effekterna 
av och förutsättningarna för reglering och tillämpning. 
När det gäller effekterna bör man tänka på att en majoritet av 
effektstudierna är genomförda i en nordamerikansk kontext, vilket 
innebär att regelverken, tillsynen och sanktionerna inte ser ut som 
i Sverige. Exempelvis är den fackliga organiseringen avsevärt lägre 
i Nordamerika jämfört med i Norden, och partssamarbetet kring 
arbetsmiljö är mera utvecklat i de nordiska länderna. En annan 
skillnad är att skaderapportering i Nordamerika är direkt kopplat 
till premier i arbetsskadeförsäkringen, s.k. ”experience rating”, 
vilket innebär att det finns en stark drivkraft att hålla dessa sif fror 
nere. Resultat som rör Nordamerika går därför inte att direkt 
överföra till svenska förhållanden. 
EFFEKTER AV ARBETSMILJÖREGLERING
Sanktioner ger effekt
Den kvantitativa litteraturen om arbetsmiljöregleringens 
effekter visar tydligt att sanktioner är en effektiv metod för att få 
arbetsgivare att åtgärda konstaterade brister i arbetsmiljön (Tompa 
m.fl. 2016). Sammanställningen pekar också på att inspektioner utan 
sanktioner är mindre effektiva, och att inspektionsverksamhet som 
bygger på konsultationer kan leda till att arbetsgivare betraktar 
överträdelser som riskfria eftersom de inte får några konsekvenser. 
Det finns inga tillförlitliga kvantitativa studier av effekterna av olika 
sanktioner i Sverige, men tillgängliga kvalitativa studier tyder på att 
arbetsgivare generellt sett följer inspektörernas rekommendationer 
gör (Frick 2011a), ofta utan att sanktioner används. Inspektörerna 
kan dock utfärda sanktioner om bristerna inte åtgärdas, vilket 
troligen är betydelsefullt. Samtidigt behöver inte åtgärdade brister 
nödvändigtvis leda till en bättre arbetsmiljö, särskilt när det gäller 
sociala och organisatoriska aspekter (Riksrevisionen 2004).  68Sedan 2014 kan svenska inspektörer besluta om sanktionsavgifter 
om vissa väl definierade krav i föreskrifterna inte uppfylls. Denna 
förändring mot direkta sanktioner kan antas snabba upp processen 
eftersom överträdelser inte behöver behandlas av rättssystemet. 
Den kan också stärka den specifikt avskräckande effekten eftersom 
kopplingen mellan överträdelsen och avgiften blir mera direkt 
(för en liknande diskussion i Australien, se McCallum m.fl. 2012). 
Dessa förslag är i linje med den (huvudsakligen nordamerikanska) 
litteratur som presenterats i denna sammanställning. 
Förändringarna kan komma att påverka rutinerna för inspektioner 
liksom de intermediära och de slutgiltiga utfallsmåtten. Förutom 
de konkreta effekterna, t.ex. på följsamhet och minskade skador 
och sjukdomar, är det intressant att undersöka hur en förändring 
mot direkta sanktioner påverkar relationen mellan arbetsgivare 
och inspektörer. Arbetsmiljöverket håller vid författandet av denna 
sammanställning på att utvärdera dessa förändringar. 
Oklart om informationskampanjer ger effekt
De generellt avskräckande effekterna av inspektioner, dvs. om 
förekomsten av inspektioner påverkar hur arbetsgivare generellt 
hanterar arbetsmiljörisker, tycks åtminstone i Nordamerika vara 
avsevärt mindre än de specifika effekterna av inspektioner på 
de inspekterade arbetsplatserna. Dock tycks kampanjer för att 
öka arbetsgivares medvetenhet om risker ha en viss effekt på 
följsamheten till regelverk (se Björkdahl m.fl. 2008 för en svensk 
studie om kampanjinspektioner), men det är oklart hur relationen 
ser ut mellan denna typ av intermediära utfall och de slutgiltiga 
utfallen (t.ex. skador, dödsfall och sjukdomar) som lagstiftningen ska 
påverka. Det finns för närvarande begränsad forskning om detta, 
liksom om utvecklingen av frivilliga riktlinjer och ledningssystem 
för arbetsgivare. Dessutom behövs mer forskning om hur olika 
policyinstrument kan kombineras för att öka deras effekter. 
Forskning saknas också om effekterna av Arbetsmiljöverkets 
upplysningsstrategi (Frick 2011a), och om den nuvarande 
fokuseringen på nationella projekt för att uppmärksamma specifika 
arbetsmiljörisker (Riksrevisionen 2016).  69Lagändringar och föreskrifter kan ge effekt
I sammanställningen framstår lagkrav och specifika regelverk 
som en delvis osäker metod för att påverka arbetsgivares 
arbetsmiljöarbete, eftersom effekterna tycks variera. Detta kan dock 
till viss del bero på att olika typer av regleringar har studerats, 
på att de flesta studierna har genomförts i Nordamerika, och på 
att studierna omfattar begränsade uppföljningstider. Här är det 
därför viktigt att poängtera skillnaden mellan bristande evidens 
(det finns för få studier med tillräcklig kvalitet) och bristande 
effektivitet (det finns studier som visar att lagstiftning inte ger några 
effekter), och att nämna räckvidden för den evidens som finns (till 
vilka kontexter resultaten kan överföras). Många effektstudiers 
metodik innebär också en förenkling av orsakssamband, så att 
man bortser från kontextuella faktorer som påverkar utfallen. 
Många studier undersöker t.ex. specifika regleringar utan att ta 
hänsyn till de övergripande lagar som bestämmer arbetsgivarnas 
arbetsmiljöansvar, trots att de kan påverka utfallet av att införa mer 
specifika regelverk. Därtill används ofta relativt grova indikatorer på 
arbetsmiljö (t.ex. rapporterade skador) som endast fångar en mindre 
del av arbetsmiljöriskerna och konsekvenserna för hälsan. I vissa 
studier är dock sambanden tydligare så att man har kunnat påvisa 
relationen mellan regeländringar och utfall. I sammanställningen 
finns ett antal studier av lagförändringar kring rökning i offentliga 
miljöer, och där syns tydligt att förändringarna har påverkat både 
intermediära och slutgiltiga utfall. I Spanien infördes förändringen 
i olika grad på olika platser, och en studie visar en tydlig dos-
responseffekt på så sätt att mera reglering ger större effekter 
(Fernandez 2009). Studierna inom detta område kan ses som 
exempel på hur lagändringar kan ha en direkt och påtaglig effekt 
när de genomförs brett och med stor samstämmighet. 
I Sverige finns utöver lagstiftningen ett antal föreskrifter som mera 
detaljerat reglerar arbetsgivarens ansvar inom vissa områden. 
Exempelvis infördes 2016 nya föreskrifter om organisatorisk och 
social arbetsmiljö (AFS 2015:4), som lanserades med stöd av en 
informationskampanj riktad till allmänheten och till arbetsgivare. 
I detta exempel samlades ett antal befintliga regler och några 
nya regler om psykosocial arbetsmiljö i nya föreskrifter som  70tydliggjorde arbetsgivarens ansvar. Detta kan betraktas som en 
mindre förändring i sak, och föreskrifterna får troligen också 
mindre effekt än om de skulle innebära en radikal förändring. 
Baserat på ovanstående resonemang om effekten av kampanjer 
kan den mediala lanseringen av föreskrifterna möjligen leda till 
att arbetsgivare ser över sina rutiner för att de ska vara i linje med 
de nya reglerna; de generella effekterna av regler och inspektioner 
begränsas ofta av att medierna inte uppmärksammar dem, och 
av bristande medvetenhet hos de berörda aktörerna (McCallum 
m.fl. 2012), i detta fall arbetsgivarna. Kampanjen i samband 
med lanseringen av den aktuella förskriften kan dock vara ett 
sätt att tydligt uppmärksamma förändringen och därmed öka 
följsamheten till den. Föreskrifterna har inte kopplats till några 
specifika sanktionsavgifter, men det kan vara relevant att överväga 
om överträdelser ska kopplas till denna typ av sanktion för att 
föreskrifterna ska få avsedd effekt, eller om det är tillräckligt med 
de andra sanktionsmetoder som finns att tillgå. I ett första skede har 
Arbetsmiljöverket valt att avstå från att sanktionera föreskrifterna 
eftersom det saknas praxis för hur de tillämpas i tillsynen och hur 
eventuella sanktionsavgifter skulle kunna fungera på ett rättssäkert 
sätt. Först bör föreskrifterna utvärderas för att se hur de påverkar 
inspektionsverksamheten, hur arbetsgivarnas arbetsmiljöarbete 
förändras, och vilka effekter detta får på olika utfall, t.ex. 
arbetsgivarnas sätt att organisera arbetet och de anställdas fysiska 
och psykiska hälsa. 
Överlag finns det få svenska studier som granskat 
arbetsmiljöregleringens effekter på intermediära eller slutgiltiga 
utfall. De effektstudier som inkluderats i denna sammanställning 
avser införandet av rökfria arbetsplatser (Larsson m.fl. 2008), 
kampanjbaserade inspektioner av buller (Björkdahl m.fl. 2008), 
olika implementeringsstrategier för systematiskt arbetsmiljöarbete 
(Gunnarsson m.fl. 2010), gränsvärden och reglering av kemiska 
risker (Schenk 2013; Schenk och Antonsson 2015), införandet av 
statliga subventioner till företagshälsovård (Ståhl m.fl. 2013), 
och systematiskt arbetsmiljöarbetes effekt på rapporterade 
sjukdomar och deltagande i arbetslivet (Dellve m.fl. 2008). Få 
av dessa studier omfattar faktiska hälsoutfall, och i dem finns  71begränsningar avseende metodologi och val av utfallsmått. Av 
de svenska studierna inkluderades endast två i den systematiska 
litteraturgenomgången av internationell litteratur; de övriga 
fångades inte av sökningen, uppfyllde inte relevanskriteriet, 
eller hade otillräcklig metodologisk kvalitet. Den svenska 
effektforskningen på området är alltså begränsad. Därtill finns det 
få studier av arbetsmiljöarbetets lönsamhet (för en översikt, se Frick 
1997, samt Arbetsmiljöverket 2013a), men de studier som finns tyder 
på att preventiva åtgärder har positiva ekonomiska effekter, även 
om detta är dåligt undersökt. 
FÖRUTSÄTTNINGAR FÖR REGLERING OCH TILLÄMPNING
En global och fragmentiserad arbetsmarknad kräver samordnad reglering
Den kvalitativa litteraturen visar hur komplext det är med 
arbetsmiljöreglering, och att det är svårt att både utveckla och 
tillämpa nya regler på grund av bristande resurser och bristande 
samordning mellan aktörer med olika perspektiv (Frick 2014). 
Sammanställningen visar också att utvecklingen av lagstiftning 
och policyer är en politisk process som ett flertal aktörer har 
inflytande över. Detta kompliceras också av att arbetsmarknaden 
blir alltmer global och fragmentiserad, exempelvis genom ökat 
användande av inhyrd eller tillfälligt anställd personal och genom 
entreprenörskedjor och outsourcing där arbetsmiljöansvaret blir 
otydligt (Bluff m.fl. 2012; Quinlan m.fl. 2009). 
Det finns fortfarande ett begränsat antal studier av hur dessa 
aspekter påverkar arbetsmiljön, t.ex. hur representation av 
anställda organiseras och i vilken mån tillfälligt anställda är 
delaktiga i arbetsmiljöarbetet. Därtill har det konstaterats att 
inspektionsverksamhet oftast fokuserar på lokala förhållanden och 
inte inkluderar exempelvis tillsyn av ansvaret i entreprenörs- och 
leverantörskedjor. I takt med att arbetsmarknaden globaliseras ökar 
även behovet av en mellanstatlig samordning för att hantera de 
allt komplexare relationerna mellan olika aktörer och regelverken 
mellan länder (Bluff m.fl. 2012; Dacanay och Walters 2011). 
Sammanställningen pekar på att denna typ av samordning ofta 
saknas eller är otillräcklig.  72Självreglering innebär utmaningar för tillsynen
Robens rapport (1972) ledde till en utveckling som senare har mött 
mycket kritik. Nichols (1997) kritiserar rapporten dels eftersom 
den inte bygger på faktisk forskning, dels eftersom den gör 
antaganden som skuldbelägger individen i stället för att förklara 
problemet med arbetsskador utifrån organisatoriska aspekter såsom 
produktionstakt. Robens rapport bygger också på antagandet att en 
alltför detaljerad reglering hindrar arbetsgivaren från att ta ett eget 
ansvar för arbetsmiljön eftersom alltför många regler anses leda 
till apati; i stället argumenterar Robens för avreglering och fokus 
på självreglering. Vidare antas de anställda och ledningen ha ett 
gemensamt intresse för att åstadkomma en god arbetsmiljö, vilket 
kritiseras eftersom antagandet saknar belägg (Nichols 1997). Frick 
(1997) har argumenterat för att arbetsgivare och anställda varken har 
motsatta eller gemensamma intressen, utan snarare separata. 
Utvecklingen mot ökat fokus på självreglering har alltså sitt 
ursprung i Robens-rapporten, men den har sett ut på olika sätt 
i olika länder (Frick m.fl. 2000). Inom EU finns direktiv och 
lagstiftning som fastställer hur arbetsmiljöarbetet ska gå till, t.ex. 
via riskbedömningar. I andra länder, t.ex. i USA, bedöms snarare 
utfallen och arbetsgivarna kan själva välja hur de vill arbeta 
för att uppnå målen; i de fallen blir det vanligare med frivillig 
självreglering (t.ex. via certifierade ledningssystem). I grund och 
botten speglar dessa skillnader olika tilltro till att marknaden själv 
kan reglera arbetsmiljön, och i den reglerade självregleringen anser 
man att ett fackligt inflytande är nödvändigt för att säkerställa 
medarbetarrepresentation (Frick m.fl. 2000). I frivilliga system mäts 
följsamhet ofta via olika kvantitativa mått, t.ex. rapporterade skador 
eller kompensationskrav, vilket har kritiserats för att leda till fokus 
på de anställdas beteenden snarare än på att förebygga exponering 
för risker (Nichols och Tucker 2000; Frick 2011b).  
Robens fokus på självreglering har också kritiserats för att 
statens ansvar blir allt mindre och arbetsgivare i nästa steg kan 
argumentera för avregleringar, vilket riskerar att leda till att kraven 
sänks samtidigt som tillsynen försämras (Walters m.fl. 2011). Flera 
studier innehåller kritik mot detta ökade fokus på självreglering,  73och att maktobalansen mellan arbetsgivare och anställda inte ska 
underskattas (se t.ex. Sørensen m.fl. 2009). Därtill har ökningen av 
frivilliga ledningssystem kritiserats av facken, eftersom det finns en 
risk att de missbrukas av arbetsgivare som vill slippa ansvar, och 
för att dessa system ofta är arbetsgivarorienterade med otillräckliga 
strukturer såväl för inflytande från anställda och fackliga 
representanter som för extern granskning av arbetsmiljöinspektörer 
(Frick 2011b). Det finns även en utveckling mot att frivilliga system 
integreras med lagstiftning, t.ex. genom att företag med certifierade 
ledningssystem inte inspekteras (ett sådant system finns t.ex. i 
Danmark). 
I Sverige har den reglerade självregleringen drivits genom 
arbetsmiljölagen och kraven på systematiskt arbetsmiljöarbete. Frick 
(2011a; 2014) har beskrivit implementeringen av det systematiska 
arbetsmiljöarbetet som både ett halvfullt och ett halvtomt glas – 
inspektionerna leder generellt till att arbetsgivare åtgärdar brister 
(inom de områden som inspekteras, vilket skiljer sig mellan 
sektorer), men fokus i tillsynen ligger i huvudsak på att upprätta 
rutiner och mindre på att arbetsgivarna ska ha ett systematiskt 
arbete med styrning och ledning. 
Inspektionsverksamhet kräver en bred kompetens
Bristande resurser och en alltmer komplex arbetsmarknad 
innebär att det är svårt att utveckla en ändamålsenlig 
inspektionsverksamhet (Frick 2014; Statskontoret 2004). Flera studier 
av inspektionsverksamhet från andra länder lyfter fram utmaningar 
när det gäller att tolka regelverk och utbilda inspektörer, liksom 
problem med bristande resurser (Gunningham 2012; Johnstone m.fl. 
2011; Quinlan 2007). Svårigheterna ökar med den snabba tekniska 
utvecklingen och alltmer komplexa upphandlingskedjor, vilket gör 
att regelverk riskerar att bli föråldrade om de är alltför specifika. 
Som en konsekvens kan inspektörer behöva förlita sig mera på 
bredare ramlagar, och då behöver de större kompetens för att kunna 
hantera det tolkningsutrymme som uppstår. Arbetsmiljöverkets 
nuvarande fokus på nationella tillsynsprojekt snarare än inspektörer 
med branschspecifik kompetens (Riksrevisionen 2016) är i linje med 
denna utveckling. I tillsynsverksamheten spelar även inspektörernas  74auktoritet och relation till arbetsgivaren roll för arbetsgivarnas 
följsamhet (Johansson 2006). Bruhn (2006) har argumenterat för 
att inspektörer behöver ha kompetens för att hantera en bred 
uppsättning strategier i inspektionsarbetet, och de ska både kunna 
kontrollera och informera arbetsgivaren. 
Inspektioner av psykosociala och organisatoriska aspekter av 
arbetsmiljön kräver en särskild kompetens hos inspektörer, vilket 
avspeglas i att alltfler akademiker anställs (Bruhn 2009; Johnstone 
m.fl. 2011). De inspekterar dock i huvudsak andra sektorer av 
arbetsmiljön (t.ex. offentlig sektor) än vad de ”traditionella” mer 
tekniskt orienterade inspektörerna gör. Det finns också studier som 
visar att inspektörer gärna undviker psykosociala frågor (Lippel 
m.fl. 2011b; Johnstone m.fl. 2011) eftersom det anses svårare att 
bevisa relationen mellan anställdas besvär och arbetsmiljön. I en 
rapport från EU-OSHA (Walters m.fl. 2013) konstateras att tillsynen 
av psykosociala aspekter påverkas av uppmärksamheten från 
politiken och samhället, och av hur väl arbetsmiljöforskningen 
integreras i regelverk och tillsyn. Här kan återigen de nyligen 
lanserade föreskrifterna om organisatorisk och social arbetsmiljö 
(AFS 2015:4) nämnas, eftersom de bygger på etablerade modeller för 
relationen mellan arbetsvillkor och hälsa (framför allt psykisk), t.ex. 
krav-kontrollmodellen (Karasek och Theorell 1990). 
Arbetsgivares bristande kompetens och engagemang utgör hinder
Arbetsgivares kompetens och engagemang i arbetsmiljöarbetet 
har ifrågasatts i flera studier, bland annat från Sverige, där det 
exempelvis konstaterats att arbetsmiljösamordnare i byggbranschen 
främst har en formell roll snarare än ett faktiskt inflytande över 
arbetsmiljön (Almén och Larsson 2014). Det framgår också att det 
finns ekonomiska och organisatoriska hinder samt verksamhets- 
och personalrelaterade hinder för att kommunala verksamheter ska 
uppnå en ändamålsenlig internkontroll av arbetsmiljön (Zanderin 
2004). I rapporter från EU-OSHA framstår dock arbetsmiljöarbetet 
på arbetsplatser i Sverige och Storbritannien som generellt bättre 
än i andra EU-länder (Walters m.fl. 2013). Det saknas studier 
av hur Arbetsmiljöverkets upplysande strategier påverkar 
arbetsgivarnas arbetsmiljöarbete (Frick 2011a). Arbetsgivare lyfter  75fram att psykosociala aspekter av arbetsmiljön är svårare att arbeta 
med än andra (Cockburn m.fl. 2012), och såväl regleringen som 
tillsynen är också mindre tydlig i många länder jämfört med fysiska 
arbetsmiljörisker.  76 77Slutsatser
Denna kunskapssammanställning visar att regler och inspektioner 
har en tydlig påverkan på arbetsmiljön. Ny reglering tycks vara 
mest effektiv när den är omfattande och genomförs med stor 
samstämmighet mellan berörda aktörer. Förbud mot rökning i 
offentliga miljöer utgör ett exempel på denna typ av reglering. 
För att följsamheten till nya regler ska öka måste allmänhet 
och arbetsgivare vara medvetna om dem, och där har olika 
kampanjer visat sig ha en effekt. Informationsarbete och medial 
uppmärksamhet är också viktigt för att stärka effekterna av 
inspektioner, som annars begränsar sig till de inspekterade 
arbetsplatserna. Tillsynsverksamhet tycks generellt ge mer effekt när 
inspektioner kombineras med sanktioner, medan effekten är mindre 
tydlig när inspektioner endast är rådgivande; detta resultat avser 
dock främst studier från Nordamerika. Nyligen förändrades svensk 
lagstiftning för att inspektörer ska kunna utfärda sanktionsavgifter. 
Denna förändring är i linje med detta resultat, men resultatet 
behöver följas upp för att säkerställa om effekten är likartad i en 
svensk kontext.
är en särskilt stor utmaning för reglering och tillsyn. Dessa aspekter 
av arbetsmiljön upplevs generellt sett som svårare att såväl arbeta 
med som att inspektera. Detta behöver prioriteras av samhället 
och politiken, och åtgärder behöver bygga på forskning om hur 
organisatoriska och sociala faktorer påverkar såväl fysisk som 
psykisk hälsa. 
med alltmer komplexa anställningsförhållanden. Detta påverkar 
tillsynen eftersom inspektioner främst fokuserar på lokala kontexter 
snarare än ansvar högre upp i leverantörs- och entreprenörskedjor, 
och eftersom mer omfattande inspektioner kräver att regelverk 
samordnas mellan myndigheter i olika länder. Inspektörer 
behöver således ha adekvat utbildning för att hantera både risker 
och komplexa ansvarsförhållanden. Dessutom måste de kunna 
balansera tolkningen av breda regelverk med tillämpningen av mera  78detaljerade föreskrifter. Det behövs fler studier om arbetsmiljö i 
relation till komplexa organisations- och anställningsförhållanden, 
främst för att se hur regelverk utvecklas och omsätts i 
tillsynsverksamhet, och vilka effekterna blir. 
Överlag tycks den internationella litteraturen inom området omfatta 
studier med allt bättre kvalitet, även om många effektstudier 
kan kritiseras för att använda relativt förenklade utfallsmått och 
indikatorer på arbetsmiljö. Dessutom behövs svenska effektstudier 
av reglering och tillsyn, och studier av organisatoriskt och socialt 
arbetsmiljöarbete. En slutsats från sammanställningen är att 
forskare och policyutvecklare bör samarbeta när nya förändringar 
införs för att ytterligare förbättra studiedesigner och möjliggöra 
exempelvis randomisering, stegvis implementering av nya regler 
och processutvärderingar. Därtill bör uppföljningstiderna vara 
tillräckligt långa för att kunna säkerställa effekter av förändringarna.  79Referenser
Arbetsmiljöverket (2003). Effektutvärderingar inom Arbetsmiljöverket. 
En beskrivning av insatser inom utvärderingsområdet . Stockholm: 
Rapport 2003:4.
Arbetsmiljöverket (2006). Metodutveckling. En delrapport i 
utvärderingen av utvecklingsprogrammet ARbetsorganisation och NEgativ 
stress (ARNE),  Stockholm: Rapport 2006:5. 
Arbetsmiljöverket (2013a). Systematiskt arbetsmiljöarbete – syfte och 
inriktning, hinder och möjligheter i verksamhetsstyrningen. En analys av 
svenska fallstudier.  Stockholm: Rapport 2013:11. 
Arbetsmiljöverket (2013b). Systematiskt arbetsmiljöarbete – syfte och 
inriktning, hinder och möjligheter i verksamhetsstyrningen. Del II: Hur 
SAM genomförs i branscherna.  Stockholm: Rapport 2013:12.
Allwright, S., Paul, G., Greiner, B., Mullally, B. J., Pursell, L., 
Kelly, A., Bonner, B., D’Eath, M., McConnell, B., McLaughlin, J. 
P ., O’Donovan, D., O’Kane, E. & Perry, I. J. (2005). Legislation for 
smoke-free workplaces and health of bar workers in Ireland: before 
and after study. BMJ  331: 1117-1120.
Almen, L. & Larsson, T. J. (2014). Health and safety coordinators in 
building projects. Built Environment and Asset Management  4(3): 251-
263. 
Arocena, P . & Nunez, I. (2009). The effect of occupational safety 
legislation in preventing accidents at work: traditional versus 
advanced manufacturing industries. Environment and Planning C: 
Government and Policy  27:159-174.
Auld, M. C., Emery, J. C. H., Gordon, D. V . & McClintock, D. (2001). 
The efficacy of construction site safety inspections. Journal of Labor 
Economics  19(4): 900-921. 80Ayres, J. G., Semple, S., MacCalman, L., Dempsey, S., Hilton, S., 
Hurley, J. F., Miller, B. G., Naji, A. & Petticrew, M. (2009). Bar 
workers’ health and environmental tobacco smoke exposure 
(BHETSE): Symptomatic improvement in bar staff following smoke-
free legislation in Scotland. Occupational and Environmental Medicine 
66(5): 339-346.
Baggs, J., Silverstein, B. & Foley, M. (2003). Workplace health and 
safety regulations: Impact of enforcement and consultation on 
workers’ compensation claims rates in Washington State. American 
Journal of Industrial Medicine  43(5): 483-494.
Björkdahl, C., Wester-Herber, M. & Hansson, S. O. (2008). Effects 
of workplace inspections: The Swedish noise campaign. Policy and 
Practice in Health and Safety  6(1): 55-63.
Bluff, L. (2011). Something to think about - motivations, attitudes, 
perceptions and skills in work health and safety: A review of the literature 
on socio-psychological factors and their influence on organisations’ and 
individuals’ responses to regulation.  Report prepared for Safe Work 
Australia.  
Bluff, E., Johnstone, R., McNamara, M. & Quinlan, M. (2012). 
Enforcing Upstream: Australian Health and Safety Inspectors and 
Upstream Duty Holders. Australian Journal of Labour Law  25(1): 23-42.
Bondy, S. L., Zhang, B., Kreiger, N., Selby, P ., Benowitz, N., Travis, 
H., Florescu, A., Greenspan, N. R. & Ferrence, R. (2009). Impact of 
an indoor smoking ban on bar workers’ exposure to secondhand 
smoke. Journal of Occupational and Environmental Medicine 51(5): 612-
619.
Bradbury, J. C. (2006). Regulatory federalism and workplace safety: 
Evidence from OSHA enforcement, 1981-1995. Journal of Regulatory 
Economics  29(2): 211-224.
Bruhn, A. (2006). The inspector’s dilemma under regulated self-
regulation. Policy and Practice in Health and Safety  4(2): 3-23. 81Bruhn, A. (2009). Occupational unity or diversity in a changing work 
context? The case of Swedish labour inspectors. Policy and Practice in 
Health and Safety  7(2): 20.
Bruhn, A. & Frick, K. (2011). Why it was so difficult to develop new 
methods to inspect work organization and psychosocial risks in 
Sweden. Safety Science  49(4): 575-581. 
Bulzacchelli, M. T., Vernick, J. S., Webster, D. W. & Lees, P . S. J. (2007). 
Effects of the occupational Safety and Health Administration’s 
control of hazardous energy (lockout/tagout) standard on rates 
of machinery-related fatal occupational injury. Injury Prevention  
13(5):334-338.
Burstyn, I., Jonasi, L. & Wild, T. C. (2010). Obtaining compliance 
with occupational health and safety regulations: A multilevel study 
using self-determination theory. International Journal of Environmental 
Health Research  20(4): 271-287.
Chen, G. X. (2008). Impact of federal compliance reviews of trucking 
companies in reducing highway truck crashes. Accident Analysis & 
Prevention  40(1): 238-245.
Cockburn, W., Irastorza, X. & Milczarek, M. (Red.) (2012). 
Understanding workplace management of safety and health, psychosocial 
risks and worker participation through ESENER: A summary of four 
secondary analysis reports.  Bilbao: European Agency for Safety and 
Health at Work. 
Dacanay, J. & Walters, D. (2011). Protecting precarious workers in 
the global maritime industry: a case of regulatory failure? Policy and 
Practice in Health and Safety  9(2): 46-68.
Davies, H., Marion, S. & Teschke, K. (2008). The impact of hearing 
conservation programs on incidence of noise-induced hearing loss 
in Canadian workers. American Journal of Industrial Medicine  51(12): 
923-931. 82Dellve, L., Skagert, K. & Eklöf, M. (2008). The impact of systematic 
occupational health and safety management for occupational 
disorders and long-term work attendance. Social Science & Medicine  
67(6): 965-970. 
Egilman, D., Mailloux, C. & Valentin, C. (2007). Popcorn-worker 
lung caused by corporate and regulatory negligence: an avoidable 
tragedy. International Journal of Occupational and Environmental Health  
13(1): 85-98.
Fernandez, E., Fu, M., Pascual, J. A., Lopez, M. J., Perez-Rios, M., 
Schiaffino, A., Martinez-Sanchez, J. M., Ariza, C., Salto, E. & Nebot, 
M. (2009). Impact of the Spanish smoking law on exposure to 
second-hand smoke and respiratory health in hospitality workers: A 
cohort study. Plos One  4(1).
Finger, S. R. & Gamper-Rabindran S. (2013). Testing the effects 
of self-regulation on industrial accidents. Journal of Regulatory 
Economics  43(2): 115-146.
Foley, M., Fan, Z. J., Rauser, E. & Silverstein, B. (2012). The impact 
of regulatory enforcement and consultation visits on workers’ 
compensation claims incidence rates and costs, 1999-2008. American 
Journal of Industrial Medicine  55(11): 976-990.
Foley, M., Silverstein, B., Polissar, N. & Neradilek, B. (2009). Impact 
of implementing the Washington State ergonomics rule on employer 
reported risk factors and hazard reduction activity. American Journal 
of Industrial Medicine  52(1): 1-16.
Frick, K. (1996). De regionala skyddsombudens verksamhet,  Stockholm: 
Arbetslivsinstitutet, 1996:22. 
Frick, K. (1997). Can managers see any profit in health and safety at 
work?, i New Solutions –  A Journal of Environmental and Occupational 
Health Policy  7(2), 32-40.  83Frick, K. (2002). Sweden: Occupational Health and Safety 
Management Strategies from 1970-2001, i Walters (Red.): Regulating 
Health and Safety Management in the European Union: A Study of the 
Dynamics of Change,  s. 15-38. Bryssel: Peter Lang.
Frick, K. (2004). Varför är arbetshälsan inte god? i Frick, K. 
m.fl. (Red.): Framtidens arbetsmiljö- och tillsynsarbete,  Lund: 
Studentlitteratur. 
Frick, K. (2009). Health and Safety Representation in Small Firms: A 
Swedish Success that is Threatened by Political and Labour Market 
Changes, i Walters & Nichols (Red.): Workplace Health and Safety: 
International Perspectives on Worker Representation,  Basingstoke: 
Palgrave Macmillan. 
Frick, K. (2011a). Implementing systematic work environment 
management in Sweden – interpretation by SWEA and supervision 
by its labour inspectors, i Walters m.fl. (Red.): Regulating workplace 
risks: A comparative study of inspection regimes in times of change,  s. 141-
166. Northampton, MA, Edward Elgar.   
Frick, K. (2011b). Worker influence on voluntary OHS management 
systems – A review of its ends and means. Safety Science  49: 974–987.
Frick, K. (2012). Sweden, i Walters m.fl. (Red.) Analysis of the 
determinants of workplace occupational safety and health practice in a 
selection of EU Member States, Annex.  Bilbao: European Agency for 
Safety and Health at Work.
Frick, K. (2013). Resilience Within a Weaker Work Environment 
System – The Position and Influence of Swedish Safety 
Representatives, i Nichols & Walters (Red.): Safety of Profit? 
International Studies in Governance, Change and the Work Environment,  
New York: Baywood.  84Frick, K. (2014). The 50/50 implementation of Sweden’s mandatory 
systematic work environment management. Policy and Practice in 
Health and Safety  12(2): 23-46. 
Frick, K. & Walters, D. (1998). Worker representation on health 
and safety in small enterprises: Lessons from a Swedish approach, 
International Labour Review  137(3), s. 367-389.
Frick, K., Jensen, P . L., Quinlan, M. & Wilthagen, T. (2000). 
Systematic Occupational Health and Safety Management – An 
Introduction to a New Strategy for Occupational Safety, Health 
and Well-being, i Frick m.fl. (Red.): Systematic Occupational Health 
and Safety Management: Perspectives on an International Development , 
Oxford: Pergamon. 
Frick, K. & Wren, J. (2000). Reviewing Occupational Health and 
Safety Management – Multiple Roots, Diverse Perspectives and 
Ambiguous Outcomes, i Frick m.fl. (Red.): Systematic Occupational 
Health and Safety Management: Perspectives on an International 
Development,  Oxford: Pergamon.
Gadomski, A., Ackerman, S., Burdick, P . & Jenkins, P . (2006). Efficacy 
of the North American Guidelines for Children’s Agricultural Tasks 
in reducing childhood agricultural injuries. American Journal of Public 
Health  96(4):722-727.
Genn, H. (1993). Business responses to regulation of health and 
safety in England. Law & Policy  15(3): 219-233.
Gräbe, S. (1991). Regulatory agencies and interest groups in 
occupational health and safety in Great Britain and West Germany: 
A perspective from West Germany. Law & Policy  13(1): 54-71.
Gray, W. B. & Jones, C. A. (1991a). Are OSHA health inspections 
effective? A longitudinal study in the manufacturing sector. The 
Review of Economics and Statistics  73(3): 504-508. 85Gray, W. B. & Jones, C. A. (1991b). Longitudinal patterns of 
compliance with Occupational Safety and Health Administration 
health and safety regulations in the manufacturing sector. The Journal 
of Human Resources  26(4): 623-653.
Gray, W. B. & Mendeloff, J. (2005). The declining effects of OSHA 
inspections on manufacturing injuries, 1979-1998. Industrial and Labor 
Relations Review  58(4): 571-587.
Gray, W. B. & Scholz, J. T. (1991). Analyzing the equity and efficiency 
of OSHA enforcement. Law and Policy  13(3): 185-214.
Gray, W. B. & Scholz, J. T. (1993). Does regulatory enforcement work? 
A panel analysis of OSHA enforcement. Law & Society Review  27(1): 
177-213.
Gunnarsson, K., Andersson, I-M. & Rosén, G. (2010). Systematic 
work environment management: experiences from implementation 
in Swedish small-scale enterprises. Industrial Health  48(2): 185-196. 
Gunningham, N. (2012). Being a good inspector: regulatory 
competence and Australia’s mines inspectorate. Policy and Practice in 
Health and Safety  10(2): 25-45.
Harris, L. A., Olsen, K. B. & Walker, R. J. (2012). Role typology for 
health and safety representatives. Employee Relations  34(5): 481-500.
Hart, S. M. (2002). Norweigan workforce involvement in safety 
offshore: regulatory framework and particioant’s perspectives. 
Employee Relations  24(5): 486-499.
Haviland, A. M., Burns, R., Gray, W B.., Ruder, T. & Mendeloff, J. 
(2010). What kinds of injuries do OSHA inspections prevent? Journal 
of Safety Research  41(4): 339-345.
Haviland, A. M., Burns, R. M., Gray, W. B., Ruder, T. & Mendeloff, 
J. (2012). A new estimate of the impact of OSHA inspections on 
manufacturing injury rates, 1998-2005. American Journal of Industrial 
Medicine  55(11): 964-975. 86Hogg-Johnson, S., Robson, L., Cole, D. C., Amick, B. C., Tompa, 
E., Smith, P . M., van Eerd, D. & Mustard, C. (2012). A randomised 
controlled study to evaluate the effectiveness of targeted 
occupational health and safety consultation or inspection in Ontario 
manufacturing workplaces. Occupational and Environmental Medicine  
69(12): 890-900.
Irastorza, X., Milczarek, M. & Cockburn, W. (2016). Second European 
Survey of Enterprises on New and Emerging Risks (ESENER-2). 
Overview Report: Managing Safety and Health at Work.  Bilbao: 
European Agency for Safety and Health at Work.
Jeppesen, H. J. & Boggild, H. (1998). Management of health and 
safety in the organisation of worktime at the local level. Scandinavian 
Journal of Work, Environment and Health  24(3): 81-88.
Johansson, V . (2006). Tillsyn och effektivitet: Statliga inspektörers 
yrkesroller och strategival.  Umeå: Boréa. 
Johnstone, R., Quinlan, M. & McNamara, M. (2011). OHS inspectors 
and psychosocial risk factors: Evidence from Australia. Safety Science  
49(4): 547-557.
 
Karasek, R., Theorell, T. (1990) Healthy work: Stress, productivity, and 
the Reconstruction of working life.  New York: Basic books.
Ko, K., Mendeloff, J. & Gray, W. (2010). The role of inspection 
sequence in compliance with the US Occupational Safety and 
Health Administration’s (OSHA) standards: Interpretations and 
implications. Regulation & Governance  4(1): 48-70.
LaMontagne, A. D., Oakes, J. M. & Turley, R. N. L. (2004). Long-term 
ethylene oxide exposure trends in US hospitals: Relationship with 
OSHA regulatory and enforcement actions. American Journal of Public 
Health  94(9): 1614-1619. 87Larsson, M., Boethius, G., Axelsson, S. & Montgomery, S. M. (2008). 
Exposure to environmental tobacco smoke and health effects among 
hospitality workers in Sweden -before and after the implementation 
of a smoke-free law. Scandinavian Journal of Work, Environment & 
Health  34(4): 267-277.
Levine, D. I., Toffel, M. W. & Johnson, M. S. (2012). Randomized 
government safety inspections reduce worker injuries with no 
detectable job loss. Science  336(6083): 907-911.
Lewchuk, W., Robb, A. L. & Walters, V . (1996). The effectiveness of 
Bill 70 and joint health and safety committees in reducing injuries in 
the workplace: the case of Ontario. Canadian Public Policy  22(3): 225-
243.
Lippel, K., MacEachen, E., Saunders, R., Werhun, N., Kosny, A., 
Mansfield, E., Carrasco, C. & Pugliese, D. (2011a). Legal protections 
governing the occupational safety and health and workers’ 
compensation of temporary employment agency workers in Canada: 
reflections on regulatory effectiveness. Policy and Practice in Health 
and Safety  9(2): 69-90.
 
Lippel, K., Vézina, M. & Cox, R. (2011b). Protection of workers’ 
mental health in Québec: Do general duty clauses allow labour 
inspectors to do their job?  Safety Science  49(4): 582-590.
Lipsky, M. (1980). Street-Level Bureaucracy.  Dilemmas of the 
Individual in Public Services. New York: Russel Sage. 
Lundquist, L. (1987). Implementation Steering.  An Actor Structure 
Approach. Lund: Studentlitteratur. 
Lundquist, L. (1992). Förvaltning, stat och samhälle.  Lund: 
Studentlitteratur.  88MacEachen, E., Kosny, A., Ståhl, C., O’Hagan, F., Redgrift, L., 
Sanford, S., Carrasco, C., Tompa, E. & Mahood, Q.: Systematic 
review of qualitative literature on occupational health and 
safety legislation and regulatory enforcement planning and 
implementation. Scandinavian Journal of Work, Environment and  Health  
2016 42(1):3-16. 
Mancini, G., Baldasseroni, A., Laffi, G., Curti, S., Mattioli, S. & 
Violante, F. S. (2005). Prevention of work related eye injuries: 
Long term assessment of the effectiveness of a multicomponent 
intervention among metal workers. Occupational and Environmental 
Medicine  62:830-835.
McCallum, R., Schofield, T. & Reeve, B. (2012). The role of 
the judiciary in occupational health and safety prosecutions: 
institutional processes and the production of deterrence. Journal of 
Industrial Relations  54(5): 688-706.
Mendeloff, J. & Wayne, B. G. (2005). Inside the black box: How do 
OSHA inspections lead to reductions in workplace injuries? Law and 
Policy  27(2): 219.
Mischke, C., Verbeek, J. H., Job, J., Morata, T. C., Alvesalo-Kuusi, A., 
Neuvonen, K., Clarke, S. & Pedlow, R. I. (2013). Occupational safety 
and health enforcement tools for preventing occupational diseases 
and injuries. Cochrane Database of Systematic Reviews. Cochrane 
Database of Systematic Reviews  30(8).
Monforton, C. & Windsor, R. (2010). An impact evaluation of a 
Federal Mine Safety Training Regulation on injury rates among US 
stone, sand, and gravel mine workers: An interrupted lime-series 
analysis. American Journal of Public Health  100(7): 1334-1340.
Morantz, A. D. (2009). Has devolution injured American workers? 
State and federal enforcement of construction safety. Journal of Law, 
Economics & Organization  25(1): 183-210. 89Moskowitz, J. M., Lin, Z. H. & Hudes, E. S. (2000). The impact of 
workplace smoking ordinances in California on smoking cessation. 
American Journal of Public Health  90(5): 757-761.
Nelson, N. A., Kaufman, J., Kalat, J. & Silverstein, B. (1997). Falls 
in construction: Injury rates for OSHA-inspected employers before 
and after citation for violating the Washington state fall protection 
standard. American Journal of Industrial Medicine  31(3):296-302.
Nichols, T. (1997). The Sociology of Industrial Injury,  London: Mansell. 
Nichols, T. & Tucker, E. (2000). OHS Managements Systems in the 
UK and Ontario, Canada: A Political Economy Perspective, i Frick 
m.fl. (Red.): Systematic Occupational Health and Safety Management: 
Perspectives on an International Development,  Oxford: Pergamon.
Nordiska ministerrådet (2011). Comparative study of legislation and 
legal practices in the Nordic countries concerning labour inspection.  
TemaNord, 2011:539. Köpenhamn: Nordiska ministerrådet. 
Nordlöf, H. (2015). Prerequisites and Possibilities for Manufacturing 
Companies to Prioritize and Manage Occupational Health and Safety,  
Uppsala: Uppsala universitet. 
Olsen, P . B. (1992). Six Cultures of Regulation: Labor Inspectorates in Six 
European Countries.  Handelshøjskolens forlag, Köpenhamn. 
Quinlan, M. (2007). Organisational restructuring/downsizing, OHS 
regulation and worker health and wellbeing. International Journal of 
Law and Psychiatry  30(4-5): 385-399.
 
Quinlan, M., Johnstone, R. & McNamara, M. (2009). Australian 
health and safety inspectors’ perceptions and actions in relation to 
changed work arrangements. Journal of Industrial Relations  51(4): 557-
573.
  90Ramsey, P . W. & Glenn, L. L. (1996). Nurses’ body fluid exposure 
reporting, HIV testing, and hepatitis B vaccination rates: Before 
and after implementing universal precautions regulations. AAOHN 
Journal  44(3):129-137.
Riksrevisionen (2004). Arbetsmiljöverkets tillsyn.  Stockholm: 
Riksrevisionen 2014:14. 
Riksrevisionen (2016). En god arbetsmiljö för alla – Statliga insatser 
inom arbetsmiljöområdet.  Stockholm: Riksrevisionen 2016:23. 
Rivilis, I., van Eerd, D., Cullen, K., Cole, D. C., Irvin, E., Tyson, J. 
& Mahood, Q. (2008). Effectiveness of participatory ergonomic 
interventions on health outcomes: A systematic review. Applied 
Ergonomics  39(3): 342-358.
Robens, A. (1972). Safety and Health at Work: Report of the Committee 
1970-72.  Great Britain Committee on Safety and Health at Work. 
Cmnd. 5034. London.
Ruser, J. W. & Smith, R. S. (1991). Reestimating OSHA’s effects: Have 
the data changed? The Journal of Human Resources  26(2): 212-235.
Said, A. & Fries-Tersch, E. (2016).  Safer and healthier work at any age. 
Country Inventory: Sweden.  Bilbao: European Agency for Safety and 
Health at Work.
Schenk, L. (2013). Awareness and understanding of occupational 
exposure limits in Sweden. Regulatory Toxicology and Pharmacology  
65(3): 304-310.
Schenk L. & Antonsson A-B. (2015). Implementation of the chemicals 
regulation REACH – Exploring the impact on occupational health 
and safety management among Swedish downstream users. Safety 
Science  80: 233-242. 91Scholz, J. T. & Gray, W. B. (1990). OSHA enforcement and workplace 
injuries: A behavioral approach to risk assessment. Journal of Risk and 
Uncertainty  3(3): 283-305.
Scholz, J. T. & Gray, W. B. (1997). Can government facilitate 
cooperation? An informational model of OSHA. American Journal of 
Political Science  41(3): 693-717.
Sjöström, J. (2013). Det komplexa deltagandet. Praktikgemenskaper, 
kunskapsprocesser och arbetsmiljöarbete vid ett pappersbruk,  Linköping: 
Linköpings universitet. 
Slavin, R. E. (1986). Best-evidence synthesis: an alternative to meta-
analytic and traditional reviews. Educational Researcher  15(9): 5-11.
Slavin, R. E. (1995). Best evidence synthesis: an intelligent alternative 
to meta-analysis. Journal of Clinical Epidemiology  48(1): 9-18.
Sørensen, O. H., Hasle, P . & Navrbjerg, S. E. (2009). Local agreements 
as an instrument for improvement of management-employee 
collaboration on occupational health and safety. Economic and 
Industrial Democracy  30(4): 643-672.
SOU 2011:57: En bättre arbetsmiljö genom effektivare sanktioner.  
Stockholm: Arbetsmarknadsdepartementet. 
Spencer, L., Ritchie, J., Lewis, J. & Dillon, L. (2003). Quality in 
qualitative evaluation: a framework for assessing research evidence.  
Government Chief Social Researcher’s Office. London: Cabinet 
Office.
Statskontoret (2004). Systematiskt arbetsmiljöarbete: en utvärdering av 
Arbetsmiljöverkets insatser.  Stockholm: Statskontoret 2004:13. 
Statskontoret (2014). Myndighetsanalys av Arbetsmiljöverket.  
Stockholm: Statskontoret 2014:21. 92Steinberg, M. (2004). Skyddsombud i allas intresse: en rättsvetenskaplig 
studie.  Stockholm: Norstedts Juridik. 
Stokols, D., McMahan, S., Clitheroe, H. C. & Wells, M. (2001). 
Enhancing corporate compliance with worksite safety and health 
legislation. Journal of Safety Research  32(4): 441-463.
Ståhl C., Toomingas A., Åborg C., Ekberg K. & Kjellberg K. (2013). 
Promoting occupational health interventions in early return to work 
by implementing financial subsidies: A Swedish case study. BMC 
Public Health  13(1). 
Tompa, E., Trevithick, S. & McLeod, C. (2007). Systematic review of 
the prevention incentives of insurance and regulatory mechanisms 
for occupational health and safety. Scandinavian Journal of Work, 
Environment & Health  33(2): 85-95.
Tullar, J. M., Brewer, S., Amick, B. C., Irvin, E., Mahood, Q., 
Pompeii, L. A., Wang, A. N., van Eerd, D., Gimeno, D. & Evanoff, 
B. (2010). Occupational safety and health interventions to reduce 
musculoskeletal symptoms in the health care sector. Journal of 
Occupational Rehabilitation  20(2): 199-219.
Virendeels, G., Reniers, G. L. L. & Ale, B. J. M. (2011). Modeling the 
major accident prevention legislation change process within Europe. 
Safety Science  49: 513-521.
 
Walters, D. (2003). Workplace Arrangements for OHS in the 21st 
Century.  Australian National University, Canberra, Working Paper 
10.
 
Walters, D., Wilthagen, T. & Jensen, P . L. (2002). Introduction: 
Regulating Health and Safety Management in the European Union, 
i Walters (Red.): Regulating Health and Safety Management in the 
European Union: A Study of the Dynamics of Change,  s. 15-38. Bryssel: 
Peter Lang. 93Walters, D., Johnstone, R., Frick, K., Quinlan, M., Baril-Gingras, 
G. & Thebaud-Mony, A., (Red.) (2011). Regulating Workplace 
Risks: A Comparative Study of Inspection regimes in Times of Change.  
Northampton, MA, Edward Elgar.
 
Walters, D. (2011). Within REACH? Managing Chemical Risks in Small 
Enterprises.  New York: Baywood. 
Walters, D., Wadsworth, E. & Quinlan, M. (2013). Analysis of the 
selection of EU Member States.  Bilbao: European Agency for Safety 
and Health at Work.
 
Walters, V . (1991). State mediation of conflicts over work refusals: 
the role of the Ontario labour relations board. International Journal of 
Health Services  21(4): 717-729.
 
Weil D. (2001). Valuing the economic consequences of work injury 
and illness: a comparison of methods and findings. American Journal 
of Industrial Medicine  40(4): 418-437.
Zanderin, L. (2004). Internkontroll och systemtillsyn av arbetsmiljön 
i fyra svenska kommuner: En rättssociologisk studie.  Lund: Lunds 
universitet. 
Zoller, H. M. (2003). Health on the Line: Identity and Disciplinary
Control in Employee Occupational Health and Safety Discourse. 
Journal of Applied Communication Research,  31(2): 118-139.
Zwetsloot, G. I. J. M. (2000). Developments and Debates on OHSM 
System Standardisation and Certification, i Frick m.fl. (Red.): 
Systematic Occupational Health and Safety Management: Perspectives on 
an International Development,  Oxford: Pergamon.  94 95Bilaga 1: Metodbeskrivning
METOD FÖR DEN SYSTEMATISKA LITTERATURGENOMGÅNGEN
I denna bilaga beskrivs metoden för den systematiska genomgången 
av internationell litteratur i detalj. Projektet hade titeln ”Systematic 
Review of Literature on Occupational Health and Safety Regulatory 
Effectiveness” och genomfördes vid Institute for Work and Health i 
och Sverige. 
Litteraturgenomgången inleddes genom att skapa en referensgrupp 
med uppdraget att kommentera frågeställningar, avgränsningar, 
tolkningar och formuleringen av policyimplikationer. Gruppen 
bestod av tre representanter från Ontario Ministry of Labour 
(Kanada), tre forskare specialiserade på arbetsmiljöfrågor (från USA, 
Storbritannien och Australien), två branschrepresentanter (Kanada) 
och en företrädare för anställda med arbetsskador (Kanada). Ett 
första möte ägde rum i studiens inledande fas, och ett andra vid dess 
avslutning. 
Systematisk litteratursökning
litteraturgenomgång, och de inleddes med en gemensam 
litteratursökning. Resultatet delades upp baserat på studiernas 
metodologi och sedan gjordes de två litteraturgenomgångarna 
oberoende av varandra av olika projektgrupper. 
Litteratur söktes i ett antal databaser som valdes ut för att fånga 
studier från olika discipliner. Databaserna som användes var 
MEDLINE, EMBASE, PsychINFO, ABI Inform, Health and Safety 
Science Abstracts, ASSIA, EconLit, Sociological Abstracts, Wilson 
Social Science Abstracts och Index to Legal Periodicals. Sökningen 
genomfördes baserat på ett modifierat PICO-format (population, 
compensation/insurance, intervention and outcome), och studierna 
behövde innehålla minst en sökterm i fyra olika kategorier för 
att inkluderas i studien. Kategorierna omfattade regleringsfokus, 
inramning, policyverktyg och kontext (se bilaga 2 för samtliga 
söktermer). Sökningen kombinerade termer med ”AND” mellan  96kategorier och ”OR” mellan söktermer inom respektive kategori. 
Söktermerna trunkerades i hög utsträckning. Utöver denna sökning 
genomfördes handsökningar i tidskriften Policy and Practice in 
Health and Safety och på webbplatsen SafeWork Australia/RegNet, 
på grund av deras explicita fokus på arbetsmiljöreglering. Därtill 
sammanställde forskargruppen en lista med 19 ämnesexperter från 
sju länder, som tillfrågades efter relevanta studier. Sökning efter 
ytterligare studier skedde genom tidigare litteraturöversikter, bland 
annat Bluff (2011) och en Cochrane-översikt av Mischke m.fl. (2013). 
Urval av studier
att studien undersöker direktiv som är relaterade till lagstiftning 
eller regelverk kring arbetsmiljö, från en statlig myndighet. Det 
andra kriteriet var att studien undersöker detta empiriskt med 
kvantitativa eller kvalitativa metoder. Studier som uppfyllde dessa 
två kriterier sorterades sedan i kategorierna kvantitativa, kvalitativa 
och mixade metoder. Genomgången av titlar och abstracts inleddes 
med en pilottestning, där hela forskargruppen gick igenom samma 
120 studier baserade på ovanstående kriterier. När alla forskare 
testat kriterierna finjusterades instruktionerna. Ett andra möte hölls 
efter att forskarna i par gått igenom 1 500 titlar och abstracts. Efter 
denna pilotfas tilldelades varje forskare ett antal titlar och abstracts, 
och en annan forskare gick igenom 20 procent av referenserna för att 
säkerställa att urvalet gjordes korrekt. Samstämmigheten för denna 
granskning var 99,5 procent. Om endast titlar fanns tillgängliga 
togs hela artikeln fram och granskades innan beslut fattades om 
att inkludera eller exkludera den. Den slutliga granskningen 
använde samma inklusionskriterier som granskningen av titlar och 
abstracts, med skillnaden att hela artikeln granskades. I denna fas 
tilldelades varje forskare ett antal artiklar, och återigen granskades 
20 procent av referenserna av en annan forskare. Samstämmigheten 
var 96 procent. Alla inkluderade studier granskades sedan igen av  97projektkoordinatorn och de ansvariga forskarna som en ytterligare 
kvalitetskontroll. 
De studier som inkluderats i de kvantitativa och mixade 
metodkategorierna granskades av flera forskare från den 
kvantitativa projektgruppen, för att säkerställa att de motsvarade 
följande metodkriterier: 
1. Studien ska ha en tidsdimension, dvs. att den antingen använder 
data från mer än en tidpunkt, eller frågar deltagare om tidigare 
erfarenheter. 
2. Analysmetoderna ska vara tillräckligt utvecklade, dvs. att 
studien inte endast ska bygga på deskriptiva data utan använda 
tillämpande regressionsmodeller eller en kvasiexperimentell 
design inkluderande före- och eftermätningar eller en 
kontrollgrupp. 
3. Studien ska omfatta slutgiltiga utfallsmått såsom skador och 
sjukdomar, eller intermediära utfallsmått såsom följsamhet eller 
minskad exponering (studier som enbart undersökte ekonomiska 
utfallsmått exkluderades). 
Följsamhet och minskad exponering betraktades som intermediära 
utfallsmått eftersom syftet med lagstiftningen är att minska antalet 
skador och sjukdomar. Relevanta policyinstrument inkluderade 
regelverk som tillämpades på statlig nivå, sektoriell nivå eller 
arbetsplats- eller individnivå. Detta avgränsades till regler som 
innebär någon form av ingripande, t.ex. arbetsstopp, förelägganden, 
stämningar, böter, varningar eller inspektioner. Såväl studier av 
frivilliga aktiviteter (t.ex. utvecklandet av riktlinjer, certifieringar och 
deltagande i skyddskommittéer) som obligatoriska aktiviteter (t.ex. 
rätt att vägra farligt arbete och krav på skyddsombud) inkluderades. 
Kvalitetsgranskning, dataextrahering och sammanställning
Kvalitetsgranskningen genomfördes parallellt av två forskare. 
De läste och bedömde separat varje studie de fått tilldelad, och 
diskuterade sedan med varandra för att säkerställa att de gjort 
som skilde sig mellan den kvantitativa och den kvalitativa 
projektgruppen.  98I genomgången av den kvantitativa litteraturen användes 
ett bedömningsprotokoll som utvecklats i en tidigare 
litteraturgenomgång på samma ämne (Tompa m.fl. 2007), bestående 
av 10 punkter som omfattar studiens kvalitet och relevans (se 
tabell 1). Varje punkt bedömdes på en Likert-skala från ett till fem. 
Genomsnittet från de två granskarnas bedömningar togs fram 
separat för studiekvalitet och relevans. Den lägsta bedömningen 
användes för att bestämma studiens övergripande kvalitet. Den 
slutgiltiga bedömningen grupperades i en av tre kategorier: hög 
kvalitet (70 procent eller mera), medelhög kvalitet (50–70 procent) 
och låg kvalitet (under 50 procent). Endast studier av medelhög och 
hög kvalitet inkluderades i sammanställningen. 
Tabell 1:  Kvalitetsbedömning av kvantitativa studier
Studiekvalitet 
1. Specificerar studien ett teoretiskt korrekt förhållande mellan policyinstrumentet 
(förklarande variabel) och utfallsmåttet (beroende variabel)?
2. Är studiepopulationen tillräckligt väldefinierad, mätt och beskriven? 
3. Är de statistiska metoderna lämpliga för forskningsfrågan och studiedesignen? 
4. Beskriver studien ett empiriskt korrekt förhållande mellan utfallet och de obero -
ende variablerna? 
5. Är resultatet justerat för viktiga påverkande faktorer? 
6. Är resultaten korrekt tolkade?
Relevans
7. Hur stark bedömer du att mätinstrumentens validitet är i studien? 
8. Hur stark bedömer du att den statistiska validiteten är i studien? 
9. Hur stark bedömer du att den interna validiteten är i studien? 
10. Hur stark bedömer du att den externa validiteten är i studien?
För de kvalitativa artiklarna lades ett antal metodkriterier till 
för beskrivning av datainsamling och analys, och studierna 
exkluderades om sådan information saknades. Övriga artiklar gick 
sedan vidare till en kvalitetsgranskning utifrån 17 kriterier baserade 
på Spencer (2003), och de omfattade studiedesign och syfte, analys, 
resultatpresentation och resultat. Studierna bedömdes ha hög, 
medelhög eller låg kvalitet. För hög kvalitet krävdes en tillräckligt  99detaljerad beskrivning av relationer mellan händelser, kontext 
och förklarande faktorer. Medelhög kvalitet krävde en tillräckligt 
utförlig beskrivning där nya begrepp eller faktorer diskuteras för att 
ge ökad förståelse av ett fenomen. Studier bedömdes ha låg kvalitet 
om resultaten inte sågs som övertygande, om urvalet var bristfälligt 
eller analysen otillräcklig. Studier med hög eller medelhög kvalitet 
gick sedan vidare till sammanställningen. Från varje inkluderad 
studie extraherades information om typ av arbetsmiljöreglering, 
metod, teoretiskt perspektiv, analysmetod och resultat samt varför 
och på vilket sätt resultaten var relevanta för arbetsmiljöreglering.
Sammanställningen av kvantitativa studier baserades på ett 
kvalitativt tillvägagångssätt som kallas ”best evidence synthesis”; 
det är utvecklat av Slavin (1986; 1995) och har använts i andra 
publicerade litteraturgenomgångar (t.ex. Rivilis m.fl. 2008; 
Tompa m.fl. 2007; Tullar m.fl. 2010). Metoden identifierar 
styrkan i sambanden baserat på resultatens kvantitet, kvalitet 
och stabilitet. Metoden tar också hänsyn till kvalitetskriterier i 
tidigare genomgångar, där de nuvarande kvalitetskriterierna 
ska vara desamma eller högre jämfört med tidigare. Alltmedan 
litteraturen växer och utvecklas bör även kvalitetskriterierna 
höjas, vilket innebär att denna metod är lämplig. De studier som 
ingår i genomgången har en stor variation avseende studiedesign 
och analysmetoder, vilket innebär att det inte går att använda 
kvantitativa metoder för att sammanställa evidens. Den valda 
metoden syftar till att erbjuda en motsvarande hög metodologisk 
nivå genom att tydlig ange kriterierna för sammanställningen. För 
varje kategori av policyinstrument och utfallsmått har evidensen 
graderats utifrån en femgradig skala, omfattande stark evidens, 
medelstark evidens, begränsad evidens, ingen evidens och 
blandad evidens. Evidensen för olika policyinstrument testades 
först gentemot den högsta nivån (stark evidens), och om den 
inte uppfylldes testades instrumentet gentemot medelstark och 
sedan begränsad evidens. Uppfylldes inte kriterierna för någon 
av dessa nivåer hamnade instrumentet i en av de två återstående 
kategorierna (ingen eller blandad evidens), beroende på om det 
saknades studier (eller endast fanns studier med låg kvalitet) eller 
om mer än en studie med hög eller medelhög kvalitet gav motsatta 
resultat. Algoritmen för denna sammanställning redovisas i tabell 2.  100Tabell 2:  Algoritm för evidensbedömning
Stark evidens 
Minsta studiekvalitet: Hög.
Minsta antal studier: 3.
Koherenskriterium: Om det endast finns tre studier med hög kvalitet måste alla 
rapportera koherenta fynd. Om fyra eller fler studier har hög kvalitet måste alla 
rapportera koherenta resultat om det inte finns metodologiska skäl som kan för -
klara resultat i olika riktning. Majoriteten av studierna av medelhög kvalitet måste 
stämma med fynden från studierna av hög kvalitet. 
Om ovanstående kriterier inte uppfylls tillämpas kriterierna för medelhög evidens. 
Medelhög evidens 
Minsta studiekvalitet: Medel eller mindre än 3 med hög kvalitet. 
Minsta antal studier: 3, som kan vara en blandning av studier med hög eller 
medelhög kvalitet. 
Koherenskriterium: Minst 3 studier måste rapportera koherenta resultat, och 
majoriteten av studierna måste vara koherenta. 
Om ovanstående kriterier inte uppfylls tillämpas kriterierna för begränsad evidens.
Begränsad evidens
Minsta studiekvalitet: Medel. 
Minsta antal studier: 1. 
Koherenskriterium: Mindre än tre studier rapporterar koherenta resultat, där 
Om ovanstående kriterier inte uppfylls saknas evidens, eller så är evidensen inte 
koherent, dvs. pekar i olika riktningar.  
Ingen evidens 
Inga studier av hög eller medelhög kvalitet finns att dra slutsatser utifrån. 
Blandad evidens
Resultaten från studier av hög eller medelhög kvalitet pekar i olika riktningar. 
De kvalitativa studierna sammanställdes enligt en metaetnografisk 
metod där resultat organiserades efter återkommande begrepp 
som bidrog till att utveckla teman. För att ge tillräcklig substans 
till ett tema krävdes att minst tre studier bidrog med resultat. 
Sammanställningen följde en process av kontinuerliga jämförelser 
och negativ fallanalys. Kontinuerliga jämförelser innebär att 
liknande begrepp och resultat grupperas, vilket omfattar att 
likartade begrepp översätts till en gemensam terminologi. Negativ  101fallanalys fokuserar på studier som ger motstridiga resultat och där 
forskaren granskar tänkbara orsaker till detta, t.ex. att länder har 
olika regelverk och kultur som kan innebära att policyinstrument 
inte får samma effekt (t.ex. traditionen av reglerad självreglering 
och partssamverkan som är starkare i Skandinavien än i USA). 
Sammanställningen resulterade i fyra teman. 
METOD FÖR DEN KOMPLETTERANDE SÖKNINGEN
Sökningen efter kompletterande litteratur genomfördes i flera steg. 
Inledningsvis identifierades relevanta databaser – huvudsakligen 
Swepub, men sökningar genomfördes även i Arbline och DiVA. 
Arbline är en databas som samlar arbetsvetenskaplig litteratur, 
men den fungerar inte tillfredsställande: dels resulterar sökningar 
i mycket ”brus” som inte är litteratur, t.ex. tidskriftstitlar, och dels 
fungerar den inte perfekt rent tekniskt: sökningarna avbryts eller 
hänger sig innan de är färdiga. Sökningar genomfördes dock så 
långt det var möjligt och resultaten jämfördes med sökningar i 
Swepub. Sökningar i DiVA resulterade inte i några ytterligare 
relevanta källor, och därför inkluderades inte denna databas i den 
slutgiltiga genomgången. I Swepub söktes litteratur med svenska 
och engelska söktermer (se tabell 3). Sökningen med svenska 
söktermer resulterade i 356 träffar, och sökningen med engelska 
söktermer i 456 träffar (begränsat till referee-granskad litteratur). 
Ytterligare studier identifierades manuellt via referenslistor i 
inkluderade studier och övriga litteraturöversikter. Sökningar har 
också gjorts bland publikationer från European Agency for Safety 
and Health at Work (EU-OSHA), där titlar på rapporter från 2010 
och framåt granskats och relevanta rapportsammanfattningar har 
lästs. 102Tabell 3:  Söktermer i den kompletterande litteratursökningen
Svensk sökning Engelsk sökning
(arbetsmilj* OR arbetsskad* OR arbetssj* 
OR arbetsplatsolyck*) AND (arbetsgiv* 
OR anställd* OR arbetsplat* OR arbete 
OR arbetsliv*) AND (regler* OR lagstift* 
OR lag OR inspekt* OR säkerhet* OR 
riktlinj* OR förordn* OR skyddsomb*) 
AND (arbetsplatskultur* OR norm* OR 
kostn* OR sjukd* OR polic* OR prevent* 
OR förebygg* OR psykosoc* OR risk* OR 
reform* OR dom* OR överkl* OR över -
träd* OR effektiv* OR exponer* OR dödl* 
OR incitam* OR sjukfr* OR fack*)
Samt: 
OR arbetsplatsolyck* OR arbetspl* OR 
arbetsgiv*) AND (regler* OR lagstift* OR 
lag OR inspekt* OR säkerhet* OR riktlinj* 
OR förordn* OR skyddsomb*)(”Occupational Safety and Health” OR 
”occupational health and safety” OR 
”occupational safety” OR ”health and 
safety” OR ”safety and health” OR 
”work environm*” OR ”work* safety” OR 
”work* accident*” OR ”work* disease*” 
OR ”work* injur*” OR ”work* inciden*”) 
AND (”government regulation” OR ”Law 
Enforcement” OR legislation OR regulat* 
OR audit* OR enforc* OR fine* OR in -
junction* OR law* OR penalt* OR prose -
cut* OR statut* OR summon* OR ticket* 
OR ”safety program*” OR warning* OR 
”self-regulat*” OR ”work* compensation” 
OR inspect* OR ”safety delegat*”) AND 
Swed*
Utifrån sökningarna granskades studiernas titlar och abstracts 
utifrån följande relevans- och metodkriterier: 
Det finns ett antal studier som befinner sig i gränslandet mellan att 
studera arbetsmiljöreglering och arbetsmiljöarbete mera generellt (se 
t.ex. Sjöström 2013, där anställdas förutsättningar för deltagande i 
arbetsmiljöarbete undersöks, eller Nordlöf 2015, där förutsättningar 
för arbetsmiljöarbete undersöks mera generellt). Systematiskt 
arbetsmiljöarbete och den internkontroll som det medför är en del 
av svensk policy kring arbetsmiljöarbete, vilket är ett argument för 
att inkludera även dessa studier i rapporten. Dock har studier av  103arbetsmiljöarbete exkluderats om de inte uttryckligen har ett fokus 
på hur regelverk implementeras i praktiken. I sammanställningen 
ingår t.ex. studier där systematiskt arbetsmiljöarbete analyseras 
utifrån dess roll för arbetsmiljöreglering och inspektionsverksamhet 
(t.ex. Frick 2011), eller där effekten av systematiskt arbetsmiljöarbete 
undersöks (t.ex. Dellve m.fl. 2008). I genomgången exkluderades 
även konferensbidrag som ofta omfattar preliminära data och 
analyser. 
via den manuella sökningen (bilaga 5). Materialet sammanställdes 
inkludera alla relevanta studier snarare än att fastställa evidensläget. 104Bilaga 2: Söktermer, systematisk litteraturgenomgång
Regulatory Focus Setting Policy Levers Context (Conditions + Outcomes)
Injured worker(s)
Occupational accident(s)
Occupational disease(s)
Occupational exposure(s)
Occupational health
Occupational injur(ies, y)
Occupational safety
OHS
OSH
Work* [near] accident(s)
Work* [near] disease(s)
Work* [near] health
Work* [near] incidence(s)
Work* [near] injur(ies,y)
Work* [near] safetyCo-workers(s)
Disabl(e, ed)
Disabilit(y, ies)
Employee(s)
Employers(s)
Labo(u)rer(s)
Offence(s)
Offender(s)
Violation(s)
Walking wounded
Work
Worker(s)
Work place
Workplace
Work site(s)
Worksite(s)Accreditation [near] health
Accreditation [near] safety
Audit(s) [near] health
Audit(s) [near] safety
Blitze(s) [near] health
Blitze(s) [near] safety
Campaign(s) [near] health
Campaign(s) [near] safety
Certificate(s) [near] health
Certificate(s) [near] safety
Charge(s) [near] health
Charge(s) [near] safety
Citation(s) [near] safety
Citation(s) [near] health
Complian(ce, t) [near] health
Complian(ce, t) [near] safety
Constructive compliance
Consultation(s [near] health
Cp
Enforcement 
Fine(s)
Firm closure
Guidelines
Health and safety training
Injunction
Inspect(or, ors, ion, ions)
Investigation(s)
Monetary penalties
Orders
Penalt(y, ies)
Pro-active inspections
Prosecution
Reactive inspections
Sanction(s)
Stop-work orders
Summon(s)
Targeted inspections/safety program
Ticket(s)
Voluntary protectionChanging world of work
Claims management
Contingent
Corporate norms/performance/
culture
Experience rating
Financial incentives
Flexible
Franchising
Incentive(s)
Injury reporting
Institutional process
Invisible hazards
Non-standard work
Off-shoring
Poli(tical, cy) climate
Reform(s)
Self-employed 
Societal transformation
Subcontract(ors, ing)
Supply chain
Temporary work agencies
Third party management
Ticketing strategyAccident frequency
Appeal(s)
Breaches
Claim rates/reduction/suppression
Competitiveness 
Compliance
Cooperat(e, ion)
Costs 
Deterrent
Employer behavior
Enforcement effects
Fatality
Firm production (employment, sales, 
credit)
Hazards
Health and safety 
Health and safety management
Infraction(s)
Injury frequency/incidence/rates
Litigation
Non-compliance
Occupational health and safety
Prevention
Prosecution(s)
Repeat offence
Return to work (RTW)
Sentencing
Trial
Workplace health and safety 105Bilaga 3: Inkluderade kvantitativa studier
Organiserade i tematiska kluster, med syntes från kvalitetsgranskningen. 
Kluster Antal studier, efter utfall Studie, jurisdiktion, sektor Evidensbedömning 
Införande av arbetsmiljö -
reglering Slutgiltiga utfall (6 studier): 
skador och dödsfall • Davies m.fl., 2008: British Columbia, Kanada; skogsbruk
• Arocena & Nunez, 2009: Spanien; tillverkning
• Bulzacchelli m.fl., 2007: USA; tillverkning
• Finger & Gamper-Rabindran, 2013: USA; kemisk tillverkning
• Lewchuk m.fl., 1996: Ontario, Kanada, tillverkning
• Monforton & Windsor, 2010: USA; gruvnäringMedelstark evidens  för att införande av ar -
betsmiljöreglering påverkar slutgiltiga utfall 
Intermediära utfall (3 
studier): exponering och 
följsamhet • Foley m.fl., 2009: Washington, USA; flera sektorer
• LaMontagne m.fl., 2004: USA; sjukvård
• Ramsey & Glenn, 1996: Tennessee; USA, sjukvårdBegränsad evidens  för att införandet av 
reglering påverkar intermediära utfall 
Införande av reglering om 
rökfria arbetsplatser Slutgiltiga utfall (4 studier): 
symtom på andnings- och 
sinnesorgan• Ayres m.fl., 2009: Skottland; bar/restaurang
• Allwright m.fl., 2005: Irland; bar/restaurang
• Fernandez m.fl., 2009: Spanien; hotell
• Larsson m.fl., 2008: Sverige; bar/restaurangMedelstark evidens  för att reglering för 
rökfria arbetsplatser har en påverkan på 
slutgiltiga utfall
Intermediära utfall (5 
studier): exponering för rök, 
cigarettkonsumtion • Allwright m.fl., 2005: Irland; bar/restaurang
• Bondy m.fl., 2009: Ontario, Kanada; bar/restaurang
• Larsson m.fl., 2008: Sverige; bar/restaurang 
• Moskowitz m.fl., 2000: Kalifornien, USA; flera sektorerStark evidens för att reglering för rökfria 
arbetsplatser har en påverkan på interme -
diära utfall
Inspektionssekvens  Intermediära utfall (4 stu -
dier): följsamhet• Gray & Jones, 1991a: USA; tillverkning
• Weil, 2001: USA; tillverkning
• Gray & Jones 1991b: USA; tillverkning
• Ko m.fl., 2010: USA, tillverkningMedelstark evidens för att den första 
inspektionen leder till störst påverkan 
avseende följsamhet
Inspektionsaktiviteter: 
Generellt avskräckande 
effekt av inspektioner och 
sanktionsavgifterSlutgiltiga utfall (3 studier): 
förlorad arbetstid pga. skador• Auld m.fl., 2001: Alberta, Kanada, byggverksamhet
• Ruser & Smith, 1991: USA, tillverkning
• Scholz & Gray, 1990: USA, tillverkningBegränsad evidens  (3 studier) för att 
inspektioner inte har en generell påverkan 
avseende förlorad arbetstid pga. skador 
Begränsad evidens  för en generell 
avskräckande påverkan på dödsfall (1 stu -
die) och förlorade arbetsdagar (1 studie) 106
Specifik avskräckande ef -
fekt av inspektioner med/
utan sanktionsavgifterSlutgiltiga utfall (13 studier): 
skador och lastbilsolyckor • Foley m.fl., 2012: Washington, USA; flera sektorer
• Gray & Scholz, 1991: USA; tillverkning
• Gray & Scholz, 1993: USA; tillverkning
• Gray & Mendeloff, 2005: USA; tillverkning
• Haviland m.fl., 2010: Pennsylvania, USA; tillverkning
• Haviland m.fl., 2012: Pennsylvania, USA; tillverkning
• Levine m.fl., 2012: Kalifornien, USA; högriskindustrier
• Mendeloff and Wayne, 2005: USA, tillverkning
• Nelson m.fl., 1997: Washington, USA; byggverksamhet
• Ruser & Smith, 1991: USA; tillverkning
• Scholz & Gray, 1990: USA; tillverkning
• Scholz & Gray, 1997: USA; tillverkning
• Chen, 2008: USA; transportStark evidens  (9 studier) för en specifik 
avskräckande påverkan av inspektioner 
med sanktionsavgifter, avseende begräns -
ande av slutgiltiga utfall
Medelstark/begränsad evidens  (9 studier) 
för att specifik avskräckande påverkan 
saknas vid inspektioner utan sanktionsav -
gifter, avseende begränsande av slutgiltiga 
utfall 
Begränsad evidens  (1 studie) för en 
specifik avskräckande påverkan avseende 
följsamhet för översyn av fordonssäkerhet 
för förebyggande av olyckor 
Typ av kontrollverk -
samhet: konsulterande 
aktiviteter Slutgiltiga utfall (3 studier): 
skador• Baggs m.fl., 2003: Washington, USA; flera sektorer
• Foley m.fl., 2012: Washington, USA; flera sektorer
• Hogg-Johnson m.fl., 2012: Ontario, Kanada; tillverkningStark/medelstark evidens  för att konsultati -
va aktiviteter inte påverkar slutgiltiga utfall 
Typ av kontrollverksam -
het: Autonomistärkande 
inspektionsstilIntermediära utfall (1 studie): 
följsamhet• Burstyn m.fl., 2010: Alberta, Kanada; flera sektorer Begränsad evidens  för att en autonomi -
stödjande inspektionsstil når följsamhet 
med mindre antal besök 
het: Delstats- kontra 
federal kontroll (USA)Slutgiltiga utfall (2 studier): 
skador och dödsfall• Bradbury, 2006: USA, flera sektorer
• Morantz, 2009: USA, byggverksamhetBegränsad evidens  för att delstatsbaserad 
kontrollverksamhet resulterar i lägre antal 
dödsfall och skador, jämfört med federala 
kontroller (USA)
Informationskampanjer Slutgiltiga utfall (2 studier): 
skador• Mancini m.fl., 2005: Italien, metallindustri
• Gadomski m.fl., 2006: New York, USA; jordbruk (barn)Begränsad evidens  för att informations -
kampanjer påverkar slutgiltiga utfall 
studier): medvetenhet och 
följsamhet• Gadomski m.fl., 2006: New York State, USA; jordbruk (barn)
• Björkdahl m.fl., 2008: Sverige; flera sektorer
• Stokols m.fl., 2001: Kalifornien, USA, flera sektorerMedelstark evidens för att informations -
kampanjer påverkar intermediära utfall  107Bilaga 4: Inkluderade kvalitativa studier
Författare och årtal Fokus Metod och urval Jurisdiktion och sektor Kvalitetsbedömning
Bluff m.fl. 2012 Arbetsmiljöansvar i leverantörskedjor Deltagande observationer och intervjuer med arbetsmiljöin -
spektörer, dokumentanalys av arbetsmiljöpublikationer och 
rättsfall Australien, alla sektorer M
Dacanay &
Walters 2011Filippinska arbetare i internationell 
sjöfartstransport Intervjuer och fokusgrupper med myndighetsanställda, 
chefer i bemanningsföretag, sjöfartsrepresentanter och 
arbetare; dokumentanalyser av policydokument, juridisk 
praxis och olycksrapporter hos myndigheterFilippinerna, sjöfart -
stransportM
Egilman m.fl.
2007Respirationsproblem hos arbetare i 
popcorntillverkning Dokumentanalys av internationell korrespondens, rappor -
ter, presentationer, vittnesmål från industrirepresentanter 
och läkare, medicinska journaler för arbetare som dött efter 
exponering och kompletterande material från internet  USA, matindustri M
Genn 1993 Näringslivets respons på arbetsmiljöreg -
lering Intervjuer med chefer från industri och jordbruk i England 
och WalesStorbritannien, alla sektorer M
Gräbe 1991 Jämförelse av arbetsmiljöpolicy och 
implementering i Storbritannien och 
TysklandIntervjuer med arbetsgivarorganisationer, fackliga experter 
inom arbetsmiljö, försäkringsbolag, arbetsmiljöinstitutioner 
och inspektorat, chefer, skyddsombud, fackliga ombud, 
företagsläkare, företagssköterskor och anställdaStorbritannien och Tysk -
land, alla sektorerM
Gunningham
2012Kompetens kring reglering och Austra -
liens gruvinspektorat Intervjuer med arbetsmiljöreglerare, forskare, industrirepre -
sentanter, fackföreningar och arbetsmiljökonsulterAustralien, gruvindustri M
Harris m.fl.
2012Rolltypologi för arbetsmiljöombud Intervjuer med högre chefer, fackliga representanter, linje -
chefer, arbetsmiljöansvariga och anställdaNya Zeeland, metallindustri H
Hart 2002 Anställdas involvering i arbetsmiljöar -
beteIntervjuer med skyddsombud, ledning, fackliga företrädare 
i arbetsmiljökommittéer, fackliga representanter på olje -
plattformar och representanter för norska oljedirektoratet; 
analys av dokument från oljeföretaget, fackföreningar och 
arbetsmiljölagstiftningenNorge, oljeplattformar M 108
Jeppesen &
Boggild 1998Arbetsmiljöarbete i samverkansgrupper 
mellan anställda och ledning Intervjuer på olika sjukhus med representanter från sam -
verkansgrupper, arbetsmiljökommittéer, lokala fackfören -
ingar och anställda Danmark, sjukvård M
Johnstone m.fl.
2011 Psykiska risker i arbetet Intervjuer och deltagande observationer med inspektörer, 
chefer inom inspektoratet och anställda; dokumentanalys 
av policy och interna dokument inom inspektoratetAustralien, alla sektorer M
Lippel m.fl.
2011aRisker för tillfälligt anställda via beman -
ningsföretag Intervjuer och fokusgrupper med anställda, arbetsgivare 
och chefer på bemanningsföretag och kundföretag, samt 
experter på arbetsskadeersättning. Analys av lagstiftning 
och dess tillämpning.  Ontario och Quebec, Kana -
da, tillfälliga anställningarM
2011bSkydd för anställdas psykiska hälsa Juridisk analys av arbetsmiljölagstiftning och praxis i Que -
bec. Intervjuer med fackliga representanter. Quebec, Kanada, alla 
sektorerM
McCallum m.fl. 2012 Rättsystemets roll i arbetsmiljörätte -
gångar Intervjuer med representanter för rättssystemet i delstater -
na New South Wales och Victoria.Australien, alla sektorer H
Quinlan 2007 Psykisk hälsa och organisatoriska ned -
skärningar Intervjuer och fokusgrupper med anställda inom arbetsmil -
jöinspektionen, arbetsgivare och fackliga representanter. 
Dokumentanalys av arbetsmiljölagstiftning, regeringsdoku -
ment och rättsfall.  Australien, alla sektorer M
Quinlan m.fl.
2009Osäkra anställningsförhållanden och 
arbetsmiljö Intervjuer och deltagande observation med nuvarande och 
tidigare anställda vid arbetsmiljöinspektionen och chefer. 
Analys av myndighetsdokument. Australien, alla sektorer M
Sørensen m.fl. 2009 Lokala arbetsmiljööverenskommelser på 
arbetsplatser Intervjuer med privata och offentliga arbetsgivarorganisa -
tioner och fackföreningar samt privata företag med lokala 
avtal kring arbetsmiljö. Intervjuer med kommuner, bl.a. 
chefer, affärsbiträden, och arbetsmiljöansvariga. Danmark, alla sektorer H
Vierendeels m.fl. 2011 Olycksskyddslagstiftning och dess 
utveckling i EuropaPolicyanalys relaterade till större olycksfall, fallstudie av 
EU-direktiv 2003/105/EG. Dokumentanalys av officiella 
olycksrapporter, mötesanteckningar från kommittéer, 
arbetsrapporter och intervjuer med personer involverade i 
att revidera regelverk. Europeiska unionen, alla 
sektorerM
Walters 1991 Beslut kring arbetsvägran av arbetsdom -
stolen i Ontario Dokumentanalys av beslut fattade av Ontario Labor 
Relations Board kring straffåtgärder mot anställda som 
arbetsvägrat.  Ontario, Kanada, alla 
sektorerH 109Författare och årtal Fokus Metod och urval Jurisdiktion och sektor Kvalitetsbedömning
Jeppesen &
sektorerM
sektorerM
sektorerH
Bilaga 5: Inkluderade studier i den kompletterande sökningen
Författare och årtal Fokus Metod och urval
Arbetsmiljöverket 
2006; Bruhn & Frick 
2011Utvecklingen av nya metoder för arbetsmiljöinspektioner inriktade på orga -
nisation och psykosocial arbetsmiljö. Dokumentanalyser, skuggning av inspektörer, intervjuer och fokusgrupper. 
Almén & Larsson 2014 Arbetsmiljösamordnare inom byggindustrin, deras uppdrag och aktiviteter 
för att förhindra skador. Telefonintervjuer med arbetsmiljösamordnare i 42 byggprojekt. 
Bruhn 2009 Arbetsmiljöinspektörers verksamhet och förutsättningar för kontrollverk -
samheten. Sekundäranalys av data från tre studier, omfattande material från 33 observationer vid 
inspektioner, 2 fokusgrupper, 66 intervjuer, dagböcker och dokumentanalyser. 
Cockburn m.fl. (red) 
2012Arbetsplatsers ledning av arbetsmiljöarbete, psykosociala risker och delak -
tighet i arbetsmiljöarbete. Sammanfattande rapport av delrapporter från en större enkätstudie (ESENER) till 
chefer och skyddsombud på arbetsplatser i 31 länder, omfattande ca 36 000 telefon -
intervjuer. 
Dellve m.fl. 2008 Effekter av systematiskt arbetsmiljöarbete på arbetssjukdomar och långsik -
tig arbetsnärvaro. Jämförelse mellan kommunala verksamheter med hög (30) respektive låg (30) inci -
dens av arbetssjukdomar och arbetsnärvaro, avseende deras rutiner för och delaktig -
hetsprocesser i det systematiska arbetsmiljöarbetet. Incidens beräknad via register. 
Ledning och skyddsombud besvarade enkäter. 
Frick 2011a Implementering av systematiskt arbetsmiljöarbete i Sverige, och hur detta 
tolkats och inspekterats av Arbetsmiljöverket. Deltagande observationer vid 32 inspektioner av 17 inspektörer, 17 intervjuer, doku -
mentanalyser, 2 fallstudier vid olika arbetsplatser. 
Gunnarsson m.fl. 2010 Systematiskt arbetsmiljöarbete och dess implementering i svenska små-
företag. Tre olika implementeringsstrategier i 23 företag studerades, med fokus på följsamhet 
till kraven i lagstiftning, arbetsmiljö, och påverkan på dagligt arbete. Datainsamling via 
besök, observation och dialog samt kontroll av arbetsmiljön via ett screeninginstru -
ment. 
Irastorza m.fl. 2016 Arbetsplatsers ledning av arbetsmiljöarbete, psykosociala risker och delak -
tighet i arbetsmiljöarbete.En större uppföljande enkätstudie (ESENER-2) till arbetsplatser i 36 länder, omfattan -
de ca 49 000 telefonintervjuer.
Johansson 2006 Statliga inspektörers tillsynsarbete, med fokus på yrkesroller och strategier 
vid inspektion.Intervjuer med inspektörer från Arbetsmiljöverket och Kemikalieinspektionen (antal 
framgår ej).
Riksrevisionen 2004 Granskning av Arbetsmiljöverkets tillsynsverksamhet. Enkäter till arbetsgivare och skyddsombud, deltagande vid 10 inspektioner, intervjuer 
med företrädare för Näringsdepartementet, Socialdepartementet, Arbetsmiljöverket 
på̊ central och regional nivå̊, Riksförsäkringsverket och fem försäkringskassor.
Riksrevisionen 2016 Granskning av statliga insatser inom arbetsmiljöområdet, med fokus på 
Arbetsmiljöverkets verksamhetEnkät till samtliga 229 arbetsmiljöinspektörer och 27 intervjuer med personal på 
Arbetsmiljöverket, fackliga representanter, forskare, regeringsrepresentanter m.fl., 
granskning av statistik.   110
Said & Fries-Tersch 
2016Policyinitiativ i olika europeiska länder kring arbetsmiljö för äldre i arbetsli -
vet, delrapport för Sverige. Analys av nationella data, policydokument, workshoppar med experter. 
Schenk 2013 Medvetenhet om och förståelse för exponeringsgränser i Sverige. Webbenkät till 1 017 anställda som utsatts för luftföroreningar eller kemikalier. 
Schenk & Antonsson 
2015Implementering av kemikalieregleringen REACH och dess påverkan på 
arbetsmiljöarbete och personer med arbetsmiljöansvar. Intervjuer med 19 personer med arbetsmiljöansvar samt myndighetsrepresentanter. 
SOU 2011:57 Genomgång av effektiviteten hos olika sanktionsmetoder inom Arbetsmiljö -
verkets tillsynsarbete.Arbetsmiljöverkets statistik, domar, intervjuer med representanter från Arbetsmiljöver -
ket och Polisen. 
Statskontoret 2004 Utvärdering av Arbetsmiljöverkets insatser rörande systematiskt arbetsmil -
jöarbete. Intervjuer med ledning på Arbetsmiljöverket samt inspektörer, anställda, arbetsgivare 
och andra intressenter. Enkät till arbetsgivare och skyddsombud. Dokumentanalyser. 
Steinberg 2004 Skyddsombuds inflytande vid bristande arbetsmiljö Dokumentation relaterad till 195 arbetsstopp och 195 hänvändelser.
Ståhl m.fl. 2013 Implementering av statligt finansiellt stöd för användning av företagshälso -
vård vid rehabiliteringsinsatser Fallstudie omfattande register från Försäkringskassan, enkät till 172 företagshälso -
vårdsenheter, enkät till 517 arbetsgivare, 21 intervjuer med aktörer, 37 fallintervjuer, 
Walters m.fl. 2013 Analys av faktorer som påverkar arbetsplatsers arbetsmiljöarbete i åtta 
EU-länder. Dokumentanalyser, sekundäranalyser av enkätdata (ESENER) och intervjuer med 
experter. 
Zanderin 2004 Förutsättningar för implementering av internkontroll av arbetsmiljön i 
äldreomsorgenFallstudie omfattande empiri från fyra kommuner, omfattande intervjuer (n = 58), 
observationer och dokumentanalyser. 111 Arbetsmiljöverket | 112 79 Stockholm | Telefon 010-730 90 00 | av.sewww.av.se

1
Kunskapssammanställning 2019:6
Säkrare personförflyttningar
Åtgärder i arbetsmiljön för medarbetare inom hälso- och sjukvård samt omsorg  Kunskapssammanställning 2019:6
Åtgärder i arbetsmiljön för medarbetare inom 
hälso- och sjukvård samt omsorg
Charlotte Wåhlin, med. dr 
Arbets- och miljömedicin,   
Region Östergötland 
Kjerstin Stigmar, dr med. vet.
Institutionen för hälsovetenskaper,  
Emma Nilsing Strid, med. dr
Universitetssjukvårdens forskningscentrum,  
Region Örebro län 4Innehåll
Förord  ................................................................................................. 6
Sammanfattning  ................................................................................... 7
Utbildning och delaktighet ökar användning av arbetsutrustning  ............... 7
Stöd från chefer är viktigt för säkra personförflyttningar  ............................ 7
Svårt att dra säkra slutsatser av studierna  ............................................... 7
Summary  ............................................................................................ 8
Inledning  ............................................................................................. 9
Bakgrund  .................................................................................................. 11
En säker arbetsmiljö  .......................................................................... 12
Arbetsplatsen  ..................................................................................... 14
Syfte ................................................................................................. 15
Metod  ............................................................................................... 16
Resultat  ............................................................................................. 18
Arbetsutrustning för säkra personförflyttningar  ....................................... 19
Vilken effekt har införandet av arbetsutrustning?  ............................. 20
Sammanfattning av effekter av arbetsutrustning och utbildning  ....... 21
Utbildning och träning för säkra personförflyttningar  .............................. 21
Utbildning och träning i förflyttningsteknik  .................................... 22
Vilken effekt har utbildning och träning i förflyttningsteknik?  ............ 23
Sammanfattning av effekter av utbildning och träning i  
förflyttningsteknik  ........................................................................ 24
Fysisk träning och utbildning vid ryggbesvär  .................................. 24
Vilken effekt har fysisk träning och utbildning vid ryggbesvär?  .......... 25
Sammanfattning av effekter av fysisk träning och utbildning vid  
ryggbesvär  ................................................................................... 25
Utbildningsprogram med medarbetare som tränare  ......................... 26
Vilken effekt har utbildningsprogram med medarbetare som tränare?  27
Sammanfattning av effekter av utbildningsprogram med  
medarbetare som tränare  .............................................................. 28
Participatorisk ergonomi  ............................................................... 28
Vilken effekt har participatorisk ergonomi?  ..................................... 29
Sammanfattning av effekter av participatorisk ergonomi  ................... 30
Multifacetterade åtgärder för säkra personförflyttningar  .......................... 30
Vilken effekt har multifacetterade åtgärder?  .................................... 33
Sammanfattning av effekter av multifacetterade åtgärder  ................. 34 5Diskussion  ......................................................................................... 35
Arbetsutrustning för säkra personförflyttningar  ....................................... 35
Utbildning och träning för säkra personförflyttningar  .............................. 37
Multifacetterade åtgärder för säkra personförflyttningar  .......................... 40
Att använda en policy  .......................................................................... 42
Slutsatser och förslag på hur kunskapen kan tillämpas i praktiken  ....... 44
Sammanfattning av vad den vetenskapliga litteraturen säger  ................... 44
Evidensbaserad praktik: så här kan arbetsgivare göra i praktiken  ............. 45
Policy- och ledningsnivå  ............................................................... 45
Riskbedömningar och skaderapportering  ......................................... 45
Utbildning av medarbetare  ............................................................ 45
Slutligen  ..................................................................................... 46
Att implementera ny kunskap på arbetsplatsen  ...................................... 46
Referenser  ......................................................................................... 47
Bilaga 1. Sökningar i databaser  .......................................................... 55
Bilaga 2. Sammanställning av studierna som ingår  .............................. 57
Arbetsutrustning och utbildning  ........................................................... 57
Utbildning och träning  ........................................................................ 58
Multifacetterade interventioner  ............................................................ 62
Bilaga 3. Kvalitetsgranskning  ............................................................. 64  Förord
Arbetsmiljöverket har publicerat en rad kunskapssammanställningar 
där välrenommerade forskare sammanfattar kunskapsläget inom 
olika områden. Alla kunskapssammanställningar kan laddas ner utan 
kostnad från Arbetsmiljöverkets webbplats. Där finns även filmer och 
presentationer från seminarier som Arbetsmiljöverket ofta arrangerar i 
samband med publicering av kunskapssammanställningarna.
En vetenskaplig granskning av denna rapport har utförts av Kari-Pekka 
Martimo, medicinsk expert på finska arbetspensionsförsäkringsbolaget Elo. 
Den slutliga utformningen ansvarar dock författarna själva för.
Arbetsmiljöverket har varit Carin Håkansta. Vi vill även tacka övriga 
kollegor vid Arbetsmiljöverket som varit behjälpliga i arbetet med 
kunskapssammanställningen.
De åsikter som uttrycks i denna kunskapssammanställning är författarnas 
egna och speglar inte nödvändigtvis Arbetsmiljöverkets uppfattning.
Ann Ponton Klevestedt  
Chef för enheten för statistik och analys  
ISSN: 1650-3717
Omslagsfoto: Sandra Ahlqvist
Grafisk formgivning: Matador kommunikation
Tryck: Danagård Litho 2019 7 Sammanfattning
Personförflyttningar är en av de vanligaste risksituationerna där 
arbetsskador kan uppstå bland hälso- och sjukvårdspersonal. Denna 
kunskapssammanställning ger arbetsgivare, vårdpersonal, företagshälsovård 
och andra berörda en vetenskaplig vägledning i vilka arbetsmiljöåtgärder 
som bidrar till säkra personförflyttningar. För att sådana åtgärder ska bli 
hållbara krävs en aktiv och långsiktig implementeringsstrategi där både 
ledningen och medarbetarna är engagerade.
Utbildning och delaktighet ökar användning av 
arbetsutrustning 
Vårdpersonalen gör färre manuella lyft och använder arbetsutrustning, 
exempelvis taklyftar, i högre grad om de får utbildning i att använda 
sådan utrustning. Att engagera medarbetarna genom så kallad participativ 
ergonomi leder också till att utrustningen används mer och till minskad 
smärta i ländrygg. Utbildning av medarbetare till tränare, så kallad peer 
coaching, kan leda till färre skador med koppling till personförflyttningar, 
men har ingen effekt på smärta. Enbart utbildning och träning i 
förflyttningskunskap förebygger inte risk för skada och minskar inte heller 
smärta i ländrygg. Däremot kan fysisk träning minska smärtan hos dem 
som redan har ländryggsbesvär. 
Stöd från chefer är viktigt för säkra personförflyttningar
En framgångsfaktor är att cheferna ger stöd och resurser för att öka 
medarbetarnas delaktighet i arbetet för säkrare personförflyttningar. 
Ytterligare en framgångsfaktor är att inrätta coacher som kan stödja 
personalen i det dagliga praktiska arbetet och skapa långsiktiga, hållbara 
metoder för personförflyttningar. En policy för säkra personförflyttningar 
kan också vara värdefull för en arbetsplats, men i den frågan saknas 
forskning av högre kvalitet.
Svårt att dra säkra slutsatser av studierna
Det är generellt svårt att göra jämförelser mellan studierna som ingår i 
denna kunskapssammanställning, eftersom de varierar i både typ och 
omfattning av åtgärd samt också vilket effektmått som studerats. Detta är 
inte unikt för området personförflyttningar, utan en utmaning som finns 
när man vill jämföra studier som omfattar åtgärder som inte låter sig enkelt 
beskrivas. Det behövs generellt fler välgjorda internationella studier men 
också fler väldesignade, svenska studier.  8 Summary 
One of the most common situations for occupational injuries to occur is 
patient manual handling. The aim of this knowledge compilation is to 
summarize research about interventions aiming for safe patient handling. 
Focus is on the prevention of work related injuries and the promotion 
of work related health among employees in healthcare and other areas 
were patient manual handling is common. The report was written for the 
Swedish Work Environment Authority.
The knowledge compilation consists of a literature review and a systematic 
search in scientific data bases. It includes studies with a randomized or 
controlled design published 1997 - 2018. The final sample of scientific 
publications included in the report is 29. Of these, ten have a randomized 
controlled design. The other 19 are cohort studies with a control group. 
The interventions in the included studies are diverse and were categorized 
into three groups: work equipment, education and training, and 
multifaceted interventions for safe patient handling. 
The results show that employees make fewer manual lifts and are more 
likely to use work equipment if they are trained in how to use it. Engaging 
employees in so-called participative ergonomics leads to increased use of 
work equipment and reduced back pain. Educating employees in so-called 
peer coaching can lead to fewer work injuries, but has no impact on pain. 
Education and training in patient manual handling as a single intervention 
does not prevent the risks for injuries or back pain. However, physical 
training can reduce pain among those who already had back pain. 
The results also show that management engagement is a success factor. 
Their role is to provide support and resources that will encourage 
employees to engage in measures for safer handling of patients. Another 
success factor is peer-coaching. These coaches provide daily support to 
employees and create long-term, sustainable strategies for safe patient 
handling. A policy for safe patient handling has some support in the 
literature but research of higher quality is needed.
Comparing the studies in this report has been a challenge because 
interventions are so diverse, both in terms of content, duration and how 
they measure efficiency. This is a common challenge when comparing 
studies including interventions that are difficult to describe. In general, 
there is a need for more international studies with a randomized design 
and well-designed Swedish studies. 
This knowledge compilation provides scientific guidance to employers and 
employees in sectors such as health care and occupational health services 
into the measures that contribute to safe patient handling. For these 
interventions to be successful, an active and sustainable implementation 
strategy is needed, engaging both management and the fellow workers.   9 Inledning
Denna kunskapssammanställning har skrivits på uppdrag av 
Arbetsmiljöverket. Fokus är på åtgärder som bidrar till säkra 
personförflyttningar, och som förhindrar eller minskar risken 
för arbetsrelaterad ohälsa. Dessa har sammanställts utifrån ett 
arbetsmiljöperspektiv. 
Personförflyttningar är vanligt förekommande inom hälso- och 
sjukvården samt inom omsorgen som inkluderar både omsorgsboende, 
hemsjukvård och hemtjänst. De ingår också i personliga assistenters 
arbetsuppgifter, när de ger stöd i vardagen åt personer som lever med 
olika sjukdomar eller funktionsvariationer. Dessa arbetsmiljöer är ofta 
kvinnodominerade. Personförflyttningar kan även vara persontransporter 
som utförs av medarbetare inom ambulansvård och färdtjänst. Det kan 
handla om sjukresor och transport av en patient eller brukare som sitter 
eller ligger på brits. Dessa arbetsmiljöer är av tradition mansdominerade. 
I denna kunskapssammanställning används begreppen hälso- och 
sjukvårdspersonal, vårdpersonal och medarbetare, och med det avses 
de olika professionerna som arbetar inom dessa sektorer. När det gäller 
patient används även begreppet vårdtagare.
Målgruppen för denna kunskapssammanställning är chefer och 
medarbetare i organisationer där personförflyttningar förekommer. 
Det inkluderar medarbetare såsom sjuksköterskor, undersköterskor, 
fysioterapeuter, arbetsterapeuter, läkare och övrig vårdpersonal. 
De organisationer som avses är hälso- och sjukvård, omsorg och 
enheter där persontransporter genomförs såsom ambulansvård 
och färdtjänst. Målgruppen är också chefer och medarbetare inom 
företagshälsovården eller motsvarande, som förväntas ha uppdaterad 
kunskap inom detta område för att kunna erbjuda relevanta insatser, 
utbildningar och förslag på eventuella arbetsanpassningar. Vidare 
kan kunskapssammanställningen vara intressant för fackliga 
företrädare, skyddsombud och arbetsgivarorganisationer samt 
organisationer med ett överordnat ansvar såsom Sveriges Kommuner 
och Landsting. Kunskapssammanställningen kan även vara till nytta för 
Arbetsmiljöverkets inspektörer, vid tillsyn av olika typer av verksamheter 
som omfattar personförflyttningar. 10Kunskapssammanställningen innehåller en bakgrund som ger en 
introduktion av området. Därefter kommer en metodbeskrivning och 
sedan resultatet av litteratursökningen presenterat i tre avsnitt: 1) 
Arbetsutrustning för säkra personförflyttningar, 2) Utbildning och träning 
för säkra personförflyttningar och 3) Multifacetterade åtgärder för säkra 
personförflyttningar. Avslutningsvis får läsaren ta del av en diskussion 
om resultatet, vilka kunskapsluckor som har identifierats, hur policyer kan 
användas och slutsatser om hur kunskapen kan tillämpas i praktiken. 
Sammanställningen förväntas bidra till att riktade satsningar på 
arbetsmiljön genomförs inom hälso- och sjukvård, inom omsorgerna 
och inom ambulansvård och färdtjänst, med syfte att skapa säkra 
personförflyttningar där risken för arbetsskador förebyggs. 11 Bakgrund
Det finns flera situationer inom hälso- och sjukvården och omsorgen där 
arbetsskador kan uppstå. Vanligt förekommande arbetsskador bland 
hälso- och sjukvårdspersonal är stick- och skärskador, exponering för 
smitta, skador som uppstår vid hot- och våldssituationer och olyckor 
som uppstår i människonära situationer såsom vid personförflyttningar 
och manuell hantering (1-3). Även fallolyckor inträffar ofta (4). En av de 
vanligaste skadorna för medarbetare är belastningsskador som uppstår 
i samband med personförflyttningar (5-7). Medarbetare kan också 
skada sig i samband med akuta olycksfall, till exempel om en vårdtagare 
faller i samband med en personförflyttning. I den situationen kan både 
medarbetaren och patienten komma till skada. Det finns även en risk att 
medarbetare får belastningsbesvär på grund av ensidiga och påfrestande 
arbetsmoment under en längre tidsperiod. 
När det gäller skador och besvär används flera begrepp i litteraturen 
såsom arbetsrelaterade besvär eller skador, arbetsorsakade besvär eller 
skador, belastningsbesvär eller belastningsskador och muskuloskeletala 
besvär eller skador och dess olika besvärslokalisationer. Begreppet 
muskuloskeletala syftar på de besvär och skador som kommer från 
kroppens muskler, senor, bindväv, leder och skelett samt övriga vävnader 
som ingår i olika ledförbindelser. I litteraturen beskrivs framför allt 
belastningsskador i ländrygg, nacke, axel och skuldra bland medarbetare 
såsom sjuksköterskor och undersköterskor (8). Även ambulansförare har 
stor risk för att drabbas av belastningsskador (9). 
En forskningsstudie från Danmark visar att de som dagligen genomför 
personförflyttningar har en ökad risk att få ländryggsbesvär (10). Det kan 
vara mer riskfyllt att förflytta personer än att lyfta föremål på grund av 
svårigheter med att förutse en annan persons förändrade hälsotillstånd, 
rörelsemönster och funktion. En hög andel av sjuksköterskor rapporterar 
också att de har arbetsrelaterade muskulära besvär. Risken för 
ländryggsbesvär ökar med arbetsmoment såsom personförflyttningar, 
patientmobiliseringar och omvårdnadsarbete av patient som är 
sängliggande och som utförs mer än 10 gånger per dag (11).  
I Försäkringskassans statistik kan man se att antalet påbörjade sjukfall per 
1 000 anställda är högt inom vård och omsorg, liksom antalet sjukdagar 
per anställd (12).
Både organisatoriska och sociala faktorer i arbetsmiljön kan bidra till 
att arbetsskador uppstår, exempelvis hög arbetsbelastning eller brist 
på bemanning. I en översiktsartikel fann Bernal och medförfattare 
ett samband mellan psykosociala riskfaktorer och ökad förekomst 
av muskulära besvär bland sjuksköterskor och undersköterskor (13). 
Det finns också forskning som visar att risken för ländryggsbesvär är 
högre om bemanningen uppfattas som otillräcklig (14). Arbetsmiljön  12inom hemsjukvården kan vara extra krävande eftersom hälso- och 
sjukvårdspersonalen arbetar i patienternas hem med begränsad 
möjlighet till teamarbete och begränsad tillgång på arbetsutrustning vid 
personförflyttningar. I en systematisk litteraturgenomgång har Hignett och 
medförfattare summerat riskfaktorer som kan vara förenat med arbete i 
hemmiljö varav de fysiska arbetsställningarna vid personförflyttningar är 
en sådan faktor (15).
Arbetsmiljöverket har i en rapport om kvinnors arbetsmiljö ringat in 
belastningsergonomi som ett förbättringsområde i det systematiska 
arbetsmiljöarbetet (16). För att förebygga belastningsskador behövs 
konkreta metoder som synliggör risksituationer som på sikt kan leda till 
överbelastning av leder och muskulatur. Totalt 75 procent av de besökta 
arbetsgivarna inom hälso- och sjukvård och omsorg fick krav på att 
åtgärda brister i arbetsmiljön, framför allt när det gäller rutiner för att 
kartlägga risker för belastningsskador vid personförflyttning. I rapporten 
förespråkas även att det systematiska arbetsmiljöarbetet behöver ha ett 
genusperspektiv. Det finns nämligen mycket som talar för att kvinnor 
löper större risk att drabbas av belastningsskador, bland annat på den 
könssegregerade arbetsmarknaden som finns i Sverige. Hälso- och 
sjukvård och omsorg är den näringsgren som flest kvinnor arbetar inom, 
med ungefär 604 000 anställda kvinnor 2017 (17).
En säker arbetsmiljö 
Utgångspunkten för en god arbetsmiljö på svenska arbetsplatser är att 
arbetsgivaren regelbundet undersöker arbetsförhållandena och bedömer de 
risker som finns i det dagliga arbetet. Både arbetsgivare och medarbetare 
ska använda arbetsmiljölagen och dess föreskrifter för att kunna förebygga 
ohälsa och olycksfall, men enligt arbetsmiljölagen är arbetsgivaren 
ansvarig för arbetsmiljöarbetet. I det systematiska arbetsmiljöarbetet ingår 
att regelbundet göra riskbedömningar av de olika arbetsmomenten som 
utförs på en arbetsplats och att utifrån dessa formulera en handlingsplan 
och genomföra adekvata arbetsmiljöåtgärder. Eftersom skaderisken för 
medarbetarbetarna är stor vid personförflyttningar behöver detta område 
uppmärksammas. 
Inom hälso- och sjukvård, omsorg, ambulansvård och färdtjänst 
förekommer olika typer av personförflyttningar. Varje situation där 
personförflyttningar genomförs ska riskbedömas. Arbetsgivare och 
medarbetare undersöker gemensamt de belastningsergonomiska 
förhållanden som råder och bedömer risk för belastningsskada vid 
personförflyttningar och övrig arbetsbelastning. För att genomföra 
riskbedömningar och bedöma arbetsbelastning och risker vid 
personförflyttningar rekommenderas att arbetsgivare bland annat 
använder Arbetsmiljöverkets föreskrifter. För aktuell lagstiftning och 
föreskrifter, se Arbetsmiljöverkets webbplats www.av.se 13Arbetsgivaren behöver bedöma hur ofta personförflyttningar förekommer 
i verksamheten och hur länge arbetsmomenten varar samt undersöka 
om det finns lämplig arbetsutrustning tillgänglig såsom lyftar. 
Arbetsmomenten som förekommer i samband med personförflyttningar 
bör även bedömas i relation till övriga arbetsbelastningar och risker som 
finns under arbetsdagen.
Vid varje personförflyttning måste vårdpersonalen ta hänsyn till 
vårdtagaren som förflyttas, exempelvis genom att bedöma vårdtagarens 
hälso- och sjukdomstillstånd, funktionsförmåga, vikt, kroppsmått 
och risk för fall. Flera vanligt förekommande situationer kan vara 
riskfyllda vid personförflyttningar, till exempel förflyttning i säng eller 
från säng till rullstol, personlig omvårdnad och duschning av patient 
eller när en patient hamnar på golvet. Det kan också uppstå riskfyllda 
personförflyttningar i samband med transporter eller när patienten ska 
få hjälp att komma in i färdtjänstbilen. Lokalens utformning ska också 
bedömas; kan förflyttningen genomföras på ett säkert sätt? Arbetsgivaren 
behöver se till att det finns goda förutsättningar för att genomföra 
säkra personförflyttningar, vilket även omfattar att medarbetarna har 
tillräckliga kunskaper. Vid planering av åtgärder behöver arbetsgivaren, 
som är ansvarig för arbetsmiljön, ha ett helhetsperspektiv som inkluderar 
medarbetarna, tekniken och organisationen. 
I Europa finns ett nätverk med gemensamt intresse för säkerhet vid 
personförflyttningar inom hälso- och sjukvården: The European Panel on 
Patient Handling Ergonomics (EPPHE). I nätverket ingår Sverige och 12 
andra länder, och tillsammans arbetar de för att implementera kunskap om 
säkra personförflyttningar inom hälso- och sjukvården (18). 
I litteraturen beskrivs olika riskbedömningsmetoder som syftar till 
att bedöma hälso- och sjukvårdspersonalens belastningar i samband 
med personförflyttningar (19). Några av metoderna som lyfts fram har 
även värderats i forskningslitteraturen: Patient Transfer Assessment 
Instrument (PTAI), Tilthermometer – även kallad Care-Thermometer, 
Dortmund approach, MAPO index, Direct Nurse Observation instrument 
for assessment of work technique during patient transfer (DINO) (20) 
och riskbedömningsinstrumentet HEMPA (21). HEMPA är en italiensk 
förkortning och har till engelska översatts till ”Patient handling 
assessment tool” .
Instrumentet DINO kan användas för att observera och bedöma 
personförflyttningar, och metoden har prövats i en svensk 
kontext av Kjellberg och medförfattare (22, 23). Det finns också 
riskbedömningsmetoder för personförflyttningar av patienter med 
särskilda behov, funktionsvariationer eller sjukdomar. Ett sådant 
bedömningsinstrument är det som Thunborg och medförfattare 
utvecklade för att analysera personförflyttningar inom demensvården 
(24). Ett annat riskmoment är personförflyttning av en överviktig patient,  14och personalen vet ofta för lite om hur sådana personförflyttningar ska 
genomföras på bästa sätt (25). Det behövs dock särskild arbetsutrustning 
(6). Det finns även andra, mer generella metoder för att bedöma risk för 
belastningsskada, och de kan vara värdefulla komplement för att bedöma 
belastningen vid personförflyttningar och manuell hantering (26).
Ytterligare forskning kan behövas när det gäller att värdera 
riskbedömningsmetoders mätsäkerhet och relevans för användning inom 
svensk hälso- och sjukvård, omsorg, ambulanssjukvård och färdtjänst. 
Arbetsplatsen
Det finns olika åtgärder som kan bidra till att personförflyttningen sker 
på ett säkert sätt där ingen kommer till skada. Åtgärder på arbetsplatsen 
kan behövas på flera nivåer för att förebygga och hantera arbetsrelaterad 
ohälsa för individen, arbetsgruppen och organisationen. Det kan handla 
om att: 
• skaffa och använda arbetsutrustning vid personförflyttningar
• erbjuda arbetsmiljöutbildningar
• anpassa omgivningen såsom lokaler och byggnader
• göra olika organisatoriska åtgärder för schema och bemanning
• ta fram och använda policyer för säkra personförflyttningar. 
Ett bra säkerhetsklimat på arbetsplatsen bidrar till att medarbetarna i 
högre grad följer säkerhetsregler och föreskrivna procedurer (27). Ett 
säkerhetsklimat som främjar hälso- och sjukvårdspersonalen främjar 
också säkerheten för patienter (28, 29). I organisationer med en god 
säkerhetskultur finns det rapporterat att medarbetarna har mer kunskap 
om ämnet och kan resonera om de risker som finns i samband med 
personförflyttningar (30). 
Konceptet Människa, Teknik och Organisation (MTO) är användbart 
för att utifrån ett systemteoretiskt perspektiv analysera hur mänskliga, 
tekniska och organisatoriska faktorer påverkar varandra i ett 
arbetssystem. Centralt är just analysen av samspelet mellan dessa 
faktorer och att planera åtgärder utifrån dessa. Vi behöver således 
beakta flera faktorer parallellt för att bedöma risken om arbetsskador 
som kan uppstå vid personförflyttningar. Varje organisation och enhet 
är unik och arbetsplatssystemet skiljer sig markant åt i slutenvård, 
öppenvård, omsorg, hemsjukvård, ambulansvård och färdtjänst. Denna 
kunskapssammanställning inkluderar litteratur om åtgärder som syftar 
till att skapa säkra personförflyttningar. Målgruppen är hälso- och 
sjukvårdspersonal, omsorgspersonal, chefer och företagshälsovård och 
liknande expertis. 15 Syfte
Syftet med denna kunskapssammanställning är att identifiera, 
sammanställa och värdera vetenskaplig litteratur om åtgärder för att 
skapa säkra personförflyttningar och därmed förhindra eller minska 
arbetsrelaterad ohälsa. Målgruppen för sådana åtgärder är medarbetare 
inom hälso- och sjukvård, omsorg och verksamheter som utför 
persontransporter såsom ambulansvård och färdtjänst.  16 Metod
Vi gjorde litteratursökningar i flera stora databaser. Sökningen 
genomfördes av två erfarna bibliotekarier vid Medicinska fakulteten, 
Lunds universitet. Sökansatsen var bred för att fånga åtgärder på olika 
nivåer såsom individ-, grupp- och organisationsnivå. Vidare ville vi 
inkludera studier som omfattar olika typer av åtgärder och effektmått. 
För att strukturera frågeställningen användes PICO, med population 
(undersökningsgrupp), intervention (åtgärd), kontroll (jämförelse) och 
outcome (effektmått), se figur 1.
Figur 1. PICO för litteratursökningen
Själva sökningen baserades på en så kallad SPICE med setting 
(sammanhang), perspective (perspektiv), intervention (åtgärd), comparison 
(jämförelse) och evaluation (utvärdering). Söktermer och databaser 
finns beskrivna i bilaga 1. Vi valde att begränsa litteratursökningen 
till perioden 1997–2018 och att endast söka efter litteratur som 
publicerats i internationella, vetenskapliga tidskrifter, efter vetenskaplig 
granskning. Totalt 5 552 artiklar identifierades vid den första sökningen. 
Sammanfattningar till samtliga artiklar lästes av alla tre författarna till 
denna rapport och ett urval av relevanta artiklar gjordes baserat på PICO. 
För att säkerställa att de senast publicerade artiklarna ingick gjordes 
en kompletterande sökning i juni 2018, och då identifierades ytterligare 
246 artiklar som möjligt relevanta. Vi valde sedan att endast inkludera 
artiklar som har en kontrollgrupp, där studiedeltagarna fördelats 
slumpmässigt eller inte slumpmässigt till en åtgärds- eller kontrollgrupp. 
Efter exklusionsprocessen omfattar denna kunskapssammanställning 29 
artiklar. Dessa artiklar granskades avseende studiernas kvalitet. PICO
Population:  Anställda inom hälso- och sjukvården, omsorgen och 
persontransporter
Intervention:  Åtgärder med intentionen att skapa säkra 
personförflyttningar 
Control:  Alla typer av åtgärder
Outcome:  Arbetsrelaterad ohälsa (sjukfrånvaro, sjukskrivning, skador, 
smärta etc.). 17Samtliga granskare och författare av denna kunskapssammanställning 
är disputerade och legitimerade fysioterapeut/sjukgymnast, med egen 
erfarenhet av personförflyttningar; både i praktiskt arbete och som 
utbildare inom regioner, landsting och kommuner. Vi har expertkunskap 
inom områdena arbetsmiljö, ergonomi och forskning när det gäller 
återgång i arbete, sjukfrånvaro, vård- och arbetsskador och interventioner. 
Gransknings- och urvalsprocessen finns beskriven i figur 2.
Figur 2. Urvalsprocess.
5 552 artiklar
71 artiklar
73 artiklar
75 artiklar lästes i full text
29 artiklar 
inkluderades slutgiltigt5 481 abstract bedömdes som
ej relevanta och exkluderades.
2 artiklar som identifierats 
via referenslistor och 
”snöbollsurval” inkluderades.
Ny sökning 2018 identifierade 
246 artiklar , varav 2 inkluderades.
46 artiklar som inte hade en
kontrollerad design exkluderades. 18 Resultat
Denna kunskapssammanställning är baserad på 29 artiklar som 
publicerades i internationella vetenskapliga tidskrifter åren 1997–2018 
(bilaga 2 ). Samtliga studier beskriver någon typ av åtgärd som ska 
bidra till säkra personförflyttningar och därmed förhindra eller minska 
arbetsrelaterad ohälsa bland anställda inom hälso- och sjukvård, omsorg 
och verksamheter som utför persontransporter, såsom ambulans och 
färdtjänst. Åtgärderna riktar sig vanligen till hela arbetsgrupper eller 
arbetsplatser. Totalt 10 studier har en design där deltagarna slumpmässigt 
(randomisering) har fått del av en åtgärd eller varit i en kontrollgrupp 
(randomiserad kontrollerade studier, RCT). Övriga 19 studier har en 
åtgärds- och kontrollgrupp, men utan slumpmässig fördelning av 
deltagarna (kohortstudier med kontrollgrupp). Fortsättningsvis används 
benämningarna RCT och kohortstudie.
Vi presenterar resultaten i tre huvudgrupper, baserat på vilken 
huvudsaklig typ av åtgärd som studien omfattar: 
• arbetsutrustning för säkra personförflyttningar
• utbildning och träning för säkra personförflyttningar
• multifacetterade åtgärder för säkra personförflyttningar. 
I arbetsutrustning ingår studier som fokuserar på installation av lyftar 
och annan arbetsutrustning, med eller utan relaterad träning. Som annan 
arbetsutrustning räknas till exempel glidlakan och vårdbälten. Området 
utbildning och träning omfattar studier som beskriver olika typer av 
utbildningsinsatser med koppling till personförflyttningar samt fysisk 
träning i syfte att stärka medarbetarens fysiska förmåga för att klara 
personförflyttningar. I det tredje området, multifacetterade åtgärder, finns 
studier som innehåller flera komponenter och har ett tydligt organisations- 
eller ledningsperspektiv. Multifacetterade åtgärder har definierats med 
stöd av Adamszyk (31) och Tullar och medförfattare (32). 
I avsnittet för varje huvudgrupp presenteras studiernas metod och 
den åtgärd som utvärderas, och sedan presenteras resultaten för de 
olika effektmåtten, sammantaget för alla studier i huvudgruppen, 
samt studiernas kvalitet. De vanligaste effekterna som studerats är: 
ländryggssmärta, smärta, rapporterade skador, sjukfrånvaro och 
användning av arbetsutrustning. Resultatredovisningen inleds med RCT-
studierna eftersom det är den studiedesign som har högst metodologisk 
kvalitet, och därefter redovisas kohortstudierna.  19I resultaten förekommer begreppet ”peer coaching” , med vilket avses att 
arbetskamrater reflekterar över sin arbetssituation och stödjer och lär av 
varandra i praktiken. Även begreppet participatorisk förekommer, och 
med detta avses att medarbetarna betraktas som experter på området, är 
delaktiga i att utforma och genomföra åtgärderna.
Studiernas kvalitet har bedömts med stöd av bedömningsmallar för 
randomiserade kontrollerade studier (RCT) och för observationsstudier 
från Statens beredning för medicinsk och social utvärdering (SBU) (33). 
Med stöd av mallarna har vi bedömt studiernas risk för systematiska 
fel som kan påverka tillförlitligheten i studiernas resultat. Det gäller 
alltså om det finns svagheter i hur författarna till studierna beskrivit hur 
studiedeltagarna valts ut, hur åtgärderna genomförts, hur man bedömt 
effekterna, hur stort bortfall är bland studiedeltagarna, hur tillförlitligt 
resultaten rapporterats och om det finns intressekonflikter. Efter en 
sammanvägning av dessa kvalitetsaspekter bedöms studien ha låg, 
medelhög eller hög risk för systematiska fel (bias), vilket vi i denna rapport 
fortsättningsvis kommer att benämna som risk för bristande kvalitet  
(se bilaga 3).
Arbetsutrustning för säkra personförflyttningar
Olika typer av arbetsutrustning har införts i hälso- och sjukvården för att 
minska de fysiska kraven vid personförflyttning och därmed risken för 
muskuloskeletala besvär. Totalt inkluderades sex studier som utvärderat 
olika typer av arbetsutrustning, samtliga genomförda i Nordamerika  
(Se bilaga 2). Två var randomiserade kontrollerade studier (34, 35) och fyra 
var kohortstudiestudier med kontrollgrupp (36-39). När arbetsutrustningen 
infördes fick medarbetarna ofta en instruktion eller utbildning. Det 
vanligaste effektmåttet i studierna var arbetsskadeanmälningar av 
muskuloskeletal skada. 
Yassi och medförfattare (35) randomiserade nio avdelningar på ett 
akutsjukhus med 346 sjuksköterskor och undersköterskor till en av tre 
grupper: A) ordinarie vård, B) ”säker förflyttning” med förflyttningsbälten 
i varje rum och flera olika typer av arbetsutrustning på avdelningen eller 
C) ”ingen ansträngande förflyttning” , ett program med nya mekaniska 
lyftar och andra arbetsredskap i varje rum baserat på behov. Grupperna 
B och C fick även tre timmars utbildning i hantering av ryggbesvär, 
patientbedömning och tekniker samt praktik på avdelningen. Efter sex 
och tolv månader utvärderades den självrapporterade frekvensen av 
personförflyttning per skift och om förflyttningen utfördes manuellt 
eller med arbetsutrustning samt förekomst av fysiskt obehag under 
förflyttning, arbetsrelaterad trötthet, ohälsa, ländryggssmärta och 
aktivitetsbegränsning. Förekomst av arbetsskadeanmälda muskuloskeletala 
skador och kostnader insamlades under ett år.  20I en RCT av Kraus och medförfattare randomiserades nio enheter med 
hemsjukvårdspersonal (n = 12 772) till en av tre åtgärder: instruktion 
av ergonom att använda ryggbälte under arbetstid (n = 3 744), råd om 
lyft och rygghälsa i enlighet med praxis (n = 4 133) eller kontrollgrupp 
som inte hade kännedom om studien (n = 4 531) (34). Risken för 
arbetsskadeanmälan av ländryggsskada utvärderades efter två år. 
Inom ambulanssjukvård installerade en enhet med cirka 300 anställda 
och cirka 30 ambulanser elektriska bårar i sina ambulanser. En annan 
liknande enhet med ordinarie bårar utgjorde kontrollgrupp. Förekomsten 
av arbetsrelaterade skador utvärderades fyra år före införandet och ett år 
efter (36). 
I två kohortstudiestudier med kontrollgrupp utvärderades installering 
av taklyftar på en avdelning inom långtidsvård genom att jämföra med 
en liknande avdelning utan taklyftar. I en av studierna deltog två enheter 
med 34 sjuksköterskor från avdelningen som installerat lyftar och 16 från 
den som utgjorde kontroll (37). I den andra studien deltog två enheter med 
45 sjuksköterskor, undersköterskor och vårdbiträden från avdelningen som 
installerat taklyftar och 29 från avdelningen utan taklyftar (38). Företaget 
som installerade lyftarna gav medarbetarna en timmes utbildning i 
att använda taklyftarna på avdelningarna. Arbetsskadefrekvensen, 
kostnaderna och upplevd risk för skada vid förflyttning utvärderades 
efter ett år. 
I en kohortstudiestudie med kontrollgrupp utvärderade Owen och 
medförfattare (39) ett ergonomiskt program på ett sjukhus med medicin-
kirurgiska enheter. Totalt 37 sjuksköterskor deltog i interventionsgruppen 
och 20 i kontrollgruppen. Programmet innebar installering av 
arbetsutrustning såsom olika lyftar, vårdbälte och glidlakan samt 2,5 
timmes utbildning i att använda hjälpmedlen. Förflyttningsmetod för 
varje patient bedömdes av sjuksköterskor och utifrån bedömningen 
angav de explicita direktiv till medarbetarna vid patientens säng och 
informationstavla. Upplevd ansträngning i skuldror och rygg, säkerhet 
och patientens komfort skattades. Efter fem år utvärderades även antalet 
anmälda skador i rygg och skuldra samt dagar frånvarande från arbetet.
Vilken effekt har införandet av arbetsutrustning?
Skador och kostnader 
Förekomsten av anmälda muskuloskeletala skador eller kostnader för 
personförflyttningar minskade inte med utbildning och tillgänglig 
arbetsutrustning, jämfört med kontrollgrupp utan intervention (35). 
Vårdpersonal på enheter där man infört ryggbälte hade lägre risk för 
anmäld ländryggsskada jämfört med personal på enheter utan åtgärd, 
men tidigare skada var den starkaste riskfaktorn för anmälan av ny (34). 21Resultaten från de fyra inkluderade kohortstudierna med kontrollgrupp 
visar positiv effekt på skador. Införandet av elektriska bårar i ambulans 
(36) eller annan arbetsutrustning och utbildning minskade förekomsten 
av anmälda muskuloskeletala skador (36, 39) eller upplevd risk för 
skada (37 , 38). Kostnaderna för att installera elektriska bårar beräknades 
vara återbetalade inom 7 år (36). Kostnaderna för arbetsskador som 
var relaterade till personförflyttning minskade efter installering av 
taklyftar och utbildning, men ökade i kontrollgruppen (37 , 38). Den 
upplevda ansträngningen skattades också lägre med förflyttning med 
arbetsutrustning, samtidigt som patientkomforten och säkerheten skattades 
högre än i kontrollgruppen (39). 
Användning av arbetsutrustning 
I en RCT visades att utbildning och tillgänglig arbetsutrustning minskar 
manuella förflyttningar och ökar användningen av arbetsutrustning (35).
Sammanfattning av effekter av arbetsutrustning och utbildning 
Vårdpersonal som fått utbildning och ökad tillgång till arbetsutrustning 
utförde färre manuella lyft och använde arbetsutrustningen i högre grad, 
men förekomsten av muskuloskeletala skador skilde sig inte mellan 
grupperna i en RCT (35). Resultaten från kohortstudierna pekar i en 
mer positiv riktning, där antalet anmälda muskuloskeletala skador eller 
den upplevda risken för sådana skador minskade i åtgärdsgruppen (36-
39). Även kostnaderna för arbetsskador minskade (37 , 38). Instruktion 
av ergonom att använda bälte under arbetstid kan minska risken för 
ländryggsskada, men en tidigare ryggskada var den starkaste riskfaktorn 
för en ny skada (34). Vid den metodologiska kvalitetsbedömningen 
bedömdes de två RCT-studierna ha medelhög risk för brister i kvalitet, 
framför allt när det gäller beskrivning av randomiseringsprocessen, 
effektmått och åtgärder. Tre av kohortstudierna bedömdes ha medelhög 
risk för systematiska fel, och en hade låg risk. Bristerna berörde bortfall och 
beskrivning av urval och intervention. 
Utbildning och träning för säkra personförflyttningar
För att förbättra balansen mellan fysiska arbetskrav och arbetstagarens 
funktion kan arbetstagarens fysiska kapacitet stärkas med fysisk träning. 
I många länder är träning ett krav för alla anställda som förflyttar objekt 
eller personer, exempelvis i Storbritannien, Australien och vissa stater 
i USA. I Sverige finns inget sådan nationellt utformat krav förutom de 
skyldigheter som arbetsgivaren har enligt arbetsmiljölagen och dess 
föreskrifter. Detta avsnitt handlar om åtgärder i form av utbildnings- och 
träningsinsatser som ska göra personförflyttningar säkrare.  22Vi fann totalt 16 studier som utvärderar utbildning och träning för 
säkra personförflyttningar. Majoriteten av studierna är genomförda i 
Danmark. Av de inkluderade artiklarna var åtta designade som RCT, 
men en studie finns publicerad i två artiklar (40, 41). Åtta studier var 
kohortstudiestudier med kontrollgrupp. Studierna beskrivs i bilaga 2. De 
utvärderade åtgärderna har olika innehåll och komplexitet, och vi har 
därför kategoriserat studierna baserat på åtgärdernas innehåll: 
• utbildning och träning i förflyttningsteknik
• fysisk träning och utbildning vid ländryggssmärta
• utbildningsprogram av medarbetare som tränare (peer coaching 
program)
• participatorisk ergonomi. 
Utbildning och träning i förflyttningsteknik 
Förflyttningsteknik är en metod för att reducera eller förhindra 
arbetsrelaterade besvär hos hälso- och sjukvårdspersonal genom att de lär 
sig tekniker för att minska den fysiska belastningen. En grundläggande 
princip för säker personförflyttning är att uppmuntra vårdtagaren att 
förflytta sig självständigt, och en viktig del i förflyttningsarbetet är att 
stödja vårdtagarens förmåga till förflyttning. En säker personförflyttning 
innebär att hälso- och sjukvårdpersonalen inför varje förflyttning bedömer 
sin egen kapacitet, vårdtagarens resurser och behov och förutsättningar i 
omgivningen, för att kunna välja optimal metod. Utbildning och träning 
i förflyttningsteknik har utvärderats i en RCT och tre kohortstudier 
med kontrollgrupp (bilaga 2). Åtgärderna är baserade på naturligt 
rörelsemönster och benämns ”Stockholmsmodellen” eller en liknande 
metod beskriven av Paul Dotte.  
I en RCT-studie av Jensen och medförfattare (42) blev 210 kvinnliga 
sjuksköterskor och undersköterskor från 19 vårdteam på tre 
äldrevårdsavdelningar randomiserades till en av tre grupper: A) praktisk 
utbildning i förflyttningsteknik enligt Stockholmsmodellen, i 2 x 4 
timmar, instruktion på arbetsplats och 30 timmar utbildning av 1–2 
instruktörer per vårdteam, B) stresshantering i grupp för att minska 
arbetsrelaterad psykosocial stress, 2 timmar varannan vecka i 20 veckor, 
och C) kontrollgrupp. Totalt deltog 163 medarbetare i mätningar före och 
efter utbildningen. Efter två år utvärderades förändringen i skattning 
av smärtintensitet för ländrygg under de senaste 3 och 12 månaderna. 
Man följde även upp deltagarnas upplevda fysiska och mentala 
ansträngning, stress och självskattat beteende och rörlighet i ländrygg vid 
personförflyttningar (42).
I en kohortstudiestudie med kontrollgrupp utvärderade Kindbom-Rising 
och medförfattare en förflyttningsutbildning i naturligt rörelsemönster. Av 
250 sjuksköterskor vid fyra sjukhus i två regioner deltog 139 sjuksköterskor 
vid två av sjukhusen i en utbildning under två halvdagar där  23föreläsningar, diskussioner, praktik och rollspel ingick. Två andra sjukhus 
utgjorde kontrollgrupper med 44 respektive 58 sjuksköterskor. Efter ett år 
utvärderades förekomsten av fysiska besvär och smärta, och man följde 
även upp kroppskännedom, attityder och beteende vid personförflyttning, 
upplevd ansträngning och självrapporterad fysisk funktionsnedsättning 
och sjukfrånvaro (43). 
Fanello och medförfattare (44) utvärderade i en kohortstudiestudie 
med kontrollgrupp ett träningsprogram för att förhindra eller minska 
ländryggssmärta hos sjukhusanställda. Totalt 136 anställda sjuksköterskor, 
undersköterskor och städpersonal deltog i en sex dagar lång utbildning 
med teoretisk instruktion om förflyttning av patienter och andra 
arbetsrelaterade belastningar. Metoden var baserad på naturligt 
rörelsemönster enligt Paul Dottes beskrivning. Deltagarna uppmuntrades 
att använda tillgänglig arbetsutrustning vid personförflyttning och 
att fråga patienter om deras vanor. Vid tre och sex månader efter 
utbildningen observerades deltagarna under vardagliga arbetsuppgifter 
för råd om god praxis vid personförflyttning. Kontrollgruppen bestod 
av 136 matchade kontrollpersoner avseende kön, ålder och profession, 
utan intervention. Förekomst av nack-, skulder- eller ländryggssmärta 
utvärderades efter två år (44).
I en australiensisk studie utvärderades träning i förflyttningsteknik vid tre 
nystartade enheter på ett geriatriskt sjukhus (45). Metoden var baserad på 
naturligt rörelsemönster enligt beskrivning av Dotte. Av 55 sjuksköterskor 
deltog 18 i träningen, och 19 respektive 18 utgjorde två kontrollgrupper 
med liknande träning endast inom organisationen. Interventionen 
bestod av 32 timmar träning i manuell förflyttningsteknik med fokus på 
personförflyttning och procedurer som är relevanta för geriatrisk vård. 
Efter ett år utvärderades förekomsten av ländryggssmärta under det 
senaste året och antalet anmälda skador (45).
Vilken effekt har utbildning och träning i förflyttningsteknik?
Majoriteten av de inkluderade studierna har utvärderat vilken effekt 
utbildning och träning i förflyttningsteknik har på förekomsten av smärta, 
framför allt i ländrygg, eller på smärtintensiteten. I en del studier har man 
även använt effektmått såsom upplevd ansträngning. 
Smärta
I en RCT visade utbildning i förflyttningsteknik och utbildning av 
instruktörer på vårdteam ingen effekt på skattning av smärtintensitet 
i ländrygg, jämfört med de som deltagit i ett program för att 
minska arbetsrelaterad psykosocial stress eller en kontrollgrupp 
(42). Kohortstudierna visar något motstridiga resultat när det gäller 
förekomst av ländryggssmärta. I en studie rapporteras positiv effekt (45) 
medan en annan visade oförändrad förekomst av nack-, skulder- eller 
ländryggssmärta (44). Andelen med ländryggssmärta eller fysiska besvär 
minskade dock i grupperna som fått utbildning (43, 44).  24Andra effektmått
I en RCT och en kohortstudie visades ingen effekt på upplevd ansträngning 
(42, 43). Ingen av studierna fann någon effekt på upplevd stress, självskattat 
beteende eller rörlighet i ländrygg vid personförflyttningar (42), på 
sjukfrånvaro (43) eller på antalet anmälda skador (45). 
Sammanfattning av effekter av utbildning och träning i förflyttningsteknik
Enligt en RCT har utbildning och träning i förflyttningskunskap ingen 
effekt på smärtintensitet ländrygg jämfört med stresshantering eller 
kontrollgruppen utan intervention (42). Resultaten i kohortstudierna pekar 
i olika riktning: i en studie minskad förekomst av ländryggssmärta (45) och 
oförändrad i en annan (44). I två kohortstudier minskade antalet personer 
med fysiska besvär eller ländryggssmärta i de grupper som fått utbildning 
(43, 44). Det var ingen effekt på upplevd ansträngning (43, 44). RCT-studien 
och de tre kohortstudierna bedömdes ha medelhög till hög risk för brister 
i kvalitet med övervägande svagheter i beskrivning av intervention, 
bedömning och bortfall. 
Fysisk träning och utbildning vid ryggbesvär 
Ländryggssmärta är vanligt förekommande, och besvären tenderar 
att fluktuera över tid, och därför har vi även inkluderat studier med 
vårdpersonal som har ländryggssmärta. I dessa studier har fysisk 
träning och utbildning utvärderats i två RCT:er och en kohortstudie med 
kontrollgrupp.
I en RCT av Jaromi och medförfattare utvärderades effekten av 
en ryggskola (46). Från ett sjukhus i Ungern randomiserades 137 
sjuksköterskor med långvarig ländryggsmärta till en kontrollgrupp (n = 70) 
eller en åtgärdsgrupp (n = 67). Ryggskolan pågick i 60 minuter, två gånger 
i veckan under 12 veckor, och innehöll teori om biomekanik, ergonomi 
och prevention av ländryggsbesvär samt praktisk undervisning inklusive 
säker personförflyttning. Ryggskolan innefattade även styrke- och 
stabilitetsträning av rygg med råd om att träna hemma i minst 20 minuter 
fem gånger i veckan. Kontrollgruppen fick en skriftlig livsstilsguide. 
Smärtintensitet i ländrygg under senaste veckan utvärderades efter 
avslutad intervention (46). 
Alexandre och medförfattare utvärderade i en RCT effekten av ett 
utbildningsprogram med träning för att reducera ryggsmärta (47). 
Vid ett sjukhus i Brasilien fördelades kvinnliga undersköterskor, som 
hade haft ländryggssmärta i minst 6 månader och var yngre än 50 
år, slumpmässigt till åtgärds- (n = 27) eller kontrollgrupp (n = 29). 
Kontrollgruppen fick 45 minuters undervisning i ryggens anatomi 
och förflyttningstekniker. Interventionsgruppen fick utbildning och 
träning i olika moduler, en timma två gånger i veckan under arbetstid 
i fyra månader. Programmet innehöll råd om ryggbesvär; utbildning 
i ergonomi om generella riskfaktorer för muskuloskeletala besvär och  25specifika ergonomiska riskfaktorer i den aktuella sjukhusmiljön, med 
utgångspunkt från fotografier tagna på vårdpersonal under arbete; 
utbildning i personförflyttning; samt ett träningsprogram med styrka och 
rörlighetsträning. Programmet innefattade 15 minuters föreläsning följt 
av 45 minuters träning samt övningar att utföra hemma. Lyftteknik och 
smärtintensitet i nacke och ländrygg under de senaste sju dagarna och två 
månaderna utvärderades efter avslutad intervention (47). 
I en kohortstudie med kontrollgrupp av Shojaei och medförfattare 
ingick 125 undersköterskor med ländryggssmärta från två sjukhus 
i Iran (48). Totalt 63 undersköterskor deltog från det sjukhus där en 
utbildningsåtgärd genomfördes och 62 från det sjukhus som utgjorde 
kontroll. Åtgärden bestod av utbildning med fyra lektioner à två timmar 
vardera om ländryggssmärta baserat på social kognitiv teori, ergonomisk 
hållningsträning och ryggstärkande övningar. Vid kontrollsjukhuset 
genomfördes ingen utbildning. Smärtintensitet i ländrygg, 
aktivitetsbegränsning och preventivt beteende för ländryggssmärta 
utvärderades efter sex månader (48). 
Vilken effekt har fysisk träning och utbildning vid ryggbesvär?
Smärta
I majoriteten av studierna användes effektmåttet smärtintensitet i ländrygg 
mätt med visuell analog skala (V AS). 
Resultaten från de två RCT-studierna pekar åt olika håll trots att de gällde 
liknande omfattning på utbildning och fysisk träning. Smärtintensitet i 
ländrygg under senaste veckan minskade med ryggskola som inkluderade 
styrke- och stabilitetsträning jämfört med en kontrollgrupp utan 
intervention (46), men ingen effekt påvisades i den andra RCT-studien 
(47). Resultatet från kohortstudien med mindre omfattande åtgärd visade 
minskad smärtintensitet i ländrygg jämfört med en kontrollgrupp (48). 
Sammanfattning av effekter av fysisk träning och utbildning vid 
ryggbesvär
Studierna av sjuksköterskor eller undersköterskor med ländryggssmärta 
visade övervägande positiv effekt på smärtintensitet efter utbildning om 
prevention av ländryggsbesvär och ergonomi vid personförflyttningar, i 
kombination med fysisk träning (46, 48). En RCT med låg risk för brister 
i kvalitet och en kohortstudie med medelhög risk visar en positiv effekt 
medan en RCT-studie av lägre kvalitet inte visar någon förändring. De 
metodologiska bristerna gäller beskrivning av urval, randomisering och 
behandling.  26Utbildningsprogram med medarbetare som tränare 
I fem studier, varav en RCT, utvärderas utbildning av sjuksköterskor 
eller undersköterskor till tränare som i sin tur ska utbilda kollegor på 
avdelningen i förflyttningsteknik och användning av arbetsutrustning. 
Dessa program kallas ofta för peer coaching. 
I en RCT av Warming och medförfattare studerades effekten av 
utbildning i förflyttningsteknik med peer coaching och fysisk 
träning, för att minska ländryggssmärta hos sjuksköterskor (49). Elva 
sjukhusavdelningar randomiserades till en åtgärds- eller kontrollgrupp. 
Därefter randomiserades i sin tur sjuksköterskorna i åtgärdsgruppen 
till en av två grupper: A) utbildning i förflyttningsteknik (n = 55) eller 
B) utbildning i förflyttningsteknik med tillägget övervakad fysisk aerob 
och styrketräning, i en timme två gånger i veckan under åtta veckor 
på arbetstid (n = 50). Två sjuksköterskor per avdelning utbildades 
till tränare för att undervisa sina kollegor. Utbildningen innefattade 
förflyttningskunskap i fyra dagar. Under totalt 12 veckor, med två 
uppföljningsdagar med läraren, utbildade och handledde de sina kollegor 
i förflyttningskunskap. Kontrollgruppen utgjordes av 76 sjuksköterskor 
från fem andra avdelningar. Efter ett år utvärderades effekten på 
självrapporterad ländryggssmärta, smärtintensitet och sjukfrånvaro under 
de senaste 3 och 12 månaderna samt effekten på funktionsnedsättning och 
kunskap om förflyttning (49).
Hartvigsen och medförfattare genomförde 1999–2001 en studie inom 
hemsjukvård om ergonomisk utbildning med instruktörer (peer coaching) 
(50). Sjuksköterskor och undersköterskor (n = 184) i två kommuner 
ingick i åtgärdsgruppen, och sjuksköterskor och undersköterskor (n = 
161) i två andra kommuner utgjorde kontrollgrupp. Åtgärdsgruppen 
delades in i små grupper med en instruktör per grupp. Instruktören var 
en sjuksköterska eller undersköterska som utbildats av fysioterapeut 
och även hade tillgång till stöd och råd från den. Instruktören utbildade 
och handledde sedan alla medarbetarna i sin grupp i biomekanik, 
personförflyttning, lyftteknik och användning av enklare arbetsutrustning 
vid personförflyttningar, i minst en timme varje vecka under två år. 
Kontrollgruppen fick vid ett tillfälle en tre timmars instruktion om 
lyfttekniker och hade inte tillgång till enkel arbetsutrustning vid 
personförflyttning. Vid uppföljningen efter två år utvärderades antalet 
dagar och episoder med ländryggssmärta under senaste året och antalet 
vårdbesök under det senaste året på grund av ländryggssmärta (50).
Tompa och medförfattare analyserade kostnadseffektiviteten av ett peer 
coaching-program som tillägg till att installera taklyftar, med syftet att 
minska muskuloskeletala skador genom ökad kunskap om taklyftar 
samt ökad trygghet och korrekt användning av lyftar (51). Särskilda 
medarbetare som ingick i interventionen utbildades till coacher vid 
de 15 enheter inom långtidsvård som ingick i studien. Coacherna  27utbildades under fem dagar med repetition efter tre månader. De 
vägledde sina kollegor i att använda taklyftar, dels 30 minuter formellt 
i grupp, dels informellt under vardagligt arbete. Utvärderingen gällde 
skadeanmälningar som var relaterade till personförflyttning och som 
innebar frånvaro från arbetet. 
Två publicerade studier baseras på samma material, skadeanmälningar 
som var relaterade till personförflyttning, och i dem utvärderades effekten 
av ett träningsprogram för personförflyttning (52, 53). Programmet 
infördes på tre sjukhus, och tre andra sjukhus var kontrollgrupp. 
Träningsprogrammet var obligatoriskt för all vårdpersonal med 
direkt patientkontakt och innefattade åtta timmars utbildning i 
anatomi, skador, biomekanik, hälsa, lyft och personförflyttning samt 
standardiserade bedömningar av behov vid förflyttning och algoritm för 
val av förflyttningsmetod. Utbildningsdagen omfattade också praktisk 
färdighetsträning för att använda arbetsutrustning samt kursmaterial 
och återkoppling. Det fanns även tränare som agerade som coacher på 
avdelningen. Uppföljning på avdelning genomfördes en timme varje år 
eller fyra timmar vart tredje år. Skadefrekvensen utvärderades efter ett år 
(52) och frekvensen av ny skada två år efter interventionen (53).
Vilken effekt har utbildningsprogram med medarbetare som tränare? 
Programmen är utvärderade med effektmåtten förekomst av 
ländryggssmärta, smärtintensitet, dagar med ländryggssmärta, 
skadeanmälningar och kostnader. 
Smärta
I en RCT visade förflyttningsutbildning med peer coaching, enskilt 
eller i kombination med fysisk träning, ingen effekt på förekomst av 
ländryggssmärta eller smärtintensitet jämfört med en kontrollgrupp utan 
åtgärder (49). Liknande resultat rapporterades i en kohortstudie där det 
inte var någon skillnad i antal dagar eller episoder med ländryggssmärta 
under det senaste året mellan gruppen som fått intensiv ergonomisk 
utbildning med coacher och gruppen med en kortare utbildning (50). 
Skador 
Enligt samstämmiga resultat från tre kohortstudier minskade 
skadeanmälningarna efter programmet som innefattade peer coaching  
(51-53). Programmet innebar blygsamma kostnadsinvesteringar, framför 
allt i arbetstid för coacher (51).  28Sammanfattning av effekter av utbildningsprogram med medarbetare som 
tränare
Förflyttningsutbildning med peer coaching, enskilt eller i kombination 
med fysisk träning, har ingen effekt på förekomsten av ländryggssmärta 
eller smärtintensiteten (49) eller antalet dagar eller episoder med 
ländryggssmärta under det senaste året (50). RCT-studien bedömdes 
ha medelhög risk för brister i kvalitet. I tre kohortstudier minskade 
skadeanmälningarna som var relaterade till personförflyttning med 
interventionen peer coaching som tillägg till att införa arbetsutrustning (51) 
eller som del i ett utbildningsprogram (52, 53). Jämförelser mellan grupper 
redovisas inte i två av studierna, utan där redovisas förändring över tid 
inom grupperna (51, 52). Kohortstudierna bedömdes ha medelhög till hög 
risk för brister i kvalitet. 
Participatorisk ergonomi
Participatorisk ergonomi innebär att de anställda är aktivt involverade i 
att utveckla och implementera förändringar på arbetsplatsen, för bättre 
produktivitet och ökad säkerhet och hälsa. Ett grundläggande antagande 
är att de anställda är experterna, och med rätt kunskap, färdigheter, 
verktyg, resurser och uppmuntran är de bäst på att identifiera och 
analysera problem samt utveckla och införa lösningar som kan vara 
både effektiva för att minska skaderisken och öka produktiviteten – 
samtidigt som de accepteras av målgruppen. I tre RCT:er har program 
med participatorisk ergonomi inom hälso- och sjukvård utvärderats, och 
resultaten presenteras i fyra artiklar (40, 41, 54, 55) En studie är genomförd 
i Thailand, övriga i Danmark. 
I en RCT inom äldrevård i en kommun i Danmark, randomiserades 
enheter stegvis till åtgärd eller kontroll (40, 41). Studiedesignen innebar 
stegvis introduktion av programmet i olika team. Medarbetare inom 
hemsjukvård (n = 594), framför allt undersköterskor (89 procent) men även 
städ- och kökspersonal, randomiserades till en av fyra grupper. Åtgärderna 
pågick under 12 veckor och innehöll participatorisk ergonomi, kognitiv 
beteendeterapi (KBT) och fysisk träning. För att öka ledningens stöd hölls 
möten med chefer vid tre tillfällen, vardera en timma. Man ville identifiera 
fysiskt krävande arbetsuppgifter, analysera dessa, hitta lösningar på 
de fysiskt krävande arbetsuppgifterna och införa nya arbetssätt. Därför 
genomfördes två workshoppar i participatorisk ergonomi under tre timmar 
följt av två uppföljningsmöten på en timme. KBT-programmet syftade till att 
modifiera icke konstruktiva smärtbeteenden och bestod av två workshoppar 
på tre timmar. Efteråt utformade deltagarna planer för att använda de nya 
färdigheterna både för egen individuell del och för teamet. Den fysiska 
träningen leddes av en fysioterapeut en gång i veckan och innefattade 
kroppskännedom, hållning, styrka och koordination samt generell fysisk 
träning. Interventionen innefattade totalt 26 timmar och utvärderades  29efter avslutad intervention vid 12 veckor. Effektmåtten smärtintensitet i 
ländrygg, antal dagar med ländryggssmärta och mest besvärliga symtom 
redovisas i en artikel (40), och i en senare artikel behandlas sjukfrånvaro, 
arbetsförmåga, rörelserädsla och antalet lyft utan användning av nödvändig 
arbetsutrustning (41). 
I en annan RCT från Danmark av Jakobsen och medförfattare 
randomiserades 14 avdelningar med 316 anställda till en åtgärdsgrupp 
och 13 avdelningar med 309 anställda till en kontrollgrupp utan åtgärd 
(55). Interventionen innebar kartläggning av hinder och möjligheter 
när det gäller att använda arbetsutrustning vid förflyttning. Varje 
avdelning genomförde två workshoppar på två timmar där man 
utvecklade handlingsplaner som sedan implementerades. Användning av 
arbetsutrustning, smärtintensitet och självrapporterad ländryggsskada vid 
personförflyttning utvärderades vid 12 månader.
Chanchai och kollegor utvärderade en ergonomisk intervention på 
ett sjukhus där vårdbiträden randomiserades till en åtgärdsgrupp 
(n = 50) eller en kontrollgrupp (n = 50) utan ergonomiska åtgärder 
(54). Åtgärdsgruppen fick 12 timslånga utbildningstillfällen samt 
utbildningsmaterial om ergonomiska principer, muskuloskeletala 
besvär och arbetsplatsförhållanden, för att deltagarna själva skulle 
kunna bedöma sin arbetsmiljö och ge förbättringsförslag. Tränaren 
gav förslag, observerade och uppmuntrade vårdbiträdena att ta en 
aktiv roll i att justera sitt arbete (patientvård, säker personförflyttning, 
arbetsutrustning vid personförflyttning, arbetsstationens design, fysisk 
miljö och administration). Efter avslutad intervention utvärderade man 
förekomst av smärta i arm, ländrygg och bröstrygg samt upplevelser av 
arbetsplatsfaktorer. 
Vilken effekt har participatorisk ergonomi? 
De vanligast förekommande effektmåtten i studierna var ländryggssmärta, 
smärtintensitet eller antal dagar med ländryggssmärta samt användning 
av arbetsutrustning. 
Smärta
Participatorisk ergonomi, KBT och fysisk träning minskade smärtintensitet 
i ländrygg, antal dagar med ländryggssmärta och mest besvärliga symtom 
jämfört med kontrollgrupp (40). Motstridiga resultat påvisades från ett 
mindre omfattande participatoriskt program med workshoppar, där det 
inte fanns effekt på smärtintensitet i nacke, skuldra eller ländrygg jämfört 
med kontrollgruppen (55). I en annan studie minskade förekomsten av 
smärta i arm, ländrygg och bröstrygg efter utbildning och aktiv involvering 
av medarbetare i arbetsmiljöarbete, men inte i kontrollgruppen (54).  30Skador, arbetsförmåga och sjukfrånvaro 
Program med participatorisk ergonomi visade ingen effekt på 
arbetsförmåga eller sjukfrånvaro relaterad till ländryggssmärta (41) eller 
självrapporterad ländryggsskada vid personförflyttning (55) jämfört med 
Antalet självrapporterade lyft utan användning av nödvändig 
arbetsutrustning minskade efter ett program med participatorisk 
ergonomi, jämfört med i kontrollgruppen (41). I en annan studie 
ökade användningen av arbetsutrustning (exempelvis lyft) mätt 
med accelerometer men inte utrustning mätt med digital mätare. 
Kommunikationen om arbetsutrustning vid personförflyttning samt det 
kollegiala stödet skattades högre än i kontrollgruppen (55). 
Sammanfattning av effekter av participatorisk ergonomi
I två RCT:er ökade användningen av arbetsutrustning vid 
personförflyttning (41, 55). En RCT visar minskad smärtintensitet i 
ländrygg jämfört med kontrollgruppen (40). Resultat från de två andra 
RCT-studierna pekar i olika riktning. I den ena minskade smärtintensiteten 
med utbildning i liknande omfattning och aktiv involvering av 
medarbetare (54), men en mindre omfattande åtgärd visade ingen 
skillnad mellan grupperna (55). Ingen effekt på självrapporterade skador, 
arbetsförmåga eller sjukfrånvaro påvisades. Resultatet baseras på tre 
RCT:er, två med låg risk för brister i kvalitet och en med medelhög risk . 
Multifacetterade åtgärder för säkra personförflyttningar
Multifacetterade åtgärder för säkra personförflyttningar omfattar flera 
åtgärder och sker inom ramen för ett program eller en policy med 
förankring på ledningsnivå. Programmen kan se lite olika ut men 
säkerställer vanligen tillgång till lämplig arbetsutrustning, speciellt 
utbildad personal som kan stödja säkra personförflyttningar samt någon 
form av riskbedömning och/eller policy. I denna litteraturgenomgång 
identifierade vi sju artiklar som omfattar multifacetterade åtgärder 
(bilaga 2). Samtliga är kohortstudier med kontrollgrupp och bedömdes ha 
medelhög risk för bristande kvalitet (56-61), förutom en studie, där risken 
för kvalitetsbrister bedömdes högre (62). Ingen studie med randomiserad 
kontrollerad design identifierades. Studierna genomfördes i England, 
Danmark, Turkiet, Kanada och USA. 
På två akutsjukhus i England genomförde man en studie med syftet 
att skapa en kultur för säkra personförflyttningar (61). Åtgärderna 
infördes efter att man reviderat en policy för att minska manuella 
personförflyttningar. Ledningen var engagerad i projektet och enheterna 
köpte in arbetsutrustning av olika slag (glidlakan, transportbälten och höj-  31och sänkbara bad). En fysioterapeut som även var ergonom, samarbetade 
med sjuksköterskor för att ge stöd ute på enheterna. Sjuksköterskorna 
tränades i förflyttningar, men gav inte själva någon undervisning till övriga 
medarbetare. De säkerställde dock att arbetsutrustning fanns tillgänglig 
och var i gott skick. Alla medarbetare fick delta i en tvådagarsträning, och 
i fokusgrupper diskuterade de lösningar på olika svåra situationer. Innan 
åtgärderna startade fick 1 239 sjuksköterskor besvara ett frågeformulär 
med fokus på ländryggsbesvär. Samma frågeformulär fylldes i av 1 157 
sjuksköterskor 32 månader senare. På det sjukhus som man jämförde med, 
gjordes inga åtgärder.
En studie som genomfördes i Turkiet riktade sig till sjuksköterskor på två 
sjukhus (60) som valdes ut slumpvis bland 120 andra sjukhus, och lottning 
avgjorde sedan vilket sjukhus som skulle få del av åtgärdsprogrammet 
Ergonomic Risk Management Program (ERMP). Man identifierade 
sjuksköterskor som uppvisade risk för att utveckla ryggbesvär på de båda 
sjukhusen (n = 57 respektive n = 59 sjuksköterskor). Det sex månader 
långa programmet omfattade utbildningar, intervjuer, videoträning och 
motivationsstöd. Vid uppföljningarna sex månader efter interventionen 
deltog 35 respektive 37 personer. Uppföljningarna fokuserade på besvär 
från rörelseapparaten, risk för att utveckla besvär och träningsfrekvens.
I Danmark genomförde man en studie där två likvärdiga sjukhus 
jämfördes (59). Vid det ena sjukhuset utvecklade man ett program som 
riktade sig till omvårdnadspersonal, service- och assistanspersonal 
och rehabiliteringspersonal. Programmet utvecklades av ledningen, 
ergonomiska experter och forskare. Det omfattade riktlinjer för 
personförflyttningar, inköp av arbetsutrustning och ett omfattande 
utbildningsprogram med veckovis uppföljningar på enheterna. Speciella 
instruktörer fick extra utbildning för att kunna vara ett stöd till kollegorna 
på enheterna. Alla nyanställda genomgick en tvådagarsutbildning. På det 
andra sjukhuset, som utgjorde kontrollgrupp, gjordes inga åtgärder men 
alla studiedeltagare fick besvara ett frågeformulär före och efter åtgärderna 
sattes in. Totalt besvarades båda frågeformulären av 181 medarbetare vid 
sjukhuset som genomförde programmet och 113 medarbetare vid sjukhuset 
som var jämförelseenhet. Vid uppföljningarna frågade man hur deltagarna 
använde arbetsutrustning, hur deras hälsa var, om de hade besvär från 
muskler och leder, om de hade skadat sig och om skadan inneburit 
sjukfrånvaro, samt om de hade upplevt hotfulla episoder med patienter.
En studie genomfördes av Dennerlein och medförfattare vid ett sjukhus 
i USA (57). Där utvecklade man ett extensivt program som omfattade en 
multiprofessionell kommitté, en organisationspolicy, utbildningsinsatser, 
inköp av arbetsutrustning, träning i säkra personförflyttningar, 
ett mentorsprogram och riskbedömningar. Man skapade också 
en sjukhusövergripande infrastruktur för att säkerställa att all 
arbetsutrustning var i gott skick och väl rengjorda. Personförflyttning och 
arbetsutrustning integrerades i patientens vårdplan. Åtgärderna riktade  32sig till alla medarbetare som var involverade i patientarbetet. I studien 
gjordes jämförelser med ett annat likvärdigt sjukhus; båda hade investerat 
i arbetsutrustning, men haft bristande framgång i användningen av 
utrustningen. Vid uppföljningarna fick ett slumpmässigt urval av 
personalen besvara ett frågeformulär med frågor om besvär och smärta 
och om hur personförflyttningar gick till. Vidare följde man upp 
rapporterade skador från en databas 12 månader före respektive efter 
åtgärderna. 
I en studie infördes ett participatoriskt program vid stort sjukhus i USA 
(58). Programmet riktade sig till vårdbiträden och gick bland annat ut på 
att bilda ett team, där ledningen var engagerad. Teamet fick utbildning om 
personförflyttningar och risker. De träffades varje vecka och utvecklade 
standardiserade metoder för 12 vanliga förflyttningssituationer. Man 
bestämde att alla personförflyttningar skulle ske med två medarbetare, 
och alla vårdbiträden fick utbildning i de standardiserade metoderna. 
Vid uppföljningar efter 12 månader jämförde man vårdbiträdena med all 
annan personal på samma sjukhus och tittade på skador och sjukfrånvaro 
samt smärta i olika kroppsregioner. Skador och sjukfrånvaro relaterades 
till antalet heltidsanställda.
I en studie av sjuksköterskor och omvårdnadspersonal genomförde man 
ett program med coacher som var tillgängliga under hela dygnet (62). 
Coacherna hade fått utbildning i en modell för beteendeförändringar, 
som skulle användas för att skapa säkrare personförflyttningar, och 
de uppmuntrades till att skapa en god säkerhetskultur för detta. Totalt 
46 sjuksköterskor fanns på enheten där åtgärderna genomfördes och 
29 på jämförelseenheten. På jämförelseenheten fick medarbetarna 
arbetsutrustning och träning i att använda den, redan ett år före 
enheten som var föremål för åtgärderna. Vid uppföljningarna, efter 3–12 
månader utvärderade man på skador, kostnader och användning av 
arbetsutrustning. 
Många studier är genomförda på sjukhus och vårdhem, men i en 
kanadensisk, kontrollerad studie hade man valt att studera hemsjukvård 
(56). Sex enheter med 648 anställda inkluderades i studien. Fem av dessa 
enheter fick del av åtgärderna i varierande omfattning och en enhet 
fungerade som jämförelseenhet. Programmet omfattade utbildning för 
både chefer och anställda under 2–3 månader. Cheferna fick en utbildning 
och träning på sex timmar, och de fick sedan genomföra en fyra timmar 
lång utbildning för sina medarbetare. Syftet med programmet var 
att skapa medvetenhet om risker för belastningsskador, symtom och 
potentiella åtgärder. Man utvecklade ett riskbedömningsverktyg och 
installerade tak- och golvlyftar. Totalt var 25 lyftar tillgängliga, men 
endast 5 var i bruk. Vid uppföljningar studerade man antalet skador och 
sjukfrånvaro. 33Vilken effekt har multifacetterade åtgärder?
I de artiklar som omfattar multifacetterade åtgärder har man studerat om 
åtgärderna har effekt på en rad faktorer: smärta, besvär från muskler och 
leder, rapporterade skador, sjukfrånvaro, träningsfrekvens och risk för att 
utveckla besvär samt användning av arbetsutrustning.
Smärta
Fyra artiklar som beskriver multifacetterade åtgärder visade ingen effekt 
på symtom såsom smärta från ländryggen (57 , 59-61). I en artikel såg man 
dock en minskning av symtom från övre extremiteten och bröstrygg 
och skuldra (58), och i en annan artikel fann man en minskad risk för att 
utveckla besvär i övre extremiteterna (60). Samtliga artiklar bedömdes ha 
en medelhög risk för kvalitetsbrister.
Skador
Rapporterade skador är ett vanligt effektmått i studier som rör 
multifacetterade åtgärder. Detta kan studeras på flera olika sätt, till 
exempel genom antal rapporterade skador, antal rapporterade skador i 
relation till antalet heltidsanställda eller procentuell andel som rapporterar 
skador. Sammanfattningsvis visar två studier ingen effekt i form av 
minskat antal skador (59, 62). Dessa studier har bedömts ha medelhög 
respektive hög risk för kvalitetsbrister. Två andra studier visar däremot 
en minskad förekomst av skador (57 , 58), men i en studie ökade antalet 
inrapporterade arbetsskador (56). Dessa artiklar hade en medelhög risk för 
kvalitetsbrister.
Sjukfrånvaro
Många studier har valt att studera hur multifacetterade program påverkar 
sjukfrånvaron. I två studier beskriver författarna att sjukfrånvaron 
minskade (56, 58) medan två andra studier inte visade någon minskning 
(59, 60). Samtliga artiklar hade en medelhög risk för kvalitetsbrister.
Användning av arbetsutrustning och säkra personförflyttningar
I tre av studierna såg man att fler säkra personförflyttningar genomfördes 
och att personalen använde arbetsutrustningen mer (57 , 59, 62). De två 
förstnämnda artiklarna hade medelhög risk för kvalitetsbrister och den 
sistnämnda hög risk. 
Andra effektmått 
I den turkiska studien med medelhög risk för kvalitetsbrister fann man 
att träningsfrekvensen ökade bland de som fått del av de multifacetterade 
åtgärderna (60).  34Sammanfattning av effekter av multifacetterade åtgärder
Vi identifierade sju kohortstudier med kontrollgrupper som beskrev 
multifacetterade åtgärder. Av dessa bedömdes sex ha medelhög risk för 
kvalitetsbrister, och i en var risken högre. Resultaten i studierna pekar i 
olika riktningar vad gäller skador och sjukfrånvaro, men visar inte att de 
multifacetterade åtgärderna har effekt på symtom eller smärta. Åtgärderna 
kan leda till att fler medarbetare utför säkra personförflyttningar genom 
att använda arbetsutrustning, men det är svårt att dra några säkra 
slutsatser eftersom de studerade programmen inte alltid är jämförbara vad 
avser innehåll, omfattning och implementering.  35 Diskussion
Genom att aktivt involvera medarbetare i så kallad participatorisk 
ergonomi kan man få säkrare personförflyttningar, med både ökad 
användning av arbetsutrustning och minskad smärta i ländrygg. Om 
det finns arbetsutrustning gör vårdpersonalen färre manuella lyft och 
använder arbetsutrustningen mer, men effekten på skador är mer osäker. 
Utbildningsinsatser där medarbetare utbildas till tränare (så kallad 
peer coaching) kan dock minska antalet rapporterade arbetsskador. 
Multifacetterade åtgärder ökar också användningen av arbetsutrustning 
och antalet säkra personförflyttningar, men har ingen effekt på smärta. 
De kan möjligen ha effekt på skador och sjukfrånvaro. Utbildning och 
träning i förflyttningskunskap som enskild åtgärd förebygger inte 
heller risk för skada eller smärta i ländrygg, men fysisk träning minskar 
smärtintensiteten hos de medarbetare som har ländryggssmärta.
I denna kunskapssammanställning har vi haft en bred ansats för att 
inkludera studier med många olika typer av åtgärder och effektmått. En 
mer avgränsad sökning hade möjligen lett oss rakare mot målet, men också 
inneburit risk för att vi missat studier med relevanta åtgärder. I tidigare 
publicerade systematiska litteraturgenomgångar skiljer sig urvalet av 
artiklar bitvis åt, och det beror på att man studerat en annan tidsperiod och 
haft ett annat syfte och andra krav för att inkludera studier. Vi bedömer 
att vårt urval av artiklar är relevant i relation till syftet med denna 
litteraturgenomgång.
De studerade effektmåtten är alla relevanta. Anmälda arbetsskador är 
i många länder starkt kopplat till landets försäkringssystem. Detta kan 
påverka hur man rapporterar in arbetsskador i olika länder och gör det 
svårare att jämföra resultaten. Studier från svenska förhållanden kan vara 
publicerade i svenska rapporter som inte är publicerade i vetenskapligt 
granskade tidskrifter och ingår därför inte i denna litteraturgenomgång.
Resultaten diskuteras nedan utifrån de tre huvudgrupper som vi valt 
att kategorisera dem i. Den första gruppen handlar om arbetsutrustning 
för säkra personförflyttningar. Den andra rör utbildning och träning 
för personförflyttningar, och den sista fokuserar på multifacetterade 
åtgärder för personförflyttningar. Avsnittet avslutas med en övergripande 
diskussion om att använda en policy. 
Arbetsutrustning kan ge säkrare personförflyttningar genom att minska 
den fysiska belastningen och därmed risken för belastningsskador. I 
denna kunskapssammanställning fann vi sex studier som utvärderat 
användning av arbetsutrustning, med eller utan utbildning och träning  36som ytterligare åtgärd. Endast två av dessa studier var randomiserade (34, 
35) och fyra var kohortstudiestudier med kontrollgrupp (36-39) De visar 
att vårdpersonal som får utbildning och arbetsutrustning mer tillgänglig 
utför färre manuella lyft och använder arbetsutrustningen mer. Effekten 
på skador är dock mer osäker. Enligt en RCT minskar inte skadorna, men i 
kohortstudierna minskar både skador och kostnader. Studierna bedömdes 
ha medelhög risk för brister i kvalitet, vilket innebär att framtida studier 
av högre metodologisk kvalitet kan påverka dessa resultat. Takmonterade 
lyftar och andra lyftar och arbetsutrustning är grundläggande för 
personförflyttningar, men dessa hjälpmedel behöver även göras tillgängliga 
och vårdpersonal behöver ha utbildning för att kunna använda dem på ett 
korrekt sätt. Omfattningen av utbildning för ökad och korrekt användning 
av arbetsutrustningen varierade i studierna. Ska arbetsutrustning 
användas i högre grad behövs därför en plan för implementering. En annan 
typ av arbetsutrustning är ryggbälte under arbetstid, vilket kan minska 
risken för ländryggsskada. 
Resultatet från denna kunskapssammanställning är samstämmigt 
med tidigare systematiska litteraturgenomgångar som värderat nyttan 
av arbetsutrustning vid personförflyttningar (63-65). Hegewald och 
medförfattare summerar att åtgärder med mekanisk arbetsutrustning 
vid personförflyttning, till exempel elektriska sängar och lyftar, 
ensamt eller i kombination med annan åtgärd, verkar kunna förhindra 
muskuloskeletala besvär och skador hos hälso- och sjukvårdspersonal 
(64). Precis som i vår kunskapssammanställning var flera resultat i 
Hegewalds litteraturgenomgång baserade på administrativa data såsom 
arbetsskadeanmälningar, och studierna bedömdes ha låg metodologisk 
kvalitet vilket innebär osäkert vetenskapligt underlag. Vidare finns 
studier som utvärderat enklare arbetsutrustning vid personförflyttning 
för att förebygga muskuloskeletala besvär (63). Enkel arbetsutrustning för 
personförflyttning är icke-elektrisk, lätt att förvara och lätt att ta med sig, 
till exempel glidbräda, antiglid för bättre grepp eller vårdbälte. Författarna 
konkluderar att det inte finns övertygande bevis för att muskuloskeletala 
besvär kan förhindras genom att använda enkel arbetsutrustning vid 
personförflyttning. Men varken vi eller Freiberg (63) har funnit någon 
studie som visat att användning av arbetsutrustning skulle innebära 
risk för skada eller smärta eller att det skulle vara sämre än ordinarie 
vård. Enklare arbetsutrustning vid personförflyttning kan reducera 
muskuloskeletala besvär från rygg eller skuldror, men de inkluderade 
studierna bedömdes ha bristande metodologisk kvalitet. 
I den tredje systematiska litteraturgenomgången utvärderades 
arbetsutrustning vid personförflyttning som startar i liggande, sittande och 
stående positioner (65). Författaren rekommenderar arbetsutrustning såsom 
lyft, stålyft, glidlakan, glidbrädor för förflyttning i sidled, vårdbälten, 
höj- och sänkbara sängar och badkar som ett minimikrav för kliniska 
vårdmiljöer där personförflyttningar sker regelbundet.  37Majoriteten av studierna som utvärderat arbetsutrustning är kohortstudier 
och endast ett fåtal är RCT, vilket innebär att det vetenskapliga underlaget 
är begränsat. Arbetsutrustning och utbildning i att använda den bedöms 
dock uppvisa acceptabel balans mellan risk och nytta och kan därmed 
anses vara ett användbart arbetssätt. Inom svensk och internationell hälso- 
och sjukvård och omsorg är även arbetsutrustning implementerad i olika 
utsträckning. I Sverige pågår många ambitiösa projekt för att testa olika 
typer av åtgärder för att skapa säkra personförflyttningar, och en del har 
även implementeras. Ett exempel finns vid Karlskoga lasarett, inom Region 
Örebro, där detta strategiska arbete pågått i flera år. Det finns dock inga 
vetenskapliga utvärderingar publicerade, vilket också gäller för många 
andra satsningar. 
Även inom ambulansvård finns begränsat med forskning. Vi fann inga 
studier inom persontransporter, och inom ambulansvård identifierades 
endast en studie som visar att förekomsten av skador bland medarbetarna 
minskar om man använder elektriska bårar vid personförflyttningar (36). 
Det finns också en svensk studie som har jämfört två olika bårsystem 
i sex olika situationer som är vanliga inom ambulansvård, men där 
saknas en kontrollgrupp (66). I studien ingick 20 sjuksköterskor och 
ambulanssjukvårdare. Resultatet visar mindre upplevd ansträngning 
bland medarbetarna när de använde arbetsutrustning såsom 
multifunktionsbår. Det behövs dock ytterligare studier av hög kvalitet för 
att pröva användningen av arbetsutrustning vid personförflyttningar inom 
ambulansvård samt inom hemsjukvård, omsorg och färdtjänst.
I denna litteraturgenomgång inkluderades totalt 16 studier som 
utvärderat åtgärder med utbildning och träning som ytterst syftar 
till säkra personförflyttningar. Åtgärdernas innehåll och komplexitet 
varierade och de kategoriserades enligt följande: utbildning och träning 
i förflyttningsteknik; fysisk träning och utbildning vid ländryggssmärta; 
utbildningsprogram av medarbetare som tränare (så kallad peer coaching-
program) och participatorisk ergonomi. De vanligaste effektmåtten var 
smärta, smärtintensitet eller förekomst av smärta, främst i ländrygg, 
följt av skadeanmälningar. Studiernas metodologiska kvalitet varierade 
från låg till hög risk för kvalitetsbrister, vilket innebär olika stor risk för 
systematiska fel som kan snedvrida resultatet. Det är framför allt de äldre 
studierna som har fler brister.
Sammanfattningsvis visar studierna att enbart utbildning och träning inte 
förebygger risken för skada eller smärta i ländrygg. Förflyttningsutbildning 
med medarbetare som utbildats till tränare (peer coaching) visade 
inte heller någon effekt på smärtintensitet, men kan minska antalet 
skadeanmälningar som är relaterade till personförflyttningar. Fysisk 
träning har däremot en positiv behandlande effekt genom att minska  38smärtintensiteten hos de medarbetare som har ländryggssmärta. 
Participatorisk ergonomi är en omfattande insats som utgår från att både 
medarbetare och chefer är delaktiga, vilket kan vara en framgångsfaktor 
för säkra personförflyttningar. Användningen av arbetsutrustning ökade 
och smärtintensiteten i ländrygg minskade. Samtliga resultat diskuteras 
mer ingående nedan. 
Utbildning och träning i förflyttningsteknik har inte effekt på 
smärtintensiteten i ländrygg jämfört med stresshantering eller 
kontrollgrupp, enligt resultatet från en RCT (42). Kohortstudierna med 
kontrollgrupp utan intervention pekar i olika riktning när det gäller 
positiv eller oförändrad effekt på förekomsten av ländryggssmärta (44, 
45), och ingen effekt påvisades på antalet anmälda skador (45). Andelen 
medarbetare som har smärta kan dock minska med utbildning och träning 
i förflyttningsteknik (43, 44). Utbildningsinsatserna var en till sex dagar 
långa, effekterna utvärderades efter ett till två år, och olika effektmått för 
smärta har använts. Inga resultat redovisas för exempelvis sjukfrånvaro 
eller aktivitetsbegränsning eller patientrelaterade mått. Baserat på en RCT 
och tre kohortstudier med kontrollgrupp, och medelhög till hög risk för 
kvalitetsbrister, bedömer vi att förflyttningsteknik som enskild insats inte 
har någon effekt på smärta jämfört med kontrollgrupp utan intervention. 
Resultatet stämmer med tidigare litteraturstudier, som visat att enbart 
utbildning och träning av hälso- och sjukvårdspersonal i manuell 
hantering och personförflyttning inte är effektivt för att minska risken 
för skador eller ländryggssmärta (32, 67-69). Clemes och medförfattare 
konkluderade att de principer som träningen ger inte verkar tillämpas i 
arbetet (67). Detta kan ha beaktats i senare publicerade studier som i högre 
grad involverat åtgärder med träning och utbildning samt ökad involvering 
av medarbetare och chefer. Läs mer om detta i resultatet, avsnittet om 
medarbetare som tränare och participatorisk ergonomi. 
I Vårdhandboken beskrivs arbets- och förflyttningsteknik, eller 
förflyttningskunskap, som att på bästa sätt hjälpa en patient att ändra 
ställning eller förflytta sig genom att välja den lämpligaste förflyttningen 
utifrån patientens förmåga, sina egna och omgivningens resurser. 
Förflyttningskunskap baseras på naturligt rörelsemönster, fysiska och 
biomekaniska principer och kommunikation. Ökad kunskap om arbets- 
och förflyttningstekniker antas förebygga besvär (70) men detta har inte 
kunnat visas i studier. I dag är förflyttningskunskap och ergonomi en 
integrerad del i svensk hälso- och sjukvård och omsorg på många håll, 
och förflyttningskunskap ingår i kursplanen för många medellånga 
vårdutbildningar. Kurser i förflyttningskunskap erbjuds även till anställda 
sjuksköterskor, undersköterskor och vårdbiträden i svensk hälso- och 
sjukvård och omsorg. Varken denna eller tidigare litteraturgenomgångar 
har dock kunnat visa att utbildning i förflyttningskunskap som 
enskild åtgärd förebygger risken för skada eller smärta i ländrygg. Ny 
forskning av högre kvalitet skulle kunna öka kunskaperna om hur  39utbildningar i förflyttningskunskap, som en av flera åtgärder för säkra 
personförflyttningar, bör vara designade vad gäller innehåll, omfattning, 
följsamhet och uppföljning. För att kunna jämföra studier behövs också 
en samsyn kring relevanta, valida och reliabla effektmått när det gäller 
medarbetar- och patientrapporterade mått, kliniska mått och upplevelser. 
Utbildning och fysisk träning för sjuksköterskor eller undersköterskor 
med ländryggssmärta har effekt på smärtintensiteten, enligt en RCT av 
god metodologisk kvalitet (46) och en kohortstudie med medelhög risk för 
kvalitetsbrister (48), men inte enligt en RCT-studie av lägre kvalitet (47). I en 
systematisk litteraturstudie fann Verbeek och medförfattare ingen evidens 
från RCT:er för att råd och träning eller hjälpmedel skulle ha någon effekt 
på ryggsmärta (71). I denna rapport finns dock två nyligen publicerade 
studier, varav en RCT som visar en mer positiv effekt av utbildning och 
fysisk träning vid behandling av ryggsmärta hos sjuksköterskor eller 
undersköterskor. De utvärderade interventionerna genomfördes på 
arbetsplatserna och är relativt omfattande, men kostnadseffektivitet är inte 
beräknad i någon av studierna. Det finns heller inga effektmått på aktivitet 
eller delaktighet såsom sjukfrånvaro, och det skulle kunna bidra till en 
djupare förståelse för effekten av åtgärderna på ländryggsbesvär. Träning 
ingår i den biopsykosociala modellen för behandling av ländryggsbesvär 
(72) med positiva hälsoeffekter (32). I detta sammanhang kan fysisk 
träning vara betydelsefull för att öka den fysiska kapaciteten hos enskilda 
medarbetare och ha en skyddande förebyggande effekt. En ökad fysisk 
kapacitet kan innebära att medarbetaren klarar fysisk belastning bättre.
Att utbilda medarbetare till tränare för kollegor är effektivt för att öka 
kunskapen om förflyttningsteknik och användningen av arbetsutrustning 
vid personförflyttning, på en avdelning på sjukhus eller inom hemsjukvård 
(49, 50). Som enskild åtgärd eller i kombination med fysisk träning 
har det dock ingen effekt på förekomsten av ländryggssmärta eller 
smärtintensiteten (49), eller antalet dagar eller episoder med sådan smärta 
(50). Detta överensstämmer med resultaten från de studier som utvärderat 
förflyttningsutbildning, det vill säga ingen effekt i form av minskad 
smärta. Teoretiskt sett borde förflyttningskunskap implementeras mer 
effektivt via förändringsagenter, som medarbetare utbildade till tränare 
eller coacher kan anses vara, och med en två år lång träningsperiod. Det 
är dock osäkert om det är utbildningen eller arbetssättet att träna kollegor 
som inte har effekt på smärta. Tre kohortstudier visade en minskning av 
skadeanmälningar som är relaterade till personförflyttning, med peer 
coaching som tillägg till att införa arbetsutrustning (51) eller som del i ett 
utbildningsprogram (52, 53). Program med medarbetare som tränare eller 
coacher innebär dock en kostnad, framför allt för coachernas arbetstid 
(51). Jämförelser mellan grupper redovisas inte i två av studierna (51, 52). 
RCT -studierna bedömdes ha låg till medelhög risk för kvalitetsbrister 
och kohortstudierna medelhög till hög risk. I en systematisk översikt 
summeras sex kärnkomponenter för ett effektivt program för säker 
personförflyttning, där träning av all vårdpersonal och utbildning av 
medarbetare till coacher är två av de sex komponenterna (69).  40Participatorisk ergonomi ökar användningen av arbetsutrustning vid 
personförflyttning (41, 55). De tre RCT-studierna visar dock något 
motstridiga resultat när det gäller effekt på smärta. I två av studierna 
minskade smärtintensiteten i ländrygg i åtgärdsgruppen (40, 54), men i 
den tredje RCT:n med mindre omfattande intervention påvisades ingen 
skillnad i smärtintensitet mellan grupperna (55). Det gick heller inte att 
se någon effekt på arbetsförmåga, sjukfrånvaro (41) eller självrapporterad 
ländryggsskada (55) jämfört med kontrollgruppen. Resultatet baseras på 
två RCT:er med låg risk för bias och en med medelhög risk, vilket innebär 
ett starkt vetenskapligt underlag. En studie inkluderade KBT och fysisk 
träning i programmet, vilket gör det svårt att veta vilken intervention som 
varit mest verksam. Interventionerna är även relativt omfattande vad gäller 
innehåll och arbetstid. Participatorisk ergonomi är en omfattande insats 
som utgår från att både medarbetare och chefer är delaktiga, vilket kan 
vara en framgångsfaktor för säkra personförflyttningar. Framtida studier 
behöver inkludera analys av kostnadseffektivitet och en ökad samsyn kring 
vilka valida och reliabla effektmått som är relevanta ur både patient- och 
medarbetarperspektiv.
Vi identifierade sju studier som omfattade multifacetterade åtgärder. 
Samtliga är kohortstudier med en kontrollgrupp och alla utom en 
bedömdes ha medelhög risk för kvalitetsbrister. Den bedömdes ha 
högre risk för kvalitetsbrister, men var någon form av pilotstudie (62). 
De inkluderade studiernas studiedesign tillsammans med risken för 
kvalitetsbrister innebär att det inte går att dra några säkra slutsatser av 
resultaten. Det finns även ett antal systematiska litteraturgenomgångar som 
inkluderat studier med multifacetterade åtgärder. Teeple och medförfattare 
har i en metaanalys funnit starkt stöd för multifacetterade program för 
säkra personförflyttningar (73), där risken för skador minskade med 
56 procent efter ett sådant program. I vår litteraturgenomgång fann vi 
divergerande stöd för effekter på skador. Två studier visar att skadorna 
minskade (57 , 58), medan två andra studier inte kunde påvisa någon 
minskning (59, 62). En studie visar att skaderapporteringen i stället ökade 
(56). Resultaten varierar även när det gäller sjukfrånvaro på grund av 
skador. Två studier visar minskad sjukfrånvaro (56, 58) och två andra 
studier uppvisar inte någon sådan effekt (59, 60).
En tidigare litteraturgenomgång av Tullar och medförfattare ger visst stöd 
för att multifacetterade åtgärder har effekt på muskuloskeletal hälsa (32). I 
en senare litteraturgenomgång, fann Richardson och medförfattare inget 
stöd för att multifacetterade åtgärder har effekt på smärta och skador bland 
sjuksköterskor (74). Resultaten i den här kunskapssammanställningen 
pekar på att multifacetterade åtgärder inte har effekt på smärta och 
symtom från muskler och leder (57 , 59-61). 41Det är alltid svårt att identifiera verksamma komponenter i multifacetterade 
program. Detta är inte unikt för området säkra personförflyttningar, 
utan är en utmaning i alla utvärderingar av program med flera olika 
komponenter. I en genomgång av systematiska litteraturgenomgångar 
identifierade författarna sex viktiga komponenter för ett multifacetterat 
program (69): en tydligt kommunicerad policy, bedömning av risk för 
belastningsskador, tillgänglig arbetsutrustning för personförflyttningar, 
protokoll för riskbedömning, träning för personalen och resurspersoner 
som kan ge stöd i personförflyttningar. Dessa överensstämmer i stort med 
de sju viktiga faktorer som beskrivs i en annan litteraturgenomgång av 
Hignett (75). 
I de sju studier som beskriver multifacetterade åtgärder hade merparten 
en tydlig policy, som en tydlig komponent. Det är viktigt att en policy 
kommuniceras av ledning till såväl anställda som patienter (69, 75). Det 
kan bidra till rimliga förväntningar från patienten och visar också på 
att detta är något som ledningen tycker är prioriterat. En engagerad chef 
och ledning, som visar att säkra personförflyttningar är viktigt skapar 
möjlighet för ett långsiktigt hållbart program (57). 
De multifacetterade åtgärderna leder till fler säkra personförflyttningar 
och till att arbetsutrustning används mer (57 , 59, 62). I Dennerlein 
och medförfattares studie betonades bedömning av patientens 
förflyttningsförmåga och behov av hjälpmedel, vilket identifierades 
med specifika protokoll och verktyg som del i patientens behandling. 
Patientens hälsotillstånd, funktion och behov dokumenterades i patientens 
individuella vårdplan och integrerades i det praktiska vårdarbetet för 
att säkerhetsställa kontinuitet i vård oavsett vårdgivare. Bedömningarna 
framstod som en framgångsfaktor (57). 
Det är viktigt att göra en riskbedömning för varje patient och att 
regelbundet uppdatera den (65, 69). Riskbedömningar förekom i de 
flesta studier med multifacetterade åtgärder som är inkluderade i denna 
kunskapssammanställning, men olika riskbedömningsverktyg omnämns 
och ibland har författarna i studien utvecklat egna verktyg. Som alltid är 
det dock av största vikt att använda tillförlitliga metoder för bedömningar. 
Vid personförflyttningar är egentligen varje situation unik och det är 
därför viktigt att göra situationsaktuella bedömningar.
Att tillhandahålla lämplig arbetsutrustning är viktigt, men 
detta kräver också service och underhåll – en logistisk utmaning 
som lyfts fram i Dennerlein och medförfattares studie (57). Den 
kunskapssammanställningen har inte ett patient- eller vårdtagarperspektiv, 
men i några av studierna står att patienterna upplever förflyttningen som 
bekvämare om man använder lämplig arbetsutrustning (38, 39). Även i en 
kohortstudie utan kontrollgrupp beskrivs förflyttningar med taklyftar som 
bekvämare (76). I en av de inkluderade studierna med multifacetterade 
åtgärder var en av effekterna att färre medarbetare upplevde hotfulla 
situationer med patienter (59).  42Bland studierna om multifacetterade åtgärder ingår också 
utbildningsinsatser. Dessa har dock inte skett enbart vid ett eller några 
tillfällen, utan det har funnits resurspersoner ute i verksamheterna för 
att kunna stödja personalen i att göra säkra personförflyttningar. I en 
studie av Stevens och medförfattare gjordes före- och eftermätningar, 
där man såg en kraftig minskning av skador och sjukfrånvaro. Dock 
avtog effekterna med tiden och det kan kopplas till att det inte längre 
tillhandahölls stöd på enheterna (77). 
Nelson och Baptiste var redan 2006 oroliga över att det fortfarande 
förekom åtgärder som saknade vetenskapligt stöd (78). Författarna 
menar att arbetet med säkra personförflyttningar måste börja redan i 
utbildningen av sjuksköterskor, för att lägga grunden för goda rutiner vad 
gäller säkra personförflyttningar. I dag är förflyttningsutbildning en viktig 
men begränsad del av medellånga vårdutbildningar, men innehållet kan 
behöva revideras. 
Att använda en policy
Begreppet policy används i flera av de artiklar som ingår i denna 
kunskapssammanställning. Det kan vara kopplat till specifika situationer, 
till exempel hur arbetsutrustning ska användas och hur personförflyttningar 
ska genomföras, men det kan också ha en vidare bemärkelse och uttrycka en 
vision. I många av de multifacetterade programmen som beskrivs i denna 
kunskapssammanställning ingick en policy.
En modell som ofta används vid arbetsplatser inom hälso- och sjukvården 
är SEIPS (System Engineering Initiative for Patient Safety) (79, 80). 
Modellen har fokus på organisationens struktur och processer i hälso- 
och sjukvården. SEIPS-modellens systemteoretiska perspektiv visar 
hur säkra förhållanden kan skapas för både patient och för hälso- och 
sjukvårdspersonal. Det handlar om att se till individens, gruppens 
och organisationens förutsättningar och behov. Ett säkerhetsklimat 
som främjar säkerheten för patienter främjar också säkerheten för 
medarbetarna (27). 
Tidigare forskning har också visat att förhållanden i arbetsmiljön kan 
vara en risk för både patienter och vårdpersonal (81). Det behövs därför 
modeller som fokuserar på båda gruppernas säkerhet. Vårdtagarens 
hälsotillstånd och vårdbehov kan också påverka arbetsmiljön för hälso- 
och sjukvårdspersonal. Hur enskilda medarbetare agerar i det vardagliga 
arbetet är betydelsefullt för säkerheten på arbetsplatsen, och den påverkas 
även av ledningens sätt att prioritera säkerhet. Ytterst handlar det om att 
skapa en god säkerhetskultur på arbetsplatsen, en kultur som formas av 
gemensamma värderingar och uppdaterad kunskap inom området med 
målsättningen att skapa en säker arbetsplats och en säker vårdmiljö.  43Som tidigare nämnts kan en policy uttrycka en vision och en strategi. 
Exempel på sådana är No lifting policy och Zero lifting policy som har 
utvärderats i studier från Australien (82, 83) och USA (84-86). Resultaten 
visar att en Zero lifting policy leder till minskad sjukfrånvaro och färre 
anmälda arbetsskador relaterat till personförflyttningar. Även kostnaderna 
minskade. No lifting policy och arbetsutrustning vid personförflyttningar 
har även summerats i två litteraturgenomgångar (87 , 88). I den av Aslam 
och medförfattare ingick studier som utvärderat tekniska åtgärder, 
utbildning och policyförändring (87). Författarna summerade att 
samtliga åtgärder generellt var effektiva för att förbättra hälso- och 
sjukvårdspersonalens säkerhet men att de ideala åtgärderna innehöll 
samtliga komponenter. Burdorf och medförfattare kom fram till att det 
behövs en god implementering av arbetsutrustning vid personförflyttning 
och integrerade program med No lifting policy för att minska förekomsten 
av ländryggsbesvär och skadeanmälningar (88). Minskningen berodde på i 
vilken utsträckning manuella lyft kunde undvikas. 
Samstämmiga resultat av två kohortstudiestudier utan kontrollgrupp och 
en tvärsnittsstudie samt budskapet i två litteraturgenomgångar visar att 
det kan finnas ett värde i att organisationen har en policy specifikt för 
personförflyttningar. Det handlar om att lyfta arbetsmiljöarbetet till en 
strategisk nivå, och att det finns en tillämpbar policy som alla känner till 
och använder på den specifika arbetsplatsen så att skador kan förebyggas. 
Sammanfattningsvis saknas dock studier av högre kvalitet inom detta 
område. 44 Slutsatser och förslag på hur 
kunskapen kan tillämpas i 
praktiken
I denna kunskapssammanställning har vi identifierat och värderat 
vetenskaplig litteratur om åtgärder för säkra personförflyttningar. De 
sammanfattande slutsatserna baseras på ett antal randomiserade studier, 
men de flesta studierna är kohortstudier med en kontrollgrupp. Resultaten 
i de olika studierna pekar många gånger i olika riktningar när det gäller 
om olika åtgärder har effekt på smärta, skador och sjukfrånvaro. Det 
saknas fortfarande tillräckligt många välgjorda studier av hög kvalitet 
för att vi ska kunna dra några säkra slutsatser. Nedan sammanfattar vi 
resultaten från denna sammanställning och ger tips på vad arbetsgivaren 
kan göra i praktiken.
Sammanfattning av vad den vetenskapliga litteraturen 
säger
Detta är de huvudsakliga fynden från den vetenskapliga litteraturen: 
• Vårdpersonal som har tillgång till arbetsutrustning, och får 
utbildning i att använda den, utför färre manuella lyft och använder 
arbetsutrustningen mer. Detta kan minska antalet arbetsskador.
• Utbildning och träning i förflyttningskunskap som enskild åtgärd 
förebygger inte risken för skada och minskar inte smärta i ländrygg.
• Förflyttningsutbildning med medarbetare som utbildats till tränare 
(peer coaching) kan minska antalet skador som är kopplade till 
personförflyttningar, men visar ingen effekt på smärtintensitet.
• Fysisk träning har en positiv behandlande effekt genom att minska 
smärtintensiteten hos de medarbetare som har ländryggssmärta. 
• Participatorisk ergonomi är en omfattande insats där både medarbetare 
och chefer ska vara delaktiga, vilket är en framgångsfaktor för säkra 
personförflyttningar. Användning av arbetsutrustning ökar och 
smärtintensiteten i ländrygg minskar.
• Multifacetterade åtgärder kan leda till fler säkra personförflyttningar 
och till att arbetsutrustning används i större utsträckning, men ger inte 
minskad smärta. Sådana insatser kan dock leda till färre arbetsskador 
och minskad sjukfrånvaro.
• Inom området säkra personförflyttningar behövs fler svenska studier 
av högre kvalitet som även värderar kostnadseffektiviteten av insatta 
åtgärder. 45Evidensbaserad praktik: så här kan arbetsgivare göra i 
praktiken
Resultaten i denna kunskapssammanställning ger viss vägledning om 
vetenskapligt stöd för åtgärder för säkra personförflyttningar. Inom hälso- 
och sjukvård och omsorg finns krav på att tillämpa en evidensbaserad 
praktik, vilket innebär att man utöver bästa tillgängliga vetenskapliga 
stöd också väger in den enskilda individens situation, erfarenhet och 
önskemål samt den egna professionella expertkunskapen och erfarenheten. 
Det, och lagstiftningen, ligger till grund för följande tips på vad man som 
arbetsgivare kan göra i samverkan med vårdpersonal.
Policy- och ledningsnivå
• Tydliggör för den arbetsgrupp du ansvarar för att detta är viktiga frågor 
för dig och att du vill att de ska vara levande i det dagliga arbetet.
• Skapa en verksamhetsnära policy för säkra personförflyttningar som 
tillämpas på arbetsplatsen. 
• Inför en nollvision som innebär att inga manuella lyft eller minimalt 
med manuella lyft får förekomma. Tänk förflyttning och inte lyft. 
• Säkerställ att det finns god tillgång till lämplig och fungerande 
arbetsutrustning för att möjliggöra säkra personförflyttningar.
• Utse arbetsgrupper och medarbetare som får speciellt ansvar för frågor 
om säkra personförflyttningar.
Riskbedömningar och skaderapportering
• Personförflyttningar sker dagligen i vårdarbetet. Fastställ en rutin och 
metod för hur man kan göra riskbedömningar som en integrerad del av 
vård- och omsorgsarbetet.
• I det dagliga arbetet, ta del av vårdtagarens vårdplan så att aktuellt 
hälsotillstånd och funktionsförmåga hos vårdtagaren beaktas vid 
personförflyttningar.
• Använd i första hand etablerade riskbedömningsmetoder.
• Hitta system och rutiner för hur tillbud och skador enkelt rapporteras.
• Säkerställ att det omedelbart vidtas åtgärder för att undanröja riskfyllda 
arbetsmoment.
Utbildning av medarbetare
• Säkerställ att alla medarbetare känner till policyn för säkra 
personförflyttningar och följer den.
• Ha rutiner för att säkerställa att alla medarbetare har grundläggande 
kunskap och utbildning i säkra personförflyttningar och kan använda 
arbetsutrustningen.  46• Se till att det finns rutiner för att repetera och uppdatera dessa kunskaper. Tänk 
på samma sätt som med brandskyddsutbildning och hjärt- och lungräddning.
• Säkerställ att medarbetarna har utbildning i att göra riskbedömningar och 
planera för säkra personförflyttningar utifrån resultaten av riskbedömningen. 
• Sätt in alla utbildningsinsatser i ett sammanhang.
• Skapa rutiner för att underhålla arbetsutrustning för personförflyttningar och 
för att kontrollera säkerheten.
• Anlita rätt kompetens. Fysioterapeuter har god kompetens i att göra 
funktionsbedömningar och koppla det till personförflyttningar.
• Anlita expertresurser, till exempel företagshälsovården, som har kunskap om 
arbetsmiljö, arbetsorganisation och ergonomi. 
• Uppmuntra medarbetarna till att vara delaktiga, genom att ge stöd och resurser 
till kreativa lösningar när det gäller personförflyttningar.
Slutligen
• Som chef har du huvudansvaret för det systematiska arbetsmiljöarbetet och på 
flera sätt kan du arbeta aktivt för att skapa säkra personförflyttningar genom att 
implementera och tillämpa nya arbetssätt.  
• Se till att frågor om säkra personförflyttningar lyfts fram och låt dem finnas 
med som en integrerad del i det dagliga vård- och omsorgsarbetet.
Att implementera ny kunskap på arbetsplatsen
Inom hälso- och sjukvården och omsorgen förväntas arbetsplatser tillämpa 
evidensbaserad praktik, och ska därför ständigt bedöma om man ska anamma nya 
metoder och ta bort gamla. Det är alltid en utmaning att införa nya metoder och 
en minst lika stor utmaning att fasa ut gamla, och vi vet med säkerhet att det krävs 
aktiva strategier för att implementera något nytt. 
Det finns i dag litteratur som på ett lättillgängligt sätt beskriver och ger stöd i 
hur man arbetar med implementering (89, 90). Socialstyrelsen har också gett ut 
en skrift som heter ”Om implementering” (91) som kan vara en värdefull hjälp. 
För att införa nya arbetssätt behövs resurser, stöd och en tydlig strategi, och olika 
processmodeller kan användas för att styra själva processen (92). Att utforma en 
implementeringsplan kan vara en god start. Denna plan bör omfatta en tidsplan 
över de aktiviteter som ska genomföras, ange vilken kompetens som krävs och 
innehålla beslut om vilka som ska vara aktiva i själva förbättringsarbetet. Planen 
bör också ange hur införandet av nya arbetssätt ska följas upp och utvärderas. 
Det är viktigt att arbetsgivare tar reda på medarbetares förväntningar 
innan man för in nya arbetssätt. Medarbetarnas behov av åtgärder för säkra 
personförflyttningar bör vara styrande och de nya metoderna måste gå att 
integrera med gällande arbetsrutiner. Forskningen beskriver att förbättringsarbete 
är mer framgångsrikt om det bygger på samverkan och delaktighet, det vill säga 
participatorisk ergonomi. Är medarbetarna delaktiga och får stöd blir de ofta mer 
engagerade i förändringsarbetet.  47 Referenser
1. AFA Försäkring. Olyckor i människonära situationer . Stockholm: AFA 
Rapport; 2019.
2. Rodriguez-Acosta RL, Richardson DB, Lipscomb HJ, Chen JC, Dement 
JM, Myers DJ, et al. Occupational injuries among aides and nurses in 
acute care.  Am J Ind Med. 2009;52(12):953-64.
3. Wåhlin C, Kvarnström S, Öhrn A, Nilsing Strid E. Patient and 
healthcare worker safety risks and injuries. Learning from incident 
reporting.  Eur J Physiother. 2019: doi: 10.1080/21679169.2018.1549594.
4. Antonsson A-B, Schmidt L, Shamoun S. En interventionsstrategi för 
att minska fallolyckor i vården.  Stockholm, Sweden: IVL Svenska 
Miljöinstitutet; 2018.
5. Pompeii LA, Lipscomb HJ, Schoenfisch AL, Dement JM. 
Musculoskeletal injuries resulting from patient handling tasks 
among hospital workers.  Am J Ind Med. 2009;52(7):571-8.
6. Waters TR, Nelson A, Proctor C. Patient handling tasks with high risk 
for musculoskeletal disorders in critical care.  Crit Care Nurs Clin 
North Am. 2007;19(2):131-43.
7. Yassi A, Lockhart K. Work-relatedness of low back pain in nursing 
personnel: a systematic review.  Int J Occup Environ Health. 
2013;19(3):223-44.
8. Davis KG, Kotowski SE. Prevalence of Musculoskeletal Disorders for 
Nurses in Hospitals, Long-Term Care Facilities, and Home Health 
Care: A Comprehensive Review. Hum Factors. 2015;57(5):754-92.
9. Roberts MH, Sim MR, Black O, Smith P . Occupational injury risk 
among ambulance officers and paramedics compared with other 
healthcare workers in Victoria, Australia: analysis of workers' 
compensation claims from 2003 to 2012. Occup Environ Med. 
2015;72(7):489-95.
10. Andersen LL, Burdorf A, Fallentin N, Persson R, Jakobsen MD, 
Mortensen OS, et al. Patient transfers and assistive devices: 
prospective cohort study on the risk for occupational back injury 
among healthcare workers. Scand J Work Environ Health. 2014;40(1):74-
81.
11. Serranheira F, Sousa-Uva M, Sousa-Uva A. Hospital nurses tasks 
and work-related musculoskeletal disorders symptoms: A detailed 
analysis. Work. 2015;51(3):401-9. 4812. Försäkringskassan. Statistik om sjukpenning och 
rehabiliteringspenning [Internet]. Försäkringskassan; 2019. [citerad 
2019 Mars 05]. Hämtad från: https:/ /www.forsakringskassan.se/
statistik/sjuk/sjuk-och-rehabiliteringspenning2019
13. Bernal D, Campos-Serna J, Tobias A, Vargas-Prada S, Benavides FG, 
Serra C. Work-related psychosocial risk factors and musculoskeletal 
disorders in hospital nurses and nursing aides: a systematic review 
and meta-analysis. Int J Nurs Stud. 2015;52(2):635-48.
14. Kim SS, Okechukwu CA, Dennerlein JT, Boden LI, Hopcia K, 
Hashimoto DM, et al. Association between perceived inadequate 
staffing and musculoskeletal pain among hospital patient care 
workers. Int Arch Occup Environ Health. 2014;87(3):323-30.
15. Hignett S, Edmunds Otter M, Keen C. Safety risks associated with 
physical interactions between patients and caregivers during 
treatment and care delivery in Home Care settings: A systematic 
review.  Int J Nurs Stud. 2016;59:1-14.
16. Arbetsmiljöverket. Kvinnors arbetsmiljö 2011-2014.  Stockholm: 
Slutrapport; 2015.
17. Arbetsmiljöverket. Arbetsmiljöstatistik Rapport 2018:2.  Arbetsmiljön 
2017. Stockholm; 2018.
18. Hignett S, Fray M, Battevi N, Occhipinti E, Menoni O, Tamminen-Peter 
L, et al. International consensus on manual handling of people in 
the healthcare sector: Technical report ISO/TR 12296. Int J Ind Ergon. 
2014;44(1):191-5.
19. EPPHE. ISO Technical Report 12296. The European Panel on Patient 
Handling Ergonomics (EPPHE); 2012.
20. Villarroya A, Arezes P , Díaz-Freijo S, Fraga F. Comparison between 
five risk assessment methods of patient handling.  Int J Ind Ergon. 
2016;52:100-8.
21. Villarroya A, Arezes P , Diaz de Freijo S, Fraga F. Validity and 
reliability of the HEMPA method for patient handling assessment. 
Appl Ergon. 2017;65:209-22.
22. Johnsson C, Kjellberg K, Kjellberg A, Lagerstrom M. A direct 
observation instrument for assessment of nurses' patient transfer 
technique  (DINO). Appl Ergon. 2004;35(6):591-601.
23. Kjellberg K. Work technique in lifting and patient transfer tasks 
[avhandling]. Göteborg; Göteborgs universitet; 2003.
24. Thunborg C, von Heideken Wagert P , Gotell E, Ivarsson AB, Soderlund 
A. Development of a new assessment scale for measuring interaction 
during staff-assisted transfer of residents in dementia special care 
units. BMC Geriatr. 2015;15:6. 4925. Cowley SP , Leggett S. Manual handling risks associated with the 
care, treatment and transportation of bariatric patients and clients in 
Australia. Int J Nurs Pract. 2010;16(3):262-7.
26. Palm P , Eliasson K, Lindberg P , Hägg G. Belastningsergonomisk 
riskbedömning. -Vägledning och metoder. Uppsala: Arbets- och 
miljömedicin, Akademiska sjukhuset; 2014. Rapport; 1:2014.
27. Törner M, Eklöf M, Larsman P , Pousette A. Säkerhetskultur i vård och 
omsorg – stöd och hinder. Göteborg: Göteborgs universitet; 2014.
28. Sveriges Kommuner och Landsting. Patientsäkerhet och arbetsmiljö. 
En vägledning för hög patientsäkerhet och god arbetsmiljö.  
Stockholm; 2013.
29. Socialstyrelsen. Samlat stöd för patientsäkerhet: Risker och 
vårdskador-Riskområden-Arbetsmiljö. [Internet]. Stockholm: 
Socialstyrelsen; 2018. Hämtad från: https:/ /patientsakerhet.
socialstyrelsen.se/risker/riskomraden/arbetsmiljo
30. Hignett S, Crumpton E. Competency-based training for patient 
handling. Appl Ergon. 2007;38(1):7-17.
31. Adamczyk MA. Reducing Intensive Care Unit Staff Musculoskeletal 
Injuries With Implementation of a Safe Patient Handling and 
Mobility Program. Crit Care Nurs Q. 2018;41(3):264-71.
32. Tullar J, Brewer S, Amick BC, III, Irvin E, Mahood Q, Pompeii LA, 
et al. Occupational safety and health interventions to reduce 
musculoskeletal symptoms in the health care sector.  J Occup Rehabil. 
2010;20(2):199-219.
33. Statens beredning för medicinsk utvärdering. Utvärdering av metoder 
i hälso- och sjukvården och insatser i socialtjänsten. En handbok. 
Stockholm; Statens beredning för medicinsk utvärdering (SBU); 2013.
34. Kraus JF, Schaffer KB, Rice T, Maroosis J, Harper J. A field trial of back 
belts to reduce the incidence of acute low back injuries in New York 
City home attendants. Int J Occup Environ Health. 2002;8(2):97-104.
35. Yassi A, Cooper JE, Tate RB, Gerlach S, Muir M, Trottier J, et al. A 
randomized controlled trial to prevent patient lift and transfer 
injuries of health care workers. Spine (Phila Pa 1976). 2001;26(16):1739-
46.
36. Armstrong DP , Ferron R, Taylor C, McLeod B, Fletcher S, MacPhee 
RS, et al. Implementing powered stretcher and load systems was a 
cost effective intervention to reduce the incidence rates of stretcher 
related injuries in a paramedic service.  Appl Ergon. 2017;62:34-42.
37. Engst C, Chhokar R, Miller A, Tate RB, Yassi A. Effectiveness of 
overhead lifting devices in reducing the risk of injury to care staff in 
extended care facilities. Ergonomics. 2005;48(2):187-99. 5038. Miller A, Engst C, Tate RB, Yassi A. Evaluation of the effectiveness 
of portable ceiling lifts in a new long-term care facility. Appl Ergon. 
2006;37(3):377-85.
39. Owen BD, Keene K, Olson S. An ergonomic approach to reducing 
back/shoulder stress in hospital nursing personnel: a five year follow 
up. Int J Nurs Stud. 2002;39(3):295-302.
40. Rasmussen CD, Holtermann A, Bay H, Sogaard K, Birk Jorgensen M. 
A multifaceted workplace intervention for low back pain in nurses' 
aides: a pragmatic stepped wedge cluster randomised controlled trial. 
Pain. 2015;156(9):1786-94.
41. Rasmussen CDN, Holtermann A, Jørgensen MB, Ørberg A, Mortensen 
OS, Søgaard K. A multi-faceted workplace intervention targeting low 
back pain was effective for physical work demands and maladaptive 
pain behaviours, but not for work ability and sickness absence: 
Stepped wedge cluster randomised trial. Scand J Public Health. 
2016;44(6):560-70.
42. Jensen LD, Gonge H, Jørs E, Ryom P , Foldspang A, Christensen M, 
et al. Prevention of low back pain in female eldercare workers: 
Randomized controlled work site trial.  Spine. 2006;31(16):1761-9.
43. Kindblom-Rising K, Wahlström R, Nilsson-Wikmar L, Buer N. Nursing 
staff's movement awareness, attitudes and reported behaviour in 
patient transfer before and after an educational intervention.  Appl 
Ergon. 2011;42(3):455-63.
44. Fanello S, Jousset N, Roquelaure Y, Chotard-Frampas V , Delbos V. 
Evaluation of a training program for the prevention of lower back 
pain among hospital employees.  Nurs Health Sci. 2002;4(1-2):51-4.
45. Best M. An evaluation of manutention training in preventing back 
strain and resultant injuries in nurses. Saf Sci. 1997;25(1-3):207-22.
46. Járomi M, Kukla A, Szilágyi B, Simon-Ugron Á, Bobály VK, Makai 
A, et al. Back School programme for nurses has reduced low 
back pain levels: A randomised controlled trial. J Clin Nurs. 
2018;27(5/6):e895-e902.
47. Alexandre NM, de Moraes MA, Correa Filho HR, Jorge SA. Evaluation 
of a program to reduce back pain in nursing personnel.  Rev Saude 
Publica. 2001;35(4):356-61.
48. Shojaei S, Tavafian SS, Jamshidi AR, Wagner J. A Multidisciplinary 
Workplace Intervention for Chronic Low Back Pain among Nursing 
Assistants in Iran.  Asian Spine J. 2017;11(3):419-26. 5149. Warming S, Ebbehoj NE, Wiese N, Larsen LH, Duckert J, Tonnesen 
H. Little effect of transfer technique instruction and physical 
fitness training in reducing low back pain among nurses: a cluster 
randomised intervention study. Ergonomics. 2008;51(10):1530-48.
50. Hartvigsen J, Lauritzen S, Lings S, Lauritzen T. Intensive education 
combined with low tech ergonomic intervention does not prevent 
low back pain in nurses. Occup Environ Med. 2005; 62(1):13-7.
51. Tompa E, Dolinschi R, Alamgir H, Sarnocinska-Hart A, Guzman J. A 
cost-benefit analysis of peer coaching for overhead lift use in the 
long-term care sector in Canada.  Occup Environ Med. 2016;73(5):308-14.
52. Black TR, Shah SM, Busch AJ, Metcalfe J, Lim HJ. Effect of transfer, 
lifting, and repositioning (TLR) injury prevention program on 
musculoskeletal injury among direct care workers.  J Occup Environ 
Hyg. 2011;8(4):226-35.
53. Lim HJ, Black TR, Shah SM, Sarker S, Metcalfe J. Evaluating repeated 
patient handling injuries following the implementation of a multi-
factor ergonomic intervention program among health care workers.  J 
Safety Res. 2011;42(3):185-91.
54. Chanchai W, Songkham W, Ketsomporn P , Sappakitchanchai P , 
Siriwong W, Robson MG. The Impact of an Ergonomics Intervention 
on Psychosocial Factors and Musculoskeletal Symptoms among Thai 
Hospital Orderlies. Int J Environ Res Public Health. 2016;13(5).
55. Jakobsen M, Aust B, Kines P , Madeleine P , Andersen L. Participatory 
organizational intervention for improved use of assistive devices in 
patient transfer: a single-blinded cluster randomized controlled trial.  
Scand J Work Environ Health. 2019;45(2):146-157.
56. Craib K, Hackett G, Back C, Cvitkovich Y, Yassi A. Injury rates, 
predictors of workplace injuries, and results of an intervention 
program among community health workers.  Public Health Nurs. 2007; 
24(2):121-31.
57. Dennerlein JT, O'Day ET, Mulloy DF, Somerville J, Stoddard AM, 
Kenwood C, et al. Lifting and exertion injuries decrease after 
implementation of an integrated hospital-wide safe patient handling 
and mobilisation programme.  Occup Environ Med. 2017;74(5):336-43.
58. Evanoff BA, Bohr PC, Wolf LD. Effects of a participatory ergonomics 
team among hospital orderlies. Am J Ind Med. 1999;35(4):358-65.
59. Risor BW, Casper SD, Andersen LL, Sorensen J. A multi-component 
patient-handling intervention improves attitudes and behaviors for 
safe patient handling and reduces aggression experienced by nursing 
staff: A controlled before-after study.  Appl ergon. 2017;60:74-82. 5260. Sezgin D, Esin MN. Effects of a PRECEDE-PROCEED model based 
ergonomic risk management programme to reduce musculoskeletal 
symptoms of ICU nurses.  Intensive Crit Care Nurs. 2018;47:89-97.
61. Smedley J, Trevelyan F, Inskip H, Buckle P , Cooper C, Coggon D. 
Impact of ergonomic intervention on back pain among nurses. 
Scandinavian journal of work, environment & health. 2003;29(2):117-23.
62. Zadvinskis IM, Salsbury SL. Effects of a multifaceted minimal-
lift environment for nursing staff: pilot results.  West J Nurs Res. 
2010;32(1):47-63.
63. Freiberg A, Euler U, Girbig M, Nienhaus A, Freitag S, Seidler A. Does 
the use of small aids during patient handling activities lead to a 
decreased occurrence of musculoskeletal complaints and diseases?  A 
systematic review. Int Arch Occup Environ Health. 2016;89(4):547-59.
64. Hegewald J, Berge W, Heinrich P , Staudte R, Freiberg A, Scharfe J, et 
al. Do technical aids for patient handling prevent musculoskeletal 
complaints in health care workers?—A systematic review of 
intervention studies. Int J Environ Res Public Health. 2018;15(3).
65. Hignett S. Systematic review of patient handling activities starting 
in lying, sitting and standing positions.  J Adv Nurs. 2003;41(6):545-52.
66. Hulldin M, Kängström J, Andersson Hagiwara M, Claesson A. 
Perceived exertion using two different EMS stretcher systems, report 
from a Swedish study. Am J Emerg Med. 2018;36(6):1040-4.
67. Clemes SA, Haslam CO, Haslam RA. What constitutes effective 
manual handling training? A systematic review.  Occup Med (Lond). 
2010;60(2):101-7.
68. Dawson AP , McLennan SN, Schiller SD, Jull GA, Hodges PW, Stewart 
S. Interventions to prevent back pain and back injury in nurses: a 
systematic review. Occup Environ Med. 2007;64(10):642-50.
69. Thomas DR, Thomas YL. Interventions to reduce injuries when 
transferring patients: a critical appraisal of reviews and a realist 
synthesis. Int J Nurs Stud. 2014;51(10):1381-94.
70. Kälvemark B. Arbetsteknik och förflyttningskunskap - Översikt. 
I Vårdhandboken.  [Internet]. Inera AB; 2019. [citerad 2019-03-01]. 
Hämtad från: http:/ /www.vardhandboken.se/Texter/ Arbetsteknik-och-
forflyttningskunskap/Oversikt/  
71. Verbeek JH, Martimo K, Karppinen J, Kuijer PPF, Viikari-Juntura E, 
Takala E. Manual material handling advice and assistive devices for 
preventing and treating back pain in workers. Cochrane Database 
Syst Rev. 2011; doi: 10.1002/14651858.CD005958. 5372. Foster NE, Anema JR, Cherkin D, Chou R, Cohen SP , Gross DP , et al. 
Prevention and treatment of low back pain: evidence, challenges, and 
promising directions.  Lancet. 2018;391(10137):2368-83.
73. Teeple E, Collins JE, Shrestha S, Dennerlein JT, Losina E, Katz JN. 
Outcomes of safe patient handling and mobilization programs: A 
meta-analysis. Work. 2017;58(2):173-84.
74. Richardson A, McNoe B, Derrett S, Harcombe H. Interventions to 
prevent and reduce the impact of musculoskeletal injuries among 
nurses: A systematic review.  Int J Nurs Stud. 2018;82:58-67.
75. Hignett S. Intervention strategies to reduce musculoskeletal injuries 
associated with handling patients: a systematic review. Occup 
Environ Med. 2003;60(9):E6.
76. Alamgir H, Li OW, Yu S, Gorman E, Fast C, Kidd C. Evaluation of 
ceiling lifts: Transfer time, patient comfort and staff perceptions.  
Injury. 2009;40(9):987-92.
7 7. Stevens L, Rees S, Lamb KV , Dalsing D. Creating a culture of safety for 
safe patient handling.  Orthop Nurs. 2013;32(3):155-64.
78. Nelson A, Baptiste AS. Evidence-based practices for safe patient 
handling and movement. Orthop Nurs. 2006;25(6):366-79.
79. Carayon P . Handbook of Human Factors and Ergonomics in Health 
Care and Patient Safety. 2 ed. Boca Raton: CRS Press; 2017.
80. Holden RJ, Carayon P , Gurses AP , Hoonakker P , Hundt AS, Ozok AA, et 
al. SEIPS 2.0: a human factors framework for studying and improving 
the work of healthcare professionals and patients. Ergonomics. 
2013;56(11):1669-86.
81. Taylor JA, Dominici F, Agnew J, Gerwin D, Morlock L, Miller MR. Do 
nurse and patient injuries share common antecedents? An analysis of 
associations with safety climate and working conditions. BMJ Qual 
Saf. 2012;21(2):101-11.
82. Engkvist IL. Evaluation of an intervention comprising a no lifting 
policy in Australian hospitals.  Appl Ergon. 2006;37(2):141-8.
83. Martin PJ, Harvey JT, Culvenor JF, Payne WR. Effect of a nurse back 
injury prevention intervention on the rate of injury compensation 
claims. J Safety Res. 2009;40(1):13-9.
84. Charney W, Simmons B, Lary M, Metz S. Zero lift programs in small 
rural hospitals in Washington state: reducing back injuries among 
health care workers. AAOHN J. 2006;54(8):355-8. 5485. Collins JW, Wolf L, Bell J, Evanoff B. An evaluation of a "best 
practices" musculoskeletal injury prevention program in nursing 
homes.  Inj Prev. 2004;10(4):206-11.
86. Schoenfisch AL, Lipscomb HJ, Pompeii LA, Myers DJ, Dement JM. 
Musculoskeletal injuries among hospital patient care staff before 
and after implementation of patient lift and transfer equipment. 
Scand J Work Environ Health. 2013;39(1):27-36.
87. Aslam I, Davis SA, Feldman SR, Martin WE. A Review of Patient 
Lifting Interventions to Reduce Health Care Worker Injuries. 
Workplace Health Saf. 2015;63(6):267-75.
88. Burdorf A, Koppelaar E, Evanoff B. Assessment of the impact of 
lifting device use on low back pain and musculoskeletal injury 
claims among nurses. Occup Environ Med. 2013;70(7):491-7.
89. Guldbrandsson K. Från nyhet till vardagsnytta- om 
implementeringens mödosamma konst. En rapport om 
implementering av metoder inom folkhälsoområdet, version 2.0. 
Folkhälsoinstitutet; 2017. 
90. Schäfer Elinder L, Kwak L. Evidensbaserat folkhälsoarbete. Lund: 
Studentlitteratur AB; 2014.
91. Socialstyrelsen.  Om implementering.  Stockholm: Socialstyrelsen; 
2012. 
92. Nilsen P . Making sense of implementation theories, models and 
frameworks. Implement Sci. 2015;10:53. 55 Bilaga 1. Sökningar i databaser
I Sökningarna baserades på en ”SPICE” (Setting-Perspective-Intervention-
Comparison-Evaluation) och gjordes i följande databaser: Academic Search Complete, AMED, Cinahl Complete, Cochrane Library, Embase, Engineering Village, PsycInfo, PubMed, Scopus, SocIndex. 
Nedan finns samtliga söktermer och sökkombinationer för sökningarna 
i PubMed beskrivna. Dessa inkluderar även Mesh-termerna. I övriga databaser genomfördes sökningen på motsvarande sätt, förutom sökningarna i Cinahl, Embase och PsycInfo. I dessa databaser anpassades sökningen för att återspegla dessa databasers tesaurusar. 
Setting
 (“Patient transfer" OR "transportation of patients"[Mesh] OR 
"transportation service" OR "transportation services" OR "ems transport" OR "non-ems transport" OR "emergency transport" OR "non-emergency transport" OR "inter-facility transfer" OR "interfacility transfer" OR "inter-facility transport" OR "interfacility transport" OR "patient transfer"[Mesh] OR "transferring children" OR "transferring elderly" OR "transferring residents" OR "transferring aged" OR "transferring obese" OR "safe patient handling" OR "safe patient mobility" OR "safe patient movement" OR sphm OR "patient transfers" OR "transferring patients" OR "patient transportation services" OR "patient transportation" OR "patient manual handling" OR "patient handling" OR "patient moving" OR "moving patients" OR lifting OR "Patient repositioning" OR "repositioning patients" OR "mobility service" OR "mobility services" OR paratransit OR "patient positioning" OR "intrahospital transport") OR ((children or disabled or elderly or aged or residents or resident or obese or bariatric or teenage*) and ("manual handling" or "mobility service" or "transport service" or positioning or repositioning))
Perspective
 ("Health Personnel"[Mesh] OR "patient care" OR "care setting" OR "care 
settings" OR "elderly care" OR "personal care" OR "occupational therapy" OR "care worker" OR "care workers" OR "care providers" OR "hospital worker" OR "hospital workers" OR "service worker" OR "service workers" OR nurse OR nurses OR "nurse student" OR "nurse students" OR "nursing students" OR "nursing student" OR "medical student" OR physiotherapist OR physiotherapists OR "health care personnel" OR "hospital staff" OR orderlies OR "ward staff" OR "ambulance officers" OR "ambulance workers" OR "ambulance worker" OR "ambulance staff" OR "mobility service" OR "mobility services" OR workforce OR "medical staff" OR "nursing staff" OR "nursing assistants" OR "nursing assistant" OR "home health aides" OR "home health aid" OR "emergency medical technicians" OR "emergency medical technician" OR "nursing home" OR "nursing homes"  56OR "home care" OR "nursing care"[Mesh] OR "home care services" OR 
"personal assistant" OR "personal assistants" OR "personal care assistant" 
OR "personal care assistants" OR "assistant nurse" OR "assistant nurses" 
OR "hospital ward" OR "private ward" OR "home ward" OR "care staff" OR 
caregiver OR caregivers OR "care giver" OR "care givers" OR "community 
health services" OR "community health" OR "community care" OR 
"palliative care" OR paramedic*)
Intervention
(Intervention OR interventions OR prevention OR program OR programs 
OR programme OR education OR educational OR organization OR 
improvement* OR "safe patient handling" OR "safe patient mobility" OR 
"safe patient movement" OR sphm OR device OR devices OR "assistive 
devices" OR "lifting devices" OR "transfer devices" OR "ceiling lifts" OR 
"transfer aids" OR lifts OR ergonomic OR ergonomics OR organizational 
OR "work technique" OR stretcher* OR "shoulder strap" OR "shoulder 
straps" OR training OR equipment OR wheelchair OR wheelchairs OR 
"walking frame" OR "walking frames" OR leadership OR management OR 
"equipment safety" OR "safety equipment" OR "workers safety" OR exercise 
OR employer* OR "human factors" OR litter OR litters OR manage OR 
rehabilitation OR "risk assessment")
Comparison-Exposure/evaluation
 ("Musculoskeletal Diseases"[Mesh] OR "Mental Disorders"[Mesh] OR 
"Occupational Health"[Mesh] OR "musculoskeletal diseases" OR "back 
pain" OR "neck pain" OR "hip pain" OR stress OR "working conditions" OR 
"shoulder pain" OR "musculoskeletal pain" OR pain OR burnout OR "work 
overload" OR "mental health" OR "work injuries" OR "work injury" OR 
"workplace injury" OR "workplace injuries" OR "occupational injury" OR 
"occupational injuries" OR overexertion OR "work disability" OR hazards 
OR "safe patient handling" OR "safe patient mobility" OR "safe patient 
movement" OR sphm OR "sickness presenteeism" OR "sick leave" OR "work 
productivity" OR "sickness absence" OR "return to work" OR stressor*)  57 Bilaga 2. Sammanställning av 
studierna som ingår
Arbetsutrustning och utbildning
Kraus et al. 2002 
Land:  USA. Studiedesign: RCT. Kontext: Hemsjukvård. Deltagare: 9 
hemsjukvårds-enheter, n = 12 772 vårdare. Enheterna randomiserades 
till 3 grupper med 3 837 , 4 635 resp. 4 300 vårdare per grupp. I ntervention:  
A) Ryggbälte och instruktion av ergonom om användning av bälte under 
arbetstid. Kontroll:  B) Råd om rygghälsa. C) Kontroll, ingen kännedom om 
studien. Effekt:  Lägre risk för ländryggsskada i interventionsgrupp jämfört 
med kontrollgrupp 95 %, KI 1,02–1,82, RR 1,36. Uppföljning:  2 år. Risk för 
kvalitetsbrister: Medelhög.
Yassi et al. 2001 
Land: Kanada. Studiedesign:  RCT. Kontext:  Akutsjukhus (medicin, kirurgi, 
rehabilitering). Deltagare:  9 enheter, n = 346 sjuksköterskor. Enheterna 
randomiserades till 3 grupper (A–C) med 103, 116 resp. 127 sjuksköterskor 
per grupp. Intervention:  B) Säker förflyttning (manuell teknik, vissa 
hjälpmedel); utbildning 3 timmar. C) Ingen ansträngande förflyttning (nya 
hjälpmedel), utbildning 3 timmar. Kontroll:  A) Kontrollgrupp ordinarie 
vård (vissa hjälpmedel på begäran). Effekt:  Ingen skillnad i frekvens av 
arbetsskador mellan grupperna, p > 0,10, Arbetsrelaterad smärta ländrygg 
och skuldra minskade i grupp B, C jämfört med kontroll A, p 0,041 till 
0,009. Ökad användning av arbetsredskap. Uppföljning:  12 månader. Risk för 
Armstrong et al. 2017
Land: Kanada. Studiedesign:  Kohort med kontroll. Kontext:  
Ambulanssjukvård. Deltagare: Arbetsskadeanmälningar från två enheter. 
Intervention:  Installering av elektriska bårar i ambulanser vid en enhet 
Kontroll:  Ordinarie bårar i ambulanser i en annan enhet. Effekt:  - Minskad 
förekomst av muskuloskeletala skador relaterat till bår i interventionsgrupp 
(78 %). Uppföljning:  4 år före och 1 år efter Risk för kvalitetsbrister:  Låg. 58Engst et al. 2005 
Land:  Kanada. Studiedesign: Kohort med kontroll. Kontext:  Ett kommunalt 
sjukhus, långtidsvård. Deltagare: Två enheter, sjuksköterskor. Intervention 
n = 34. Kontroll n = 16. Intervention:  Införande av program med taklyftar, 
utbildning 1 timme. Kontroll:  Enhet utan intervention. Effekt:  Minskade 
kostnader för skador i interventionsgrupp (68 %), ökade kostnader i 
kontrollgrupp (68 %). Interventionsgrupp upplevde minskad risk för skada 
vid användning av lyft jmf andra metoder, p < 0,001 till 0,004). Uppföljning: 
Enkät  år. Skaderapport21 månader före, 6 månader under resp. 21 
månader efter. Risk för kvalitetsbrister:  Medelhög.
Miller et al. 2006 
Land: Kanada. Studiedesign:  Kohort med kontroll. Kontext:  Långtidsvård. 
Deltagare:  Två enheter, sjuksköterskor, undersköterskor vårdbiträden. Ny 
enhet Intervention n = 45. Jämförande enhet, kontroll n = 29. Intervention: 
Införande av taklyftar och annan arbetsutrustning. Kontroll: Annan enhet 
utan taklyft. Effekt: Minskade kostnader för skador i interventionsgrupp 
(70 %) och ökade i kontrollgrupp (241 %). Minskad upplevd risk för skada 
med lyft jmf andra metoder i interventionsgrupp, p < 0,0001 till 0,02. 
Uppföljning:  Enkät 1 år, skade-anmälning 2 år före och 1 år efter. Risk för 
Owen et al. 2002 
Land:  USA. Studiedesign:  Kohort med kontroll. Kontext: Två sjukhus 
(medicin, kirurgiska enheter). Deltagare:  Kvinnliga sjuksköterskor. 
Sjukhus 1 Intervention n = 37. Sjukhus 2, Kontroll n = 20. Intervention:  
Arbetsutrustning och utbildning 2,5 timme. Kontroll: Ordinarie metoder för 
förflyttning. Effekt: Färre arbetsskadeanmälningar i interventionsgrupp. 
Minskad upplevd ansträngning, ökad skattning av patientkomfort och 
säkerhet i interventions-grupp jämfört med kontrollgrupp. Uppföljning:  
Arbetsskade-anmälningar under 5 år. Risk för kvalitetsbrister: Medelhög.
Utbildning och träning
Alexandre et al. 2001
Land:  Brasilien. Studie design:  RCT. Kontext: Sjukhus. Urval:  
Undersköterskor med ländryggssmärta Intervention n = 27 , kontrollgrupp 
n = 29. Intervention: Träning och utbildning under 1 timme 2ggr/vecka 
under 4 månader. Kontroll:  Ett undervisningstillfälle (45 min). Effekt:  Ingen 
effekt smärtintensitet i ländrygg. Förbättrad lyftteknik och minskad 
smärtintensitet i nacke i interventionsgrupp. Uppföljning:  Efter avslutad 
intervention. Risk för kvalitetsbrister:  Medelhög. 59Chanchai et al. 2016
Land:  Thailand. Studie design:  RCT. Kontext:  Sjukhus. Urval:  Vårdbiträden 
Intervention n = 50 Kontroll n = 50. Intervention:  Participatorisk 
ergonomi, utbildning 12 timmar. Kontroll: Ingen ergonomisk utbildning. 
Effekt:  Minskad förekomst av smärta i arm, bröstrygg och ländrygg 
i interventionsgrupp. Uppföljning:  6 månader. Risk för kvalitetsbrister:  
Medelhög. 
Jakobsen et al. 2018
Land: Danmark. Studie design:  RCT, kluster. Kontext:  Äldrevård, sjukhus. 
Urval: 27 avdelningar vid 5 sjukhus. Intervention: 14 avd. per kluster, 
n = 316 ssk och usk. Kontrollgrupp:  13 avd. per kluster, n = 309 ssk och 
usk. Intervention:  2 x 2 timmar workshop med chef och vårdpersonal 
per avdelning. Identifiera barriärer och lösningar för ökad användning 
av förflyttningshjälpmedel samt implementera dem på avdelningen. 
Kontroll: Ingen intervention . Effekt:  -Ingen skillnad i användning av 
nödvändiga förflyttningshjälpmedel (digital mätning) 95 % KI -0,61 
till 0,37 , p 0,63 -Ökad generell användning av förflyttningshjälpmedel 
(accelerometer) i  interventionsgrupp 95 % KI -,059 till -0,04, p 0,042. -Ingen 
skillnad i smärtintensitet i ländrygg, nacke, skuldra (p 0,24 till 0,61) eller 
självrapporterad skada ländrygg senaste året (p 0,39) . Uppföljning:  12 
månader. Risk för kvalitetsbrister: Låg.
Jaromi et al. 2018
Land:  Ungern. Studie design:  RCT. Kontext: Sjukhus (medicinska centrum). 
Urval:  137 sjuksköterskor med långvarig ländryggssmärta Intervention 
n = 67 Kontroll n = 70. Intervention: Utbildning och fysisk träning  60 
min 2 ggr/vecka under 3 månader. Kontroll:  Skriftlig information om 
livsstil. Effekt:  Minskad smärtintensitet (V AS) i ländrygg senaste veckan 
för interventionsgrupp jämfört med kontroll, p < 0,001. Uppföljning:  Efter 
avslutad intervention. Risk för kvalitetsbrister: Låg.
Jensen et al. 2006
Land:  Danmark. Studie design:  RCT. Kontext:  Äldrevård. Urval:  
Kvinnliga vårdare från 19 äldrevårdsgrupper. A) Intervention n 
= 53. B) Stresshantering n = 49. C) Kontroll n = 61. Intervention:  A) 
Förflyttningsteknik. Kontroll:  B) Stresshantering. C) Ingen intervention. 
Effekt: Ingen skillnad mellan grupper i smärtintensitet (V AS) i 
ländrygg senaste 3 och 12 månaderna. Ingen effekt i någon grupp på 
upplevd ansträngning, stress, självskattat beteende eller rörlighet vid 
personförflyttning. Uppföljning:  2 år. Risk för kvalitetsbrister: Medelhög. 60Rasmussen et al. 2015
Land: Danmark. Studie design:  RCT (stepped wedge cluster). Kontext: 
Kommunal äldreomsorg, fyra distrikt i en kommun. Urval:  594 
undersköterskor, köks- och städpersonal randomiserades till en av 
fyra grupper (n = 126, 146, 158 resp. 164) som startade interventionen 
vid fyra olika tidpunkter. Intervention:  Fysisk träning (12 ggr), KBT (2 
ggr), participatorisk ergonomi (5 ggr). Kontroll:  Grupp som ännu inte 
startat interventionen. Effekt: Färre dagar med ländryggssmärta (-0,8, 
KI -1,19–0,38), minskad smärtintensitet (-0,4, KI -0,60–0,26) och mest 
besvärliga symtom (-0,5, KI -0,85–0,13) i interventionsgrupp jämfört med 
kontrollgrupp. Uppföljning:  3 månader. Risk för kvalitetsbrister:  Låg.
Rasmussen et al. 2016
Land:  Danmark. Studie design:  RCT (stepped wedge cluster). Kontext:  
undersköterskor, köks- och städpersonal randomiserades till en av fyra 
grupper (n = 126, 146, 158 resp. 164) som startade interventionen vid 
fyra olika tidpunkter. Intervention:  Fysisk träning (12 ggr), KBT (2 ggr), 
participatorisk ergonomi (5 ggr). Kontroll: Grupp som ännu inte startat 
interventionen. Effekt:  Ingen effekt på sjukfrånvaro, arbetsförmåga. 
Uppföljning:  3 månader. Risk för kvalitetsbrister:  Låg.
Warming et al. 2008
Land: Danmark. Studie design: RCT. Kontext:  Sjukhus. Urval:  11 avdelningar 
vid ett sjukhus. Sjuksköterskor. Intervention 6  avdelningar, A) n = 50, B) 
n = 55. Kontroll 5 avdelningar, n = 76. Intervention:  A) Förflyttningsteknik  
baserat på peer coaching och fysisk träning 2 ggr/vecka under 8 veckorB) 
Förflyttningsteknik baserat på peer coaching. Kontroll: Vanliga rutiner. 
Effekt:  Ingen skillnad i förekomst av smärta i ländrygg, sjukfrånvaro 
senaste 3 och 12 månader (NMQ) mellan intervention- och kontrollgrupp. 
Uppföljning:  1 år. Risk för kvalitetsbrister:  Medelhög.
Best et al. 1997
Land: Australien . Studie design: Kohort med kontroll. Kontext: Geriatriskt 
sjukhus . Urval: 55 ssk vid tre nystartade enheter. En enhet intervention, 
n = 18. Två andra enheter kontroll n = 19 och jämförelsegrupp n = 18. 
Intervention: 32 timmar träningskurs i manuell förflyttningsteknik. 
Kontroll: Kontroll- och jämförelsegrupp: träning inom organisationen. 
Effekt: Minskad ryggsmärta senaste 12 månader i interventionsgrupp. 
Ingen skillnad i skadeanmälningar. Uppföljning: 12 månader. Risk för 
kvalitetsbrister: Medelhög. 61Black et al. 2011 
Land: USA.  Studie design: Kohort med kontroll.  Kontext: Alla 6 sjukhus 
i 2 regioner. Arbetsskade-anmälningar relaterade till förflyttning, 
vårdpersonal.  Urval: Interventionsgrupp: 3 sjukhus, n = 411. Kontrollgrupp: 
3 sjukhus, n = 355.  Intervention: Träning och utbildningsprogram, coacher, 
uppföljning.  Kontroll: 3 matchade sjukhus utan intervention. Effekt: Minskad 
förekomst av muskuloskeletala skador i interventionsgrupp (30 %). RR 0,69, 
KI 0,6–0,8. Uppföljning: 1 år. Risk för kvalitetsbrister: Medelhög.
Fanello et al. 2002
Land: Frankrike. Studie design: Kohort med kontroll.  Kontext: Regionalt 
sjukhus med 2 400 anställda. Urval: Sjuksköterskor, undersköterskor, 
städpersonal. Intervention n = 136 kontroll n = 136 . Intervention: Utbildning i 
patientförflyttning under 6 dagar samt observationer efter 3 och 6 månader. 
Kontroll: Ingen utbildning.  Effekt: Ingen effekt på förekomst av nack-, 
skulder- eller  ländryggssmärta. Minskad andel med ländryggssmärta i 
interventionsgrupp.  Uppföljning: 2 år. Risk för kvalitetsbrister: Hög.
Hartvigsen et al. 2005
Land: Danmark . Studie design: Kohort med kontroll. Kontext: Kommunal 
omsorg, hemsjukvård.  Urval: Fyra kommuner Sjuksköterskor, 
undersköterskor n = 345. 2 kommuner, Intervention n = 184. 2 kommuner, 
kontroll n = 161. Intervention: Intensiv utbildning och ergonomisk 
intervention under 2 år baserad på utbildade instruktörer för varje  
arbetsgrupp (peer coaching). Kontroll: Ett instruktions möte på 3 timmar om 
lyfttekniker. Begränsat med arbetsutrustning. Effekt: Inga skillnader i antal 
dagar eller episoder med ländryggssmärta eller vårdsökande senaste året 
mellan grupperna.  Uppföljning: 2 år. Risk för kvalitetsbrister: Medelhög.
Kindblom-Rising et al. 2011 
Land: Sverige. Studie design: Kohort med kontroll. Kontext: Sjukhus. Urval: 
4 sjukhus, ssk, usk. Intervention, n = 148. Två andra sjukhus kontroll, n = 
44 och n = 58. Intervention: Utbildning i förflyttningsteknik, 2 x 4 timmar. 
Kontroll: Ingen intervention. Effekt: Minskat antal med fysiska besvär i 
interventionsgrupp. Ingen skillnad i upplevd ansträngning, sjukfrånvaro.  
Uppföljning: 1 år. Risk för kvalitetsbrister: Medelhög.
Lim et al. 2011
Land: Kanada.  Studie design: Kohort med kontroll. Kontext: Alla 6 sjukhus i 
två regioner. Arbetsskade-anmälningar relaterade till personförflyttning, 
vårdpersonal. Urval: Interventionsgrupp n = 789. Kontrollgrupp n = 691. 
Intervention: Träning och utbildningsprogram, coacher, uppföljning. 
Kontroll: 3 matchade sjukhus utan intervention.  Effekt: Lägre risk 
för ny muskuloskeletal skada relaterad till personförflyttning  vid 
interventionssjukhus jämfört med kontroll OR 0,618; KI 0,27–0,81, p 0,0005.  
Uppföljning: 2 år. Risk för kvalitetsbrister: Medelhög. 62Shojaei et al. 2017
Land: Iran. Studie design: Kohort med kontroll.  Kontext: 2 sjukhus. Urval: n 
= 125 undersköterskor med ländryggssmärta. Intervention n = 63 Kontroll 
n = 62. Intervention: Utbildning om smärta/ergonomi och hållningsträning.  
Kontroll: Sjukhus nr 2 ordinarie vård. Effekt: Minskad smärtintensitet 
(V AS) interventionsgrupp jämfört med kontroll, p < 0,001. Ingen skillnad 
aktivitetsbegränsning (Quebeck), p=0.07.  Uppföljning: 6 månader.  Risk för 
Tompa et al. 2016 
Land: Kanada.  Studie design: Kohort med kontroll.  Kontext: Långtidsvård.  
Urval: 15 enheter.  Intervention: Medarbetare utbildade till coacher för att 
handleda kollegor i användning av taklyft.  Kontroll: Enheter som ännu inte 
implementerat programmet. Effekt: 56 % reduktion av  skadeanmälningar 
efter coaching program. Benefit-to-cost ratio 0,84. Uppföljning: Oklart. Risk 
för kvalitetsbrister: Medelhög.
Multifacetterade interventioner
Craib et al. 2007 
Land: Kanada.  Studie design: Kohort med kontroll. Kontext: Kommunal 
omsorg.  Urval: Vårdpersonal från 6 vårdhem, n = 648. Intervention: 
Multifacetterat program med träning, riskbedömning, arbetsurustning 
(minst 1 av 3).  Kontroll: Ett vårdhem utan intervention.  
Effekt: Fler arbetsskador rapporterades, men färre skador som ledde till 
frånvaro.  Uppföljning: 1 år. Risk för kvalitetsbrister: Medelhög.
Dennerlein et al. 2017
Land: USA.  Studie design: Kohort med kontroll. Kontext: Sjukhus.  Urval: 
Två sjukhus, n = 1 832 sjuksköterskor, undersköterskor och assistenter 
(33 % urval för enkäter). Intervention: Safe patient handling and 
mobilisationsprogram, engagerad ledning, processer för att tillhanda hålla 
arbetsutrustning, bedömning av patientens behov, träning.  Kontroll: Ett 
sjukhus utan intervention. Effekt: Minskning av skador, ingen minskning 
av smärta, fler säkra personförflyttningar.  Uppföljning: 1 år före resp. efter  
(skador). Enkät ca 1,5 år.  Risk för kvalitetsbrister: Medelhög.
Evanoff et al. 1999
Land: USA. Studie design: Kohort med kontroll.  Kontext: Sjukhus.  Urval: 
Undersköterskor vid ett sjukhus N = 67.  Intervention: Participatoriskt 
ergonomiskt team med undersköterska och chef, 8 timmar träning, 
veckovis möten, bedömda risker och finna lösningar, arbetsutrustning.  
Kontroll: För analys av skador: annan vårdpersonal på sjukhuset (utan 
intervention). Effekt: Minskad risk för arbetsskador och frånvaro kopplat 
till detta. Minskade muskuloskelettala besvär, ökad arbetstillfredsställelse 
och socialt stöd, minskad stress. Uppföljning: 2 år. Risk för kvalitetsbrister: 
Medelhög. 63Risor et al. 2017 
Land: Danmark.  Studie design: Kohort med kontroll. Kontext: Sjukhus. 
Urval: Två sjukhus,  sjuksköterskor, assistenter och terpeuter. Intervention, 
n = 293 . Kontroll, n =  201.  Intervention: Multikomponentprogram med 
riktlinjer, arbetsutrustning, experter, två dagars träningsprogram, 
lokala instruktörer, uppföljning veckovis.  Kontroll: Matchade enheter 
utan intervention.  Effekt: Färre patienter med aggressivt beteende, ökad 
användning av arbetsutrustning, bättre attityd och kunskap om att 
använda utrustning.  Uppföljning: 1 år. Risk för kvalitetsbrister: Medelhög.
Sezgin och Esin et al. 2018
Land: Turk iet. Studie design: Kohort med kontroll.  Kontext: Sjukhus. Urval: 
Två sjukhus, sjuksköterskor med ökad risk enligt RULA. Sjukhus A, n = 
36 Sjukhus B, n = 36.  Intervention: Ergonomisk riskhanteringsprogram, 
videoträning, utbildning, intervjuer, motivationsstrategier. Kontroll: 
Sjukhus B utan intervention? Effekt: Ingen påverkan på musukolskelettala 
symtom eller sjukfrånvaro. Ökad träningsaktivitet och minskad risk enligt 
RULA. Uppföljning: 6 månader. Risk för kvalitetsbrister:  Medelhög. 
Smedley et al. 2003
Land: England. Studie design: Kohort med kontroll. Kontext: Sjukhus. 
Urval: Två sjukhus n = 1 239 sjuksköterskor.  Intervention: Policy, 
engagerad ledning, ergonom utbildade sjuksköterskor, två dagars 
utbildning, arbetsutrustning. Kontroll: Annat sjukhus. Effekt: Prevalens av 
ländryggsbesvär i interventionsgruppen ökade med 3 % (ej signifikant).
Uppföljning: 32 månader efter enkät nr 1. Risk för kvalitetsbrister:  Medelhög.
Zadvinskis och Salsbury et al. 2010 
Land: USA.  Studie design: Kohort med kontroll. Kontext: Sjukhus. Urval: Två 
sjukhus. N = 77 sjuksköterskor. Interventionsenhet, n = 46. Kontrollenhet, 
n  = 31. Intervention: Utbildning av åtta coacher som stöd till övrig personal, 
24 timmars stöd från coacher, förändring av säkerhetskultur. Kontroll: 
Arbetsutrustning och viss träning ett år före enheten som studerades. 
Effekt: Mer frekvent användning av golvlyftar. Upplevd minskning av 
skador vid förflyttningar. Lägre kostnader för skador. Ingen skillnad 
rapporterade skador. Uppföljning: 3 och 12 månader . Risk för kvalitetsbrister: 
Hög. 64 Bilaga 3. Kvalitetsgranskning
Tabell 1. Kvalitetsgranskning med bedömning av risk för bias i 
interventionsstudier om arbetsutrustning och utbildning baserad på SBU:s 
mallar för RCT och observationsstudier
årSelektion Behandling Bedömning Bortfall RapporteringIntresse-
konfliktSamman-
fattande 
bedömning
RCT
Kraus 2002 medelhög medelhög medelhög hög medelhög medelhög medelhög
Yassi 2001 hög hög låg medelhög medelhög medelhög medelhög
Kohort med 
kontroll
Armstrong 
2017låg låg medelhög låg låg låg låg
Engst 2005 låg medelhög medelhög låg medelhög låg medelhög
Miller 2006 medelhög hög medelhög hög medelhög låg medelhög
Owen 2002 låg medelhög medelhög hög medelhög låg medelhög 65Tabell 2. Kvalitetsgranskning med bedömning av risk för bias i interven -
tionsstudier om utbildning och träning baserad på SBU:s mallar för RCT 
och observationsstudier
fattande 
bedömning
RCT
Alexandre 
2001hög hög medelhög låg medelhög låg medelhög
Chanchai 
2016medelhög hög medelhög låg hög låg medelhög
Jakobsen 
2018låg medelhög medelhög medelhög låg låg låg 
Jaromi 2018 låg medelhög låg låg medelhög låg låg
Jensen 2006 medelhög medelhög medelhög medelhög medelhög låg medelhög
Rasmussen 
2016låg medelhög låg medelhög låg låg låg
Rasmussen 
2015låg medelhög låg medelhög låg låg låg
Warming 
2008låg medelhög låg medelhög medelhög låg medelhög
Kohort med 
kontroll
Best 1997 låg medelhög hög hög medelhög låg medelhög
Black 2011 hög medelhög medelhög hög medelhög låg medelhög
Fanello 2002 hög hög hög medelhög medelhög låg hög
Hartvigsen 
2005låg medelhög medelhög låg medelhög låg medelhög
Kindblom-
Rising 2011medelhög medelhög hög hög medelhög låg medelhög
Lim 2011 medelhög medelhög medelhög medelhög medelhög låg medelhög
Shojaei 2017 låg medelhög medelhög låg medelhög låg medelhög
Tompa 2016 medelhög medelhög medelhög låg medelhög låg medelhög 66Tabell 3. Kvalitetsgranskning med bedömning av risk för bias i 
interventionsstudier om multifacetterade interventioner baserad på SBU:s 
mallar för observationsstudier*
fattande 
bedömning
Kohort med 
kontroll
Craib 2007 medelhög hög medelhög medelhög medelhög låg medelhög
Dennerlein 
2017medelhög medelhög medelhög medelhög medelhög låg medelhög
Evanoff 1999 hög hög medelhög medelhög medelhög låg medelhög
Risor 2017 låg medelhög medelhög medelhög medelhög låg medelhög
Sezgin 2018 låg medelhög medelhög låg medelhög låg medelhög
Smedley 
2003medelhög medelhög medelhög medelhög medelhög låg medelhög
Zadvinskis 
2010medelhög medelhög hög hög medelhög låg hög
*Inga RCT-studier identifierades 67 av.se
Arbetsmiljöverket | 112 79 Stockholm | Telefon 010-730 90 00 | av.se

Occupational safety and health|Psychological stress|Swedish Agency for Health Technology Assessment and Assessment of Social Services

• ARBETSMILJÖ ~VERKET 
Digital arbetsmiljö
 Rapport  2015:17    
 Digital arbetsmiljö
 
Jan Gulliksen, Ann Lantz och Åke Walldius 
KTH 
Bengt Sandblad och Carl Åborg 
Uppsala universitet    ISSN: 1650-3171
Omlagsfoto: Ivan Tykhyi / Mostphotos
 Tryck: Elanders Sverige AB 2015
   
 Innehåll
 
Inledning 7

Uppdraget, metod och innehåll 10

Syfte 11

Metod och genomförande 13

Läsanvisningar 14

Begrepp och definitioner 15

Användarcentrerad systemdesign 15

Användare 15

Användargränssnitt 15

Användbarhet 15

Digital arbetsmiljö 15

Digital kompetens 16

Digitalisering 16

Ergonomi 17

It-skyddsronder 17

Kognition 17

Kognitiv ergonomi 17

Kognitiva arbetsmiljöproblem 18

Arbetslivets digitalisering – förr, nu och i framtiden 19

Digitalisering och digital kompetens 21

Digitalisering av arbetslivet 23

Exempel på digitalisering av arbetslivet 24
 
Det digitala kassaarbetet 24
 
Den digitala sjukvården 25

Digital arbetsmiljö och hälsa 27

Hälsa 27

Arbetsmiljöfaktorer 28

Informationsöverflöd 29

Teknikproblem 29

Införandeproblem 30

Digitalt arbete och stress 31

Krav-kontroll-stödmodellen 32

  Kategorisering av arbetsmiljöfaktorer och arbetsmiljöproblem 35

Fysisk arbetsmiljö 35

Psykosocial arbetsmiljö 36

Kognitiv arbetsmiljö 37

Kognitiva arbetsmiljöproblem – KAMP 38
 
Onödiga kognitiva belastningar och avbrott i tankegången 39
 
Orienteringsproblem och bristande överblick 40
 
Beslutsfattande 40
 
Onödig belastning på arbetsminnet 41
 
Svårigheter att identifiera och tolka informationsmängder 41
 
Problem med tidskoordinering av värden 41
 
Problem med olika systemmoder 42
 
Arbetsprocesserna blir styrda 42
 
Dåligt stöd för lärande 43
 
Många icke integrerade informationssystem 43
 
Automationsproblem 43

Användbarhet och användarcentrerad utveckling 45

Människa-datorinteraktion 45

Användbarhet och användarupplevelser 45

Tillgänglighet 46

Utvecklingsprocessen 47

Användarcentrerad systemdesign 47

Beställarkompetens 49

Verksamhetsutveckling vs. systemutveckling 49

Införandeproblematiken 50

Rollen som användbarhetsexpert 51

Lagar och förordningar 52

Arbetsmiljölagen 52

AFS 1998:05 52

Standarder som stöd vid insatser för förbättrad digital arbetsmiljö 55

Några viktiga standarder 55

Litteraturöversikt 57

Introduktion och metod för litteraturstudien 57

Resultat av litteraturstudien 58
 
Digitalisering 58
 
Digital arbetsmiljö 58
 
Kognitiva aspekter på arbetsmiljö 60
 
Metod för studie av framtida arbete och arbetsplats 61
 
Teoretiska bidrag 62
 
Diskussion av litteraturstudien 63

  Översikt över finansiärer och finansierade forskningsprojekt i Sverige 65

Forte 66

Stressforskningsinstitutet 68

AFA 69

VINNOVA 70

Bransch- och teknikspecifika exempel 73

Digitala arbetsmiljöer i vård och omsorgsarbete 73

Digitala arbetsmiljöer i ärendehanteringsarbete 74

Digitala arbetsmiljöer i call center-verksamhet 74

Digitala arbetsmiljöer i processindustri och kontrollrum 75

Förändringsarbete med fokus på den digitala arbetsmiljön 78

Ett ekonomiskt perspektiv på värdering 
 av it, arbetsorganisation och utbildning 79

Traditionen av partsgemensamt förändringsarbete 
 
Skandinavisk modell för användarmedverkan 
 kring it och organisation 80

blir internationell förebild 81

Nationella FoU-satsningar på arbetslivets it-användning 81

Två initiativ från fackföreningsrörelsen kring it och arbetsmiljö 82

It-skyddsronder 84

Digitaliseringen som ny utmaning i det lokala arbetsmiljöarbetet 85

Prevents initiativ inom området it-stress i arbetslivet 86

Diskussion och slutsatser 88

Förslag till åtgärder och ansvar 91

Referenser 94

Bilaga 1

Fackförbundens kartläggningar av den digitala arbetsmiljön 105

Kostnader för förlorad arbetstid 107

Sammanfattning av enkätsvaren 107

Undersökningens slutsatser 108

Bilaga 2 
 Relevanta ISO-standarder 110

Övergripande standarder 110
 
SS-ISO 26000:2010 Vägledning för socialt ansvarstagande 110
 
SS-EN ISO 26800 Ergonomi 
 – Allmänna riktlinjer, principer och begrepp 111
 
ISO 27500 (DIS) Den användarcentrerade organisationen 
 – Bakgrund och allmänna principer 111

5    
   
 Standarder för förstudier 112
 
ISO 9241-11 (1998): Ergonomiska krav på kontorsarbete med 
 
ISO 9241-210: 2010 Användarcentrerad design 
 
ISO 9241-220 Ergonomics of human-system interaction 
 bildskärmar (VDTs) – Del 11: Riktlinjer för användbarhet 112
 
ISO CD2 9241-11: Användbarhet: definitioner och begrepp 113
 
för interaktiva system 114
 
– Part 220: Processes for enabling, executing and
 
assessing human-centred design within organizations 115

Standarder för förfrågningsunderlag 115
 
ISO 20282-2 Användbarhet av konsumentprodukter 
 
EN 301549 Tillgänglighetskrav lämpliga vid 
 och produkter i offentlig miljö – Del 2: Summativ testmetod 115
 
offentlig upphandling av IKTprodukter och -tjänster i Europa 116

Standarder för anbudsprövning, 
 kontrakt, införande och uppföljning 117
 
ISO/IEC 25022 Systems and software engineering 
 – Systems and software Quality Requirements and Evaluation 
 (SQuaRE) – Measurement of quality in use 117
 
ISO/IEC 25023 Systems and software engineering – Systems 
 and software Quality Requirements and Evaluation (SQuaRE) 
 – Measurement of system and software product quality 118
 
ISO/IEC 25066 Systems and software engineering – Systems and 
 software Quality Requirements and Evaluation (SQuaRE) – 
 Common Industry Format for Usability – Evaluation Report 118

Bilaga 3

Av Forte/FAS finansierade projekt 120

6   
 
 Inledning
 
Digitaliseringen är en av de mest samhällsomvälvande processerna 
sedan industrialiseringen. Särskilt har den påverkat förhållandena i arbetslivet eftersom olika former av informations- och kommunika­tionsteknologi (ikt eller it) har gjort att verksamheter och arbetsupp­gifter samt kraven på kompetens och arbetsorganisation har behövt förändras i grunden. Betydelsen av de digitala stödsystemen ökar och arbetsmiljön blir i allt större utsträckning en digital arbetsmiljö. Då allt fler utför allt mer av sina arbetsuppgifter med hjälp av digita ­
la verktyg blir den digitala arbetsmiljön dominerande. 
Såväl de datorsystem man använder sig av i arbetet som de 
processer enligt vilka dessa kravställs, upphandlas, utformas, ut ­vecklas, införs och utvärderas har stor inverkan på arbetet och på arbetsmiljön. Arbetsmiljöverkets rapport över arbetsmiljöstatistik 2013 (Arbetsmiljöverket 2014a), som bygger på SCB-statistik, visar att digitaliseringen av arbetslivet omfattar merparten av alla arbets­miljöer idag. Läkare och sjuksköterskor måste förlita sig på digitala stödsystem, hemtjänstpersonalen använder digitala hjälpmedel för att planera och föra bok över sitt arbete, biljettförsäljning och kas­saarbete sker i ökande utsträckning med automatiserade självbetjä­ningssystem, och avancerad produktion och tillverkning vore omöj ­lig att genomföra utan digitaliserad teknik. Många är för sitt arbete helt beroende av digital teknik. Statistiken visar till exempel att • 78 procent av alla yrkesverksamma i Sverige använder personda ­tor i sitt arbete. Andelen kvinnor är något större än andelen män. 
• 45 procent använder dator mer än halva arbetsdagen. Vad gäller PC-användare är det 58 procent som använder dator mer än halva arbetsdagen. 
• 20 procent (för PC-användare 25 procent) använder persondator i stort sett hela tiden. 
I denna kartläggning tar man inte upp användning av annan digital teknik än ”persondatorer”, varför den totala andelen som arbetar med digitala verktyg torde vara högre. En allt större del av de yrkes­verksamma är fullständigt beroende av de digitala verktygen. En handläggare på en statlig myndighet, en processövervakare i kom­plex industriell produktion eller en rådgivare på banken kan spende­ra i stort sett hela sin arbetsdag framför datorn. Jämfört med tidigare 
7   
  
 kartläggning år 2011 är siffrorna för 2013 något högre och siffrorna 
ökar för varje år. Givet detta är det av allra största betydelse att ar ­betsverktygen stödjer arbetet på ett bra sätt och inte ger problem av olika art. Datasystemen måste vara utformade och anpassade både till arbetsuppgifterna och till de människor som ska utföra dessa och speciellt viktig är anpassningen till deras kognitiva förmågor och begränsningar. 
Utan tvekan har digitaliseringen bidragit till väldigt mycket 
positivt. Med den digitala teknikens hjälp har det blivit möjligt att utföra och utveckla verksamheter och arbetsuppgifter på ett helt nytt sätt. Den digitala teknikens möjligheter att skapa, bearbeta, lagra och kommunicera information har inneburit en revolution inom många yrken, där gamla arbetsuppgifter helt eller delvis kommit att ersättas med digital teknik och andra helt nya arbeten har uppstått i digita­liseringens kölvatten. Bankernas kamrerer som tidigare tjänstgjorde som medborgarnas transaktionshanterare har i stället kommit att ersättas med personliga ekonomiska rådgivare. Bilprovningens test av bilar har förändrats från att vara en syssla för en bilmekaniker till att vara ett arbete där man ska kunna hantera datoriserade analyser av avgasrening och bromskapacitet. I många fall har effekterna på arbetsmiljö, produktivitet, kvalitet och säkerhet varit mycket positi­va eftersom många av de arbetsuppgifter som försvunnit har varit tunga, enformiga eller farliga. 
Samtidigt ser man en problembild som till viss del kan kopplas till 
digitaliseringen. Samma statistik som ovan visar till exempel att • 35 procent av alla i arbetslivet rapporterar att de har ont i övre delen av ryggen eller nacken varje vecka 
• 29 procent rapporterar att de varje dag sitter still i sitt arbete mer än två timmar i sträck och 7 procent i mer än 4 timmar i sträck 
• 40 procent upplever sig ha ett så stressigt arbete att man inte hinner prata eller tänka på annat än arbetet under mer än halva arbetsdagen 
• 43 procent upplever att de för det mesta inte, eller aldrig, kan be ­stämma när olika arbetsuppgifter ska göras. 
Det har visat sig mycket svårt att tydligt koppla upplevda och mani­festerade problem till specifika orsaker. Det finns dock en rad olika forskningsprojekt och andra större kartläggningar, främst av fackliga organisationer, som pekar på tydliga orsakssamband mellan å ena sidan den höga användningen av digitala hjälpmedel och bristande användbarhet i it-stöden, och å andra sidan upplevelsen av besvär och ohälsoproblem till följd av den ökade digitaliseringen. Så även 
8  om det är svårt att exakt fastställa sambanden är det tydligt att fak­
torer i den digitala arbetsmiljön förorsakar och bidrar till upplevda besvär och hälsorisker. Digitala arbetsmiljöproblem blir därför allt mer betydelsefulla att studera, förstå, åtgärda och förebygga. 
De som ansvarar för genomförandet av arbetsmiljöinspektioner 
ute i verksamheter måste i större utsträckning få kunskap om, och ett uttalat större ansvar för att också genomföra inspektioner av, digitala arbetsmiljöer. Idag ligger fokus i mycket större utsträckning på att inspektera fysisk arbetsmiljö och genomföra traditionella skyddsronder än att säkerställa kvaliteten i den digitala arbetsmil­jön, beroende på traditionen i yrket och tillgänglig kompetens och metoder. It-systemutvecklingsprojekt måste i större utsträckning beakta vilka arbetsmiljökonsekvenser som systemen kan förväntas ge och motverka och förhindra negativa sådana redan i utvecklings- och införandeprojektet. Eftersom det i stor utsträckning saknas specifika metoder för att beakta arbetsmiljökonsekvenser i systemut­vecklingsprojekt krävs nya metoder och rutiner för detta. Dessutom måste ansvariga myndigheter tydligare få i uppdrag att följa upp även digitala arbetsmiljöer och arbetsmiljöproblem. 
Digitaliseringen kan innebära så mycket positivt för arbetslivet, 
såväl för de yrkesverksamma som för organisationer, verksamheter och tredje part. Ska den fulla potentialen av ny teknik i arbetslivet kunna utnyttjas, så måste man ställa mycket högre krav än idag på användbarhet, tillgänglighet och en god arbetsmiljö. Ansvaret för detta vilar på flera olika parter. 
Denna kartläggning avser att kartlägga kunskapsläget vad av­
ser digitala arbetsmiljöer och digitala arbetsmiljöproblem, med ett särskilt fokus på svenska förhållanden. I arbetet har en avgränsning gjorts på så sätt att det är de kognitiva aspekterna som beskrivs. Digital arbetsmiljö handlar även om andra aspekter, men här fokuse­ras på de kognitiva i vid mening. Förutom att beskriva och analysera problemen försöker rapporten även att peka på möjliga lösningar samt visa på var olika ansvar för åtgärder kan ligga. 
9   Uppdraget, metod och innehåll 
 
Följande kartläggning har tagits fram av forskare vid KTH och Upp­
sala universitet i syfte att kartlägga kunskapsläget med avseende på digitala arbetsmiljöproblem i arbetslivet. Sådana problem blir idag vanliga, då allt mer arbete görs med hjälp av digitala stödsystem. Olika undersökningar, bland annat genomförda av olika svenska ar­betstagarorganisationer vilket ska beskrivas mer senare i rapporten, pekar på att problemen ökar och att detta får en rad negativa effek­ter, för individer, grupper och verksamheter. 
Med digitala arbetsmiljöproblem menas sådana problem för in­
divider och grupper, som uppstår i ett specifikt arbetssammanhang som en följd av ett digitaliserat arbete eller en pågående digitali­sering av arbetet och dess stödsystem. Problemen uppstår genom att de digitala arbetsverktygen inte är utformade så att de stödjer människor och verksamheter på ett tillräckligt bra sätt och inte införts i verksamheten på ett välplanerat sätt. Effekterna av digita­la arbetsmiljöproblem är dels negativ påverkan på individen som belastningar, stress och ohälsoproblem, dels negativ påverkan på organisationen och på verksamheternas effektivitet. Effekterna rör olika fysiska, psykosociala och kognitiva aspekter på arbetsmiljön. Det finns en arbetsmiljölagstiftning genom främst arbetsmiljölagen och Arbetsmiljöverkets föreskrifter, som är relativt tydlig när det gäller digitala arbetsmiljöproblem, men tillämpningen av denna lag är bristfällig. 
10   
 Syfte
 
Syftet med denna kartläggning är tvådelat. Dels definierar och av­
gränsar den begreppen, beskriver problembilden och vad problemen består av, hur de kan förstås, hur de uppkommer och vilka effekter­na är, dels pekar den framåt mot åtgärder som kan bidra till pro­blemens lösningar och därigenom bidra till arbetslivets utveckling mot hållbara och effektiva arbeten. Detta senare behövs för att den digitala teknikens fulla potential till positiva förändringar ska kunna utnyttjas. 
Samhällets digitalisering i stort skapar helt nya möjligheter till 
förbättringar och utveckling, men kan också vara en orsak till digita­la arbetsmiljöproblem. Därför måste denna kartläggning relatera till samhällets digitalisering. 
Samhällelig digitalisering är den samhälls- och människoomvälvande process som gradvis blir allt svårare att över huvud taget särskilja från någon del av livet. Det innebär att individer och organisationer kan kommunicera och utbyta information med andra människor, organisa­tioner och sin omgivning på helt nya sätt. Digitaliseringen och använd­ningen av it-baserade lösningar kan bidra till att öka tillgängligheten och effektiviteten både hos företag och hos offentlig förvaltning. (Digitaliseringskommissionen SOU 2014:13) 
Kartläggningen beskriver kunskap om arbetsmiljöeffekterna av di­gitaliseringen av arbeten och arbetsprocesser samt av användningen av it-system i arbetet, t.ex. datorer, mobila enheter, tekniska styrsys­tem, automatiseringar m.m. Den beaktar huvudsakligen arbetslivets digitalisering, men det är oundvikligt att även beröra den gränslös­het mellan arbetsliv och livet i övrigt som idag blir alltmer påtaglig. 
Kartläggningen beskriver också arbetsmiljöaspekter som aktuali­
seras vid it-relaterade förändringsprocesser såsom förnyade arbets­processer, kravställande, upphandling, utveckling, införande och användarstöd. Digitaliseringen tenderar också att driva upp tempot i arbetet genom att verksamhetens krav på effektivitet och uppfölj­ning hela tiden ökar och möjligheterna till att jobba hemifrån eller på annan plats ökar i och med de bärbara digitala verktygen, något som i sig ger problem. Detta har beskrivits som att man ”alltid är upp­kopplad” och som ”det gränslösa arbetet”. 
11  Fokus i kartläggningen ligger på kognitiva belastningar, dvs. hur 
de digitala systemens egenskaper påverkar människans möjligheter 
att använda sina förmågor, kunskaper och erfarenheter för att utföra sina arbetsuppgifter. Särskilt studeras negativa effekter, som oba­lans mellan krav och möjligheter samt andra förhållanden som kan orsaka stress i arbetet (Karasek och Theorell 1990). Skälet till detta är att digitaliseringen leder till nya arbetsmiljöproblem som ofta har samband med kognitiva belastningar (Allvin m.fl. 2006, Melin 2008). 
För vissa grupper i arbetslivet kan problemen bli extra påtagliga. 
För äldre personer och personer med funktionsnedsättningar kan digitalisering, om rätt genomförd, ge bättre möjligheter i arbetslivet, men om den genomförs utan att man beaktar dessa användargrup­per kan det leda till nya hinder. Likaväl som att beskriva kunskap om problemen är det viktigt att hitta kunskap om möjligheter och ge positiva exempel. Kunskap om digitaliseringens positiva potential framhålls. 
12   
 
 Metod och genomförande
 
Arbetet har genomförts genom att vi först samlat in det material, av 
vetenskaplig och annan art, som finns tillgängligt sedan tidigare från olika källor. Detta har skett på följande sätt: • Litteraturstudier av akademisk och annan litteratur, publicerad forskning, etc. har genomförts och metoden för litteraturstudien redovisas i anslutning till beskrivningen av denna. 
• En kartläggning av vad som gjorts och producerats av myndighe­ter, fackförbund, företag, organisationer, arbetsgivarorganisationer, lagstiftare, etc. har genomförts. Materialet från dessa är omfattan­de och vissa avgränsningar och urval baserade på kvalitet, an­vändning och spridning av dessa resultat har gjorts. 
• En kartläggning av relevanta lagar, regelverk, standarder etc. inom området. 
• En genomgång av relaterade forsknings- och utvecklingsprojekt som finansierats av främst Forskningsrådet för Arbetsliv och socialveten ­
skap (FAS)/Forskningsrådet för hälsa, arbetsliv och välfärd (Forte), men även andra forskningsfinansierande organisationer, till exempel AFA Försäkrings forsknings- och utvecklingsprogram, Vetenskaps ­
rådet (VR) och Sveriges innovationsmyndighet (VINNOVA), har genomförts utifrån på nätet tillgängliga projektkataloger. 
• Intervjuer och samtal med personer med omfattande kunskaper inom området har genomförts både nationellt och internationellt i syfte att utöka kunskapsmängden om området. Resultaten av intervjuerna redovisas inte separat utan har sammanflätats med materialet genom litteraturreferenser och analyser. Intervjuerna har också i stor utsträckning förstärkt våra avslutande reflektio ­
ner och slutsatser. Totalt har sex personer med lång erfarenhet av forskning inom områdena it-användning, arbets- och yrkesmedi­cin, stressforskning och arbetsmiljö, främst med en beteendeveten ­skaplig inriktning, intervjuats. 
• Några korta exempel ges på kartläggningar och analyser från olika arbetsdomäner som vårdarbete, administrativt arbete och process ­styrning. 
Därefter har det insamlade materialet analyserats och sammanställts. Baserat på detta har kunskapsläget tolkats och dess styrkor, svaghet­er och eventuella kunskapsluckor beskrivits. Slutligen ges rekom­
13  mendationer om vad som kan och bör åtgärdas och hur, samt vilka 
viktiga ansvarområden för framtida åtgärder man kan identifiera. 
Läsanvisningar 
Rapporten är omfattande, både vad avser det material som täckts och dess tvärvetenskapliga bredd. Även om rapporten skrivits för att kunna läsas i sin helhet har den strukturerats så att man ska kunna läsa och ta del av valda delar utifrån sina intressen och behov. Först ges en introduktion och motivation till rapportens innehåll och avgränsningar. Därefter beskrivs uppdraget och den metod som använts för kartläggning och analys. I de därpå följande kapitlen återfinns begreppsdefinitioner samt en kort överblick över digital arbetsmiljö ur såväl ett historiskt som ett nutida och framtidsorien­terat perspektiv. En mer utförlig diskussion av digital arbetsmiljö och hälsa följer tillsammans med en beskrivning av vilka olika typer av arbetsmiljöproblem som kan observeras. Ett kapitel ger sedan en kort introduktion till användbarhet och användarcentrerad utveck­ling samt människa-datorinteraktion. Därefter redovisas existerande lagar och förordningar med relevans för digital arbetsmiljö samt en översikt över några viktigare standarder. Ytterligare standarder beskrivs i en särskild bilaga. Sedan följer en omfattande genomgång av den vetenskapliga litteraturstudien som genomförts, tillsammans med en diskussion över resultatet av denna.  Ett kapitel redovisar en genomgång av i Sverige finansierade forsknings- och utveck­lingsprojekt inom området. Därefter ges några korta bransch- och teknikspecifika exempel. Sedan följer en genomgång av olika orga­nisationers förändringsarbeten vilka bedrivits kopplat till digital ar­betsmiljö. De avslutande kapitlen innehåller en diskussion, slutsatser och en redovisning av de åtgärder som fordras för att förbättra den digitala arbetsmiljön i arbetslivet samt var man kan se att ansvaret för detta ligger.  
14  Begrepp och definitioner
 
Användarcentrerad systemdesign 
Användarcentrerad systemdesign är en process som fokuserar på an­
vändbarhet genom hela utvecklingsprocessen och vidare genom hela systemets livscykel (Gulliksen m.fl. 2003). Den baseras på ett antal nyckelprinciper, se avsnittet om användarcentrerad systemdesign. 
Användare 
Person som interagerar med en digital produkt eller ett digitaliserat system inom ramen för sin yrkesutövning (en anpassning av defini ­
tionen i ISO 9241-110). 
Användargränssnitt 
Alla komponenter i ett interaktivt system (maskin eller program­vara), som ger användaren information och kontrollmöjligheter för att utföra specificerade uppgifter med det interaktiva systemet (ISO 9241-110). 
Användbarhet 
Den utsträckning till vilken en produkt kan användas av specifika användare för att uppnå specifika mål med effektivitet, ändamålsen­lighet och tillfredsställelse i ett specifikt användningssammanhang (ISO 9241-11). 
Digital arbetsmiljö 
Den arbetsmiljö, med dess problem och möjligheter av såväl fysisk, psykosocial som kognitiv art, som blir resultatet av att arbetets stöd­system och verktyg digitaliseras. 
Not: Det finns andra som tidigare på olika sätt försökt definiera 
15  begreppet ”digital arbetsmiljö”. När fackförbundet Vision använder 
begreppet digital arbetsmiljö menar de alla kognitiva arbetsförhållan­den, där människor interagerar med eller är beroende av digitala sys­tem. Vision avgränsar den digitala arbetsmiljön till att avse samspelet mellan arbetstagare och digitala verktyg som används vid utförande av arbetsuppgifter. Även det ergonomiska samspelet mellan männ ­
iskan och maskinens hårdvara, tangentbord och skärmar läggs in i begreppet. Även perspektiv som handlar om integritet, kontroll och övervakning genom exempelvis it-systemens logg och GPS-tracking behandlas alltmer inom en bred definition av begreppet digital ar ­
betsmiljö. Det är viktiga och aktuella frågor, men berörs till exempel inte i Visions rapport om digital arbetsmiljö ”It i välfärdens tjänst”. 
Digital kompetens 
Digital kompetens utgörs av i vilken utsträckning man är förtrogen med digitala verktyg och tjänster samt har förmåga att följa med i den digitala utvecklingen och dess påverkan på ens liv. Digital kompetens innefattar: kunskaper att söka information, kommunicera, interagera och producera digitalt, färdigheter att använda digitala verktyg och tjänster, förståelse för den transformering som digitaliseringen inne ­
bär i samhället med dess möjligheter och risker, samt motivation att delta i utvecklingen. (Digitaliseringskommissionen, SOU 2015:28) 
Digitalisering 
Digitaliseringskommissionen definierade begreppet digitalisering i delbetänkande SOU 2014:13. Här lyftes såväl informationsdigitali­sering som samhällelig digitalisering fram. Med informationsdigita­lisering avses den process där analog information transformeras till digital information. Det innebär att informationen blir strukturerbar, sökbar och tillgänglig genom digitala kanaler. 
Samhällelig digitalisering är den förändring av verksamheten, 
teknikanvändningen och de affärsmässiga förutsättningarna som uppkommer genom de nya möjligheter som tekniken ger, som ofta kan ha en disruptiv och oväntad effekt. Det är en förändring som är snabb och ofrånkomlig och som kan få till följd att branscher föränd­ras i grunden, nya områden uppkommer och förändringsobenägna verksamheter marginaliseras eller slås ut. (Digitaliseringskommis­sionen, SOU 2014:13) 
16  Ergonomi 
En användbar definition av ergonomi är den från internationella er ­
gonomiorganisationen IEA (www.iea.cc). Den svenska ergonomiorga ­
nisationen EHSS, Ergonomi och Human Factors Sällskapet i Sverige 
(www.ergonomisallskapet.se), har översatt den på följande sätt: 
Ergonomi är ett tvärvetenskapligt forsknings- och tillämpnings­
område som i ett helhetsperspektiv behandlar samspelet männ­iska-teknik-organisation i syfte att optimera hälsa och välbefinnande samt prestanda vid utformning av produkter och arbetssystem. 
It-skyddsronder 
Ett verktyg för att förbättra den lokala digitala arbetsmiljön. En uppföljning av den digitala arbetsmiljön för en medarbetare genom­förd i samverkan mellan medarbetare och systemleverantörer på den lokala arbetsplatsen. Kan ses som en utvecklad del av det syste­matiska arbetsmiljöarbetet på en arbetsplats. En it-skyddsrond kan genomföras ungefär som en vanlig skyddsrond, men med fokus på it-miljön, inklusive frågor om användbarhet, säkerhet, fysisk miljö, teknik, kommunikation, utbildning m.m. 
Kognition 
Den del av psykologin som behandlar de mentala processer som an­vänds när vi tänker, till skillnad från emotion, som handlar om hur vi känner. Kognitiv psykologi studerar bl.a. perception, uppmärk­samhet, minne, inlärning, beslutsfattande och problemlösning. 
Andra definitioner av kognition har även inkluderat t.ex. emotion 
(Karlsson m.fl. 2014) och vad som inom fältet för människa-datorin ­
teraktion kallas för användarupplevelse (se t.ex. Preece m.fl. 2015). 
Kognitiv ergonomi 
Kognitiv ergonomi definieras som läran om anpassning av arbete, arbetssystem och arbetsmiljö till människans kognitiva behov och förutsättningar. Kognitiv ergonomi ägnar uppmärksamhet åt bl.a. mental arbetsbelastning, arbetsrelaterad stress och människa-ma­skininteraktion. IEA (The International Ergonomics Association) de­
17  finierar Cognitive ergonomics som: “Cognitive ergonomics is concer­
ned with mental processes, such as perception, memory, reasoning, and motor response, as they affect interactions among humans and other elements of a system”. 
Kognitiva arbetsmiljöproblem 
Problem som uppstår när egenskaper i arbetssituationen hindrar människan från att utnyttja sin kognitiva förmåga (kunskaper och färdigheter) för att utföra arbetsuppgifterna på ett effektivt och sä­kert sätt. Sådana egenskaper kan vara en dålig arbetsorganisation el­ler ett gränssnitt med bristande användbarhet (Sandblad m.fl. 1992). 
18    Arbetslivets digitalisering
 
– förr, nu och i framtiden
 
Datorer började redan tidigt under 1950-talet att användas inom ar­
betslivet. I ett projekt, Från matematikmaskin till it , genomfört 2005– 
2009, har Tekniska museet i samarbete med Dataföreningen i Sverige och Avdelningen för teknik- och vetenskapshistoria vid Kungliga Tekniska Högskolan (KTH) beskrivit såväl den tidiga tekniska ut­vecklingen som tillämpningarna (Lundin 2009). 
De tidiga datorerna, eller datamaskinerna som de kallades, använ­
des så gott som uteslutande av experter eller speciella operatörer. Den direkta användningen av datorerna var krånglig och fordrade specialkunskaper om datorerna och operativsystemen. När det handlade om tillämpningar inom arbetslivet, som t.ex. inom ban­ker, försäkringsbolag, sjukvård eller skattemyndigheter, vilket är exempel på verksamheter där man var tidigt ute med att använda den nya tekniken, så var användningen till allra största del indirekt. Själva datorerna hanterades av dataoperatörer, medan underlaget för beräkningar och datalagring togs fram av handläggare som i sin tur lämnade detta till personer, stansoperatriser, som överförde datau­nderlaget till hålkort. Hålkorten lästes in, processades och resultatet kom ut från radskrivare och kunde sedan överlämnas till dem som skulle ta del av resultatet. 
Tekniken utvecklades så småningom, men det dröjde en bra bit 
in på 70-talet innan man såg datorsystem av en annan art. Först då kunde man använda sig av bildskärmsterminaler för att mata in data och utskrifterna kunde också läsas direkt på bildskärmen. Datorkraften fanns i stora centraldatorer. Användningen av datorer för olika slags arbetsuppgifter blev snabbare, och man kunde arbeta mer interaktivt med datorerna. Den dialog som man kunde ha via bildskärmarna var ganska enkel. Bildskärmar med möjlighet till grafik var mycket ovanliga och användes bara i speciella samman ­
hang. Det skulle dröja ganska länge innan man kunde använda sig av lokal datorkraft och av grafiska användargränssnitt av den typ vi är vana vid idag. I mitten av 70-talet utvecklades de första kommer­siella persondatorerna, arbetsstationerna, personal computing (PC), men de kostade en förmögenhet och fick ingen större spridning då. Man tog den teknik man hade för given, även om det redan då fanns 
19  de som pratade om problem med användning av datorer och om ar­
betsmiljöproblem. Det var inte så mycket forskarna utan de fackliga organisationerna som engagerade sig, delvis av oro för att bli av med jobben men främst av arbetsmiljöskäl. Man var orolig för att arbete vid bildskärmar skulle vara ett hälsoproblem. 
Fortfarande var det inte så vanligt att man arbetade direkt med 
datorer i sitt arbete. På kontor av olika art kunde det förekomma, men då var det vid bildskärmar mot en stordator. Det var först under senare delen av 1980-talet och under 1990-talet som användningen av datorer i arbetslivet ökade kraftigt. Utvecklingen gick olika fort inom olika branscher fram till den situation vi ser idag, då i princip alla i arbetslivet kommer i kontakt med datorer och digital teknik. Idag arbetar cirka 30 procent av alla i arbetslivet hela sin arbetsdag med digital teknik. Utan tekniken finns inget arbete. 
Även i andra avseenden har det skett stora förändringar. Den di­
gitala tekniken har möjliggjort nya former för arbetets organisering och arbetsplatsernas utformning. Distansarbete, flexibla kontor, mo­bilt arbete och virtuella organisationer (Andriessen och Vartiainen 2006) är sådana exempel. Idag talar vi om aktivitetsbaserade arbets­platser m.m. Trender som lean management och new public manage­
ment hade inte varit möjliga utan att datoriseringen möjliggjort dess genomförande, på gott och på ont. Digitaliseringen har även medfört andra omfattande förändringar i arbetslivet, med klara kopplingar till arbetsmiljö. Ett sådant exempel är utvecklingen av ”administra­tionssamhället”, det vill säga en ökning av administrativa uppgifter för de flesta i arbetslivet (Forssell och Ivarsson Westerberg 2014, Ivarsson Westerberg och Forsell 2014). 
Idag ser vi en snabb utveckling av teknik och metoder som lig­
ger till grund för en mängd förändringstrender. Datortekniken har kommit att bli allt mer mobil. Det normala har kommit att bli att yrkesverksamma personer i större utsträckning arbetar i mobila mil­jöer med mobiltelefonistöd och bärbara datorer eller läsplattor. Data har i allt större utsträckning förpassats till ”molnet” och man kan med flera olika system eller produkter få tillgång till samma digitala arbetsmiljö oberoende av plats. Nya tekniker som internet of things, platsspecifika system, virtuella verkligheter etc. skapar helt nya för ­
utsättningar för arbete. Verksamheterna har givetvis behövt anpassa sig i större utsträckning till denna utveckling genom att möjliggöra ett mer mobilt arbete som kräver mindre av manuell pappershante­ring och som också i mindre utsträckning binder operatören till en kontorsarbetsmiljö. En utbyggnad av mobila och trådlösa nätverk möjliggör arbete lite varstans, på caféer, restauranger och hotell, 
20  på tåg och andra transportmedel och även i hemmet. Enkelheten i 
att starta sitt arbete har lett till en flytande gräns mellan arbete och fritid; tekniken används både för arbetsrelaterade uppgifter och fritidssysselsättningar. En bärbar dator, läsplatta eller mobiltelefon har kommit att bli det redskap som många även använder för musik, bankaffärer, näthandel eller sociala kontakter. Till och med själva definitionen av vad arbete är kommer att behöva förändras i grun­den. Den traditionella synen på arbete är i stort sett det som tidigare definierades som lönearbete. Se Bodil Jönssons bidrag i SOU 2015:65 (Digitaliseringskommissionen 2015:65). 
Vi ser också hur en allt mer miljömedveten hållbarhetstrend på­
verkar arbetet. Ett exempel på detta är den delnings- eller nyttjande­ekonomi som sprider sig, där man i större utsträckning vill skapa ett resurseffektivt utnyttjande av teknik och artefakter genom att flera delar på en resurs. De tydligaste exemplen på detta är framväxten av tjänster som airbnb eller über som i grunden förändrar verksamheter inom hotell- och taxinäringarna. Inom kort kommer man säkerligen att se detta också påverka andra typer av arbeten. Mer om dessa och andra utvecklingstrender står att läsa i digitaliseringskommissionens antologi SOU 2015:65. 
Digitaliseringen omnämns nu som en av de nya revolutionerande 
trenderna som med all sannolikhet kommer påverka vårt liv i lika stor utsträckning som industrialiseringen gjorde. Digitaliseringen innebär att verksamheter i grunden förändras. Banksektorn, post­verksamhet, resebyråbranschen eller musikindustrin är några tyd­liga exempel på verksamheter som genomgått stora förändringar under de senaste 20 åren. Detta har påverkat inte bara människans vardagsliv utan i stor utsträckning också de arbeten som utförs inom sektorn. Dessa branscher är bara exempel, de allra flesta branscher kommer att behöva förändras i grunden till följd av digitaliseringen (Fölster 2015, Frey och Osborne 2013). Utbildningsväsendet föränd­ras givet av att datorn blir mer användbar i det pedagogiska arbetet. Utbildning kan i större utsträckning ske på distans, vilket leder till en ökad globalisering och internationalisering, vilket i sin tur ökar behovet av att utveckla sin digitala kompetens. 
Digitalisering och digital kompetens 
Digitalisering innebär att digital kommunikation och interaktion mellan människor, verksamheter och saker blir självklara. Möjlighe­ten att samla in, tolka, tillämpa och utveckla allt större kvantiteter 
21   data digitalt innebär att det finns utvecklingsmöjligheter inom de 
flesta områden.3 Vad vi gör, hur vi gör och vad som går att göra 
förändras i och med digitaliseringen. Allt större delar av tillvaron är digitaliserad samtidigt som vi i allt mindre grad kan skilja ut det digitala från det icke-digitala. 
Digital kompetens kommer sannolikt att bli en av framtidens stora 
konkurrensfördelar eftersom i stort sett varje arbetsuppgift idag tarvar digital kompetens för att uppgiften ska kunna utföras (Digita­liseringskommissionen SOU 2015:28). Alla behöver stadigt utveckla sin digitala kompetens, lära sig att använda nya redskap och tjänster, lära sig att förstå och värdera elektroniskt tillgänglig information och bygga en värdegrund som baseras på att man stadigt arbetar för att utveckla sin digitala kompetens. Vi går allt mer från att vara konsumenter av digitala medier till att bli producenter i våra digitala medier. Ju mer kunskap vi bygger desto större möjligheter har vi att anpassa våra elektroniska hjälpmedel till våra behov, såväl i privatli­vet som i arbetslivet. Våra färdigheter att anpassa våra elektroniska hjälpmedel och miljöer till vårt arbetsliv kommer att hjälpa oss att göra ett bättre arbete och följaktligen kommer arbetsgivarna att se vikten av att vidareutveckla medarbetarnas digitala kompetens i ännu större utsträckning. 
Många yrkesarbetande har idag inte ett elektroniskt hjälpmedel 
utan flera. Man har en stationär dator, en laptop, en läsplatta och en smart mobiltelefon som alla är synkroniserade med varandra. Detta möjliggör i större utsträckning att ta med jobbet hem och att ska­pa större flexibilitet i arbetslivet. I många fall leder det till att man arbetar mer och har svårt att koppla bort arbetet. Det skapar större anledningar för arbetsgivaren att bekymra sig om den enskildes arbetssituation. Kommunikation är en stor och viktig del av både arbetslivet och privatlivet och många använder samma kanaler för privat kommunikation och arbetskommunikation. Facebook och Twitter har i vissa aspekter kommit att bli arbetsredskap, vilket bi­drar till att privatliv och arbetsliv flyter samman. 
Digitaliseringskommissionen definierade begreppet digitalisering i delbetänkan ­
de (Digitaliseringskommissionen SOU 2014:13). Här lyftes såväl informationsdi­
gitalisering som samhällelig digitalisering fram. Med informationsdigitalisering avses den process där analog information transformeras till digital information. Det innebär att informationen blir strukturerbar, sökbar och tillgänglig genom digitala kanaler. 
22 3   Digitalisering av arbetslivet 
En för närvarande aktuell debatt handlar om huruvida digitalisering­
en innebär att arbeten försvinner och hur många nya arbeten som skapas och vad det är för typ av arbeten. En studie om detta är Frey och Osbournes (2013) prediktion över vilka arbeten som kommer att försvinna eller ersättas till följd av digitaliseringen (se figur 1). 
Figur 1: Vilka arbeten som har en stor respektive liten risk att ersättas till följd av digitalisering­
en (från Frey och Osbourne 2013). Se elektroniska versionen av rapporten för en färgversion av illustrationen. 
Denna studie har Stefan Fölster, chef för Reforminstitutet, med 
flera på uppdrag från Stiftelsen för Strategisk Forskning översatt och tillämpat på svenska förhållanden. I Fölsters rapport om auto­matiseringsrisken för arbetsmarknaden som SSF publicerade 2014 drogs slutsatsen att 53 procent av svenska jobb finns i yrken som kan automatiseras inom 20 år (Fölster 2014). Men i (Fölster 2015) visas att automatiseringen under perioden 2006–2011 faktiskt redan skett i ungefär samma höga takt (räknat per år). Om automatiseringen skulle fortsätta i samma takt skulle det enligt analysen bli mellan 36–60 procent förlorade jobb på 20 år. Samtidigt skapas cirka 3 000 
23   nya jobb per år som dataspecialister och antalet jurister har ökat med 
18 procent under en femårsperiod. En rad andra jobb ökar också till följd av att inkomstspridningen ökar och behoven av jobb i de lägre inkomstregionerna. Serviceyrken inom restaurang, vård, etc. ökar också. (Brynjolfsson och MacAfee 2014) är mindre optimistiska i termer av hur många nya jobb som kommer att skapas, så mening­arna går helt klart isär. Frey och Osborne håller också på med fram­tidsstudier för att se på hur många nya jobb som kommer att skapas (se figur 2). Otvetydigt leder digitaliseringen till en stor omvälvning av det digitala arbetslivet och de digitala arbetsmiljöerna och arbets­uppgifterna förändras i grunden. 
Figur 2: Berger och Frey (2014) “Technology Shocks and Urban Evolutions: Did the Computer 
Revolution Shift the Fortunes of US Cities?” 
Exempel på digitalisering av arbetslivet 
Oavsett om digitaliseringen av en verksamhet leder till att jobb 
bortrationaliseras pga. automatisering och robotisering eller inte, så genomgår verksamheter stora förändringar till följd av digitali­seringen. Ofta är det tunga och monotona jobb som automatiseras medan kraven på högre utbildning och specialisering ökar. Verksam­heter och arbetsuppgifter likaväl som arbetsorganisation och kompe­tens behöver utvecklas och förändras. 
Förändringen har inverkan på alla led i verksamheten och alla ingå­
ende professioner, det påverkar slutanvändare eller kunder, experter och specialister liksom mer rutinmässiga arbeten. Det har också en stor inverkan på lokalers utformning, infrastruktur, itstöd med mera. 
Det digitala kassaarbetet 
Digitaliseringen av kassaarbete i dagligvaruhandeln är ett exempel på en bransch där det sker stora förändringar till följd av digitalise­
24     
   ringen (se figur 3). Flera av de stora butikskedjorna har infört självs­canningsutrustning som man bär med sig under inköpen och för på så sätt över en stor del av arbetet från kassaarbetaren till kunden själv. Andra mindre butiker har installerat scannings- och betalstatio­ner vid utgången för att kunderna själva ska hantera betalningspro­cessen. Personalens arbetsuppgifter blir i större utsträckning andra sysslor, varuuppackning etc. Till och med lagerhållning har med hjälp av robotar kommit att ersättas med digitala system. 
Figur 3: Digitalisering av kassaarbete: 1) Bärbara självscanningsapparater, 2) Obemannade 
snabbkassor och 3) Robotisering av varulagret. 
Den digitala sjukvården 
Sjukvården är ett exempel på en verksamhet som i grunden föränd­
ras genom digitaliseringen, nya hjälpmedel kommer till både för rutinsjukvård och mer specialiserad avancerad sjukvård (se figur 4). Detta ger nya förutsättningar för sjukhuspersonalens arbetsmiljö. Många läkare talar om den ökade press och belastning som it-sys­temen ger. Nya it-system, där patienten har tillgång till sin egen journal på nätet, kan också förändra förutsättningarna för arbetet i sjukvården när patienten kan ha mer aktuell och uppdaterad infor­mation om sitt tillstånd än läkaren har. 
25  Figur 4: Exempel på digitaliseringen inom sjukvården: 1) Digitalisering av beslutsmöten inom 
intensivvården, 2) Teleinformatik för deltagande i sjukvård på distans och 3) Traumasjukvård, där många aktörer stöds av många tekniska system (bilden föreställer inte en autentisk situa­tion, utan ett utbildningstillfälle). (Foto Alexander Yngling och Staffan Larsson) 
26  Digital arbetsmiljö och hälsa  
 
Syftet med denna rapport är att sammanställa kunskap om digital 
arbetsmiljö och digitala arbetsmiljöproblem och här är hälsobesvär centrala. I detta kapitel ges en kort bakgrund till sådana problem, dels när det gäller besvär och symtom, dels avseende arbetsmiljö­faktorer som kan kopplas till dessa besvär. Kunskap om påverkande faktorer i arbetsmiljön är grundläggande för att man ska kunna före­bygga och åtgärda problemen. Fokus ligger här på stressrelaterade besvär och psykosociala faktorer. Här beskrivs också en mycket an­vändbar modell för att beskriva och analysera kognitiva och psyko­sociala arbetsmiljöfaktorer, den s.k. krav-kontroll-stödmodellen. 
Hälsa 
Hälsoeffekter av intensivt bildskärmsarbete har studerats i många och stora forsknings- och utvärderingsstudier. Åtminstone sedan 80-talet har mycket kunskap redovisats av svenska forskare om hälsorisker som finns i sådant arbete (Aronsson, Åborg och Örelius 1988, Bergqvist 1993, Punnett och Bergqvist 1997, Åborg 2002) och i översikter av internationell forskning (Hamborg och Greif 2009). I takt med ökningen av datorstött arbete i det svenska arbetslivet från 80-talet och framåt ökade också hälsobesvären. Speciellt allvarlig och anmärkningsvärd var ökningen av besvär i nacke/axlar. En stor svensk studie visade bland annat att bland kvinnor som arbetade vid bildskärm mer än halva arbetsdagen uppgav över 60 procent sådana besvär (Åborg 2002). Olika stressrelaterade besvär var också vanliga, besvär som kan utlösas eller försvåras av dels en alltför stor arbets­mängd, dels olämpligt utformade it-system och bristande stöd till datoranvändare. Stressen uppstår när kraven överstiger det vi tycker oss klara av. Den kan bli hälsofarlig om den pågår under lång tid utan effektiva återhämtningsperioder. Symtomen kan vara mycket skiftande och av både psykologisk och somatisk karaktär, t.ex. irrita­tion, trötthet, sömnsvårigheter, muskelspänning eller magproblem. 
Om man betraktar den aktuella situationen i Sverige visar siffror 
från Försäkringskassan att den psykiska ohälsan mätt som sjuk­frånvaro med någon psykisk diagnos ökar och nu är den vanligaste 
27   
 
 orsaken till sjukskrivning (Försäkringskassan 2014). Försäkringskas­
sans analyser visar också att det finns ett tydligt samband mellan upplevelsen av den psykosociala arbetsmiljön, i termer av krav, kontroll och stöd, och risken att bli sjukskriven med en psykisk diagnos (ibid). Enligt Arbetsmiljöverkets statistik över arbetsrela­terade besvär finns det en statistiskt säkerställd ökning sedan 2012 av sömnbesvär, oro och andra nervösa besvär (Arbetsmiljöverket 2014b). Den vanligaste rapporterade orsaken till besvären är stress eller andra psykiska påfrestningar (ibid). 
Också inom området it-stött arbete och stress finns en lång forsk­
ningshistoria. 1984 gav den amerikanske psykologiprofessorn Craig Brod ut en bok med titeln Technostress (Teknostress på svenska 1988). Brod hävdade att vissa människor inte klarar av att anpassa sig till it-teknikutvecklingen på ett sunt sätt, utan utvecklar vad han såg som en ny sjukdom, som han kallade ”teknostress”. De som är negativa, tveksamma eller rädda för tekniken ansåg han kan utveck­la ”teknoångest”, som kan yttra sig i diverse psykiska eller psykoso­matiska ångestsymtom, men också i totalt avståndstagande från tekniken. 
Arbetsmiljöfaktorer 
Viktiga arbetsmiljöfaktorer som kunnat relateras till besvären kan beskrivas under följande rubriker: • Bundenhet – stillasittande vid datorn stor del av dagen, ofta i låsta, statiska och ensidiga arbetsställningar 
• Styrning – en känsla av att vara styrd i arbetet av datorsystemet, av att sakna tillräcklig möjlighet att kontrollera och påverka ”sys­temet” 
• Obalans mellan krav och resurser – känslan att arbetets krav, både i form av arbetsmängd och tidspress och i form av svårhanterligt eller dåligt fungerande datorstöd, överstiger de tillgängliga resur ­serna och den egna förmågan 
Ett annat sätt att diskutera arbetsmiljöfaktorer som kan bidra till it-relaterad stress är att dela upp dem under rubriker som utgår från hur användare ofta beskriver de problem de upplever, såsom ”infor ­mationsöverflöd”, ”teknikproblem” och ”införandeproblem”. 
28  Informationsöverflöd 
En känsla av att inte ha tillräcklig förmåga att ta emot, förstå och 
hantera all den information som når oss kan ge en upplevelse av stress. Det är ett exempel på en stressframkallande situation, där kra­ven känns för stora jämfört med vår förmåga (Karasek och Theorell 1990). De kvantitativa kraven kan förstås också bestå i krav på att arbeta i hög hastighet. Ökad användning av it i arbetet upplevs ofta bidra till både ökad mängd information och ökad arbetstakt. Det kan också handla om upplevelser av kvalitativa krav. Om informationen har pedagogiska brister och vi inte riktigt förstår vad som sägs, eller hur det sägs, känner vi oss dumma, osäkra, hjälplösa eller utan kon­troll, och därmed ökar den mentala belastningen. Att inte uppleva arbetssituationen som begriplig, meningsfull och påverkbar minskar känslan av sammanhang, vilket ökar risken för skadlig stress (Anto­novsky 1979). 
Teknikproblem 
Stressfaktorer mer direkt kopplade till själva tekniken är t.ex. opla­nerade avbrott eller förlängda svarstider. Psykofysiologiska stress­undersökningar har visat att sådana händelser mycket snabbt leder till ökad puls och produktion av stresshormoner (Johansson och Aronsson 1984). Även här är kontrollförlusten av avgörande betydel­se. Känslan av osäkerhet och hjälplöshet som skapas av en plötsligt svart skärm eller ett föga hjälpsamt felmeddelande ger en mycket snabb stressreaktion (ibid). Teknikens sårbarhet och känslighet för störningar är en specifik stressfaktor, som skapar oro och otrygghet hos användare som till exempel hanterar information som kan ha avgörande betydelse för människors säkerhet, ekonomi eller andra viktiga förhållanden. De datorsystem som används i arbetslivet blir fler, mer och mer komplexa och avancerade, och dessutom förändras och utvecklas de i snabb takt (Hamborg och Greif 2009). Tekniska fel och användares svårigheter att förstå och hantera sådana kommer därmed sannolikt att öka och bli en ännu viktigare stressfaktor. Och även om fel, avbrott etc. ofta är av mindre allvarlig art, så kan oron för tekniska problem vara en allvarlig stressfaktor (ibid). 
29  Införandeproblem 
Införande av nya och mer omfattande it-system är ofta en del i en 
större organisationsförändring. Sådana förändringar innebär inte sällan personalminskningar. Ökad itanvändning har använts som ett sätt att försöka öka effektiviteten genom färre anställda. Ur häl­so- och arbetsmiljösynpunkt har personalminskning ofta negativa effekter, inte bara för dem som sägs upp utan också för dem som är kvar i organisationen (Barklöf 2000a, 2000b, Szücs 2010). Även organisationsförändringar som inte leder till personalminskning kan utgöra en riskfaktor avseende arbetsrelaterad hälsa (Szücs 2010). Trygghet, tillit och en viss förutsägbarhet i tillvaron är grundläggan­de psykologiska behov hos alla människor. Brister inom dessa om­råden kan vara en viktig bidragande orsak till de ökande problemen med arbetsrelaterad stress. Brister i organisationsförändringar kan orsaka eller öka kända stressfaktorer som ökade krav, sämre kontroll och sämre socialt stöd. Det finns ytterligare skäl till att utveckling och införande av nya it-system i samband med personalminskning kan öka stressen. Med färre anställda i organisationen minskar den samlade kompetensen, utrymmet för kompetensutveckling minskar och sårbarheten ökar. I en ”slimmad” organisation finns inte alltid kompetens och resurser för att klara av oväntade händelser, och ännu mindre för att anpassa och vidareutveckla it-systemet i en för­änderlig situation. Att känna sig otillräcklig i förhållande till arbets­uppgifter och arbetsredskap är mycket stressande för de flesta, och om dessutom hjälp och stöd från omgivningen brister ökar stressen betydligt. 
Det går inte att säga att införande eller utveckling av digitalt arbe­
te per se är en orsak till arbetsrelaterad stress. Longitudinella studier har inte påvisat några sådana generella samband, utan effekterna av införande av ny teknik kan bli både positiva och negativa ur stress- och hälsosynpunkt (Hamborg och Grief 2009). När negativa effekter uppstår kan de kopplas till att de studerade systemen utformats eller införts på ett ur dessa aspekter olämpligt sätt. Det är viktigt att inte se ett införande av nya eller förändrade itsystem i ett arbets­sammanhang enbart som en fråga om ny teknik. Det är oundvikligt att organisation, roller, kompetenser, arbetsprocesser, och därmed arbetsmiljön, påverkas samtidigt. Det som införs blir alltid ett nytt arbete, inte bara nya teknikstöd. Införandeprocessen måste därför hantera verksamheten som helhet, inte bara fokusera på att lära ut den nya tekniken (Sandblad 2005). När det gäller införandeproces­sen och dess effekt på användarnas arbetsmiljö och hälsa finns det 
30  starkt stöd för slutsatsen att ett aktivt och kontinuerligt deltagande 
från användarnas sida i alla faser av processen minskar risken för negativa effekter (Korunka m.fl. 1997, 1999). Denna slutsats får även stöd i flera standarder på ergonomiområdet, se avsnittet om bransch- och teknikspecifika exempel och bilaga 1. Det finns en del forskning om hur ett sådant stöd för aktivt, kontinuerligt användardeltagande kan organiseras (Cöster m.fl. 2012, Olve 2011, Sandblad 2013, Walldi­us m.fl. 2011). 
Att ett it-stöd redan från dag ett är så välkonstruerat och anpassat 
till verksamheten att inga fler ändringar behövs är tämligen sällsynt, vilket i sig förlänger den tid det tar innan verksamheten blivit stabil igen. I värsta fall kvarstår problem som menligt påverkar verksam­heten och arbetsmiljön (Eason 1988). Om hänsyn inte tas till detta utan en organisation räknar med bibehållen eller till och med ome­delbart ökad effektivitet kan det få långvariga negativa effekter som direkt eller indirekt belastar personalen. 
Digitalt arbete och stress 
Ur biologisk synpunkt är kroppens stressreaktioner nyttiga och ändamålsenliga. De består av mobilisering av energi som behövs för att hantera en krävande situation. Men energimobilisering i form av bl.a. högt blodtryck, hög puls och höga nivåer av stresshormoner blir skadlig om den pågår under en längre tid. Dessutom är denna typ av energimobilisering mest ändamålsenlig för att hantera situationer som kräver fysisk aktivitet, vilket sällan gäller stressituationer i sam­band med digitalt arbete. Återhämtning och vila är alltså helt cen­tralt för att undvika skadlig stress (Melin 2008). Förutom att försöka minska de arbetsmiljöfaktorer som kan leda till potentiellt skadlig stress behöver man därför också identifiera faktorer i arbetslivet som kan underlätta eller försvåra vila och återhämtning. 
Det finns anledning att tro att dagens digitaliserade arbetsliv leder 
till förändrade krav som bidrar till ökningen av den psykiska ohäl­san (Allvin m.fl. 2006). Med hjälp av it kan vi göra arbetslivet mer flexibelt i både tid och rum, vi kan i allt större utsträckning arbeta när och var vi vill. Ofta är det kanske inte vad vi själva vill som av­gör, men det är faktiskt också så att den enskilda individens val blir viktigare i allt fler sammanhang. När arbetslivet blir mer flexibelt, mer gränslöst, ökar kraven på individen att själv ta ansvar för gräns­sättning, för balansen mellan krav och resurser, för att vidmakthålla och stärka sin kompetens, arbetsförmåga och ”anställningsbarhet”. 
31  Den upplevda arbetsbördan ökar, både kvantitativt och kvalitativt, 
och det flexibla, projektorienterade och individualiserade arbetssät­tet, med ofta återkommande förändringar i arbetsorganisation och andra arbetsförhållanden, bidrar till att skapa osäkerhet rörande vad som krävs för att uppfylla kraven. Det leder till att många arbetar för mycket och får för lite vila och återhämtning (ibid). 
Krav-kontroll-stödmodellen 
Robert Karasek lanserade på 1970-talet en modell för att analy­sera arbetsrelaterade stressfaktorer som förklaringsvariabler till hjärt-kärlsjukdom. Denna så kallade krav-kontrollmodell har däref­ter utvecklats tillsammans med Töres Theorell och har blivit en do­minerande modell för att analysera psykosociala arbetsförhållanden och deras effekt på hälsa (Karasek och Theorell 1990). Modellen har senare kompletterats med en tredje faktor, kallad upplevt socialt stöd (House 1981). Upplevelsen av socialt stöd kan påverka hur individen klarar en stressande situation och individens reaktioner. Man kan säga att socialt stöd fungerar som en buffert mot stress. Individer som känner att de har ett väl fungerande socialt stöd har visat sig utveckla färre stressymptom än andra (Stansfeld och Candy 2006). Brist på socialt stöd kan emellertid också vara en stressfaktor och direkt påverka uppkomsten av stressreaktioner. 
I en systematisk litteraturöversikt från SBU, Statens beredning för 
medicinsk och social utvärdering, har kunskaper om arbetsmiljöns betydelse för hjärt-kärlsjukdomar analyserats (SBU 2015). Slutsatsen är bl.a. att lågt stöd i arbetet samt brist i möjligheten att använda sin förmåga och utvecklas i arbetet har samband med uppkomsten av hjärt-kärlsjukdomar. Studien säger inget om relationen till digi­talt arbete, men sådana faktorer påverkas alltid vid införandet av ny it. Införande av ny it innebär att man måste lära sig nya arbets­processer och stödsystem samt kanske få nya och mer omfattande arbetsuppgifter, vilket upplevs som ökande krav. Vilken information användaren får tillgång till, hur interaktionen utformas, hur kom­munikationsmönster påverkas, hur väl man stöds i att förstå vad som sker, om man känner trygghet i hur man ska agera i olika slags störda situationer m.m. har effekt på den upplevda egenkontrollen. Utformningen och införandet av de nya it-stöden kan därför leda till antingen ökad eller minskad upplevd egenkontroll. 
Denna krav-kontroll-stödmodell har visat sig vara mycket tillämp­
lig för att på ett pedagogiskt sätt förstå arbetsmiljöeffekter vid it-rela­
32  terade förändringar i ett arbete (Sandblad m.fl. 2003). Se figur 5. 
Enligt denna modell är förhållandet mellan upplevda krav och 
upplevd egenkontroll (egentligen egenstyrning, dvs. hur väl man 
behärskar arbetet, situationer, verktygen m.m.) i arbetssituationen avgörande för om arbetet leder till stress. Det är inte helt klarlagt hur de olika kategorierna interagerar med varandra, men enligt model­len ser det ut på följande sätt. En hög nivå av upplevda krav i kom­bination med en låg nivå av personlig kontroll, egenkontroll, skapar ett tillstånd av negativ spänning som på sikt kan leda till psykisk och fysisk ohälsa. En kombination av höga krav och hög kontroll leder däremot till ett tillstånd av utmaningar man behärskar. Ju större kontroll individen upplever desto högre krav från miljön kan hon klara av utan negativa effekter. Krav definieras som psykologiska stressfaktorer i arbetssituationen, t.ex. kvalitets- och säkerhetskrav, tidspress och stor arbetsmängd. Kontroll definieras dels som gra ­
den av egenkontroll och självbestämmande, dels som stimulans och utveckling, t.ex. genom variation i arbetsuppgifter. Om kraven blir alltför höga visar dock forskning att det leder till negativ påverkan, t.ex. utmattning, även om egenkontrollen är hög. 
I praktiken är det vanligt, då nya eller förändrade it-stöd införs, 
att användarna upplever det som att kraven ökar. De ska utföra mer saker på ett mer kvalificerat sätt (Åborg och Billing 2003). Ofta kombineras införandet med andra förändringar, t.ex. omorganisa­tioner, rationaliseringar eller personalminskningar, vilket i sig bidrar till ökande krav på de kvarvarande medarbetarna. Accepterar man krav-kontroll-stödmodellen, och den har starkt stöd i forskningen, leder det till följande slutsats. När nya eller förändrade it-stöd införs i arbetslivet måste detta kombineras med både ökande egenkontroll och ökat socialt stöd. I praktiken ser man tyvärr ofta den motsatta bilden (ibid). Den upplevda egenkontrollen och det upplevda stödet från ledning och arbetskamrater minskar. Detta vet man är en klar potentiell risk för försämrad arbetsmiljö med oacceptabla belast­ningar, som kan leda till farlig stress och på sikt till ohälsa. Olika kartläggningar, främst genomförda av fackförbund, visar att just de faktorer som negativt påverkar hur människor mår i arbetet, allt­för höga krav, låg egenkontroll samt svagt socialt stöd, är vanliga i samband med it-relaterade förändringar (UsersAward 2010, Unionen 2008–2013). 
En mycket angelägen fråga rör därför hur man ska kunna se till 
att en ökande datorisering och införandet av nya it-stöd kan kombi­neras med ökad egenkontroll och ökat socialt stöd. De förändrings­processer man arbetar enligt, det sätt som man ställer krav på, hur 
33   beställningar av it-stöd utformas, hur utvecklingsarbetet bedrivs 
samt hur de nya it-stöden införs i verksamheterna måste utgå från att kontroll och stöd i arbetet ska vara höga. Detta är fullt möjligt (Sandblad m.fl. 2003). Det är inte svårare att utforma it-stöd som bidrar till ökande kontroll än motsatsen. Det viktiga är att man inser vikten av att åstadkomma detta och har kompetensen att göra det i praktiken. 
Figur 5. Krav-kontroll-stödmodellen (Sandblad m.fl. 2003). Om man upplever höga krav i ar­
betet är det, inom rimliga gränser, inget större problem om detta kombineras med hög upplevd egenkontroll och starkt upplevt socialt stöd. Om höga krav kombineras med svagt upplevt stöd och låg egenkontroll blir situationen på sikt förödande. 
34  ­
 Kategorisering av arbetsmiljö
faktorer och arbetsmiljöproblem 
Det finns flera sätt att dela upp och kategorisera olika slags aspekter 
på arbetsmiljön. För syftet här, i relation till it-användning i ar­betslivet, är det lämpligt att skilja mellan fysiska, psykosociala och kognitiva arbetsmiljöfaktorer. De olika faktorerna påverkar oss som individer på olika sätt. Så kan till exempel fysiska faktorer påverka oss på ett psykiskt sätt. 
Fysisk arbetsmiljö 
Fysiska arbetsmiljöfaktorer handlar om den fysiska miljö vi vistas i. Orsakerna till problem, påverkan och effekterna kan vara av en rad olika slag. Fysiska delar av ergonomi hör hit, det vill säga kunskap om samspelet mellan människan och den fysiska omgivningen. Det finns mycket kunskap om hur man kan och bör utforma arbetet och arbetsplatsen så bra som möjligt ur ett fysiskt och belastningsergono­miskt perspektiv. Arbetsmiljöverkets föreskrifter om belastningser­gonomi, AFS 2012:2, handlar bland annat om att förebygga hälsofar­liga och onödigt tröttande belastningar för musklerna, lederna och skelettet samt stämbanden. Att sitta stilla långa stunder i sträck är i sig ett arbetsmiljöproblem. Detta är ofta fallet då man arbetar mycket med datorer. Människan är byggd för rörelse och mycket stillasit­tandet är en hälsorisk, främst avseende besvär i ”rörelseapparaten”, bland annat muskler och leder (Toomingas m.fl. 2008). Arbetet bör organiseras så att man ofta växlar mellan att sitta stå och gå. 
Psykiska och organisatoriska förhållanden i arbetet spelar också 
roll för uppkomsten av belastningsbesvär. Fysiska och psykosociala riskfaktorer är ofta inte oberoende av varandra. Att t.ex. arbeta med repetitiva rörelser i högt tempo innebär både fysisk och psykisk belastning. Sådana interaktionseffekter ökar risken för besvär, t.ex. i rygg och nacke/axlar (Lapointe m.fl. 2009) 
Den fysiska arbetsmiljön består bland annat av arbetsredskapen 
och den lokal man vistas i. Vanliga påverkande faktorer är till ex­empel arbetsställning, möbler, datorer, bildskärmarnas utformning, lokalutformning, temperatur, ventilation, belysning och buller. De 
35   
      fysiska faktorerna kan också delas upp ytterligare i till exempel ke­miska och fysikaliska (såsom ljud, ljus, luft). Denna rapport kommer inte att gå in mer på de fysiska faktorerna. 
Psykosocial arbetsmiljö 
De psykosociala arbetsmiljöfaktorerna inbegriper en rad aspekter som påverkar arbetstagarnas psykiska hälsa och välmående. Exem­pel på sådana faktorer som kan orsaka påfrestningar är • höga kvantitativa krav, stor arbetsmängd, högt arbetstempo 
• ensidigt, upprepat och monotont arbete 
• oklara förväntningar 
• ständiga förändringar, otrygghet i anställningen 
• konflikter, kränkningar och trakasserier 
• ensamarbete 
• oro av olika slag, till exempel för den fysiska arbetsmiljön, risker att skada sig. 
Som nämnts tidigare i kapitlet Digital arbetsmiljö och hälsa kan så­dana påfrestningar leda till ohälsa, om de inte motverkas med hjälp av olika typer av stödjande resurser, återhämtning m.m. Upplevelser av obalans mellan krav och resurser, att kraven överstiger den egna förmågan, är en arbetsmiljö- och hälsorisk för många som arbetar i it-intensivt arbete, liksom ofta återkommande förändringar i it-sys­tem och arbetsorganisation. Risken för mer ensidigt, monotont och upprepat arbete i samband med ökad datorisering lyfter Arbetsmil­jöverket fram i sina råd beträffande psykiska och sociala aspekter på arbetsmiljön (AFS 1980:14). 
Ibland finns anledning att dela upp begreppet psykosocial ar ­
betsmiljö ytterligare och tala om sociala respektive organisatoriska faktorer som separata områden. I denna kartläggning är de organi­satoriska faktorerna av särskild betydelse. Där ingår organisationens strukturer och system för ledning och styrning. I AV:s författning AFS 2015:4 Organisatorisk och social arbetsmiljö (www.av.se) inklu­deras följande under rubriken Organisatorisk arbetsmiljö: Ledning och styrning, kommunikation, delaktighet och handlingsutrymme, fördelning av arbetsuppgifter samt krav, resurser, ansvar. Organi­satoriska faktorer är oftast generella och inte specifikt kopplade till arbetets digitalisering. Administrativa system för styrning, uppfölj­ning, information etc. är emellertid helt beroende av den digitala utvecklingen, och mycket tyder på att den pågående utvecklingen av 
36  datorstödda administrativa system riskerar att påverka arbetsorga­
nisation och arbetsinnehåll på ur arbetsmiljösynpunkt negativa sätt (Forssell och Ivarsson Westerberg 2014). Framförallt från offentlig sektor finns många exempel där anställda i olika yrken, t.ex. läkar e, 
sjuksköterskor, lärare och poliser, beskriver en stressande ökning av administrativa uppgifter, som ofta upplevs som hindrande och störande i förhållande till arbetets huvudsyften (ibid). 
Kognitiv arbetsmiljö 
Kognitiva arbetsmiljöfaktorer kan ses som en egen delmängd, som är alldeles särskilt intressant i diskussionen om digitalt arbete och om belastningar och hälsorisker i sådant arbete. Kognition, eller kognitiv psykologi, studerar bland annat människans perception, uppmärksamhet, minne, inlärning, beslutsfattande och problem­lösning. I digitalt, datorstött arbete förekommer det ofta en mängd hinder och störningar som negativt påverkar, eller kommer i konflikt med, dessa kognitiva funktioner. Sådana belastande, störande och hindrande faktorer kallas kognitiva arbetsmiljöproblem. 
En kognitiv funktion som är av avgörande betydelse för allt 
arbete, och väldigt tydligt för arbete med datorsystem, är minnet. Kognitiva belastningar i arbetslivet har ofta koppling till minnes­funktioner, ibland i kombination med andra kognitiva system, såsom perception och uppmärksamhet (Klingberg 2007, Xie och Salvendy 2000). Vid datorstött arbete, som innehåller mycket informations­hantering, belastas ofta arbetsminnet på ett tydligare och mer omfat­tande sätt än vid annat arbete, se avsnittet om kognitiva arbetsmiljö­problem. Begreppen korttidsminne respektive arbetsminne används ibland på ett utbytbart sätt, men vid psykologisk testning, eller vid vetenskapliga laboratorieexperiment, används termen korttidsminne på ett specifikt, väldigt begränsat eller lösryckt sätt. I ett arbetssam ­
manhang är det den funktionella prestationsförmågan som är mest intressant, förmågan att använda minnet för att lösa arbetsuppgifter, varför termen arbetsminne är mer relevant (Waern 1989). Det viktiga är att känna till, och ta hänsyn till, denna minnesfunktions starka be­gränsningar. I arbetsminnet kan vi bara lagra en mycket begränsad mängd information (ofta anges detta som 5–8 ”enheter”) och under mycket begränsad tid (det handlar normalt om 15–20 sekunder). Långtidsminnet däremot har inga sådana tydliga begränsningar, en närmast oändlig mängd minnen kan lagras där och kan finnas kvar under en människas hela livstid (Klingberg 2007). Ett problem i sam­
37  manhanget kan dock vara att det inte alltid är så lätt att hitta något 
som lagrats i långtidsminnet just när man behöver det. Ett annat viktigt observandum är arbetsminnets störningskänslighet. Innan information har överförts till långtidsminnet krävs det koncentration och uppmärksamhet för att den inte ska försvinna. I en miljö med stor informationsmängd och flera informationskällor, som helst ska uppmärksammas samtidigt (dator, telefon, människor,…) blir belast­ningen på arbetsminnet hög. Kunskap om arbetsminnets funktion och begränsningar är avgörande för utformningen av välfungerande system för människa-datorinteraktion. 
De kognitiva arbetsmiljöproblemen leder till belastningar och på­
verkar negativt möjligheterna att utföra ett bra arbete med kvalitet, effektivitet och säkerhet. De påverkar därmed också arbetstillfreds­ställelse och leder på sikt till hälsoproblem. Kognitiva arbetsmiljö­problem står i fokus i denna kartläggning och ska därför diskuteras mer utförligt. Kognitiva funktionsnedsättningar och därmed sam­manhängande frågor rörande arbete och arbetsmiljö tas inte upp här, utan i en annan kunskapssammanställning, Den hjärnvänliga arbets­platsen – kognition, kognitiva funktionsnedsättningar och arbetsmil­jö (Karlsson m.fl. 2014). 
All belastning på arbetsminnet, eller andra typer av kognitiva 
krav, är naturligtvis inte något negativt. Tvärtom mår de flesta människor bra, och stimuleras av, höga krav på koncentration, min­ne, simultankapacitet etc. Begreppet ”flow”, som myntades av den amerikanske psykologen Mihaly Csikszentmihaly, försöker fånga in de positiva upplevelser som krävande och utmanande situationer, både i arbetslivet och på fritiden, kan leda till. Flow-upplevelsen be­skrivs bl.a. som en total, absorberande koncentration, där medveten­heten om tid och rum tillfälligt upphör. Csikszentmihaly har också studerat vad som utmärker situationer som leder till flow. En mycket central faktor är balansen mellan krav och resurser/förmåga. Kraven ska upplevas som höga, på gränsen för vad den egna förmågan kla­rar av, men inte överskrida den gränsen (Csikszentmihaly 1990). 
Kognitiva arbetsmiljöproblem – KAMP 
Kognitiva arbetsmiljöproblem uppstår då datorstödens egenskaper inte är anpassade till människans perceptiva och kognitiva förmågor eller till de krav arbetet ställer. I vissa avseenden har vi människor mycket avancerade förmågor, som till exempel att parallellt processa mycket information och ta beslut, om detta är automatiserat genom 
38  inlärning, eller att överblicka mycket stora informationsmängder 
givet att vi kan se dessa samtidigt och att de bildar för oss tolknings­bara mönster. I andra avseenden har vi mycket starka begränsningar, som att utföra parallella aktiviteter om dessa fordrar hög kognitiv medvetenhet som t.ex. att läsa och förstå texter, eller att minnas information i realtid genom att utnyttja vårt begränsade arbetsmin­ne. Såväl grundläggande beteendevetenskaplig forskning som mer tillämpad forskning inom människa-datorinteraktion har sedan länge studerat människans grundläggande egenskaper i dessa avse­enden. Sammanställningar finns t.ex. i läroböcker som Wickens and Hollands Engineering Psychology and Human performance (Wick­ens and Hollands 2000) och Benyons Designing Interactive Systems (Benyon 2014). 
Kunskap om människans kognitiva förmågor, och om kognitiva 
arbetsmiljöproblem, är av största vikt att beakta då datorstöd för ett arbete ska utformas och införas. Erfarenheter har visat att kunskapen om detta ofta är bristfällig hos designers och utvecklare. Resultatet blir att man utformar system som inte är anpassade till människan och arbetet eller som direkt strider mot de egenskaper vi som an­vändare har. Några exempel på kognitiva arbetsmiljöproblem som uppstår då datorstöden är dåligt utformade och anpassade beskrivs nedan. Alla aspekter motiveras inte genom vetenskapliga referenser utan vissa är mer empiriskt baserade. För vetenskapliga rapporter som illustrerar aspekterna hänvisas till litteraturgenomgången i denna rapport. 
Det är viktigt att inse att det inte finns några enskilda enkla lös ­
ningar på de problem som kan uppstå. Vad som är lämplig utform­ning av ett informationssystem och ett användargränssnitt varierar med situationen, arbetsuppgifterna och användarna. Det som är en bra lösning i ett sammanhang kan vara mycket olämpligt i ett annat. De aspekter som diskuteras nedan är främst relaterade till situatio­ner där skickliga och erfarna professionella användare ska utföra sina ofta komplexa arbetsuppgifter. För nybörjare kan helt andra problem uppstå, som till exempel att det är initialt svårt att lära sig använda systemet. 
Onödiga kognitiva belastningar och avbrott i tankegången 
Måste vi använda kognitiv kapacitet till sådant som inte hör till de egentliga arbetsuppgifterna, t.ex. att förstå hur vi ska hantera dator­stödet, så påverkar det möjligheterna att vara koncentrerad på de viktiga arbetsuppgifterna på ett negativt sätt. På hög kognitiv nivå 
39  klarar vi inte av att processa uppgifter simultant (Rasmussen 1983). 
Det finns exempel på arbeten där nästan all kognitiv kapacitet går åt till annat än det egentliga arbetet, t.ex. att förstå hur informations­systemet fungerar, logga in och ut ur olika delsystem, att navigera i dessa, att öppna, stänga, flytta fönster, begripa felmeddelanden, fylla i en massa onödiga uppgifter m.m. Användare av sådana system blir långsamma, gör lättare fel, blir irriterade och kognitivt belastade. 
Orienteringsproblem och bristande överblick 
Ibland kan man inte orientera sig i ett informationssystem utan ”går vilse”. Man tvingas ha fokus på att förstå var man är och på att na­vigera i systemet. Ofta ser man inte mer än små delar av den totala informationsmängden samtidigt pga. bildskärmens begränsningar. Man måste då använda kognitiv kapacitet för att försöka minnas var man är och förstå vart man ska. Resultatet blir att man tappar kontrollen och irrar runt i systemet för att försöka hitta rätt. Har man behov av att se stora informationsmängder samtidigt för att få en överblick av helheten kan det också bli problem. På grund av arbetsminnets begränsningar kan man inte där hantera information i realtid, navigera mellan olika systemdelar, se andra informations­mängder och sedan ställa samman allt detta till en helhet. Detta kan leda till problem, till exempel inom sjukvården eller vid hantering av mer komplexa administrativa ärenden. Läkare rapporterar till exempel att de har svårt att se helheter samt att de inte kan känna sig säkra på att inte ha missat viktig information om en patient. Detta är dels en säkerhetsrisk, dels leder det lätt till kognitiv överbelastning, irritation och stress. 
Beslutsfattande 
Det finns en hel del forskning kring hur människor fattar beslut i arbetsrelaterade situationer, och vilka krav man bör ställa på infor­mationssystem för att stödja beslutsfattande. Exempel på senare forskning är Kahnemans beskrivning av vårt ”system 1” som är snabbt, instinktivt och känslostyrt och ”system 2”, som är långsam­mare, mer reflekterande och logiskt (Kahneman 2011). Visar inte ett informationssystem rätt information på rätt sätt i en viss situation, så minskar den upplevda kontrollen och kan medföra sämre kvalitet i beslut och säkerhetsrisker. Man har också svårt att fatta beslut ba­serade på information som man inte direkt kan observera. Vi tende­rar att mest beakta den information vi för tillfället ser (Klein 2008). 
40  Beslutsrelevant information bör därför alltid vara synlig samtidigt 
för användaren. 
Onödig belastning på arbetsminnet 
Ibland tvingas man, under en arbetsprocess, att mellanlagra infor­mation i arbetsminnet, som har väldigt begränsad kapacitet. Man brukar säga att man bara kan lagra 5–8 informationsenheter (chunks) samtidigt. Försöker man minnas mer, så faller andra delar bort. Att arbeta med arbetsminnet överbelastat leder också till trötthet och muskelspänningar. Konsekvensen av detta är att man bör visa all den information som behövs i ett arbetssammanhang samtidigt, vil­ket ställer stora krav på bildskärmsstorlek och på hur informationen visualiseras. Vår mänskliga förmåga att överblicka väldigt mycket information samtidigt är avancerad. 
Svårigheter att identifiera och tolka informationsmängder 
Om visualiseringen inte stödjer våra förmågor till tolkning av infor­mation, till exempel inte bildar kända mönster, blir vi långsamma och osäkra. De så kallade Gestaltlagarna är kända från perceptions­psykologin (Anderson 1990). De beskriver vilka typer av informa­tionsmönster vårt synsinne är utformat för att kunna hantera på ett snabbt och effektivt sätt. Visar till exempel en bildskärmsbild mycket information som ser likadan ut har vi svårt att identifiera olika delar och att hitta det vi söker, till exempel i sammanhanget viktiga vär­den. Vi blir långsamma och kan lätt göra fel. Visualiseringen bör göras sådan att man lätt kan tolka kända mönster. Erfarenheter visar att professionella användare då kan överblicka och hantera myck­et stora informationsmängder samtidigt. De spatiala relationerna mellan informationsmängder är också viktiga. Om viss information alltid finns på en viss plats med ett visst utseende kan vi mycket snabbt identifiera och avläsa den. Ändrar den däremot ständigt plats och form blir vi långsamma och måste använda kognitiv kraft för att hitta den. 
Problem med tidskoordinering av värden 
I många arbetsuppgifter är det viktigt att kunna relatera olika infor­mationsdelar till varandra, t.ex. att kunna ordna in dessa i en skala eller att kunna tidsrelatera dem. Det kan handla om att veta hur gammalt ett visst värde är, för att kunna bedöma dess relevans. Vet 
41  man inte när ett visst värde på skärmen uppdaterades vet man inte 
om det är nyligen eller för länge sedan. Det kan också handla om att förstå en process status, t.ex. i processtyrning. Det kan vara gan­ska ointressant att veta att temperaturen är 95 grader, men väldigt viktigt att veta om den stiger eller sjunker. Därför är det ofta viktigt att beskriva de dynamiska aspekterna på en process. Annars måste operatören aktivt observera värdena hela tiden och minnas hur alla olika värden förändrats över tiden. Detta blir kognitivt belastande. 
Problem med olika systemmoder 
System som kan befinna sig i olika moder kan orsaka belastning­ar och säkerhetsrisker. Det är extra tydligt i styrning av tekniska system. Man måste där alltid först identifiera vilken mod systemet befinner sig i för att sedan kunna besluta om den styråtgärd som är relevant just då. Har man bråttom och arbetar under stark stress blir det mycket lätt att göra fel. På ett fartyg kan styrningen ske med hjälp av en joystick som i en mod fungerar enligt ”ratt-metafor”, men i en annan mod fungerar enligt en ”roder-metafor”. Vilken mod den befinner sig i indikeras av en lampa och man måste tycka på en knapp för att byta mod. Ett annat relaterat problem finns inom inten­sivsjukvård där olika infusionspumpar ställs in enligt olika flödesen ­
heter, vilket gör det lätt att göra fel. 
Arbetsprocesserna blir styrda 
Ett vanligt kognitivt problem vid datorstöd i arbetet är att arbets­uppgifterna blir mer eller mindre styrda. Man måste utföra arbets­uppgifterna på ett visst sätt, i en viss ordning, fylla i vissa fält för att komma vidare etc. Alla sådana system strider direkt mot före­skrifterna AFS 1998:05 där det sägs att: ”Arbete vid bildskärm som är starkt styrt eller bundet i fysiskt eller psykiskt avseende eller är ensidigt upprepat får normalt inte förekomma”. Problemen uppstår då man utformar dialogen mellan system och användare så att det är systemet som styr mer eller mindre exakt hur arbetet måste utföras. För en användare är det ofta mycket viktigt att kunna anpassa vad man gör, hur och när, till den aktuella arbetssituationen och till de lokala förhållandena. Känslan av att vara styrd på ett sätt som man anser negativt för arbetet är ett viktigt kognitivt arbetsmiljöproblem och kan leda till ineffektivt arbete, säkerhetsrisker och stress. Från praktiken kan man hitta många exempel. Vanligt förekommande är att man inte kan spara ett dokument innan alla fält är korrekt ifyll­
42  da i föreskriven ordning. Om man inte vet alla värden just då kan 
man kanske inte spara det man redan gjort. Det kan också hända att man blir störd i arbetet och måste övergå till att göra något annat, till exempel för att kunna svara på en fråga på telefon. Om man då inte kan lämna det man håller på med, för att sedan återkomma dit, uppfattas detta som mycket negativt styrande. 
Dåligt stöd för lärande 
Informationssystem stödjer inte alltid utvecklingen av förståelse för eller utveckling av kunskaper om arbetets innehåll och utförande. Detta kan orsakas av att man inte ges möjligheten att se större infor­mationsmängder som beskriver helheter, att man inte kan följa en process över tiden eller ett ärendes hela väg, att man inte själv kan bestämma hur arbetsprocessen ska utföras, att man inte tillåts expe­rimentera med processen eller ärendet för att se vad som då sker el­ler att man får dålig feedback på resultatet av arbetet med systemet. Allt detta kan betraktas som kognitiva arbetsmiljöproblem i och med att det försämrar möjligheterna till förståelse och lärande. 
Många icke integrerade informationssystem 
I dagens arbetsliv är det mycket vanligt att man använder sig av ett antal olika informationssystem för att klara av sina arbetsuppgifter. Detta har observerats i flera olika studier (UsersAward, Unionen, Vision m.fl.). I många arbeten är det vanligt att man använder 10–20 olika system. Om ett enskilt sådant system har vissa användbar­hetsbrister och medför några belastningar och kognitiva arbetsmil­jöproblem är det kanske ett mindre problem. Har däremot alla de system man arbetar med sina egna användbarhetsbrister, av olika art, bygger på olika logik och olika interaktionssätt, är dåligt integre­rade och tar tid att förflytta sig emellan, logga in och ut ur osv , så blir 
arbetsmiljön kaotisk. I sådana fall blir de kognitiva belastningarna stora och den upplevda egenkontrollen låg. 
Automationsproblem 
I många arbetssituationer måste en professionell användare sam­verka med mer eller mindre automatiska system. Detta är vanligt i tekniska sammanhang, i processtyrning, trafik- och fordonsstyrning, men förekommer också i administrativa arbeten där delar av ärende­hanteringen automatiserats. Om de automatiska systemen inte utfor­
43  mas så att de kan förstås av användarna, så leder detta till problem 
av olika art (Sheridan 2002). Exempel är osäkerhet om vad de auto­matiska system avser att göra, vilket kan leda till att man stänger av dem, eller att man hela tiden måste anpassa sig efter dem, även om man uppfattar att de agerar felaktigt. Saknar man förståelse för hur automaterna fungerar försvårar det också kompetensutvecklingen. 
44    Användbarhet och 
användarcentrerad utveckling 
Mycket av det forskningsarbete som genomförts om digital arbets­
miljö har skett inom ramen för människa-datorinteraktion och sär­skilt inom området användbarhet och användarcentrerad utveckling. Då dessa områden inte explicit ingår i litteraturstudien beskrivs de i stället översiktligt i följande avsnitt. 
Människa–datorinteraktion 
Forskningsområdet människa-datorinteraktion (MDI) formades i början av 1980-talet och har vuxit sig starkt och är nu ett av de största och snabbast växande fälten inom det digitala området om man beaktar tillväxten i termer av fakultetspositioner inom området eller tillväxttakten i termer av vetenskapliga konferenser. Området handlar om teori och praktik för analys, design, införande och ut­värdering av interaktiva system för mänsklig användning. Området är i allra högsta grad tvärvetenskapligt och sprunget ur ergonomi, datavetenskap, kognitionspsykologi, design, etc. Idag ingår ämnet som en obligatorisk del i alla utbildningar inom it-, data- och system­vetenskap. Tidigt var arbetsrelaterad it-användning ett stort område inom MDI, men i takt med att digital teknik har kommit att genom­syra alla delar av vårt liv har också mycket av forskningen kommit att inrikta sig på andra delar än den arbetsrelaterade it-användning­en. 
Användbarhet och användarupplevelser 
Användbarhet är ett av de centrala kvalitetsbegreppen för att beskri­va brukarens perspektiv i interaktionen med datoriserade hjälpme­del. Initialt förekom en stor flora av begrepp: effektivitet, användar ­
vänlighet, brukbarhet etc., men efter att användbarhetsbegreppet definierats tydligare i ISO 9241-11 (1998) har det kommit att genom­syra mycket av utvecklingen inom området. 
45  Användbarhet definieras i ISO 9241-11 som ”den utsträckning 
i vilken en produkt kan användas av specifika användare för att 
uppnå specifika mål med ändamålsenlighet, effektivitet och tillfreds­ställelse i ett specifikt användningssammanhang”. Detta betyder att begreppet definierar användbarhet som en storhet som kan mätas med hjälp av utvärderingsmetoder som mäter ändamålsenlighet, effektivitet och tillfredsställelse. För att man ska kunna mäta mås­te man hålla variablerna produkt eller system, användare, uppgift och användningssammanhang under kontroll. Det finns många metoder och riktlinjer för att designa för ökad användbarhet och utvärderingsmetoder för att säkerställa att så skett. På senare tid har ett annat viktigt begrepp seglat upp som viktigt för att säker­ställa användarperspektivet i utvecklingen och det är begreppet användarupplevelser (på engelska user experience – UX), se t.ex. ISO 9241-210. Detta begrepp breddar användbarheten bortom de ingenjörsmässigt mätbara perspektiven och fördjupar betydelsen av användarens känslor och njutningsmässiga (hedoniska) upplevelser. 
Tillgänglighet 
Ytterligare ett begrepp som blivit betydelsefullt inom MDI-forsk­ning och utveckling är begreppet tillgänglighet. Det blev mot slutet av 1900-talet uppenbart i utvecklingen att mycket av tekniken som skulle kunna användas för att göra alla människor delaktiga i själva verket var exkluderande och att villkoren för användning inte var likvärdiga för personer som av en eller annan anledning inte kan använda sig av befintliga system för att kunna tillgodogöra sig tjäns ­
terna. Särskilt i ett arbetsrelaterat sammanhang är det viktigt att alla får samma möjligheter att delta ur ett jämlikhetsperspektiv. Det finns lagstiftning som ska säkerställa detta. 
Tillgänglighet definieras också av ISO 26800 (2011) som ”Den 
utsträckning som produkter, system, miljöer och anläggningar kan användas av människor i en befolkning med den bredaste utsträck­ningen av användarens egenskaper och förmågor för att nå ett specifikt mål i ett specifikt användningssammanhang”. På så sätt har det en nära koppling till användbarhet och är följaktligen också en mätbar storhet. Tillgänglighetsområdet har mycket framhållits kopplat till funktionsnedsättning, men omfattar alla anledningar, till exempel ålder, till att systemen inte möjliggör användning. 
46  Utvecklingsprocessen 
I takt med att användbarhetsområdet etableras och mognar ökar 
också behovet av att integrera dessa metoder med befintlig metodik för system- och it-utveckling. Metoder för kravhantering, systema­nalys, design, teknisk implementation, test, införande och utbildning har kompletterats med användbarhetsperspektiv och det har kom­mit att bli en allt viktigare förutsättning i allt utvecklingsarbete. Trots att integreringen kommit en lång bit på väg återstår mycket för att användbarhet ska kunna komplettera traditionell it- och systemut­veckling (Gulliksen 2010). Mycket av skälen till detta ligger i att it-och systemutveckling är utsatt för prispress och att kvalitetsaspekter ofta får stryka på foten till förmån för leverans i tid och inom givna budgetramar. 
De senaste 15 åren har mycket gjorts för att åstadkomma använd­
barhets- och tillgänglighetsintegrering i traditionell systemutveck­lingsmetodik och på senare år i form av agil (lättrörlig) utveckling och agila utvecklingsprocesser. Eftersom agila utvecklingsprocesser i stor utsträckning fokuserar på ett kundnära arbete, på iterativ utveckling och på flexibilitet har det blivit lättare att påtala använda­rens perspektiv. Samtidigt är många av de befintliga metoderna för användbarhetsmetoder rigorösa och arbetskrävande och levererar inte resultat så snabbt och i den utsträckning som den agila utveck­lingstekniken kräver. Därför har användbarhetsaktiviteter i mindre utsträckning kunnat integreras än vad som borde varit möjligt. 
En process för att integrera användbarhetsaspekter i hela system­utvecklingsprocessen är den metodik som går under benämningen användarcentrerad systemdesign (Gulliksen och Göransson 2002). Metodiken för användarcentrerad design finns inkorporerad i ISO 9241-210 (tidigare ISO 13407), (figur 6). Se även avsnittet om ISO-standarder. 
47   
 
Figur 6: Utvecklingsprocess enligt ISO 9241-210 Human centred design for interactive systems. 
Användarcentrerad systemdesign fördjupar systemutvecklingspro­
cessen och betonar vikten av att fokusera på användbarhet genom hela utvecklingen och vidare genom hela systemets livscykel. 
Användarcentrerad systemdesign baserar sig på tolv nyckelprinci­
per (Gulliksen och Göransson 2002): • Användarfokus – verksamhetens mål, användarnas arbetsuppgifter och behov ska tidigt vara vägledande i utvecklingen. 
• Aktiv användarmedverkan i utvecklingen – representativa användare ska aktivt medverka, tidigt och kontinuerligt genom hela syste­mets livscykel. 
• Evolutionär utveckling – systemet ska utvecklas iterativt och inkre­mentellt. 
• Gemensam och delad förståelse – designen ska dokumenteras med en för alla inblandade parter enkelt förståelig representation. 
• Prototyping – tidigt och kontinuerligt ska prototyper användas för att visualisera och utvärdera idéer och designlösningar med slut ­användarna. 
• Utvärdera verklig användning – mätbara mål för användbarheten och kriterier för designen ska så långt som möjligt styra utvecklingen. 
• Explicita och uttalade designaktiviteter – utvecklingsprocessen ska innehålla dedikerade och medvetna designaktiviteter. 
• Tvärdisciplinära team – utvecklingen ska utföras av effektiva team med en bredd av kompetenser. 
• Användbarhetsförespråkare – erfarna användbarhetsförespråkare ska involveras tidigt och kontinuerligt under hela utvecklingsprojek­tets gång. 
• Integrerad systemdesign – alla delar som påverkar användbarheten ska integreras med varandra. 
48   
 
  • Lokalanpassa processerna – den användarcentrerade processen ska specificeras, anpassas och införas lokalt i varje organisation. 
• En användarcentrerad attityd – en användarcentrerad attityd ska alltid etableras. 
Särskilt för den digitala arbetsmiljön är principer av denna art vikti­ga för att hålla fokus på att skapa en optimal digital arbetsmiljö. 
Beställarkompetens 
Under 2000-talets början genomfördes flera aktiviteter för att betona vikten av att beakta användbarhet och tillgänglighet tidigt i utveck ­lingsarbetet, redan i beställningsfasen. Henrik Artman och Stefan Holmlid definierade beställarkompetens till att handla om den akti­va rollen hos en beställare – förmågan att planera, formulera, kom­municera och övervaka en systemutvecklingsprocess. Fokus ligger inte så mycket på användbarheten i systemen som användbarheten i verksamheten. Det inledande arbetet finns dokumenterat i rappor ­
ten ”Att beställa något användbart är inte uppenbart” (Artman m.fl. 2010). Detta gav återverkningar genom att Statskontoret gav ut en vägledning för hur man skulle kunna avropa användbart i samband med ramavtalsavrop (Statskontoret 2005). 
Under 2013–2014 har regeringens Användningsforum genomfört 
ett utredningsarbete för att fokusera på nuläget inom beställarkom­petensområdet (Walldius och Thorén 2014). Detta arbete resulterade i fem viktiga lärdomar om beställarkompetens av idag: • Synliggör tjänstens användbarhet och tillgänglighet tidigt i beställ ­ningen. 
• Se tillgänglighet som användarens rättighet och leverantörens konkurrensfördel. 
• Satsningar på användbarhet i beställningen har långtidsverkan. 
• Användbarhetsmetodik kan förnya organisationens strategiarbete. 
• Tillgodose behovet av stöd för beställning av användbar och till­gänglig it. 
Verksamhetsutveckling vs. systemutveckling 
All utveckling och införande av tekniska stödsystem i en verksamhet påverkar arbetet på en rad olika vis, ofta mycket genomgripande. Arbetsorganisation, arbetsprocesser, kompetenser, kommunikation 
49   
 
    och samverkan förändras och arbetet ska utföras under nya förut­
sättningar. Det går helt enkelt inte att undvika. Därför kan man egentligen aldrig prata om renodlad teknik- eller systemutveckling 
eller införande. Det handlar alltid snarare om verksamhetsutveck­ling och införande av ett nytt arbete. Slutsatsen blir att de processer enligt vilka de nya digitala stödsystemen utvecklas måste hantera även andra aspekter på arbetet, dess organisation och arbetsmiljön, annars kan inte den potentiella nytta uppnås, man riskerar att införa nya problem och att cementera ineffektiva arbetssätt. 
Detta har visat sig vara ett problem och svårare i praktiken än man 
kan föreställa sig. De traditionella modellerna för systemutveckling innehåller oftast inte alls något stöd för att behandla annat än de mer tekniska aspekterna på systemutvecklingen. Kompetenser om annat än det tekniska, t.ex. arbetsmiljökunskap, saknas i projekten och man har ofta inget mandat att hantera frågor om arbetsorganisation och förändrade arbetsprocesser med mera i förändringsprojekten (Gulliksen 2010). 
Det finns en del forskning och ansatser till metoder som stödjer 
verksamhetsutveckling i samband med teknisk utveckling. Ett exem­pel är metodiken att arbeta med målbilder av det önskade framtida arbetet ur ett helhetsperspektiv, så kallade visionsseminarier (Sand­blad och Hardenborg 2008). 
Införandeproblematiken 
Erfarenheter visar att införandet av ett nytt it-system i en verksam ­het är en svår och kritisk process. Mycket kan gå fel, även om det system som ska införas har goda egenskaper, och de problem som då uppstår kan ge allvarliga konsekvenser för verksamhet och arbets­miljö och tenderar dessutom att bli svåra att bli av med (Eason 1988). För att lyckas med införandet är några faktorer extra viktiga: • Införandet handlar inte bara om det akuta skeendet, utan måste också bestå av aktiviteter långt före, under och långt efter. 
• Det man inför är inte (bara) det nya tekniska systemet, utan ett nytt arbete med allt det innebär. 
• De utbildningar man ger till användarna måste fokusera på hur de ska utför det nya arbetet med hjälp av det nya tekniska stödet. 
• Användarna måste få mycket stöd och konkret handledning i sam­band med införandet. 
• Man måste inse att det fordras mycket resurser och tid för använ ­darna i samband med införandet. 
50   • Man måste följa upp, utvärdera och vidta åtgärder för att elimine­
ra de problem man finner. 
Det kan också påpekas att det sällan är så att man inför ett system en gång och sedan är det klart. Oftast sker många kontinuerliga införanden av mindre eller större ändringar, uppdateringar, nya versioner osv. I samband med sådana införanden missar man ofta att förbereda användarna, förklara vad förändringarna innebär och hur de ska arbeta på ett bra sätt med det förändrade systemet. Ständiga förändringar brukar också irritera och trötta ut. 
Rollen som användbarhetsexpert 
En av de mer påtagliga effekterna av de senaste decenniernas ut­veckling av digitala arbetsmiljöer är utvecklingen av en kompetens som verkar inom it- och systemutveckling specifikt för att säkerställa användarnas perspektiv och att systemen och användargränssnitten utvecklas på användarnas och verksamhetens villkor. Denna kom­petens kan ha många olika namn: human factors expert, användbar­hetsexpert, användbarhetsutvärderare, interaktionsdesigner eller user experience (UX) designer m.fl. 
Numera har professionen utvecklats till en av de mer betydelseful­
la i modern it- och systemutveckling. De flesta större systemutveck­lingsprojekt har en person med ansvar för användbarhet och flertalet av Sveriges universitet utbildar nu personer som kan bidra med användbarhetskompetens i systemutvecklingen. Se mer i följande rapporter, (Gulliksen m.fl. 2006) eller (Lantz m.fl. 2009). 
51   Lagar och förordningar
 
Det finns ett antal lagar, föreskrifter och andra styrande förordningar 
som har direkt eller indirekt koppling till den digitala arbetsmiljön. Några av de mer centrala beskrivs här. 
Arbetsmiljölagen 
Självfallet är arbetsmiljölagen (1977:116) med dess kompletteringar, tillägg och ändringar den grundläggande lagstiftning som regle­rar arbetsmiljöfrågor och ansvar inom svenskt arbetsliv. En aktuell beskrivning finns i Arbetsmiljöverkets bok Arbetsmiljölagen med kommentarer
3 (2015). 
I arbetsmiljölagen fastslås generella grundläggande principer 
när det gäller arbetsmiljön, till exempel att ett arbete ska präglas av variation, social kontakt och samarbete, sammanhang mellan ar­betsuppgifter, möjlighet till personlig och yrkesmässig utveckling, självbestämmande och yrkesmässigt ansvar. 
I en särskild paragraf utvecklas arbetsgivarens skyldighet att sys­
tematiskt planera, leda och kontrollera verksamheten (2a §). Grund­tanken är att arbetsgivaren måste se till att verksamheten drivs så att skyldigheter enligt arbetsmiljölagen uppfylls. Arbetsgivaren är skyl­dig att kartlägga risker och utreda ohälsa och olycksfall samt vidta de åtgärder som fordras. Arbetsgivaren måste därför bedriva ett fortlöpande systematiskt arbetsmiljöarbete. 2a § slår fast att arbets­givaren själv måste ta ansvar för arbetsmiljöverksamheten. I detta ingår också att följa upp att det systematiska arbetsmiljöarbetet. 
AFS 1998:05 
Utöver själva arbetsmiljölagen är föreskriften AFS 1998:05, Arbe­te vid bildskärm, av särskilt intresse. Det är den enda lagtext som direkt riktar sig mot arbete med digital teknik och relaterade arbets­miljöproblem. Föreskriften är förhållandevis gammal, från 1998, och 
https://www.av.se/globalassets/filer/publikationer/bocker/arbetsmiljola­
gen-bok-h008.pdf 
52 3   
  
 mycket teknisk utveckling har skett sedan dess. Föreskriften är i be­
hov av modernisering, men trots detta är den förvånansvärt konkret och insiktsfull, och till stora delar relevant idag. 
I denna föreskrift fastställs ”Regler och råd avseende fysiska 
och psykosociala faktorer vid bildskärmsarbete, inklusive krav på programvara och it-system”. 7e § i föreskriften lyder: ”Arbete vid bildskärm som är starkt styrt eller bundet i fysiskt eller psykiskt av­seende eller är ensidigt upprepat får normalt inte förekomma.” 10e § säger att system och program ska • vara lämpligt utformade med hänsyn till arbetsuppgifter och an­vändare 
• vara lätta att använda, kunna anpassas till användarens kunskaps- och erfarenhetsnivå 
• ge återkoppling om det utförda arbetet 
• visa information i format och takt som är anpassad till använda­ren. 
Samt att • särskild hänsyn ska tas till ergonomiska principer som gäller för ­mågan att uppfatta, förstå och bearbeta information 
• kontroll av arbetstagarens arbetsinsats via systemet inte får utföras utan dennes vetskap. 
Dessa ganska korta formuleringar ställer väldigt stora krav på datasystems användbarhet, i en sådan utsträckning att ganska få system i praktiken lever upp till detta. Många undersökningar där användarnas synpunkter på it-system kartläggs pekar på detta. Ett exempel på en bred sådan kartläggning är UsersAwards VårdITrap­porten 2010 (UsersAward 2010), där t.ex. läkare anser att de saknar överblick, har svårt att hitta relevant information, tvingas dokumen­tera mer än nödvändigt samt förlorar mycket arbetstid pga. svårn­avigerade system. Andra kartläggningar, t.ex. de som genomförts av Unionen, som är Sveriges största fackförbund på den privata arbetsmarknaden och landets största tjänstemannaförbund, pekar på liknande problem för användarna (Unionen 2008, 2011, 2012, 2014, 2015). Slutsatsen är att många datorstöd som idag används i arbetsli­vet i olika grad inte uppfyller gällande lagar och regler. 
Den fråga som omedelbart inställer sig är hur det kan vara så, var 
olika slags ansvar ligger samt vad som görs för att beivra de fall då lagen inte efterlevs? Lagen lägger ett stort ansvar på arbetsgivarna som de ofta inte inser, har kunskaper för eller arbetar med i prakti ­ken. Från myndighetssidan är man mycket otydligare när det gäller 
53   att tillämpa lagarna här jämfört med när det gäller andra farliga 
miljöer, till exempel dålig ventilation, kemikalier, buller, tunga lyft och så vidare. 
Utöver arbetsmiljölagen och AFS 1998:05 är det få andra delar 
av arbetsmiljölagstiftningen som har bäring på den digitala arbets­miljön. AFS 2012:02, Belastningsergonomi, innehåller mindre med koppling till den digitala arbetsmiljön. En remiss 2014, Organisato­risk och social arbetsmiljö, innehåller inte så mycket relaterat till di­gitalt arbete. Risken för mer ensidigt, monotont och upprepat arbete i samband med ökad datorisering lyftes fram redan 1980 i Psykiska och sociala aspekter på arbetsmiljön (AFS 1980:14). 
54  Standarder som stöd vid insatser 
 
för förbättrad digital arbetsmiljö
 
Internationella och nationella standarder inom ergonomi är en viktig 
kunskapskälla för personer verksamma inom utveckling, införande och uppföljning av it-stöd. Här presenteras ett urval sådana standar­der som är av särskilt intresse för ledningspersonal och arbetsmiljö­ansvariga inför genomgångar av organisationens digitala arbetsmiljö och inför beställning av nya program. Genomgången omfattar (med ett undantag) ISO-standarder (International Organization for Stan­dardization) eftersom det är dessa som är mest relevanta för området ergonomi och ledningsfrågor. En detaljerad förteckning över rele­vanta standarder återfinns i bilaga 1. 
Några viktiga standarder 
Urvalet fokuserar på it-användningens två kvalitetsbegrepp an­vändbarhet och tillgänglighet. Även standarder som sätter in dessa kvalitetsbegrepp i ett större ekonomiskt och ledningsorienterat sammanhang ingår i urvalet. I några fall kommer äldre standarder, som kommer ut i nya versioner inom de närmaste åren, beskrivas både i sin ursprungliga form och med de nya moment som kommer att ingå i den nya versionen. Detta görs dels för att ge en mer rättvi­sande bild av pågående arbete inom standardiseringen, dels för att uppmuntra ledningspersoner och arbetsmiljöansvariga till en mer långsiktig och systematisk användning av standarder vid genom­gångar av den digitala arbetsmiljön. Några av de nya standarder som är under arbete (ISO 27500, ISO 9241-220) syftar till att ge sär­skilt stöd vid beställning av ny programvara som ska fungera med organisationens befintliga program. 
Uppräkningen följer en typisk beställnings- eller kvalitetsgransk­
ningsprocess. Beskrivningen av relevanta standarder är uppdelad utifrån i vilken ordning de får sin relevans i en typisk beställnings­process. För en beställnings idéstadium finns tre mycket övergripan­de standarder som är väsentliga för alla anställda i en verksamhet, särskilt ledningspersonal och ledamöter i organisationens styrelse. 
55  För beställningens förstudie nämns tre standarder som fokuserar på 
definitionen av användbarhet, principer för användarcentrerad de­sign respektive hur arbetet med användbarhet kan organiseras i en verksamhet. För formuleringen av beställningens förfrågningsunder­lag nämns en standard som specificerar funktionella tillgänglighets­krav och en standard som beskriver testmetoder för publika system. Slutligen beskrivs tre standarder som kan vara viktiga för beställ­ningens följande steg – anbudsprövning och kontrakt, införande och uppföljning – och som därför bör beaktas även vid formulering av beställningens förfrågningsunderlag. Se bilaga 1. 
56  Litteraturöversikt 
Introduktion och metod för litteraturstudien 
Litteraturstudien har fokuserat på granskade vetenskapliga artiklar 
publicerade i vetenskapliga tidskrifter under åren 2010–2015. Artik­larna har bedömts efter relevans baserat på söktermer samt kvalitet baserat på vetenskapliga tidskriftsartiklar som genomgår pargransk­ning. Sökningarna gjordes under februari och april månad 2015. Första sökningen gjordes i en samlingsdatabas kallad Primo samt i Arbline och Swepub. 
Använda söktermer är: 
”Digital work”, ”Digitalization of work”, ”Work automation”, ”Computer supported work” AND problems, mental workload, cognitive task require­ments, mental fatigue, stress, strain. 
samt: 
”Digital work”, ”Digitalization of work”, ”Work automation”, ”Compu­ter supported work” AND effectiveness, efficiency, satisfaction, creativity, quality, support, professionalized. 
Sökningen var inriktad på litteratur på engelska, men en sökning 
gjordes också i de svenska databaser som ingår i “Nya Arbline”. För­utom sökorden ovan användes i den sökningen de svenska termerna “datorstött arbete” och “arbetsmiljö”. 
Resultatet från första sökningen gav 673 stycken träffar. Av dessa 
klassades 8 stycken som ämnesmässigt relevanta och som veten­skapliga tidskriftsartiklar. 
I sökomgång två utfördes sökningarna i databaserna Ergonomic 
abstract, Web of Science, PubMed och Google scholar och följande söktermer användes: 
”Digital work”, ”digital workplace”, ”digitalization AND satisfaction”, 
”cognit*”, ”mental workload”. 
Totala antalet träffar var 970 och av dessa bedömdes 51 stycken vara 
ämnesmässigt relevanta samt vetenskapliga tidskriftsartiklar. 
Efter genomläsning av texterna och efter att dubbletter exklude­
rats finns slutligen 36 stycken artiklar som bedöms som relevanta 
57  och som följer urvalskriterierna presenterade ovan. En analys av 
forskningen presenterad i artiklarna genomfördes (dvs. inom vilka områden har forskningen bedrivits snarare än att gå in på detaljera­de resultat av den publicerade forskningen). Artiklarna klustrades i fem olika övergripande områden: digitalisering, digital arbetsmiljö, kognition, metod, teori. Nedan presenteras resultatet genom att följa dessa områden. 
Resultat av litteraturstudien 
I klustret digitalisering talar författarna om digitalisering och koppling till kunskapsarbete, lärande, kultur och dess komplexitet (Malcolm 2013) och även hur kunskapspraktiker påverkas och hur arbetare omformulerar kunskap (Malcolm 2014). Det kan även leda till förändrade sätt att tänka kring organisation där design av teknik kan utformas som globala behållare och fungera som noder, vilket ger ett annat synsätt på vad en institution är (Blanc och Hault 2014). Digital ekonomi, och organisation av, tekniska nätverk och dess vikt för koordinering av arbetskraft över nationsgränser och kulturella gränser tas upp i (Fish och Srinivvasan 2011). 
Digitalisering av arbete kan inverka på arbetsgruppers identitet 
och förändrar denna över tid (Boudreau m.fl. 2013). Även en specifik arbetsroll (här ingenjörsrollen) kan förändras, vilket kan ses i hur mycket tid som läggs på olika arbetsuppgifter och hur det påverkar upplevd arbetstillfredsställelse (Robinson 2012). 
I litteraturen som tar upp digital arbetsmiljö finner vi studier av digital arbetsmiljö i kärnkraftverk och behovet av att förstå hur be­manning kan göras kopplat till arbetsgruppens sammansättning och utförande av arbetsuppgifter för att undvika hög kognitiv belastning (Chiuhsiang m.fl. 2013a, 2013b). 
Personer som arbetar vid stora olyckor konfronteras med svåra 
problem vid koordinering och beslutsfattande. För att underlätta deras arbete har beslutsstödsystem utvecklats och integrerats i be­fintliga kommunikationssystem. För många beslutsstödsystem finns problem med att de inte används i förväntad utsträckning och att de har användbarhetsproblem. Författarna menar att beslutsstödsyste­
58  men många gånger har de tekniska möjligheterna, men att man inte 
har tagit beslutsfattares uppgifter eller situationsfaktorer i beaktan­de. Därför rekommenderas att prioritera visuell överblick av händel­sen som inträffat och att underlätta för lagring av beslut som fattas över tid (Danielsson och Alm 2012). 
Att informationen görs tillgänglig digitalt ändrar arbetssätt för 
t.ex. jurister som enligt (Bhatt 2014) mer sällan använder pappersma­terial som källor utan nästan uteslutande använder digitala resurser som tillgängliggörs via nätet. 
Inom vårdsektorn har ett antal studier genomförts och en yrkeska­
tegori som fått stora förändringar genom digitaliseringen är radiolo­ger. Röntgenbilder har helt digitaliserats och “läsning” av bilderna har därmed också förändrats. Att andra kliniker får tillgång till dessa data förändrar även radiologers yrkesroll och för att stärka patient­säkerheten rekommenderas att klinikers och radiologers expertis ska kombineras. Digitaliseringen innebär även stora förändringar i fysiska lokaler och i hela radiologiavdelningar (Hugine m.fl. 2012). Inom akutmottagning har sjuksköterskor uttalat sig positivt om implementeringen av ett informationssystem. Studien som presen­teras i (Vesyridis m.fl. 2012) visar att sjuksköterskorna var positiva till systemet och såg det som ett stöd och att informationen blev mer tillgänglig. I en longitudinell studie (tre år) av två sjukhus har auto­matiseringens betydelse för att förebygga fel studerats av (Aron m.fl. 2011). Deras resultat visar att det finns en signifikant komplementär mellan anställdas utbildning inom kvalitetsstyrning och automati­sering av kontrollsystem för att reducera antalet tolkningar av de medicinska fel som inträffar. I en annan rapport visas att PDA:er (Personal Digital Assistants, dvs. handdatorer) kan ge sjuksköterskor snabbare och säkrare tillgång till information, vilket i sig stärker patientsäkerheten (Hudson och Buell 2011). 
Ett annat sätt att utveckla tekniken inom vårdsektorn är att använ­
da designmönster för teknikstöd för klinikers mötesrutiner (Walldius och Lantz 2013). Läkarens kontakt med patienten kan få lägre kvali­tet i och med att läkarens uppmärksamhet riktas mot det datorisera­de systemet i stället för mot patienten. (Brothers m.fl. 2014) beskriver ett antal strategier för att kringgå detta problem. 
I (Marsango m.fl. 2014) presenteras en studie av hur tandläkares 
arbete förändras då arbetsflödet digitaliseras. Arbetet blir snabbare, mer precist och även mer förutsägbart än vid deras traditionella ar­bete. Men inte allt blir bättre. En studie av datormedierad kommuni­kation visar på att samarbete som ska utföras via dessa system leder till vad författaren kallar dagdriveri och att det har en negativ effekt 
59  på sammanhållningen i gruppen samt gruppens arbetstillfredsstäl­
lelse (Monzani m.fl. 2014). 
Då arbetet blir mer digitalt och mobilt får det konsekvenser även 
för mobil hårdvara, dess utveckling och design. Utvecklingen av en digital arbetsplats leder till mobilitet och tekniklösningar såsom big 
data, cloud computing och sökverktyg. Enligt (White 2012) ska man därför fokusera på en mobil miljö som förändrar hur sättet att arbeta kan förstås genom ett etnologiskt och kulturellt perspektiv. Det mobila arbetet leder även till att de anställda i högre utsträckning använder sina egna mobiler i arbetet för att kunna få en presentation av information och lösningar i realtid. Detta leder enligt (Chung 2014) till bättre utförande av arbetet, högre arbetstillfredsställelse med mera. 
Kognitiva aspekter på arbetsmiljö 
I nyligen publicerad forskning (se nedan) finns en vilja att vidar eut­
veckla synen på kognition och hur digitalisering påverkar oss kog­nitivt. Nedan ges exempel på olika sätt att närma sig detta. I (Gerjets m.fl. 2014) presenteras hur de arbetar med en metod för att förändra vår förståelse av hur arbetsminnet fungerar och författarna försöker ta fram nya kriterier för detta. I artikeln presenteras att de utforskar arbetsminnets neurala signaturer och de menar att man via dessa kan designa uppgifter. För att analysera EEG-data arbetar författarna med maskininlärningsalgoritmer. 
Ett helt annat sätt att studera arbetsminnet presenteras i (Ohling­
er m.fl. 2011). Här undersöks möjligheten att utföra uppgifter som kräver uppmärksamhet och belastning av korttidsminnet och hur det påverkas om personer som arbetar vid en arbetsstation sitter, står eller går. Resultaten stödjer möjligheten till att använda aktiva arbetsstationer för att höja fysisk aktivitet på arbetsplatsen utan att kompromissa med de kognitiva kapaciteterna. 
Teknostress på kontoret belyses av (Sellberg och Susi 2014). De 
menar att kommunikationsteknologi har underlättat arbetet för många användare, men att den även bidragit till problem framför allt när det gäller den kognitiva arbetsmiljön, vilket över tid kan ge teknostress. Forskningen har tidigare fokuserat på användning av teknologi och dess effekter och författarna efterlyser nu ett vidgat perspektiv. För att förstå teknostress kan ansatsen distribuerad kog­nition användas, vilket möjliggör studier av komplexa och dynamis­ka sociotekniska system. Detta leder även till en möjlighet att omde­finiera teknostress. 
60  I dagens arbete behandlas stora mängder av information och för 
att underlätta för vissa yrkeskategorier (här jurister) föreslås visuali­
sering av datamängder. Syftet med visualiseringen är här att förenk­la kognitiva processer och på detta sätt erhålla ny kunskap. Förfat­tarna använder tre nivåer av informationsprocessande: sensoriskt, perceptuellt och kognitivt, i syfte att underlätta kunskapskonstruk­tion (Acuilar m.fl. 2013). 
I (Naik och Bhide 2014) presenteras att det idag är möjligt att auto­
matisera kognitiva rutinuppgifter. Tekniken utvecklas och möjliggör detta, men författarna menar att vi står inför ett antal utmaningar bland annat att tekniken måste göras robust och tillförlitlig. Ett annat exempel där uppgifter automatiserats ges av (Balfe m.fl. 2012), som beskriver automatiska system som används vid kontroll av trafik­system, till exempel tågtrafikstyrning. Här studerar författarna hur användarna av systemet förstår systemet och hur de anpassar sig för att använda tekniken optimalt. Baserat på dessa resultat har förfat­tarna tagit fram 12 designprinciper för att utveckling av nya system bättre ska stödja samarbete. 
Ett annat exempel på en situation där ett automatiserat system 
(industrirobot) och människor samarbetar ges av (Pellicciari m.fl. 2012). Produktionsmiljön som beskrivs är konfigurerbar och arbets­uppgifterna, som ska utföras gemensamt av robotar och skickliga yr­kesverksamma, är mycket komplexa. Genom att analysera systemets prestanda och beteende kan man få insikt i hur effektiv utbildning och träning av den yrkesverksamma ska genomföras. 
Metod för studie av framtida arbete och arbetsplats 
I (Toivanen 2011) presenteras två rapporter där framtida arbete dis­kuterats. Arbetsplatser ses idag just som en plats och Toivanen men­ar att vi behöver en bredare definition för att komma åt det moderna arbetslivet för att inkludera kunskapsarbete, distansarbete, flexibelt arbete och globala nätverk. En modern arbetsplats kan därför defi­nieras i termer såsom fysiska, sociala och virtuella aspekter. Två me­toder för att studera framtidens arbetsplatser, Foresight och Delphi, beskrivs av Toivanen. Foresightstudien utförs av Europeiska fors­kare (inom Europeiska unionens 6e ramprogramsnätverk WORK-IN-NET), som studerar arbetsliv där analys av policyer, strategisk planering och framtidsstudier ingår. Delphimetoden fokuserar på att ta fram experters kunskap och åsikter. 
Resultaten från dessa metoder som presenteras av Toivanen är att 
framtida arbetsliv behöver vara flexibelt eftersom vi har klimat- och 
61  miljöförändringar, globala förändringar och snabb teknisk utveck­
ling. Förutom flexibilitet kommer vi också att behöva mångfald inom yrkeskårer, vilket är en stor utmaning i sig. Det lyfts även fram be­hov av att leda en åldrande och diversifierad arbetskraft likaväl som högutbildad personal. Social rättvisa, delade värden och hållbara åtgärder antas bli än mer viktigt för anställda i framtiden. 
Arbetsplatser kommer att behöva ändras radikalt i framtiden men 
man beskriver inte hur. Flexibilitet i flera nivåer anges och kan tydas som att modifiera den fysiska arbetsmiljön, organisationers möjlig­het att anpassa sig till ekonomiska fluktuationer, att anpassa arbets­miljö efter den mångfald som finns bland de anställda (olika faser i livet, äldre, funktionshindrade). Slutsatsen författaren drar, baserat på de två rapporterna, är att framtidens arbetsplatser måste bereda sig på framtida utmaningar på flera nivåer: globala, lokala och på arbetsplatsnivå. Hur denna förberedelse bäst genomförs är ett ämne till diskussion både för parter på arbetsmarknaden och för framtida forskning. Kanske behövs nya former för kunskapsproduktion som inkluderar företag, föreningar och samhällen som forskningspartner. Det skulle kunna leda till att den producerade kunskapen lättare skulle kunna komma in i den dagliga arbetspraktiken samt skapa lärande nätverk vilka kan stödja utvecklingen av framtidens arbets­platser. 
Teoretiska bidrag 
Av artiklarna vi hittat är det ett par som bedömts som teoretiska där författare diskuterar frågor som: Vad är digital arbetskraft (labour)? och Vad är kontradigitalt arbete (work)? baserat på ett marxistiskt perspektiv. I (Fuchs och Sevignani 2013) beskrivs digitalt arbete som organiseringen av mänsklig upplevelse med hjälp av hjärnan, digita­la medier och tal på ett sätt som leder till skapande av nya produk­ter. Digital arbetskraft beskrivs som den tillvaratagande dimensio­nen av digitalt arbete och att digital arbetskraft är en alienering från produktionsprocessen som är upprinnelsen till klassrelationer och som utmynnar i exploatering. Författarna ger å ena sidan ett exem­pel från Facebookanvändning och menar att användarna utför ett arbete som de inte får betalt för, men att de inte upplever sig utnytt­jade då de upplever användandet som lustfyllt, kreativt och socialt. Å andra sidan säger författarna att ägarna av Facebook utnyttjar användarnas arbetskraft och ser dessa som en del av en kollektivt och global arbetskraft. Användarna kan ses som utnyttjade, men detta döljs bakom det roliga i att knyta kontakter och att träffa andra 
62  användare. Avslutningsvis säger författarna att de ser en risk för 
en ny it-bubbla, nu inom sociala medier, och att den enda vägen ur denna bubbla är att komma ifrån digital arbetskraft, alienering och att transformera digital arbetskraft till lekfullt digitalt arbete och de diskuterar begreppet lekfullt arbete och pekar på begränsningar av begrepp som antiwork, postwork, zerowork. 
I (Pfeiffer 2014) beskrivs Marx tidiga arbete där han åtskiljer det 
han kallar arbetsförmåga och värdet av att använda mänskligt arbete och arbetskraftens styrka som dess objektifierade form vilken ska utväxlas. Författaren menar att om dessa kvalitativa och materiella liksom kroppsliga aspekter av mänskligt arbete fortfarande är synli­ga i industriella produktionsprocesser, så verkar de tyna bort i mil­jöer med virtuella arbeten. I artikeln utvecklar författaren en modell som används vid empiriska studier av digital arbetskraft. Begreppet arbetsförmåga anses vara speciellt värdefullt för att få fram det dia­lektala i digitalt arbete och dess källor för skapande av värde. 
Ett annat teoretiskt bidrag är av (Henfridsson m.fl. 2014) som an ­
vänder designmönster för att introducera en kompletterande app­roach till att hantera teknikförändring som har en plasticitet då det gäller koppling till digital teknologi. Författarna talar om nätverk av mönsterarkitekturer och de förklarar hur dessa betonar generalise­ring av idéer till mönster och därigenom specialiseringar av mönster för olika designsyften. Detta är ett bidrag inom litteraturen om att hantera produkter i den digitala eran. 
Begreppet autenticitet och dess betydelse i analoga kontra digitala 
miljöer diskuteras av (Seadle 2012). 
I (Deschryver 2014) beskrivs en teori om webbmedierad kunskap 
som består av sju interaktiva element. Via de sju elementen ger teo­rin en väg framåt för att utforska hur webbanvändare kan konstrue­ra kunskap som adderar värde till den information som de stöter på dagligen. 
Diskussion av litteraturstudien 
Forskning om datoriserade system, människor och arbete har pågått sedan nittiotalet. I Sverige fanns t.ex. forskningsprogrammet MTO (Människa, Teknik, Organisation). Därför var förhoppningen att finna stora mängder av tidskriftsartiklar inom området. Nu blev det inte fallet. Orsaken är troligen att söktermer såsom digitalt arbete och digitalisering inte används i vetenskapssamhället utan är någon­ting som mer florerar i medier samt bland politiker och beslutsfatta­
63  re. Ytterligare en möjlig förklaring kan vara att forskning som använ­
der dessa termer utges som artiklar i konferenssamlingar, i böcker eller i tekniska rapporter. En tredje förklaring kan vara att det under de senaste fem åren inte utförts så mycket forskning inom området. 
I de funna artiklarna är det framför allt mikronivån av forskning 
som presenteras dvs. digitalt arbete, digitaliseringen och dess in­verkan på individen beträffande t.ex. yrkesroll, kunskap, behov av stöd, eller teknikens möjlighet att utföra vissa uppgifter, fungera som stöd i komplexa miljöer och uppgifter eller som verktyg för att förstå människans kapacitet och förutsättningar bättre. Ett mindre antal artiklar tar upp organisation, system eller mer globala samhälleliga aspekter. 
Ofta är den utförda forskningen baserad på mindre empiriska 
fallstudier av kvalitativ art. I undantagsfall försöker forskare göra omfattande studier på makro- eller mesonivå. Två områden i litte­raturundersökningen som kan sägas göra detta har rubricerats som metod samt som teori. Här diskuteras hur man kan se på arbete, dess förändringar samt vilka konsekvenser framtidens arbete via digitali­sering kan komma att få på individ, organisation och samhälle. 
En konklusion som kan göras baserat på litteraturstudien är att 
det finns en avsaknad av forskning om digitalisering och digitalt arbete och att många av de artiklar som hittades, och sorterade bort, inte berörde det digitala eller it eller ny teknik. Det är troligen också så att en del av forskningen presenteras i andra former än i veten­skapliga tidskrifter. 
64   
  
 Översikt över finansiärer och 
finansierade forskningsprojekt i Sverige 
Utöver den här beskrivna litteratursökningen har en sökning av rele­
vanta rapporter från stora finansiärer gjorts, se nedan angående For ­
te, AFA och VINNOVA samt från SBU. SBU, Statens beredning för medicinsk utvärdering, gör kunskapssammanställningar och littera­turöversikter inom medicinskt prioriterade områden. Den SBU-rap­port som är mest intressant för syftet här heter “Arbetsmiljöns betydelse för symptom på depression och utmattningssyndrom” (SBU 2014). Rapporten bygger på en systematisk litteratursökning i internationella databaser med originalartiklar på svenska, norska, danska eller engelska, publicerade mellan åren 1990 och 2013. Resul­taten visar att det finns tydliga, vetenskapligt säkerställda samband mellan psykosociala arbetsmiljöfaktorer och symtom på depression och utmattning. De faktorer som lyfts fram som de viktigaste är möj­lighet till kontroll i arbetet, rättvis behandling, höga krav, lågt stöd och osäker anställning. Rapporten innehåller emellertid inga resone­mang med direkt, uttalad koppling till digitalt arbete. 
Svensk forskning om arbetslivets digitalisering och effekterna på 
arbetsmiljö m.m. har varit viktig under åren. Arbetslivsinstitutet (1995–2007) var ett svenskt nationellt forskningsinstitut och kun­skapscentrum för arbetslivsfrågor. En föregångare var Arbetslivscen­trum, inrättat 1977. Olika forskningsfinansierande myndigheter har sedan 1970-talet stött forskning om it och arbetsmiljö. En kartlägg­ning av sådan forskning finns i VINNOVA-rapporten Användnings­driven utveckling av it i arbetslivet (Tengblad och Walldius 2007). En föregångare inom svensk arbetslivsforskning, Lennart Lennerlöf, har i sin bok Mitt arbetsliv: en rekonstruerad forskningshistoria, beskri­vit mycket av den svenska utvecklingen (Lennerlöf 2008). 
En analys har gjorts av förteckningar över genomförda och pågående 
forskningsprojekt med finansiering av svenska myndigheter och orga­nisationer. Avsikten har varit att hitta referenser till forskning som rör digital arbetsmiljö. En del av denna forskning har ännu inte resulterat i publikationer som har varit möjliga att fånga upp i litteratursökningen, men kan ändå vara av stor vikt för kunskapsutvecklingen i Sverige. 
65   
     
 Forte 
Forskningsrådet för hälsa, arbetsliv och välfärd (Forte) är en statlig 
myndighet under Socialdepartementet och finansierar forskning inom området. Forte står för ”den styrka och kraft som Fortes finan­siering bidrar med till det svenska forskarsamhället och på sikt också till individens och samhällets utveckling”. De huvudområden inom forskning som Forte stödjer är • arbete och hälsa (fysisk och psykosocial) 
• arbetsorganisation 
• arbetsmarknad 
• folkhälsa 
• välfärd och socialförsäkring 
• omsorg och sociala relationer. 
Forte gör en särskild satsning på arbetslivsområdet, innefattande forskning om arbetsmiljö, arbetsorganisation och arbetsmarknad. Satsningen består av tre Fortecentra och tre programstöd. Program­stöd varar i sex år och syftar till att långsiktigt förstärka och byg­ga ut forskarmiljöer inom särskilt angelägna forskningsområden. Fortecentra är starka forskningsmiljöer som under maximalt tio år får bidrag på fem till tio miljoner kronor per år. Fortecentra som är bildade är • Uppsala center for labor studies 
• Interdisciplinär forskning om arbetsrelaterad stress och hälsa 
• Kroppen i arbete – från problem till potential 
Program som startats är • Reglering av marknader och arbete 
• Utveckling, validering och införande av nya metoder för hälsa, hållbar arbetsförmåga och produktivitet för att användas i före­tagshälsovårdsverksamhet. Farlig hudexponering. Riskbedömning och förslag till förebyggande åtgärder med fokus på småföretag och nya exponeringar. 
I Fortes projektkatalog finns det 42 projekt som startade 2014. Vid en genomläsning av respektive projekttitel kan inte någon av dem klassas som tillhörande digitalt arbete, digitalisering eller med fokus på it-användning i arbetslivet. 
För 2013 finns 37 projekt inlagda i katalogen och här finns ett rele ­
vant projekt som tillhör området digitalt arbete, digitalisering eller fokus på it-användning: • Digitaliseringens paradoxer – sociala medier i myndighetsarbete. 
66   
  För en mer komplett beskrivning av projekt finansierade av Forte/ 
FAS under tidsperioden 2001 till 2012, se bilaga 2. 
Ett antal utredningar om forskning kring arbetsmiljö har beställts 
av FAS (2009) och senare Forte (2015). I kartläggningen från 2009 
(Albin, Johansson, Järvholm och Wadensjö 2009) konstateras att den svenska forskningen om arbetsliv håller en hög och god vetenskap­lig kvalitet och att forskningen lett till ett förändrat arbetsliv som lett till ökad hälsa och höjd produktivitet. Olika sektorer i samhäl­let behöver kunskap om arbetsliv för att uppnå sina mål. År 2009 konstaterades det att det inte finns någon specifik organisation t.ex. centrum att vända sig till. Det som vid denna tidpunkt ansågs som viktigt för kommande inriktningar inom arbetslivsforskning var: ar­betsliv för likvärdig hälsa, koppla ekonomisk tillväxt till god arbets ­miljö, forskning som möjliggör att så många som möjligt kan delta i arbetslivet, företagshälsovården, att underlätta tillbakagång efter sjukskrivning och att förebygga långvarig sjukskrivning. 
Bakker m.fl. (2015) konstaterar att det är svårt att få en överblick 
över pågående forskning inom området och att statistik kring denna forskning och dess inriktning behövs för att man ska kunna avgöra om mer forskning behövs inom vissa delområden. Digitalt arbete nämns inte alls men däremot informations- och kommunikations­teknologi. Det som tas upp är att tekniken möjliggör distansarbete och kontakt oberoende av var vi rent fysiskt befinner oss samt att vår arbetsdag förändras och går in i fritiden. Avslutningsvis säger förfat­tarna till rapporten att stimulans för forskning inom de medicinska och tekniska områdena behövs för att kunna garantera kunskapsut­veckling inom viktiga problemområden för arbetslivet. 
Fortes utredning om forskning under åren 2007–2013 inom arbets­
liv i Sverige presenterades på en hearing den 13 april 2015 (Bakker m.fl., 2015). 
Forskningen inom ämnet arbetsorganisation i Sverige kan, enligt 
Bakker m.fl., klustras i följande delområden: 1. Organisation, arbetsförhållanden och utformning av arbete. Forskningsledare som ingått i en studie menar att områden som relaterar till design är minst utforskade men att de borde få ett stort utrymme i kommande forskning. 
2. Organisation, ledning, ledarskap och arbete i grupp. Inom det­ta område nämns ny teknik och man pekar på innovation som kopplar till nya teknologier och kreativitet, vilket anses som ett lovande nytt fokus för föryngring av området i stort. 
3. Förändring av arbete, organisation och miljö. Här nämns lean production, allestädes närvarande teknologier, gränslöst arbete, ny 
67   
 	betydelse av arbete som representerade i pågående projekt men 
dess fulla potential ännu ej utvecklad. 
4. Anställningsformer, påverkan och partnerskap. 
5.	 Beteende, hälsa och välbefinnande i arbete och organisation. Tek ­
nik finns inte inkluderat i dessa. 
I Fortes utredning talar man om möjligheten att skapa en ny svensk modell (inkluderande utveckling av koncept och teori) och att vi går från produktionsarbete till kunskapsintensivt arbete och servi ­ce. Utredarna (Bakker, Gherardi, Grote, Landsbury, Pawlowsky och Roe) menar att svensk forskning inom området har fokuserat på en mikronivå dvs. haft ett individperspektiv och man efterlyser nu ett makro- eller mesoperspektiv. Forskningen som bedrivs i Sverige idag är utspridd och man ger rekommendationen att forskningen bör koordineras nationellt. Stimulans för att anta doktorander anses också vara viktigt då detta är ett problem idag. 
Under hearingen nämns mjukvaruutveckling vid ett tillfälle och 
för övrigt talar man varken om digitalt arbete eller it. I rapporten finns lean production som en term nära det tekniska området. Forte vill satsa på arbetslivsforskning och kommer lämna in ett förslag till forskningsagenda till regeringen den 25 oktober 2015. 
Förutom den arbetslivsforskning som Forte tar upp bedrivs 
forskning om arbetsrelaterad hälsa bl.a. vid universitet och lands­tingsdrivna arbetsmedicinska enheter. Den här mest relevanta delen av sådan forskning sker inom området stress, till exempel vid Stress­forskningsinstitutet i Stockholm. 
Stressforskningsinstitutet 
Stressforskningsinstitutet vid samhällsvetenskapliga fakulteten på Stockholms universitet är ett viktigt centrum för svensk stressforsk­ning alltsedan institutets bildande 2007 (då man tog över verksam­heten vid Statens Institut för Psykosocial Miljömedicin, bildat 1980). Institutet presenterar sig som ett ledande nationellt kunskapscen­trum inom området stress, sömn och hälsa. Verksamheten bygger på medicinsk grundforskning och tillämpad forskning om hur stress uppkommer och kan behandlas. Institutet ingår i det 2009 bildade Stockholm Stress Center, ett excellenscenter finansierat av Forte (tidi ­
gare FAS). 
Om man bland institutets publikationer söker efter undersök­
ningar om hur stress uppkommer, kan förebyggas eller ”behandlas” 
68   
  hittar man främst studier rörande medicinska aspekter. Som aktuella exempel på publikationer där detta medicinska perspektiv belyser viktiga frågor i den digitala arbetsmiljön kan vi nämna utmaningen att balansera kravbilden i kunskapsintensiva, flexibla arbetsmiljöer (Mellner m.fl. 2014), hälsokonsekvenser av arbetstidens förläggning (Leineweber m.fl. 2014) och hälsokonsekvenser av arbetsplatsens utformning (Bodin Danielsson 2014). Vid sidan av att producera artiklar och konferensbidrag ger Stressforskningsinstitutet också ut kunskapssammanställningar och kortfattade temablad. Ett ex­empel på det förra är Göran Kecklund, Michael Ingre och Torbjörn Åkerstedt (Kecklund m.fl. 2010) Arbetstider, hälsa och säkerhet – en uppdatering av aktuell forskning, Stressforskningsrapport nr 322, Stockholm 2010. Ett annat exempel är Arbetsorganisation och hälsa – Två modeller för psykosocial arbetsmiljöforskning, som beskriver den utvecklade krav-kontroll-stödmodellen (Stressforskningsinstitu­tet 2014). 
AFA 
AFA Försäkring ägs av arbetsmarknadens parter. Genom kollek­tivavtalen försäkras anställda inom den privata sektorn samt kom­muner och landsting. Inom de områden i arbetslivet där AFA ser problem med skador finansierar de forskning. Resultaten av forsk ­
ningen är tänkta att omsättas i förebyggande arbetsmiljösatsningar. 
Årligen satsar AFA cirka 150 miljoner kronor på forskning. AFA:s 
projektkatalog över genomförda och pågående projekt omfattar idag totalt 415 projekt. De områden som utlysningarna sker inom är • arbetsmiljö 
• hälsa 
• tillämpning och kommunikation. 
Inom inget av dessa områden nämns något specifikt om satsningar eller forskningsbehov när det gäller it i arbetet, digital arbetsmiljö eller effekter av datoriseringar. När man söker i projektkatalogen på begrepp relaterade till it i arbetet, digital arbetsmiljö, datorisering etc. hittar man bara två pågående projekt: E-hälsotjänsters påverkan på sjukvårdspersonalens arbetsmiljö (EPSA), projektperiod 2014– 2016, projektledare G. Erlingsdottir, Lunds universitet, samt Rörelse i tankarna – Ett designperspektiv på fysisk belastning och vila vid vardaglig människa-datorinteraktion, projektledare J. Gulliksen, KTH, projektperiod 2015–2017 (rör specifikt den fysiska miljön). 
69  Vid en mer omfattande genomgång av tidigare projekt finner man 
inga projekt som direkt rör arbetsmiljöaspekter på användningen av 
datorer och it. När man analyserar projekt som behandlar fysisk eller psykosocial arbetsmiljö finns inte effekter relaterade till it-använd­ning omnämnda. 
Vi finner det anmärkningsvärt att det här är en närmast total 
avsaknad av projekt som handlar om digital arbetsmiljö och relate­rade områden. AFA bedömer projekt utifrån relevans, vetenskaplig kvalitet och förväntad praktisk nytta, relaterat till deras utlysnings­områden. Då man vet att de digitala arbetsmiljöproblemen idag är omfattande och att effekterna på arbetsinnehåll och på individers arbetsmiljö, belastningar och hälsa är väl belagda, borde rimligtvis projekt med koppling till studier av problem och förebyggande åtgärder vara viktiga. 
VINNOVA 
VINNOVA arbetar för att stärka innovationskraften i Sverige genom att stödja utvecklingsprogram inom strategiskt viktiga områden. Stö­det består huvudsakligen av finansiering av forskning som har bety ­
delse för förnyelsen av näringslivet i Sverige. Företag kan också söka medel från VINNOVA för egna utvecklingsprojekt. Ett strategiskt område som man nu prioriterar är ”Tjänster och informations- och kommunikationsteknik (IKT)”, där VINNOVA:s stöd syftar till att bidra till utveckling av nyskapande teknik och innovativa tjänster. 
VINNOVA har, tillsammans med sin finska motsvarighet Tekes, 
utvärderat sina program efter år 2000 inom det man kallar “ICT­sektorn”, vilket omfattar en stor del av det som kan definieras som digitalt arbete (Halme m.fl. 2015). De svenska program som ingått i granskningen är “ICT – As enabling technology”, “Communication of the future”, “Programme for ICT sector” samt “ Vehicle ICT pro­grammes”. Denna granskningen tyder på att den VINNOVA-stödda forskningen om sektorn i stort sett saknat frågeställningar rörande arbetsmiljö och hälsa. 
En genomgång av övriga rapporter publicerade av VINNOVA ger 
samma intryck. Det är svårt att hitta rapporter som tydligt tar upp samband mellan digitalt arbete och arbetsmiljö. Många rapporter tar emellertid upp mer generella frågor, t.ex. rörande arbetsorganisation och arbetsledning, som har relevans för arbetsmiljön även i verksam­heter som innehåller digitalt arbete. Exempel på en sådan rapport är Organising Work for Innovation and Growth (Döös och Wilhelms­
70  son 2009), som bl.a. pekar på betydelsen av att uppmärksamma 
den arbetsrelaterade hälsan hos personalen som en tillväxtfaktor. Även VINNOVA:s finansiering under åren 2000–2011 av det fackliga UsersAward-programmet (se avsnittet om ”Två initiativ från fack­föreningsrörelsen kring it och arbetsmiljö”) kan räknas till den typ av forskning som ser den digitala arbetsmiljön som en avgörande komponent i organisationers verksamhetsutveckling och innova­tionsförmåga (Ivarsen m.fl. 2011, Walldius m.fl. 2015). 
En tidigare utvärderingsrapport har behandlat de här aktuella 
frågorna, nämligen rapporten Användningsdriven utveckling av it i arbetslivet. Effektvärdering av forskning och utveckling kring infor­mationsteknologins användning i arbetslivet, sammanställd av Per Tengblad och Åke Walldius, som utgavs år 2007. Där analyserades de största program och projekt med denna inriktning som från mit­ten av 1980-talet och framåt finansierades av VINNOVA:s föregånga­re bland de statliga forskningsfinansiärerna, dvs. Arbetsmiljöfonden, Rådet för arbetslivsforskning, Styrelsen för teknisk utveckling (STU), Kommunikationsforskningsberedningen (KFB) och NUTEK. Den to­tala mängden består av nästan 400 enskilda projekt som tillsammans har tilldelats drygt 400 mnkr i statligt stöd. Slutsatserna är tyvärr nedslående, författarna konstaterar att projekten har haft begränsade effekter på arbetsmiljön och att tecknen på arbetsmiljöförbättringar är svaga. Det så kallade MDA-programmet hade viss betydelse för Arbetsmiljöverkets riktlinjer för terminalarbete. I rapporten finns följande slutsats: 
Arbetsmiljön fanns med i de tidiga programmen som UP, DUP och MDA, huvudsakligen som begrepp men i mindre utsträckning i manifesterade resultat. I de senare programmen kan man säga att det sattes ett likhetstecken mellan användbarhet och god arbetsmiljö. Vi kan konstatera att ITA-programmen inte förmått bryta trenden mot ökade kvalitetsbristkostnader pga. bristande användbarhet. 
En ytterligare rapport med direkt fokus på digitalt arbete är slutrap­porten från projektet Callcenter i utveckling – långsiktigt hållbart arbete med kunder på distans. Författarna, Tengblad, P., Wiberg, A., Herrman, L. och Backström, M. (Tengblad m.fl. 2002), sammanfattar sina slutsatser på detta sätt: 
Sammantaget kan sägas att de studerade arbetsplatserna i stort sett uppfyller kraven på långsiktig hållbarhet ur företagens och samhällets synvinkel. Däremot har vi sett problem utifrån arbetstagarperspektiv 
71   
 
 då speciellt avseende de fysiska hälsoriskerna kopplade till arbetsinten­
siteten. Även om andra arbeten och arbetsplatser kan uppvisa större problem inom olika områden menar vi att med den typ av intensivt och bundet arbete call centers innehåller och med för verksamheten oerhört viktiga kundkontakter att det finns anledning att skärpa kraven på hur arbetet styrs, användbarhet i datasystemen, arbetets organisering och utveckling av kompetens. 
År 2004 gjorde VINNOVA en kartläggning av internationell forsk ­ning inom området it för sjukvård i hemmet. Resultatet gavs ut i en rapport av Sabine Koch med titeln ICTbased Home Healthcare. Research State of the Art. Studien baserades på vetenskapliga artik­lar och konferensbidrag publicerade åren 1993–2003 (Koch 2005). Sverige hade flest publikationer bland de skandinaviska länderna, men det var ändå få publikationer totalt. Utvärderingsstudier var ge­nerellt sett relativ få. Mera djupgående utvärderingar av it för sjuk­vård i hemmet i form av randomiserade och kontrollerade kliniska studier samt empiriska långtidsstudier saknades. Rapporten betonar bl.a. följande slutsatser: • Mer forskning är nödvändig för att bedöma såväl inverkan som nytta och begränsningar av möjliga lösningar. 
• Det behövs nya interdisciplinära utvärderingsmetoder för verktyg och tjänster vid användning av it för sjukvård i hemmet samt 
•		bättre kunskap om it-användning och påverkan på arbetsliv och samhälle 
• bättre designlösningar för specifika användargrupper (till exem ­
pel äldre) 
•		bättre metoder för införandet av verktyg och tjänster i klinisk 
verksamhet och i samhället.
 
72   Bransch- och teknikspecifika 
exempel 
Syftet med detta avsnitt är att ge några korta exempel på digitala 
arbetsmiljöproblem inom olika branscher och olika delar av arbets­livet. De områden som tas upp är sådana där digitala arbetsmil­jöproblem har visat sig påtagliga och där det finns gott om studier att hänvisa till. Liknande problembilder kan man finna även inom andra delar av arbetslivet. De referenser som ges är exempel och absolut inte kompletta. 
Digitala arbetsmiljöer i vård och omsorgsarbete 
Hälso- och sjukvården var en av de första sektorerna i arbetslivet där den nya datatekniken kom till användning. Redan i slutet av 1950-ta­let och början av 1960-talet fanns det många exempel på datorer i sjukvården. Det handlade då främst om rena tekniska tillämpningar, till exempel laboratoriemedicin och fysiologiska mätningar. En mer interaktiv användning i vårdarbetet kom först långt senare. Idag är i stort sett alla delar av sjukvårdens verksamheter datoriserade. Un­dersökningar av UsersAward och vid Uppsala universitet visar t.ex. att läkare idag tillbringar cirka 50 procent av sin arbetstid vid datorn (UsersAward 2010, Janols 2013). 
Utan tvekan har datoriseringen av vårdens verksamheter, såväl 
de tekniska som de vårdrelaterade och administrativa, bidragit till mycket positivt. Samtidigt som nyttorna är stora finns det en rad saker som tyder på att de vårdprofessionella upplever stora brister i sina datorstöd. De behöver mycket information, men arbetet med dokumentation ökar och informationen är för dåligt strukturerad. Den dåliga strukturen, samt att den inte är rollanpassad, gör också att viktig information är svår att hitta och tolka. Kommunikationen inom och mellan organisatoriska enheter är krånglig, vilket ger merarbete och risker med patientsäkerheten. Enkätundersökningar genomförda av UsersAward pekar på missnöje med systemen, infö­randeprocesserna och delaktigheten. I en annan rapport (Vårdför­bundet 2013) konstateras att it-systemen i användarnas ögon har för dålig användbarhet. Informationen, speciellt i journalsystemen, är 
73  dåligt strukturerad och man saknar ofta översikter som gör att man 
snabbt kan orientera sig i stora informationsmängder. Användar­gränssnitten är ofta förvirrande och dessutom olika i olika it-system. Hårdvarans tekniska prestanda är ofta för dålig, det går sakta. Bris­tande kunskap om it-systemen ger rädsla och osäkerhet, man känner sig inte säker på att man hittat relevant och viktig information. Det brister i hur begrepp och informationsmängder är strukturerade. Samverkan mellan vårdgivare stöds inte på ett bra sätt. Man känner dålig delaktighet i förändringsprocesser. Teknikens möjligheter sna­rare än verksamhetens behov styr utvecklingen. 
Digitala arbetsmiljöer i ärendehanteringsarbete 
Ärendehanteringsarbete är en form av arbete som är mycket vanligt förekommande, såväl inom statliga myndigheter som inom banker och försäkringsbolag. Grunden för ärendehanteringsarbete är be­slutsfattande och bedömning som sker baserat på olika former av inkomna handlingar. Ärendehanteringsarbete har under de senaste 20–30 åren genomgått enorma förändringar i takt med att digitalise­ringen kraftigt ökat. Allt mer uppgifter har lagts ut på kunderna själ­va genom olika typer av självbetjäningssystem. Mängden it-system och hjälpmedel man förväntas bemästra som ärendehandläggare har ökat. Givet digitaliseringen har också kraven på effektivitet och pre­station och behovet av rationaliseringar och besparingar ökat, något som handläggarna kan uppfatta som belastande och stressande. 
I ett projekt finansierat av partsrådet (Gulliksen 2010) studera­
des vilka framgångsfaktorer som var nödvändiga för att utveckla verksamhetsstödjande och användbara itsystem inom den statliga sektorn. Viktiga faktorer var t.ex. ledningens genuina stöd och krav på kvalitet i utvecklingsarbetet, förståelsen av sambanden mellan it-utveckling och verksamhetsutveckling, stöd av användbarhetsex­pertis med gedigen kompetens samt tydliga utvecklingsprocesser som sätter fokus på användbarhets- och arbetsmiljöarbetet. 
Digitala arbetsmiljöer i call center-verksamhet 
Det finns inget etablerat svenskt ord för call center och inte hel­ler någon etablerad definition som tydligt klargör vad det är, men viktiga gemensamma drag för verksamheter som beskrivs som call center är att arbetet huvudsakligen bedrivs med hjälp av telefon 
74   och dator, oftast samtidigt. Det är alltså i hög grad digitalt arbete. 
Antalet call centeranställda har ökat mycket starkt under de senaste decennierna, både internationellt och i Sverige (Kjellberg m.fl. 2010). Den arbetshälsoinriktade forskningen på området har påvisat en del tydliga hälsorisker som har samband med för call center typiska ar­betsmiljöfaktorer. Besvär som studerats är bl.a. besvär i ögon, nacke/ axlar, arm/hand och stressrelaterade mentala och somatiska symtom (Kjellberg m.fl. 2010, Norman 2005). 
Riskfaktorer som påvisats är bl.a. högt arbetstempo, höga kogniti­
va och emotionella krav, långa arbetspass med datorintensivt arbete, repetitiva arbetsuppgifter, små påverkansmöjligheter och lågt socialt stöd från arbetskamrater och arbetsledare. Många call centerarbeten präglas alltså av en kombination av höga krav, låg kontroll och lågt socialt stöd, vilket är en klart ogynnsam situation ur stressynpunkt. De kognitiva kraven består främst av krav på uppmärksamhet och minne, men i vissa fall handlar det också om krav på komplex pro­blemlösning. Hanteringen av dessa krav försvåras av den fysiska ut­formningen av typiska call centerarbetsplatser. Call center använder ofta stora, öppna kontorslandskap, som ökar risken för störningar, främst i form av störande ljud från andra operatörers telefonsamtal. 
Digitala arbetsmiljöer i processindustri 
och kontrollrum 
Så gott som all mänsklig styrning av komplexa och dynamiska 
processer är idag helt beroende av digitala system för övervakning, styrning och för administrativa uppgifter. Exempel på sådana arbe­ten där operatörer ska styra processer hittar man inom processin­dustrin, t.ex. pappersbruk, kemiska industrier, elkraftdistribution och reningsverk, inom kärnkraft, värme- och reningsverk, men även inom trafik- och fordonsstyrning, till exempel tågtrafikstyrning, flygtrafikledning, fartyg och bilar. Kraven på operatörerna är ofta mycket höga. Man ska vara uppmärksam, styra processer med hög precision och kvalitet, hantera många olika faktorer parallellt och ofta under pressande förhållanden, säkerhetsriskerna kan vara stora och effekterna av felagerande förödande. Det finns självfallet stora skillnader i många avseenden mellan olika slags situationer, men man ser även en rad av ständigt återkommande generella problem som handlar om den digitala och kognitiva arbetsmiljön (Osvalder och Ulfvengren 2015). 
Operatörsarbete i samband med dynamiska processer fordrar ofta 
75   kontinuerlig uppmärksamhet, vilket kan vara belastande. Brister kan 
leda till säkerhetsrisker. Detta uppfattas ofta som mycket höga krav i arbetet och kan bli belastande och leda till stress och på sikt hälso­problem. I Sverige har detta t.ex. studerats inom kärnkraften (Luigi m.fl. 2014). Om egenkontrollen är låg blir problemen större. Ibland är arbetstiderna ett problem, t.ex. vid skiftes- och nattarbete (Kecklund m.fl. 2010). 
Alarmsystem införs ofta för att varna operatörer när någon risk 
föreligger. Det har visat sig mycket svårt att bygga sådana som verk­ligen stödjer operatörens uppmärksamhet och beslutsfattande på ett bra sätt och inte ställer till problem (Alm och Osvalder 2012). Om det finns många olika larm, med ljud och ljuseffekter, tenderar dessa till exempel att utlösas samtidigt om något allvarligare inträffar, vilket leder till hög stress, oförmåga att begripa vad som egentligen hänt och kan bli omöjligt att hantera. Exempel är kärnkraftsolyckan i Har­risburg där 800 000 alarm registrerades under de första två timmar­na, eller flygolyckan i Gottröra där samtliga larm gick och piloten blev oförmögen att begripa vad som egentligen inträffat (Mårtensson 1995). Operatörer upplever också ofta att majoriteten av larmen är oviktiga och kan därför stänga av larmen för att slippa bli störda i onödan. 
Vid incidenter och olyckor säger man ofta att det var ”den mänsk­
liga faktorn” som förorsakade händelsen. Forskningen om human error (mänskligt felagerande eller mänskliga faktorn) och barriärer av olika art för att förebygga risker har gett mycket insikter om ut­formning av operatörsmiljöer och system. Idag talar man om resi­lience engineering, vilket innebär att man fokuserar mer på vad som bidrar till att man agerar korrekt snarare än att försöka förhindra att man gör fel (Hollnagel 2006). Begreppet står för ett synsätt där man försöker skapa organisationer och system som är robusta, som kan återgå till ett stabilt tillstånd och där operatörer ges möjligheter till ett proaktivt arbetssätt, det vill säga att förebygga att kritiska situa­tioner uppstår snarare än att behöva hantera problemen då de blivit allvarliga. 
Vid styrning av komplexa processer har operatörerna ofta behov 
av mycket information för att kunna övervaka processerna, förstå vad som håller på att hända och besluta om lämpliga styråtgärder. När man utformar operatörsgränssnitt är det dock vanligt att man försöker reducera informationsmängderna i avsikt att förhindra att operatörerna blir överbelastade. Effekterna av detta blir emellertid det motsatta, operatörerna får inte underlag nog att förstå samman­hanget (Andersson m.fl. 2014). Operatörerna behöver stödjas så att 
76  de kan uppleva situationsmedvetenhet (situation awareness, SA), 
vilket innebär att de 1) kan observera relevanta systemtillstånd, 2) förstå skeendet samt 3) prediktera vad som kommer att ske (Endsley 2012). SA är en förutsättning för att man ska uppleva att man behärs­kar ett komplext skeende och kan styra med precision och säkerhet. 
I samband med styrning av komplexa processer är ofta delar av 
processerna automatiserade. Detta innebär att de mänskliga operatö­rerna ska samverka med automatiken. Detta är ett inom processtyr­ning välkänt problemområde, t.ex. när det gäller automatisk ned­stängning av kärnkraftverk, autopiloter i flyg och fartyg, reglering av pappersmaskiner och reningsverk, automatiska stödfunktioner eller helt automatisk körning av fordon etc. Om inte operatörerna förstår vad de automatiska systemen kommer att göra tenderar de att stänga av dessa helt om det börjar bli problematiskt, för att de ska känna att de behärskar situationen (Sheridan 2002). Man pratar om automation surprises och the irony of automation (Bainbridge 1983). Ett 
annat problem är hur kompetenser påverkas av att styrningen till stor del är automatisk. Om man inte får träna att styra en process har man svårt att på ett kompetent sätt ta över om man blir tvungen. An­dra problem rör till exempel authority, det vill säga vem som är över­ordnad vem, människan eller automaten, samt hur autonoma man 
vill att systemen ska vara, dvs. ska de agera helt på egen hand eller ska människan kontinuerligt övervaka och påverka deras beteende. 
Ett kunskaps- och forskningsområden med relevans för digital 
arbetsmiljö är MTO, Människa, Teknik, Organisation. Inom MTO ser man till helheten, hur människan med sin kompetens, i sin organisa­tion och med stöd av tillgänglig teknik, klarar av sina uppgifter. Man ser helheten som ett sociotekniskt system och om man inte ser till denna helhet kan man inte vare sig förstå problemen eller utforma lämpliga lösningar. 
77  Förändringsarbete med fokus på 
den digitala arbetsmiljön 
I det här avsnittet beskrivs en serie svenska bidrag till den skandina­
viska tradition av förändringsarbete som fokuserar på personalens lärande och medinflytande över it-införande som förutsättning för socialt och ekonomiskt hållbara it-baserade organisationsförändring­ar. Med förändringsarbete med fokus på den digitala arbetsmiljön avses här ledningens och personalens medvetna ansträngningar att undvika de problem som kan uppstå vid införande av nya system, problem som beskrivs i avsnittet Digital arbetsmiljö och hälsa – en bakgrund ovan och som varit kända ända sedan 1980-talet. 
Bidragen till den skandinaviska forskningen om it i arbetslivet 
kommer att beskrivas relativt detaljerat. Det finns flera anledning­ar till detta. För det första är arbetet med att åtgärda problem och vända negativa trender av naturliga skäl mer komplext än att iden­tifiera och åtgärda enskilda it-relaterade miljöproblem. Förändrings­arbete måste samtidigt ta ställning till såväl tekniska som sociala, ekonomiska, juridiska och politiska omständigheter. För det andra finns det inom arbetsmiljöforskningen ett allmänt erkännande av att den här komplexiteten studerades på ett mycket inträngande sätt redan från digitaliseringens inledning (Sundblad 2010, Sandberg 2013). Och att de försök som genomfördes och de förslag som for­mulerades är mycket aktuella än idag. För det tredje präglades de försök som genomfördes av en hög grad av enighet mellan arbets­marknadens parter. Då kommande initiativ rimligen måste präglas av samma partsgemensamma inriktning är det relevant att beskriva den här traditionen relativt ingående. 
Avsnittet inleds och avslutas med erfarenheter från några eko­
nomers studier av it, produktivitet och lärande, erfarenheter som särskilt i det näst sista avsnittet kan sägas spegla arbetstagarsidans perspektiv. Däremellan redovisas tidigare och samtida forsknings­resultat inom it-orienterad arbetsmiljöforskning som i mångt och mycket bekräftar de inledande och avslutande avsnitten. 
78   
 
  Ett ekonomiskt perspektiv på värdering av it, 
arbetsorganisation och utbildning 
För att få perspektiv på de senaste decenniernas förändringsarbete 
kring digitalisering och arbetsmiljö är det lämpligt att citera några inflytelserika ekonomer vid MIT (Massachusetts Institute of Techno­logy), som i slutet av 1990-talet drog viktiga slutsatser från omfat­tande studier av hur ett urval på cirka 400 nordamerikanska företag värderades på börsen. De fann att de högt värderade företagen hade ett särskilt förhållande mellan företagens investeringar i maskinva­ra (hardware) och deras investeringar i förändrad organisation och utbildning av personal: 
For large corporations, a dollar of most types of capital is valued by the stock market at about a dollar. However, for these same corporations a dollar of computer hardware appears to be associated with about $10 of market value [..]. While it could be that IT is just extraordinarily pro­ductive, it seems more reasonable to argue that this extra $9 represents the value of hidden complementary organizational assets. For instance, with each dollar a firm spends in enterprise resource planning software (ERP), like SAP’s R/3 system, it typically spends $3–4 on consultants who implement the new system. Even bigger costs are incurred in employee retraining and management time spent redesigning business processes. However, in the end, the firm has a new system with lasting value – they own a new asset. (Brynjolfsson och Hitt 1998) 
Studiens kontenta är alltså att en investering i ett verksamhetskri­tiskt it-system för att bli produktiv måste ingå i en investering i förändrad produktion, arbetsorganisation och utbildning som är i storleksordningen nio gånger större. Detta rimmar väl med vår vardagliga erfarenhet, att det tar en ansenlig mängd timmar för att förstå och lära sig behärska en ny, kraftfull programvara. I en artikel fyra år senare preciserade Brynjolfsson och hans kollegor sina rön angående vilken typ av förändringar i organisationen som visat sig vara förutsättningar för en hållbar digitalisering: 
Computer-intensive firms tend to have measurably different organiza­tional characteristics, involving teams, more broadly defined jobs, and greater decentralization of certain types of decision making. (Brynjolfsson, Hitt och Yang 2002) 
79  De här tre framträdande dragen i de framgångsrika företagens 
arbetsorganisation, lagarbete, breddat arbetsinnehåll och decentra­liserat beslutsfattande, återfinns som bärande moment i de senaste decenniernas svenska förändringsarbete som varit inriktat på att stärka organisationernas verksamhet med bibehållen eller förbättrad arbetsmiljö. 
kring it och organisation 
Bland de tidiga svenska initiativen att uppmärksamma riskerna med 
att datorisering och automation kunde leda till monotona och bund­na arbeten var Svenska Arbetsgivarföreningens skrift Annorlunda fabriker, som introducerade nya tankar om ”flödesgrupper” och de­centraliserade verkstäder (Agurén 1979). Två år tidigare hade forsk­ningsinstitutet Arbetslivscentrum bildats med en partssammansatt styrelse och med uppgift att studera bland annat nya produktions­tekniska koncept samt den tekniskt föranledda strukturomvandling­ens konsekvenser och inflytandefrågor. Baserat på studier av hur arbetet på Försäkringskassan datoriserades, och med inspiration från den ungersk-brittiske forskaren Michael Polanyi, lyfte Bo Göranzon (1978, 1990) och Ingela Josefsson (1988) fram begreppet tyst kunskap, ibland kallat förtrogenhetskunskap, som en av huvudkomponenter­na i en effektiv och kvalitativt högt stående organisation. 
Inspirerade av den norske datavetaren Kristen Nygaard (1974, 
1986) studerade bland andra sociologen Åke Sandberg och dataveta­ren Pelle Ehn inom projektet Demos hur nya former för decentralise­rat beslutsfattande och medbestämmande kunde realiseras i företag med datorbaserade produktionsprocesser (Sandberg och Ehn 1983). Här konkretiserades det som Göranzon och Josefsson kallat den tysta kunskapen till det verksamhetskunnande som i och med dato­rernas intåg visade sig bli en förutsättning för en hållbar förnyelse av organisation och produktion (Sandberg m.fl. 1992). Med start 1987 har Åke Sandberg över åren ställt samman fyra utgåvor av boken Ledning för alla (Sandberg 1987, 2013) där svenska och skandinavis­ka arbetslivsforskare analyserat vilka konsekvenser för anställdas lärande och medinflytande införandet av nya ledningsfilosofier samt ny produktions- och kommunikationsteknik fått. 
80   
 Skandinavisk modell för användarmedverkan blir 
internationell förebild 
De skandinaviska datalogernas utvecklingsarbete under 80- och 
90-talen präglades av en inriktning på lärande och brett användar­deltagande som medel för att forma den nya tekniken. I Norge hade Ole-Johan Dahl och Kristen Nygaard utvecklat programmerings­språket Simula som erbjöd en modularitet och en överblickbarhet som tillät simulering av mer komplexa skeenden än vad som dittills varit möjligt (Dahl 1968, Sundblad 2010). 
Kristen Nygaard hade vid 70-talets början också utvecklat en 
modell för direkt användardeltagande ”på golvet” tillsammans med norska fackföreningar (Nygaard 1974). Det arbetssättet kom att inspirera det svenska Demos- och det nordiska Utopia-projektet, utvecklingsarbeten som såg bred användarmedverkan och lärande som de viktigaste resurserna för en hållbar teknikutveckling. De svenska datalogerna tog redan 1983 kontakt med Alan Kays grupp vid Xeroc PARC, något som i hög grad inspirerade deras fortsatta utvecklingsarbete. Cirkeln slöts då erfarenheterna från de nordis­ka projekten i början av 90-talet togs emot av de nordamerikanska it-forskarna och under rubriker som co-operative design eller parti­cipatory design kom att associeras med “den skandinaviska traditio­nen” (Bødker m.fl. 1987). 
Grunden för den internationella it-forskningens uppskattning av 
de skandinaviska bidragen var den öppenhet som en utbyggd parts­samverkan skapat för en bred användarmedverkan vid teknikens utformning. Den fackliga partens naturliga roll i att stödja lärande och bevaka arbetsmiljö och konkurrenskraft var något som särskilt de nordamerikanska forskarna saknade. 
Nationella FoU-satsningar på arbetslivets 
it-användning 
Med inspiration från 70- och 80-talens arbetsmarknadsreformer och 
centrala avtal (Medbestämmandelagen (MBL) 1976, Arbetsmiljöla­gen (AML) 1977, Utvecklingsavtalet 1985) initierades en serie gene­röst finansierade nationella forsknings- och utvecklingsprogram om datorkraftens introduktion på svenska arbetsplatser. Med början i Utvecklingsprogrammet (UP 1982–87) och Människa Dator Arbets­liv (MDA 1986–1992) började praktiker, datavetare och forskare från beteende- och samhällsvetenskap arbeta tillsammans. MDA-pro­
81  grammet omfattade 18 olika projekt som involverade praktiskt taget 
alla svenska universitet och tekniska högskolor (Tengblad m.fl. 2007). Detta och efterföljande program, det sista av dem från samma uppsättning finansiärer var Människa Teknik Organisation (MTO 1997–2000), lade grunden till det forskningsområde som benämndes människa-datorinteraktion (MDI). 
Ett mycket uppmärksammat projekt som fick stöd av två av 
dessa forskningsprogram illustrerar på ett bra sätt de ovan citera­de MIT-ekonomerna Brynjolfssons och hans kollegors (Brynjolfs­son m.fl. 1998, 2002) slutsatser om team, vidgat arbetsinnehåll och decentralisering som förutsättningar för hållbar digitalisering inom industrin. Det handlar om utvecklingsarbetet kring decentraliserad målstyrning i produktionen av lågspänningsapparater vid dåvaran­de ABB Control i Västerås. Utvecklingsprocessen dokumenterades noggrant inom ramen för Utvecklingsprogrammet, både i skrift och i video. Genom ett utvecklat lagarbete byggt på målstyrning och it-stödd återkoppling i arbetet lyckades man under några få år dramatiskt minska genomloppstider, höja kvalitet och servicegrad samtidigt med en minskad personalomsättning (från 40 procent till nära 0). Projektet kom i hög grad att inspirera ABBkoncernen att genomföra det under 90-talet mycket omtalade T50-projektet. ABB Control deltog senare även i MTO-programmet, då med att utveckla ett mer avancerat it-stöd i samverkan mellan användare och egen ut­vecklingspersonal (Nilsson 1999, Tengblad m.fl. 2007). Systemet kom att nomineras till Användarnas IT-Pris år 2000 där dess goda effekter på arbetsmiljön framhölls i utvärderingen. 
Två initiativ från fackföreningsrörelsen kring it och 
arbetsmiljö 
Hösten 1992 lanserade det nybildade utvecklingsbolaget TCO De­
velopment miljömärkningen TCO´92, ett certifieringsprogram för bildskärmar vars uppföljare (TCO´95, TCO´98, TCO Certified) idag har blivit en global de factostandard för märkning av it-maskinvara (skärmar, centralenheter, bärbara PC, mobiltelefoner m.m.) baserad på arbetsmiljökrav – synergonomi, emissioner och energianvänd­ning. Programmet var resultatet av ett samarbete mellan TCO, Svenska Naturskyddsföreningen och forskningsfinansiären NUTEK. Arbetsmiljökraven hade formulerats med hjälp av stora enkätunder­sökningar av hur TCO:s medlemmar upplevde det dagliga arbetet vid bildskärmar. En av certifieringens unika egenskaper är att den 
82   förenar arbetsplatsens inre och klimatets yttre miljökrav. Denna 
ekologiska hållbarhetsaspekt har en etisk dimension som under senare år utvecklats ett steg vidare i programmet. Dagens TCO Cer­tified ställer också krav på den sociala hållbarheten i leverantörens produktionsanläggningar baserat bl.a. på lönenivåer och fackliga rättigheter. En av TCO-exemplets viktiga lärdomar ur arbetsmiljö­perspektivet är att en användarorganisation kan formulera skarpa krav på produkter som kan få betydande genomslag på marknaden och därmed bidra till mer miljövänliga produkter (Boivie 2007). 
Tio år efter TCO:s lansering av TCO´92 för bildskärmar lanserade 
LO, i ett VINNOVA-finansierat samarbete med TCO och tre hög­skolor (KTH, Uppsala universitet, Gävle högskola) User Certified 2002, en certifiering av it-programvara baserad på undersökning av användarnas upplevelser av programvaran på tre av leverantören angivna arbetsplatser. Kriterierna för att erhålla certifikatet bygg ­
de på mångårig forskning inom människa-datorinteraktion (MDI) samt gällande ISO-standarder för användbarhet (ändamålsenlighet, effektivitet, användartillfredsställelse) och användarcentrerad design av interaktiva system. Mellan åren 2002 och 2010 genomfördes åtta certifieringar, vilka i flera fall visade sig ge betydande marknadsför ­
delar för leverantörerna av programvarorna (Ivarsen m.fl. 2011).
 LO:s utvecklingsbolag UsersAward AB utvecklade tillsammans 
med forskare och LO-förbundens medlemmar även andra instru­ment för att påverka marknaden och opinionsbildningen kring kraven på mer användbara system på arbetsplatserna. Dels arrange­rades årliga tävlingar, Användarnas IT-Pris, mellan 2000 och 2010 för att lyfta fram goda exempel på hur användarmedverkan i design och införande resulterade i system som användare och ledningsansvari­ga på företag och organisationer upplevde som främjande både för verksamhetens effektivitet och för dess arbetsmiljö, dels genomför­des en serie nationella enkätundersökningar inom industri, bank och finanssektorn samt vården som visade att det fanns en mycket stor förbättringspotential i båda dessa avseenden, effektivitet och arbets­miljö, inom dessa tre sektorer. Under UsersAward-programmets fas 3, 2009–2011, fokuserades arbetet på att identifiera nya kriterier och analysmodeller (balanserade styrkort, strategikartor), som kunde fånga användbarhetens konsekvenser för den användande organisa­tionens konkurrenskraft och innovationsförmåga (Ivarsen m.fl. 2011, Olve 2011, Cöster m.fl. 2012). 
Fem år efter UsersAwards första enkätundersökning gjorde 
Svenska Industritjänstemannaförbundet (SIF) sin första motsvarande undersökning av sina medlemmars upplevelse av sina it-stöd (SIF 
83  2007). Denna har till dags dato följts av fem undersökningar enligt 
i stort sett samma frågemall, något som möjliggör intressanta jäm­förelser över tid. År 2014 gjorde även fackförbundet Vision en med­lemsundersökning enligt samma mall. Något som dels visar fackför­eningsrörelsen ökade engagemang inom den digitala arbetsmiljön, dels på sikt kommer att möjliggöra jämförelser olika branscher/ sektorer och yrkesroller emellan. Ett annat exempel på det ökade engagemanget från förbundens sida är att Unionen i 2015 års under­sökning utökat sin enkät med en serie öppna frågor som syftar till att medlemmarna ska få tillfälle att beskriva sina erfarenheter från goda exempel på hur it-system kan beställas och föras in på ett sätt som främjar både verksamheten och arbetsmiljön. Ett tredje exempel är Visions aktiva arbete med en metod för lokal inspektion av it-an­vändningsmiljöer, it-ronder, en metodik som beskrivs nedan. 
De fackliga organisationernas systematiska kartläggningar av den 
digitala arbetsmiljön utgör en viktig kunskapskälla för att förstå de problem som uppkommer då digitala verktyg utvecklas och förs in i arbetslivet på ett bristfälligt sätt. I bilaga 1, Fackförbundens kartlägg­ningar av den digitala arbetsmiljön, summeras resultaten från 2015 års rapport från Unionen, “Tjänstemännens IT-miljö 2014 – Lyssna på oss som ska använda det”. 
Karin Båtelson, läkare och medlem av läkarförbundets it-råd, är en av initiativtagarna till it-skyddsronderna. I Vård IT-rapporten 2010 (UsersAward 2010) beskriver hon med egna ord bakgrunden till var­för hon tog det här initiativet tillsammans med sina kollegor: 
Återkommande är rapporter om datahaverier där journalsystemen helt eller delvis ligger nere. Detta har blivit så vanligt att vi som arbetar i vården har döpt företeelsen till ”att jobba blint”. Operationer har fått ställas in, remisser har förväxlats och viktig information fås inte fram. Inte ens när it-systemen är i full gång fungerar de alltid på ett bra sätt. 
Två sorters uppföljningar genomförs tillsammans med medarbeta­re och systemleverantörer på lokala vårdenheter, MedsITtning och it-ronder. Medsittningen innebär att representanter för systemleve­rantören och den lokala it-avdelningen följer vårdpersonalens arbete under en halv dag. Personalens synpunkter på önskade förbättringar protokollförs och resulterar i protokoll som läggs ut på intranätet 
84   
  och följs upp på arbetsplatsträffar. Under it-ronden går man med 
hjälp av en checklista igenom verksamhetens hårdvara, mjukvara, kringutrustning, de olika programmiljöernas patientsäkerhetsrisker, överskådlighet, användbarhet, kommunikationsgränssnitt, läkeme­dels- och intygsmoduler, utskriftsmöjlighet, tidsåtgång samt konkre­ta problem med handhavandet. Checklistan tar även upp de olika momenten i utbildning och haverirutiner. Utifrån protokollet delas ansvar ut för konkreta åtgärder och resultatet av dessa följs i sin tur upp, efter en månad för de snabba åtgärderna och efter tre månader för de mer långsiktiga. 
Fackförbundet Vision har anammat it-skyddsronden som ett verk­
tyg för sina lokala medlemmar att förbättra sin digitala arbetsmiljö. De informerar om verktyget på förbundets webbplats där även rap­porter från hur lokala avdelningar använder det publiceras 
3. 
Digitaliseringen som ny utmaning 
i det lokala arbetsmiljöarbetet 
Genomgången av förändringsarbete med fokus på den digitala 
arbetsmiljön visar att även om aspekterna hälsa och välbefinnande har varit centrala aspekter i de studier och projekt som redovisats har dessa aspekter alltid betraktats som integrerade faktorer i insat­ser som syftat till ett mer sammansatt mål såsom arbetsgemenskap, kompetenshöjning, ökad produktivitet och hållbar utveckling. De tre MIT-ekonomernas studier har visat hur lagarbete, lärande och med­inflytande är utslagsgivande faktorer för att realisera de potentiella företagsekonomiska värden som ligger i ett kraftfullt affärssystem. Dessa studier syftade inte till att belysa digitaliseringens konsekven­ser för arbetsmiljön. Men det är slående att se vilken central roll just begreppen lärande och medinflytande spelat redan i 1970-talets skandinaviska projekt och i de följande decenniernas nationella, partsammansatta och fackliga förändringsprojekt med fokus på datorernas och de digitala systemens konsekvenser för den lokala arbetsmiljön. 
De fackliga organisationerna redovisar årligen mycket detaljera­
de studier av hur anställda i svenskt arbetsliv upplever sin digitala arbetsmiljö. Här framförs även väl underbyggda förslag på åtgär­
http://vision.se/Din-trygghet/Arbetsmiljo/Digital-arbetsmiljo/IT-skyddsron­
der respektive http://vision.se/Opinion/veronica-karlsson/kommentarer/vision-och-karl­stad-kommun-satsar-pa-it--skyddsronder/ 
85 3  der för att förbättra den digitala arbetsmiljön som arbetsgivare och 
myndigheter skulle kunna genomföra. I Åke Sandbergs senaste sammanställning av aktuell forskning om ledning och medinfly­tande i arbetslivet (Sandberg 2013) ges ett historiskt perspektiv på fackets enkätresultat vad gäller bristande inflytande över digitali ­
seringen och som resultat av detta en ökande stress och ohälsa. Här ges en översikt över de större, övergripande förändringarna i de nordiska ländernas arbetsliv sedan bokens första utgåva i slutet av 1980-talet (globalisering, privatisering, arbetets flexibilisering och den pågående omtolkningen av skandinaviska ledningsfilosofier och ”den svenska modellen”). Arbetslivets digitalisering berörs i flera av bokens bidrag. Christian Koch skriver om hur införande av affärs­system tenderar att begränsa utrymmet för lokala initiativ som syftar till lagorganisation och varierat arbetsinnehåll. Bokens introduktion av moderna ledningsfilosofier med fokus på flexiblare arbetsliv följs upp där flera bidrag visar hur allt mer ansvar läggs på individen att bestämma när, var och mot vilken ersättning arbetet ska utföras. 
Även om merparten av bidragen handlar om förutsättningarna 
för att bedriva lokalt förändringsarbete med fokus på den digitala arbetsmiljön, så avslutar Åke Sandberg sin introduktion till kapit­let A New World of Work is Challenging Swedish Unions med en fråga om inte fackföreningarnas egen användning av digitala medier skulle kunna bli en viktig strategi för att aktivera det samspel mellan lokala och centrala fackliga initiativ som han och hans medförfattare anser är avgörande för att facket ska kunna stärka sin förmåga att påverka samhällsutvecklingen. 
Will unions be able to develop new arenas and networks, perhaps using the Internet and social media, and outside the confines of the workplace and working hours, that attract both the winners and the losers? The authors argue that interaction between central and local union levels will remain crucial for renewal and continued union strength. (Sandberg 2013, s. 20) 
Prevents initiativ inom området it-stress i arbetslivet 
Prevent är en ideell, partsgemensam organisation som ägs av Svenskt Näringsliv, LO och PTK. Prevent stödjer arbetsplatsernas arbetsmiljöarbete genom att informera om arbetsmiljöfrågor, utbilda och genomföra seminarier och ta fram enkla och användbara pro­dukter och metoder. 
86  På webbplatsen ”It-stress i arbetslivet” erbjuder Prevent en rad 
verktyg för arbetsmiljöansvariga på den lokala arbetsplatsen att lära 
sig mer om hur it, t.ex. internet, e-post, ehandelssystem, rapporte­ringssystem och mobiltelefoner m.m. kan leda till ökad belastning för individen, och i förlängningen till stress och ohälsa (http://www. prevent.se/teknikpanik/). Som besökare erbjuds man på webbplat­sens startsida att genomföra en kostnadsfri kartläggning av den egna arbetsplatsens digitala arbetsmiljö. Utöver enkäten erbjuder man på webbplatsen även en “Quicktest” med åtta frågor om hur besöka­rens egen arbetsdag gestaltar sig, en provkarta på hur den digitala komplexiteten inte sällan krockar med vårt behov av egenkontroll och socialt stöd för att få vår arbetslust tillfredsställd. 
Vid sidan av de båda enkätverktygen erbjuder Prevents webbplats 
ett rikt informationsmaterial under rubriker som “It och människa”, “Några följder av it-användning”, “Vad säger arbetsmiljöreglerna” samt en kort introduktion till den webbaserade enkäten (http:// www.prevent.se/enkat-itstress/fakta/). Prevent har även gett ut läroboken “Arbete och teknik på människans villkor”, som riktar sig till högskolestudenter och yrkesverksamma arbetsmiljöingenjörer, ergonomer och sjukgymnaster med flera (Bohgard m.fl. 2015). 
87  Diskussion och slutsatser
 
Den ökande digitaliseringen och automatiseringen i arbetslivet leder 
till förändringar i den digitala arbetsmiljön. Antalet digitala redskap som användarna förväntas känna till och kunna använda ökar sta­digt. Till följd av detta ökar också de krav som man ställs inför, både när det gäller att inneha rätt digital kompetens och för att kunna planera sitt arbete så att arbetsinsatsen blir rimlig. Den ökade tekni­kanvändningen inom alla domäner har också lett till att gränserna mellan arbetsliv och privatliv kan suddas ut, vilket i en del samman­hang har fått till följd att kraven ökar och upplevd kontroll minskar. Effekten av digitaliseringen av arbetsmarknaden som leder till att vissa arbetsuppgifter helt eller delvis ersätts av datorer och robotar bidrar också till oro och stress. Genom att digitaliseringen möjliggör organisatoriska förändringar, införandet av nya administrativa ruti­ner, system för registrering, övervakning, uppföljning, utvärdering m.m. så kommer många sådana förändringar att ske trots att driv­krafterna och behoven kan vara oklara. Allt sådant bidrar till belast­ningar och har effekt på arbetstagarnas arbetsmiljö. 
Många studier pekar på att de digitala arbetsmiljöproblemen är 
stora och ökande. För många yrkesgrupper har det skett en snabb och omfattande förändring under senare år. Där man för något eller några årtionden sedan inte arbetade med datorer överhuvudtaget tillbringar man nu största delen av sin arbetstid vid datorn. Detta kan medföra negativa konsekvenser för såväl individer som verk­samheter. Arbetssituationer som präglas av digitalt arbete innehåller ofta en kombination av faktorer som visat sig öka risken för skadlig stress, nämligen en kombination av höga kvantitativa och/eller kvalitativa krav, låg upplevd egenkontroll och svagt upplevt socialt stöd. De kognitiva kraven blir särskilt viktiga vid denna typ av ar­bete, t.ex. kraven på perception, uppmärksamhet och minne. Arbets­miljöbrister medför även stora årliga kostnader av olika slag. Sådana kostnader har till viss del uppskattats, till exempel av de fackliga organisationerna, till många miljarder kronor per år bara för förlo­rad effektivitet i arbetet. Vad belastningsskador, sjukskrivningar och ”sjuknärvaro” kostar är svårt att beräkna, men utan tvekan är även de kostnaderna stora. 
Det som har påpekats av många, speciellt från forskarvärlden, 
är att ovanstående konstateranden inte är nya. Problemen har upp­
88  märksammats och påpekats under flera decennier. Trots detta ser 
man få förbättringar och problemens omfattning tenderar att öka. Kunskaper om problemens art, hur de kan identifieras, mätas och åtgärdas finns i stor utsträckning. Problemet verkar mer handla om svårigheterna att tillämpa denna kunskap. Kanske saknas delvis drivkrafterna för detta. Digitaliseringen är till viss del självgående i den meningen att bara för att saker blir möjliga att göra så inför man nya administrativa uppgifter, mer dokumentation etc., kanske med dåligt utformade användargränssnitt, utan att det egentligen finns något uttalat behov eller syfte bakom. 
Den digitalisering man nu ser i arbetslivet och i samhället i stort 
har givetvis även medfört många positiva förändringar och effekter. Man kan hävda och ibland tydligt se att nyttan av digitalisering­en är stor, speciellt inom vissa branscher där man idag kan utföra saker som annars inte vore möjliga eller där produktiviteten eller arbetsmiljön förbättrats påtagligt. Men samtidigt kan man konstatera att den potentiella nyttan sällan uppnås och att de negativa konse­kvenserna av dålig digital arbetsmiljö är alldeles för omfattande. Det borde gå att göra saker så mycket bättre. Till allra största del är de problem man idag upplever onödiga och kunde minimeras och förebyggas. Kunskaperna finns. Tydligen saknas incitament, ansvar, ledarskap och kunskap om hur man i praktiken ska gå till väga. 
Det kan konstateras att det finns en hel del luckor i forskning och 
kunskaper om digital arbetsmiljö och digitala arbetsmiljöproblem. Den forskning som finns om digital arbetsmiljö är ofta gammal och med begränsat fokus. Det forskades mer om dessa problem för några årtionden sedan när problemen var mindre. 
Många olika vetenskapsområden torde vara relevanta när man 
ska bedriva forskning inom området, till exempel ergonomi och arbetsvetenskap, människa-datorinteraktion, medieteknik, system­vetenskap, informatik, datavetenskap, beteendevetenskap, psykolo­gi, sociologi, etnologi, antropologi, företagsekonomi, socialmedicin, stressforskning och design. Dock har de genomförda litteraturstudi­erna visat på relativt få vetenskapligt publicerade och granskade stu­dier. De studier som finns är till stor del svenska eller skandinaviska och genomfördes för länge sedan. Forskare inom ämnesområdet publicerar sig lite i vetenskapliga fora. Dessutom, eftersom digital arbetsmiljö är ett så pass komplext problemområde, har man för att vetenskapligt kunna undersöka och publicera inom området ofta behövt avgränsa frågeställningarna så att man tappar mycket av den praktiska relevansen och kopplingen till förändringar i arbetslivet. 
Det behövs mer och bredare forskning om digital arbetsmiljö. 
89  Detta gäller också, eller kanske särskilt, forskning om hur man i 
praktiken förebygger problemen. Det finns idag ytterst få forsk­ningsmiljöer som ägnar sig åt att studera effekterna av digitalisering­en av arbetslivet eller digital arbetsmiljö och en del av dessa för en tynande tillvaro. Det finns en svag tillväxt av nya forskare inom om ­
rådet och det finns få forskningsprogram eller möjligheter till att få forskningsfinansiering inom området. VINNOVA, Forte och AFA är de mest uppenbara möjliga finansiärerna, men ser man till den forsk­ning som finansierats under de senaste åren är det mycket få projekt som berör digital arbetsmiljö. Som undantag kan nämnas VINN­OVA:s drygt tioåriga stöd till de fackliga organisationernas studier av bland annat sambandet mellan digital arbetsmiljö, it-användning och innovationsförmåga. De större studier och kartläggningar som idag genomförs inom området sker ofta av eller på initiativ av fack­förbund eller genom uppdragsforskning eller statliga utredningar. Fackförbunden har spelat och spelar fortsättningsvis också en viktig roll för att förebygga digitala arbetsmiljöproblem. En del studier genomförs som examensarbeten eller studentuppsatser, men leder sällan till vetenskapligt publicerade och granskade studier. 
Den kompetens som tidigare byggdes upp inom ramen för Arbets­
livscentrum och Arbetslivsinstitutet har till viss del fått en fortsätt­ning inom andra organisationer, men de totala resurserna och aktivi­teterna har minskat. 
Sammantaget ökar problemen, det finns luckor i forskning och 
utveckling, existerande kunskaper och erfarenheter tillämpas i alltför liten omfattning. De positiva effekterna av aktiva åtgärder och före­byggande arbete skulle kunna vara stora. Därför behövs förnyade ansvar och kraftfulla åtgärder av olika slag. 
90   Förslag till åtgärder och ansvar
 
Områdets komplexa karaktär och det faktum att det berör många 
olika vetenskapliga discipliner skapar speciella utmaningar för forskningen. Hittills har både den svenska och den internationella forskningen med relevans för digital arbetsmiljö tenderat att hålla sig inom traditionella gränser, med följd att teknikinriktad forskning huvudsakligen saknat arbetsmiljöperspektiv och arbetsvetenskaplig forskning till stor del saknat teknikperspektiv. Olika discipliner och aktörer samverkar dåligt kring forsknings- och utvecklingsproble­men. Vid vetenskapliga konferenser deltar man sällan i varandras program. Med tanke på de högt ställda förväntningarna på digitali­seringens betydelse för näringslivets och för den offentliga sektorns innovationsförmåga bör även national- och företagsekonomernas bidrag till kommande forskning välkomnas. 
Det är av stor vikt för framtiden att upprätthålla en stark forsk­
ning om digital arbetsmiljö och om förebyggande åtgärder. Hur kan vi förstå en än mer digitaliserad framtid, vad kan vi göra för att leda utvecklingen av ett digitaliserat näringsliv och samhälle som kan associeras till positiva aspekter i våra liv på mikro-, makro- och mesonivå? 
Det är angeläget med fortsatt metodutveckling inom forskning 
och utveckling på detta område. Framför allt behövs bättre metoder för utvärdering av förändring och införande av it-stöd i arbetet, och då inte bara resultat- eller effektutvärdering utan i lika hög grad processutvärdering. Med processinriktade utvärderingsmetoder, som också har en interaktiv och participativ ansats (se avsnittet om användarcentrerad utveckling ovan) kan vi få kunskap om vad som fungerar, men också hur och varför, samtidigt som vi stärker delta­garnas inflytande och kontroll i arbetet (Svensson m.fl. 2002, Olve 2011). 
Ansvaret för att de ovan beskrivna förändringarna, när det gäller 
forskningen, genomförs ligger på olika aktörer: • Forskarsamhället har sitt ansvar. Man måste ta initiativ till forsk­ningens utveckling speciellt när det gäller arbetslivets utmaningar, effekter av digitalisering, metoder och processer för att bedriva it-utveckling med användbarhet och arbetsmiljö i fokus och i detta samverka med arbetsmarknadens aktörer. 
91   
 • Forskningsfinansiärerna har sitt ansvar. Idag ser vi väldigt få 
beviljade projekt med inriktning mot digital arbetsmiljö. Troligtvis beror detta delvis på att det kommer in få ansökningar med det temat, men säkert även på att sådana projekt ges låg prioritet. Vid den genomförda utvärderingen ser man till exempel att AFA, med ett tydligt arbetsmiljöfokus i sina utlysningar, beviljat bara några enstaka projekt som är relaterade till digital arbetsmiljö. Arbets­miljöverket har fått ett utökat ansvar för att även stödja forskning, vilket är ett positivt tecken. 
• Arbetsmarknadens parter har sitt ansvar. Då en dålig digital arbetsmiljö har mycket negativ påverkan på såväl individer, deras hälsa och möjligheter att utföra ett bra arbete, som på verk­samheternas kvalitet, säkerhet och effektivitet, bör behovet av förbättringar vara uppenbart. Både fackförbund och deras stödor­ganisationer samt arbetsgivarna, som dessutom har det juridiska arbetsmiljöansvaret, har mycket att vinna på bättre kunskaper, bättre tillämpningar och förbättringar av arbetsmiljön i prakti­ken. Dessa parter borde därför dels själva ta utökade initiativ som förbättrar situationen, dels kräva att forskningsfinansierande myndigheter och organisationer utökar satsningarna. Från fackligt håll har man tagit initiativ i denna riktning genom att till exempel föreslå it-ronder och utformning av stödjande exempelsamlingar i form av empiriska fallstudier av goda exempel. 
De som bygger och inför de it-system som används i arbetslivet, och där den införda produktens egenskaper kan påverka den digitala arbetsmiljön på ett negativt sätt, har sitt ansvar. Det kan diskuteras om det är de som beställer och upphandlar systemen eller de som konstruerar och levererar dessa som har ansvaret för användbarhet och för den arbetsmiljö som uppstår. Givetvis är ansvaret delat. Hö­gre kompetens hos beställare fordras, men även teknikbranscherna borde inse att de på sikt har mycket att vinna på att leverera sådana system som bidrar till ett bättre och hållbarare arbete. 
En orsak till de problem man idag upplever, som ofta påtalats 
av olika parter, är avsaknaden av insatser för att ställa skarpa krav på, och följa upp, den digitala arbetsmiljön. Arbetsmiljöverket skulle inom ramen för sitt uppdrag tydligare kunna arbeta med digitala arbetsmiljöer, och tydligare och med mer kraft påtala och döma ut otjänliga sådana. På Arbetsmiljöverkets hemsida finns idag viss information samlad (https://www.av.se/inomhusmiljo/ dator--och-bildskarmsarbete/) men den är ganska översiktlig och fokuserad mest på den fysiska miljön. Dagens lagstiftning, främst ar­
92  betsmiljölagen samt AFS 1998:05, innehåller mycket men är i dagens 
situation både föråldrade och otillräckliga. De lagar och regelverk som beskriver kraven på en god digital arbetsmiljö bör därför mo­derniseras. Arbetsmiljöverket bör även bygga upp mer kompetens inom området och lägga mer fokus på kartläggningar, utredningar, inspektioner och krav på åtgärder. Arbetsmiljöverkets roll för att följa upp och kravställa digital arbetsmiljö behöver således stärkas. 
För att kunna göra allt detta behövs också andra typer av kompe­
tenser, personer som har kunskap och förmåga att leda beställnings­processer, som kan analysera och utvärdera digitala arbetsmiljöer och som behärskar metoder för att analysera sammansatta digitala miljöer. Det behövs också mer kompetens i leverantörsleden för att kunna åtgärda digitala arbetsmiljöproblem och bygga mer använd­bara digitala tjänster och produkter. Utbildningsinstitutionerna be­höver också utbilda fler personer med kompetenser inom området. Olika aktörer måste ta mer ansvar för att sprida kunskaper om en god digital arbetsmiljö, såväl om problemen som om möjligheterna. Huvudansvaret för detta ligger främst på våra lärosäten, men även på dem som ser behovet av sådana kompetenser och vill rekrytera personer som kan arbeta med dessa frågor. 
Ytterst ligger det ett ansvar på politiskt ansvariga för att ge di­
rektiv, agera och möjliggöra de förändringar som diskuterats ovan. Detta gäller behovet av att se över lagar, förordningar och andra regelverk. Det gäller också att ge utvecklade, breddade och tydliga direktiv och resurser till de myndigheter som finansierar forskning och utveckling, bedriver sådan forskning, undervisning och utveck­ling samt till de myndigheter som ansvarar för tillsyn av en framtida bättre digital arbetsmiljö. Detta är en viktig framtidsfråga för nä­ringsliv, myndigheter, organisationer och inte minst för alla i arbets­livet som bör kunna få se sina arbeten utvecklas mot effektivitet, säkerhet, kvalitet och hållbarhet. 
93  Referenser
 
Acuilar, A.G., Pinto, A.L., Verlaet, L., Vaisman, C. & Gallot, S. (2013). Visualization 
approaches for the construction of knowledge in law: application in a digital 
corpus of jurisprudence. In Informacao & Sociedade-estudios. Volume: 23, Issue: 3, 75–87. 
AFA Försäkring – projektkatalogen. https://www.afaforsakring.se/forskning/pro ­
jektkatalog/ 
Agurén, S., & Edgren, J. (1979). Annorlunda fabriker: mot en ny produktionsteknisk 
teori. SAF, Svenska Arbetsgivareföreningen. 
Albin, M., Johansson, G., Järvholm, B & Wadensjö, E. (2009). Ensuring working life 
research of high relevance and quality. In Labour market & Working life, Vol. 15 No. 2:55–68, Spring 2009. 
Allvin, M. m.fl. (2006). Gränslöst arbete. Socialpsykologiska perspektiv på det nya 
arbetslivet, Liber, Stockholm. 
Alm, H., Osvalder, A-L. (2012). The alarm system and a possible way forward. Pro ­
ceedings at IEA, International Ergonomics Association Congress, Recife, Brazil, 12–16 February 2012. Work 41, 2840–2844. DOI: 10.3233/WOR-2012-0532-2840, IOS Press. 
Andersson A.W., Jansson A., Sandblad B., Tschirner S. (2014). Recognizing Com ­
plexity: Visualization for Skilled Professionals in Complex Work Situations. In: Building Bridges: HCI, Visualization, and Non-formal Modeling. Lecture Notes in Computer Science, Volume 8345, pp 47–66. 
Anderson, J.R. (1990). Cognitive psychology and its implications. New York: W.H. 
Freeman and Company. 
Andriessen, J.H. Erik, Vartiainen, Matti (Eds.). Mobile Virtual Work - A New Para ­
digm? Springer 2006. 
Antonovsky, A. (1979). Health, stress and coping, Jossey-Bass, San Fransisco, USA. 
Arbetsmiljöverket AFS 1980:14 – Psykiska och sociala aspekter på arbetsmiljön. 
https://www.av.se/arbetsmiljoarbete-och-inspektioner/publikationer/fore ­
skrifter/ 
Arbetsmiljöverket AFS 1998:5 - Arbete vid bildskärm. https://www.av.se/arbetsmil­
joarbete-och-inspektioner/publikationer/foreskrifter/ 
Arbetsmiljöverket AFS - 2012:2 Belastningsergonomi. https://www.av.se/arbetsmil­
Arbetsmiljöverket (2014a). Halvårsrapport – register för företag som utstationerar 
arbetstagare i Sverige – 1 juli – 31 december 2013. Rapport 2014:3. https://www. 
av.se/arbetsmiljoarbete-och-inspektioner/publikationer/rapporter/#2 
Arbetsmiljöverket (2014b). Arbetsorsakade besvär 2014. Rapport 2014:4. https:// 
www.av.se/arbetsmiljoarbete-och-inspektioner/publikationer/rapporter/#2 
Arbetsmiljöverket AFS 2015:4 - Organisatorisk och social arbetsmiljö. https://www. 
av.se/arbetsmiljoarbete-och-inspektioner/publikationer/foreskrifter/ 
94  Aron, R., Dutta, S., Janakirman, R.J. & Pathak, P .A. (2011). The impact of automation 
systems on medical errors: Evidence from field research. In Information systems 
research. Vol. 22, No. 3, September 2011, 429–446. 
Aronsson, G., Åborg, C., & Örelius, M. (1988). Datoriseringens vinnare och förlorare. 
Arbete & Hälsa. Arbetsmiljöinstitutet, 1988:27, Solna 
Artman, H., Dovhammar, U., Holmlid, S., Lantz, A., Lindquist, S., Markensten, E., 
Swartling, A. (2010). Att beställa något användbart är inte uppenbart. En moti ­
verande bok om att beställa användbarhet. https://utvgrupp.files.wordpress. com/2011/10/att-bestc3a4lla-nc3a5got-anvc3a4ndbart-henrik-a1.pdf 
Bainbridge L. (1983). Ironies of automation. Automatica, 19, 775–780 
Bakker, A.B., Gherardi, S., Grote, G., Landsbury, R., Pawlowsky, P . & Roe, R.A. (2015). 
Swedish Research on Work organization 2007-2013. FORTE: Forskningsrådet för 
hälsa. Arbetsliv och välfärd. http://www.forte.se/sv/Publicerat/Publikationer/ 
Balfe, N., Wilson, J.R., Sharples, S. & Clarke, T. (2012). Development of design prin ­
ciples for automated systems in transport control. In Ergonomics, Vol. 55, No. 1, January 2012, 37–54. Taylor & Francis. 
Barklöf, K., ed. (2000a). Smärtgränsen? En antologi om hälsokonsekvenser i magra 
organisationer. RALF, Stockholm. 
Barklöf, K., ed. (2000b). Vägval? En antologi om förändringsprocesser i magra orga ­
nisationer. RALF, Stockholm. 
Bengtsson, L., Ljungström, M. (2001). Implementering av Movex – Motor eller broms 
för affärs- och arbetsutveckling? En förstudie baserat på en enkätstudie och två fallstudier, Högskolan i Gävle oktober 2001. 
Benyon, D. (2014). Designing Interactive Systems. 3rd edition, Pearson Education. 
Berger, T., & Frey, C. B. (2014). Technology shocks and urban evolutions: did the 
computer revolution shift the fortunes of U.S. cities? http://www.oxfordmartin. 
ox.ac.uk/downloads/academic/Technology%20Shocks%20and%20Urban%20 Evolutions.pdf 
Bergqvist, U. (1993). Health problems during work with visual display terminals, 
Arbete & Hälsa 1993:28, Arbetsmiljöinstitutet, Solna. 
Bhatt, A.A. (2014). Information needs, perceptions and quests of law faculty in the di ­
gital era. In Electronic library. Vol. 32, Issue: 5, 659–669. Emerald group publish­ing limited. 
Blanc, A., Huault, I. (2014). Against the digital revolution? Institutional maintenance 
and artefacts within the French recorded music industry. In Technological fore ­
casting and social change 2014, Vol. 83, 10–23. Elsevier. 
Bodin Danielsson, C. (2014). Sitting comfortably? Office design and worker well ­
being, Safety Management, October issue. 16:17–19. https://sm.britsafe.org/ are-you-sitting-comfortably-office-design-and-worker-wellbeing. P-3126. 
Bohgard, M., Karlsson, S., Lovén, E., Mikaelsson, L-Å., Mårtensson, L., Osvalder, 
A-L, Rose, L., Ulfvengren, P . (2015). Arbete och teknik på människans villkor, Prevent. 
Boivie, P .E. (2007). Global standard – how computer displays worldwide got the TCO 
logo, Premiss. 
Boudreau, M-C., Serrano, C., Larson, K. (2013). IT-driven identity work: Creating 
a group identity in a digital environment. In Information and Organization 24 (2014) 1–24. Elsevier. 
95   Brod, C. (1988). Teknostress, ICA-förlaget, Stockholm. 
Brothers, K., Davis, C., Kelton, D., Shuss, S. (2014). Managing your digital work life. 
In on the horizon. 2014 Lippincott Williams & Wilkins. 
Brynjolfsson, E., Hitt, L.M. (1998). Beyond the Productivity Paradox: Computers are 
the Catalyst for Bigger Changes, Communications of the ACM, Volume 41 Issue 
8, Aug. 1998, Pages 49–55. 
Brynjolfsson, E., Hitt, L.M., Yang, S. (2002). Intangible Assets: Computers and Orga ­
nizational Capital, Brookings Papers on Economic Activity, 2002. 
Brynjolfsson, E., McAfee A. (2014). The Second Machine Age – Work, Progress, and 
Prosperity in a Time of Brilliant Technologies. Norton, New York. 
Båtelson, K. (2010). Bristfälliga datorsystem hotar patientsäkerheten. Krönika i Göte ­
borgsposten, 2010-09-24. 
Bødker, S., Ehn, P ., Kammersgaard, J., Kyng, M., Sundblad, Y. (1987). A Utopian expe­
rience, in Bjerknes, G., Ehn, P . and Kyng. M. (eds), Computers and democracy: A Scandinavian challenge, Aldershot, UK: Avebury, pp. 251–278. 
Chiuhsiang, J.L., Tsung-Ling, H. & Shiau-Feng, L. (2013a). Development of staffing 
evaluation principle for advanced main control room and the effect on situation awareness and mental workload. In Nuclear Engineering and Design 265 (2013) 137-144. Elsevier. 
Chiuhsiang, J.L., Tsung-Ling, H., Yung-Tsan, J., Tsung-Ling, H., Chih-Wei, Y. (2013b). 
Analysing the staffing and workload in the main control room of the advanced nuclear power plants from the human information processing perspective. In Safety Science 57 (2013) 161–168. Elsevier. 
Chung, S., Kim, I. (2014). An empirical study on the influencing factors of perceived 
job performance in the context of enterprise mobile applications. In Asia pacific journal of information systems. Vol. 24, Issue 1, 31–50. Korea society of manage ­
ment information systems. 
Csikszentmihalyi, M. (1990). Flow. The psychology of optimal experience. New York. 
Harper Collins. 
Cöster, M., Olve N. G., Walldius, Å. (2012). Usability and strategic logic in informa ­
tion systems – supporting insight and action in IT-enabled change, position pa­per presented at Nordisk workshop XVII i ekonomi- och verksamhetsstyrning, 2–3 February 2012. 
Dahl, O.J., Myhrhaug, B., Nygaard, K. (1968). SIMULA Common Base Language, 
Norwegian Computing Centre. 
Danielsson. M., Alm, H. (2012). Usability and decision support systems in emergency 
management. In Work, 2012, Vol. 41, 3455–3458. 
Deschryver, M. (20014). Higher order thinking in an online world: Toward a theory 
of web-mediated knowledge synthesis. In Teachers college record. Vol. 116, Issue 12. Teachers coll of Columbia univ. 
Digitaliseringskommissionen (2014). En digital agenda i människans tjänst – en 
ljusnande framtid kan bli vår. Statens Offentliga utredningar SOU 2014:13, Regeringskansliet. https://digitaliseringskommissionen.se/wp-content/uplo ­
ads/2014/03/SOU-2014_13_total.pdf 
Digitaliseringskommissionen (2015). Gör Sverige i framtiden – digital kompetens. 
Statens Offentliga utredningar SOU 2015:28, Regeringskansliet. https://digita ­
liseringskommissionen.se/wp-content/uploads/2015/03/SOU-2015_28_Webb. pdf 
96   
 
 Digitaliseringskommissionen (2015). Om Sverige i framtiden – en antologi om 
digitaliseringens möjligheter. Statens Offentliga utredningar SOU 2015:65, 
Regeringskansliet. https://digitaliseringskommissionen.se/wp-content/uplo ­
ads/2015/06/SOU-2015_65-WEBB-antologi.pdf 
Döös, M. & Wilhwlmson L. (EDS.) Organising Work for Innovation and Growth. 
Experiences and efforts in ten companies. VINNOVA Report VR 2009:22. ISBN 978-91-85959-76-1 
ETSI (2015) EN 301549 Accessibility requirements suitable for public procurement of 
ICT products and services in Europe, http://www.etsi.org/technologies-clus ­
ters/technologies/human-factors?tab=2 
Eason, K. (1988). Information Technology and Organisational Change. Taylor & 
Francis. 
Endsley, M. R., Jones, D. G. (2012). Designing for situation awareness: An approach 
to human-centered design (2nd ed.). London: Taylor & Francis. 
Fish, A., Srinivasan, R. (2011). Digital labor is the new killer app. In new media & 
society, 14(1) 137–152, Sage publication. 
Forssell, A., Ivarsson Westerberg, A. (2014). Administrationssamhället. Studentlitte ­
ratur. 
Fortes projektkatalog http://www.forte.se/sv/Projektkatalog/ 
Frey, C. B., Osborne M. A. (2013). The Future Of Employment: How Susceptible Are 
Jobs To Computerisation? September 17, 2013. University of Oxford. 
Fuchs, C., Sevignani, S. (2013). What is digital labour? What is digital work? What’s 
their difference? And why do these questions matter for understanding social 
media? In triple 11 (2): 237–293. 
Fölster, S. (2014). Vartannat jobb automatiseras inom 20 år – utmaningar för Sverige. 
Stiftelsen för Strategisk Forskning, Stockholm. http://www.stratresearch.se/ Documents/Folder.pdf 
Fölster, S. (2015). De nya jobben i automatiseringens tidevarv. Stiftelsen för Strate ­
gisk Forskning, Stockholm. http://www.stratresearch.se/Documents/De%20 nya%20jobben%20i%20automatiseringens%20tidevarv.pdf 
Försäkringskassan (2014). Sjukfrånvaro i psykiska diagnoser. Socialförsäkringsrap ­
port 2014:4. 
Gerjets, P., Walter, C., Rosenstiel, W., Bogdan, M., Zander, T.O. (2014). Cognitive state 
monitoring and the design of adaptive instruction in digital environments: les ­
sons learned from cognitive workload assessment using a passive brain-compu­ter interface approach. In Frontiers of neuroscience. Vol. 8, Article number 385. Frontiers research foundation. 
Gulliksen, J. (2010). Användbar IT: användarcentrerad IT-utveckling i den statliga 
sektorn. Partsrådet, http://www.utvecklingsradet.se/3667 
Gulliksen, J., Boivie, I., Göransson, B. (2006). Usability professionals – current practi ­
ces and future development. Interacting with Computers, 18(4), 568–600. 
Gulliksen, J., Göransson, B. (2002). Användarcentrerad systemdesign. Studentlittera­
tur. 
Gulliksen, J., Göransson, B., Boivie, I., Blomkvist, S., Persson, J., Cajander, Å. (2003). 
Key principles for user-centred systems design. Behaviour and Information Technology, 22(6), 397–409. 
Göranzon, B. (1978) Ideologi och systemutveckling. Studentlitteratur. Lund. 
97  Göranzon, B. (1990). Det praktiska intellektet, Dialoger Förlag och Metod. 
Halme, K., Lahtinen, H., Fröberg, M., Zingmark, A., Haeger, C., Lemola, T., Autere, J., 
Tuomi, I. (2015). Similar paths, different approaches. Evaluation of the ICT sector 
programmes in Finland and Sweden, Evaluation Report 3.2015, Tekes, Helsing ­
fors. 
Hamborg, K-C., Grief, S. (2009). New Technologies and Stress, i: Cooper et al (red.), 
International Handbook of Work and Health Psychology, Wiley & Sons. 
Henfridsson, O., Mathiassen, L., Svahn, F. (2014). Managing technological change in 
the digital age: the role of architectural frames. In Journal of information techno ­
logy (2014) 29, 27–43. Palgrave-journals. 
Hollnagel E., Woods D. (2006). Resilience Engineering: Concepts and Precepts. 2006. 
Ashgate. 
Hudson, K., Buell, V . (2011). Empowering a safer practice: PDAs are integral tools 
for nursing and health care. In Journal of nursing management. Vol. 19, Issue: 3, 400–406. Wiley-Blackwell. 
House, J.S. (1981). Work Stress and Social Support. Reading, Mass: Addison-Wesley. 
Hugine, A., Guerlain, S., Hedge, A. (2012). User evaluation of an innovative digital 
reading room. In Journal of digital imaging. Vol. 25, Issue: 3, 337–346. Springer. 
International Organization for Standardization (1998). ISO/IS 9241. Ergonomics of 
human system interaction - Part 11: Guidance on Usability International Organi ­
zation for Standardization (ISO). Switzerland. 
International Organization for Standardization (2000) 18529 Human-centred lifecycle 
process descriptions. International Organization for Standardization (ISO). 
Switzerland. 
International Organization for Standardization (2006) 9241 Ergonomics of hu ­
man-system interaction - Part 110: Dialogue principles. International Organiza­tion for Standardization (ISO). Switzerland. 
International Organization for Standardization (2010). ISO/IS 9241. Ergonomics of 
human system interaction - Part 210: Human-centred design for interactive sys ­
tems (formerly known as 13407) International Organization for Standardization (ISO). Switzerland. 
International Organization for Standardization (2010). ISO 26000 Guidance on social 
responsibility. International Organization for Standardization (ISO). Switzer ­
land. 
International Organization for Standardization (2011). ISO 26800 General approach, 
principles and concepts. International Organization for Standardization (ISO). Switzerland. 
International Organization for Standardization (2013) ISO 20282-2 Usability of consu ­
mer products and products for public use – Part 2: Summative test method. International Organization for Standardization (ISO). Switzerland. 
International Organization for Standardization (2014). ISO/DIS 27500 Human-cen ­
tred organisation – Rationale and general principles. International Organization for Standardization (ISO). Switzerland. 
International Organization for Standardization (2015) ISO/IEC DIS 25022 Systems 
and software engineering – Systems and software Quality Requirements and Evaluation (SQuaRE) – Measurement of quality in use. International Organiza ­
tion for Standardization (ISO). Switzerland. 
98   
 International Organization for Standardization (2015) ISO/IEC DIS 25023 Systems 
and software engineering – Systems and software Quality Requirements and 
Evaluation (SQuaRE) – Measurement of system and software product quality. International Organization for Standardization (ISO). Switzerland. 
International Organization for Standardization (2015) ISO/IEC DIS 25066 Systems 
and software engineering – Systems and software Quality Requirements and Evaluation (SQuaRE) – Common Industry Format for Usability – Evaluation Report. International Organization for Standardization (ISO). Switzerland. 
Ivarsen. O., Lind. T., Olve. N.G., Sandblad. B., Sundblad. Y., Walldius, Å. (2011). 
Slutrapport UsersAward2 – utvecklad kvalitetssäkring av IT-användning, MID, CSC, KTH. Available at http://uu.diva-portal.org/smash/get/diva2:573565/ FULLTEXT01.pdf (Accessed 2015-07-23) 
Ivarsson Westerberg, A., Forssell, A. (2014). New Public Management och adminis ­
trationssamhället. Organisation & Samhälle: Svensk företagsekonomisk tidskrift, (2), 40–44. 
Janols, R. (2013). Evolving systems–engaged users: key principles for improving 
region-wide health IT adoption. Digital Comprehensive Summaries of Uppsala Dissertations from the Faculty of Science and Technology nr 1030, Acta Universi ­
tatis Upsaliensis, Uppsala, 2013. 
Johansson, G. och Aronsson, G., (1984). Stress reactions in computerized administra­
tive work. Journal of Occupational Psychology, 5, 159–81. 
Josefson, I. (1988). Från lärling till mästare: om kunskap i vården, Lund: Studentlitte­
ratur. 
Kahneman, D. (2011). Thinking, Fast and Slow. Macmillan. ISBN 978-1-4299-6935-2. 
Karasek, R, Theorell, T. (1990). Healthy work: Stress, productivity, and the Re ­
construction of working life. New York: Basic books. 
Karlsson, T., Classon, E. (2014). Kunskapssammanställning – Den hjärnvänliga 
arbetsplatsen – kognition, kognitiva funktionsnedsättningar och arbetsmiljö. 
Arbetsmiljöverkets rapport 2014:2. ISSN 1650-3171 
Kecklund, G., Ingre, M., Åkerstedt, T. (2010). Arbetstider, hälsa och säkerhet – en 
uppdatering av aktuell forskning, Stressforskningsrapport nr 322, Stockholm 2010. 
Kjellberg, A., Toomingas, A., Norman, K., Hagman, M. Herlin, R-M, Tornqvist, E. 
(2010). Stress, energy and psychosocial conditions in different types of call cen ­
tres, Work 36, 9–25 
Klein, G. (2008). Naturalistic Decision Making. Human Factors: The Journal of the 
Human Factors and Ergonomics Society June 2008, vol. 50 no. 3, 456–460. 
Klingberg, T. (2007). Den översvämmade hjärnan. En bok om arbetsminne, IQ och 
den stigande informationsfloden. Natur & Kultur, Stockholm. 
Koch, S. (2005). ICT-Based Home Healthcare – Research State of the Art. VINNOVA 
Report VR 2005:11. ISBN:91-85084-40-9. 
Korunka, C., Zauchner, S., Weiss, A. (1997). New technologies, job profiles and 
external work workload as predictors of subjectively experienced stress and dissatisfaction at work. International Journal of Human-Computer Interaction, 9, 407–24. 
Korunka, C., Vitouch, O. (1999). Effects of the implementation of information tech ­
nology on employees’ strain and job satisfaction: a context dependent approach. Work and Stress, 34, 341–63. 
99   Lantz, A., Artman, H., Ramberg, R. (2009). Interaction design as experienced by prac­
titioners. Nordes, (1). 
Lapointe, J. et al (2009), Interaction between postural risk factors and job strain on 
self-reported musculoskeletal symptoms among users of video display units: a 
three-year prospective study. Scand J Work Environ Health 2009;35:134-144. 
Leineweber, C., Magnusson Hanson L., Kecklund, G. (2014). Change in work-time 
control and work-home interference among Swedish working men and women. Symposium paper presented at the ‘11th European Academy of Occupational Health Psychology Conference’ 2014: Looking at the past – planning for the future: Capitalizing on Occupational Health Psychology multi-disciplinarity, London, UK, April 14–16. P-3215. 
Lennerlöf, L. (2008). Mitt arbetsliv. En rekonstruerad forskningshistoria. Stockholm: 
Premiss. 
Luigi, M. m.fl. (2014). Improving design processes in the nuclear domain – Insights 
on organisational challenges from safety culture and resilience engineering perspectives. 
NKS (Nordic Nuclear Safety Research) Article Series Vol. NKS-301 (2014). 
Lundin, P . (2009). Documenting the Use of Computers in Swedish Society between 
1950 and 1980: Final Report on the Project “From Computing Machines to IT”, 
KTH, Skolan för arkitektur och samhällsbyggnad (ABE). http://www.tekniska ­
museet.se/1/192.html. 
Malcolm, I. (2013). Conceptualising the knowledge work of digital professionals 
through Knorr Cetina’s ideas of macro-epistemics and information knowledge. In Studies in Continuing Education, 2013, Vol. 35, No. 2, 131–145. Routledge Taylor & Francis. 
Malcolm, I. (2014). The future of digital working: knowledge migration and learning. 
In Learning, MEdia and Technology, 2014, Vol. 39, No. 4, 449–467. Routledge Taylor & Francis. 
Marsango, V., Bollero, R., D’Ovidio, N., Miranda, M, Bollero, P. & Barlattani, A Jr. 
(2014). Digital work-flow. In Oral & implantology. Vol. 7, Issue 1, 20–24. 
Melin, B. (2008). Arbete med hög psykisk belastning, i: Toomingas, A., Mathiassen, S., 
Wigaeus Tornqvist, E. (2008). Arbetsfysiologi, Studentlitteratur, Stockholm. 
Mellner, C., Aronsson, G., Kecklund, G. (2014). Boundary Management Preferences, 
Boundary Control, and Work-Life Balance among Full-Time Employed Profes ­
sionals in Knowledge-Intensive, Flexible Work. Nordic Journal of Working Life Studies. 4(4):7–23. 
Monzani, L., Ripoll, P., Peiro, J.M., Van Dick, R. (2014). Loafing in the digital age: The 
role of computer mediated communication in the relation between perceived loafing and group affective outcomes. In Computers and human behaviour. Vol. 33, 279–285. Pergamon Elsevier science Ltd. 
Mårtensson, L. (1995). The aircraft accident at Gottröra – the experiences of the cock ­
pit crew. In The International Journal of Aviation Psychology, Volume 5, Number 3, 1995, pp 308–332. Lawrence Erlbaum Associates, Publishers, Hillsdale, New Jersey. 
Naik, G., Bide, S.S (2014). Will the future of knowledge work automation transform 
personalized medicine? In Applied & translational genomics 3 (2014) 50–53. Elsevier. 
Nilsson, T. (red) (1999). Ständig förbättring – om utveckling av arbete och kvalitet. 
Arbetslivsinstitutet/Forte. 
100  Norman, K. (2005). Call centre work – characteristics, physical and psychosocial 
exposure and health related outcomes. Arbete och Hälsa 2005:11, Arbetslivsinsti­
tutet, Solna. 
Nygaard, K., Bergo, O.T. (1974). Planning, Control, and Computing. Basic Book for 
the Trade Unions (Planlegging, Styring og databehandling. Grunnbok for Fagbe ­
vegelsen). Tiden Norsk Forlag, Oslo. 
Nygaard, K. (1986). Program Development as Social Activity, in H-J. Kugler (ed) 
Information Processsing, Elsevier Science Publishers B. V ., IFIP . 
Ohlinger, C.M., Horn, T.S., Berg, W.P., Cox, R.H. (2011). The effect of active work ­
station use on measures of cognition, attention, and motor skills. In Journal of physical activity and health. Vol. 8, Issue 1, 119–125. Human Kinetics publ. inc. 
Olve, N.G. (2011). Från användbar IT till nyttig. Granska dina informationssystem 
– en handledning, bilaga till slutrapport UsersAward2 – utvecklad kvalitetssäk ­
ring av IT-användning, UsersAward, 2011. http://uu.diva-portal.org/smash/ get/diva2:573565/FULLTEXT02.pdf 
Osvalder, A-L., Ulfvengren, P . (2015). Interaktion och information i tekniska system. 
Människa-tekniksystem. Kap 7. I Arbete och teknik på människans villkor, Pre ­
vent, Stockholm. 
Pelliccari, M., Leali, F., Andrisano, A.O., Pini, F. (2012). Enhancing changeability of 
automotive hybride reconfigurable systems in digital environments. In Int. J. Interact des manuf (2012) 6:251–263. Springer. 
Pfeiffer, S. (2014). Digital labour and the use-value of human work. On the impor ­
tance of labouring capacity for understanding digital capitalism. In triple 12(2): 599–619, 2014. 
Preece, J., Sharp, H., Rogers, Y. (2015). Interaction Design-beyond human-computer 
interaction. John Wiley & Sons. 
Punnett, L., Bergqvist, U. (1997). Visual display unit work and upper extremity mus ­
culoskeletal disorders. Arbete & Hälsa 1997:16, Arbetslivsinstitutet, Solna. 
Rasmussen, J. (1983). Skills, rules, and knowledge. Signals, signs, and symbols, and 
other 
distinctions in human performance models. IEEE transactions on systems, man, and 
cybernetics, 257–266. 
Robinson, M.A. (2012). How design engineers spend their time: Job content and task 
satisfaction. In Design studies, 2012, Vol. 33, Issue 4, 391–425. 
Sandberg, Å., Broms, G., Grip, A., Sundström, L., Steen, J., Ullmark, P . (1992). Techno ­
logical Change and Co-Determination in Sweden, Philadelphia: Temple. 
Sandberg, Å. (2013). Nordic Lights – Work, Management and Welfare in Scandinavia, 
SNS Förlag. 
Sandberg, Å. (ed.) 1987. Ledning för alla? Om perspektivbrytningar i företagsled ­
ning. Stock- holm: Arbetslivscentrum. 
Sandberg, Å., Ehn, P . (1983). Demos-projektet: resultat och rapporter från ett projekt 
om datorer, planering, organisation och fackligt arbete – ASF 639, Arbetslivscen ­
trum – ALC. 
Sandblad, B., Lind, M., Nygren, E. (1992). Kognitiva arbetsmiljöproblem och gräns­
snittsdesign. CMD, Uppsala universitet. 
101   
 Sandblad, B., Gulliksen, J., Åborg, C., Boivie, I., Persson, J., Göransson, B., Kavathat­
zopoulos, I., Blomkvist, S., Cajander, Å. (2003). Work environment and computer 
systems development. In BIT, Behaviour and Information Technology, 22(6), 375–387. 
Sandblad, B. (2005). ”IT-stöd i arbetet – utveckling, införande och arbetsmiljö” i 
Synopsis. Aktuell forskning för statsförvaltningen. Nr 8. 
Sandblad, B., Hardenborg, N. (2008). Målbilder: en metod för att utveckla det fram ­
tida IT-stödda arbetet. Utvecklingsrådet för den statliga sektorn. http://www. utvecklingsradet.se/2617 
Sandblad, B. (2013). ”Checklista för god arbetsmiljö vid datorstött arbete”. Institutio ­
nen för Informationsteknologi, Uppsala universitet. Rapport 2013-027. 
SBU (2014). Arbetsmiljöns betydelse för symptom på depression och utmattnings­
syndrom, SBU, Stockholm. 
SBU (2015). Arbetsmiljöns betydelse för hjärt-kärlsjukdom. En systematisk litteratu­
röversikt. Stockholm: Statens beredning för medicinsk och social utvärdering (SBU); 2015. SBU-rapport nr 240. ISBN 978-91-85413-84-3. 
Sheridan, T.B. (2002). Humans and Automation: System Design and Research Issues. 
Wiley, 2002. 
Seadle, M. (2012). Archiving in the networked worlds: authenticity and integrity. In 
Library hitech. Vol. 30, Issue 3, 545–552. Emerald group publishing limited. 
Sellberg, C., Susi, T. (2014). Technostress in the office: a distributed cognition perspec ­
tive on human-technology interaction. In Cognition technology & work. Vol. 16, Issue: 2, 187–201. Springer. 
SIF (2007). Bättre – men långtifrån bra – Om Sifmedlemmars IT-miljö, SIF-enheten för 
strategisk utveckling. 
Stansfeld, S., Candy, B. (2006). Psychosocial work environment and mental health – a 
meta-analytic review. Scandinavian Journal of Work, Environment and Health, 2006:32,6, 443–462. 
Szücs, S., Hemström, Ö. (2010). Effects of innovation and reorganization on long-
term sick leave. In: Marklund, S., Härenstam, A. (eds). The dynamics of organi ­
sations and healthy work. Arbetsliv i omvandling, 05, 2010. 
Statskontoret (2005). Avropa användbart. Vägledning för bedömning av använd­
barhet vid avrop från ramavtal. Publikation 2005:6. Statskontoret. Stockholm, Sweden. http://www.statskontoret.se. 
Stressforskningsinstitutet (2014). Arbetsorganisation och hälsa – Två modeller för 
psykosocial arbetsmiljöforskning. Temablad. Stressforskningsinstitutet/Stock ­
holms universitet. 
Sundblad, Y. (2010). UTOPIA – Participatory Design from Scandinavia to the World, 
Proceedings of The Third IFIP WG 9.7 Working Conference on History of Nordic Computing, 18–20 October 2010, Stockholm. 
Svensson m.fl. (red.) (2002). Interaktiv forskning – för utveckling av teori och praktik. 
Arbetsliv i omvandling 2002:7, Arbetslivsinstitutet, Stockholm. 
Tengblad, P., Walldius, Å. (2007). Användningsdriven utveckling av IT i arbetslivet. 
Effektvärdering av forskning och utveckling kring informationsteknologins användning i arbetslivet. VINNOVA Analys Serienr: VA 2007:03, Stockholm. http://www.vinnova.se/upload/EPiStorePDF/va-07-03.pdf 
102  Tengblad, P., Wiberg, A., Herrman, L., Backström, M. (2002). Hållbart arbete i infor ­
mationssamhället. Slutrapport från projektet ”Callcenter i utveckling – långsik­
tigt hållbart arbete med kunder på distans”, VINNOVA, Stockholm. 
Toivanen, S. (2011). Workplaces of the future – How are they studies? A literature stu­
dy of foresight and Delphi methods. In Nordic journal of working life studies. Vol. 1, No. 1, 161–167. 
Toomingas, A., Mathiassen, S.E., Wigaeus Tornqvist, E. (2008). Arbetsfysiologi, Stu ­
dentlitteratur, Stockholm. 
Unionen (2008). Tjänstemännens IT-miljö. Varför blir det inte bättre? Unionen. 
Unionen (2011). Tjänstemännens IT-miljö 2010. Ett systemfel. Unionen. 
Unionen (2012). Tjänstemännens IT-miljö – ett steg fram och två steg tillbaka. Unionen. 
Unionen (2014). Tjänstemännens IT-miljö 2013 – Ingen ljusning i sikte. Unionen. Unionen (2015). Tjänstemännens IT-miljö 2014 – Lyssna på oss som ska använda det. 
Unionen. 
UsersAward (2010). Vård-IT-rapporten 2010. (https://www.vardforbundet.se/Do ­
cuments/Rapporter/Nationella/V%C3%A5rd-IT-rapporten%202010.pdf) 
Vesyridis, P., Timmons, S., Wharrad, H.J. (2012). Implementation of an emergency 
department information system. A qualitative study in nurses’ attitudes and 
experience. In CIN-computers informatics nursing. Vol. 30, Issue: 10, 540–546. Lippincott Williams & Wilkins. 
Vision (2014). Rapport om välfärdens digitala arbetsmiljö – IT i välfärdens tjänst. 
Vision. 
Waern, Y. (1989). Cognitive aspects of computer supported tasks. Chichester: John 
Wiley & Sons. 
Walldius, Å., Daniels, S., Lind, T., Olve, NG, Sandblad, B., Sundblad, Y. (2011). 
The UsersAward 2 project – findings and reflections from a Swedish National Healthcare ICT Survey, Proceedings from the 5th Human Factors Engineering in Health Informatics, Trondheim, August 2011. 
Walldius, Å., Lantz, A. (2013). Exploring use of design pattern maps for aligning new 
technical support to new team meeting routines. In Behaviour & Information Technology: Jan2013, Vol. 32, Issue 1, 68–79. 
Walldius, Å., Thorén, C. (2014). Att beställa användbara IT-system: Hur användarbe ­
hoven kan synliggöras tidigt i beställningen. 
Walldius, Å., Gulliksen, J., Sundblad, Y. (2015). Revisiting the UsersAward Program ­
me from a Value Sensitive Design Perspective, presented at the Fifth Decennial Aarhus Conference August 17–21, 2015. 
White, M. (2012). Digital workplaces: Vision and reality. In Business information 
review 29 (4) 205–214. Sage. 
Wickens, C. D., Hollands, J. G. (2000). Engineering Psychology and Human perfor ­
mance. Prentice Hall. 
Vårdförbundet (2013). namn ”Störande eller stödjande? Om eHälsosystemens 
användbarhet 2013. Slutrapport från projektet eHälsosystemens användbarhet 2013.”https://www.vardforbundet.se/Documents/Rapporter/Nationella/ St%C3%B6rande%20el%20st%C3%B6djande_eHA%20slutrapport_rev2.pdf 
Xie, B., Salvendy, G. (2000). Review and reappraisal of modelling and predicting 
mental workload in single- and multi-task environments. Work & Stress, 14:1, 74–99. 
103  Åborg, C. (2002). How does IT feel @ work? And how to make IT better. Computer 
use, stress and health in office work, doctoral thesis, Uppsala Univ., Uppsala, 
Sweden. 
Åborg, C., Billing, A. (2003). Health effects of “the Paperless office” – evaluations of 
the introduction of electronic document handling systems. Behaviour & Infor ­
mation Technology, 22, 6, 389–96. 
104   
 
 Bilaga 1 
Fackförbundens kartläggningar av den digitala arbetsmiljön 
I samarbete med LO:s och TCO:s av VINNOVA finansierade Users-
Award-projekt genomförde fackförbundet Svenska Industritjänste­mannaförbundet (SIF, senare Unionen) 2007 en första webbaserad enkätundersökning av medlemmarnas upplevelser av sina it-stöd. 8 000 tjänstemän ur sju yrkeskategorier besvarade enkäten, det var konstruktörer, ekonomiadministratörer, inköpare, produktionsle­dare, planerare/ logistiker, säljare och personaltjänstemän. Under­sökningen var en uppföljning av UsersAwards undersökning av användarnas nöjdhet med sina it-system inom industrin 2002. Då nöjdheten visade sig var högre i SIF:s undersökning fick rapporten om resultaten namnet “Bättre – men långtifrån bra, Om Sifmedlem­mars IT-miljö”. 
Året därpå, 2008, går fackförbunden SIF och Tjänstemannaförbun­
det HTF samman och bildar Unionen. Redan första året genomför man en ny undersökning och allvaret i de arbetsmiljöproblem man finner framgår av dess titel, “Tjänstemännens IT -miljö – Varför blir det inte bättre?”. Undertitlarna på de kommande årens rapporter vittnar om att problemen snarare tilltar än avtar: “Ett systemfel?” (2011), “Ett steg fram och två steg tillbaka” (2012), “Ingen ljusning i sikte” (2014). 
I april 2015 kom så den i skrivande stund senaste rapporten, 
“Tjänstemännens IT-miljö 2014 – Lyssna på oss som ska använda det”. Totalt 2 047 medlemmar besvarade enkäten som hade i stort sett samma utformning som SIF-rapporten från 2007. Den hade dock utökats med två öppna frågor. Den första frågan var: ”Om du upplever problem med din IT-relaterade arbetsmiljö, vad orsakar problemen enligt din uppfattning? Tänk brett, alltså även utanför tekniken i sig”. Den besvarades av 1 026 personer. Den andra öppna frågan var: ”Hur kan den IT-relaterade arbetsmiljön förbättras på din arbetsplats?”, vilken besvarades av 1 008 personer. 
Unionens definition av it-miljö överensstämmer väl med den de ­
finition på digital arbetsmiljö som används i föreliggande kartlägg ­
ning: 
105  I den här rapporten avser ’IT-miljö’ faktorer som är relaterade till infor­
mationsteknik, och som påverkar tjänstemän, deras arbetsliv och/eller privatliv. (Unionen 2015) 
Samtliga rapporter om tjänstemännens it-miljö inleds med att resul­taten redovisas för fyra frågor om hur it-systemen förts in i verk­samheten. Flera tidigare studier har visat hur avgörande det är för användarnas acceptans av systemen att de förstått varför systemen förts in, att de fått nödvändig utbildning och fortlöpande informa­tion om förändringar i systemen och, sist men antagligen viktigast av allt, att man fått vara med och utforma de nya arbetsrutiner som systemen möjliggör (Bengtsson 2001, Vision 2014). 
Trenden när det gäller frågan om möjligheten att påverka utform­
ningen av nya arbetsrutiner , är att andelen som svarar ”Instämmer ej” 
ökat från att år 2008 vara 44 procent till att år 2010 utgöra 58 procent. De senaste tre åren – 2012, 2013 och 2014 – har andelen ”Instämmer ej” stabilt legat på cirka 66 procent. En liknande trend visar svaren på frågan om IT-systemen har införts efter tydliga och välförankrade idéer. Andelen som instämde i detta utgjorde 2012 endast 44 procent för att 2013 sjunka till 37 procent och 2014 visa en marginell förbättring med en enstaka procent. I den senaste undersökningen summerar författarna användarnas bristande påverkansmöjligheter: 
Sammantaget framträder en bild där tjänstemännens möjligheter till utbildning är bristfällig, och där införandet av nya it-system ofta sak­nar en koppling till förankrade och tydliga idéer. Med de här bristerna följer dyra (och onödiga) kostnader för dålig effektivitet vid IT-relaterat arbete. 
De bristande möjligheterna att påverka sitt arbete med it-stöden återspeglas i tjänstemännens bedömning av systemens användbarhet – i vilken utsträckning man kan lita på att IT-systemen fungerar, att de 
är enkla att lära sig att använda, lätta att hitta i och att de tillåter att man ångrar/ändrar feltryckningar i flera steg. Endast mellan 54 och 62 pro­
cent instämmer i de positiva påståendena, men mellan 38 och 44 pro­cent inte instämmer. I fyra avseenden kan författarna konstatera att medlemmarnas nöjdhet ökat något. När det gäller i vad mån it-sys­temet ger stöd i den dagliga användningen har antalet som tycker att de kan utföra sitt arbete med större självständighet i arbetet ökat med fem procentenheter till 70 procent, med en motsvarande sänkning antalet negativa svar. I rapporten konstateras dock att det fortfaran­
106   
 
 de är mellan 20 och 30 procent av de svarande som inte instämmer i 
de positiva påståendena. Även antalet som instämmer i att IT-syste­
men bidrar på ett positivt sätt till arbetsmiljön har ökat något, från 58 till 
61 procent. Men som i undersökningen år 2013 är det en tredjedel av de svarande som inte tycker att it-systemen bidrar positivt till deras arbetsmiljö. En tredje dimension där rapporten ser en svag ökning av nöjdheten gäller påståendet att IT-systemen är roliga och engageran­de att använda. Här betonar författarna dock att det bara är 45 procent som instämmer, att fler än hälften av de svarande inte tycker it-syste ­
men är roliga och att de engagerar, och att detta är en hög siffra. Den fjärde dimensionen där en svag ökning konstateras gäller påståendet att IT-systemen på ett onödigt sätt styr  hur hon eller han måste utföra 
sina arbetsuppgifter. I årets undersökning har den siffran sjunkit till 29 procent. Omvänt så har antalet som inte instämmer i påståendet stigit och författarna tolkar detta som att det har skett en minskning av it-systemens styrande effekt på arbetsuppgifter år 2014. 
Kostnader för förlorad arbetstid 
De tre senaste åren har Unionen bett respondenterna bedöma hur mycket tid man skulle spara per dag om it-stöden fungerade så som man önskade. Frågan löd: ”Föreställ dig en situation där IT-systemen fungerar felfritt, precis som önskat. Hur mycket tid tror du att du skulle kunna spara varje dag om IT-systemen fungerade som öns­kat?“ (Unionen 2015, s. 20). Resultatet blev en genomsnittlig bespa­ring på 26,5 minuter per dag. Utslaget på Unionens knappt 500 000 medlemmar kommer man fram till en möjlig besparingspotential på mellan 10 till 12 miljarder per år. 
Sammanfattning av enkätsvaren 
Rapportförfattarna sammanfattar undersökningens positiva resultat i tre punkter: • Nästan åtta av tio tycker att it underlättar deras arbete. 
• Nästan sju av tio tycker att it underlättar deras möjlighet till dis­tansarbete. 
• Sju av tio tycker att it bidrar till att de kan arbeta mer självständigt. 
Med hänvisning till dessa positiva resultat och de svaga vändningar man noterat för några av de negativa trenderna framhålls arbetsgi­varnas ansvar för en förbättrad digital arbetsmiljö: 
107   
  
 Unionen anser att arbetsgivare måste ta de fortgående IT-svårigheterna 
på allvar. Endast med ökade satsningar på en it-utveckling som sätter användaren i centrum kan den lilla gnista av hopp som kanske, men bara kanske, har tänts på några av resultaten i den här undersökningen fortsätta att brinna. Satsningar på användarvänlig it är samma sak som långsiktiga besparingar för arbetsgivare och för samhället. (Unionen 2015, s. 25) 
Ett växande problem som framkom i svaren på de öppna frågorna gällde ett relativt nytt fenomen, outsourcing av support. Här nämn­des delproblem som språkförbistring, osäkerhet vad gäller support­personalens kompetens och krav på att användaren själv ska kunna beskriva de problem man har på ett sådant sätt att supporten har möjlighet att förstå och åtgärda problemet. Det här innebär en tydlig mental belastning för användare som söker men inte får ett adekvat supportstöd. Det innebär också en förskjutning av ansvaret för den digitala arbetsmiljön till den enskilde användaren. Ett annat problem som återkom i svaren var att säkerhetsaspekter fått en ökad vikt. Det tar sig uttryck i ett ökande antal inloggningar och, inte sällan i kom­bination med svårigheterna att få adekvat supportstöd, i en ökande känsla av osäkerhet om systemen, och/eller ens egen användning av dem, fungerar på det avsedda sättet. 
Undersökningens slutsatser 
Rapportens avsnitt om undersökningens slutsatser inleds med ett konstaterande att relevansen i de åtta förslag på hur arbetsgivare kan utveckla en god it-miljö som man hade i 2014 års rapport bekräf­tades i 2015 år rapport. Bland de mest konkreta och åtgärdbara är följande tre förslag, som också anknyter till några av de resultat som sammanfattats här ovan: • Rutiner för användarmedverkan vid nya och/eller förändrade it-system ska vara tydliga och väl förankrade. Utformningen av användarmedverkan är en kritisk faktor. 
• En återkommande och individuellt anpassad kompetensutveck­ling så att man kan hantera att använda it-systemen effektivt och säkert. 
• För att it-miljön ska bli bättre krävs goda arbetsmiljökunskaper från ledning och chefer, särskilt om de arbetsmiljörisker som da ­torstött arbete kan medföra. (Unionen 2015, s. 32) 
Till dessa förslag lade man i 2015 års rapport 11 nya förslag. Här 
108   
 återges två förslag som direkt anknyter till vad Unionen anser idag 
saknas i det systematiska arbetsmiljöarbetet (SAM) och till behovet av att utveckla ett strategiskt perspektiv på supportpersonalens roll för arbetsmiljön: • Ett strategiskt och långsiktigt it-perspektiv bör integreras som en självklar del i det systematiska arbetsmiljöarbetet, SAM. 
• Frustrationer riktas mot personer som arbetar med it-support, och mot övriga it-ansvariga. Det behöver utvecklas strategiska förhåll­ningssätt kring hur personer med dessa roller kan ges nödvändigt socialt stöd och ännu viktigare; blicken måste lyftas från it-support till organisationen och arbetsgivaren. Det är där ansvaret finns.  (Unionen 2015, s. 33) 
109   
 
 Bilaga 2 
Relevanta ISO-standarder 
För läsare som i första hand är intresserade av återkommande 
kvalitetsgranskning (t.ex. inom ramen för systematiskt arbetsmiljö­arbete) av sin digitala arbetsmiljö är det främst de standarder som nämns under idé-, förstudie- och förfrågningsstadierna som bör vara relevanta. Ett användbart stöd för att läsa mer om nedanstående standarder är ISO-organisationens ISO Online Browsing Platform
3 
där de inledande delarna av alla här nämnda standarder finns fritt tillgängliga. Även SIS (Svenska Institutet för Standardisering)
4 pre­
senterar de olika standardernas inledande delar via sökfunktionen på sin webbplats. Via universitetsbiblioteken och SIS tjänst eNav kan besökare läsa ett stort urval standarder i sin helhet. 
Övergripande standarder 
Tre övergripande standarder ger viktig bakgrund till när och hur de mer detaljerade standarderna kan ge avgörande stöd i en beställning och vem som ansvarar för att standarderna följs: • ISO 26000:2010 Vägledning för socialt ansvarstagande 
• ISO 26800:2011 Ergonomi – Allmänna riktlinjer, principer och begrepp 
• ISO 27500 (DIS) Den människocentrerade organisationen – Bak­grund och allmänna principer 
SS-ISO 26000:2010 Vägledning för socialt ansvarstagande 
Den mest övergripande standarden som gäller användbara it-system beskriver organisationens sociala ansvarstagande. I introduktio­nen beskrivs de värden organisationen ska sträva efter att realisera, värden som it-systemen kan ha en både direkt och indirekt påverkan på. Standarden är av rent vägledande karaktär och innehåller inga krav och ingen klausul om överensstämmelse. Det går därför inte att 
3 https://www.iso.org/obp/ui/#home 
4 http://www.sis.se 
110   säga att man “uppfyller ISO 26000”. En organisation kan således inte 
certifiera sig mot ISO 26000. Från avsnittet Orientering: 
Organisationer runt om i världen, och deras intressenter, blir alltmer medvetna om behovet av och fördelarna med ett socialt ansvarsfullt uppförande. Målet med att ta socialt ansvar är att bidra till hållbar utveckling. En organisations resultat i förhållande till samhället som den är verksam i, och i relation till organisationens påverkan på miljön, har blivit en viktig faktor för att mäta organisationens totala resultat. Det är också en viktig faktor för organisationens förmåga att upprätt­hålla sin produktionsnivå. Det här visar på ett allt större erkännande av vårt behov av att säkerställa välfungerande ekosystem, social rättvisa och god verksamhetsstyrning. I det långa loppet är alla organisationers verksamhet beroende av att världens ekosystem är välfungerande. Or­ganisationer utsätts också för ökad kontroll av sina olika intressenter. 
SS-EN ISO 26800 Ergonomi – Allmänna riktlinjer, principer och 
begrepp 
I den grundläggande standarden om ergonomi beskrivs de mänsk­
liga värdedimensioner som organisationen ska sträva efter och som it-systemens utformning ofta har en direkt påverkan på. Standarden är i huvudsak en terminologistandard, men innehåller också krav i form av grundläggande krav på en ergonomibaserad designprocess. Från avsnittet Omfattning: 
De bestämmelser och den vägledning som ges i denna internationella standard är tänkta att förbättra säkerheten, prestandan, ändamålsen­ligheten, effektiviteten, tillförlitligheten, tillgängligheten och under­hållsmässigheten under designresultatets hela livscykel samtidigt som alla inblandades hälsa, välbefinnande och tillfredsställelse garanteras och förbättras. Denna internationella standards tilltänkta användare är designer, ergonomer och projektledare, men också chefer, arbetare, konsumenter (eller deras representanter) och upphandlare. Den är också en referensstandard för utvecklare av ergonomistandarder. 
– Bakgrund och allmänna principer 
En ny standard som är under arbete (Draft International Standard, 
DIS) riktar sig direkt till organisationens individuella styrelsele­damöter med uppmaningen att verka för de principer som, om de 
111   efterlevs, hjälper en organisation att upprätthålla mänskliga värden. 
(Nedanstående utdrag från avsnittet om standardens Omfattning (Scope) är en preliminär översättning från engelskan. Översättning ­
en av standardens namn är dock beslutad.) I likhet med ISO 26800 är ISO 27500 en vägledning. Den är inte en ledningsstandard och är inte avsedd att användas för certifiering. Från avsnittet Scope, här översatt till svenska: 
ISO 27500 beskriver för styrelseledamöter de värderingar och överty­gelser som gör en organisation användarcentrerad (human-centred), den väsentliga affärsnytta som kan uppnås, vilka verksamhetsstyrande initiativ (policies) som de behöver ta (put in place) för att uppnå detta, och riskerna det innebär om organisationen inte är människocentrerad. Dokumentet beskriver de allmänna människocentrerade principer som styrelseledamöter bör stödja för att optimera verksamhetsnytta, mini­mera risker som relaterar till den mänskliga faktorn, maximera välbe­finnande i sin organisation och förbättra sina relationer med kunderna. Betydelsen av organisationens policy för att hantera risker som relate­rar till den mänskliga faktorn betonas. 
Standarder för förstudier 
För att strukturera de värden som står på spel i en beställning och förbereda användartester av offererade it-produkter och tjänster är det viktigt att känna till två helt grundläggande standarder om an­vändbarhet. Båda ingår i en stor familj av ergonomistandarder ISO 9241 Ergonomi för människa-systeminteraktion. ISO CD2-DIS 9241-11: Användbarhet: definitioner och begrepp är en uppdatering av samma 
standard från 1998. Som framgår av namnet hjälper den beställar­gruppen att formulera behov, krav och testförfaranden, både i själva förstudien och, än viktigare, i den kommande fasen, förfrågan. ISO 9241-210: 2010 Användarcentrerad design för interaktiva system är en av de viktigaste och mest spridda standarderna inom användbar­hetsområdet. 
ISO 9241-11 (1998): Ergonomiska krav på kontorsarbete med bild­
skärmar (VDTs) – Del 11: Riktlinjer för användbarhet 
Del 11 i ergonomiserien 9241 är den grundläggande standard i serien 
som definierar begrepp och beskriver hur produkter och tjänster kan utvärderas. Namnets hänvisning till “kontorsarbete och bild­
112   
 
   skärmar” skvallrar om att den behöver uppdateras, något som är på gång sedan ett drygt år. Den nya versionen beräknas kunna vara klar under 2016 och här nedan beskrivs några av dess nyheter. Men det är intressant att de grundläggande begreppen och principerna i mycket är oförändrade sedan 1998. Så är till exempel definitionen för användbarhet densamma i den nya versionen som i den gamla: Den grad i vilken användare i ett givet sammanhang kan bruka en pro­dukt för att uppnå specifika mål på ett ändamålsenligt, effektivt och för användaren tillfredsställande sätt. Från avsnittet Omfattning: 
ISO 9241-11 definierar användbarhet och förklarar hur man bestämmer information att ta hänsyn till när man vill specificera eller utvärde ­
ra användbarhet hos bildskärmsterminaler i termer av användarnas prestation och tillfredsställelse. Vägledning ges för att beskriva an­vändningssammanhanget för produkten (maskinvara, programvara eller tjänst) och relevanta användbarhetsmått. Denna vägledning har formen av generella principer och tekniker snarare än krav på bruk av specifika metoder. 
ISO 9241-11 kan användas vid anskaffning, konstruktion, utveck­
ling, utvärdering samt för att kommunicera användbarhet. Denna del innehåller även råd om hur användbarhet hos en produkt kan specifice ­
ras och utvärderas. Den är tillämplig på produkter för allmänt bruk och för produkter som anskaffas eller utvecklas inom en viss organisation. ISO 9241-11 förklarar också hur mått på användares prestation och till ­
fredsställelse kan användas för att mäta hur en enskild komponent i ett arbetssystem påverkar kvaliteten hos hela det använda arbetssystemet. 
ISO CD2 9241-11: Användbarhet: definitioner och begrepp 
Avsnittet Omfattning i den nya versionen av ISO 9241-11 som är under arbete inleds med en beskrivning av den betydligt vidare och djupare tillämpning som den nya versionen kommer att få. Nedan­stående utdrag från avsnittet om standardens Omfattning (Scope) är en preliminär översättning från engelskan: 
Denna del av ISO 9241 
• identifierar grunderna i användbarhet 
• ger ett ramverk för att förstå och tillämpa användbarhet 
• ger ordförråd och definitioner 
• förklarar förhållandet mellan användbarhet och andra näraliggande begrepp. 
113   
  
	 Definitioner och begrepp i denna del av ISO 9241 är tillämpliga 
• vid specifikation av användbarhetskrav 
• som underlag för att ge designvägledning för användbarhet 
• vid utvärderingen av användbarhet genom olika metoder. 
Standarden beskriver eller rekommenderar inte några specifika metoder för tillämpning och utvärdering av användbarhet. Begreppet användbarhet som beskrivs i ISO 9241-11 gäller varje situation där en användare interagerar med någon typ av system (inklusive en byggd miljö), produkt eller tjänst eller dess resultat. 
ISO 9241-210: 2010 Användarcentrerad design för interaktiva 
system 
Del 210 i serien ISO 9241 är en uppdatering av den tidigare delen 
13407 och den anses allmänt vara den mest spridda och använda standarden om hur man ska arbeta användarcentrerat för att utfor ­
ma användbara system. 
Denna del av ISO 9241 tillhandahåller krav och rekommendationer för användarcentrerade designprinciper och aktiviteter under hela livscy­keln för datorbaserade interaktiva system. Den är avsedd att användas av dem som styr designprocesser, och där hänsyn tas till de olika sätt som både hård- och mjukvarukomponenter i interaktiva system kan för ­
bättra interaktionen mellan människa och systemet. Den förutsätter inte någon särskild designprocess och beskriver inte heller alla olika aktivi­teter som krävs för att säkerställa effektiv systemutveckling. Den är ett komplement till befintliga designmetoder och ger ett användarcentrerat perspektiv som kan integreras i olika design- och utvecklingsprocesser på ett ändamålsenligt sätt i det specifika sammanhanget. Samtliga använ ­
darcentrerade aktiviteter som beskrivs är tillämpbara (i större eller min­dre utsträckning) i vilket skede som helst i utvecklingen av ett system. 
Oavsett designprocess bör en användarorienterad ansats följa de principer som anges nedan: a.	 designen bygger på en uttalad förståelse av användare, uppgifter och miljöer 
b. användare är delaktiga under hela design- och utvecklingsprocessen 
c.	 designen drivs av och förfinas genom användarcentrerad utvärdering 
d. processen är iterativ 
e.	 designen omfattar hela användarupplevelsen 
f.	 designteamet har tvärvetenskapliga kunskaper och perspektiv. 
114   ISO 9241-220 Ergonomics of human-system interaction – Part 220: 
Processes for enabling, executing and assessing human-centred design within organizations 
Även del 220 av 9241-serien är en uppdatering av en äldre standard, 
i detta fall ISO 18529 Ergonomics of human-system interaction — Human-centred lifecycle process descriptions. Eftersom den uppda­terade versionen väsentligen följer och utvecklar den äldre och då den beräknas bli klar under 2016 återges här i svensk översättning ett utdrag från den nya versionens avsnitt Omfattning: 
Standarden specificerar de processer genom vilka användarcentrerad 
design uppnås under livscykeln för interaktiva system (inklusive produkter och tjänster). Den är också tillämplig på vissa icke-interaktiva produkter, system eller miljöer som är avsedda för mänskligt bruk. Dessa användar­centrerade processbeskrivningar är avsedda för användning i specificering, utvärdering och förbättring av processer som används i systemutveckling och drift. De kan också ligga till grund för professionell utveckling och certifiering. (...) Processerna stöder uppnåendet av det övergripande målet om användarcentrerad design vid användning av ett system: användbarhet, tillgänglighet, frihet från risk relaterad till eller härrörande från mänskligt bruk och användarupplevelse (även benämnt användningsvärde). 
Standarder för förfrågningsunderlag 
Följande standarder är användbara vid utarbetandet av förfrågning­sunderlaget. 
ISO 20282-2 Användbarhet av konsumentprodukter och produkter i 
offentlig miljö – Del 2: Summativ testmetod 
Som framgår av namnet har ISO 20282-2 ett brett tillämpningsom­
råde och den vänder sig till dem som i sin verksamhet behöver en enkel och tillförlitlig metod för att testa produkters användbarhet och/eller tillgänglighet. Från avsnittet Omfattning, här i svensk översättning: 
Denna del av ISO/TS 20282 beskriver en användarbaserad summativ 
testmetod för mätning av användbarhet och/eller tillgängligheten hos konsumentprodukter och produkter för allmänt bruk (inkluderar “walk­up-and-use”-produkter) för en eller flera specificerade användargrupper. Testmetoden behandlar tillgänglighet som ett specialfall av användbarhet 
115    
 
 när användarna som deltar i testet representerar ytterligheterna i avseende 
på möjliga egenskaper och förmågor i den avsedda användarpopulationen. När testmetoden hänvisar till användbarhet, kan metoden också användas för att testa tillgängligheten (om inte annat anges). Denna testmetod ska användas när giltiga och tillförlitliga mått på ändamålsenlighet, effektivitet och tillfredsställelse behöver specificeras. 
Testmetoden kan också användas för att bedöma användbarhet och/eller 
tillgänglighet när det gäller att packa upp, installera och göra inställningar i en konsumentprodukt. • Denna del av ISO/TS 20282 är avsedd att användas för att testa använd­barhet och/eller tillgänglighet av produkter när 
• det är möjligt att identifiera typiska användningssammanhang som är representativa för användningen av en produkt 
• det är möjligt att identifiera kriterierna för användarnas framgångsrika uppnående av produktens mål 
• det finns ett begränsat antal mål som testas samtidigt. 
Medan testmetoden är avsedd att testa konsumentprodukter och produkter för allmänt bruk, kan den också användas för att testa andra produkter, system och tjänster med de egenskaper som beskrivs ovan. 
EN 301549 Tillgänglighetskrav lämpliga vid offentlig upphandling 
av IKTprodukter och -tjänster i Europa 
Under 2016 kommer en ny lag om offentlig upphandling att träda i 
kraft, enligt vilken det blir obligatoriskt att ställa krav på tillgänglig­het när det som ska upphandlas ska användas av fysiska personer. EN 301549 är framtagen på uppdrag av EUkommissionen och avsedd att kunna användas i dessa situationer. Den är tänkt att kunna tillämpas på alla informationsteknologi- och kommunikationsprodukter och -tjänster. Den omfattar inte kvalifikationskrav på leverantörer. Stan ­
darden stöds av tre tekniska rapporter: en om bakgrunden till de en­skilda kraven och kopplingen till motsvarande krav i USA, en om hur standarden ska tillämpas samt en om olika typer av intyg om överens­stämmelse med tillgänglighetskrav. Från avsnittet Omfattning: 
Detta dokument specificerar de funktionella tillgänglighetskrav som är tillämpliga för IKT-produkter och -tjänster, tillsammans med en be­skrivning av testprocedurer och utvärderingsmetodik för varje tillgäng­lighetskrav i en form som lämpar sig för användning i offentlig upp­handling inom Europa. Detta dokument kan vara användbart för andra 
116   
  
  syften såsom upphandling i den privata sektorn. Detta dokument är 
användbart främst för offentliga upphandlare vid identifiering av krav vid deras upphandlingar, och även för tillverkare för att begagna sig av inom sin design, tillverkning och kvalitetskontroll. Detta dokument innehåller de nödvändiga funktionella kraven och utgör ett referensdo­kument så att om procedurerna följs av olika aktörer, blir resultaten av testerna likartade och tolkningen av resultaten är tydlig. 
Standarder för anbudsprövning, kontrakt, införande 
och uppföljning 
Följande standarder kan bli aktuella att hänvisa till vid beställning­
ens avslutande stadier 
– Systems and software Quality Requirements and Evaluation (SQuaRE) – Measurement of quality in use 
Med användningskvalitet menas en kombination av användbarhet 
och frånvaro av risker förknippade med dålig användbarhet. Risker­na kan t.ex. vara av ekonomisk natur eller ha att göra med hälsa eller miljö. ISO/IEC 25022 ingår i en familj av standarder kallad SQuaRE, som är under utveckling och ska omfatta standarder för formulering av krav, mätning, utvärdering och dokumentation av utvärdering av användbarhet. SQuaRE kan förväntas få stor betydelse för struk­turering av arbete med användbarhet. Standarden definierar mått för användningskvalitet för de egenskaper som definieras i ISO/ IEC 25010, och är avsedda att användas tillsammans med ISO/IEC 25010. Från avsnittet Omfattning, här i svensk översättning: 
ISO/IEC 25022 ger ett förslag på en uppsättning mått på användnings­kvalitet för användning med den modell för användningskvalitet som anges i ISO/IEC 25010. Den är inte avsedd att vara en uttömmande uppsättning. Standarden innehåller informativa bilagor med exempel på hur man mäter graden av täckning av användningssammanhanget, en process för utvärdering av användningskvalitet, förhållandet mellan olika kvalitetsmodeller och begrepp för kvalitetsmätning. Måtten kan tillämpas på användningen av varje människa-dator-system, inklusive både datorsystem under drift och mjukvaruprodukter som utgör en del av systemet. 
117   
  
  ISO/IEC 25023 Systems and software engineering 
– Systems and software Quality Requirements and Evaluation (SQuaRE) – Measurement of system and software product quality 
ISO/IEC 25023 anger mått för olika kvalitetsegenskaper hos system 
och programvaror. Sådana egenskaper är t.ex. svarstider, utnyttjande av processorkraft, förmåga till interoperabilitet, tillgänglighet för människor med funktionsnedsättningar samt olika mått på använd­barhet. Måtten kan användas för specificering av kvalitetskrav eller för utvärdering av kvalitet. Angående SQuaRE, se ISO/IEC 25022 ovan. Standarden definierar kvalitetsmått för att kvantitativt mäta kvaliteten hos system och programvaror vad gäller egenskaper och underegenskaper som definieras i ISO/IEC 25010, och är avsedd att användas tillsammans med ISO/IEC 25010. Från avsnittet Omfatt­ning, här i svensk översättning: 
Denna internationella standard innehåller 
• en förklaring av hur man tillämpar kvalitetsmått för programvara och datorsystem 
• en grundläggande uppsättning av kvalitetsmått för varje egenskap och underegenskaper. 
Den innehåller informativa bilagor med överväganden för användning av kvalitetsmått, en rekommenderad uppsättning allmänna element i kvalitets­mått och en förklaring av mätningstyper. De föreslagna kvalitetsmåtten är främst avsedda att användas för kvalitetssäkring och förbättring av system-och mjukvaruprodukter under eller efter livscykelprocessen för utvecklingen. 
ISO/IEC 25066 Systems and software engineering 
– Systems and software Quality Requirements and Evaluation (SQuaRE) – Common Industry Format for Usability — Evaluation Report 
Common Industry Format (CIF) är en grupp av standarder inom 
SQuaRE-familjen. CIFstandarderna anger hur olika typer av infor­mation om användbarhet ska beskrivas eller rapporteras. Det kan röra sig om användningssammanhang, användarbehov, användar­gränssnitt m.m. ISO/IEC 25066 specificerar format för rapporter från utvärdering av användbarhet. Utvärderingen kan t.ex. syfta till att finna brister och förbättringsmöjligheter. Standarden täcker också ut­värderingar mot fastställda specifikationer, i vilket fall rapporten kan utgöra underlag till självdeklarationer om överensstämmelse med specifikationer. Från avsnittet Omfattning, här i svensk översättning: 
118   
  Standarden beskriver Common Industry Format (CIF) för rapportering av 
användbarhetsutvärderingar. Den tillhandahåller en klassificering av • utvärderingsmetoder och specifikationerna för innehållsposter i en utvär ­
deringsrapport (innehållselement) 
• de tänkta användarna av utvärderingsrapporterna om användbarhet identifieras 
• situationer i vilka dessa rapporter kan tillämpas. 
Rapporterna om användbarhetsutvärdering i denna standard kan tillämpas för mjukvaru- och hårdvarusystem, produkter eller tjänster som används för fördefinierade uppgifter (utom generiska produkter, såsom bildskärm eller tangentbord). Innehållselementen är avsedda att användas som en del av dokumentation på systemnivå som härrör från utvecklingsprocesser som definieras i ISO 9241-210 och andra processtandarder. 
119    
 
 Bilaga 3 
Av Forte/FAS finansierade projekt 
Här redovisas de projekt av relevans för området digital arbetsmiljö 
som finansierats av Forte/FAS under tidsperioden 2001 till 2012. 
För 2012 fanns 42 projekt. Tre med relevans för området: 
• Sociala mediers roll i professionella organisationer (SoMPO). 
• Cybermobbning i arbetslivet. 
• Effektiv implementering – faktorer som gör arbetsplatsinterventio­ner verksamma. 
2011 fanns 39 projekt varav följande relevanta: • Den sociale journalisten: nyhetsarbete och nyhetsorganisation i de sociala mediernas tid. 
• Moderniserad organisering av robotkirurgiska välfärdstjänster. 
• Arbetspassionens utveckling och betydelse för individer med mer eller mindre tydligt definierade arbetsuppgifter i nätverksbaserade arbetsmiljöer. 
• It-arbete under omdaning: En studie av omgivande strukturer, it-företag och anställda. 
2010 fanns 40 projekt och följande kan vara relevanta: • Ledarskap och arbetsorganisation i den svenska datorspelsindu ­strin – en studie av teknisk kompetens, kreativitet och vinstkrav. 
• Globalt it-arbete med lokala genusregimer. Könsarbetsdelning, maskuliniteter och kunskapsbyggande i svenska företags offsho­ring av kvalificerat it-arbete. 
2009 fanns 38 projekt och följande relevanta: • Arbete i omvandling: teknikens normativa och performativa ka­raktär 
2008, 40 projekt varav följande relevanta: • Arbetsinnehåll och belastningsergonomiska konsekvenser av Lean Production - en interventionsstudie. 
120   
 
  • Ett annat ansikte utåt? – en studie av hur professionella aktörers 
roller, kompetens och bemötande påverkas av offentliga e-tjänster. 
• Virtuella samarbeten - styrning, drivkrafter och resultat. 
2007, 48 projekt varav följande relevanta: • Mjukvaruindustri i förändring: Öppen källkod och dess konse ­
kvenser för programmerarens yrkespraktik. 
2006 fanns 42 projekt, varav ett är relevant: • Nya sätt att organisera offentliga tjänster och konsekvenserna för anställda. 
2005 fanns 52 stycken projekt men inget med relevans. 
2004 totalt 45 projekt. Relevant är: 
• Individ- och sammanhangsanpassning av ostrukturerad informa­tion: Strategier och teknik för att minska informationsbelastning. 
2003 fanns 46 projekt, relevant är: • Servicerobotar i framtidens arbetsliv – ett hot eller en möjlighet för människan och välfärden? 
2002 fanns 57 projekt, men inget som motsvarar våra områden. 
2001 fanns 372 projekt, varav följande med relevans: 
• Arbetsförhållanden och hälsa vid call center i Sverige. 
• Tekniken, makten och kompetensen – ansvar och befogenheter i svensk och fransk intensivvård. 
• Könsrelationer och arbetsförhållanden i ICT-branschen. 
• Flexibilitet för företag och/eller människor? Strategier för att han­tera arbete och informations- och kommunikationsteknik i varda­gen. 
• Organisera användbarhetsarbete vid design av informationstekno­logi. 
• Utbrändhetsfenomen i it-relaterad varu- och tjänsteproduktion. 
• Gränslöst arbete – individuella strategier och nya arbetsformer. 
• Sinnenas bruk i diagnostiska situationer: En studie av sjukvårdens hantverk i teknifieringens tid. 
• Effekter av psykisk stress på motoriska enheter i trapezius vid bildskärmsarbete. 
• Gränslöst arbete eller arbetets nya gränser. 
121      Arbetsmiljöverket 
112 79 Stockholm Besöksadress: Lindhagensgatan 133 Telefon 010-730 90 00 E-post: arbetsmiljoverket@av.se av.se 
Den här publikationen kan laddas ner på 
av.se/publikationer/rapporter/ 
Vår vision: Alla vill och kan skapa en bra arbetsmiljö 
Arbetsmiljöverket | Lindhagensgatan 133 | 112 79 Stockholm | Telefon 010-730 90 00 | av.se 

Släpp kommunerna fria – det kommunala självstyret som aldrig fanns

Release the municipalities free - the municipal self-government that never existed

            Du använder en utdaterad webbläsare som inte längre stöds. Vänligen uppgradera din webbläsare för en bättre upplevelse av timbro.se        

Timbro

                       Meny          

   Meny

Timbro
Film och poddar
Förlag
Event
Smedjan
 
Om Timbro
Kontakt
Pressrum
In English
 
Timbro

Ekonomi
Miljö
Välfärd
Alla rapporter
 
                       Meny        

Följ Följ oss

Facebook

Twitter

Instagram

            Close

   Search

            Close

HuvudämnenArbetsmarknad
Ekonomi
Miljö
Välfärd

TjänsterTimbro
Förlag
Event
Smedjan

Sidor

Om Timbro

Kontakt

Pressrum

In English

Om Smedjan

Tipsa Smedjan

                        Följ oss                    

Facebook

Twitter

Instagram

  Group 4 Copy 10 Created with Sketch.             

Besök oss
                        Kungsgatan 60,  Stockholm                    

Maila oss
info@timbro.se

Ring oss
08 - 587 898 00

Rapport
Kommuner

Det kommunala självstyret är en av hörnstenarna i den svenska demokratin och ska garantera att politiska beslut fattas så nära de berörda medborgarna som möjligt. Men i praktiken är det kommunala självstyret begränsat. Kommunernas verksamhet är detaljstyrd av lagar och regleringar, deras ekonomiska makt är kringskuren på grund av riktade statliga bidrag, och utjämningssystemet gör att kommunerna inte själva tar konsekvenserna av sina beslut. Det gör Sveriges kommuner illa rustade för att ta sig an framtidens utmaningar, skriver statsvetaren Caspian Rehbinder i denna rapport.

Caspian Rehbinder Publicerad 15 april 2018, 21.00

                Ladda ner                (PDF) 4,5 MB

Kommunerna är nyckelaktörer för att klara av välfärden, skolan, bostäderna och arbetsmarknaden i Sverige. Men de saknar makten, ekonomi och incitament på rätt plats för att det ska fungera. I stället finns hundratals riktade statsbidrag, omfattande statliga regleringar på alla områden, och subventioner av kommunala skattehöjningar.
Caspian Rehbinder är masterstudent i statsvetenskap vid Stockholms universitet med bakgrund i Centerpartiet, där han bland annat jobbat som politiskt sakkunnig i migrationsfrågor.
Det här innebär att kommunerna i praktiken saknar självstyre. Den här rapporten går igenom ett antal problem med det och föreslår några sätt att stärka kommunernas makt, resurser och incitament för att genomföra bra reformer och rusta Sverige för de utmaningar vi står inför.

Sluta sträva efter att alla kommuner ska vara likadana. Det ska finnas tydliga miniminivåer, men olikheter mellan kommuner måste vara tillåtna.
Styr kommunerna mindre. Färre myndigheter borde styra över kommunernas verksamhet och utrymmet för olika lösningar bli större.
Minska de riktade statsbidragen. Om kommunerna ska ha makten över ett område ska staten inte styra bakvägen genom riktade statsbidrag för att genomföra regeringens vilja.
Låt kommunerna tjäna på bra politik. Kommunerna tjänar i dag inte på att bedriva bra politik. Det måste löna sig att få folk att arbeta.
Kommuner ska kunna höja och sänka sin skatt – men borde själva ta konsekvenserna av det. I dag har vi regler som ger kommunerna starka drivkrafter att höja sin kommunalskatt.

Det här är några steg som behövs för ett starkare självstyre, en tydligare ansvarsfördelning och bättre förutsättningar för att klara det offentliga åtagandet i Sverige.
Inledning
Sveriges kommuner har stora utmaningar. Välfärdskostnaderna skjuter i höjden, alltför många står utanför arbetsmarknaden, skolans kvalitet är dalande och bostadsbristen skapar enorma kostnader. Problemen är strukturella snarare än ekonomiska. Ändå är de politiska svaren ofta bara mer pengar. Det kommer inte att vara tillräckligt. Kommunerna – som ansvarar för en enormt stor del av den offentliga sektorns tjänster – måste hitta bättre sätt att producera de offentliga tjänsterna.
En förutsättning för att kommuner ska kunna hitta de bästa möjliga lösningarna är att man får prova på en mångfald av åtgärder. Mångfalden ger en institutionell konkurrens, som i sin tur leder till högre kvalitet. Det kan uppnås bland annat med kommunalt självstyre.
Vi säger ofta att vi har starkt kommunalt självstyre. Sveriges Kommuner och Landsting (SKL) säger att kommunerna ”sköter lokala eller regionala frågor och har ett stort handlingsutrymme”, regeringen skriver att självstyrelsen innebär ”en självständig och fri bestämmanderätt för kommuner och landsting” och grundlagen säger att den svenska folkstyrelsen förverkligas genom kommunalt självstyre.
I verkligheten ser det inte alls ut så.
För att självstyre ska fungera krävs att de självstyrande enheterna har tre förutsättningar på plats. De behöver ha makt, de behöver ha resurser och de behöver ha incitament. Om man inte har makt att fatta beslut över sin egen verksamhet, utan någon annan bestämmer åt en, kan självstyre inte fungera. Om man inte förfogar över sina egna resurser kommer man i praktiken också att vara begränsad i vilka beslut man kan fatta. Och om man saknar incitament att fatta sunda beslut kommer man inte heller att göra det. Alla tre förutsättningarna är kringskurna i Sverige i dag.
Kommunerna har inte makt över sin verksamhet. Även om det står i grundlagen att kommunerna ska vara självstyrande har det aldrig riktigt fungerat så i verkligheten. Kommunerna styrs ned på detaljnivå av lagar, föreskrifter och myndigheter. Den kommun som hittar på någonting eget bryter troligen mot lagen, och har historiskt ofta motarbetats av regeringar som i praktiken – trots ord om självstyre – ser kommunerna som statliga förvaltningsorgan snarare än som självstyrande enheter.
Kommunerna styr inte över sina resurser. Kommunerna har förstås en beskattningsrätt, och borde därmed kunna anses styra över sina egna resurser. (Och den här punkten är nog den som är närmast att vara uppfylld.) Men en stor del av kommunernas ekonomi bygger på statens riktade bidrag. Det innebär att även om en kommun har formell makt att göra någonting kan den sakna resurser, helt enkelt för att staten kringskär makten genom att rikta de ekonomiska resurserna för snävt.
Kommunerna tar inte konsekvenserna av sina beslut. Om kommunerna får fler människor i jobb eller ökar produktiviteten i ekonomin, kommer 95 procent av resurserna att tillfalla andra kommuner. Det gör att kommunerna inte tjänar på att bedriva bra politik. Det måste löna sig att få folk att arbeta. I dag har vi också system som ger kommunerna starka drivkrafter att höja sin kommunalskatt, genom utformningen av jobbskatteavdraget, momsbefrielse och det kommunala utjämningssystemet.
Resultatet är att våra kommuner inte har passande verktyg för att lösa uppgifterna som ligger framför dem, vilket gör det långt svårare att klara av viktiga samhällsutmaningar. Det räcker inte med mer pengar, kommunerna måste också använda dem rätt. De stora värden som decentralisering kan leda till – en mångfald av lösningar som leder till bättre kunskap, erfarenhet och förmåga att lösa fler problem – blir i dag inte av.
Samtidigt är kommunernas roll kanske viktigare än på mycket länge, i ett politiskt klimat med låg reformtakt på arbetsmarknaden, med få tecken på att några större strukturella förändringar kommer att äga rum.
Decentraliseringen är nödvändig för den institutionella konkurrensen. Men den är för begränsad för att kunna leverera. För att klara av de utmaningar vi står inför måste vi stärka det kommunala självstyret. Det finns tre huvudsakliga inriktningar som man borde ta för att stärka självstyret och klara av den offentliga sektorns uppgifter.
Sluta sträva efter att alla kommuner ska vara likadana. Kräv höga miniminivåer, sätt upp förutsättningar för kommuner att göra ett bra jobb och ramar för deras verksamhet, men tillåt och acceptera sedan att olika kommuner kommer att vara olika bra i fråga om företagsklimat, äldreomsorg och skola.
Styr kommunerna mindre. Färre myndigheter borde styra över kommunernas verksamhet och utrymmet för olika lösningar borde bli större.
Minska de riktade statsbidragen. Om kommunerna ska ha makten över ett område ska staten inte styra bakvägen. Är kommunalskatten för hög eller skolorna för dåliga ska man rösta fram en ny kommunstyrelse, inte en ny regering.
Det kommunala självstyret är svagt. I praktiken har kommunerna en uppgift som förvaltare av statens politik, med ett begränsat utrymme för egna initiativ. Det betyder också att de stora värden som decentralisering kan leda till – en mångfald av lösningar som ger bättre kunskap, erfarenhet och förmåga att lösa fler problem – inte blir av. Dessa reformer skulle ge institutionella förutsättningar för bättre produktivitet, tydligare ansvarsutkrävande och ett kommunalt självstyre som fungerade på riktigt.
Bakgrund: Utmaningar för kommunerna
Sverige står inför stora utmaningar. Den dysfunktionella arbetsmarknaden gör att stora grupper ställs utanför, vården och omsorgen går på knäna och skolan har nyligen beskrivits som i fritt fall. Dessutom kommer antalet äldre att öka snabbare än skatteunderlaget, vilket kommer att leda till ett stort finansieringsgap om inga åtgärder vidtas.
Just nu är Sverige inne i en högkonjunktur. De senaste åren har kommunerna visat goda ekonomiska resultat. Men toppen på högkonjunkturen är troligen nådd, och för framtida sysselsättning och finansiering av offentliga åtaganden kan man inte lita på en god konjunktur. Det vore som att bygga ett hus utan tak för att det inte regnar när man bygger det. När konjunkturen vänder kommer det att behövas effektiviseringar för att välfärd och andra offentliga åtaganden ska kunna hålla måttet, vilket också SKL konstaterar.[1]
För varje komplext problem finns det en lösning som är enkel, elegant och fel.[2] När det kommer till kommunernas förmåga att hantera de utmaningar som står för dörren är den lösningen mer pengar. Ingenting är så enkelt som att visa politisk handlingskraft genom att lägga fler miljarder på problemen och hoppas att de ska lösas. Till exempel har Socialdemokraterna lovat ytterligare 20 miljarder kronor för att täcka de växande demografiska behoven.[3] Och det är klart att mer pengar kommer att behövas inom vissa områden. Det är svårt att komma ifrån att befolkningen blir äldre, eller att äldre kostar mer än yngre.
Men pengar måste användas rätt. För att ökade anslag alls ska fungera krävs strukturella reformer så att kommunerna får större makt, mer kontroll över sina resurser och bättre incitament att hushålla med resurserna.
Frågorna om välfärdens framtida finansiering är inte nya. År 2010 släppte Sveriges Kommuner och Landsting sin slutrapport om välfärdens långsiktiga finansiering, och Arena Idé och Timbro släppte en gemensam rapport om samma frågor.[4] Men sedan dess har inte mycket hänt och den politiska debatten har huvudsakligen handlat om andra frågor. En av orsakerna är förmodligen otydligheten kring hur ansvarsfördelningen ser ut mellan kommuner, landsting och stat. De som ansvarar för utförandet får inte bestämma mycket om hur utförandet ska gå till, hur resurserna ska prioriteras eller ta konsekvenserna av sina beslut.
Det är alltid svårare att tänka ut, genomföra och kommunicera strukturförändringar än nya satsningar. Men de utmaningar samhället står inför kräver bättre fördelning av makt och ansvar. Jämförelser av kvalitetsindex mot kostnader visar att högre kostnader inte ger högre kvalitet. När man tittar på sambandet mellan vårdens kvalitet och kostnader i landsting, eller när man tittar på sambandet mellan skolans kvalitet och kostnader i kommuner, finns ingen korrelation alls. Högre kostnader hänger inte ihop med högre kvalitet.[5]
En viktig fråga för att stävja kostnadsutvecklingen och klara av de offentliga åtagandena även på sikt är produktivitetsutveckling. Om produktivitetsutvecklingen i välfärdssektorn skulle vara noll skulle Konjunkturinstitutets basscenario kräva en kommunalskattehöjning på cirka fem kronor (till hela 37 procent) till år 2040. Om man i stället tänker sig en produktivitetsutveckling på 0,5 procent i offentlig sektor per år krävs ingen skattehöjning.[6] En produktivitetsutveckling på en halv procent om året gör stor skillnad över tid, men är inte mycket jämfört med andra sektorer i samhället – i den privata tjänstesektorn ökade produktiviteten med i snitt 1,6 procent om året 1994–2013, i den privata varusektorn med 3,6 procent, men i offentlig sektor med bara 0,2 procent.[7] I praktiken innebär det bland annat automatisering och teknisk utveckling, men också andra sätt att effektivisera verksamheten.
Det är viktigt att inse hur stor betydelse kommunerna och landstingen har för detta. Kommunerna och landstingen kommer att utföra den vård och omsorg som riskerar att explodera kostnadsmässigt. Sveriges bostadsbrist är i högsta grad en fråga för kommunerna att planera bort. Utanförskapet måste delvis brytas med statlig politik – men också med kommunernas ansvar för vuxenutbildning, förutsättningar för företagande och lägre skatter.
Det finns potential för högre produktivitet.[8] Men för att man ska effektivisera krävs att rätt ekonomiska och politiska drivkrafter finns på plats. Det handlar dels om att tillåta vinstdrivande verksamhet, men också om att de som fattar de politiska besluten får ta konsekvenserna av sitt handlande.
Välfärdskostnader som skjuter i höjden
Befolkningen blir allt äldre. Antalet personer som inte är i arbetsför ålder ökar i en snabbare takt än antalet personer som är i arbetsför ålder. Det är framför allt andelen människor över 80 år som ökar kraftigt. Det sätter press på välfärdens finansiering, eftersom äldre kräver stora insatser av vård och omsorg, särskilt under de sista levnadsåren. SKL räknar också med kraftigt ökade kostnader för barn och unga under de kommande åren. Fram till 2020 räknar de med ett kostnadsgap på 40 miljarder kronor, om verksamheten fortsätter att utvecklas som hittills. SKL konstaterar krasst: ”Detta är inte hållbart.”[9]
Barnomsorg och utbildning innebär att den offentliga konsumtionen ligger på ungefär 150 000 kronor per person och år fram till 20-årsåldern, för att sedan ligga mycket lågt fram till ett tag efter pensionen. I 75-årsåldern, då vård- och omsorgskostnader börjar öka, och för att sedan gå upp mot 250 000 i 85–årsåldern, och över 400 000 för de som är över 100 år.[10] I grunden är det förstås en mycket bra sak att människor lever längre och får fler kvalitativa levnadsår. Men större grupper äldre innebär ökade kostnader, och ökade kostnader kommer att kräva nytänkande för att kommunerna ska klara av dem.
När människor lever längre kommer också gruppen som når de högsta omsorgskostnaderna att bli betydligt högre. Det innebär att kostnaderna ökar per person utanför yrkesverksam ålder. Samtidigt blir antalet personer utanför yrkesverksam ålder fler i förhållande till dem som arbetar. Den arbetsföra befolkningen ska alltså – per person – försörja fler som också kostar mer per person. Befolkningen som är över 65 motsvarar i dag knappt 40 procent av dem som är 25–64, men prognosen är att andelen ökar till över 50 procent under de kommande dryga 30 åren. Befolkningen över 80 – den mest kostnadskrävande – kommer samtidigt att fördubblas, från dagens tio procent till motsvarande 20 procent av befolkningen i åldern 25–64.[11]
Det här kommer att bli en påfrestning för kommunerna och landstingen. De statliga åtagandena för äldre är få utöver pensionerna – som är uppbyggda så att kostnaderna inte kan skena.
För få arbetade timmar
Sveriges arbetsmarknad är välfungerande – för dem som tagit sig in på den. Sysselsättningsgraden är bland de högsta i världen, vi har en jämställd arbetsmarknad där kvinnor i mycket hög grad är etablerade och vi har en hög produktivitet bland så gott som alla förvärvsarbetande. Totalt sett är arbetskraftsdeltagandet och sysselsättningsgraden hög. Men stora grupper står fortfarande utanför.
Ungdomar som inte klarat av gymnasiet har det svårt på arbetsmarknaden. Långtidssjukskrivna har svårt att ta sig tillbaka till arbete. Och inte minst är utrikes födda kraftigt överrepresenterade i både arbetslöshet och sysselsättning.[12] Arbetsmarknadens matchning har också försämrats över tid. Arbetslösheten har ökat, samtidigt som antalet lediga jobb blivit fler. De som är arbetslösa har inte de kvalifikationer som efterfrågas av arbetsgivare.[13]
Mycket av arbetsmarknadspolitiken är statlig eller ligger på arbetsmarknadens parter. Men det lokala näringsklimatet, skatterna, möjligheten att driva företag och kvaliteten i de yrkesinriktade vuxenutbildningarna ligger på kommunen och har avgörande betydelse för sysselsättningen och arbetsmarknadens funktionssätt.
Skatterna kryper sakta men säkert uppåt i nära nog alla kommuner. År 2000 var den genomsnittliga kommunalskatten 30,4 procent. Sedan dess har den sakta krupit uppåt, och för 2018 är den 32,1 procent. Momsundantag, kommunal utjämning och jobbskatteavdrag är utformade på sätt som gynnar skattehöjningar.[14] Konsekvenserna av att inte få ut människor i arbete är små och kommuner tjänar inte på att erbjuda utbildningar som ger jobb.
Skolans kvalitet sjunker
I skolan finns inte samma ökande kostnader som i vården och omsorgen (och utanförskapet om man räknar med alternativkostnader). Men det saknas inte problem. Under lång tid har Sveriges resultat i de internationella jämförelserna PISA (för 15-åringar) och PIAAC (för 16–65-åringar) sjunkit kraftigt, och även om det senaste PISA-resultatet inte visade på ett fortsatt fall, finns det mycket att göra för att stärka kvaliteten i utbildningen.
Skolan är också ett utmärkt exempel på att mer pengar inte räcker. Sveriges utbildningssystem har gott om resurser i internationellt perspektiv. Men vi har problem med hur resurserna används. OECD konstaterar i sin stora granskning av svensk skolpolitik från 2015 att Sveriges offentliga utgifter på skolområdet har vuxit snabbare än i de flesta OECD-länder. De skriver också:
While Sweden’s expenditure per student is higher than that of countries such as Korea and Poland, 15-year-olds in those countries still outperform their Swedish peers significantly. How resources are allocated is just as important as the amount of resources available for allocation.[15]
Skolverkets generaldirektör Peter Fredriksson gör en liknande analys och konstaterar att ökade resurser inte är lösningen för skolan. ”Vet man inte vad man ska göra hjälper det ju inte att få mer pengar.”[16]
Det verkar stämma. De 25 största kommunerna lägger tillsammans 3,5 miljarder kronor i extra stöd till grundskolor utifrån elevernas socioekonomiska bakgrund. De extra satsningar som görs på vissa skolor verkar inte ge någon effekt. En rapport från Stockholms stad konstaterar att det är ”oroväckande att så kraftiga resursförstärkningar inte ger utslag på resultaten”.[17]
Det finns mycket som behöver göras för att förbättra skolan, men bara mer pengar verkar inte räcka långt.
Bostäder som inte blir byggda
Sverige har haft en stark befolkningstillväxt. Samtidigt har antalet nya bostäder inte vuxit fram i närheten av samma takt. Det har inneburit kraftiga prisuppgångar. Sedan år 2000 har priserna på bostadsrätter mer än femfaldigats. Sedan slutet av 1990-talet har också befolkningstillväxten varit historiskt hög, samtidigt som byggtakten av nya bostäder varit historiskt låg.[18]
Mindre byggande innebär högre priser. Antingen, som på bostadsrättsmarknaden, i form av pengar eller, som på hyresmarknaden, i form av kötid. En del av problemen ligger naturligtvis utanför kommunernas makt, till exempel hyresregleringen.[19]
Den största makten över bostadstillgången ligger hos kommunerna. Det kommunala planmonopolet ger kommunerna makt över vad som byggs, hur det byggs och inte minst – hur mycket som byggs. Bostadsbristen kommer inte att kunna lösas utan den kommunalpolitiska viljan att göra det. Men det kommer inte att räcka – kommunernas möjlighet att lösa problemen kringskärs av statliga regleringar, inte minst kring marktillgång.[20]
Problem: Ett självstyre som inte fungerar
Vi ser alltså felprioriterade skolsatsningar, höjda kommunalskatter, stora grupper utanför arbetsmarknaden, lågt byggande och stora demografiska kostnadsökningar. De problem som finns är stora, har funnits länge, och ligger i hög grad på kommunerna att lösa. Men i lösningsväg händer inte mycket.
För att hantera de problem som finns kommer det att krävas många olika åtgärder. Det finns inget Alexanderhugg som kommer att lösa alla svårigheter. Man behöver en effektiv politik för fler arbetade timmar, effektivisering av offentliga åtaganden, hårdare prioriteringar av vad det offentliga ska göra och mycket annat.[21] Ambitionen med den här rapporten är att beskriva hur ett bättre ramverk för kommunerna skulle kunna byggas, vilket kan leda till större politisk innovation på lokal nivå.
För att självstyre ska fungera behöver tre kriterier vara uppfyllda: De självstyrande enheterna behöver ha makt, de behöver ha resurser och de behöver ta konsekvenserna av sitt agerande. Om man inte har makt att fatta beslut över sin egen verksamhet, kan självstyre inte fungera. Om man inte förfogar över sina egna resurser blir möjligheterna att fatta beslut i praktiken starkt begränsade. Och om man inte får bära konsekvenserna – positiva och negativa – av sitt agerande kommer man inte att kunna fatta bra beslut.
Alla de här tre kriterierna saknas i Sverige i dag.
Det kommunala självstyret är svagt. I praktiken har kommunerna en uppgift som förvaltare av statens politik, med begränsat utrymme för egna initiativ. Det betyder också att de stora värden som decentralisering kan leda till – en mångfald av lösningar som leder till bättre kunskap, erfarenhet och förmåga att lösa fler problem – inte blir av.
Makt
Även om det står i grundlagen att kommunerna ska vara självstyrande har det aldrig riktigt fungerat så. Kommunerna styrs ned på detaljnivå av lagar, föreskrifter och myndigheter. Den kommun som hittar på någonting eget bryter troligen mot lagen, och har historiskt sett ofta motarbetats av regeringar som ser kommunerna som statliga förvaltningsorgan snarare än som självstyrande enheter.
När Statskontoret granskade statens styrning av kommuner ansåg 93 procent av kommunerna att den statliga styrningen blivit mer omfattande under den senaste tioårsperioden och 94 procent att den blivit mer detaljerad. Kommunerna upplever inte lagar och förordningar som styrning på samma sätt, eftersom de är stabilare över tid. Synpunkter som lyfts handlar om öronmärkta statsbidrag, riktlinjer och föreskrifter. Den statliga styrningen har också ökat i form av tillsyn och kontroll, särskilt inom skolan men även inom omsorg och bostadsplanering.[22]
Synen på den statliga styrningen skiljer sig mellan områden. I de fall där kommunen har ett tillsynsansvar snarare än en plikt att själva utför någon politiskt styrd verksamhet – som i fråga om hälso- och miljöskydd – är kommunerna långt mer positiva till tydliga riktlinjer och statlig styrning. På de områden där kommunerna ansvarar för tjänsterna, som skola och omsorg, blir problemen tydligare – ”till exempel hur detaljstyrningen påverkar lokala prioriteringar, begränsar handlingsutrymmet och ger stora administrativa kostnader”.[23]
De problem som finns med den starka statliga styrningen av resurser är tydligast i små kommuner. Större kommuner är mer nöjda med hur den statliga styrningen fungerar, medan små kommuner upplever att den fungerar sämre. Delvis för att de små kommunerna upplever att styrningen är utformad utifrån stora kommuners behov, men också på grund av svårigheter att bl.a. söka de öronmärkta bidrag som styr kommunernas verksamhet.
Ett område som särskilt förtjänar att noteras är bostäderna. Trots att kommunerna har ansvar för planering av bostäder och byggande, har statens begränsningar av möjligheterna att bygga vuxit allt starkare över tid. På statligt initiativ har mängden skyddad mark i Stockholm ökat från 9 till 17 procent av marken inom en radie av 3 mil från stadskärnan. Trots befolkningsökning har mer mark blivit omöjlig att bebygga, och flera planerade bostadsprojekt har stoppats på grund av naturreservat.[24] Naturreservaten är också asymmetriska i sin utformning – en kommun kan på eget bevåg instifta eller utöka ett naturreservat, men får inte avskaffa, rita om eller minska det utan godkännande från länsstyrelsen. Det begränsar möjligheten för kommuner att planera sin mark, bygga nödvändiga bostäder, och tillgodose de behov som finns.
Den statliga styrningen är långtgående, krävande och ger bilden av ett kommunalt självstyre som inte finns, på välfärdsområdet såväl som på bostadsområdet.
Resurser
En annan del av makten är att kunna använda sina resurser fritt, inom ramen för sitt uppdrag. Kommunerna har förstås sin beskattningsrätt, och borde därmed anses kunna styra över sina egna resurser. Men en stor del av kommunernas ekonomi bygger på statens riktade bidrag. Det innebär att kommunen, trots att den har formell makt, kan sakna resurser genom att staten stryper resurstilldelningen. På så sätt kringskärs kommunens handlingsutrymme bakvägen – om uppdraget utförs på ett annat sätt än det som den sittande regeringen rekommenderar så upphör också finansieringen för kommunens uppdrag.
Tendensen är också att de riktade bidragen blir fler och mer detaljstyrande. Trots att den sittande regeringen har uttryckt en ambition att göra bidragen mer generella, går utvecklingen i praktiken åt motsatt håll. Det begränsar kommunernas möjlighet att anpassa sin verksamhet för att passa de lokala förutsättningarna så bra som möjligt. Centralplanering är sällan det bästa sättet att få ut högsta möjliga kvalitet för varje skattekrona,. Som SKL formulerar det: ”Generella statsbidrag och stabila planeringsförutsättningar skapar långsiktighet och utrymme för effektivisering, utveckling och förnyelse.”[25] Det är också i linje med vad Statskontoret konstaterar i sin granskning av riktade statsbidrag: ”antalet specialdestinerade statsbidrag … skapar svårigheter för kommunerna att planera verksamheten”.[26] Svårigheter att planera, svårigheter att anpassa verksamheten och incitament att hålla sig till en redan färdig mall är ett utmärkt recept om man vill undvika utveckling. Men målet för kommunernas ekonomiska förutsättningar borde snarare vara det omvända.
Riksrevisionen har tittat specifikt på de riktade statsbidragen på skolområdet. Bara för skolan finns ett så stort antal riktade statsbidrag att det, enligt Riksrevisionen, är svårt att veta hur många de är. Enligt ett dokument från Skolverket finns det ett 60-tal, enligt ett annat är det närmare 90. Klart är i varje fall att de har ökat kraftigt. År 2012 fattades 3 849 beslut om riktade statsbidrag – 2016 hade det ökat till 16 381.[27] Statsbidragen används enligt tjänstemän på utbildningsdepartementet som ”ett sätt att förverkliga regeringens idéer om vilka insatser skolan behöver för att nå målen”. Det illustrerar synen på kommuner som statliga förvaltningsorgan snarare än självstyrande enheter. Den stora mängden bidrag slår också mot mindre kommuner, som inte har kapacitet att söka alla de statliga bidrag som finns, och som är mer beroende av de specialdestinerade bidragen för sin verksamhet.[28] Utöver detaljstyrningen blir det också en omfördelande effekt till förmån för stora kommuner.
Naturligtvis måste det finnas krav på hur utbildning bedrivs. En kommun ska inte kunna hitta på vad som helst och peka på självstyre som motiv. Men när staten närmar sig ett hundratal olika bidrag för att detaljstyra kommunernas verksamhet så att de ska ”förverkliga regeringens idéer” har självstyret förlorats helt. Dessutom fungerar det inte så bra. Riksrevisionens slutsats är att ”en mängd olika riktade statsbidrag inte är effektivt och ändamålsenligt givet att syftet med statsbidragen är att bistå huvudmännen i deras skolutveckling”, och föreslår betydligt mer generella former för bidragen.[29]
Ekonomiska incitament
En närliggande problematik till resursfrågan är att kommunerna också har en begränsad makt över sin beskattningsrätt, på grund av incitament för höjda skatter och mindre sund ekonomisk politik. De saknar koppling mellan beslut och beslutens konsekvenser. En kommun som har mycket att tjäna på att få fler i arbete kommer att anstränga sig mer för att nå de målen, medan en kommun som inte tjänar så mycket på att öka sysselsättningen kan prioritera andra områden högre.
Tyvärr har svenska kommuner väldigt svaga incitament för att driva en sund ekonomisk politik.[30] Eftersom kommunen finansierar sin verksamhet via kommunalskatten borde den ha starka incitament att ta beslut som ökar dess skatteintäkter. Men så är inte fallet. Den kommunala inkomstutjämningen är utformad så att nästan alla kommuner får betala 95 procent av en inkomstökning till utjämningen.[31] Karreskog och Kupersmidt illustrerar med ett exempel där en kommunal prioritering gör att en person med en lön på 22 000 kronor i månaden förlorar sitt jobb och går till socialbidrag. Det skulle innebära minskade skatteintäkter på 50 000 kronor och ökade kostnader med 87 000 kronor per år, alltså ett totalt minskat budgetutrymme på 137 000 kronor om året. Men eftersom inkomstutjämningen kompenserar för minskningen i kommunalskatt och kostnadsutjämningen kompenserar för socialbidragskostnaderna minskar kommunens budgetutrymme bara med 2 500 kronor per år. [32]
Om kommunerna får fler människor i jobb eller ökar produktiviteten i ekonomin kommer 95 procent av resurserna att tillfalla andra kommuner. Det gör att kommunerna inte tjänar på att bedriva bra ekonomisk politik.
Det här innebär naturligtvis inte att kommunerna inte vill ha hög sysselsättning och bra ekonomi. Men det uppstår alltid målkonflikter. En kommunstyrelse kan väga mellan en satsning på bättre komvux eller en satsning på upprustade kommunala parker. Bägge är hedervärda åtgärder, men bara en leder till jobb. Om kommunen inte får del av vinsten som investeringen i jobbskapande åtgärder kan innebära, kommer det förstås att bli relativt sett lättare att prioritera parkerna över de åtgärder som leder till jobb. Om kommuner kan påverka sysselsättningen, och om kommuner påverkas av incitament, innebär det att sysselsättningen blir lägre på grund av detta.
Utöver det finns inbyggda drivkrafter för att kommunerna ska höja skatten.[33] Tre system gör att det blir mer lönsamt att höja kommunalskatten och öka den offentliga konsumtionen snarare än att låta invånarna styra över sin egen konsumtion.
Dels har kommunen, på grund av den kommunala utjämningen, inga incitament att beakta negativa dynamiska effekter – alltså jobb, företag och produktivitetsökningar som inte blir av. Om någon inte får ett jobb för att skatten höjs, uppstår det ändå inte några ekonomiska konsekvenser för kommunen.
Dels är kommunernas produktion momsbefriad och kommunerna får kompensation för sina momsutgifter. Det innebär att kommunal konsumtion inte är momsbelagd, medan privat konsumtion är det. Hundra kronor lägre skatt räcker bara till åttio kronor privat konsumtion om momsen är 25 procent, medan samma kronor i skatt räcker till hundra kronor kommunal konsumtion eftersom momsen kompenseras. Det gör att kommunal konsumtion blir mer lönsam än privat.[34]
Dels är jobbskatteavdraget utformat så att det är proportionellt mot kommunalskatten. För varje krona som kommunen höjer skatten ökar invånarnas jobbskatteavdrag med 15 öre, vilket innebär att effekten av höjd skatt dämpas genom en statlig subvention. Jacob Lundberg konstaterar:
Sammanfattningsvis kommer varje krona som förflyttas från medborgarnas till kommunens fickor att subventioneras av staten med 36 öre. Samtidigt kommer försämrade incitament att arbeta att leda till minskade skatteintäkter med 26 öre, av vilket över 95 procent kommer att drabba staten och de andra kommunerna. Totalt innebär detta en kostnad för staten och de andra kommunerna med 62 öre för varje krona av privat konsumtion som skiftas till kommunal konsumtion.[35]
Det måste löna sig att få folk att arbeta. I dag är det tvärtom. Utformningen av jobbskatteavdraget, momsbefrielsen för kommunerna och det kommunala utjämningssystemet ger sammantaget kommunerna starka drivkrafter att höja sin kommunalskatt, trots att det slår mot sysselsättningen.
Lösning: Släpp kommunerna fria
Sammantaget ser vi bilden av vingklippta kommuner. Trots bilden av starkt självstyre och omnämnande av principen i grundlagen så har kommunerna begränsad makt över sin verksamhet och sin finansiering, och små incitament för att göra ett bra arbete. Detta har djupa historiska rötter, med en socialdemokratisk och statscentrerad offentlig sektor som uppmuntrat bilden av kommunalt självstyre, men inte låtit den spela någon större roll i praktiken.[36]
Vi ser också ett enormt reformbehov. Kommunerna och landstingen i Sverige kommer att behöva enorma tillskott om välfärdsambitionerna ska kunna bibehållas med den demografiska utveckling som ligger framför oss, om inte effektiviseringar och strukturreformer kan komma på plats. Samtidigt måste arbetsmarknad, skola, bostäder och många andra områden genomgå förbättringar och reformer.
För att det ska kunna lösas behöver makt, resurser och konsekvenser ligga på samma nivå. Att upprätthålla det virrvarr av vem som bestämmer vad, vem som finansierar vad och vem som tar vilka konsekvenser – som bara leder till ett fingerpekande mellan olika politiska nivåer – kommer inte att hålla. När makten, resurserna och incitamenten är så spridda kan man inte veta vem som egentligen ansvarar. Och då blir kvaliteten på demokratin sämre.
Fördelar med decentralisering
Det finns många bra skäl att decentralisera beslutsfattande från mer till mindre centrala nivåer. Decentralisering av beslutsfattande handlar naturligtvis inte bara om att flytta makt från centrala politiska organisationer till lokala politiska organisationer, utan också i hög grad om att flytta beslut från politiska makthavare till enskilda människor, företag och organisationer. Men decentralisering från stater till kommuner stärker ändå möjligheten att fatta beslut utifrån lokala förutsättningar och leder på så vis till en mer effektiv förvaltning.
Inte minst är decentralisering värdefullt av det enkla skälet att vi inte vet vilka lösningar som är bäst. Den mest effektiva formen för äldrevård är troligen inte uppfunnen än. De bästa läromedlen inte uttänkta. Den bästa kommunala budgeten är omöjlig att slå fast en gång för alla och för alla kommuner. Nobelpristagaren och den österrikiska ekonomen Friedrich Hayek konstaterade att om man gör den bästa tillgängliga kunskapen obligatorisk, kan det mycket väl vara det bästa sättet att hindra ny kunskap från att växa fram. Befäster man dagens bästa lösningar som krav, kommer ännu bättre lösningar inte ens att få prövas.
Bara när ett stort antal olika sätt att göra saker kan prövas finns en sådan variation av erfarenhet, kunskap och färdigheter att en kontinuerlig selektion av de mest framgångsrika kan leda till ständig förbättring.[37]
Ett viktigt perspektiv är värdet av institutionell konkurrens. Om många enheter får försöka lösa problem på olika sätt, kommer de att hitta en mångfald av lösningar. Några kommer att vara bättre, andra kommer att vara sämre. Några kommer att vara mer generaliserbara, andra kommer att vara väldigt lokala. Genom att jämföra de olika lösningarna med varandra kommer man att upptäcka mer om vad som fungerar och vad som inte gör det, än man hade gjort om alla gjorde likadant.
På samma sätt som Sverige kan lära sig av andra länders arbetsmarknadspolitik, miljöpolitik eller lösningar för skolan, kan också kommuner lära sig av andra kommuners lösningar. En kommun som lyckas särskilt bra med att höja kvaliteten i utbildningen, att motverka utanförskap eller uppmuntra företagande kommer att kunna inspirera andra kommuners politik på samma områden.
Detta kräver förstås en diskussion om vad som borde ligga på vilken nivå. Vilken beslutskompetens, vilket ansvar och vilka konsekvenser ska vara lokala? Hur stort ska det statliga ansvaret och styrningen av den lokala verksamheten vara? Det är avvägningar man inte kan komma undan, och som kräver svar som sträcker sig långt bortom denna rapport. Men för att institutionell konkurrens ska kunna leda till bättre lösningar måste det finnas ett fungerande informationsutbyte, utrymme för olika kommunala initiativ och incitament som leder kommunerna rätt.
Det finns naturligtvis fortfarande många kommuner som prövar sig fram, som gör vad de kan inom de ramar som finns. I alla delar av landet och alla delar av den kommunala verksamheten finns en massa sätt att utforma politik som andra hade kunnat lära sig av. Det finns massor med nytänkande, reforminriktade och framåtsyftande kommuner som löser problem. Maria Eriksson har gått igenom ett antal sådana kommuner, och ger upplyftande exempel från kommuner i hela landet – kommuner som ökar valfriheten, sänker kostnaderna, minskar detaljstyrning och underlättar företagande. Men det är exempel som bygger på enskilda personers engagemang snarare än institutionella drivkrafter till förbättring. Och, frågar Eriksson, ”vad gör de kommuner som inte har en Bengt Germundsson eller en Stig Henriksson?”[38]
Självstyre är bra för att det ger drivkrafter till bättre lösningar, bättre förankring av de områden som bäst styrs lokalt och en institutionell konkurrens.
Men jämlikheten då?
I debatten hör man ofta ordet likvärdighet användas lite slarvigt, med utgångspunkten att alla kommuner ska ha en likvärdig nivå av olika verksamheter. SKL skriver till exempel i sin rapport om olikheter mellan kommuner och landsting att det finns ”en utbredd förväntan bland medborgarna om att kommuner och landsting ska erbjuda samma välfärd i hela landet och att skillnaderna inte får vara för stora”, och konstaterar att det kravet på likvärdighet innebär inskränkningar i självstyrelsen.[39]
Per Molander konstaterar att det brukar ses som en självklarhet att kommuner ska erbjuda likvärdig offentlig service oberoende av bostadsort. ”Det kan ses som en generalisering av det gamla kravet på likhet inför lagen, utsträckt till att gälla de nya funktioner som staten tagit på sig.”[40] Även Statskontoret konstaterar att det finns ”en princip om homogenitet och likvärdighet i levnadsvillkoren över hela Sverige vilket gör att dessa två principer [om självstyre och likvärdighet] kan komma i konflikt med varandra”.[41]
Visst är det så att likhet mellan kommuner kommer att komma i konflikt med ökat självbestämmande. Men likhet och likvärdighet är inte samma sak. Det finns många tänkbara prioriteringar av en kommuns resurser. En kan satsa på fler komvuxplatser, en annan på ökad parkunderhållning. En lägger resurser på utökad beredskap inför kraftiga snöfall, en annan vill bygga ett nytt kommunhus. En kommun är borgerligt styrd och vill sänka skatten, en leds av socialdemokrater och vill höja skatten. Varje kommun står inför otaliga prioriteringar och kan landa i otaliga beslut. De behöver inte vara lika, men kan mycket väl vara likvärdiga. Den debatt som förs i Sverige utgår ofta från att det är orättvist och felaktigt om en kommun har högre skatt och högre utgifter, medan en annan har lägre skatt och lägre utgifter. Det är en hållning som bland annat LO har gett uttryck för.[42]
Med en sådan syn finns inte några egentliga skäl att behålla kommunerna mer än som lokala länsstyrelser – statens förlängda arm lokalt, eller förvaltningsmyndigheter med ett geografiskt snarare än sektorsspecifikt uppdrag. Det innebär att man förlorar den mångfald av prioriteringar och lösningar, den institutionella konkurrens och den utveckling som olikheter och decentralisering kan innebära. Och det innebär också att utrymmet för demokratiska prioriteringar som skiljer sig åt tas bort.
Så länge kommunernas beslut inte kraftigt snedvrids av trasiga institutioner, och så länge kommunerna lever upp till sina grundläggande åtaganden, måste en sådan variation vara tillåten. Naturligtvis ska det finnas tydliga åtaganden för kommunerna. Ingen ska kunna låta bli att erbjuda skola till barnen eller omsorg åt de äldre. Alla kommuner måste också ha förutsättningar att göra det, genom ett effektivt utjämningssystem. Men utöver de åtagandena ska kommunerna inte begränsas på grund av likhetsideal. Likvärdighet får inte göras synonymt med likhet.

Slutsatser
Decentralisering och institutionell konkurrens är ett utmärkt sätt att hitta smartare och mer effektiva lösningar. Det behövs. Välfärdens finansiering, skolans kvalitet, bostadsmarknaden och arbetsmarknaden fungerar inte alls tillräckligt bra. Kommunerna är nyckelaktörer för att klara av välfärden, skolan, bostäderna och arbetsmarknaden. Men de har inte möjlighet att klara av det i praktiken. Makten, finansieringen och incitamenten är alla trasiga.
Kommunerna har nästan hundra olika riktade bidrag att förhålla sig till – bara på skolområdet. De kan inte planera bostäder på sin mark för att statliga regleringar begränsar byggandet långt mer än vad som vore rimligt. Om de sänker skatten och får fler i jobb kommer de knappt att få ta del av produktivitetsvinsten, och varje krona i höjd skatt subventioneras kraftigt av staten.
Det här gör att kommunerna i praktiken inte har mycket till självstyre. Deras makt över sin verksamhet är reglerad in i minsta detalj. Finansieringen kommer från staten och utformas för att nå regeringens önskemål snarare än för att ge kommunerna goda förutsättningar. Kopplingen mellan agerande och konsekvenser är också bristande, på grund av utjämningssystemets och skattesystemens utformning.
Här presenteras några förslag för att stärka kommunernas makt, resurser och incitament för att genomföra bra reformer och rusta Sverige för de utmaningar vi står inför.
Reformförslag

Styr kommunerna mindre. Färre myndigheter borde styra över kommunernas verksamhet och utrymmet för olika lösningar bli större. Det gäller både för de välfärdstjänster som kommunerna ansvarar för, men också t.ex. naturreservat – som kommunerna i dag inte får ändra i – och byggbar mark som staten håller från kommunerna.
Minska de riktade statsbidragen. Om kommunerna ska ha makten över ett område ska staten inte styra bakvägen genom riktade statsbidrag för att genomföra regeringens vilja. Är kommunalskatten för hög eller skolorna för dåliga borde det vara en ny kommunstyrelse som behövs, inte en ny regering.
Låt kommunerna behålla intäktsökningar. Om kommunerna får fler människor i jobb eller ökar produktiviteten i ekonomin kommer 95 procent av resurserna att tillfalla andra kommuner. Det gör att kommunerna inte tjänar på att bedriva bra politik. Det måste löna sig att få folk att arbeta.
Förstärk kopplingen mellan kommunens utgifter och medborgarnas privatekonomi. I dag har vi regler som ger kommunerna starka drivkrafter att höja sin kommunalskatt, genom utformningen av jobbskatteavdraget, momsbefrielse och det kommunala utjämningssystemet. Det här måste ändras. Kommuner ska kunna höja och sänka sin skatt – men borde själva ta konsekvenserna av det.

Ett stärkt kommunalt självstyre är inte ett Alexanderhugg för att klara den offentliga sektorns utmaningar. Men det skulle skapa bättre förutsättningar för effektivisering, utveckling och god förvaltning.
Ahlgren, Jesper (2016). 700 000 bostäder men ingen mark, Timbro.
Andersson, Ulrika; Ohlsson, Jonas; Oscarsson, Henrik; Oskarson, Maria, red. (2017). Larmar och gör sig till : SOM-undersökningen 2016, SOM-institutet.
Arbetsmarknadsekonomiska rådet (2017). Arbetsmarknadsekonomisk rapport : Tudelningarna på arbetsmarknaden, AER.
Arena Idé & Timbro (2010). Vi har råd med framtiden – men då krävs en långsiktig och sammanhållen politik för välfärdens finansiering.
Arnek, Magnus (2014). Med nya mått mätt : en ESO-rapport om indikationer på produktivitetsutveckling i offentlig sektor, ESO 2014:7.
Avorin, Dennis (2017). Undanträngningsarbeten : en rapport om Sveriges anställningssubventioner, Timbro.
Boumediene, Jimmy & Grahn, Göran (2015). Produktivitetsutveckling, investeringar och välstånd, Svenskt Näringsliv.
Brinck, Cecilia (2004). Vägen från träldom : Hayekianska råd till liberaler i alla partier, Timbro.
Bustos, Emil & Örjes, Elis (2017). En reformerad hyresmarknad för ökad jämlikhet, Timbro.
Bäck, Henry, Larsson, Torbjörn & Erlingsson, Gissur Ó (2011). Den svenska politiken : struktur, processer och resultat, Liber.
Delling, Hannes (2017). ”LO-basens krav på S: ’Inför kommunalt skattestopp’.” Svenska Dagbladet, 3 april 2017.
Eriksson, Maria (2008). Förändring från norr till söder : tio kommunala reformexempel, Timbro.
Erlingsson, Gissur Ó (2017). ”Svenskens sviktande kärlek till kommunnivån”, i Andersson m fl (2017).
Erlingsson, Gissur Ó & Ödalen, Jörgen (2008). ”Kommunalt självstyre, demokrati och individuell autonomi.” Tidskrift för politisk filosofi, 2008:2.
Fransson, Anna & Wennemo, Irene (2004). Var finns efterfrågan på kommunalt självstyre?, LO.
Granestrand, Cecilia (2017a). ”Mer pengar löser inte problemen i skolan.” Dagens Samhälle, 17 augusti 2017.
Granestrand, Cecilia (2017b). ”Mer pengar ger inte bättre skolresultat.” Dagens Samhälle, 12 oktober 2017.
Hayek, Friedrich A (1945). ”The use of knowledge in society.” The American Economic Review, 35:4.
Hayek, Friedrich A (1978). New studies in philosophy, politics, economics and the history of ideas, Routledge & Kegan Paul.
Karlsson, Nils; Berggren, Niclas; Bergh, Andreas; Erlingsson, Gissur Ó. & Lindberg, Henrik (2007). Sverige i den institutionella konkurrensen, underlagsrapport 4 till Globaliseringsrådet.
Karreskog, Gustav & Faust, Estrid (2017). Vägen till marknadshyror, Timbro.
Karreskog, Gustav & Kupersmidt, Isak (2016). Kommunalråd utan ansvar : hur statens utjämningssystem befriar kommunerna från 95 procent av jobbet, Timbro.
Kupersmidt, Isak (2017). Stefan Löfvens viktigaste löftesbrott, Timbro.
Lagnerö, Malin (2017). Produktivitetspotential för kommunal sektor, Svenskt Näringliv.
Lidström, Anders, red. (2009). Kan norra Sverige regionaliseras? : beslutsprocesser och medborgarperspektiv, Umeå universitet.
Lidström, Anders & Bostedt, Göran (2009). ”Kommunerna och medborgarna”, i Lidström red. (2009).
Lundberg, Jacob (2017a), Kommunernas incitament för skattehöjningar, Timbro.
Lundberg, Jacob (2017b). Kommunernas momsundantag, Timbro.
Lundin, Olle (2015). Maktutövning under lagarna? : en ESO-rapport om trotsiga kommuner, ESO 2015:2.
Mattsson, Ingvar & Petersson, Olof, red. (2011). Svensk författningspolitik, SNS.
Molander, Per (2005). ”Självstyrelse, likvärdighet och effektivitet – ett spänningsfyllt förhållande”, i Molander & Stigmark, red. (2005).
Molander, Per & Stigmark, Kerstin, red. (2005). Självstyrelse, likvärdighet, effektivitet : målkonflikter i den offentliga sektorn, Riksbankens jubileumsfond.
Morin, Anders (2015). Bättre resursanvändning i välfärdstjänsterna : vilken betydelse får det för välfärdens framtida finansiering?, Svenskt Näringsliv.
OECD (2015). Improving schools in Sweden : an OECD perspective, OECD.
Ohlsén, Olle (2017). ”Löfven om kommunalskatten: ’Kan inte ta ställning’.” Svenska Dagbladet, 4 april 2017.
Proposition 1973:90. Förslag till ny regeringsform och ny riksdagsordning.
Proposition 1998/99:122. Kommunala bostadsföretag.
Proposition 2000/01:26. Bostadsförsörjningsfrågor m m.
Proposition 2000/01:36. Sjukhus med vinstsyfte.
Proposition 2001/02:58. Allmännyttiga bostadsföretag.
Proposition 2004/05:145. Driftsformer för offentligt finansierade sjukhus.
Proposition 2006/07:52. Driftsformer för sjukhus.
Proposition 2006/07:61. Vissa bostadspolitiska åtgärder.
Proposition 2009/10:80. En reformerad grundlag.
Proposition 2016/17:171. En ny kommunallag.
Ransgård, Jonas; Persson, Inga-Lill; Jonäng, Kristina; Normark, Marianne; Klomp, Anna-Karin; Lofvars, Ann-Catrin & Fleetwood, Lind (2014). ”Skillnad mellan kommuner kan vara bra för välfärden.” Dagens Nyheter, 16 april.
Riksrevisionen (2017). Riktade statsbidrag till skolan : nationella prioriteringar men lokala behov, RiR 2017:30.
Socialdemokraterna (2017). ”Vallöfte: 20 miljarder mer till välfärden”, socialdemokraterna.se, 5 juli.
SOU 1996:129. Den kommunala självstyrelsen och grundlagen, Kommittén om den kommunala självstyrelsens grundlagsskydd.
SOU 2007:93. Den kommunala självstyrelsens grundlagsskydd, Grundlagsutredningen.
SOU 2008:125. En reformerad grundlag, Grundlagsutredningen.
SOU 2007:10, Hållbar samhällsorganisation med utvecklingskraft, Ansvarskommittén.
SOU 2007:11. Staten och kommunerna : uppgifter, struktur och relation, Ansvarskommittén.
SOU 2015:24. En kommunallag för framtiden, Utredningen om en kommunallag för framtiden.
Statskontoret (2014). Det kommunala utjämningssystemet : en beskrivning av systemet från 2014, rapport 2014:2.
Statskontoret (2016). Statens styrning av kommunerna, rapport 2016:24.
Strandberg, Urban (2005), ”Nationell politik och kommunal självstyrelse – ett historiskt perspektiv”, i Molander & Stigmark (2005).
Strandberg, Urban (2011). ”Kommunal självstyrelse”, i Mattsson & Petersson, red. (2011).
Svenskt Näringsliv (2016), Ett utmanat Sverige : startrapport. Svenskt Näringsliv.
Sveriges Kommuner och Landsting (2006). Statens styrning av kommuner, landsting och regioner, SKL.
Sveriges Kommuner och Landsting (2014). Hur olika får det bli?, SKL.
Sveriges Kommuner och Landsting (2017). Om kommunernas och landstingens ekonomi : ekonomirapporten maj 2017, SKL.
Vänsterpartiet (2010). Vänsterpartiets valplattform för riksdagsvalet 2014.
Wagenius, Hanna (2011). Från Funäsfjällen till Falkenberg : borgerliga strömningar bortom de stora städernas medelklassväljare. Timbro.
Wallin, Gunnar; Andersson, Hans G. & Andrén, Nils, red. (1966). Kommunerna i förvandling. Almqvist & Wiksell.
Wergenius, Torsten (1966). ”Förvaltningsstrukturer och maktfördelning”, i Wallin, Andersson & Andrén, red. (1966).
Appendix: En kort historik över det kommunala självstyret i Sverige
All offentlig makt i Sverige utgår från folket.
Den svenska folkstyrelsen bygger på fri åsiktsbildning och på allmän och lika rösträtt. Den förverkligas genom ett representativt och parlamentariskt statsskick och genom kommunal självstyrelse.
Den offentliga makten utövas under lagarna.
Redan i första paragrafen i regeringsformen slås det fast att Sveriges offentliga makt bygger på decentralisering och att demokratin förverkligas genom kommunalt självstyre. Självstyret är oerhört starkt förankrat i den svenska politiken. Men även om det kommunala självstyret står inskrivet i grundlagen är det i praktiken inte så starkt.
Det är vanligt att man beskriver det svenska politiska systemet som en stark statsmakt med ett betydande lokalt självstyrelse. Men det har alltid varit centralmakten som har varit utgångspunkten för makten i Sverige. Statens ställning har understrukits i århundraden – från expansionslystna kungar till konservativ nationalism och socialdemokratiskt välfärdsbygge.
Vi har icke desto mindre en lång tradition av lokalt självstyre. I Sverige delegeras inte makten nedifrån och upp – som i idealtypen av ett federalt system – utan tvärtom, från staten och nedåt till regioner, landsting och kommuner. Sverige är en enhetsstat sedan Gustav Vasa. Staten har varit källan till politisk makt. Enhetsstatens ramar har inneburit att de lokala enheterna sällan beslutat vad de får besluta om. Det lokala självstyret har varierat mycket i hur långtgående det har varit. Inom enhetsstaten har sedan byar, socknar, härader, landskap, köpingar, städer, landsting, kommuner och regioner beslutat om sina egna angelägenheter i varierande utsträckning. Både kyrkliga och världsliga frågor, som fattigvård och skola, har hanterats lokalt i betydande grad.
Statsvetaren Urban Strandberg vid Göteborgs universitet beskriver tre ideologiska grunder för synen på det lokala självstyret. Grovt sammanfattande kan de beskrivas som den frihetliga, den konservativa och den statscentrerade. Den frihetliga ser kommuner och andra mindre, självstyrande enheter inom staten som ett sätt att lägga beslutande makt nära den enskilde. Synen utgår ofta från idén om något slags samhällskontrakt, där de lokala enheterna upplevs som en del i samhällsbygget. Under 1800-talet och det tidiga 1900-talet drevs den här synen både av socialister och av liberaler som tog strid mot absoluta statsmakter och för mindre, självstyrande enheter inom staten.
Den konservativa ser samhällen som organiskt framväxta och grundade i en social gemenskap. De har historiskt ställt självstyret i kontrast mot den centrala statsmaktens moderniseringsambitioner. Slutligen har vi det statscentrerade synsättet, där kommuner och lokal politisk organisation bara ses som ändamålsenliga delar i den statliga organisationen av den offentliga makten. Att göra kommunerna till enheter inom den demokratiska staten blir ett frihets- och moderniseringsprojekt.
Alla de tre ideologiska perspektiven har förekommit och lämnat avtryck i Sveriges historiska utveckling, men det som tydligast präglat utvecklingen är det statscentrerade. Strandberg beskriver konflikten:
Ställt på sin partipolitiska och fördelningspolitiska spets handlar det om avvägningen mellan värdena centraliserad likvärdighet och decentraliserad olikhet. […] Avvägningen är ingalunda ny. Snarast har den varit en naturlig del av det svenska politiska livet alltsedan det tidiga 1800-talet.
Strandberg beskriver fem faser i utvecklingen av det kommunala självstyret: den liberala (1840–1870), den industriella (1870–1900), den demokratiska (1900–1920), den socialstatliga och korporativistiska (1920–1950) och den välfärdsstatliga (1950–1990). Det dröjde till långt in på 1800-talet innan det kyrkliga och det världsliga styret över landskommuner skildes åt, när det 1843 stiftades lag som innebar att kyrkorådet delades upp i två organ – ett kyrkoråd för kyrkliga angelägenheter och en sockennämnd för världsliga. Till skillnad från landskommunerna har städerna i många hundra år haft en fast organisation för styrelse och förvaltning. Redan i Björköarätten från slutet av 1200-talet och i Magnus Erikssons stadslag från mitten av 1300-talet står det om fogdar, borgmästare och rådmän.
Första gången de självstyrande enheternas status definieras tydligt och enhetligt är med 1862 års kommunalförordningar, då också den kyrkliga makten skiljs från den världsliga. Där ersätts sockennämnden av kommunalnämnden. De nya förordningarna slår också fast att staten är den suveräna källan till all offentlig makt och att de självstyrande enheterna inte baseras på någon statsliknande kompetens. De verkar under staten och får sitt mandat från staten. Det är också i 1862 års förordningar som begreppen kommun och kommunalt självstyre etableras. Något ironiskt, kan tyckas, eftersom det också är då det slås fast att kommunerna bara är en del av statens förvaltning. En effekt av ordet är att det har stärkt bilden av ett långvarigt och hävdvunnet självstyre – även om den egentligen inte varit så stark eller så hävdvunnen som man lätt tror.
Kommunerna fick en allt viktigare roll i att genomföra nya offentliga åtaganden under både 1800- och 1900-talet. Mycket av den praktiska organiseringen av välfärdsstatens utbyggnad hamnade på kommunal nivå, vilket också ledde till att man genomförde stora kommunsammanslagningar för att få enheter som kunde klara av de stora åtaganden som de ålades.
Trots en rejält kringskuren makt hade de makten över sitt eget territorium, det vill säga att kommunerna själva kunde bestämma över sina gränser. Med inspiration från Preussen bedömde dock en parlamentarisk kommitté att »varken kommunen eller församlingen hade någon laglig rätt till sina territorier« och att alla samhällsförändringar kunde genomdrivas oberoende av kommunernas vilja. År 1919 genomförs en kommunindelningsreform som flyttar makten över kommungränserna till riksdagen. Det är en syn på kommunerna som präglat svensk konstitutionell politik alltsedan dess.
Ett bra exempel är de stora kommunsammanslagningarna som genomfördes i storkommunreformen (1952) och kommunblocksreformen (1962–1974). Under de här tjugotvå åren genomfördes en enorm omvandling av Sveriges kommuner. Förslaget till kommunblocksreformen möttes med ett kompakt motstånd från kommunpolitikerna, och gick inledningsvis trögt. Så från 1969 genomfördes sammanslagningarna tvångsvis – med stöd av 1919 års lag – och Sverige genomgick en anmärkningsvärd förändring: från över 2 500 till strax under 300 kommuner.
Utifrån den socialdemokratiska synen på relationen mellan stat och kommuner är reformen helt rimlig. Kommunerna är viktiga för att utföra samhällets och statens politik, och måste därför organiseras av staten på ett effektivt sätt – som vilken annan förvaltningsmyndighet som helst. Men det var en kontroversiell fråga, och den samlade borgerligheten – Centerpartiet, Folkpartiet och Moderaterna – lade en gemensam reservation i konstitutionsutskottet, där de beskrev en annan syn på kommunerna som politiska enheter. Snarare än som statliga förvaltningsorgan såg de på kommunerna som aktörer och sammanslutningar med egen identitet.
Den socialdemokratiska synen var dock förhärskande. Parallellt med kommunblocksreformen genomfördes stora förändringar av kommunernas makt och mandat. De fick ansvar för större delar av det offentliga åtagandet, och kraftigt ökade ekonomiska muskler. Men staten bestämde samtidigt mer om hur kommunerna skulle organiseras. De inordnades i en nationellt enhetlig struktur, med samma nämnder i varje kommun. Kommunerna fick på ett sätt en viktigare roll, men inte för att välja riktning eller fatta beslut, utan för att verkställa politiska beslut från andra nivåer.
Samtidigt som kommunblocksreformen infördes också Sveriges nya regeringsform, som ersätter den tidigare från 1809. Urban Strandberg konstaterar:
1974 års regeringsform angav förvisso kommunal självstyrelse som en konstitutionell grundsten, men det var ett principstadgande. Den pekade inte ut enligt vilka principer, i vilken form eller i vilken utsträckning som kommunala styrelser kunde utöva makt.
Det finns ingen bindande definition av vad som avses med kommunal självstyrelse. Det framgår av grundlagen att det är genom riksdagen som kommunernas mandat ska fastslås. Det starkt grundlagsfästa skyddet för självstyre blir något av en konstitutionell chimär. Synen på det kommunala självstyret och vad det betyder har också varierat. Det lyfts i förarbetena till regeringsformen:
I vårt land präglas förhållandet mellan kommunerna och statsmakterna och därmed den kommunala självstyrelsen av en helhetssyn. Generellt sett gäller sålunda att staten och kommunerna samverkar på skilda områden och i olika former för att uppnå gemensamma samhälleliga mål. Utgår man från detta synsätt, är det varken lämpligt eller möjligt att en gång för alla dra orubbliga och preciserade gränser i grundlag kring en kommunal självstyrelsesektor. Arbets- och befogenhetsfördelningen mellan stat och kommun måste i stället i ganska vid omfattning kunna ändras i takt med samhällsutvecklingen.
Detta synsätt präglade också grundlagsreformen 2010. En expertgrupp tillsattes för att titta på gränsdragningar, och utveckla förslagen som lagts fram av den tidigare Självstyrelsekommittén.
Med den synen på enhetsstatens självklara företräde och kommunernas roll som utförare av ett mandat de får från riksdagen blir det något självmotsägande att prata om självstyre – i konstitutionell mening finns ju inte något själv att tala om. Kommunerna bildas av staten, får sin makt från staten och styrs bara i den mån de tillåts av staten. Å andra sidan finns en tudelning som bland annat Lagrådet har lyft fram, när de i ett yttrande konstaterat: »Även om det är riksdagen som bestämmer är likväl föreställningen om kommunal självstyrelse en levande realitet i svenskt samhällsliv.« Det vill säga, själva Lagrådet påpekar att grundlagen strider mot en informell uppfattning om det kommunala självstyret som också har betydelse.
I mer modern tid har det kommunala självstyret fortsatt att vara en kontroversiell fråga. Under andra halvan av 1990-talet införde den socialdemokratiska regeringen begränsningar av kommuners rätt att sälja kommunalt ägda bostäder, för att motverka privat ägande. Först genom att begränsa statsbidragen till kommuner som avyttrade kommunala hyresrätter, sedan genom att kräva tillstånd från länsstyrelsen innan en kommun sålde delar av sitt bostadsbestånd. Andra begränsningar föreslogs när regeringen ville inskränka möjligheten att sälja landstingsägda sjukhus. De senaste åren har den typen av begränsningar varit mindre framträdande, och det är ganska accepterat att kommuner äger sin egendom. Men som den här rapporten visar är det kommunala självstyret knappast en avklarad kontrovers i svensk politik – konflikten mellan centralisering och självstyre fortsätter att prägla Sverige.
Noter

Sveriges Kommuner och Landsting (2017), s. 9. ↑
Citatet tillskrivs ofta H. L. Mencken, som sade någonting liknande men inte lika citatvänligt. ↑
Socialdemokraterna (2017). ↑
Sveriges Kommuner och Landsting (2010); Arena Idé & Timbro (2010). ↑
Svenskt Näringsliv (2016), s. 45. ↑
Morin (2015), s. 28–29. ↑
Boumediene & Grahn (2015), s. 13. För en diskussion om hur man mäter produktivitet i offentlig sektor, se Arnek (2014). ↑
Se t.ex. Lagnerö (2017). ↑
Sveriges Kommuner och Landsting (2017), s. 5. ↑
Siffror från mailväxling med finansdepartementet. ↑
Svenskt Näringsliv (2016), s. 40. ↑
Arbetsmarknadsekonomiska rådet (2017). ↑
Svenskt Näringsliv (2016), s. 51. ↑
Lundberg (2017a; 2017b); Karreskog & Kupersmidt (2016). ↑
OECD (2015), s. 26. ↑
Granestrand (2017a). ↑
Granestrand (2017b). ↑
Svenskt Näringsliv (2016), s. 33. ↑
Se Bustos & Örjes (2017) samt Karreskog & Faust (2017). ↑
Ahlgren (2016). ↑
Några konkreta åtgärder beskrivs i Arena Idé & Timbro (2010). ↑
Statskontoret (2016). ↑
Statskontoret (2016), s. 50. ↑
Sveriges Kommuner och Landsting (2017), s. 51. ↑
Riksrevisionen (2017), s. 18. ↑
Riksrevisionen (2017), s. 26–30. ↑
Riksrevisionen (2017), s. 55. ↑
Beskrivningen av det kommunala utjämningssystemet bygger på Karreskog & Kupersmidt (2016) och Statskontoret (2014). ↑
Det gäller inte intäkter från kommunala bolag, försäljning av mark eller liknande, och inte heller inkomster från höjda skatter, utan bara de ökade skatteinkomster som beror på högre löner eller fler arbetade timmar i kommunen. ↑
Karreskog & Kupersmidt (2016), s. 7. ↑
Beskrivningen av kommunernas incitament att höja skatten bygger på Lundberg (2017a). ↑
Problem kring kommuner och moms utvecklas i Lundberg (2017b). ↑
Lundberg (2017a), s. 11. ↑
Se appendix för en kort historik över det kommunala självstyret. ↑
Hayek (1978), s. 149, min översättning. Se även Brinck (2004, s. 14–15) för en möjlig tolkning av hur Hayek hade sett på svenska kommuner. ↑
Eriksson (2008), s. 28. ↑
Sveriges kommuner och landsting (2014), s. 3, 15. ↑
Molander (2005), s. 14. ↑
Statskontoret (2016), bilaga 2. ↑
Delling (2017), Ohlsén (2017). LO vill också att staten ska ta ansvar för ökad likhet även om det ”kanske måste ske på bekostnad av kommunernas självbestämmande”, i Fransson & Wennemo (2004), s. 1. ↑

#Kommuner 

Innehåll

Dela
Dela

                        Vad vill du göra?                    
Timbro
Event
Boka en talare
Förlag
Smedjan
 
                        Timbro                    
Om oss
Kontakt
Pressrum
 
                        Programområden                    
Ekonomi
Välfärd
Miljö
 
                    Följ oss                

Facebook

Twitter

Instagram

Besök oss
                    Kungsgatan 60,  Stockholm                

Maila oss

Ring oss

Vi använder cookies på vår webbplats för att ge dig bästa möjliga upplevelse. Läs mer i vår cookie-policyStäng